trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Jeg registrerer at Helleland orienterer seg ut fra sine egne erfaringer for 20 år siden. Det mener jeg er ganske lite framtidsrettet. Når regjeringen i sitt eget budsjett sjøl skriver at dette fungerer bedre enn andre virkemidler til å skape arbeidsplasser og til å gi høyere inntjening i disse bedriftene enn andre, må det jo være fordi de ligger i distriktene at Høyre er imot dette. Jeg kan ikke forstå noe annet. Det er klart at det er viktig med veg også i distriktene, det er SV også enig i, derfor har vi prioritert gode bruksveger i distriktene framfor store både klima- og miljøuvennlige og ulønnsomme veginvesteringer i sentrale strøk. Også der har SV en mye bedre prioritering enn det Høyre har for å skape arbeidsplasser og legge til rette for dem som faktisk skaper arbeidsplassene og god fortjeneste.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Den sosiale boligpolitikken er kraftig svekket under denne regjeringen. Husbanken har fått reduserte midler. Unge med betalingsevne får ikke lenger startlån og mulighet til å bygge opp egenkapital, men må leie dyrt og kan ikke kjøpe. Det verste er bostøtten. Vi bruker mindre i kroner og øre i neste års budsjett enn vi gjorde i 2009. Da kan man jo spørre seg: Har det blitt billigere å bo? Nei, det har det ikke. Har de som har liten inntekt, hatt økning i inntekten sin? Nei, det har de ikke. Det er to ting som skaper dette. Det ene er at nye uføre etter uførereformen ikke kommer inn under den ordningen regjeringen har foreslått. Det andre er at det er et stort etterslep fordi bostøtten ikke er blitt satt opp hvert år, slik regjeringen nå fortjenstfullt har foreslått herfra. Det er et stort gap. Hva er grunnen til at regjeringen mener at vi trenger en så mye svakere sosial boligpolitikk nå enn vi trengte før?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Først må jeg minne statsråden om at det aldri før har vært så mange ufaglærte lærere i skolen som etter at denne regjeringen overtok, og at SV ikke ser noe poeng i å etterutdanne velkvalifiserte lærere. De som ønsker det, skal selvfølgelig få det, men vi velger å bruke disse pengene til å fullfinansiere både lærernormen og normen for antall ansatte i barnehagene, mat til ungene, leksehjelp, flere lærere – altså alt det som lærerorganisasjonene og foreldrene vil. Det er en god satsing fra vår side. Da er det et spørsmål om ikke statsråden ser at de grepene som regjeringen har tatt, har ført til at det nå er rekord i antallet ufaglærte lærere i norsk skole, og at det blir verre når regjeringen har tatt det grepet som de har tatt, med å avskilte velkvalifiserte lærere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
SV er det partiet som prioriterer velferden vår høyest av alle. Vi prioriterer den så høyt at vi foreslår at kommunesektoren skal få over 6 mrd. kr mer til neste år enn det regjeringen har foreslått. Det foreslår vi fordi vi ønsker høy kvalitet i skole, i omsorg, i barnehage og kulturtilbud, og at kommunene skal være gode lokaliseringskommuner for næringslivet. Det gir også rom for å bruke faglig skjønn og ha tillit til de ansatte og valgfrihet for innbyggerne. Jeg har tatt med meg Riksrevisjonens siste rapport om eldreomsorgen i kommunene hit, og den bør flere lese før de fortsetter å skryte så fælt av hvor god kommuneøkonomien er. Den viser at det er store problemer, og et av problemene er rekruttering. Da lurer jeg på hvordan man har tenkt å sørge for det i framtiden hvis man ikke har økonomi til hele stillinger, eller hvis takken for å ha utdannet seg og stått i denne jobben er å bli slått knockout i anbudsrunder der kommersielle vinner fordi de underbetaler, og fordi en betaler mindre i pensjon. Det er ikke god bruk av skattebetalernes penger at deler av skattepengene våre skal gå til profitt i kommersielle selskaper istedenfor å lønne de ansatte som Riksrevisjonen igjen påpeker vi har problemer med å rekruttere – det er vanskelig nok som det er i dag. SV prioriterer fordeling. På kommunesektoren vil jeg minne om at regjeringen i løpet av de fem årene har kuttet over 1 mrd. kr i støtte til kommunene til de mest ressurskrevende tjenestene. Og hvem er det det går ut over? Jo, det er noen av de aller sykeste, men det er også noen av de eldre og noen av de funksjonshemmede som hadde trengt hjelp, men som ikke får det fordi kommunene ikke har råd. Vi har diskutert barnetrygden. SV ønsker å heve barnetrygden. Men hvis vi ikke tetter den muligheten som kommunene har til å redusere sosialhjelpen tilsvarende det barnetrygden er, får ikke de fattigste barnefamiliene noen glede av økt barnetrygd. Og det må være et tankekors for flere enn SV at barnetrygden er behovsprøvd bare for fattigdom – at alle andre skal få den. Vi har bedt Finansdepartementet om å regne ut hvor mye det er vi tar fra disse familiene, og igjen har Siv Jensen svart oss at det er 410 mill. kr i året. Er det noen som lurer på hvorfor de blir fattige? Det er nødvendig å rette opp dette, og det er nødvendig å rette opp bostøtta, som denne regjeringen har sørget for at det er 50 000 færre som får nå enn det var for fem år siden. Boligprisene har økt, og inntektene har gått ned. Dette er usosialt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Ingen regjering og ikke noe storting har hatt større muligheter enn det vi har. Det er derfor det er så trist at regjeringen i hovedretningen går feil vei og ikke bruker den helt eksepsjonelle muligheten vi har, som nesten ingen andre land har. Regjeringen øker forskjellene. Det vet vi skader tilliten i samfunnet. Det er usosialt, og det skader verdiskapingen. For sosialt arbeid nytter. Flere kommer seg på beina. Flere kommer seg i jobb og kan bidra. Flere klarer seg sjøl. Regjeringens skattelette til de aller mest velstående, makteliten i dette landet, står i grell kontrast til kuttene, smålige kutt, til sjuke, uføre – f.eks. i bostøtten. Det er nå 50 000 færre som får bostøtte enn det var for noen år siden, på tross av at boutgiftene har eksplodert og inntektene til lavinntektsgruppene har gått ned. Det er usosialt, og det er unødvendig. En bærekraftig velferdsstat, som flere snakker om, er ikke å kutte i ytelsene til arbeidsløse og uføre og gi pengene til den mektigste eliten. En bærekraftig velferdsstat er når vi sikrer at alle som kan, kan få opplæring og utdanning, og at man kan få hjelp til å komme seg på beina igjen hvis man kommer i en økonomisk krise eller møter en helsemessig kneik. Det gjør ikke regjeringen. Regjeringen prioriterer annerledes. De gir gass på det som er forskjellsmaskinene i samfunnet, nemlig skattesystemet, boligpolitikken og arbeidsmarkedet. Der unnlater de å gjøre det vi alle sammen vet må til for at flere skal komme i jobb, nemlig å tette gapet mellom den kompetansen folk har, og det arbeidslivet trenger. Det gjelder norske vanskeligstilte, og det gjelder flyktninger. Gjør vi det, får vi en ressurs, for dette er en stor ressurs. Alle snakker jo om det, at menneskene er den største ressursen. Hvorfor behandler vi da folk med et litt vanskelig liv på en så dårlig måte og utløser ikke denne ressursen? Til slutt: Verden står fremdeles overfor den største flyktningkrisen vi har sett. FN har bedt oss om å ta imot 5 000 flere kvoteflyktninger. Regjeringen sier nei. Den forsøker fremdeles å skape den panikken som gjorde at flertallet her på Stortinget til og med var villig til å si at regjeringen skulle reforhandle de internasjonale konvensjonene som det har tatt verden hundre år og to verdenskriger å få på plass, et lite nettverk av sivilisasjon. Jeg er glad for at den skadelige ideen er lagt bort, men Norge som et rikt land burde ta et større ansvar. Det hadde også bidratt til større sikkerhet i verden og i nærområdene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Representanten Asheim var oppe her i stad med noe av den verste tåkeleggingen jeg har hørt i denne debatten til nå. Han påstår at det ikke er behov for mer fri rettshjelp – eller bostøtte for den del – fordi få trenger det. Sannheten er at inntektsgrensene for fri rettshjelp og for bostøtte nå er satt så lavt at nesten ingen kvalifiserer for det lenger. Det er et stort rettstap i det norske samfunnet, og jeg er dypt sjokkert over at Høyre, som før har vært et rettsstatsparti, ikke ser dette. Jeg kan også opplyse denne forsamlingen – som alle har rimelig grei inntekt – om at snittinntekten for de husholdningene som i dag får bostøtte, er 134 000 kr i året, og boutgiftene er 93 000 kr. Det står i regjeringens budsjett. Med slike inntektsgrenser er det klart at man klarer å fjerne hele behovet.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-12-03:
Flere ordførere i hele landet vil nå ikke skrive under på samarbeidskontrakter med politiet etter politireformen fordi de mener at tjenesten som blir levert, er for dårlig. Det vises til at politiet er lite tilstedeværende operativt i kommunene, og at tjenestene har blitt vesentlig dårligere etter politireformen. Det sier de til og med i Vinje i Telemark, som har fått et styrket politikontor, men likevel opplever dårligere tjenester. Politiet selv viser til at ressurssituasjonen er årsaken, og Politiets Fellesforbund varslet nylig om at statsbudsjettet for 2019 kommer til å føre til nedbemanning i tolv av tolv politidistrikt hvis det blir vedtatt. En av ordførerne viste til at risikoen for å bli tatt for promillekjøring nå er så å si null i kommunen, og vi vet at politiet henlegger 80 pst. av voldtektssakene, veldig mange av dem med kjent gjerningsmann. Kan Fremskrittspartiet leve med at politiet ikke har nok ressurser til å jobbe verken forebyggende eller til å etterforske både hverdagskriminalitet og alvorlig kriminalitet i mange av landets kommuner?
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2018-12-03:
Distriktene i Norge lever ikke av regionale utviklingsmidler, de lever av lønnsomme jobber og av eksport. Senterpartiets budsjett truer veksten i distriktene og vil heller ikke legge til rette for varig verdiskaping. For å skape flere jobber over hele landet må vi bygge mer vei, bevilge mer til forskning og redusere skattetrykket for folk og næringsliv. Kommuneøkonomien er styrket med Høyre i regjering, slik at man også legger til rette for mer verdiskaping lokalt. Resultatet av regjeringens politikk er den laveste ledigheten på ti år. Det er særlig i distriktsfylkene dette gjelder. Senterpartiet på sin side har lyst til å øke skatten på norske arbeidsplasser, favorisere utenlandske bedriftseiere framfor norske og melde Norge ut av EØS, slik at norske bedrifter mister tilgangen til et marked med mer enn 500 millioner mennesker. Hvordan forventer Arnstad at det skal skapes et lønnsomt næringsliv i hele landet – hvis man ikke får solgt varene sine og man får økt skattetrykk?
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2018-12-03:
De fleste av oss får ikke de fleste tjenestene våre fra staten. Vi får helsetjenester, skole og eldreomsorg fra kommunene, og skal kommunene ha mulighet til å gi gode tjenester til folk og legge til rette for å skape enda flere jobber, trenger vi en god kommuneøkonomi. Det er årsaken til at Høyre i regjering har sørget for en betydelig styrking av kommuneøkonomien. Også for 2019 får vi en vekst i kommunens frie inntekter på 2,6 mrd. kr. Vi har rekordfå ROBEK-kommuner, og vi antar at det vil være enda færre neste år. Det viser at det går godt i Kommune-Norge, og at de har gode forutsetninger for å gi gode tjenester til folk. Når Arbeiderpartiet kanskje har innsett at skremslene om hvordan det skulle gå med kommuneøkonomien hvis Høyre kom i regjering, er blitt gjort til skamme av regjeringen, virker det som om de prøver å finne på noen alternative historiefortellinger for å svartmale situasjonen. For eksempel valgte representanten Sivertsen i replikkordskiftet med statsråd Monica Mæland å kritisere regjeringen for at skatteanslaget går opp, noe som fører til at den prosentvise veksten i kommunesektorens frie inntekter for 2019 går noe ned sammenlignet med anslaget vi fikk i mai i år. Jeg hadde ikke sett for meg at Arbeiderpartiet skulle kritisere regjeringen for at skatteinntektene går opp og flere kommer i jobb. Uavhengig av hvordan Arbeiderpartiet velger å vri og vende på den historien de prøver å fortelle, er det uansett riktig at regjeringen velger å gi hele 2,6 mrd. kr i vekst i frie inntekter til kommunene for 2019, noe som gjør at kommunene fortsatt har godt rom for å gi gode tjenester til folk. Det er heller ikke flaks, slik representanten Heggø fra Arbeiderpartiet prøver å framstille det som, det handler om en bevisst prioritering av å styrke dem som skal gi tjenester til folk. Uavhengig av det synes jeg at hele denne debatten avslører hvordan Arbeiderpartiet og de andre partiene på venstresiden ser fullstendig bort fra at verdier faktisk må skapes før de kan fordeles – for uansett hva spørsmålet er, er løsningen at det offentlige skal bruke mer penger, og at folk, bedrifter og gründere skal betale mer skatt enn i dag. Venstresidens politikk vil gjøre norsk næringsliv dårligere rustet i møte med den internasjonale konkurransen, og det vil ikke være bærekraftig på sikt. Vi må heller legge til rette for å skape mer. Det gjør vi ved å bygge mer vei, satse på forskning og innovasjon og la folk og bedrifter beholde litt mer av egne penger. Det arbeidet er regjeringen allerede godt i gang med.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Senterpartiet har i debatten i dag vært opptatt av forutsigbarhet i skatte- og avgiftspolitikken. Jeg skal gi dem honnør for å praktisere dette selv, for de har år etter år med høy forutsigbarhet foreslått i sine alternative budsjetter å øke skattene og avgiftene for det norske folk og for norsk næringsliv – mens Fremskrittspartiet og regjeringen hvert år har redusert det totale skatte- og avgiftstrykket, selv om enkelte avgifter har gått opp under forhandlingene. Men det totale skatte- og avgiftstrykket er senket med omtrent 25 mrd. kr. Mitt spørsmål til representanten Arnstad er om hun kan fortelle meg hvor mye Senterpartiet har tenkt å øke skattene og avgiftene i sitt alternative budsjett for neste år.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
For snart 19 år siden gikk Senterpartiet av som regjeringsparti på en miljøsak. De ville ikke bygge sterkt forurensende gasskraftverk. I dag, to måneder etter at varsellampene blinket fra FNs klimapanel, og samme dag som FNs internasjonale klimaforhandlinger starter, fremmer Senterpartiet et forslag som gjør det billigere å forurense. Forurensning på billigsalg er nå Senterpartiets svar på klimakrisen, så «the times they are a-changin’». I dag fremmer SV, Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne et forslag om en egen avgift på palmeolje. Det vil hindre at norsk klimapolitikk fortsetter å bade i regnskogsødeleggelse og økte utslipp. I tillegg vil en slik avgift styrke satsingen på produksjon av biodrivstoff i Norge, basert på norske ressurser. Spørsmålet til representanten Arnstad er: Vil Senterpartiet stemme for avgiften på palmeolje?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Aldri har bakteppet for de internasjonale klimaforhandlingene som startet i dag, vært mørkere. Vi risikerer å få en verden som ikke er til å kjenne igjen, om vi ikke tar advarslene fra FNs klimapanel på alvor. Men samtidig som bakteppet er dystert, har heller aldri mulighetene for utslippskutt vært større. Det gir håp. Rundt om i verden ser vi at fornybar energi blir stadig mer lønnsomt. Fortsetter utviklingen som i dag, vil fornybare energiprosjekter som sol og vind konkurrere ut de fossile energiformene som gass, kullkraft og olje. Endringene vi må gjennom, er store. Ifølge verdens ledende klimaforskere må vi gjennom endringer vi ikke har sett maken til i vår historie. Det betyr at skal vi klare dette, må hvert eneste statsbudsjett være et miljøbudsjett, og vi må nå de miljømålene vi setter oss. Det gjør ikke denne regjeringen. De styrer bevisst mot å bryte målet om norske utslippskutt innen 2020. I over fem år har Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti styrt klimapolitikken i statsbudsjettene. I over fem år har vi vært vitne til et flertall som ikke har tatt klimatrusselen på alvor og gitt oss de utslippskuttene vi trenger. De kuttene de skryter av at de har gjennomført, har de sørget for å dynke i palmeolje, regnskogsødeleggelse og økte utslipp andre plasser på kloden. Det er på tide med et opphørssalg i klimapolitikken – alt skal bort. Alle utslipp fra fossil energibruk må bort om vi skal unngå de katastrofale klimaendringene. Det er dette som har vært rettesnoren for oss i SV når vi har laget vårt budsjett. Ingen utslipp er fredet. Tiden for å gjøre det billigere å forurense er forbi. Vi sørger i vårt forslag for å gi folk en enklere miljøhverdag, en miljøhverdag der miljøvalgene tas på autopilot fordi det lønner seg. Syklister, elbilister, gående, de som tar buss, trikk og tog tjener på SVs budsjett. Der regjeringen gir skattekutt til de rikeste, gir SV et miljøbudsjett til de mange.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-12-03:
Spørsmålet er om SV lenger har noe troverdighet i klimapolitikken. Da en stor avis presenterte en velgerundersøkelse for litt siden, hadde mitt parti størst troverdighet der, ikke Sosialistisk Venstreparti, og det er kanskje ikke så rart. Da de satt i regjering, leverte de en klimamelding som ingen var fornøyd med, og borgerlig side måtte dra i riktig retning. Nå leverer de forslag om å kutte utslipp før 2020, men nesten alle forslagene de foreslår, skal implementeres i 2020, eller etterpå. Det er rett og slett ikke troverdig. I det alternative budsjettet til SV for 2019 kutter de massivt i viktig forskning på hvordan vi kan få ned utslippene på norsk sokkel. Hvor er troverdigheten hvis man ikke vil forske på hvordan vi kan få ned utslippene på sokkelen vår?
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-12-03:
Jeg synes det er hyggelig at representanten Lysbakken synes det er hyggelig at jeg ofte tar replikk på ham. Jeg gjør bare det jeg får beskjed om, så sånn er det.(Latter i salen.) Jeg må si at hvis Lysbakken mener regjeringens budsjettforslag er en slags nedtur for klimaet, burde han se på de klimabudsjettene han leverte da han satt i regjering. Vi leverer mer på hvert eneste punkt enn det Sosialistisk Venstreparti klarte å få gjennomslag for i regjering. Så får vi ikke vite hvorfor de ikke vil forske på hvordan vi kan få utslippene på sokkelen ned. Det er jo greit, for da har man ikke noe svar på det. (Latter i salen.) Men i debatten i dag har vi hørt at en av SVs beste venner, Senterpartiet, i alle sine innlegg har reagert på den grønne avgiften for drosjenæringen, der man, hvis man skal kjøpe en ny drosjebil, en forurensende fossildrosje, må betale samme engangsavgift som alle andre som kjøper forurensende fossilbiler. Gleder Lysbakken seg til eventuelle regjeringsforhandlinger en gang med Senterpartiet, og er han enig i at dette er en grønn avgift?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Vi har fått høre et ganske forutsigbart innlegg fra representanten Lysbakken om økte forskjeller og økte ulikheter, og at man skal snakke for de svake i samfunnet. Det er i og for seg en rørende tanke vi alle kan være enig i, men når jeg hører Lysbakken dra opp og angripe private helseleverandører som en årsak til økte forskjeller, detter jeg helt av. Private helseleverandører er med på å bidra til at flere blir behandlet, at flere kommer ut i arbeid og øker velferden, ikke det motsatte. Men vi vet at den største drivfaktoren for økte forskjeller i Norge er innvandringen. SSB har nylig lagt ut tall som viser at så godt som all økning i fattigdom skjer blant innvandrere. Da savner jeg svar fra Lysbakken: Hva har de tenkt å gjøre med det, og er det sånn at Lysbakken fortsatt har Sverige som et forbilde når han ser på innvandrings- og integreringspolitikken?
Terje Breivik (Venstre), 2018-12-03:
Fyrst har eg lyst å seia at det er fantastisk at opposisjonspartiet Arbeidarpartiet er såpass fornøgd med regjeringa si satsing på klima at dei no går i bresjen for å forsterka satsinga ytterlegare. Utgangspunktet i fellesskap er sånn sett utmerkt, med tanke på alt det denne regjeringa har gjort for å leggja grunnlaget for at Noreg skal vera eit av dei fremste landa i verda som viser veg for at me i fellesskap skal klara å få gjort noko med dei verste klimaendringane. Berre i dette budsjettet ligg det inne ein formidabel auke i kroner og øre – utan at eg skal plaga forsamlinga med det – for ytterlegare å forsterka ulike klimasatsingstiltak, på toppen av at me tek i bruk marknaden effektivt gjennom å setja ned skattar og avgifter på det me vil ha meir av, altså klimavenleg åtferd. Så helsar eg velkomen innspel frå Arbeidarpartiet, som me sjølvsagt skal ta med oss i det vidare arbeidet.
Terje Breivik (Venstre), 2018-12-03:
Det viktigaste når det gjeld klima, er at me set i gang tiltak, anten det er å ta i bruk marknadskreftene, grøne skattar og avgifter, eller ulike tiltak som forsterkar alt det spennande som skjer av teknologiutvikling i norsk næringsliv, og bidreg til det. Som eg sa i stad, helsar eg, som representant for eit regjeringsparti, velkomen innspel som kan vera vel verdt å vurdera. Det vert likevel heilt feil for meg å stå på talarstolen i Stortinget og lova noko på vegner av regjeringa i statsbudsjettet for neste år.
Terje Breivik (Venstre), 2018-12-03:
Representanten Gjelsvik skal ha honnør for at han gjentek det same spørsmålet om igjen og om igjen. Dette er ikkje ei ny avgift på eksisterande bilar. Dette er ei avgift som fyrst slår ut den dagen taxinæringa kjøper seg ein ny bil. I så måte er det ikkje tvil om – og all erfaring tilseier dette – at tek ein marknadskreftene i bruk, òg i miljøet si teneste, fungerer det. Eg har lyst å minna representanten Gjelsvik om at ein parallelt med at ein her fjernar eit avgiftsfritak som de facto verkar mot ei grøn satsing, altså vektavgifta for taxiar, òg har auka avskrivingssatsane i f.eks. tungtransporten og den typen ting, slik at ein får opp incitamentet for å skifta ut bilparken tidlegare.
Terje Breivik (Venstre), 2018-12-03:
Då har eg lyst å minna spørsmålsstillaren om at det fyrste Venstre gjorde då me kom i maktposisjon for fem år sidan, var å innfri det ynsket som dei raud-grøne partia hadde lovt studentane i nesten åtte år, nemleg å utvida studiestøtta til å gjelda i elleve månader. Det held me oppe og driv no og fasar inn steg for steg. Me er snart i mål med dette, som kanskje er det viktigaste tiltaket, parallelt med ei gedigen satsing på annan studentvelferd og ulike tiltak som gjer livet til òg heiltidsstudenten betydeleg betre.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Det var nok mange som hadde et visst håp om at det skulle bli en litt tydeligere klimaprofil med Venstre i regjering, og ikke minst at dette kanskje ville være anledningen til å legge fram en tydelig redegjørelse for hvordan klimaeffekten av foreslåtte budsjettiltak ville være. Det skjedde ikke, dessverre, men Arbeiderpartiet har lagt fram sitt eget forslag og gått igjennom, på grunnlag av Miljødirektoratets regnemetode, hvordan våre konkrete forslag, som er redegjort for i budsjettet, også har klimabudsjett, og hvordan man kan nå 2030-målene. Mitt spørsmål til representanten Breivik er: Kan han garantere at vi ved neste korsvei, altså ved neste budsjett, får et tilsvarende tydelig sektorvist klimautslippsbudsjett for statsbudsjettet? Etter vår mening er dette et budsjett som er minst like viktig som selve statsbudsjettet, også fordi det ikke kommer nye utslippsbudsjett, mens det derimot kommer nye statsbudsjett hvert år.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Jeg tror det er mange overordnede mål vi er enige om, og det skal vi være glade for, for det er viktig at vi setter oss brede mål og forsøker å oppnå dem sammen, men det jeg er ute etter, er om man kan dokumentere helt konkret hva de enkelte vedtakene i budsjettet fører til av klimautslipp. Vi vet at vi ligger langt etter de målene vi har satt oss i Norge mot 2020. Det er høyst usikkert om vi når 2030-målene, og verden ligger langt etter. Jeg mener at dette med å skjønne hvordan vi kan disponere de få gjenværende utslippene vi fortsatt har igjen på kloden før vi må være klimanøytrale, nesten er viktigere enn hvordan vi fordeler kroner og ører i samfunnet. Er det ikke da bedre å ha et styringsinstrument hvor vi – i tillegg til å sette mål – sier «det tiltaket har den effekten»? Miljødirektoratet har foreslått en regnemetode som vi synes er god, men regjeringen har ikke gått inn for å konkretisere klimaeffekten av sine forslag i dette budsjettet. Vil de gjøre det ved neste korsvei?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Dersom vi satser på studentvelferd og heltidsstudenten, vil vi få friskere studenter, sa Iselin Nybø til Stavanger Aftenblad i august i fjor. Likevel har det tidligere så stolte skolepartiet Venstre, både som støtteparti for Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen og nå med ansvarlig statsråd for forskning og høyere utdanning, kuttet nesten 1 mrd. kr i støtten til studentene. Tusenvis av studenter samlet seg sist torsdag og demonstrerte mot nye kutt i studiefinansieringen. Dette blir møtt ganske så arrogant fra statsråden. Jeg tror ikke 17 000 kr ekstra i lån hindrer en student i å ombestemme seg. Er dette representativt for Venstres studentpolitikk, eller er det et eksempel på Venstres manglende gjennomslag i møte med Høyre og Fremskrittspartiet når de skal hente inndekning til landets aller, aller rikeste?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Kunnskapsminister Jan Tore Sanner brukte deler av sitt innlegg på å fortelle at han hadde lest SVs alternative statsbudsjett. Det synes jeg er et godt tegn, og det er vel ikke helt fritt for at han er nødt til å ta denne stemmen fra nord på alvor. Men dessverre er dette bare et desperat forsøk på å vri oppmerksomheten bort fra sin egen mislykkede skolepolitikk. Læreren er den viktigste enkeltfaktoren for elevens utvikling i skolen. Til tross for tverrpolitisk enighet om viktigheten av kvalifiserte lærere har lærermangelen økt dramatisk – dramatisk – de senere årene. Antallet ansatte som er tilsatt i lærerstillinger, og som underviser i skolen uten godkjent lærerutdannelse, har økt med 40 pst. under den borgerlige regjeringen. Konsekvensen er at barn og unge i 1,5 millioner skoletimer blir undervist av personer som ikke er utdannet lærer. Og ikke bare det, men hele 7,6 pst. av disse, som tilsvarer 5 461 personer, kommer rett fra videregående skole. Å samtidig avskilte 33 000 erfarne lærere ved å gi kompetansekravene for undervisning tilbakevirkende kraft, slik denne regjeringen har gjort, er ikke bare en skandale, men en hån mot hele lærerstanden. Prislappen på å videreutdanne disse 33 000 dyktige lærerne med mange års kompetanse – hele Norges superlærer Håvard Tjora er én av dem – er en meningsløs bruk av ressurser til kompetanseheving som SV vil ha slutt på. I vårt budsjett legger vi til grunn at de avskiltede lærerne fortsatt er kvalifisert til jobb i skolen uten å bli påtvunget dyr videreutdanning. Regjeringens symbolpolitikk fører dessuten til at motiverte elever med høy snittkarakter ikke får lov til å begynne på lærerutdanningen. Siden opptakskravet i matematikk ble innført, har norsk skole gått glipp av 1 800 lærere. Utviklingen går i feil retning uten at regjeringen tar affære. Sosialistisk Venstreparti har derfor i vårt alternative budsjett foreslått å bevilge 210 mill. kr til en nasjonal satsing for å rekruttere og beholde flere lærere.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
Eg takkar for spørsmålet. Viss me ser på heilskapen i statsbudsjettet, utgjer selskapsskatten ein av dei store reduksjonane i dette budsjettet. Det er ein skatt som går ned òg fordi andre land i Europa reelt sett har hatt ein nedgang i selskapsskatten. Våre bedrifter konkurrerer med andre bedrifter, og da er det sånn at Kristeleg Folkeparti har støtta han. Òg når me under Bondevik II-regjeringa var med på skattelette, var det først og fremst der me kunne sikre ein nedgang i bedriftsskattlegginga for å skape arbeidsplassar. Viss me òg ser på dei endringane som er gjorde i sjølve budsjettforliket her i Stortinget, er den endringa som er gjord på skattesida bl.a. at trinnskatten har gått ytterlegare opp. Det er dei som har ei inntekt på over 1 mill. kr som blir ramma av den aukinga, og det meiner Kristeleg Folkeparti har ein god profil, som me så absolutt støttar.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
Eg har nok tru på at me skal ha gode taxiar òg etter at denne ordninga er innført, frå 1. januar 2019. Så er det sånn at me gjer endringa òg for å gjere taxinæringa grønare. I Kristeleg Folkeparti sitt alternative budsjett var ikkje dette eit forslag me hadde med, men det var ei løysing som me fann saman med dei andre partia, som me skal forsvare. Det er òg sånn at når representanten har etternamn Gjelsvik, veit han at i eit budsjett må ein finne både inntektssider og utgiftssider for å få ein god balanse. Det har me òg gjort nettopp i dette budsjettet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
Nettopp det å auke barnetrygda er det strukturtiltaket som vil ha størst betydning for å gjere noko med barnefattigdomen i vårt eige land. Det er riktig som representanten Øvstegård seier, at på grunn av kommunane sine moglegheiter til å regulere dette, når det ut til veldig mange, òg dei som treng det mest. I den kommunen me er i no, Oslo, veit me at der når det ut til fulle fordi denne kommunen ikkje ser barnetrygda opp mot sosiale ytingar, bl.a. Men i ein del kommunar skjer ikkje det. Me er villige til å sjå på dette, men me meiner det er feil å gå inn for eit vedtak som vil ha budsjettkonsekvensar – ikkje nødvendigvis for statsbudsjettet, men det vil ha konsekvensar for kommunebudsjett landet rundt. Det må me ha respekt for. Men me er opptatte av problemstillinga, for me ser at det er ei reell problemstilling. Skal aukinga i barnetrygda kome dei til gode som treng det mest, er det noko me må sjå på – men ikkje med eit forslag som får direkte konsekvensar. Me må vite kva me gjer, før me går inn for det.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Nå er det sånn at over 100 000 barn vokser opp i fattige familier i dette landet, og det er en av de verste konsekvensene av den økende ulikheten i makt og rikdom. Samtidig har barnetrygden stått stille siden 1996. Derfor er vi veldig glad for at Kristelig Folkeparti har fått forhandlet fram en økning i budsjettforliket. Men økt barnetrygd kommer ikke fram til alle. Den kommer ikke fram til de nesten 50 000 barna som kanskje trenger den mest, nemlig barn i familier som mottar sosialhjelp. SV fremmer i dag et forslag om en lovendring som sørger for at barnetrygden kommer fram til alle, også til dem som trenger den mest. Forslaget får ingen budsjettkonsekvenser for statsbudsjettet, men likevel har Kristelig Folkeparti varslet at de vil stemme imot. Kristelig Folkeparti prioriterte altså ikke dette i forhandlingene. Kristelig Folkeparti prioriterer det heller ikke i dag. Derfor vil jeg spørre representanten om familiene til disse 50 000 barna kan ha noen tillit til at Kristelig Folkeparti vil prioritere dette i det hele tatt.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Noe av det viktigste et statsbudsjett skal gjøre, er å ta pulsen på tiden vi lever i, identifisere noen viktige og aktuelle utfordringer og foreslå løsninger til det beste for alle i landet. Selv om ingen hittil har nevnt det i debatten, håper jeg virkelig at alle her i denne salen er enig i at seksuell trakassering er et alvorlig samfunnsproblem. Tusenvis av kvinner over hele verden har satt ord på det vi så lenge har visst, nemlig at seksuell trakassering begrenser kvinners frihet og muligheter helt grunnleggende. Alle de som har stått fram med sine historier, fortjener å bli hørt og bli tatt på alvor, også i politikken. Når nesten halvparten av alle kvinner over 17 år sier at de har blitt utsatt for uønsket og ubehagelig seksuell oppmerksomhet, er seksuell trakassering et samfunnsproblem som må løses gjennom politiske tiltak nettopp på samfunnsnivå. Seksuell trakassering handler om manglende likestilling, det handler om maktskjevhet mellom kvinner og menn, og det handler om usikkerhet i arbeidslivet. Derfor var det en viss forventning om at statsbudsjettet som ble lagt fram ganske nøyaktig ett år etter metoo-kampanjens start, kom til å bære noe preg av det – at regjeringen i statsbudsjettet hadde satt av penger til det viktige arbeidet mot seksuell trakassering. Ja, til og med regjeringspartiet Venstre gikk i VG i august ut med brask og bram og krevde «#metoo-millioner», som de kalte det. Jeg tror nok de fleste av oss tenkte at det betydde at pengene allerede var på plass, ettersom et regjeringsparti gikk ut på den måten, men nei, det var visst motsatt. Det var vel heller et siste desperat forsøk i forhandlingene, for da statsbudsjettet ble lagt fram, var det uten såkalte metoo-millioner. Tvert imot er det realkutt i budsjettet til Likestillings- og diskrimineringsombudet og Diskrimineringsnemnda, to av de viktigste frontkjemperne mot seksuell trakassering. Det henger ikke på greip. Likestillingsministeren svarte på kritikken ved å si at vi ikke kan bevilge oss til holdningsendringer. Vi har sannelig en likestillingsminister med liten tro på likestillingspolitikk, for er det noe vi vet etter alle de store seirene for likestilling vi har oppnådd i dette landet, er det nettopp at politikk for likestilling fungerer. Det hadde vært naturlig å adressere seksuell trakassering i årets viktigste politiske dokument, men regjeringen har tydeligvis allerede nå glemt det som skjedde i vår. Derfor foreslår SV i sitt alternative budsjett en kraftpakke med øremerket økning til kampen mot seksuell trakassering, på 44 mill. kr. Vi kan ikke skape et samfunn for de mange hvis halvparten av befolkningen systematisk blir holdt tilbake gjennom trakassering.
Monica Mæland (Høyre), 2018-12-03:
Jeg mener at vi her leverer et veldig godt og solid kommuneopplegg, og historiebeskrivelsen til representanten Sivertsen er jeg selvsagt ikke enig i. Selv om det er slik at man har fått beholde ekstraordinære skatteinntekter, så er ikke det alene forklaring på de gode resultatene og det faktum at det er mange færre kommuner på ROBEK-listen enn det har vært noensinne. Det er viktig å legge opp til et balansert kommuneopplegg. Det verste vi kan gjøre nå, når vi har kommet igjennom oljekrisen, er å bruke mer oljepenger enn det vi bør. Og det å legge opp til at næringslivet – som vi er avhengig av skaper sysselsetting og vekst i kommunene i hele landet – skal betale økte skatter og avgifter, slik Arbeiderpartiet legger opp til, mener jeg ikke er bærekraftig. Tvert imot: Vi må sørge for at kommunene fortsatt kan yte gode tjenester. Det gjør vi, og så må vi sørge for at vi har et næringsliv som har konkurransedyktige betingelser.
Monica Mæland (Høyre), 2018-12-03:
Jeg aner ikke helt hvilke regnemetoder representanten bruker. Det er altså lagt opp til en vekst i frie inntekter på 0,6 pst. neste år. I tillegg kommer 200 mill. kr som er øremerket til tidlig innsats, og 325 mill. kr, som er en styrking for ressurskrevende brukere. To pluss to er fortsatt fire, det er ikke minus fire. Her må man bare gå gjennom regnestykket, og da ser man at det legges opp til økt handlingsrom også neste år. Det er riktig at en rekke kommuner har valgt – ikke måttet, men valgt – både å innføre og å øke eiendomsskatten. Det er også noe kommunene beslutter, det er noe kommunene har ansvaret for. Vi er alle tilhengere av det kommunale selvstyret så lenge vi er enig i beslutningene, men når vi er uenig, skal altså vi ta ansvaret for det. Slik er det ikke. Kommunene står fritt til å prioritere, og jeg har vist at det er et handlingsrom på 1,2 mrd. kr hvis man effektiviserer 0,5 pst. i kommunebudsjettene.
Monica Mæland (Høyre), 2018-12-03:
Jeg er opptatt av at vi styrker virkemidlene som vi vet treffer, og som virker best. Jeg har til gode å møte én eneste innbygger og én eneste bedrift som etterlyser de regionalpolitiske utviklingsmidlene. Men jeg har møtt fylkespolitikere som ønsker seg økte bevilgninger, og det er ikke så veldig rart. Det denne regjeringen har gjort, er å øke posten til samferdsel, øke satsingen på fylkesveier. Det er viktig, særlig i distriktene. Vi har også økt satsingen på landsdekkende ordninger i Innovasjon Norge, SIVA og Forskningsrådet som bistår til utvikling og vekst i alle bedrifter i hele landet. Det har større måloppnåelse enn de regionale utviklingsmidlene har.
Monica Mæland (Høyre), 2018-12-03:
Jeg er helt uenig i representantens historiebeskrivelse. Husbanken skal være et supplement til det ordinære boligmarkedet. Husbankens rammer er tatt ned etter finanskrisen, men det var fordi rammene ble kraftig økt under finanskrisen. Det var altså et målrettet virkemiddel. Nå skal det være et supplement. Det er heller ikke riktig at unge ikke får startlån. Unge får startlån. Det er også gjort historiske utbetalinger av startlån i år, særlig til barnefamilier. Det er en ønsket politikk. Når det gjelder bostøtten, har denne regjeringen endret innretningen slik at den nå kronejusteres. Det er viktig. I neste års budsjett styrkes bostøtten med 60 mill. kr for barnefamiliene. Det er viktig for å jobbe mot barnefattigdom. Vi har også sagt at overgangsordningen for uføre i forbindelse med uførereformen blir permanent, slik at de slipper den usikkerheten de har kjent på, og minstepensjonister skal ikke miste bostøtten selv om de får økt pensjon.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Jeg deler statsrådens oppfatning av den betydningen kommunene har for velferden og tjenestene til folk flest. Men statsråden går veldig langt i å ta på seg æren for den gode kommuneøkonomien, og hun vet like godt som meg at det ikke skyldes regjeringens opplegg, men ekstraordinære skatteinntekter – først og fremst knyttet til skattetilpasning som følge av en skattereform. Hvis en går inn i regjeringens egne tall og ser veksten i kommunenes inntekter for 2018 og 2019 i sammenheng, får man altså en negativ vekst i kommunenes frie inntekter. Det vil altså ikke gi mer velferd og bedre tjenester. Tvert imot vil det gi trangere kår og gjøre det vanskeligere å prioritere de viktige oppgavene som man står overfor i kommunene. Da blir spørsmålet: Hvorfor velger regjeringen et så stramt opplegg for kommunene, når man ser 2018 og 2019 i sammenheng?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Jeg er ikke enig med statsråden, som beskriver et opplegg for kommuneøkonomien, som i 2018 og 2019 – sett i sammenheng – faktisk medfører en realnedgang i de frie inntektene. Og jeg tror heller ikke de 33 Høyre-styrte kommunene som har økt eiendomsskatten sin, opplever det. De har sett seg nødt til å gjøre det siden 2015, fram til 2017, ifølge en gjennomgang av tall fra SSB. De føler seg, tvert imot, tvunget til å kreve inn en skatt som de påstår at de er imot, men som de på grunn av regjeringens svake kommuneøkonomiopplegg må innføre likevel. Hva tenker statsråden om det?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2018-12-03:
På komitéhøringen var, tror jeg, samtlige fylkeskommuners store bekymring mangelen på regionale utviklingsmidler. KS påpekte denne utviklingen, og mange av de andre høringsinstansene påpekte at det er umulig å ta rollen som regional utviklingsaktør uten at det finnes verktøy i verktøykassa. Nå skal fylkeskommunen få en større rolle når det gjelder regional utvikling, i forbindelse med nye oppgaver til fylkeskommunen. Samtidig ser vi at det er et nytt nedtrekk nok en gang. Det er en halvering sammenlignet med Stoltenberg IIs budsjettopplegg for 2014. Det er ikke verktøy igjen i verktøykassa. Min store bekymring er hvordan fylkeskommunen da skal ta på seg en styrket rolle som regional utviklingsaktør. Hva er regjeringens budsjettmessige tiltak for å styrke fylkeskommunen som regional utviklingsaktør? Senterpartiet har styrket den posten betydelig og i tillegg styrket samferdsel med 1,5 mrd. kr.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2018-12-03:
Regjeringens forslag til statsbudsjett gir trangere rammer neste år, både for kommuner og for fylkeskommuner. Det sies at kommunenes frie inntekter øker med 2,6 mrd. kr, men når bundne utgifter trekkes fra, blir det ikke noe igjen. Flere eldre som trenger kommunale tjenester, renteøkning, nye kutt i overføringen til ressurskrevende tjenester, nye krav til skoler og barnehager, reduserte inntekter gjennom eiendomsskatt – dette er pålegg fra regjeringen som gir en svært trang kommuneøkonomi neste år. Kristelig Folkeparti har som i tidligere år inngått budsjettavtale med regjeringspartiene. Det er dessverre ikke blitt en avtale som endrer stort på de trange rammene kommunene må forholde seg til. Unntaket er reversering av kuttforslaget når det gjelder ressurskrevende brukere, og økt kompensasjon for innføring av ny lærernorm i grunnskolen. Jeg hadde forventet mer – ut fra de sterke signalene fra Kristelig Folkepartis ledende politikere. Partiet vil samarbeide med den sittende regjering for å styrke velferden, ble det sagt. Resultatet Kristelig Folkeparti kan vise til, står ikke i forhold til ambisjonene vi ble forespeilet. Senterpartiets forslag til budsjett er tilpasset de utgiftsbehovene kommunene og fylkeskommunene har. Vi styrker kommunerammen med 2,4 mrd. kr og fylkeskommunerammen med 1,5 mrd. kr. I fylkenes ramme inngår 1 mrd. kr til opprusting av fylkesveinettet, et spleiselag mellom staten og fylkeskommunene som er helt nødvendig for å redusere vedlikeholdsetterslepet. Kommunalkomiteens budsjetthøring er en viktig del av budsjettprosessen. En gjenganger de siste fem årene har vært advarsler mot regjeringens kutt i bevilgninger til distrikts- og regionalpolitikken. Bevilgningene til regionale utviklingsmidler er mer enn halvert de siste fem årene, sett i forhold til budsjettframlegget for 2014 fra den rød-grønne regjeringen. For 2019 kuttes det 223 mill. kr. Nedprioritering av bevilgninger til fylkeskommunenes næringsutviklingsarbeid står i skarp kontrast til den samme regjeringens påstand om at de vil styrke fylkeskommunen som regional utviklingsaktør. Når jeg reiser rundt i Distrikts-Norge og besøker relativt nyetablerte bedrifter, peker de alle på hvor viktig regionale utviklingsmidler har vært for at de i det hele tatt kunne komme i gang. Det samme gjelder reetablering etter nedlegging av hjørnesteinsbedrifter, som f.eks. i Lierne. Det ligger ingen styrking av næringsutvikling i distriktene i budsjettavtalen. At Kristelig Folkeparti – som en av pådriverne til nye oppgaver til fylkene – ikke har prioritert dette, er skuffende. Større ansvar for regional utvikling kombinert med tom verktøykasse – nei, det henger ikke sammen. Det påpekte alle som var innom temaet på høringen om nye oppgaver til fylkene. Budsjettvirkninger for mitt eget fylke, Trøndelag, viser med stor tydelighet hva Senterpartiets budsjett ville betydd. Kommunene i Trøndelag ville fått 178 mill. kr mer, fylkeskommunen 117 mill. kr mer.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Handel er en grunnstein for verdiskapingen, og Fremskrittspartiet vil ha lavest mulig skatter og avgifter og en friest mulig handel nettopp for å legge til rette for norsk handelsnæring. Vår ambisjon er å få skatter og avgifter enda mer ned, og etter å ha hørt Senterpartiet i salen her i dag, kan man få inntrykk av at også Senterpartiet ønsker å redusere skatter og avgifter for folk flest, og at norsk næringsliv betyr noe også for Senterpartiet. Nordmenn handlet i 2017 for 23,7 mrd. kr i Sverige. Dette er penger som helst skulle vært lagt igjen i norske butikker. Fagrapporter på området viser til det høye norske avgiftsnivået og høy norsk toll på import av matvarer som gjør at grensehandelen i Sverige trolig vil øke også de neste årene. Størst er prisforskjellen på tobakk og alkohol, men også på melk, ost og egg. Tobakk er hele 46 pst. billigere i Sverige enn i Norge og er sammen med alkohol ofte det som gjør at folk tar turen over svenskegrensen. Senterpartiet har ved flere anledninger bekymret seg for grensehandelen, men velger likevel i sitt alternative statsbudsjett å øke avgiftene på tobakk og alkohol med over 400 mill. kr. Jeg tror ganske mange sitter med et spørsmål om Senterpartiet faktisk mener at dette er et håndslag for næringslivet, for norske arbeidsplasser og mot grensehandel. Det gjør ikke jeg. Det gjør heller ikke næringslivet, som med Senterpartiets forslag ville risikert å se enda flere kunder kjøre mot svenskegrensen. Skal vi sikre flest mulig arbeidsplasser i Norge, må vi gjøre vårt næringsliv konkurransekraftig. Da er det ikke økning av skatter og avgifter som er riktig virkemiddel. Noen tror kanskje at flere vil fristes til å investere i nye norske arbeidsplasser hvis skatter og avgifter økes kraftig. Men i den grad norsk næringsliv og grensehandel er noe som opptar Senterpartiet, må det være i retorikk, for det er i hvert fall ikke i praktisk politikk. Folk flest, arbeidstakere og norsk næringsliv skal være glad for at det ikke er Senterpartiet som sammen med sine rød-grønne kamerater styrer landet.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Representanten Gjelsvik synes tydeligvis det er leit at vi påpeker Senterpartiets sanne ansikt når det kommer til partiets skatte- og avgiftspolitikk. For Senterpartiet prøver jo ofte å innbille folk – ja gjerne en FrP-er – at de ønsker lavere skatter og avgifter. Nå har de også trukket fram sitt forslag om rimeligere bensinavgift, som for en familie vil utgjøre ca. 14 kr i måneden eller 170 kr per år, og lavere elavgift, som vil utgjøre ca. det samme – eller kanskje litt mer hvis man bruker mye strøm – dvs. litt mindre enn 400 kr totalt spart på et helt år for en vanlig familie med bensinbil. Regjeringen, derimot, har de siste fem årene redusert skatter og avgifter for helt vanlige familier med rundt 11 000 kr per år. Det kunne vært greit å få vite om Senterpartiet egentlig støtter regjeringens politikk for denne reduksjonen – eller om Senterpartiet egentlig ønsker at disse pengene blir brukt av staten eller av kommunene selv, i stedet for av folk.