trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 1999-01-28:
Jeg er glad for at utenriksministeren understreket og gjorde klart at Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med Europol som en egen sak, selv om ikke det står i motsetning til at Stortinget senere også kan få en melding og ha en større debatt der en ser på politisamarbeid i en bredere sammenheng. Stortingsflertallet har her i dag understreket at premissene for dette er at man har en dialog med EU med sikte på å få til en ordning i forhold til Europol, en Schengen-liknende ordning, fordi Europol faktisk er en fortsettelse av det man ser i forbindelse med Schengen. Og når vi ønsker at et slikt initiativ blir tatt så snart som mulig, er det jo fordi Europol er under etablering nå, og da kan vi ha en mulighet for å påvirke en ennå ikke ferdig ordning, på samme måte som en del andre land utenfor EU nå tar slike kontakter, bl.a. USA. Og jeg ber utenriksministeren bekrefte at det er på disse premissene Regjeringen vil komme tilbake igjen til Stortinget med Europol som en egen sak.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 1999-06-15:
På vegne av stortingsrepresentantene Carl I. Hagen, Ulf Erik Knudsen og meg selv vil jeg fremme et forslag om endring i lov av 14. juni 1985 nr. 73 om tilskott til private grunnskoler og private skoler som gir videregående opplæring(privatskoleloven) (privatskoleloven) Bakgrunnen for forslaget er at loven er helt klart diskriminerende slik den er i dag.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 1999-06-15:
Det ble helt nødvendig å svare på Jan Simonsens angrep både på komiteen og på Høyre. Jan Simonsens beskrivelse av politiets hjelpeløshet når to kriminelle gjenger står på Karl Johan og de ikke kan gripe inn, verken med ransaking eller andre metoder, blir rett og slett patetisk og feilaktig. Oslo politikammer gjør det krystallklart i høring med komiteen at tjenestemennene ved kammeret oppfatter det som at de i slike situasjoner har det lovgrunnlaget de trenger. Det er det viktig å presisere. Likevel sa Oslos politimester at det er enkelte situasjoner hvor det kunne vært nyttig med en tilleggsbestemmelse, f.eks. ved store arrangementer, ved ansamlinger av folk og i situasjoner der man kan ha nytte av å innhente et forhåndssamtykke for å kunne gjennomføre massevisitasjon, f.eks. med metalldetektor. Den beskrivelsen som Rogalands selvoppnevnte Oslo-ekspert gir, er altså riv ruskende gal i forhold til Oslos høyeste politimyndighets beskrivelse og Oslos tjenestemenns beskrivelse. Når det gjelder signaler fra Politi-Norge for øvrig, har det vært en krystallklar støtte til lovforslaget, men noen av politikamrene våre, bl.a. i storbyene, har påpekt noe de kunne ønsket justert – og det har justiskomiteen og Justisdepartementet justert. Fordi Fremskrittspartiet tydeligvis er så skuffet over at riksadvokaten har endret kurs, passer det Jan Simonsen å nevne riksadvokatens første brev, men ikke riksad vokatens andre brev av 14. august, der han sier helt klart at riksadvokaten har kommet til at forslaget kan kvalifiseres på en slik måte at faren i forholdet til EMK reduseres ytterligere uten at effektiviteten reduseres. Derfor foreslo riksadvokaten selv bl.a. bruk av metalldetektor, et forslag som komiteen har myket opp ytterligere ved å ta inn ordet «fortrinnsvis » bruk av detektor. Så når det gjelder bekymringer for Politi-Norge om en for snever beskrivelse av tid og sted, mangel på ordet «fortrinnsvis » når det gjelder bruken av metalldetektor, forskjellen på å bruke «person » eller «en person » og når det gjelder frykten for at opplæringsbetingelsene kunne bli for kompliserte og for lite praktikable, har altså justiskomiteen rettet opp det i full forståelse med Justisdepartementet. Men Fremskrittspartiets frustrasjon over at stortingsflertallet faktisk tar ansvar og gjør noe, og prøver å få til samlende flertallsløsninger, er så betydelig at man velger å gå til ytterligheter som ikke engang har riksadvokatens støtte. Det er trist at det skal være slik, men det finnes partier i denne sal som foretrekker demonstrasjon fremfor resultat. Takk og pris er ikke det grunnlaget for flertallets syn, for da hadde ikke politiet fått den forbedringen de trenger.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-06-15:
Ja, begge to.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-06-15:
Jeg registrerte at representanten Devold mener at Fremskrittspartiets forslag representerer ytterligheter, og at representanten Nymo mente at Fremskrittspartiets forslag var dramatisk. Så la meg derfor minne om at våre forslag er satt fram som en oppfølging av et initiativ fra riksadvokaten, og at vårt forslag til endringer i straffeprosessloven, bortsett fra vår definisjon av våpen, ellers er identisk med riksadvokatens første forslag i brev til Justisdepartementet. Vårt forslag til en endring av politiloven er faktisk tilnærmet identisk med riksadvokatens første forslag, men uten de begrensningene som nå beklageligvis blir resultatet av Høyres og andre partiers manglende vilje til oppfølging av tiltak som ville virke effektivt for politiet. Når riksadvokaten kom tilbake til Justisdepartementet med et nytt opplegg, var det fordi justisministeren forkastet riksadvokatens første forslag. Han var altså nødt til å komme tilbake med et nytt og moderert utkast. Når den tidligere justisministeren forkastet forslaget, var det med to hovedbegrunnelser. For det første mente hun at det ville være ubehagelig – det står ordrett i brevet fra justisministeren til riksadvokaten, for mørkhudet ungdom å bli stoppet av politiet. Det er en ganske fantastisk argumentasjon. Det må være langt mer ubehagelig for disse ungdommene å risikere å få en kniv i ryggen, så de har selvfølgelig samme interesse som alle oss andre av at det blir ryddet opp. For det andre mente justisministeren at det var tvil om riksadvokatens første forslag var i strid med Den europeiske menneskerettskommisjon artikkel 8. Men riksadvokaten argumenterer relativt solid mot et slikt synspunkt. Riktignok bruker Oslo-politiet en fullmakt og mulighet som de har i politiloven § § 7 og 10, men da kreves det at det skal være frykt for at en person vil forstyrre offentlig ro og orden. Med det eksemplet jeg brukte, hvor ungdom kommer rolig spaserende nedover en gate og de mistenkes for å kunne ha ulovlig kniv, men de kan knapt mistenkes for å ville forstyrre ro og orden, blir det tvilsomt om en kan bruken den hjemmelen, og gjør man det, strekker man hjemmelen så langt man kan. Det Høyre egentlig bør svare på nå – og hvis de ikke svarer på det nå, får de i alle fall forsøke å svare på det i løpet av en lang valgkamp – er hva som er hensikten med denne begrensningen for den utvidede visitasjonsadgangen, som går på at det begrenses til steder hvor vold erfaringsmessig lett utøves. Hvorfor skal man ikke kunne foreta visitasjon også andre steder når man treffer på disse ungdommene på steder hvor vold faktisk ikke lett ut øves. Det forventes å få et svar fra Høyre på det.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
SV ønsker at politiet skal ha mulighet til effektivt å kunne håndheve den lovgivningen og de restriksjoner som finnes i forhold til både stikk- og skytevåpen. Hvis det er slik at en i dag ikke har lovgivning som gir disse mulighetene i tilstrekkelig grad, er også vi av den oppfatning at en må kunne forsøke nye tiltak. Hvis en med nye tiltak kan få ned voldsbruken og få mer effektive beslag av ulovlige våpen, vil det være viktig for at befolkningen skal kunne føle seg tryggere ute i det offentlige rom, både på dag- og kveldstid. SV er samtidig opptatt av å peke på at politimesteren i Oslo i uttalelser fra januar i år sier at politiet etter nåværende bestemmelser i politiloven § § 7 og 10 kan foreta visitasjon av personer som anholdes i forbindelse med at det er frykt for at personen vil forstyrre den offentlige ro og orden. Disse bestemmelsene gir politiet vid adgang til å undersøke om en person bærer våpen, og slik det er i dag, kan bestemmelsen ofte benyttes av polititjenestemenn i Oslo, også i forebyggende øyemed. Oslo-politiets interne direktiv om aktiv håndhevelse av knivforbudet har medført en betydelig økning av knivbeslag i siste halvdel av 1998, og ordensstyrken gir tilbakemelding om at gjeldende bestemmelser vanligvis vil være tilfredsstillende. Når SV nå vil støtte forslaget om den midlertidige utvidelsen av retten til visitering, er det også ut fra det faktum at lovparagrafen skal være midlertidig og begrenset til tre år. Ved å vedta en midlertidig lovparagraf vil det være mulig å se effekten, samtidig som man er lovet en oppfølging og evaluering av den nye bestemmelsen. SV ønsker i denne treårsperioden å få vurdert nytten av en utvidet adgang til visitering opp mot erfaringene Oslo-politiet har i dag med å bruke politiloven § § 7 og 10. Vi er også opptatt av de synspunkter som er kommet fram i høringsuttalelsene fra Kontaktutvalget mellom innvandrere og myndighetene, Antirasistisk Senter, Senter mot etnisk diskriminering og Organisasjon mot Offentlig Diskriminering. Disse organisasjonene peker på faren for misbruk, og at minoritetsgrupper i Norge opplever at politimakten utøves med mindre rettssikkerhet for dem enn for befolkningen for øvrig. Utøvelsen av lovendringen må i så henseende foregå på en slik måte at en ikke får rapporter om at minoritetsgruppene føler seg spesielt uthengt eller forfulgt. SV er også sterkt opptatt av avgrensningene i forhold til Den europeiske menneskerettighetskonvensjons artikkel 8, og viser i den sammenheng til høringsuttalelser fra Utenriksdepartementet. Her pekes det på at det er avgjørende for synet på loven at man har innebygd garantier mot misbruk når det gjelder myndighetenes anledning til å foreta visitasjon. Dette er lagt inn i den nye paragrafen og må følges nøye. Med disse presiseringer vil vi stemme for innstillinga.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
Vi har hatt en debatt om dette i Stortinget. Nå blir ikke forslaget noe bedre av at vi skal behandle det i Odelstinget, men til presidentens orientering vil SV stemme mot den foreslåtte innstilling.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
Helt kort: Jeg vil først få ta opp det forslaget som er referert i innstillingen fra SV, som i utgangspunktet ikke hører hjemme i denne odels tingsproposisjonen. Grunnen til det ble også referert fra representanten Jensen, nemlig at dette er det dokumentet som var tilgjengelig for oss for å fremme skatteforslag, selv om det ikke er noen egen skatteproposisjon fra Regjeringen. Det forstod jeg også var et spørsmål man muligens ville komme tilbake til, men herved er forslaget tatt opp – et forslag som for øvrig berører den største urimelighet i vårt skattesystem, og som etter hvert forhåpentligvis flere vil slutte seg til. Når det gjelder de andre forslagene, støtter SV opphevelsen av ølloven, vi støtter ikke det forslaget som går på fradrag for dokumentavgift i arveavgiften – vi prioriterer ikke den typen avgiftslettelser, uten noen nærmere begrunnelse for det her. Når det gjelder forslaget fra Fremskrittspartiet, er det et forslag som vi heller ikke støtter.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
Sakens ordfører har redegjort for hvorfor dette har vært veldig uryddig. Komiteen er jo for den bevilgningen som foreslås, men det er inndekningen som er uryddig. Jeg trenger ikke å gå i detalj om det, men det er også bakgrunnen for at SV er for å avvise dette lovforslaget, og er for at det bevilges gjennom de ordinære budsjetter. Grunnen til at jeg tok ordet, var at vi ønsker at dette fondet skal ha en annen innretning. Det som vil være en av de aller største utfordringene for det norske samfunn, og ikke minst for petroleumssektoren, vil være at vi får en bærekraftig økonomi. Det betyr altså en økonomi som er økologisk bærekraftig over tid. Petroleumssektoren er en av de viktigste klimagassutslippskildene vi har; den står for hele en fjerdedel av klimagassutslippene. De miljøtiltak som er foretatt i Nordsjøen, har virket positivt. Vi ønsker derfor at dette fondet, Teknologifondet som det her kalles, skal ha en annen innretning enn det foreslåtte, som står omtalt i statsbudsjettet, og som vi sikkert vil komme tilbake til på fredag. La meg bare kort si at hvis vi skal skape en økologisk bærekraftig økonomi, vil det være helt nødvendig at man oppretter denne typen fond. Det er vi positive til, også at vi får en miljøinnretning som vil bidra som et incitament til at bransjen selv går lenger i retning av å skape den bærekraftige økonomien som vi vil være avhengig av.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
Jeg beklager, men jeg tror ikke jeg kan klare å oppvise den samme entusiasme og innlevelse eller det samme engasjement når det gjelder dette forslaget, som tidligere talere har vist. Jeg vil bare kort begrunne hvorfor SV her står sammen med Regjeringen – det er for øvrig også hyggelig å være i det selskapet en gang iblant – og begrunnelsen for det er relativt enkel. Vi synes at en fraktutjamnings ordning er fornuftig. Det er selvfølgelig ikke tilstrekkelig til at man får lik pris på bensin eller drivstoff over hele landet. Det er helt riktig at konkurranse i så måte er den viktigste mekanismen for at man skal få lavere pris i enkelte regioner. Det som er fordelen med en selvfinansie rende ordning, er at bilistene i enkelte deler av Norge med sterkere konkurranse bidrar til å få ned prisen i de delene av Norge der konkurransen er mindre. I tillegg vil en selvfinansierende ordning i mindre grad være budsjettavhengig. Det vil bety at ordningen vil være selvdrevet, helt uten Stortingets innblanding. Det betyr at man ikke kan saldere budsjettene med et kutt. Det stortingsflertallet her gjør, er å bruke skattebetalernes penger til å subsidiere bensin i størrelsesorden 100 mill. kr pr. år. Det kan man mene er riktig. Etter min vurdering er det ikke riktig. Hvis jeg hadde hatt 100 mill. kr, ville jeg ikke sponset bensinprisen, tvert imot ville jeg brukt dem til barn og unge, til ungdomsskoler eller til hva som helst av andre, gode og fornuftige tiltak. Derfor støtter vi Regjeringen i en selvfinansierende ordning for fraktutjamning. Men vi har altså ikke lagt inn de pengene i vårt alternative budsjett. Vi synes pengene bør brukes på noe mer fornuftig.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 1999-06-15:
Vi har nå til behandling en innstilling fra finanskomiteen om opphevelse av ølloven og endringer i alkoholloven og arveavgiftsloven. La meg innledningsvis si at når det gjelder ølloven, er forslaget først og fremst en lovteknisk opprydding, med kun ett unntak. Unntaket går på den loven vi har hatt tidligere om at når alkoholstyrken oversteg 7 volumprosent, kunne det ikke kalles øl. EFTA, eller overvåkingsorganet ESA, påpekte dette i et åpent brev den 10. september 1998, der det heter at forbudet i ølloven § 17 mot innførsel og omsetning av øl med alkoholstyrke over 7 volumprosent er i strid med EØS-avtalen. Og det er en enstemmig komite som slutter seg til innstillingen på dette punkt. Når det så gjelder fradrag for dokumentavgift i arveavgiften, sluttet også et stort flertall i komiteen seg til den endringen, nemlig at dokumentavgiften som arving eller gavemottaker betaler på næringseiendom, nå skal komme til fradrag i dennes arveavgift. Men jeg presiserer at denne endringen ikke medfører endringer i reglene om dokumentavgiften, og jeg imøteser større omtale av dokumentavgiften og arveavgiften fra departementets side på et senere tidspunkt. Helt til slutt er spesielt denne merverdiavgiftslovendringen omtalt under Andre merknader og forslag, hvor Fremskrittspartiet har tatt opp forslag som går spesielt på dette med merverdiavgiften og de uheldige innvirkninger den har på konkurranseforholdene innen flytrafikken i Norge. Vi fra Arbeiderpartiet og Høyre har i denne merknaden om merverdiavgiftslovendringen som Fremskrittspartiet har tatt opp, presisert at så lenge Regjeringen på det nåværende tidspunkt ikke har vært i stand til å fremlegge et nødvendig grunnlag for behandling av momsendringer i forhold til nøytralitet i luftfartsnæringen, er ikke vi i dag beredt til å gå inn på realitetsbehandling av det. Men la det være helt klart at vi er sterkt innstilt på nå å gå inn og se på disse konkurranseurimelighetene som er i denne saken. Vi hadde også håpet at Regjeringen skulle komme til Stortinget med denne saken, slik at vi kunne ha gjort den ferdig før vi tok ferie den 18. juni. Så er ikke skjedd, men vi vil presisere at vi må ha litt mer materiale før vi kan ta fatt på det. Jeg vil også vise til at vi fra Arbeiderpartiets side nå aktivt har gått inn og vært med i det flertallet som gikk vekk fra seteavgift og over til passasjeravgift. Vi er også nå inne på vedtaket i innstillingen om revidert, hvor vi bl.a. vil ta bort investeringsavgiften fra 1. juli for luftfarten – på verksteder bl.a. – slik at vi er innstilt på å foreta de tilpasninger som er nødvendige for at denne delen av vår industri skal ha de riktige konkurrransebetingelsene. Med dette anbefaler jeg innstillingen.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 1999-06-15:
På vegne av Arbeiderpartiet fremmet jeg et forslag tidligere i Dokument nr. 8:27 for 1998-99 om fraktutjevning for drivstoff, og i det forslaget bad vi Regjeringen om snarest å gjeninnføre den gamle fraktutjevningsordningen inntil eventuelt ny ordning foreligger. Vi bad i dette Dokument nr. 8-forslaget samtidig om at Regjeringen måtte anvise inndekning for de økte utgiftene ved ordningen, jf. Innst. O. nr. 26. Så kom Innst. O. nr 81 for 1998-99, hvor komiteens tilråding var: «Ordninga med frakttilskot over statsbudsjettet for bensin og autodiesel som vart oppheva frå 1. januar 1999, blir gjeninnført frå 5. februar 1999 og fram til og med 30. juni 1999. » Jeg vil vise til at den selvfinansierte fraktutjevningsordningen som Regjeringen nå igjen foreslår, vil representere en merkostnad for drivstoffbrukerne i størrelsesorden 150-200 mill. kr, dvs. en merkostnad pr. liter på 5   øre pluss moms. Fra flertallets side finner vi ikke at denne vesentlige merkostnaden for drivstoffkjøperne generelt kan forsvares, og da spesielt sett i forhold til den nåværende ordnings virkning på drivstoffprisene i distriktene. Etter den nåværende ordning betaler ingen mer enn 7 øre pr. liter utover 0-sonen, dvs. at fraktkostnadene gjennom konkret bevilgning fra Stortinget reduseres med mer enn 100 mill. kr pr. år. Finansminister Restads forslag representerer altså en merkostnad for drivstoffkjøperne på 300 mill. kr. Og dette er noe av hovedbegrunnelsen for at flertallet går imot den foreslåtte ordning og inn for en videreføring av gjeldende ordning. Vi foreslår at det på statsbudsjettet for 1999 bevilges ytterligere 40 mill. kr til videreføring av gjeldende fraktutjevningsordning, jf. Stortingets behandling av St. prp. nr. 67 for 1998-99, Omprioriteringer og tilleggsbevilgninger på statsbudsjettet 1999, jf. kap. 1560 post 70. Flertallet, bestående av Arbeiderpartiet, Høyre og Tverrpolitisk Folkevalgte, viser til at de vesentlige prisforskjeller på drivstoff knytter seg til konkurransen i markedet. Det samme flertallet viser i denne sammenheng til den konkurranseulempe nye aktører i markedet står overfor når det ikke gis adgang til norske distribusjonslagre. Flertallet forutsetter derfor at departementet bidrar til at også nye aktører får adgang til slike lagre. Det forutsettes at dette skjer på forretningsmessige vilkår, eller at det på annen måte kan gis grunnlag for nye aktører. Vi mener også at dette kan være et viktig bidrag til ytterligere styrking av landsdekkende konkurranse på drivstoffmarkedet. Konklusjonen blir, slik flertallet fremmer forslag om i innstillingen: «Stortinget ber Regjeringen videreføre Stortingets vedtak av 4. februar 1999 om ordningen med frakttilskudd over statsbudsjettet for bensin og autodiesel. » Dette er i samsvar med innstillingen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 1999-06-15:
Det er bra at man nå vedtar en fradragsrett for dokumentavgift i arveavgiften knyttet til fast næringseiendom. Men en slik fradragsrett burde også kunne utvides til å gjelde flere grupper, og jeg tar med dette opp det forslaget Fremskrittspartiet har i innstillingen på det området. Så til den avgiftsmessige forskjellsbehandlingen mellom flyselskaper. Jeg registrerer at representanten Nordtun på vegne av Arbeiderpartiet gir uttrykk for en betydelig grad av vilje til å gjøre noe med dette. Men med vilje kreves det faktisk at man stemmer og trykker på knappen. Det er litt synd, synes jeg, at her kunne man foretatt en ganske enkel operasjon for å løse opp i dette problemet, og dette er også basert på et forslag som Regjeringen har hatt ute på høring. Det er klart at vi er enig i at det er unødvendig at dette ikke har kommet fra Regjeringen ennå, men det kunne altså Stortinget ha gjort noe med. Slik sett synes jeg det er synd at et slikt forslag blir nedstemt. For det er klart at konkurransemessig er det store ulemper for en del norske selskaper på markedet i dag, og det kan føre til at man kanskje ser utflagging av en del selskaper. Det betyr tapte arbeidsplasser, det betyr tapte skatteinntekter, ja, det betyr også tapt fagkompetanse. Og det ville kanskje til og med kompensert for det mulige provenytapet man her ser ved å gjøre endringer i merverdiavgiftslovgivningen. Det som er gledelig, er at det blir flertall når vi behandler revidert om i hvert fall å fjerne investeringsavgiftsbiten. Det synes vi er gledelig. Jeg tillater meg å ta opp det forslaget som Fremskrittspartiet har fremmet i denne proposisjonen, men jeg må også henvise til det brev som ble sendt fra Stortingets kontor til finanskomiteen, hvor man diskuterte adgangen til å ta opp denne typen lovendringsforslag gjennom behandlingen av revidert. Litt avhengig av Presidentskapets vurderinger og tilråding til dette, vil vi vurdere å komme tilbake til det spørsmålet senere.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 1999-06-15:
Først til spørsmålet om arveavgiften: Jeg tror at eksemplene fra representanten Foss bare er noen ganske få i forhold til en del av de urimelighe tene vi ser knyttet til arveavgift. Fremskrittspartiets syn på arveavgiften er nemlig at den er en umoralsk dobbeltbeskatning som bør fjernes snarest mulig. Når det gjelder denne advarselen fra Foss om faren for å snuble, ser vi ikke den. Vi vil arbeide aktivt for at mest mulig av arveavgiften blir fjernet, for den er i hvert fall, slik vi ser det, helt umoralsk. Så til dette utvalget som ble nedsatt for å se på konkurransevilkårene for luftfarten: Ja, det er helt rett, som representanten Foss sier, at dette utvalget ble nedsatt med enstemmig tilslutning fra Stortinget. Men det som er problemet, er at merverdiavgiftsspørsmålet ikke ble drøftet i finanskomiteen på det tidspunktet da det utvalget ble nedsatt, for da regnet man nemlig med at Regjeringen ville komme til Stortinget med en sak om merverdiavgiftsspørsmålet. Det skjedde ikke, slik at det flertallet i finanskomiteen har gjort i innstillingen til revidert, er nettopp å påpeke, som et tillegg til dette utvalget, at man også her skal belyse merverdiavgiftsspørsmålet. Det var altså ikke forutsatt da dette utvalget ble nedsatt. Så for all del: Jeg er helt enig med representanten Foss i at når man først går inn for å nedsette et utvalg, bør man vente på resultatene. Men det var altså ingen forutsetning i utgangspunktet for dette utvalget. Nå er det lagt inn. Det er vel og bra, det, men det hadde gått an å løse denne delbiten allikevel. Hvorfor er det for eksempel slik at Høyre og Arbeider partiet støtter forslaget om å fjerne investeringsavgiften, men ikke forslaget om å fjerne merverdiavgiften, når begge deler bidrar til konkurransevridning? Jeg synes på mange måter at argumentasjonen fra representanten Foss ikke holder i denne sammenhengen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 1999-06-15:
Jeg beklager å måtte forlenge debatten, men det er altså slik: Ja, vi har en standard merknad gjennom hele innstillingen til revidert, fordi vi mener at man ikke skal bruke det reviderte budsjettet i for utstrakt grad til å gjøre store endringer. Det er jo også derfor vi stemmer mot en rekke av de skatteendringsforslagene Høyre fremmer – nettopp fordi vi mener de ikke hører hjemme her. Men vi har tatt hensyn til de områdene hvor vi mener det er svært nødvendig å gjøre noe, fordi situasjonen har forandret seg. Og der har vi tatt opp forslag. Og til spørsmålet om dødsbo: Jeg sa på vegne av Fremskrittspartiet at vi ønsker å fjerne hele arveavgiften, og da er det jo ikke nødvendig å nyansere hvilke ting som er verst. Vi mener at hele avgiften er umoralsk.
Per-Kristian Foss (Høyre), 1999-06-15:
Jeg skal legge meg det på sinne. Jeg vil bare si til problemstillingen om hvorfor man tar opp investeringsavgift og ikke moms. Jeg synes at problemstillingen med investeringsavgift er meget enkel – meget enkel! Det er den ikke i dette tilfellet. Flyselskapene har selv pekt på at det ikke bare gjelder regelverket, men også praktiseringen av det. Derfor har vi lyst til å få et bedre grunnlag for å ta standpunkt til dette, og følger den rimelig normale arbeidsform at vi ikke tar opp egne forslag på områder som ikke er berørt i dokumentene fra Regjeringen. Jeg legger merke til at i hele innstillingen til revidert har Fremskrittspartiet en standard merknad som går igjen noe slikt som 32 ganger, og det er at man i behandlingen av revidert budsjett bør gjøre minst mulig. De som imidlertid har de mest vidtrekkende forslag, og de mest uutredede forslag, er nettopp Fremskrittspartiet, også i forbindelse med revidert. Det er kanskje greit å holde samme prinsipp gjennom hele behandlingen. Jeg vil til slutt bare si at jeg noterte meg at representanten Jensen ikke fant noen grunn til å berøre den problemstillingen jeg tok opp, urettferdighet ved behandling av dødsbo. Det bare viser at dette er en problemstilling som er atskillig mer omfattende enn det begrensede forslag Fremskrittspartiet tar opp. Derfor er det kanskje klokt å vente til man får berørt alle deler av problemstillingen, slik at man slipper å gjøre urettferdigheter når man f.eks. foretar lettelser for enkelte, men ikke for andre i behandlingen av både dokumentavgiften og arveavgiften.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 1999-06-15:
: Eg vil kort visa til sent rumspartia sin merknad til denne saka i innstillinga frå komiteen, og vil på vegner av Kristeleg Folkeparti, Senter partiet og Venstre ta opp det mindretalsforslaget som er fremja i innstillinga.
Gudmund Restad (Senterpartiet), 1999-06-15:
Nei, begrepet «selvfinansierende » betyr selvsagt ikke at man har noen Sareptas krukke som disse pengene kan tas fra. Det ligger i ordet «selvfinansierende » at fondet finansieres av dem som skal bruke drivstoffet, som Dag Terje Andersen riktig påpeker. Men det er jo ikke slik at dagens ordning er gratis heller, det er også andre enn drivstoffbrukerne, altså skattebetalere generelt, som bidrar til de vel 100 mill. kr i året som i dag brukes til fraktutjevning, og som finansie res over statsbudsjettet. Ellers er det ikke riktig, som Dag Terje Andersen antydet her, at den ordningen som nå er foreslått, er mer byråkratisk enn den ordningen vi har hatt i veldig mange år. Det blir en utbetaling etter samme system, og så vil det bli en innbetaling fra de fem-seks oljeselskapene som er aktuelle, så det er ikke noen byråkratisk ordning. – Så det er nok ikke det som er årsaken til at flertallet ikke går inn for ordningen, men jeg har tatt til etterretning at stortingsflertallet ikke ønsker en omlegging, og det er det ikke noe å gjøre med for min del.
Jørgen Holte (Senterpartiet), 1999-06-15:
Eg vil fyrst ta opp forslaget frå Kristeleg Folkeparti, Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Venstre, slik det går fram av innstillinga på side 7. Det er i samsvar med Regjeringa sitt forslag og grunngitt i to forhold. Det eine er at vi gjennom dette får eit sjølvfinansiert system, der fraktkostnadene blir dekte fullt ut utanfor 0-sona, og det er også bakgrunnen for dei auka kostnadene som saksordføraren var inne på i sitt innlegg, og for det andre får vi her ei avlasting av statsbudsjettet. Eg viser elles til den debatten vi hadde om dette spørsmålet i Stortinget i februar.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 1999-06-15:
President!
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 1999-06-15:
Jeg takker for det, president. Jeg har forståelse for at presidenten er rask med klubba nå. Det har gjentatte ganger blitt brukt et begrep som «selvfinansierende » fraktutjamningsordning. Og da må jeg be om en presisering fra statsråden, for slik som vi har oppfattet ordningen, er den ikke selvfinansierende, den er finansiert av alle bilbrukere som i dag ikke er innenfor fraktutjamningsordningen, altså, bensinen skal bli dyrere i hele landet. Det er egentlig det som er realiteten i forslaget fra Restad. Når flertallet avviser hans forslag til en byråkratisk nyordning og heller vil opprettholde – med varierende entusiasme riktignok – dagens ordning, er det med bakgrunn i at vi vil spare bilistene for en utgift på hundrevis av millioner kroner. Jeg ber statsråden om å være så snill og kommentere og eventuelt bekrefte at begrepet «selvfinansierende » er misvisende. Det er en bilbrukerfinansiert fraktutjamningsordning som statsråden har foreslått, og som vi i dag avviser.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 1999-06-15:
Salmonella-åtvaring, bakteriealarm eller kanskje giftrestar i mat er dessverre vanlege eksempel på avisoverskrifter i dag. Og i ei verd der handelen med mat over landegrensene aukar, trengst tydelegvis kvalitetskontroll, og det i større grad enn før. Trygg mat til forbrukarane er ei hovudprioritert sak for sentrumsregjeringa, og då er det innlysande at ein effektiv og hyppig kontroll med næringsmiddel vil koma alle forbrukarar til gode, sett i eit helseperspektiv. Utvidinga av vedlegg 1 i EØS-avtalen har medført oppheving av grensekontrollen. Det kan ein meina mykje om, men det er svært viktig at stikkprøvekontroll og kartlegginga av varer i bedrifter og i marknaden har ein frekvens som sikrar stadig god status i forhold til helse og i forhold til kvalitet. Komiteen anbefaler Regjeringas forslag om at stikkprøver av næringsmiddel kan takast vederlagsfritt, og § 5 ledd tre vert derfor endra i tråd med dette. Kjøttproduksjonsloven og fiskekvalitetskontrolloven har allereie heimel for å ta prøver vederlagsfritt, så dette inneber ei fornuftig harmonisering av lovverket. Komiteen tilrår også to andre mindre endringar i næringsmiddelloven, i § § 4 og 7. Og innstillinga er samrøystes.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
Jeg er forundret over at denne saken kommer opp nå etter at fredsavtalen er inngått, og krigen på Balkan er slutt. Men uansett skulle det vært sånn at SV skulle ha reservert seg mot forslaget til vedtak i innstillingen og markert det. Ved en inkurie har ikke det kommet med. Derfor ønsker jeg bare å gjøre greie for at SVs gruppe ønsker å stemme imot.
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-06-10:
Jeg viser til den omfattende diskusjonen og debatten i Odelstinget og til Fremskrittspartiets ulike synspunkter når det gjelder lovendringene og lovens innhold. Vi har ikke sett noen grunn til å ta opp igjen de forslag vi stod alene om i Odelstinget. Men jeg vil fremme følgende forslag på vegne av Fremskrittspartiet, Høyre og Sosialistisk Venstreparti: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 1-3 første ledd antas å burde lyde: «En persons pårørende er ektefelle, registrerte partner, person som lever i ekteskapslignende eller partnerskapslignende samboerskap med vedkommende, myndige barn, foreldre eller den som har foreldreansvaret, myndige søsken eller besteforeldre. Dersom vedkommende ikke har pårørende som nevnt foran, trer verge eller hjelpeverge inn i deres sted.» § 3-1 annet ledd antas å burde lyde: «Tvungent psykisk helsevern kan også skje uten døgnopphold i institusjon hvor dette er et bedre alternativ for pasienten, men bare i umiddelbar tilslutning til forutgående institusjonsopphold. Tvungent psykisk helsevern kan da gis mens pasienten har opphold på egen bopel og kan bare omfatte pålegg overfor pasienten om frammøte til behandling. Pasienten kan om nødvendig avhentes. Dersom det er nødvendig, kan avhentingen gjennomføres med tvang og med bistand fra offentlig myndighet.» § 4-4 tredje ledd antas å burde lyde: «Undersøkelse og behandling uten eget samtykke kan bare skje når det er forsøkt å oppnå samtykke til undersøkelsen eller behandlingen. Dersom det ikke er åpenbart umulig, skal det også vurderes om det kan tilbys andre frivillige tiltak som alternativ til undersøkelse og behandling uten eget samtykke.»»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-06-10:
Jeg viser til diskusjonen og debatten i Odelstinget om denne loven og til de forslagene som ble fremsatt der, og vil på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 3-6 første ledd antas å burde lyde: «Konsernregnskapet skal bygge på de konsoliderte foretakenes selskapsregnskaper med mindre ulik prinsippanvendelse følger av § 4-4 annet ledd.» § 4-4 annet ledd antas å burde lyde: «I unntakstilfeller kan prinsippanvendelsen i konsernregnskapet og selskapsregnskapet likevel være forskjellig.» § 5-17 annet ledd antas å burde lyde: «Investering i datterselskap som konsolideres skal vurderes etter egenkapitalmetoden i selskapsregnskapet. Investering i andre datterselskap kan vurderes etter egenkapitalmetoden i selskapsregnskapet. Investering i datterselskap kan også vurderes etter kostmetoden i selskapsregnskapet.» § 5-18 første ledd antas å burde lyde: «Dersom to eller flere deltakere ved avtale i fellesskap kontrollerer en virksomhet, skal deltakelse i virksomheten regnskapsføres etter bruttometoden eller egenkapitalmetoden. Deltakelse som regnskapsføres etter bruttometoden i konsernregnskapet, kan regnskapsføres etter egenkapitalmetoden eller kostmetoden i selskapsregnskapet. Dersom det ikke utarbeides konsernregnskap, kan deltakelsen likevel vurderes etter generelle vurderingsregler.» § 6-1 første ledd antas i innledningen å burde lyde: «Resultatregnskapet skal ha følgende oppstillingsplan dersom ikke annet følger av god regnskapsskikk:»»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-06-10:
Jeg viser til debatten og diskusjonen i Odelstinget om denne saken og til Fremskrittspartiets og Høyres synspunkter når det gjelder § 9. På bakgrunn av det syn vi gav uttrykk for i Odelstinget, fremmer jeg følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 9 nr. 3 antas å burde utgå.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-06-10:
Jeg viser til diskusjonen og debatten i Odelstinget om denne viktige saken, som går ut på å foreta endringer i konsesjonslovgivningen, som vi fra Fremskrittspartiets side mener står i veien for en effektiv utnyttelse av kraftressursene i kongeriket. Det medfører også at vi utestenger privat kapital og hindrer lønnsomhet i de enkelte prosjektene. På bakgrunn av dette vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning:Det henstilles til Odelstinget å henlegge lovforslaget.»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 1999-06-10:
Jeg vil også henvise til debatten i Odelstinget, og tar opp det forslaget som Høyre og Sosialistisk Venstreparti står sammen om. Forslaget lyder: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning:§ 4-4 femte ledd antas å burde lyde:«Dersom vilkårene for tvungent psykisk helsevern etter § 3-3 ansees oppfylt, men pasienten har reservert seg skriftlig og med bevitnelse mot behandling på forhånd, før det aktuelle sykdomstilfellet inntraff og på et tidspunkt da vilkårene for tvungent psykisk helsevern etter § 3-3 ikke kunne ansees å være oppfylt, betinger behandlingstiltak som kommer i konflikt med pasientens reservasjoner, at faglig ansvarlig innhenter samtykke fra fylkeslegen før behandling igangsettes.Femte, sjette, sjuende og åttende ledd blir henholdsvis sjette, sjuende, åttende og niende ledd.»»
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-10:
Mest som informasjon: Når vi ikke reiser forslag verken i denne sak eller i sak nr. 3 om Postbanken, som vi har behandlet, kommer det ikke av at SV har skiftet standpunkt, men det kommer av at jeg ikke har noe stort behov for å reise meg i all ensomhet i denne salen.
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-09:
Jeg viser til debatten i Odelstinget om denne saken og vil bare kort bemerke at Fremskrittspartiet selvsagt ikke er imot at folk som ferdes i trafikken, og folk som kjører bil, skal være varsomme og ikke drive med forstyrrende ting. Men vi i Fremskrittspartiet mener at § 3 i vegtrafikkloven og de bestemmelsene som er hjemlet i den i dag, dekker det som har vært det store spørsmålet, og det gjør at Fremskrittspartiet vil henlegge dette lovforslaget. Det går på bruk av elektronisk utstyr i bil, som mobiltelefon o.l. Derfor vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: Det henstilles til Odelstinget å henlegge lovforslaget.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-09:
Jeg viser til diskusjonen i Odelstinget og våre forslag i denne saken der. Vi synes at dette er en viktig prinsipiell sak, for det går på skattemessige innstramminger overfor oljeselskapene og de rammebetingelsene vi gir dem. Derfor vil jeg på nytt ta opp igjen det gode forslaget som vi hadde i Odelstinget. Forslaget lyder: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 6 antas å burde lyde:«Dersom statens tilskuddsandel fastsatt etter § 2 er lavere enn 50 pst., kan tilskuddssubjektet likevel kreve at staten dekker en slik andel av fjerningsutgiftene. Tilskudd fastsatt i medhold av denne bestemmelsen som overstiger beregnet tilskudd etter § 2, kommer ikke til utbetaling, men avregnes mot fremtidig skatt etter petroleumsskatteloven §§ 3 og 5 ilignet tilskuddssubjektet.»»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-09:
Jeg viser til debatten i Odelstinget da denne saken var oppe der. Jeg vil bare kort nevne at Fremskrittspartiet finner det litt forunderlig at ikke Høyre støtter vårt forslag, som går på at Lagtinget avviser § 23-2. Jeg trodde at Høyre også var et parti som var opptatt av at når det gjelder arbeidsgiveravgiften, skal man ha faste regler å holde seg til, og ikke – som flertallet vil i denne saken – åpne for at det kan fastsettes ekstra arbeidsgiveravgift utover de bestemte grensene vi har på dette området. Men på vegne av Fremskrittspartiet vil jeg i hvert fall ta opp følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 23-2 antas å burde utgå.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-09:
Jeg henviser til Odelstingets debatt den 30. november, da denne saken var oppe. Der gikk våre talere nærmere inn på begrunnelsen for at vi vil henlegge forslaget. Høyre hadde de samme synspunkter som oss når det gjaldt de endringene som flertallet ville innføre i loven om årsregnskap, regnskapsloven. Hovedpoenget for Fremskrittspartiet er ikke at vi skal gjøre det vanskeligere for dem som driver næringsvirksomhet. Tvert imot har det vært et mål for oss at vi skal forenkle og gjøre det greitt. Derfor er det hyggelig – og vi er veldig glad for det – at vi på vegne av både Fremskrittspartiet og Høyre kan fremme følgende forslag overfor Lagtinget: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: Det henstilles til Odelstinget å henlegge forslaget.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-09:
Jeg henviser til debatten om denne saken i Odelstinget og vil bare understreke at Fremskrittspartiet på prinsipielt grunnlag synes at det snart må være på tide å fremme en sak for Stortinget med en plan for snarest mulig å privatisere NRK. Vi synes ikke det er riktig at NRK, som har monopol, skal engasjere seg i andre former for forretningsvirksomhet enn det som selskapet gjør i dag. På bakgrunn av dette vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet ta opp følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 6-1 tredje ledd antas å burde utgå.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-09:
Jeg viser til debatten i Odelstinget om denne saken. Fremskrittspartiet og Høyre hadde der et sammenfallende syn, og det er naturlig at vi følger dette opp med et konkret forslag i dag. Et par korte stikkord når det gjelder forslaget, og vårt syn på det: Fremskrittspartiet og Høyre – jeg går ut fra at de er enig med oss – kan ikke, når det gjelder sponsing i reklamefinansierte radiokanaler, se noen logisk begrunnelse for at politiske partier ikke skal få lov å drive med reklame. Det er hovedbegrunnelsen for at Fremskrittspartiet og Høyre i dag tar opp igjen dette og fremmer følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 3-4 femte ledd andre punktum antas å burde utgå.»
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 1999-12-09:
Gjennom de senere tiår, gjennom de siste 100 år kan vi helt sikkert si, har dette landet blitt rikere og rikere. Samtidig er vi nå i den situasjon at vi ikke lenger synes at vi har råd til å trykke våre egne sedler og prege vår egen mynt. Det er et tankekors. Det knytter seg mange følelser til betalingsmidler, og det er med noe undring – i hvert fall når man ikke kan finne saklige argumenter – at vi nå kan registrere at det er et bredt flertall for å gjøre slutt på en slik gammel tradisjon. På vegne av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti vil jeg derfor forslå:«Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 13 nytt tredje ledd antas å burde utgå.»
Siri Frost Sterri (Høyre), 1999-12-09:
Jeg skal bare kort henvise til debatten i Odelstinget og fremme følgende forslag på vegne av Høyre: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: 1. § 14-4 nytt femte ledd antas å burde utgå. 2. § 15-5(2) antas å burde lyde: (2) «Fradraget gis ved skatteberegningen med 15 500 kroner i klasse 1 og 31 000 kroner i klasse 2, men får ikke virkning ved beregning av trygdeavgift og toppskatt.»»
Bjørn Hernæs (Høyre), 1999-06-10:
På vegne av stortingsrepresentant Ansgar Gabrielsen og meg selv vil jeg fremme forslag om lov om endring i lov av 6. april 1984 nr. 17 om vederlag ved oreigning av fast eigedom.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-10:
Det er for så vidt to problemstillinger jeg ønsker at helseministeren skal kommentere. Den ene er knyttet til § 2-1. Det man er opptatt av her, er om det skaper en uklarhet i forhold til retten til helsehjelp med formuleringen «innen de grenser som kapasiteten setter ». Jeg ser at det er pasientorganisasjoner som er opptatt av denne formuleringen og hva man skal legge i den. Det kunne vært interessant å høre helseministerens utdyping av det igjen. Ellers må jeg si i forhold til representanten Annelise Høegh, som mener at det skulle skapes klarhet med det alternativet som Høyre her foreslår, nemlig «innen en individuelt fastsatt medisinsk begrunnet frist » som den enkelte lege skal fastsette, at en åpenbar konsekvens av det vil være at hvis legen ved et sykehus så at her har vi begrenset kapasitet, skjøv man bare fristen ut i tid. Det er jo helt illusorisk å tro at det gir en garanti for en ordning som på generell basis gir rettigheter. Så har jeg registrert at enkelte i ettertid, etter komiteens behandling, har sagt når det gjelder pasientombudsordningen, som det jo er en styrke at man får rettighetsfestet, at det kan være en svakhet ved ordningen at den innbefatter spesialisthelsetjenesten, men ikke psykiatrien og primærhelsetjenesten. Har helseministeren noen synspunkter knyttet til pasientombudsordningen når den skal utvikle seg over tid, på om det vil være naturlig å se på om ordningen også bør omfatte andre deler enn den i dag gjør?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-10:
Så mye bitterhet og fortvilelse fra mindretallets side over ikke å vinne fram har man vel ikke hørt på en stund. Vi har god trening i det i SV og er fortsatt i godt humør. Jeg må si at noe av styrken med denne loven er nettopp at ingen har fått det akkurat som man ville. Dette er ikke blitt akkurat sånn som departementet foreslo, og det viser at komiteens behandling av lovforslaget har vært reell. Regjeringspartiene har vel heller ikke fått det akkurat som de ville, heller ikke Arbeiderpartiet, ingen parter har det. Men summen av det er at en rekke innvendinger som er kommet, har man tatt hensyn til – det være seg fra pasientorganisasjoner eller fra de ulike politiske partiene. På den måten mener SV at dette faktisk er blitt en bedre lov enn det forslaget som forelå i utgangspunktet. Jeg vil vel også tro at Høyre og Fremskrittspartiet på visse felter har fått gehør for sine tanker. Men det er klart at hvis man skulle lagt seg flat her i en eller annen konstellasjon, regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, som man jo har hatt en stygg tendens til her i salen i forbindelse med budsjettbehandlingene, ville dette ha gått fullstendig galt. Et eksempel på det er forslaget angående blodoverføring og sultestreik. Her hadde Fremskrittspartiet i utgangspunktet et lovforslag: «Pasienten har ikke pga. alvorlig overbevisning rett til å nekte å motta blod eller blodprodukter eller til å nekte å avbryte en pågående sultestreik. » Her innfører man en form for plikt innblandet i alle rettighetene, hvor det å ha en alvorlig overbevisning skal sikre at man med makt får blodoverføring, eller at enhver sultestreik skal føre til tvangsfôring. Så kommer Fremskrittspartiet nå med et nytt, bearbeidet forslag: «Pasienten har ikke rett til å nekte å motta blod eller blodprodukter eller til å nekte å avbryte en pågående sultestreik. » Det er vanskelig å forestille seg at velgere fra Fremskrittspartiet eller representanter i denne sal fra Fremskrittspartiet som ble lagt inn på sykehus, og som virkelig ikke ønsket å spise eller ikke ønsket å få et blodprodukt, ville finne seg i denne typen totalitær, diktatorisk tilnærming til noe som man skal kalle en pasientrettighetslov. Jeg vil si at det er en særdeles stor styrke, både i sosialkomiteen og i denne sal, at man ikke tar innover seg ethvert forslag som måtte komme fra et mindretall, for så å bøye av for det. Det neste ville da være, i forhold til forslagene fra Fremskrittspartiet, at 17-åringer skulle gå rundt i dette samfunnet og behandles som mindreårige, begge foreldrene skulle innkalles på kontoret til legen, eller legen skulle ringe dem hjem for å fortelle at man nå hadde skrevet ut prevensjon eller gitt råd med hensyn til en operasjon. Det er en type tilstander som jeg tror dette samfunnet er lite tjent med. Ikke minst ville Fremskrittspartiet være særdeles lite tjent med at den typen forslag ble blottstilt for det norske folk. Det er altså en styrke at en del av de forslag som i dag kommer fra mindretallet, ikke blir vedtatt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 1999-06-10:
Fremskrittspartiet har i denne debatten på den ene siden sagt at de endringer som flertallet i samråd med Regjeringen har gjort i lovforslaget, er det som gjør denne loven fortjent til å kalles en pasientrettighetslov. På den andre siden har Fremskrittspartiets representanter i debatten også hevdet at flertallsforslaget på dette punkt nærmest er verdiløst. Jeg tror det er grunn for Fremskrittspartiet til å velge hvilket ben man egentlig skal stå på til slutt. Lovteksten er uklar og upresis, sier representanten Alvheim, og han spør om helseministeren ser noen problemer med å praktisere loven. Det er en ny lov som ikke bare på dette punkt, men også på flere andre punkter krever et betydelig forskriftsarbeid, og den skal implementeres. Det er klart at det er en utfordring! Det ville være helt feil å forsøke å underslå det. Men det er et arbeid som departementet vil gi seg i kast med på grunnlag av det vedtak Stortinget gjør, og de premisser som er trukket opp i innstillingen fra sosialkomiteen. Så skal det utformes forskrifter, og det skal utformes et praktisk opplegg for gjennomføringen av dette. Da er det en utfordring som helseministeren og departementet tar, og bidrar til at dette blir et opplegg som kan bygge videre på det beste vi har i norsk helsevesen, som kan bygge på de kriterier for prioritering som er trukket opp i innstillingen, og som i praktisk utforming vil føre til at vi i størst mulig grad unngår at dette feltet blir en arena for rettslige konflikter.