Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-04-30:
Økonomiske kriser går ofte hardt ut over grupper som er utsatt – mennesker som har funksjonsnedsettelser, minoriteter og ikke minst kvinner. Det er ikke en tilfeldighet, men en konsekvens av skjevheter som var der før krisen. De som gikk på jobb da samfunnet stengte, som helsepersonell, renholdere og andre samfunnskritiske yrkesgrupper, er bokstavelig talt livsviktige for oss alle. Dette er ofte kvinnedominerte og lavtlønnede yrker. Nå får folk øynene opp for at mange av dem som gjør jobbene som betyr aller mest, også får betalt minst. Det er jo fint og hyggelig med applaus for jobben man gjør, men applaus betaler ingen regninger. Det som trengs, er et lønnsløft for lavtlønnede yrker, og et lønnsløft for kvinnedominerte yrker. I morgen er det, som alle vet, 1. mai, arbeidernes kampdag. Det har alltid vært arbeidsfolk som har holdt samfunnet vårt i gang. Det er på tide at arbeidsfolk også får lønn som fortjent. Hele samfunnet ser nå hvor avhengig vi er av dem som er overarbeidet og underbetalt. Den utviklingen kan vi, og må vi, snu. De stiller opp for oss, og da må vi også stille opp for dem. Jeg håper derfor stortingsflertallet vil støtte Rødts forslag om å be regjeringen om å gå i dialog med partene i arbeidslivet om lønnsutvikling i samfunnskritiske yrkesgrupper, spesielt kvinnedominerte og lavtlønnede yrker, for å finne ut hva staten kan bidra med av bevilgninger for å sikre et nødvendig og rettferdig lønnsløft. Nå ser vi også alle verdien av et sterkt felles velferdssamfunn. De som jobber i velferdssektoren, er i all hovedsak kvinner. De tjener allerede ganske lite, og de bærer velferden vår på etter hvert ganske slitne rygger og knær. Mange av dem blir uføre lenge før normal pensjonsalder, og fortsatt tjener kvinner mindre enn menn. Disse ulikhetene følger kvinner gjennom hele livet. Vi ser det ved at nesten ni av ti minstepensjonister er kvinner, i tillegg til mye ufrivillig deltid. Disse damene trenger hele og faste stillinger og ikke minst å få en redusert normalarbeidstid – fram til sekstimersdagen – for å få mindre arbeidsbelastning på kroppen sin. Skoler og barnehager har også åpnet igjen de siste ukene. Mange av dem som jobber her, er også kvinner. De får nå en ekstra belastning uten ekstra bemanning. Rødt vil derfor øke bemanningen. Tilstrekkelig renholdspersonale ville gitt folk mer tid til å være sammen med barna og samtidig opprettholdt smittevernet. Også før krisen var vold mot kvinner et stort problem. Rundt 150 000 mennesker, i all hovedsak kvinner, opplever vold i nære relasjoner i Norge hvert eneste år. Den typen drap som ikke går ned i Norge, er det som kalles for partnerdrap. Stanser vi volden, kan vi også stanse disse drapene. Så ser vi og vet vi at permitteringer og arbeidsløshet skaper økonomisk utrygghet, som igjen kan føre til økt partnervold. I redegjørelsen sa ministeren at vi skal bekjempe vold i nære relasjoner, men det har foreløpig ikke kommet noen ekstrabevilgninger og tiltak som tilsvarer behovet. Mange må tilbringe flere timer enn vanlig med en voldsutøver, og dette begrenser seg ikke bare til familiene der det var vold før pandemien, det er også andre familier. Frankrike, Australia og Sverige har satt av ekstramidler til arbeid mot vold i nære relasjoner. FN ber landene om å inkludere beskyttelse av kvinner som en del av sine tiltak mot koronapandemien. Nå foreslår vi at Norge følger etter disse landene og følger etter det som er FNs oppfordring. Kvinner har alltid vært nødt til å forsvare sine tilkjempede rettigheter både nasjonalt og internasjonalt. Vi oppnår ingen reell likestilling når frihet og trygghet trues. Det handler om frihet til å velge selv om man ønsker ingen, ett, to eller tre barn og om tryggheten i å ha en fast inntekt. Likestilling handler også om renholdsarbeidere, helsepersonell, hotellansatte, butikkmedarbeidere, barnehageansatte og mange flere som er underbetalt og overarbeidet, og som fortjener å få bedre lønn og også bedre arbeidsvilkår. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.