Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
La meg starte mitt innlegg med å kommentere de to tidligere talerne som har hatt innlegg, komitélederen og representanten Eldegard. Det som var gledelig å høre i deres svar på replikkene fra Fremskrittspartiet, var at ett av virkemidlene som burde komme i den krisepakken Regjeringen har varslet, er skattekutt og skattereduksjon for små og mellomstore bedrifter. Det er gledelig. Det er noe Fremskrittspartiet har etterlyst lenge. Og at det nå følges opp også av de rød-grønne partiene her på Stortinget, tror vi er så viktig at det vil være umulig for Regjeringen å unngå å få med seg de signalene. Da forventer vi også at det blir fulgt opp når Regjeringen kommer med sin pakke på nyåret. Jeg har også lyst til å dvele litt ved komitélederens innlegg, der han startet med å si at det var et godt tilpasset budsjett for å møte framtiden. Cirka ett og et halvt minutt senere kom han i sitt innlegg inn på hvor viktig det var å fremme tiltakspakken for næringslivet. Det er også Fremskrittspartiet glad for at Regjeringen etter hvert gjorde, for det er et viktig og riktig virkemiddel og et steg i riktig retning. Det som blir litt forunderlig, er at man i det ene øyeblikket kan si at dette er et godt budsjett, og i neste øyeblikk innrømme at budsjettet ikke er godt nok, men at man må ta noen grep. Da statsbudsjettet ble lagt fram i begynnelsen av oktober, gikk det egentlig ikke så veldig mange dager før alle skjønte at det budsjettet som var lagt fram, ikke stemte med den virkelige verden, for den økonomiske situasjonen har endret seg dramatisk for folk flest, ikke minst for næringslivet. Fremskrittspartiet var raskt ute og bad om å få en tilleggsproposisjon der vi kunne fange opp den nye situasjonen. Det fikk vi ikke. Men etter hvert kom disse omtalte pakkene både til finansnæringen og til GIEK og Eksportkreditt. Alle sammen kom mer eller mindre på en søndag, og det var vel bevisst fra Regjeringen for å synliggjøre en smule handlekraft. Det var bra. Det som ikke var bra, var at man ikke klarte å gjøre noe med de skatte- og avgiftsskjerpelsene som lå inne i det opprinnelige statsbudsjettet. Da tenker jeg på formuesskatten og arveavgiften. At det ble lagt fram slik som det ble, synes jeg var uheldig, og alle de signalene vi fikk i næringskomiteen i høringer med næringslivet, gikk kraftig imot den skatteskjerpelsen. Dessverre har altså regjeringspartiene ikke ønsket å gjøre noen endringer i så måte, og det synes jeg er synd. Nå er det slik at vi har fremmet en del forslag i vårt alternative statsbudsjett. Vi har noen her i dag. Men jeg synes det er viktig i så måte å peke på endringer vi har foreslått for å styrke budsjettet. Argentum er ett virkemiddel, der har vi fremmet forslag om økning med 5 milliarder kr. Vi synes det er viktig å sikre god tilgang på risikokapital for bedrifter i alle faser som sikrer mulighet til videre vekst og markedstilpasninger. For det er jo slik at i Norge er det lite privat risikokapital på grunn av det skattesystemet som vi har. Den internasjonale finansuroen som selvfølgelig også har rammet oss, gjør tilgangen på risikokapital enda svakere, og de mest sårbare er bedriftene i en såkornfase og tidlig vekstfase. I tillegg har vi også styrket Innovasjon Norge med den samme begrunnelsen. Vi ser at det er stadig vanskeligere å få tilgang på kapital. Finanskrisen rammer også fiskerinæringen. Den 3. november sendte jeg et skriftlig spørsmål til fiskeriministeren for å utfordre henne på hvordan hun ville løse krisen i fiskerinæringen. Svaret jeg fikk den gangen, var at man ikke så noen grunn til å gjøre noe. Jeg stilte for så vidt det samme spørsmålet for 14 dager siden da vi behandlet statsbudsjettet, og fikk til svar at de pakkene som Regjeringen la fram tidligere i høst, og den pakken som ble presentert søndag for to uker siden, ivaretok de behovene. Derfor er det ganske interessant når man leser avisen FiskeribladetFiskaren for 10. desember, altså i går, der det står følgende: «Fiskeri- og kystminister Helga Pedersen vil i slutten av januar legge fram en tiltakspakke som skal motvirke skadevirkning av finanskrisen for næringen.» Det er altså fiskerinæringen det her er snakk om. Med andre ord: Det som det ikke var behov for å gjøre for 14 dager siden, har nå heldigvis fiskeriministeren innrømmet at det er behov for å gjøre. Jeg synes det er bra at man kommer med den type innrømmelser. Men det viser også at de svarene som fiskeriministeren har gitt, ikke har vært gode nok i forhold til den situasjonen som næringen har stått overfor. Det kan selvfølgelig skyldes mange ting, men jeg tror først og fremst det skyldes at man ikke har hatt god nok kontakt og heller ikke skjønt alvoret i den situasjonen som fiskerinæringen står overfor. Det ulovlige, urapporterte og uregistrerte fisket er noe som Fremskrittspartiet har vært opptatt av lenge. Nå er det slik at Regjeringen gir seg selv ros for at det ulovlige fisket er redusert. Vi kan være enig om at det tyder på at det er redusert, men fremdeles blir det tatt ulovlig fisk for over 1 milliard kr. Det synes vi er altfor mye, og vi har også styrket Kystvakten i vårt alternative statsbudsjett med 350 mill. kr. Det er litt skuffende at vi ikke har fått flertall for det forslaget som bl.a. vi har fremmet i dag i den forbindelse, og som står i innstillingen. Vi registrerer at resten av opposisjonen støtter forslaget, men de støtter det verbalt. Det følger egentlig veldig lite penger med. At de rød-grønne partiene her i huset ikke støtter forslaget, synes jeg er trist. Det er imidlertid også en god nyhet som er kommet de senere dagene, og det gjelder EUs tilnærming mot norsk standard når det gjelder forbudet mot utkast av fisk. Det gleder meg, og det gleder sikkert også representanten Sørfonn fra Kristelig Folkeparti, som har vært en ivrig forkjemper for å stramme dette til. Nå går riktignok ikke Fremskrittspartiet like langt som Kristelig Folkeparti i sine merknader, men personlig kunne jeg sikkert ha gjort det. Vi har valgt å være med på de merknadene vi er med på, og vi får bare glede oss over at det går i riktig retning, men med små steg. Her har også Regjeringen en viktig jobb å gjøre for å følge opp denne situasjonen. I forbindelse med dette budsjettet ble det også tildelt 65 nye oppdrettskonsesjoner. Det er for så vidt bra at disse konsesjonene kom, men Fremskrittspartiet har hele tiden ment at så lenge man har konsesjonssystemet, bør man ha en årlig tildelingsrunde. Det ville skape en mye bedre forutsigbarhet for næringen, og det ville være enklere for næringen å gjøre beregninger av den produksjon de ønsker å ha og som også markedet vil ha. Det vi ikke ønsker, er at det skal tas betalt for disse konsesjonene, spesielt slik situasjonen for fiskerinæringen og andre næringer nå er, der det er svært vanskelig å få tilgang til kapital og spesielt risikokapital. Vi tror det vil bli store problemer for næringen å få finansiert dette, og vi ser egentlig ingen grunn til at man skal ta betalt for dette for å sørge for at staten får enda mer penger. Vi synes også det er skuffende at man ikke kan øke den biomassen som allerede er i dag. Det ville også vært et viktig grep for oppdrettsnæringen, ved at man kunne beholde de konsesjonene og lokalitetene man har, men samtidig øke volumet ved å øke biomassen. Til slutt tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen, dem vi står alene om og dem vi står sammen med andre partier om.