Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Som representanten Enoksen selvsagt er klar over, foreligger det klare nasjonale føringer for organiseringen av fødetilbudet. I forbindelse med behandlingen av akuttmeldingen, som ble fremmet av sentrumsregjeringen og behandlet i Stortinget mens representanten Enoksen var medlem av Stortinget og parlamentariske leder for Senterpartiet, vektla Stortinget at organiseringen av fødselsomsorgen skal være desentralisert og differensiert, og at Statens helsetilsyns forslag til nivåinndeling for fødselsomsorgen skal gjøres gjeldende for planlegging og organisering av denne delen av helsetjenesten. De tre nivåene er kvinneklinikk, fødeavdeling og fødestue. For hvert nivå er det stilt krav til bemanning, beredskap og fødselstall. En kvinneklinikk skal ha minst 1 500 fødsler i nedslagsfeltet. Det skal være tilstedevakt av gynekolog og anestesilege og barneavdeling med nyfødtintensivbehandling. En fødeavdeling skal ha minst 400–500 fødsler. Det skal være vaktberedskap av gynekolog og anestesilege, og barnelege skal være tilknyttet. En fødestue skal ha minst 40 fødsler og vaktberedskap av jordmor. Sosialkomiteen har påpekt at tallene ikke skal være absolutte. Kravene til kvalitet og sikkerhet for pasientene må være utgangspunktet for organisering av fødetilbudet. Bak dagens nivåinndeling ligger det en medisinskfaglig begrunnelse knyttet til utviklingen innen medisin, bemanningskrav og rekruttering, og at fødeavdelinger som yter operativ fødselshjelp, bør ha et minimum av fødende for å opprettholde nødvendig kompetanse og fingerferdighet, ikke bare hos legespesialisten, men også hos det øvrige personalet. Den nedre grensen på 400–500 fødsler for fødeavdelinger er for øvrig lav sammenliknet med andre land. Jeg kan nevne at i Sverige er denne grensen satt til 1 000 fødsler, noe som der betraktes som en kritisk grense for å opprettholde adekvat bemanning, trening og kompetanse. For å opprettholde en fødeavdeling med et tilfredsstillende kvalitetsnivå er kravene til vaktberedskap for ulike personellgrupper relativt omfattende. En fødeavdeling må sikre å dekke opp 24 timers vaktberedskap av gynekolog. I henhold til dagens krav til arbeidsmiljø og tariffavtaler innebærer det at en fødeavdeling må ha minst fire, helst fem kompetente gynekologer som deler på vaktbelastningen. I mange tilfeller er befolkningsgrunnlaget så lite at det ikke vil være dagarbeid til så mange gynekologer. De vil altså bli nærmest virkesløse på dagtid. Situasjonen ved mange fødeavdelinger er i dag preget av rekrutteringsproblemer, stor utskifting av leger og permanente vikarstafetter. Dette er vanskelig driftsmessig, men har også betydning for kvaliteten på tilbudet. Organisering av fødetilbudet må derfor tilpasses denne virkeligheten. Omorganisering fra fødeavdeling med gynekolog til jordmorstyrt fødestue kan derfor være et bedre tilbud for de fødende dersom de kravene til medisinskfaglig kvalitet, bemanning eller beredskap som er fastsatt av Stortinget, ikke kan ivaretas. Ved å gjøre om de små fødeavdelingene som ikke tilfredsstiller fastsatte krav, til jordmorstyrte fødestuer vil man ivareta både kravet til faglig kvalitet og behovet for å ha et desentralisert fødetilbud. Kvinner som trenger spesialisert fødselshjelp, og det er heldigvis et mindretall, må reise lenger, men de sikres da samtidig et fødetilbud som oppfyller faglige krav.