Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Jeg takker Senterpartiet for representantforslaget. De aller fleste av våre bedrifter ligger ved en fylkesvei, og i disse dager er mange av disse veiene gått i oppløsning. Forfallet på fylkesveiene er i grunnlagsdokumentet til NTP anslått til å utgjøre 70–90 mrd. kr, og en ny rapport som vi har fått nå, fra Oslo Economics, viser at forfallet øker med 2,5–3 mrd. kr i året. Dette er alvorlig. En økt innsats vil ifølge samme rapport gi en formidabel samfunnsøkonomisk nettonytte. Få andre samferdselstiltak vil gi tilsvarende gevinster. Kvaliteten på fylkesveinettet går ut over sikkerheten, men også Norges konkurranseevne rammes av dårlig veikvalitet. Mange fylkesveier er viktige næringstransportårer. La det være helt klart: Fylkeskommunene har vært gode veieiere, og de har tatt ansvar. Men ansvar og myndighet er utfordrende. Fylkeskommunen har mange store oppgaver som går over statsbudsjettet. Når vi foreslår mer til andre tiltak som også er en del av fylkeskommunens budsjett, går det ut over veivedlikeholdet. Vi fremmet i forbindelse med NTP forslag om at fylkeskommunene måtte gjøres i stand til å være en bedre veieier, og har fulgt opp dette med økte fylkeskommunale rammer i vårt alternative budsjett. I denne saken svarer statsråden komiteen at regjeringen har valgt å videreføre opplegget med å fordele midler gjennom inntektssystemet, og at regjeringen har bevilget milliarder i forrige stortingsperiode. Dette blir tatt ut av sammenhengen, for en må først se på hva som er tatt bort, hva som skal finansieres av pålagte oppgaver, og ikke minst hvor stor kostnadsveksten for veibygging har vært. For eksempel har denne regjeringen redusert de regionale utviklingsmidlene til fylkeskommunen med 1,3 mrd. kr, og tunnelsikkerhetsforskriftens krav er ikke fullfinansiert. Det er ti ganger så mye fylkesvei som riksvei. Klimaforandringene med flom og ras gir fylkeskommunene store, uforutsette utgifter. Når veier og broer blir borte, må det fikses. Dette blir ikke lenger kompensert fra staten. Tunnelsikkerhetsforskriften skulle også kompenseres for fylker. Men med den farten denne regjeringen legger opp til, er minimumstiltakene finansiert i 2037, mens fristen er 2019. Øvrige riksveier ble overført til fylkeskommunene i 2010, og jeg vil bruke Sør-Trøndelag som et eksempel. Der la fylket en plan for å fjerne etterslepet som de overtok. Forfallet var i 2012 beregnet til å koste 800 mill. kr, og planen la opp til at forfallet skulle være borte i 2020 – altså fjernet i løpet av åtte år. I 2017 var de 800 mill. kr i forfall økt til 2,8 mrd. kr. Tenk: På fem år har forfallet økt med 2 mrd. kr. Mye av dette skyldes tunnelsikkerhetsforskriften, noe skyldes store ras og flom, og noe igjen skyldes kostnadsøkning – men mye skyldes manglende handlingsrom. Utfordringene fylkeskommunene har, gjør at samferdselsministeren ofte legger nye bompengeprosjekter på fylkesveier fram for Stortinget. De har lokal tilslutning fordi fylkeskommunene tar ansvar. De ser trailervelt og trafikkfarlige og bortsmuldrede veier. Til slutt ber vi om at forslaget fra mindretallet ikke settes opp mot forslaget fra flertallet. Om forslaget om et program for å redusere vedlikeholdsetterslepet på fylkesveiene ikke får flertall, ønsker vi tross alt alternativt å støtte utredning av en belønningsordning i samband med rullering av NTP – selv om dette selvfølgelig er altfor sent. Det haster å gjøre et løft for fylkesveiene våre. Derfor synes vi det er synd om ikke flertallet går med på forslaget om et statlig program. Og dermed er mindretallets forslag tatt opp.