Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Jeg er ikke helt klar over hvilket nummer i rekken av Nav-debatter dagens debatt er, men det er viktig at reformen følges med politikerøyne på vegne av brukerne, så så langt følger jeg interpellanten Kenneth Svendsen. Men jeg følger ikke interpellanten i hans forslag om også å statliggjøre sosialkontordelen av reformen, for jeg tror det er viktig at reformen også følges med lokalpolitikernes øyne, for de sitter enda nærmere brukerne enn det vi gjør. Jeg er også overbevist om at den kulturen som gjelder i de kommunale sosialkontorene, er en verdifull saksbehandlingskultur å ha med seg i den videre reformen. Så har jeg lyst til å gå litt tilbake i tid, til februar i år. Da uttrykte flertallet i denne salen, gjennom representanten Per Rune Henriksens interpellasjon, sin bekymring for tilbakemeldinger: om lang saksbehandlingstid, om dokumentasjon som forsvinner, og om utilgjengelige saksbehandlere. Det var tilbakemeldinger som står i ganske skarp kontrast til målet med Nav-reformen, nemlig en bedre hverdag for brukerne gjennom én dør der det før var tre, en forenkling, bedre individuell tilpasning av tjenestene, og å ta utgangspunkt i folks egne ressurser på en positiv måte. Daværende statsråd Bjarne Håkon Hanssen var i den debatten åpen og ærlig på at i en så stor reform har det vært, og det vil helt sikkert komme til å fortsette å være, eksempler på rutinesvikt. Hans løfte til Stortinget var imidlertid å gripe fatt i slike dårlige brukeropplevelser når de måtte dukke opp. Statsråd Dag Terje Andersen har fulgt opp dette løftet. Det har han redegjort for i sitt eget innlegg her i dag. Vi hadde også her i salen en omfattende debatt torsdag den 13. i denne måneden om tilleggsbevilgninger til Nav. I den forbindelse har jeg egentlig et spørsmål til representanten Kenneth Svendsen. Han viste i sitt første innlegg til «Stortingets vilje» i Nav-reformen. For egen del har jeg litt vanskelig for å se at Stortinget har én uttrykt vilje i denne saken. Hvis Fremskrittspartiets alternative budsjett for 2008 var blitt vedtatt, hvordan ville situasjonen da ha vært for brukerne av Nav-etatens tjenester? Statsråden nevnte kutt på 431 mill. kr, og det var noen flere kutt faktisk. Det var et kutt på driftsposten på 50 mill. kr på kapittel 604, og sammen med Høyre forskutterte Fremskrittspartiet at det var mulig å kutte 30 pst. på utstyr og vedlikehold bare ved smartere anbud, Høyre foreslo riktignok ikke kutt. Fremskrittspartiet kuttet allerede med den forskutteringen 75 mill. kr på utstyrsfronten, og en forventning om effektiviseringstiltak på 431 mill. kr. Det er altså over 1/2 milliard kr i kutt – mindre til drift og nødvendig utstyr, og så kraftige effektiviseringstiltak at det nødvendigvis også ville ført til kutt i antall ansatte. Som om det ikke var nok, ønsket jo Fremskrittspartiet samtidig at Nav igjen skulle få ansvar for kjøp av helsetjenester til sykmeldte, og at forvaltningen av helserefusjoner i sin helhet burde ligge under Arbeids- og velferdsetaten – det siste riktignok da bevilget øremerkede midler til. Da er jeg litt spent nå, for Fremskrittspartiets forslag til budsjett for 2008 og det at Fremskrittspartiet faktisk var med på å omdisponere 40 mill. kr og tilleggsbevilge 60 mill. kr – altså 100 mill. kr ekstra til etaten – står jo litt i kontrast til det Fremskrittspartiet tidligere har stått for. Det budsjettet som gjelder for i år, er jo uten de kuttene som Fremskrittspartiet selv foreslo på over 1/2 milliard kr, og oppå det igjen er Fremskrittspartiet i denne måneden med på å bidra med 100 mill. kr ekstra. Så jeg har et spørsmål til: Betyr det at Fremskrittspartiet nå vil videreføre sitt nye syn på ressursbehovet i Nav, eller vil vi, når vi møtes til budsjettdebatt i neste måned, igjen oppleve nye, uansvarlige budsjettkutt fra Fremskrittspartiet, kutt som utelukkende vil føre til et dårligere tjenestetilbud for brukerne? Jeg får liksom ikke Fremskrittspartiets politikk helt til å henge i hop på dette feltet.