Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-03:
Jeg tviler på at vi kan løse køproblemene på vegene rundt våre aller største byer ved bare å bygge ut vegsystemet. Jeg tror vi derfor må tenke nytt, og i en slik sammenheng framstår vegprising som et spennende virkemiddel. Ved å ta i bruk vegprising lokalt som ett av flere tiltak i lokale transportpakker vil en kunne finne effektive – og ikke minst spennende – måter å løse køproblemene og styrke kollektivtilbudet på i storbyområdene. På denne måten vil også miljøet lokalt bli bedre. Jeg er derfor fornøyd med at Stortingets flertall ser ut til å slutte seg til hovedprinsippene i lovforslaget. Lovforslaget omfatter et prinsipielt rammeverk for bruk av vegprising, og åpner for at det i et nærmere fastsatt område kan innføres vegprising dersom forholdene skulle tilsi det. Formålet skal være trafikkregulering, og det skal ikke være aktuelt å ta virkemiddelet i bruk uten at det framstår som effektivt og hensiktsmessig med sikte på å redusere køproblemer og til å bedre lokale miljøforhold. I henhold til forslaget skal vegprising som en hovedregel kun tas i bruk når det foreligger tilslutning fra berørte kommuner og fylkeskommuner gjennom lokale vedtak i hvert enkelt tilfelle. Det åpnes imidlertid for at Samferdselsdepartementet i helt spesielle situasjoner kan foreslå at vegprising pålegges. Iverksetting av en ordning med vegprising skal i hvert enkelt tilfelle skje etter samtykke fra Stortinget. Jeg har registrert at et flertall i samferdselskomiteen i komiteinnstillingen i saken påpeker at et slikt statlig pålegg kun kan skje i særlige unntakstilfeller. Dette er også min intensjon, og jeg vil derfor understreke at det skal foreligge helt særskilte omstendigheter dersom staten skal pålegge bruk av vegprising. I forslaget tas det ikke stilling til prisnivået. Dette må fastsettes ved konkret utforming av den enkelte ordning – det vil være en viktig del ikke minst av den lokale behandlingen – og vil inngå i framlegget for Stortinget. I den sammenheng vil bl.a. fordelingseffekter måtte stå sentralt. Det skal utformes forskrifter om takstfastsettelse, tilleggsavgift og fordeling av nettoinntekter. Stortinget vil bli orientert om innholdet i forskriftene så snart disse er utarbeidet. Arbeidet med forskriftene vil bli igangsatt så snart Stortinget har behandlet og vedtatt lovforslaget. Kostnadene ved etablering og drift av en ordning med vegprising skal dekkes av inntektene. Nettoinntektene skal fordeles mellom staten og kommunesektoren, med 50 pst. på hver. Staten kan fastsette en annen fordelingsnøkkel dersom en lik fordeling vil gi åpenbare skjevheter. Fordelingen innenfor kommunesektoren må vurderes nærmere i det enkelte tilfelle på bakgrunn av de transportoppgaver som skal løses. Den endelige inntektsfordelingen mellom de ulike forvaltningsnivåene skjer gjennom Stortingets behandling av det enkelte forslag om vegprising. I henhold til forslaget skal nettoinntektene fra en ordning med vegprising øremerkes transportformål, bl.a. til utbygging og drift av kollektivtransport i det berørte området. Det legges ikke begrensninger på type transportformål. Det må være en forutsetning at kollektivtilbudet utformes slik at det blir et godt alternativ. En helt sentral side er dermed bruk av midler fra vegprising til investering og drift av kollektivtransport. Jeg har også merket meg at et flertall i samferdselskomiteen ber Samferdselsdepartementet legge til rette for at lokal ekstra drivstoffavgift også skal kunne brukes til drift av kollektivtrafikk, og at det om nødvendig fremmes egen sak om dette. Jeg vil for min del understreke at det på ingen måte ligger til rette for noen omfattende bruk av dette. Men lokalt er det ytret et klart ønske om dette gjennom bl.a. vedtak fra Tromsøs side, og fordi dette så klart kommer fram gjennom et lokalt initiativ fra Tromsøs side, vil vi se nærmere på dette og komme tilbake til Stortinget med det senere.