Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-13:
La meg først få si at den saken vi behandler nå, er viktig. Desto merkeligere er det at vi ikke har kommet lenger når det gjelder universell utforming. Forslaget fra Line Henriette Holten Hjemdal, Laila Dåvøy, Åse Gunhild Woie Duesund og Jan Sahl bare påpeker at det politiske miljøet ikke har fulgt opp sitt ansvar. Som det framgår av innstillingen, er komiteen stort sett enig, særlig når det gjelder prinsippet om at brukere så langt som mulig skal være selvhjulpne, uavhengig av funksjonshemning. Komiteen viser samlet til at det i all tid har vært bred politisk enighet om at man trenger en strategi for at personer med funksjonsnedsettelse skal sikres de samme muligheter for deltakelse. Det er noe av dette det handler om i denne saken. Det er riktig, synes jeg, å presisere at denne flyplassen kanskje er noe av det beste vi har fått til i Norge med hensyn til universell utforming. Ennå er det ikke 100 pst. tilpasning på grunn av mankoen på bl.a. passasjerbruer, noe som blir påpekt. Det er litt viktig, synes jeg, å vise til at komiteen har vært på reise – og bare for å trekke en liten sammenligning i tilknytning til det: Vi besøkte en by i Japan som heter Toyota City, med 420 000 innbyggere. Vi fikk omvisning i deler av sentrumet av byen, og der var det – stort sett – 100 pst. tilrettelegging når det gjaldt såkalte ledere. Dette ble påpekt av noen av medlemmene i komiteen. Det svaret vi da fikk fra de ansvarlige i Toyota by, var at dette systemet hadde gått ut på dato. De var i ferd med å ta bort de såkalte lederne på fortau osv., fordi de nå skulle gå over til elektronisk leding for bl.a. svaksynte. Det forteller meg at vi i Norge, som ynder å tro at vi er så langt framme når det gjelder teknologisk utvikling og infrastruktur, kanskje er en sinke hos oss selv. Vi burde på alle mulige måter kanskje ha både ressurser og kapasitet til å være i front i verden når det gjelder universell tilpasning. Så kommer selvfølgelig diskusjonen, og jeg tar for gitt at medlemmene i komiteen fra de enkelte partiene vil redegjøre mer for sitt syn, og for hvor vi skiller litt lag. Og det går selvfølgelig på det finansielle. Fremskrittspartiet ønsker rett og slett å lete etter noen gulrøtter med hensyn til finansiering og medfinansiering. Det avviser resten av komiteen, og det beklager jeg litt. Jeg kan jo vise til andre områder – f.eks. kultur. Når det gjelder det området, er de samme partiene veldig opptatt av et spleiselag, der staten er med med 40–60 pst., fylkeskommunen er med med litt og kommunen med litt. På kulturområdet stiller staten altså midler til disposisjon for å være med i et spleiselag, men når det gjelder å legge til rette for funksjonshemmede og universell utforming, ser man ikke det som en løsning. Fremskrittspartiet mener at vi også må prøve den type løsning, for å komme et skritt lenger når det gjelder å legge til rette for funksjonshemmede. Det er ikke sikkert at dette vil fungere 100 pst. heller, men det er verdt et forsøk – i håp om at vi da kanskje vil få de ansvarlige utbyggerne, enten de er i offentlig eller i privat sektor, til i mye større grad å legge inn i sine kostnader for byggeprosjekter de ekstra kostnadene til universell utforming som må til. Foreligger det en gulrot fra staten når det gjelder et spleiselag, tror jeg faktisk det vil gi noen utslag. Jeg vil avslutte med å fremme det forslaget der Fremskrittspartiet er medforslagsstiller.