trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Eg har registrert at Høgre uansett kjem til å stemma imot flytting her i dag. Eg synest det er veldig synd, all den tid dei faktisk har vore med på å foreslå det sjølve, i 2005, og trass i at både fylkesordføraren i Akershus, som er frå Høgre, og lokale folk i Follo frå Høgre også støttar det. Likevel vel Høgre her på Stortinget å stemma imot. Eg skjønar ikkje heilt logikken deira. Eg er berre nøydd til å seia det. Det måtte jo kanskje vera betre no å få eit vedtak, slik at prosessen kan starta. Difor er det veldig gledeleg at både Venstre og Kristeleg Folkeparti støttar flyttinga. Arbeidarpartiet er for flytting. Det bør ikkje vera nokon tvil om det. No har me høyrt frå enkelte representantar at det er forskjell på mattryggleik og matsikkerheit. Eg vil jo seia at dette faktisk heng veldig saman, for nettopp ved å styrkja heile verdikjeda kan me sikra trygg mat, som er noko av det viktigaste. Eg har høyrt at nokon har uttrykt bekymring for at den biomedisinske forskinga ikkje skal verta prioritert. Eg er heilt sikker på at statsråden vil følgja opp arbeidet med styrking av biomedisin, i tråd med internasjonal utvikling. Det er viktig for å skaffa oss fleire kunnskapar om sjukdomar som kan overførast mellom dyr og menneske, og om smitte og sjukdomar som kan overførast til menneske gjennom maten. Som fraksjonsleiar for Arbeidarpartiet i næringskomiteen er eg svært oppteken av at folk skal ha tilgang til rein og trygg mat. Dette vert faktisk styrkt ved eit nytt, samanslått universitet. Så vert det snakka om næringsutvikling. Dette er faktisk det. Eit godt døme på det er næringsmiddelindustrien. Eg trur at universitetet vil vera bra for grøn sektor og landbruket, og ikkje minst for blå-grøn sektor. I Soria Moria-erklæringa har Regjeringa sett seg som mål at Noreg skal verta eit av dei leiande innovative, dynamiske og kunnskapsbaserte økonomiar i verda på dei områda der me har fortrinn. Desse områda er bl.a. marin sektor, energi og miljø, reiseliv og maritim sektor. Denne satsinga gjer ein no noko med ved flytting til Ås og UMB.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2008-04-07:
Det er ikke så uvanlig å være opptatt av synergieffekter når det gjelder sammenslåing eller flytting av institusjoner. Jeg vil gjerne understreke noen av de faglige synergieffektene - ikke alle talere har vært like opptatt av det. Jeg skal ikke nevne navn, men jeg tenker vel mest på det siste innlegget fra Fremskrittspartiet. Forslaget som ligger på Stortingets bord i dag, legger til rette for tverrfaglig forskning og undervisning på områder av stor samfunnsøkonomisk verdi. Det vil bl.a. oppnås ubrutte næringskjeder for produksjonsdyr på land og i merder - blå-grønt kalles det vel - helhetlige kjeder rundt mattrygghet fra produsent til forbruker, felles utnyttelse av kompetanse og infrastruktur innen grunnleggende biologisk forskning, f.eks. innen bioteknologi. Når det gjelder faglige synergier i undervisninga, vil det bl.a. oppnås samordning av undervisning i en rekke grunnleggende fag, synergier mellom NVHs utdanninger, veterinær, dyrepleier, akvamedisin, mattrygghet, og UMBs, husdyrfag, akvakultur, næringsmiddelfag osv., og styrking av UMB-utdanningen innen mattrygghet, medisin og helse. Når det gjelder forskning, er vi vel kjent med at det fins mange forskningsgrupper ved NVH og UMB innen de samme fagområdene - f.eks. kjemi, matematikk, statistikk, mikrobiologi, hygiene og matvaretrygghet. Ved samlokalisering vil det oppnås større og mer robuste forskningsgrupper. På UMB er det også faglige paralleller med Veterinærinstituttet. Og så en interessant betraktning som jeg har mottatt: For ei tid sia ble det foretatt en sammenstilling over emnene som er gitt veterinærstudentene og studentene på Ås i de tre første åra de studerer. Denne viste at det var over 70 pst. overlapping mellom de emner som var gitt til de to studentgruppene, og det gjaldt sjølsagt mange ulike temaer. Ved at disse sammenslås, vil utgiftene til undervisning pr. student rimeligvis synke, og ei samordning av emnene for begge studentgruppene vil derfor kunne redusere undervisningskostnadene. Flere lærere innenfor hvert fagområde vil også gi mer robuste undervisningsgrupper og føre til bedre undervisning, ved at de enkelte lærernes spesialområder og særemner kan utnyttes bedre og komme flere til gode. Til slutt lokaliseringsdebatten: Den blir merkelig for folk som bor 20 mil unna Oslo, og som ser på Oslo-området som en enhet.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg har ikke noe ønske om å forlenge debatten, men jeg finner behov for å si at jeg har merket meg at denne debatten om den framtidige drift av Norges veterinærhøgskole er blitt en debatt om to ulike lokaliseringer. Jeg synes det er grunn til å minne om at dette er en nasjonalt viktig sak som ikke må bli stående igjen som en lokaliseringskamp mellom to steder og to viktige kompetansemiljøer. Jeg har ikke noe sterkt engasjement overfor verken det ene eller den andre lokaliseringsalternativet, men jeg er opptatt av at institusjonens nasjonale betydning for forskningen og for den primærnæringsrettede virksomheten må stå i forgrunnen. Når Regjeringen nå foreslår en lokalisering til Ås og en samordning med Universitetet for miljø- og biovitenskap, føler jeg meg sikker på at dette blir et godt resultat. Sammen med en videreutvikling av Veterinærhøgskolens avdeling i Sandnes og et nært samarbeid med de gode kompetansemiljøene innen fiskehelse og marine veterinærtjenester i Bodø og Tromsø vil dette bli en meget god enhet når nye bygg står ferdig på Ås. Jeg håper at når denne opprivende lokaliseringsdebatten er over, kan alle samles om å bygge en framtidsrettet utdanningsinstitusjon i samorganisering og samlokalisering knyttet til Universitetet for miljø- og biovitenskap på Ås. Alle parter er best tjent med at det nå blir ro om denne saken, og at virksomheten får utvikle seg i positiv retning.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-04-07:
Statsråd! Representantene Gåsvatn og vel også Anundsen mente at dette først og fremst var en sak som var knyttet til … Sa jeg statsråd? Beklager, president.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-04-07:
Disse to representantene mente dette kanskje var en sak som først og fremst var knyttet til Senterpartiets ambisjoner om å flytte statsarbeidsplasser ut av Oslo. Jeg kan trøste de to representantene med at den type fjær vil nok ikke bli vurdert veldig høyt i Senterpartiets gruppe. Som representanten Enger sa, er Ås og Oslo innenfor samme arbeidsmarkedsområde. Det er ikke det det snakkes om. Det er de faglige argumentene som teller i denne sammenhengen. Det er vår nasjonale satsing på bioproduksjon, matvitenskap og utvikling av sterkere faglige miljøer for en intensivert satsing på mattrygghet denne saken handler om. Det er flere gode begrunnelser for samlokalisering på Ås: Samlokalisering åpner for en langsiktig satsing på mat og mattrygghet.Ås-alternativet garanterer vekstmuligheter for veterinærfaglig virksomhet. Ås-alternativet styrker østlandsområdets bidrag til akvakulturnæringen. Det siste argumentet, knyttet til akvakultur, er kanskje ikke et åpenbart argument for alle, men de fleste vil likevel være kjent med at akvakulturforskningen fikk sin start i forskningsmiljøene på Ås. Gjennom stortingsbehandlingen av forskningsmeldingen er det tverrpolitisk tilslutning til en sterk nasjonal satsing på akvakultur. Både Veterinærhøgskolen og UMB har i dag utdanninger på akvakulturområdet, og UMB har uteksaminert omkring halvparten av Norges doktorgradskandidater innenfor faget. - Klokka går ikke, president.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-04-07:
Det er sikkert ikke ment som en oppfordring til andre om å gjenta den slags. Nå ble jeg satt ut også.(Munterhet i salen) Mat, som biologisk produksjon, miljømessig forsvarlig produksjon og mattrygghet, er fellesnevneren for at det i et lite land som Norge må være riktig å tenke samlende løsninger for oppbygging av utdanning på universitetsnivå og innen forskning, slik de f.eks. har gjort det i Sverige med gode resultater. (Munterhet i salen) Oslo og Akershus har gjennom Oslo Teknopol et samarbeid om å styrke Oslo-regionen som innovativ region. Life science-området har i den sammenheng vært utpekt som et satsingsområde som Oslo og Akershus sammen skal utvikle strategier for å styrke innenfor sin region. Den saken vi i dag har til behandling, samlokalisering av Veterinærinstituttet, Veterinærhøgskolen og UMB på Campus Ås, innebærer jo nettopp en mulighet til å styrke Life science-områdets plassering i Oslo og Akershus. Det er vanskelig å se at vi kunne fått de samme gevinster gjennom fortsatt å videreføre dette som separate institusjoner plassert i ulike faglige miljøer. Så jeg håper at en både fra Oslo og Akershus ser dette som en mulighet til å styrke Oslo-regionens strategier for å bli en sterkere innovativ region. Dannelsen av det nye universitetet forutsetter jeg blir vedtatt i dag. Jeg er glad for at det er understreket så sterkt at det er viktig at man nå får på plass et interimsstyre som setter i gang disse prosessene, både utredning av hva som skal skje, hvordan man kan samarbeide på en bedre måte, og hvordan dette skal virkeliggjøres, og at det settes i gang umiddelbart. Jeg tror også det er viktig, med henvisning til hva som har skjedd med en del andre høgskolesammenslutninger, at dette ikke får hvile, men at man er offensiv når vedtaket først er gjort.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-04-07:
Debatten fikk en annen temperatur da representantene fra Oslo Arbeiderparti toget inn i salen, litt langt ute i debatten. Derfor fikk de kanskje ikke med seg en del av den argumentasjonen som i rolige former ble framført tidligere. Jeg merker meg også at noen fokuserer ensidig på den såkalte Dovre-rapporten, mens f.eks. Norum-rapporten og Forskningsrådets rapport, som har langt mer nyanserte konklusjoner, overhodet ikke verdiges oppmerksomhet. Jeg registrerer også at det oppleves sånn fra noen, tydeligvis, at UMB i dag er et rent landbruks- og produksjonsinteresseuniversitet. Jeg undres på om de representantene som sier det, har vært på UMB. Jeg viste i mitt innlegg til noe som kanskje ble oversett i den sammenhengen, at Universitetet for miljø- og biovitenskap på Ås har uteksaminert ca. halvparten av doktorgradskandidatene innenfor akvakultur. Det representerer altså en viktig faktor i den sammenheng, og har et bredt forskningsmiljø også innenfor det området. Som lokaliseringsdebatt er dette først og fremst en debatt om hvilke synergieffekter vi får av å samordne de små miljøene vi har innenfor matområdet når det gjelder både mattrygghet, produksjon og biomedisin. Det er det man har tatt fatt på, og det er det som danner grunnlag for de konklusjoner som er trukket. Så er jeg personlig, i hvert fall som Akershus-representant, en varm talsperson for at Oslo og Akershus bør bli én region. Representanten Bøhler nevnte det, og jeg håper at flere framover ser at skal denne regionen bli en innovativ region og også løse de samfunnsutfordringene som gjelder for våre innbyggere, er vi nødt til i større grad å lære oss å se mulighetene sammen, mer enn særinteressene hver for seg. Det er en utfordring som gjør at vi i hvert fall får se å bidra til at de miljøene vi har som kan bli spisskompetansemiljøer nasjonalt sett og kanskje globalt sett, blir det, og ikke slåss for at de skal være små, hver for seg og alene, og at Oslo og Akershus fortsatt skal være en region som først og fremst er en administrativ region, ikke en produserende region.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg synes forslaget om en samlokalisering av Norges veterinærhøgskole og Veterinærinstituttet med Universitetet for miljø- og biovitenskap ute på Ås er en god løsning. Men det er åpenbart gode argumenter for begge de to lokaliseringsalternativene som er vurdert. Jeg betrakter ikke denne saken som først og fremst å handle om distriktspolitikk, eller at det først og fremst er viktig å få flyttet institusjoner ut av Oslo. Slik jeg ser det, handler det om å bygge opp et framtidsrettet og sterkt forsknings- og høyere utdanningsmiljø i tilknytning til Universitetet på Ås, for derved å øke kvaliteten i høyere utdanning og gi forskning innenfor biofagene, miljø og akvakultur større tygde. Kritisk masse og spissing er begrep i denne vurderingen som er viktige for å utvikle forskning og utdanning som er internasjonalt attraktiv og etterspurt. Etter mitt syn vil ikke forsknings- og universitetsmiljøet i Oslo bli skadelidende av dette. Det er allerede, og vil fortsatt være, det tyngste forskningsmiljøet vi har her i landet. I og med at Stortinget har vedtatt at Landbrukshøgskolen på Ås skulle omdannes til universitet, mener jeg det er viktig å utvikle dette miljøet videre til et tyngre og kvalitetsmessig bedre kompetansemiljø enn slik det framstår i dag. I og med at begge institusjonene ligger i Oslo-regionen, mener jeg også at muligheten for å trekke veksler på hverandre og samarbeide er de aller beste. Regjeringen legger med forslaget om samlokalisering med UMB vekt på å styrke strategisk grunnforskning og anvendt forskning på produksjonsdyr. Dette tror jeg er viktig. I tillegg får man på en god måte mulighet til å foreta en helhetsbetraktning av matvaresikkerhet og mattrygghet i hele matkjeden fra produsent til forbruker. Lokalisering på Ås vil på en bedre måte legge til rette for en forsterket forebyggende innsats innenfor dyrehelse, og legge til rette for en god håndtering av problemstillinger knyttet til smitte. Jeg tror også det er et argument for lokalisering på Ås at det ligger bedre til rette for håndtering av døde dyr og smitteproblematikk i tilknytning til dette. Så vidt jeg vet, sørger man alltid for at institusjoner som skal håndtere slike saker, ikke lokaliseres i bykjerner.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-04-07:
Først litt historikk: Våren 2005 foreslo Bondevik II-regjeringen dagens omtalte sammenslåing, basert på faglige argumenter. Et representantforslag fra Odd Einar Dørum, Lars Sponheim og daværende stortingsrepresentant Terje Johansen gikk ut på å opprette et såkalt grønt universitet. Det har vært en rekke utredninger om framtiden til Norges veterinærhøgskole og Veterinærinstituttet. I den faglige begrunnelsen for flytting til Ås har den sittende regjering, på lik linje med den forrige regjering, valgt å prioritere nasjonale utfordringer knyttet til mattrygghet, dyre- og akvamedisin, som flere har vært inne på her i dag. Departementet har fått flere rapporter og uttalelser om konsekvensene av de ulike alternativene, og har absolutt lyttet til fagmiljøene, tatt hensyn til kostnader ved en flytting, og sett på begrensninger som en fortsatt lokalisering på Adamstuen vil medføre. Det vil selvsagt alltid være ulike meninger i vitenskapelige miljøer, men Venstre mener at mattryggheten blir bedre ivaretatt ved at veterinærutdanningen knyttes til produksjonsutdanningen på Ås. Smitterisikoen ved fortsatt lokalisering midt i Oslo reduseres. UMBs tradisjon innen fisk er viktig. Det aktuelle faglige miljøet er også større på Ås, og lokaliseringen gir mye større muligheter rent plassmessig. UMB har dessuten masterstudium i folkehelsevitenskap og studieretninger innen mattrygghet, sports- og familiedyr. Alt i alt gir en integrering med UMB på Ås en god tverrfaglighet innen mattrygghet, dyre- og akvamedisin, og vil gi en økt mulighet for også å styrke økologisk produksjon, bioteknologi og innovasjon, og dermed framtidsrettede perspektiver for norsk veterinærutdanning. Avslutningsvis: Venstres representanter har forholdt seg lojalt til forrige regjering, og ser fram til den endelige avklaringen og realiseringen.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Lokalisering og organisering av Norges veterinærhøgskole har skapt engasjement. Og det er bra. I kirke-, utdannings- og forskningskomiteen har vi hatt pågang av personer som ville fortelle om positive og negative sider ved den proposisjonen som Regjeringen har lagt fram til behandling. La det være sagt at det har kommet mange gode innspill i prosessen som gjør at det ståsted som et endelig vedtak i dag resulterer i, er godt fundamentert. Det er bra at vi nå endelig kan få en avklaring. Slike saker som dette, hvor en altså skal gjøre både organisatoriske endringer og samtidig foreta en ganske omfattende flytting av virksomhet, må en tenke langt framover. I et slikt perspektiv må en også spørre hvor den store husdyrbesetningen vil finnes i framtiden. Husdyrtellingene og f.eks. tilførselsstatistikken for 2007 fra Nortura viser dette i klare tall: Antall leverte slakt fra husdyr er opptil 40 ganger høyere i Rogaland enn i Akershus. Den landbrukspolitiske utviklingen viser en nedgang i antall husdyr i Akershus, Oslo og Østfold, mens det satses på matproduksjon og husdyrbruk i Rogaland. Studentene på NVH vil gjennom avdelingen i Sandnes - altså midt i landets tetteste produksjonsdyrområde - få erfaring og innsyn i et moderne og travelt husdyrbruk med dagens problemer. Det er helt avgjørende at studenter som skal bli veterinærer, får se, diagnostisere og behandle mange forskjellige syke dyr og får trening i et område med et mangfoldig og aktivt husdyrbruk. Her slipper en å bruke mye tid enten på å kjøre lange avstander ut til pasienten, i dette tilfellet produksjonsdyret, eller transportere dyret/pasienten over lange avstander til en klinikk. Dette er bra både for produksjonsdyret og for studenten eller veterinæren. Lang transport av produksjonsdyr til store klinikker er dyrt og ikke i tråd med moderne dyrevelferd, og dyrene vil antakeligvis ikke kunne settes tilbake i den opprinnelige besetningen etter behandling, bl.a. på grunn av smittefare. Undervisning på sykdomstilfeller ute i besetningene er den moderne veien å gå. Det sier seg selv at dette gir bedre innsikt i dagsaktuelle sykdomsproblem i et aktivt og hektisk moderne husdyrbruk. Derfor er det viktig å understreke at det ikke bare er ord uten betydning det som står både i proposisjonen og i innstillingen fra kirke-, utdannings- og forskningskomiteen, om at en vil følge opp og utvikle videre avdelingen i Sandnes. Dette er både riktig og viktig.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg er veldig glad for at debatten i dag ikke har vært en lokaliseringsdebatt, og at den ikke har dreid seg om distriktspolitikk eller om utflytting eller innflytting av arbeidsplasser, sjøl om noen har prøvd seg. «Det lukter Senterpartiet,» sa Jon Jæger Gåsvatn. Jeg er ikke helt sikker på hvordan den lukta er, men hvis Fremskrittspartiet har problemer med lukta på denne saken, kan jeg anbefale neseklype, for skylapper og hørselsvern har de tydeligvis allerede på plass. Det er jo ikke mulig å nå fram med faglige argumenter og føre en god og saklig diskusjon med slike representanter. Denne saken dreier seg om å skape en ny og moderne forsknings- og utdanningsinstitusjon. Det er brei enighet om at dagens veterinærhøgskole er en for liten og sårbar institusjon. Det er brei enighet i veterinærfaglige miljøer om det, og også ved Veterinærhøgskolen sjøl. Her i salen er det brei enighet om at vi politisk må legge til rette for å skape større og mer robuste forskningsmiljøer. Det er det denne saken dreier seg om. Så er vi uenige om det er mest fornuftig å knytte Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet til Universitetet i Oslo, eller om det er best å knytte det til Universitetet for miljø og biovitenskap på Ås. Jeg er sikker på at begge deler hadde blitt faglig gode løsninger. La oss være enige om det. Så har altså Regjeringa, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, konkludert med at det alt i alt er flest fordeler med samlokalisering med UMB på Ås. Jeg er glad for at Venstre og Kristelig Folkeparti også har kommet til den konklusjonen. Noen har sagt at proposisjonen fra Regjeringa er for kort. Det er interessant. Det er sjelden at stortingsrepresentanter etterlyser lengre dokumenter. Denne saken har versert i mange år. Ikke framstill det som om dette har startet med proposisjonen fra Regjeringa. Stortinget har bedt om utredninger flere ganger av de to alternativene, noe også Høyre har vært med på. Nå er det ikke behov for flere utredninger. Nå er det behov for å fatte beslutninger. Universitetet for miljø- og biovitenskap er Norges grønne universitet. Det har Stortinget bestemt. Ås-miljøet er et spennende utdannings- og forskningsmiljø. Nå blir det et enda bedre miljø. Ås er i fremste rekke innen miljøvitenskap, biovitenskap, akvaforskning, fiskeriforskning og matforskning, for å nevne noe. De som sier at Ås er ku og sau, har virkelig ikke forstått noe av hva denne debatten dreier seg om.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Det siste innlegget var et meget godt innlegg. Flere burde legge seg det på minnet. En del av Oslo-representantene har holdt kunstig liv i denne debatten. Man når på en måte bunnen på debatten når man kritiserer de politiske prosesser som ligger til grunn for det som i dag ligger til behandling. Det kan jo ikke være slik at man bare er for de politiske prosesser som gagner ens eget politiske syn. Det er slik i politikken: Noen ganger vinner man fram med sine argumenter, noen ganger vinner man ikke fram med sine argumenter. Det går an å være saklig uenig, ja, det er faktisk en nødvendig del av det politiske spill å være saklig uenig. Men det er også en del av det partipolitiske spill at mindretallet bøyer seg for det som partiets demokratiske organer vedtar. Det blir underlig når til og med partifeller av meg, som sitter i partiets sentrale organer, kritiserer de politiske prosesser som ligger til grunn for dette synspunktet. Som sagt: Man kan være uenig i sak, men da må man innrømme det, og ikke skylde på de politiske prosessene. Når man sier at det ikke er kommet fram ett eneste argument i debatten i dag for det som ligger i flertallets forslag, kunne det jo vært en idé at man var til stede og hørte på hele den politiske debatten, for det har faktisk vært en meget god debatt, med noen unntak og noen avsporinger. Det er blitt gjort et poeng av hva store fylkespartier mener i denne saken. Da vil jeg som fylkesleder i et ganske stort parti i Akershus si, hvis det skulle være noen som helst interesse for hva store fylkespartier mener, at samtlige partier i Akershus, også Høyre, Høyres ordførere og Høyres fylkesordfører, mener at en samlokalisering på Ås er det beste alternativet. Men vi har sjølsagt forståelse for at det finnes ulike oppfatninger i Oslo. Heldigvis er ikke dette en fylkessak. Jeg er helt enig med representanten Dørum i at dette er en altfor viktig sak til å bli tuklet inn i et geografisk fylkespartimessig hjørne. Dette er en nasjonal sak. Det finnes gode argumenter for Adamstua-alternativet, og det finnes gode argumenter for Ås-alternativet. Politisk uenighet er en fair sak i politikken. Sånn må det være. La oss holde oss til det og ikke kalle det alt mulig annet.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Så langt i denne debatten har jeg ikke hørt ett faglig argument for å flytte veterinærmedisinen og veterinærforskningen til Ås, heller ikke fra forrige taler. Den eneste begrunnelsen vi får, er at man ønsker å styrke miljøet på Ås, altså ved den tidligere landbrukshøyskolen. For å få det til er man altså villig til å svekke veterinærenes medisinske identitet. Man risikerer å ødelegge veterinærforskningen, og man bruker milliardbeløp på å flytte en utdanningsinstitusjon og et forskningsinstitutt 38 km innenfor pressområdet Oslo og Akershus. Dette gjøres også mens Stjernø-utvalgets forslag om universitets- og høyskolestrukturen er ute på høring, og gjennom en hasteproposisjon der det ikke er tatt hensyn til de faglige råd som Regjeringen selv har fått. Konklusjonen ble nemlig trukket først. Veterinærmiljøene skal til Ås, koste hva det koste vil, for øvrig etter et opprinnelig forslag fra tidligere representant fra Venstre, Terje Johansen, som - ikke uventet - er fra nettopp Ås. Departementet og komiteen har suverent valgt å tie i hjel Regjeringens egen KS1-rapport, dvs. faglige og økonomiske anbefalinger som politiske beslutninger skal baseres på. Dovre-rapporten ble bestilt av Kunnskapsdepartementet og Finansdepartementet, og dens anbefaling ble lagt fram 19. januar 2006. Den er krystallklar i sin konklusjon. De fagområdene som er i vekst ved Veterinærhøgskolen, er fiskeri og oppdrett, biomedisin, mattrygghet og sports- og familiedyr. Dovre-rapporten slår fast at det er viktig at veterinærene er i et integrert miljø med Det medisinske fakultet, Mattilsynet og Folkehelsa. Både faglig og økonomisk anbefaler Dovre-rapporten at Veterinærhøgskolen blir i det integrerte miljøet de er i nå. Veterinærer jobber med mattrygghet, som i stor grad dreier seg om vår helse, menneskers helse, basert på infeksjonssykdommer som starter hos dyr. Miljøet på Ås, som jeg også har stor respekt for, har som sin viktigste oppgave matsikkerhet, det å skaffe landet tilstrekkelig med mat og utvikle maten vår. Ås-miljøet jobber også innenfor matindustrien. Kan det hende at en for tett kobling mellom Ås og Veterinærhøgskolen kan bety at bukken passer havresekken? Selvsagt skal veterinærmiljøet og Ås samarbeide, men det kan de da virkelig gjøre der de ligger i dag, 38 km fra hverandre!
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Først vil jeg vise til mitt forrige innlegg, og så skal jeg faktisk gi komiteen ros. Selv om jeg er totalt uenig i konklusjonene i komiteinnstillingen, vil jeg gi ros til flertallet for å ha tatt Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet på alvor - tross alt. Komiteinnstillingen slår nemlig fast Veterinærhøgskolens helhet og integritet, inkludert veterinærstudiet som fagstudium, og at flytting skal skje først når nye bygg - legg merke til flertallsformen - står klare. Dette står jo i grell kontrast til proposisjonen fra departementet og til de opprinnelige ønskene fra Ås om å ta de ulike fagene ved Veterinærhøgskolen og spre dem på forskjellige institutt på Ås - altså ødelegge veterinærstudiet og veterinærmiljøet. Jeg forutsetter at statsråden i oppfølgingen vil forholde seg til Stortingets vedtak, og vil be om at hun svarer på det. Så tilbake til det faglige. Fiskeri- og havbruksnæringens landforening sier i sin uttalelse at flytting av Veterinærhøgskolen til UMB er faglig feil og vil undergrave utviklingen av fiskeri- og havbruksnæringen, som fremdeles er en konkurranseutsatt næring, men som har en rolle i global sammenheng for å dekke behovet for sjømat i kostholdet for en betydelig andel av jordens befolkning. Her har Norge en rolle. FHL sier at skal man nå målene om å hente ut potensialet i havbruk og fiskeri, må man ikke trekke den veterinærmedisinske utdanningen og forskningen bort fra de øvrige aktiviteter på det marine området, og konkluderer med at veterinærmiljøene må være koblet til de andre biomedisinske miljøene ved Universitetet i Oslo. Sterkest inntrykk på meg har en artikkel i Dagsavisen av Preben Boisen gjort. Han sier at sykdommer som hiv/aids, ebola, tuberkulose etc. opprinnelig kommer fra dyr. Det inkluderer også nye influensavarianter. Bred medisinsk kunnskap på tvers av arter har hele tiden spilt en avgjørende rolle i å oppdage, forebygge og hindre utbredelse av slike sykdommer. I dag er veterinæryrket den eneste profesjonen som har spesialisert seg på dette. Veterinæryrket er først og fremst en samfunnsmedisinsk profesjon. Mister veterinærene nærheten til humanmedisinske fag, mister de også kunnskapen om grenselandet mellom veterinærmedisin og humanmedisin. Så kan det være verdt å huske, som andre har sagt før her, at i land der veterinærutdanningen er flyttet til landbrukshøgskoler, er det gått riktig galt med veterinærprofesjonen, og man har måttet splitte opp miljøene igjen etter noen tid.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg bad om ordet bare for å gi en kort kommentar til representanten Reikvam, og det gjelder Oslo SV. Jeg har i dag fått en tekstmelding fra en av SVs to oslorepresentanter, der vi fra Oslo Arbeiderparti ble bedt om å si fra i denne debatten om at de to representantene fra Oslo SV, som av ulike årsaker ikke er til stede her i dag, støtter tilbakesendelse og støtter Veterinærhøgskolens ønske om å forbli på Adamstuen, inkludert også Veterinærinstituttet.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg er enig med representanten Bendiks H. Arnesen, som understreket at dette er en nasjonalt viktig sak. Ja, det er det for meg også. Det handler om det største spørsmålet angående næringsutvikling og verdiskaping i Norge, nemlig hvordan vi greier å utvikle bioteknologi og biomedisin, som er anslått av OECD til å skulle utgjøre 40 pst. av verdensøkonomien om en del år - rundt 2050. Norge ligger foreløpig langt tilbake på dette området. Det største håpet og det største potensialet vi har, ligger i miljøet rundt Universitetet i Oslo, Rikshospitalet-Radiumhospitalet, Folkehelseinstituttet, Ullevål universitetssykehus, Veterinærhøgskolen, Veterinærinstituttet og Mattilsynet. Det siste ble for noen år siden flyttet til dette miljøet, med begrunnelse i behovet for nærhet og konsentrasjon, som nettopp trengs nå: en konsentrert satsing på de beste miljøene for at vi skal ha noe viktig å leve av i framtiden, nemlig biomedisin og bioteknologi. Når Regjeringen nå plutselig, ifølge media, som resultat av en dragkamp som angår vern av Trillemarka og andre saker, flytter en viktig del av det biomedisinske miljøet ut av dette clusteret, vitner det dessverre om en slående mangel på strategi for utvikling av bioteknologi og de biomedisinske miljøene i Norge. Hvis slike store spørsmål i framtiden skal avgjøres av snevre lokaliseringsinteresser og pakker à la Trillemarka, er vi på uhyre tynn is. Det er særlig skuffende at representanter for de ulike partiene i Akershus, som i mange sammenhenger har agitert sterkt for helhetlig næringsutvikling i regionen, for sammenslåing av Oslo og Akershus til og med, greier å kaste seg inn i en så snever dragkamp. Det er merkelig, når man skal satse på investering innenfor forskning og høyspesialisert teknologi, at man da greier å ville satse 2,4 milliarder kr på dette området. I proposisjonen står det noe merkelig: «Eit eventuelt sal vil redusere skilnaden i kostnadene mellom dei to alternativa.» Jeg kan vanskelig forstå den tankegangen. Eiendom er kapital som kan brukes til hva som helst. Hvis man mangler penger til å ruste opp Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet, kunne man f.eks. hvis man har ledig eiendom i Ås som man da ikke trenger å bygge på, solgt den eiendommen og brukt pengene til å investere på Adamstuen i Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet. Man kunne solgt eiendommen på Adamstuen hvis man hadde desperat behov for kapital, brukt inntektene av det til å pusse opp der og leid arealet tilbake, osv. Enhver vet at dette er statlig strategisk eiendom som har en selvstendig verdi for staten og ikke kan tas inn i noen beregninger av hvor det koster mest å utvikle Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet, i Ås eller i Oslo. Skilnaden mellom alternativene er 1,4 milliarder kr. Det burde man bruke til andre ting enn til et spor som går i feil retning når det gjelder bioteknologi og biomedisin.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg er helt enig i saksordfører Gundersens begrunnelse for hvorfor saken bør sendes tilbake til Regjeringen. Jeg synes også Inge Lønnings understreking av det gåtefulle i hvorfor saken må fremmes nå, og at man ikke mister noe tid på å fase denne inn i forhold til Regjeringens investeringsprogram på dette området, er svært treffende og gode poenger. Representantene fra Arbeiderpartiet fra Oslo kommer til å stemme for forslaget om tilbakesendelse til Regjeringen, og dersom det ikke blir resultatet, kommer vi til å stemme for at lokalisering bør være i Oslo. Det er viktig å merke seg at alle Oslo-partiene, minus ett parti, har signalisert at man er imot denne flyttingen - alle de ulike partienes fylkesavdelinger. Jeg er også blitt bedt om, på vegne av Oslo SV, å si fra om at Oslo SV er imot flyttingen og går inn for at Veterinærinstituttet skal være på Adamstuen. Det ble fra én Oslo-representant, representanten Dørum, hevdet at dette ikke er en uoverstigelig barriere. Jeg synes saksordfører Gundersens svar på det var svært godt: Da må den uoverstigelige barrieren gjelde begge veier. Og da kan det jo ikke være noen grunn til at man skal bruke 1,4 milliarder kr på å flytte den ene veien. Det sies at avstand ikke betyr noe som helst, men det betyr altså at man bruker 1,4 milliarder kr mer. Jeg er glad for statsrådens imøtekommende holdning i forhold til mitt resonnement om at man ikke kunne regne salg av eiendom på Adamstuen til fordel for regnestykket når det gjelder utgiftene i Ås. Jeg mener også at man skaper reisevei for mange ansatte, og at man splitter opp det bioteknologiske/biomedisinske miljøet som krever stor konsentrasjon om Norge skal få til noe som helst i framtiden. Det er vist til at det skjer mange ting på andre universiteter også, men da må man huske på at de andre universitetene har uttrykt uro over at man legger inn 2,4 milliarder kr til investeringer i Ås - hva det vil bety for investeringer i forsknings- og høyskolesektoren totalt i Norge. Den største faren for en ørkesløs vandring her er åpenbart at man nå fatter et vedtak som er dårlig fundert, som ikke har grunnlag i de store partienes Oslo-avdelinger, som mange på Stortinget er imot, og som sannsynligvis skal bæres i ca. ti år framover. Hvordan dette vedtakets skjebne vil bli i det lange løp, er uvisst, og jeg skulle ønske at man da heller gikk for en tilbakesendelse, for å kunne gi vedtaket og behandlingen et bedre grunnlag enn det vi ser nå.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg tror det er få som er imot å bruke penger på universitets- og høgskolesektoren. Det er påkrevd. Men det er spesielt at det nå skal brukes 1,2 milliarder kr på å flytte et veterinærmiljø ut av den biomedisinske aksen det ligger i - mot dets egen vilje. Dette skjer altså stikk i strid med Kunnskapsdepartementets egen rapport, Dovre-rapporten og Forskningsrådets internasjonale evaluering. For oss på Oslo-benken er det helt avgjørende at Veterinærhøgskolens integritet og helhet bevares. Slik sett er proposisjonen urovekkende, særlig sett i sammenheng med de signalene vi har fått fra ministeren i media, f.eks. i Aftenposten nå nylig. Det er lagt til grunn at prioriteringslisten for bygg skal ligge fast. Rektorene ved de store universitetene, Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø, er bekymret for denne flyttingen. Selv om prioriteringslisten skal ligge fast, ser de at denne ressursbruken må gå på bekostning av andre satsinger i universitetssektoren. Det at denne prioriteringslisten ligger fast, betyr at en flytting av Veterinærhøgskolen vil ta åtte-ti år. Vi er bekymret for fragmentering og oppdeling av forskningsmiljøene i den prosessen, hvis det er slik at integrering av Veterinærhøgskolen ved universitetet på Ås skal starte nærmest med en gang. Det er rimelig åpenbart at det er styrking av miljøet på Ås som er motivet her. Hvis man har sett og fulgt med i den debatten som har foregått i dag, har alle som har argumentert for flytting, tatt utgangspunkt i hva som gagner miljøet på Ås. Alle! De har ikke snakket om hva som vil tjene Veterinærhøgskolen, Veterinærinstituttet og det biomedisinske miljøet. Det er mildt sagt lite heldig. Slik sett er innstillingen fra komiteen noe bedre. Den slår fast at veterinærutdanningen skal videreføres som helhetlig profesjonsstudium, og den sier også at det ikke skal settes i gang noen flytting før nye bygninger står ferdig på Ås. Jeg vil innstendig be ministeren om å bekrefte at det er på denne måten det skal foregå. Jeg venter fortsatt på å høre de tunge faglige argumentene for flytting. Jeg har sett mange tunge faglige argumenter mot gjennom de rapportene jeg viste til i stad. Det blir nærliggende å tenke at det ikke er utvikling av veterinærfagene som har vært viktig i denne saken, og det er forferdelig synd.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Vi behandler nå en veldig stor flyttesak og en investeringssak, men vi behandler også en sak som i største grad handler om hvordan vi skal utvikle et viktig fagmiljø i framtiden. Til det siste: Når man skal utvikle et fagmiljø, er det ganske vanlig å lytte til det aktuelle miljøet. I denne saken mener veterinærene, som det kan være greit å vite er kjernen i den norske mattryggheten, at det beste for deres miljø, for deres fag og for folkehelsen, er at Norges veterinærhøgskole blir liggende og videreutvikles på Adamstuen i det viktige miljøet som er der. Dette er etter deres mening den beste og mest framtidsrettede løsningen. Jeg synes derfor det er veldig rart at det er så mange i denne salen som vet bedre enn de hvordan deres miljø skal utvikles for å få en mest framtidsrettet løsning. Som representanter fra Oslo blir vi her nå, skjønner jeg, anklaget for kun å drive en lokaliseringskamp. Jeg mener det ikke er tilfellet. Selvfølgelig er vi opptatt av arbeidsplasser, men Oslo har ganske mange arbeidsplasser, så det er i hovedsak ikke det det handler om. Vi er opptatt av å hjelpe et viktig miljø i vårt område til å kunne utvikle seg videre. Norges veterinærhøgskole ønsker et tettere samarbeid med Universitetet i Oslo, og Universitetet i Oslo ønsker et tettere samarbeid med Norges veterinærhøgskole. Man ser også nærheten mellom de miljøene når man ser hvor mye forskning som er drevet i samarbeid her. Da burde det være åpenbart for de fleste at denne typen samarbeid blir vanskeligere når man ikke lenger kan gå over gaten og snakke med hverandre, men er nødt til å kjøre 4 mil. Det er faktisk et praktisk hinder i hverdagen. Jeg er også ganske overrasket over at man nå velger å slå sammen to miljøer som EU etter en smertefull erfaring valgte å splitte. Det er viktig at veterinærutdanningen forblir en selvstendig utdanning, og jeg er i det minste glad for å se at dette er ivaretatt i innstillingen, selv om det i utgangspunktet ikke var det i proposisjonen til Stortinget. Jeg er enig med dem som sier at dette kun skjer for å styrke UMB. Skulle man ha styrket Norges veterinærhøgskole og det viktige miljøet der, hadde man satset på et tettere samarbeid med UiO. Jeg synes også den omtanken som Oslo nå får fra ulike representanter om at de ikke vil at vi skal ha slike farlige smittekilder midt i byen vår, er rørende. Vi er ikke redde, så dere trenger heller ikke å være det!
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-07:
I de fleste lokaliseringsdebatter - og dette er jo etter hvert også blitt en lokaliseringsdebatt - er åpenbart de fleste argumenter gangbare. Her argumenterer man med at når avstanden mellom den nye institusjonen på Ås og Mattilsynet og Folkehelsa nå blir 2,5-3 mil, blir den for stor og vil kunne ødelegge dette miljøet. Man argumenterer også med at det vil svekke vår beredskap når det gjelder frykten for bioterrorisme, fordi forskere ikke spiser lunsj sammen på samme måten som før, og det vil ødelegge veterinærforskningsmiljøet. Dette er tydeligvis argumenter som er gangbare i denne debatten, og det er å skyte langt, langt over målet. Jeg synes også at vi alle kanskje burde vært litt mer edruelige i debatten. Jeg tror at mattryggheten er helt uavhengig av om institusjonen er lokalisert der den er i dag, eller om den flytter til Ås. Jeg tror heller ikke det blir noe særlig mer innovasjon og mer aktivitet med hensyn til arbeidsplasser ved at Veterinærinstituttet og Veterinærhøgskolen nå blir flyttet til Ås. Så er det en grunnleggende viktig ting som jeg føler blir borte i debatten, og det går mer på det utdannings- og forskningspolitiske, de strategiske målene som vi har. Hva vil vi egentlig utdanningspolitisk og forskningpolitisk, rent strategisk? Jeg er ganske overbevist om at en av de største utfordringene som vi står foran, er å tenke bygging av miljøer - bygging av forskningsmiljøer, bygging av utdanningsmiljøer. Jeg tror ikke at vi i framtiden kommer til å se mange små miljøer som konkurrerer - jeg tror at vi rent strategisk må tenke bygging av forsknings- og utdanningsmiljøer. Og i den konteksten synes jeg at det er viktig å tenke bygging av et forsknings- og utdanningsmiljø på Ås, styrke dette miljøet som vi har på Ås, bygge det opp. Universitetet i Oslo er i utgangspunktet stort og tungt. Det er Norges største forsknings- og utdanningsmiljø. Deres utfordring går mer i retning av å spisse sin kompetanse, spisse sin forskningsinnsats. Med denne flyttingen klarer vi å bygge opp og styrke dette forsknings- og utdanningsmiljøet på Ås. Det er faktisk det aller, aller viktigste. Når vi diskuterer dette, må vi også si at det er ikke bare på Universitetet i Oslo og på Ås at man driver med biomedisin og bioteknologi. Vi har sterke miljøer ved Universitetet i Bergen, og vi har vel også forholdsvis bra miljøer ved Universitetet i Tromsø, så man må ikke framstille det som om vi har ett biomedisinsk og ett bioteknologisk miljø som er sterkt, at det ligger på Universitetet i Oslo, og at dette nå vil bli sterkt svekket. Da kjenner man dårlig til hvordan Norge er organisert, utdanningspolitisk og forskningspolitisk.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-07:
Dette ble en lokaliseringsdebatt - etter at debatten fortsatte og alle fra Oslo-benken kom inn, og nesten alle argumenterte for å opprettholde dagens lokalisering. Stort sett er argumentene ikke-faglige, som lokalisering. Så det er blitt en lokaliseringsdebatt. Når jeg hører på debatten, blir jeg litt overrasket, for jeg føler at en ikke helt har begrep om hvordan forskningsmiljø fungerer og arbeider sammen, på tvers av institusjoner og på tvers av institusjonsgrenser. En etablerer Senter for fremragende forskning på tvers av institusjoner. En etablerer og satser på spissmiljøer og kompetansemiljøer. Det er den måten en arbeider på, den måten en jobber på, og den måten vi ønsker å styrke norsk forskning på. Stjernø-utvalget legger opp til en annen modell. Stjernø-utvalget legger opp til en sammenslåing av institusjoner, men vil stort sett opprettholde dagens campusordning, med en reduksjon i antall campus, men vil slå sammen institusjoner. Det er deres modell. Jeg tror det er en dårlig modell. Jeg tror det er en meget dårlig modell, dersom man går inn for Stjernø-utvalgets opplegg. Da er det dette vi nå må gjøre, som er en satsing ved å bygge et nytt, sterkt kompetansemiljø på Ås. Dette betyr ganske lite for Universitetet i Oslo. Det betyr nesten ingenting for Universitetet i Oslo, som i utgangspunktet er den tyngste og viktigste forsknings- og utdanningsinstitusjonen vi har. For Ås-miljøet vil dette være viktig, og for det veterinærmedisinske miljøet vil det også være viktig å komme inn i en felles campus, en felles institusjon, med Ås-miljøet. Det bør være det viktigste, og det bør være det avgjørende. Vil vi bygge forskningsmiljøer, vil vi bygge tunge og sterke utdanningsmiljøer - hvis svaret på det er ja, er dette fornuftig. Da er jeg grunnleggende uenig med Inge Lønning som sier at dette er å gå motsatt vei av det vi bør gjøre - selv om det rent historisk, hvis vi går 20-30 år tilbake, kanskje kunne være fornuftig - og at i dag er dette ufornuftig. Jeg er grunnleggende uenig. Dette er fornuftig, fordi det er en måte å tenke på når vi skal bygge sterke og gode utdannings- og forskningsmiljøer som også kan være med og konkurrere internasjonalt om forskningsressurser. Så dette er en framtidig vei, dette er en riktig vei, i motsetning til det som Stjernø-utvalget anbefaler som en framtidig vei. Helt til slutt: En trekker fram Dovre-rapporten, og det er én rapport, én faglig rapport - viktige innspill, kjære vene - men vi har også andre rapporter. Vi har Norum-utvalget, som var en kombinasjon av en faglig vurdering og en del andre vurderinger. De konkluderte annerledes. Så de faglige vurderingene vil nok sprike uansett. De valgene vi gjør nå, er politiske valg om hvordan Forsknings-Norge og Utdannings-Norge skal se ut.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-07:
Jeg registrerte at representanten Bøhler orienterte oss om at vedtak som ikke har støtte i de største partiene i Oslo, ender med en ørkesløs vandring. Jeg registrerte også at han sa det etter at han hadde orientert om hva Oslo SV mente om saken. Den saken har vi i SV behandlet grundig. Vi har behandlet den i stortingsgruppa vår, og vi har konkludert etter en grundig debatt, bare slik at det også er orientert om, etter at vi ble kjent med Oslo SVs standpunkt. Hvordan Forsknings-Norge skal se ut, hvordan vi skal organisere Forsknings-Norge, det er et politisk valg. Klart det er det! På hvilke andre måter skal vi organisere Forsknings-Norge og Utdannings-Norge enn gjennom politiske beslutninger? Det er vi som må fatte beslutningene om hvordan dette landet skal se ut forskningsmessig og utdanningsmessig. Alternativet er at markedet skal få lov til å bestemme dette for oss, og det vet jo alle er en uaktuell problemstilling. Så at dette er politiske beslutninger om å organisere Forsknings-Norge, det skulle bare mangle! Jeg synes vi skal være stolte av at sånn ønsker vi at det skal være. Så en liten kommentar til representanten Inge Lønning om at dette er kuppet gjennom på kort tid. Dette er jo en prosess vi har holdt på med i ganske mange år, og vi har diskutert det oppad stolper og nedad vegger, så dette er ikke noe kupp, det er en prosess som har gått over lang tid.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-04-07:
Foregående taler sa at Arbeiderpartiet støtter flyttingen, det er ingen tvil om det. Jeg synes vel debatten og en del innlegg før representanten Eldegard indikerte en aldri så liten tvil også internt i Arbeiderpartiet. For statsråden og for Regjeringen må det være alvorlig å høre den kvestelsen som egne partifeller faktisk gir den proposisjonen man har framlagt. Selv om flertallet også støtter proposisjonen, gir både mitt parti og Venstre uttrykk for at det ikke er på grunn av proposisjonens faglige innhold man støtter dette, men på tross av. Det synes jeg gjør at hele saken kommer i et veldig underlig lys, når det er såpass viktige ting som faktisk skal avgjøres gjennom denne organisering av Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet. For min del veier en annen rapport, som er på noe mer en to og en halv side, nemlig Dovre-rapporten, tyngst. Den er ganske klar i sin anbefaling av hva som er best når det gjelder videre organisering av høyskolen. Da går det på mattrygghet. Det går på biomedisin, ikke minst, og på de betenkelige sidene flyttesaken har for det beredskapsmessige. Jeg skulle kanskje ikke sagt så mye om det dersom dette var en sektor som hadde flust med penger, men i en situasjon der Regjeringen generelt har hatt en realvekst innenfor budsjettene som faktisk savner sidestykke, har denne sektoren stått på stedet hvil og hatt det berømmelig hvileskjæret, som vel i hvert fall har blitt til to. Der har man nå altså råd til å bruke et sted mellom en og to milliarder kroner ekstra til en flyttesak, istedenfor å bruke dem på faglig utvikling. Ikke nok med det, nå har statsråden forsikret at de tre prioriterte byggene skal komme før. Det vil i realiteten si at vi står overfor et vakuum når det gjelder Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet, i kanskje opptil ti år. Det er et alvorlig ansvar å ta på seg. Bismaken blir sterkest når vi vet at dette vedtaket skyldes at man har lagt tre saker i potten. Det er Veterinærhøgskolen. Det er Trillemarka. Og det er kraftverksbeskatningen. Det er det som i realiteten har avgjort denne saken, og som gjør at representanten Nybakk kunne si at konklusjonen var trukket på forhånd.