trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-05-20:
Det er jo en rekke virksomheter som, som nevnt, ikke er blitt truffet godt nok gjennom de tiltakene som er innført. Over lengre tid har bl.a. sesongbedriftene etterlyst og etterspurt også Stortinget: Når kommer den konkrete modellen? Så sist helg kom det en skisse på denne modellen, som har klare avgrensninger knyttet til seg. Det ene er at den avgrenser den til tjenester, som bl.a. betyr at suvenirbutikker og andre ikke havner innenfor. Dernest står det også at det skal være knyttet til aktiviteter eller opplevelser som helt eller delvis foregår utendørs. En rekke av sesongbedriftene, enten det nå er hotell eller hytteutleie eller transport, driver sin virksomhet innendørs. Det som næringen selv sier, er at kanskje så mye som over 80 pst. av virksomheten med det faller utenfor. Hva er bakgrunnen for at regjeringen foreslår en så kraftig innskjerpelse her? Er en villig til å se på endringer på det?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-05-20:
Selvsagt vil et hotell som ligger i Trysil eller Hemsedal, eller andre typer virksomheter som er på de stedene, bli rammet like hardt som de som driver skiheisen og virksomheten der. Hele samfunnet blir jo rammet, ikke bare enkelte bedrifter, og sesongbedrifter er jo noe mye mer, selv om det er veldig viktig at en også går konkret inn på f.eks. alpinanlegg og fornøyelsesparker. Men så har en også skissert at en skal komme med en modell for dekning av vedlikeholdskostnader, noe som er bra. Der også viser en til alpinanlegg og fornøyelsesparker. Men det er også mange andre som har vedlikeholdskostnader, enten det er til brannsikring, det er til kjøretøy, eller det er til heiser innendørs. Noen av dem som er rammet, er bl.a. omreisende tivoli, som sørger for at vi ikke bare har fornøyelse på noen få steder i Sør-Norge, men at vi har fornøyelse i hele Norge. Vil en få en modell som også sikrer dem?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-05-20:
Regjering og storting har som representanten peker på, innført omfattende og kraftfulle økonomiske krisetiltak, som bidrar til at de som er hardt rammet økonomisk av koronakrisen, kommer seg lettere gjennom krisen. Siden 12. mars har vi i fem omganger fremmet økonomiske tiltak for å motvirke krisen. Svekkelsen i den oljekorrigerte budsjettbalansen er på 239 mrd. kr i revidert nasjonalbudsjett for 2020 og kan i sin helhet tilskrives virusutbruddet. Permitteringsregelverket er endret slik at bedriftene raskt vil kunne redusere sine variable kostnader. Lånegarantiordningen gir mulighet for lån med statlig garanti. Den generelle kompensasjonsordningen for næringslivet er innrettet mot å hjelpe et stort omfang av selskaper med deres faste, uunngåelige kostnader. I tillegg er det utarbeidet en rekke spesifikke ordninger, bl.a. for kulturlivet, private barnehager, flyselskaper, reiseliv, vekstbedrifter og for selvstendig næringsdrivende. Arbeidsgiveravgiften er redusert, og flere skattebetalinger er utsatt. I sum vil de fleste virksomheter være omfattet av en eller flere ordninger. Det jobbes også med flere nye tiltak. I revidert nasjonalbudsjett 2020 anslo vi et samlet fall i BNP for Fastlands-Norge på 4 pst. i år, men det er uvanlig stor usikkerhet om tallene. Sammenlignet med anslagene fra i fjor høst innebærer det et stort inntektsbortfall for norsk næringsliv. Med de tiltak som nå er vedtatt og foreslått over statsbudsjettet, er hoveddelen av inntektsbortfallet i privat sektor blitt kompensert. I tiden fremover vil vi gradvis lette på enda flere smitteverntiltak og samtidig ha god kontroll over smittespredningen. Da må også de økonomiske tiltakene endres. Noen bør fases ut, mens andre bør endres i en retning som gjør at de i større grad støtter opp under at permitterte og arbeidsledige kommer tilbake i jobb, og at aktiviteten i bedriftene kan ta seg opp igjen. I månedsskiftet mai-juni vil regjeringen komme tilbake med en proposisjon med ytterligere økonomiske tiltak, inkludert vurderinger av hvordan vi bør justere og avvikle enkelte tiltak. Hovedtema i proposisjon vil være veien ut av krisen for norsk økonomi. Vi vurderer tiltak som kan fremme kompetanseutvikling og omstilling, samtidig som vi bidrar til at permitterte og ledige kommer tilbake i jobb. Hensikten er å skape insentiver til økt sysselsetting, vekst og trygghet til å satse. Tiltakene skal sette oss bedre i stand til å møte de utfordringene som ligger foran oss, og som har ligget foran oss lenge, og som vil være enda sterkere til stede når denne krisen er over. Det handler om at vi må skape mer og inkludere flere, og gjennomføre det grønne skiftet, slik at klimagassutslippene går ned.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-05-20:
Kompensasjonsordningen har jo nå gitt støtte til svært mange bedrifter – omtrent 21 000 så langt i mars, og allerede for april er det utbetalt til over 3 000, og det er siden før helgen, da det ble åpnet for det. Dette er en ordning som er tilpasset den akutte krisesituasjonen hvor Norge ble stengt ned. Fortsatt er det bedrifter som har behov for å få kompensert for uunngåelige faste kostnader, men vi må nå gradvis også se på overgang til andre ordninger, og regjeringen er godt i gang med det og vil ha dialog med Stortinget når vi legger frem proposisjonen i overgangen mai-juni. Når det gjelder sesongbedriftene, har vi hatt dialog med NHO og Virke om dette. Vi har kommet frem til en løsning som vi mener er godt tilpasset. Sesongbedrifter er jo naturlig nok tilpasset også værsituasjonen, og vi tenker i hovedsak på alpinanlegg og på fornøyelsesparker, men også andre som i hovedsak har aktiviteten ute. Nå har vi lagt frem en skisse på dette, men det gjenstår noen elementer før det er helt på plass.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-05-20:
Vi valgte i kompensasjonsmodellen en digitalisert løsning, en automatisert søknadsbehandling. Det betyr at det må være noen tydelige kriterier for hva som er innenfor, og hva som er utenfor. Vi prioriterte å få pengene raskt ut fremfor millimeterrettferdighet. Vi ser at danskene, som snakket om en slik modell før oss, ikke har kommet så langt som oss, fordi de skal ha mer manuell søknadsbehandling. Det kan bety at pengene først vil være på konto nærmere sommerferien. De tilbakemeldingene vi får, er at mange er fornøyd med den raske behandlingen som vi har lagt opp til. Så nevnte representanten også et viktig stikkord: I mange sammenhenger er hele lokalsamfunn rammet. Det klarer vi ikke å tilpasse i en slik kompensasjonsmodell, men vi må som både storting og regjering tenke igjennom hvordan vi nå kan støtte de lokalsamfunnene som er spesielt hardt rammet. Det er ett av de spørsmålene som regjeringen nå vurderer i den meldingen som vil komme nærmere sommeren.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-05-20:
Havbruksnæringen er en stor og viktig næring for Norge. Næringen bidrar med betydelig verdiskaping og sysselsetting langs hele kysten. Regjeringen har i revidert nasjonalbudsjett 2020 lagt frem forslag slik at en andel av verdiskapingen tilfaller kommunene og fylkeskommunene der oppdrettsvirksomheten foregår. Jeg minner om at Stortinget i vedtak 4. juni 2018 ba regjeringen sette ned et utvalg for å utrede ulike former for beskatning av havbruksnæringen, og at saken skulle sluttføres i Stortinget våren 2020. Med regjeringens forslag blir inntektene til kommuner og fylkeskommuner også mer stabile og forutsigbare. Vi foreslår å innføre en produksjonsavgift til kommunesektoren fra 2021 som erstatter deler av de ustabile inntektene gjennom salg av ny produksjonskapasitet. Provenyet fra produksjonsavgiften anslås til 500 mill. kr og utbetales gjennom havbruksfondet fra 2022. Det er lang tradisjon for at ustabile inntekter fra auksjoner og overskuddsskatter tilfaller staten. Staten har bedre forutsetninger for å håndtere svingende inntekter enn enkeltkommuner. For å sikre havbrukskommunene en ytterligere andel av inntektene i havbruket foreslår vi at de også tilføres 25 pst. – i tillegg til produksjonsavgiften – av inntektene fra fremtidige salg av produksjonskapasitet fra 2022. Samlet gjør dette at havbrukskommunene får en betydelig andel av de offentlige, fremtidige inntektene fra havbruksnæringen fra 2022. Regjeringen foreslår at havbrukskommunene også skal få en betydelig andel av inntektene fra årets salg av produksjonstillatelser, fordelt med 1 mrd. kr i 2020 og 1 mrd. kr i 2021. Utbetalinger fra havbruksfondet økte fra 60 mill. kr i 2017 til 2,8 mrd. kr i 2018. Inntektene til havbrukskommunene og fylkeskommunene fra havbruksnæringen har de siste 10 årene variert betydelig. I flere år ble det ikke tildelt ny produksjonskapasitet, og da ble det heller ikke inntekter fra tildelinger til kommunene. I 2018 fikk de derimot rekordhøye inntekter på 2,8 mrd. kr. Utbetalingen i 2018 ble langt høyere enn det noen trolig så for seg ved opprettelsen av havbruksfondet i 2016. Til sammenligning var veksten i frie inntekter for kommunesektoren samlet på ca. 600 mill. kr i 2018. Flere havbrukskommuner fikk en økning som tilsvarte mellom 30 og 50 pst. av de korrigerte, frie inntektene. Med regjeringens forslag sikres nå havbrukskommunene mer stabile og forutsigbare inntekter fra 2022. Regjeringen foreslår at havbrukskommunene også får betydelige inntekter fra årets salg av produksjonstillatelser. Forslaget skaper forutsigbarhet for både kommunene og næringen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-05-20:
Stortinget har bedt regjeringen å sette ned et utvalg for å utrede beskatningen av havbrukskommunene. I det ligger det også en vurdering av hva kommunene og fylkeskommunene skal beholde. Stortinget har bedt om at dette skal sluttføres og behandles før sommeren 2020 – og det legger regjeringen til rette for. Vårt poeng er at med vårt forslag sikrer vi forutsigbarhet for næringen. Jeg registrerer at næringen i hovedsak er godt fornøyd med forslaget. Vi skaper en forutsigbarhet for kommunene, slik at de fremover vil få betydelig mer penger enn det de har fått hvis man ser bakover i tid, hvor inntektene til kommunene har vært svært lave. Det var 60 mill. kr i 2017 og riktignok 2,8 mrd. kr i 2018. I tillegg må vi også tenke igjennom spørsmålet om rettferdig fordeling mellom kommuner. Her er det noen kommuner som får svært mye, mens andre kommuner ikke får noe som helst.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-05-20:
Jeg er uenig i det. Jeg mener at det forslaget vi har lagt frem, er ryddig. Stortinget har bedt oss om å komme tilbake med en vurdering og et forslag slik at det kan sluttbehandles før sommeren. Vi har lagt frem et forslag som skaper forutsigbarhet for kommunene og forutsigbarhet for næringen. Jeg må også vise til at veksten i de frie inntektene til kommunene i 2018 samlet sett var på 600 mill. kr, mens det var et utvalg kommuner som fordelte 2,8 mrd. kr. Jeg mener at de kommunene som legger til rette for havbruksnæringen, skal få en andel av inntektene. Vi ønsker å legge til rette for lokal verdiskaping, men vi må også ha en rettferdighetstanke i dette, som gjør at vi også tenker på forskjellene mellom kommuner. Nå sikrer vi kommunene en betydelig andel, et betydelig beløp, i både 2020 og 2021, og det blir forutsigbarhet i tiden fremover.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-05-20:
«DFØ la 5. mai frem sin fjerde statusrapport om «nærpolitireformen». DFØ viser til statistiske data og slår fast at det har skjedd og skjer en sentralisering av politiressursene. Er det nå kun regjeringen som ennå ikke har tatt inn over seg at den såkalte «nærpolitireformen» er tidenes sentraliseringsreform av norsk politi?»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-05-20:
Jeg merket meg at statsråden også snakket om politiet i 2030 – jeg håper det blir bedre enn det er i dag. I begrunnelsen for nærpolitireformen var statsminister Erna Solberg tydelig på at hun syntes det var tragikomisk – hun brukte faktisk det ordet – at veldig mange av lensmannskontorene var åpne bare noen timer hver dag. Det ble brukt som begrunnelse for å legge ned en rekke lensmannskontorer. Nå har reformen virket over tid. Da er spørsmålet mitt til statsråd Monica Mæland: Er det i snitt lengre eller kortere åpningstider ved de gjenværende lensmannskontorene nå enn det var før reformen, og er andelen lensmannskontorer som har åpningstider, høyere eller lavere nå enn før reformen?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-05-20:
Svaret er jo at åpningstidene ved de gjenværende lensmannskontorene er dårligere nå enn de var før reformen ble gjennomført. Selv om statsråd Monica Mæland latterliggjør det med åpningstider som et poeng, var det hennes egen statsminister, Erna Solberg, som sa det var tragikomisk at det var så mange lensmannskontorer med lite åpningstid. Så da er det eventuelt statsminister Erna Solberg som Monica Mæland nå latterliggjør. Det viser at hele begrunnelsen for reformen, bl.a. at man skulle ha lengre åpningstid, tydeligvis ikke var den begrunnelsen man mente, da det kom til stykket, for det har skjedd noe helt annet. En annen hovedbegrunnelse for reformen var at man skulle ha flere operative politifolk ute i gatene, tilstedeværende, i bil – som skulle ta tak i ting i nærmiljøet til folk. Da er mitt helt konkrete spørsmål, som jeg ennå ikke har klart å få et ordentlig svar på fra Monica Mæland: Har det blitt flere eller færre operative politifolk ute nå enn det var før reformen?
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
La meg starte med å lese opp den første setningen i rapporten representanten viser til: «Etter fire år med reformarbeid begynner tiltakene i politireformen gradvis å gi positive resultater.» Dette er altså en omfattende kvalitetsreform, noe DFØ også påpeker. Reformen har gitt oss bedre og likere polititjenester i hele landet. Riksadvokaten har uttalt: «Det kan ikke være tvilsomt at kvaliteten på straffesaksområdet i dag er høyere, og gradvis blir jevnere, enn tidligere.» Det har altså blitt flere politiårsverk siden 2013, slik DFØ også slår fast i sin rapport. Men i likhet med representanten mener jeg at reformen ikke er perfekt. Det virker bl.a. å være en ubalanse mellom lokalt tilstedeværende politi og sentrale fagmiljøer i politiet – selv om vi må huske at de sentrale fagmiljøene er viktige fordi de også støtter opp om det lokale politiet. Jeg vil både tro og håpe at representanten Slagsvold Vedum og jeg er enige om at vi må ha et politi som har kompetanse og kapasitet til å forebygge og bekjempe alvorlig og komplisert kriminalitet, og som har beredskap for å håndtere uforutsette hendelser og trusler. Dette krever solide fagmiljøer, robuste operasjonssentraler, nye arbeidsmetoder og arbeidsprosesser, strukturerte samarbeidsmønstre og en organisasjon der ressursene utnyttes på best mulig måte. Befolkningen skal ha god tilgang til polititjenester, og politiet skal være til stede og tilgjengelig i lokalsamfunnene. Samtidig må vi nyansere hva et tilgjengelig og tilstedeværende politi er. Det er ikke å være ansatt på et lensmannskontor. Det er å være til stede for å forebygge kriminalitet og for å håndtere kriminalitet, ulykker, pandemi, grensekontroll og naturkatastrofer. Det handler også om å være til stede når kriminalitet skjer på internett. Da må politiet være til stede og synlig der, gjennom f.eks. nettpatruljer eller Nasjonalt cyberkrimsenter i Kripos. Da er ikke tilstedeværelse å synes i gatene, selv om det også er viktig. Representanten Slagsvold Vedum drømmer ofte om hvordan ting var før i tiden. La meg derfor avslutte med å minne om at det i 2013 var over 2 800 færre årsverk i politiet enn i dag. Jeg er veldig glad for at vi har et politi anno 2020. Jeg ønsker meg ikke et politi anno 2030 nå i 2020.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Det er akkurat der representanten Slagsvold Vedum og jeg skiller lag, for jeg måler ikke kvalitet og kompetanse i politiet på åpningstidene ved lensmannskontorene. Jeg måler dem på tilstedeværelse når noe skjer, og for å forebygge at noe skjer. Patruljene gjør f.eks. en helt annen jobb enn tidligere. De opptar f.eks. vitneforklaringer på stedet når hendelser nylig har skjedd, med vitner som er der når noe har skjedd – ikke som blir kalt inn når det passer for politiet. Jeg vet at representanten Slagsvold Vedum vil bruke sin tid, sine ressurser og sin energi på å gjenåpne lensmannskontorer. Jeg mener at det ikke er svaret på våre utfordringer. Jeg erkjenner at det er en jobb å gjøre i distriktene. Jeg har redegjort for det, og jeg erkjenner også at dette er en reform som ikke er gjennomført. Vi er i gjennomføring, og den skal evalueres i 2022. Jeg skal legge fram en politimelding veldig snart, hvor jeg skal redegjøre for hvordan vi tenker oss politiet framover.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg er ikke opptatt av å latterliggjøre noen. Jeg er veldig for den jobben som er gjort med politireformen. Vi har fått mer kvalitet, vi har fått mer kompetanse. Jeg forstår at Senterpartiet og representanten Slagsvold Vedum ikke ønsker å høre på det øret, men vi har altså et politi som er mye bedre skodd for den kriminaliteten og de metodene vi må ha i dag. Vi skal også ha synlig og stedlig politi, og de skal være til stede i hele landet, men vi må altså ta inn over oss at kriminalitetsbildet er et helt annet i dag enn det var før. Derfor mener jeg at politireformen er viktig. Jeg håper virkelig ikke at noen kommer til å skru klokken tilbake etter valget neste år. Det ville være veldig, veldig sørgelig med tanke på de utfordringene vi har framover.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg kunne gjort dette veldig kort ved å si nei, men jeg kan godt føye til litt til. For det er altså slik – og med all respekt håper jeg også at representanten har oppdaget det – at vi har en krise i dette landet. Det er en erkjennelse av at vi er i krise, at politiet må være operativt også i en nasjonal krise, og at vi får sykdom. Vi fikk karantenebestemmelser, og vi fikk økt ansvar som følge av krisen knyttet bl.a. til grensekontroll. Politiet har gjort en fantastisk jobb, og jeg har lyst til virkelig å berømme dem for den jobben de har gjort og gjør i denne krisen. Det har vi selvsagt bidratt til gjennom økt antall stillinger, og det kommer på toppen av de 2 800 flere stillinger politiet har i dag sammenlignet med 2013. Det er altså slik at politiet er styrket, beredskapen er styrket. Man har styrket både samfunnssikkerheten, grensekontroll, returarbeid, modernisering, IKT-sikkerhet og arbeidet mot menneskehandel, seksuallovbrudd og vold og overgrep mot barn. Politiet er den viktigste beredskapsressursen. De utgjør grunnberedskapen ved å være til stede i hele landet og ved å ha rett kompetanse. Regjeringen har satset på å styrke grunnberedskapen gjennom bemanningsøkning, som jeg viste til i sted. Samtlige politidistrikter har fått flere polititjenestemenn, og alle har i dag høyere politidekning enn det de hadde da regjeringen tiltrådte. – Jeg ser at representanten ser litt utålmodig ut, men dette er de faktiske forhold som representanten selv har spurt om. Grunnberedskapen er altså mye bedre i dag enn den var tidligere, og så er den styrket fordi vi har en nasjonal krise.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg undrer meg litt over inngangen til spørsmålet. At politifolk er ledige når de er nyutdannet, er jo ikke annerledes enn at alle andre yrkesgrupper er det. Det er jo slik at vi gjennom årene har akseptert at sykepleiere f.eks. har hatt store problemer med å få fast jobb, i hvert fall 100 pst. jobb, og ingeniører kan være ledige, frisører kan være ledige, og lærere kan være ledige. Det er altså normalsituasjonen at nyutdannede studenter er ledige. Det kommer dessverre, i den situasjonen vi er i nå, til å være et enda større problem at nyutdannede er ledige, og der står ikke politiet i en annen situasjon enn andre yrkesgrupper. Denne regjeringen har hvert eneste år gjort politiet til budsjettvinner. Vi har styrket hvert eneste politidistrikt med flere politifolk, så man har altså en høyere grunnbemanning enn tidligere. Man har nå også responstid, som man ikke hadde tidligere, så veldig mye i politiet er styrket. Så har vi fortsatt et stykke igjen. Det skal jeg redegjøre for i politimeldingen, som ganske snart kommer.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg må bare være veldig tydelig: Det er flere politifolk nå etter politireformen enn før. Det er mer kompetanse, det er mer kvalitet. Det er den faktiske situasjonen. Så anerkjenner jeg at vi har helt forskjellig virkelighetsbilde. At Senterpartiet nå skal bruke penger og ressurser på å gjenåpne lensmannskontor, er jo helt fantastisk, og at man ikke er villig til å se på en kriminalitetsutvikling som er helt annerledes i dag enn den var tidligere. Vinningskriminalitet er gått ned dramatisk, men avdekking av seksuallovbrudd mot barn krever mennesker på et kontor, som jeg skjønner at representanten ikke er så veldig tilhenger av. Det krever mennesker på kontor med en kompetanse og med verktøy som er helt annerledes i dag. Det er altså et styrket politi. Det betyr ikke at vi ikke skal videre, for det skal vi, men da må vi jobbe videre på bakgrunn av den reformen som vi nå er midt inne i, og som jeg mener styrker politiet, ikke svekker det.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Politiets medarbeiderundersøkelse for 2020, som nylig ble publisert, viser at de fleste har det bra på jobb. De identifiserer seg med samfunnsoppdraget, har en god relasjon til sin nærmeste leder og er stolte av å jobbe i politiet. Dette er politiets egen undersøkelse, som politiet selvsagt må legge til grunn for oppfølgingen. Det har også politidirektøren sagt at de vil gjøre. Det er en høy svarprosent, og det gir et godt grunnlag for oppfølging, også i Innlandet politidistrikt. Det er noe med premisset i spørsmålet som jeg reagerer på. Jeg tror man må være medlem av Senterpartiet for å mene at mer enn 3 mrd. kr mer i politiets driftsbudsjett og over 1 500 flere politifolk i distriktene er å strupe politiet. Tvert imot har politiet vært budsjettvinner i hvert eneste statsbudsjett under denne regjeringen. Det er politiet selv som styrer politidistriktene gjennom å fordele ressurser. Politidirektoratet opplyser at Innlandet ved utløpet av mars i år hadde 173 flere årsverk enn de tilsvarende enhetene hadde i 2013. Jeg kan ikke huske at Senterpartiet i regjering mente at man i 2013 strupte politiet. Nå er vi i 2020, og man har betydelig flere årsverk. Budsjettet for Innlandet politidistrikt har økt med ca. 27 mill. kr fra 2019 til 2020, altså på ett år. Samtidig viser regnskapet for 2019 at politidistriktet da hadde et merforbruk på om lag 50 mill. kr, som må dekkes inn i 2020. Jeg har forståelse for at det kan være krevende. Det skyldes ikke kutt fra regjeringens side; det skyldes et merforbruk i distriktet. Vi vet at ressurssituasjonen i noen distrikter kan være utfordrende, men det er ingen holdepunkter for å si at det var bedre før. Regjeringen har prioritert ressurser til politiet, og det skal vi fortsatt gjøre. Vi har bedre kvalitet og bedre resultater enn før.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg kan gjenta dette igjen og igjen: Politiet har mer kompetanse, de har bedre kvalitet, det er ansatt flere politifolk. Det er altså veldig mye som går i riktig retning. Men politireformen har noen svakheter. Det må vi gjøre noe med, men svaret er ikke da å skru klokken tilbake til 2013, telle antall patruljer da og telle antall lensmannskontorer da, og si at da var vi mye bedre. Nei, det var vi ikke. Antageligvis var det store mørketall når det gjaldt kriminalitet, spesielt kriminalitet begått mot nærstående og mot barn, kriminalitet som ikke ble avdekket. Vi har antageligvis en situasjon nå som er veldig mye bedre, og som vi skal jobbe videre med. Men det er svakheter, og dem skal vi jobbe med.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg legger i det at vi har bedre kompetanse, mer kvalitet, flere politifolk, de jobber bedre, ressursene finner hverandre mer. Jeg ser også på utviklingen i statistikken at viktige saker og de aller viktigste sakene prioriteres, og vi avdekker flere. Det legger jeg i reformen. Det er en ærlig sak at Senterpartiet har vært imot den hele tiden – det er helt ålreit. Vi kan godt diskutere det, og vi kommer antageligvis til å gå inn i en valgkamp hvor Senterpartiets svar er flere lensmannskontor. Mitt svar er ikke det. Det er ikke svaret på framtidens utfordringer. Det er ikke svaret på de utfordringene vi har i dag, heller. Heller enn å gjenåpne lensmannskontor, vil jeg avdekke og forebygge kriminalitet, særlig alvorlig kriminalitet. Det er utgangspunktet. Innlandet hadde 173 flere årsverk i 2019 enn i 2013. Det kaller Senterpartiet en «struping». Det er jeg helt uenig i.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg viser til mitt svar på spørsmålet fra representanten Slagsvold Vedum, som reiser den samme problemstillingen som hans partifelle nå gjør, om DFØ-rapporten. Utgangspunktet er at den viser at vi er på rett vei. Rapporten viser at reformtiltakene gir resultater. Reformtiltakene gir bedre kvalitet, mer enhetlige tjenester og gjør at politiet totalt sett leverer bedre tjenester nå enn for fire år siden. Men befolkningen skal selvsagt kunne forvente at politiet er til stede med kvalitet og kompetanse i hele landet. Derfor er det bra at samtlige politidistrikt har fått flere polititjenestepersoner, og at samtlige politidistrikt i dag har en høyere politidekning enn hva de hadde da regjeringen tiltrådte, noe som også har bidratt til å styrke grunnberedskapen i hele landet. Jeg registrerer at representanten Borch bruker kommunegrensene som en slags fasit for fordeling av politiressurser. Jeg kunne selvsagt sagt mye om behovet for kommunereform – det skal jeg ikke gjøre – men la meg forsikre representanten om at politiet nå, som da Senterpartiet var i regjering, også bekjemper kriminalitet andre steder enn i de kommunene der kontoret befinner seg. Det er jo hele poenget med patruljer, at de er mobile, og at de jobber i større enheter. Samtidig er det altså nå, som da Senterpartiet var regjering, slik at det er politimestrenes ansvar å disponere ressursene og innrette organiseringen slik at det enkelte politidistrikt løser sitt samfunnsoppdrag, også behovet for nærhet, på en best mulig måte. Det er ikke slik at fordi en polititjenesteperson har kontorplass i én kommune, bekjemper ikke vedkommende kriminalitet i andre kommuner. Tvert imot er det slik at nettopp fordi politireformen har gitt en mer effektiv struktur, vil flere politifolk kunne være ute og bekjempe kriminalitet der hvor kriminaliteten faktisk forekommer.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Dette kan jeg si fordi jeg kan telle. Og det er slik at vi nå, i år, skal nå to per tusen. Vi var aldri i nærheten av det da den rød-grønne regjeringen styrte. Så er jeg kjent med brevet som er sendt ut, og det synes jeg er veldig pussig – og det stilte jeg spørsmål til Politidirektoratet om – gitt at alle politidistrikt har fått økte ressurser. Men vi er kjent med, slik jeg har redegjort for tidligere i dag, at noen politidistrikt har brukt mer enn det de har hatt budsjett til, selv om budsjettene er økt, og da må de selvfølgelig styre etter det. Det er ikke slik at geografiske driftsenheter er gjenstand for politiets egne vurderinger, det er noe som er fastsatt i politireformen, og som er fastsatt i Stortinget, og som bestemmes her.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Når jeg smiler, er det fordi det tvert imot er slik at det ikke er opp til den enkelte politimester å bestemme sin egen geografiske struktur. Det er besluttet. Så er jeg veldig glad for de opplysningene representanten Borch her gir. Det gir meg en anledning til å stille spørsmål til Politidirektoratet. Dette er ikke gjenstand for egen beslutning i noe politidistrikt. Men man må forholde seg til de budsjettene man har, og hvis man har brukt for mye penger, må man gjøre det på en klok måte, men da ikke slik at man kan legge ned kontor.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Justis- og beredskapsdepartementet har bedt politiet åpne publikumsmottakene igjen, i den grad det lar seg forene med gjeldende smittevernråd å åpne kontorer. Det har det vært jobbet med i flere uker i hele landet, og jeg forventer at det også skjer ved Politiets utlendingskontor. Politiet har nå begrensede åpningstider, og det gjør at man ikke får bestilt time for å registrere seg før etter 90 dager. På hjemmesidene oppgir politiet informasjon om aktuelle ventetider. Registreringsordningen er i seg selv en forenklet prosedyre. Formålet med registreringen er at norske myndigheter skal ha oversikt over hvilke EU/EØS-borgere som bor i Norge. Svenske, danske, finske og islandske statsborgere kan jobbe i Norge uten å registrere seg hos politiet, men de må melde flytting til folkeregisteret. Personlig oppmøte er viktig for at politiet kan sjekke identiteten til EØS-borgere og eventuelt avdekke misbruk av ordningen. Det er derfor vanskelig å se for seg ordningen ytterligere forenklet. Dette er et regelverk som min kollega arbeids- og sosialministeren har ansvaret for, men jeg forstår det slik at en forsinket registrering ikke vil få noen konsekvenser for EØS-borgerens oppholdsrett i Norge eller for vedkommendes mulighet til å begynne å jobbe. Siden EØS-borgere kan begynne å jobbe før personlig oppmøte hos politiet er gjennomført, bør denne forenklede prosedyren ikke være et stort problem for fiskerinæringen.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Jeg misforsto. Jeg oppfattet at dette var knyttet til koronakrisen og begrensede publikumsmuligheter. Jeg mener selvsagt at det skal være tilgjengelige ressurser for næringslivet for å få nødvendig personell. Og det er slett ingen oppfordring til bemanningsbyråer, bare for å ha det sagt. Dette med identitet er viktig, og vi må ha noen prosedyrer for det, men derfor er det også avgjørende at man kan begynne å jobbe før man har gjennomført disse prosedyrene. Jeg må få komme tilbake til representanten, da dette er knyttet til et konkret sted i landet og helt uavhengig av koronakrisen.
Monica Mæland (Høyre), 2020-05-20:
Både ja og nei. Jeg skal innrømme at jeg etter et besøk i Danmark spurte daværende justisminister om vi ikke kunne få kommunehusene til å utstede identifikasjonspapirer og pass. Det går overhodet ikke, med tanke på de skjerpelsene man gjør når det gjelder identitet. Dette er veldig krevende, og det skal høy grad av sikkerhet og kompetanse til å utstede identifikasjonspapirer, f.eks. Det vi må kunne tenke oss, er flere mobile løsninger, slik at heller enn at alle må reise til politiet, må politiet reise ut. Dette er noe vi jobber med. Jeg er klar over at dette er krevende. Det er krevende mange steder i Norge der man er avhengig av sesongarbeidskraft og reisetiden er lang. Det er krevende fordi man må møte opp personlig for å fastslå identitet. Men dette jobber vi med, og jeg håper vi vil få på plass flere og bedre mobile løsninger som kan være der folk er.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-05-20:
«Regjeringen har vist at de er glad i midlertidige ansettelser, også i justissektoren og politiet. Ifølge Politiforum sto 561 uteksaminerte politifolk uten jobb i etaten 31. mars. Justisministeren sa i mars at politiet får 400 midlertidige stillinger med følgende begrunnelse: «I en svært vanskelig tid, må politiet ha mannskapene de trenger for å sikre trygghet, lov og orden i Norge. Derfor styrker vi beredskapen i Norge med inntil 400 politifolk.» Er dette en innrømmelse av at grunnberedskapen i politiet ikke er god nok?»
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-05-20:
Justisministeren kommer jo ikke unna det faktum at vi har over 550 politifolk som ikke er i jobb. Vi har også grenser, som er noe av det de midlertidige skal jobbe med, som i en vanlig situasjon er sterkt underbemannet, og vi har en grensekriminalitet som f.eks. i Innlandet tydeligvis er helt ute av kontroll, fordi det ikke er tid til å følge det opp. Så man kunne ha gjort grunnbemanningen mye bedre, også med hensyn til den vanlige situasjonen. Politimesterne i Innlandet og i Sør-Vest har allerede nå varslet at i år må de kutte i bemanningen for å holde budsjettet. Hvis vi ser på bemanningstallene hittil i år, har begge disse politidistriktene allerede redusert bemanningen sin kraftig, og ifølge politiets egen statistikk har Innlandet f.eks. den laveste politibemanningen på to år. Sør-Vest har det laveste antallet politifolk nå siden desember 2017. Så spørsmålet er: Ser statsråden at dette får konsekvenser i de politidistriktene som taper politifolk, særlig når nærpolitireformen suger alle folk inn til de største byene?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-05-20:
Jeg er ikke helt enig med justisministeren i at politifolk er akkurat det samme som andre ferdige studenter. Vi har mulighet til å regulere politiutdanningen ut fra hva slags behov vi har i politietaten, og derfor er det litt rart at vi står med over 500 politifolk uten jobb når vi hadde trengt dem i grunnbemanningen ute i politiet. Det har vært en liten økning, men mye av økningen har kommet nettopp av politifolk som sitter på kontor, som er i sentrale ledd i hovedsetene i de nye politidistriktene. Sør-Øst politidistrikt har så langt i år nedbemannet med 34 årsverk. Det er mye for et politidistrikt som allerede sliter. De har ikke hatt lavere antall politifolk siden mai 2017, og Sør-Øst hadde faktisk større vekst i politiårsverk i 2013 alene enn man har hatt de siste sju årene. Så hvor lenge skal statsråden nekte å åpne øynene for at det er kritisk lav politibemanning i mange distrikter etter nærpolitireformen?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-05-20:
«Politiets medarbeiderundersøkelse publisert 11. mai viser at jobbtilfredsheten går ned i Innlandet politidistrikt. Samtidig vet vi at Innlandet politidistrikt, ifølge politimester Johan Brekke, må kutte 50 millioner kroner i årets budsjett. Politidistriktet hadde per 31. mars 10 færre politiårsverk enn ved utgangen av 2018. Ser statsråden at regjeringens struping av politidistriktenes økonomi fører til nedgang i de ansattes jobbtilfredshet?»
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-05-20:
Uansett er det 50 mill. kr som skal spares i Innlandet. Likevel: Vi får gjentatte ganger høre – også i dag – at politiberedskapen aldri har vært bedre. Når statsråden på skriftlig spørsmål fra representanten Jenny Klinge ikke vil gi tall på hvor mange patruljer som er operative nå eller før politireformen, men svarer at politiet evalueres ut fra andre kriterier enn antall patruljer, er det nærmest litt provoserende – kanskje ikke for oss, men spesielt for dem som jobber på gulvet. Et av hovedargumentene fra Høyre og Fremskrittspartiet for å legge ned 126 lensmannskontor var jo nettopp at de ville frigjøre midler til flere politipatruljer og topp moderne utstyr. Så lenge lensmannskontorene blir stengt eller har redusert åpningstid og antall ansatte blir halvert og patruljedistriktene blir større, er faktisk politiets eneste synlige tilstedeværelse i en bil. Jeg gjentar spørsmålet som er stilt tidligere: Har det blitt flere operative patruljer ute i distriktene etter politireformen, og er de utstyrt med topp moderne utstyr, som var lovet?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-05-20:
Grunnen til at vi bruker så mye tid på denne saken, er at nærpolitireformen ble solgt inn ved at man sa at det skulle bli mindre byråkrati. Flere mindre steder skulle samles, med økt kompetanse som resultat, visstnok for å oppnå økt tilstedeværelse, flere patruljer, større kapasitet. Det skulle redusere responstiden – ja, en skulle få mer politi for pengene. Utviklingen i Oppland illustrerer jo akkurat det motsatte. Ifølge SSB-tall er antall ansatte redusert fra 501 til 469. I Hedmark er antallet økt fra 491 til 656. Der ligger hovedsetet. I Lom er antallet redusert fra 14 til 5, på Dombås fra 11 til 4. Selv i Lillehammer er det færre ansatte nå enn det var før reformen. På Gjøvik er antallet redusert fra 177 til 156. Vinneren er Hamar, som hadde 356 ansatte ved utgangen av 2019. Det er en økning på 216 ansatte. Hva legger statsråden i begrepet «nærpolitireform»?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2020-05-20:
«Fiskeribedrifter på Værøy melder om at de må kjempe om å få timebooking hos politiet i Bodø for å registrere EØS-borgere som skal arbeide i bedriften. Det kan ta flere uker før disse arbeiderne får time, og dette går igjen ut over både bedriftene og de ansatte. Vil statsråden se på muligheten for å forenkle denne prosessen, slik at fiskerinæringen og de ansatte ikke må vente unødvendig i flere uker før de kan bidra til verdiskapingen langs kysten?»
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2020-05-20:
Jeg må prøve å få ministeren til å forstå hva som skjer. Dette problemet oppsto lenge for koronakrisen. Jeg var på Værøy, og da fikk jeg høre historier om hvordan folk i administrasjonen satt klare med flere pc-er kl. 14 på fredagene, for det var da nye timer ble lagt ut. De satt der klare til kamp, hadde folk som sto klare til å begynne å arbeide – men så får de ikke timer. Dette var en oppgave som ble gjort av det lokale lensmannskontoret. Det tok ti minutter. Dette er ikke noe som kommer på grunn av koronakrisen. Med opplegget slik det er blitt nå, virker det som om det er en tilrettelegging for å bruke bemanningsbyrå og ikke få ansatt arbeidstakere som legger igjen skatteinntekter lokalt. – Da har statsråden fått en oppklaring.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2020-05-20:
Det er faktisk slik at siden februar har det vært forsøkt å få registrert arbeidstakere. Det lyktes heller ikke før koronakrisen. Om en av de arbeiderne som skal bidra til verdiskaping, er så heldig å få time neste onsdag, må han ta ferja kl. 05.15 til Bodø. Da er han i Bodø kl. 10. Det tar altså fem timer. Får han time tidligere, må han reise dagen før. Så skal han tilbake igjen, og da går ferja kl. 01.45 og er framme på Værøy kl. 04.30, altså midt på natten. Det går et døgn. Dette er jo ikke nærpoliti i det hele tatt. Går det an å se på konkrete tiltak for å få a) dette gjort veldig mye fortere, uten kamp om timene, eller b) få det ordnet lokalt?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
«Koronaoverlevere som har ligget på intensivavdeling, kan få betydelige helsemessige utfordringer. Fagfolk har advart om at vårt eksisterende rehabiliteringstilbud ikke er godt nok til å håndtere dette. Hvilke tiltak har regjeringen iverksatt for å sikre at denne pasientgruppen får rask tilgang på god opptrening, og hvordan mener statsråden regjeringen har lagt til rette for slik rehabilitering i sitt forslag til revidert nasjonalbudsjett?»
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Jeg takker for svaret og er glad for at jeg nå hører en litt mer offensiv helseminister enn da jeg stilte et skriftlig spørsmål om det samme i april. Da var svaret at man på det tidspunktet ikke ville belaste fagmiljøene med eventuelle behov for etterbehandling, opptrening og rehabilitering etter sykdom. Det er også slik at en del fagfolk har vært ute i mediene og advart om at tilbudet er svært dårlig. Senest for noen uker siden var overlege Jon Laake ved Rikshospitalet ute og varslet om at man i dag ikke hadde noe stående rehabiliteringstilbud, og at man derfor risikerte at den store innsatsen som ble gjort ved sykehusene for noen av pasientene, kunne gå til spille fordi de i etterkant ble henvist til seg selv. Også Norsk forening for fysikalsk medisin og rehabilitering har vært bekymret for den situasjonen og sagt at det er mulig at det gir betydelige prognosetap for den enkelte pasient, og medfølgende økonomiske konsekvenser av dette på samfunnsnivå fordi man ikke har hatt på plass et rehabiliteringstilbud som har vært godt nok. Er det nå slik at helseministeren mener vi ikke vil få en situasjon i etterkant der enkelte pasienter vil få et unødvendig tap av funksjonsevne på grunn av at det har vært et manglende tilbud om rehabilitering?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Jeg takker for svaret, og jeg håper virkelig at vi får på plass et godt system. Vi så bl.a. etter svineinfluensaen at det var en del som opplevde at de ikke fikk et godt nok rehabiliteringstilbud. I 2018 kom Helsedirektoratet med en rapport som snakket om rehabiliteringstilbudet i spesialisthelsetjenesten og i kommunene. Det er bra hvis folk kan få god rehabilitering i kommunene sine, og da kan det være naturlig at man bygger ned noe rehabilitering i spesialisthelsetjenesten. Men den rapporten sa at man hadde hatt en nedbygging i spesialisthelsetjenesten uten at man så spor av tilsvarende oppbygging i kommunehelsetjenesten. Er helseministeren trygg på at vi i overgangen mellom spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten vil fange opp alle de pasientene som nå kan tenkes å ha et behov for ordentlig god rehabilitering, i etterkant av at de har vært gjennom en tøff periode med koronaviruset?
Bent Høie (Høyre), 2020-05-20:
Koronapandemien har gitt Norge en ny utfordring når det gjelder kapasitet og kompetanse i helse- og omsorgstjenesten. Noen pasienter har oppholdt seg på sykehus og fått intensivbehandling. Sykdommen arter seg ulikt avhengig av alder, underliggende sykdommer og allmenntilstand før koronainfeksjonen. Enkelte vil ha behov for rehabilitering. Mange land vurderer innholdet i effektive rehabiliteringstilbud for covid-19-pasienter. Dette gjelder nye former for lungerehabilitering, men også hjelp med f.eks. ernæring, svelgevansker og psykiske reaksjoner. Selv om covid-19 er en «ny» sykdom, er det også i Norge lang erfaring med alvorlig lungeskade og lungerehabilitering i spesialisthelsetjenesten. Kompetansen finnes særlig på lungepoliklinikkene i sykehusene, på private rehabiliteringsinstitusjoner og ved Sunnaas sykehus. Østlandsområdet og sykehusene i Helse Sør-Øst har behandlet flest alvorlig syke hittil i pandemien. Fagrådet for rehabilitering i Helse Sør-Øst har startet arbeidet med å utarbeide et pasientforløp for rehabilitering av pasienter med covid-19. Sykehuset i Vestfold har allerede utarbeidet et pasientforløp som også omfatter rehabilitering i hjemkommunen. Sunnaas sykehus tar imot pasienter som har behov for rehabilitering etter covid-19. Sykehuset tilbyr veiledning om rehabilitering til pasienter, pårørende og helsepersonell også i kommunene. Bærum kommune har etablert en egen avdeling for rehabilitering av pasienter med covid-19 etter utskriving fra sykehus. I revidert nasjonalbudsjett har regjeringen tatt høyde for økt behov for rehabilitering. Vi foreslår å øke rammen til sykehusene med 6 mrd. kr. Dette er bl.a. kompensasjon for merutgifter ved behandling inkludert rehabilitering av covid-19-pasientene. Kommunene har også totalt sett fått et bedre handlingsrom. Det antas at virusutbruddet generelt medfører økte utgifter for kommunene knyttet til smittevernutstyr, smittesporing, ekstra renholdskostnader, økt bruk av vikarer og økonomisk sosialhjelp. På grunn av den store usikkerheten om konsekvensene for kommunene vil regjeringen følge utviklingen nøye og bl.a. nedsette en arbeidsgruppe som skal gi faglige vurderinger av de økonomiske konsekvensene for kommunesektoren. I henhold til prioriteringsnotatet fra Helsedirektoratet om helsehjelp i Norge under covid-19-pandemien skal pasienter med nyoppstått betydelig funksjonsnedsettelse og behov for rehabilitering prioriteres. Mitt inntrykk er at det også skjer.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-20:
Som representanten er klar over, var vi før påske i en situasjon der veldig store ressurser i helsetjenesten ble omdisponert til beredskap, og der en også avlyste ganske mye av den planlagte behandlingen, inkludert rehabilitering. Det gjaldt alle pasienter. Etter påske har imidlertid situasjonen endret seg som følge av at man har fått kontroll på smittespredningen, og etter påske fikk også helsetjenestene i oppdrag å gå tilbake til mer normal drift. Det betyr at en nå tar i bruk de rehabiliteringstilbudene som er, også for disse pasientene. Og som jeg også sa i mitt svar, pågår det en rekke initiativer målrettet mot denne pasientgruppen. Så vil det være en individuell vurdering for den enkelte pasient av på hvilket nivå en har behov for rehabilitering. Noen har et omfattende behov og vil f.eks. gå direkte fra sykehus og inn i en omfattende rehabilitering på Sunnaas. Andre vil ha behov for mer spesialisert rehabilitering andre steder, mens andre igjen kan klare seg med rehabilitering i kommunen.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-20:
Med det omfanget som vi nå har hatt av pasienter på dette området, mener jeg at vi i Norge er godt rustet til å kunne gi et godt rehabiliteringstilbud. Men det betyr ikke at det ikke også denne gangen sannsynligvis vil være ting som kan forbedres, og nå er det også etablert et stort forskningsprogram som vil følge noen av disse pasientene, også inn mot rehabilitering, og det vil sikkert også gi oss ny og nyttig kunnskap. Det er ingen garantier for at alt vil fungere 100 pst., det tror jeg ingen av oss noen gang kan gi, men at det jobbes godt med dette, har jeg et klart inntrykk av. Dette er pasienter der noen av dem har vært gjennom veldig omfattende behandling og vært veldig syke, og har behov for mer omfattende rehabilitering. Jeg oppfatter at også de høyspesialiserte rehabiliteringsinstitusjonene våre er forberedt på det og tar imot pasienter. Så er det også slik at kommunene gjennom opptrappingsplanen for rehabilitering er blitt bedre rustet til å gi et tilbud til sine innbyggere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-20:
«Utbetalingene av lønnskompensasjon for dag 3–20 av permitteringsperioden er helt i det blå, meldte Nav denne uka. Kan statsråden gjøre rede for hvilke initiativ statsråden har tatt for å få effektuert dette stortingsvedtaket, og når vil disse pengene blir utbetalt?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-20:
Jeg er takknemlig for at statsråden refererer til svarbrevet av 19. mars, som ble gitt til komiteen som svar på Arbeiderpartiets spørsmål av 13. mars. Men det som er problemet, er at det står i departementets pressemelding av den 20. mars: «Staten tar over betalingsansvaret fra og med 20. mars.» Og så kom det en ny pressemelding fra departementet den 14. april, som går på det samme, hvor statsråden sier: «Den nye ordningen er enkel, slik at den skal være håndterbar for Nav.» Så er vi i dagens situasjon. Mye har gått feil, mye har sviktet, det gjelder titusenvis av mennesker. Mitt spørsmål er da: Hvorfor kom ikke statsråden tilbake til Stortinget med en alternativ måte å gjøre det på, slik at en kunne få en rask utbetaling?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-20:
Jeg takker for svaret. Når det gjelder dagpengene etter 20. dag, er det laget en ordning med forskuddsbetaling, en forskuddsbetaling som er innenfor de rammer som vedkommende skal få. Det burde jo vært mulig å lage en enkel forskuddsutbetaling på tilsvarende måte for de første 18 dagene, på et nivå som var under det som vedkommende ville få. Jeg kan ikke se at Stortinget ville sagt nei til det, for den situasjonen vi er i nå, er at det ennå ikke – etter to måneder – er utbetalt, og Stortingets poeng var at denne ordningen sammen med sykeordningen skulle være på plass først, for å sikre arbeidsgiver og arbeidstaker i den kritiske fasen som en nå står i.