trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Utanlandske arbeidstakarar vert relativt likt behandla, med vilkår som for norske, ved at Tariffnemnda allmenngjer tariffavtalar. I vedtaka der går dekning av reise, kost og losji inn, og utgangspunktet for dekninga er at dette er utstasjonerte arbeidstakarar som pendlar. Men så har arbeidsgjevarane klart å finne eit gigantisk smotthol. Polakkar, litauarar og andre som kjem hit, vert ikkje definerte som utstasjonerte; dei vert definerte som lokalt tilsette som ikkje pendlar heim, men som avspaserer, eventuelt ferierer i heimlandet. Utetter ser det ut som ei pendlarordning: to veker arbeid, to veker fri – fire veker arbeid, to veker fri. Men på grunn av definisjonsendringar slepp arbeidsgjevarane alle reiseutgiftene til arbeidstakaren, alle kostutgiftene til arbeidstakaren, alle innkvarteringsutgiftene til arbeidstakaren – kjem seg heilt unna. Dette er sosial dumping sett i system. Kvifor tek ikkje statsråden noko initiativ som helst for å tetta dette gigantiske holet, f.eks. ved å støtta Arbeiderpartiets forslag om gjennomsnittsberekning av arbeidstid?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
EUs vikarbyrådirektiv ble innført 1. juli 2013. Samtidig innførte den rød-grønne regjeringen en kollektiv søksmålsrett. Den 1. juli 2015, bare to år etter, ble den opphevet av Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, som overtok i 2013. Den kollektive søksmålsretten ble av norske arbeidsfolk ansett å være den beste måten å føre kontroll med innleie på, i henhold til direktivet. Det sier seg selv at når noen er innleid, er de ikke villig til å gå til søksmål mot verken innleie- eller utleiebedriften, for da er det stor sjanse for at en ikke får fortsatt engasjement. Dette anses som et privatrettslig forhold av regjeringen, der verken Arbeidstilsynet eller tillitsvalgte kan gå inn i forholdet. Hvorfor ønsker ikke arbeidsministeren at norske arbeidsfolk skal ha dette viktige verktøyet?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Med bakgrunn i medieoppslag og tilbakemeldinger fra både ansatte og publikum når det gjelder jernbanen, vil jeg gjerne stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «Medfører det riktighet at det vil bli mye buss for tog på Sørlandsbanen de neste årene, og i så tilfelle, er anbudet på Trafikkpakke 1 for Sørlandsbanen utformet på en slik måte at dette forholdet er ivaretatt?»
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Takk for svaret. I en artikkel på nettstedet frifagbevegelse.no vises det til at det er et høyt antall innstillinger på Sørlandsbanen. I perioden januar 2017–oktober 2018 ble 8 102 avganger innstilt på grunn av planlagt arbeid. Og det var bare på Sør-Vestlandet. Det forventes jo at Jærbanen skal bygges ut med dobbeltspor i løpet av NTP-perioden. Selv om regjeringen foreløpig ikke har satt av noen midler til dette, vil det arbeidet, sammen med annen utbygging og vedlikehold, føre til mye anleggsarbeid langs hele banestrekningen. Er også dette lagt inn som en forutsetning for alle anbyderne, slik at de har kunnet ta høyde for det, eller er det noen som har gjort det og andre ikke?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Etter det vi vet, skal den nye operatøren, Go-Ahead, operere Sørtoget og disponere inntil to togsett type 69, tre lokomotiver type El-18, fire sovevogner type WLAB II, sju togsett type 73, osv. osv. Dette materiellet må leies av Norske tog AS. Men leiekontrakten er angivelig ikke underskrevet. Samtidig vet vi at Go-Ahead har sagt at de skal tjene penger på økt frekvens og flere passasjerer. Mener ministeren at dette materiellet er tilstrekkelig for å kunne tilfredsstille Go-Aheads ønske om både økt frekvens og økt antall passasjerer?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-11-28:
EØS-avtalen, med fri bevegelse av arbeidsfolk fra land med dårlige lønns- og arbeidsvilkår og høy ledighet, har store konsekvenser. Vi får gjort mer i Norge, men stadig flere yrkesgrupper erfarer at lønns- og arbeidsvilkårene svekkes. Den siste saken med direkte betydning for innholdet i norske allmenngjorte tariffavtaler, er Tariffnemndas vedtak av 11. oktober om fortsatt delvis allmenngjøring av industrioverenskomsten. Norsk høyesteretts avgjørelse ble satt til side, og ESAs syn på regelverket vant fram, mot LOs stemme, i Tariffnemnda. Mitt spørsmål er følgende: Har ikke Norge lenger handlingsrom til å følge Høyesteretts dommer dersom saken blir påklaget til ESA og ESA har en annen mening enn Høyesterett?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-11-28:
Jeg forstår svaret sånn at Det norske storting kunne fulgt Høyesteretts dom – flertallet kunne gjøre det. Saken har i lang tid vært drøftet mellom ledelsen i LO, NHO og statsministeren og ansvarlig statsråd. Det var foreningen Norsk Industri, NHO, som tok saken videre til EØS-avtalens kontrollorgan ESA. De mente at høyesterettsdommen angående reise, kost og losji, allmenngjorte tariffavtaler, ikke var i tråd med Norges forpliktelser i EØS-avtalen, bl.a. utstasjoneringsdirektivet. Mitt spørsmål er da: Er statsråden enig i ESAs fortolkning av EØS-avtalens forpliktelser?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-11-28:
Jeg forstår realiteten i de mange ordene, det er at statsråden er enig i ESAs vurdering. Formuleringene i Tariffnemndas vedtak 11. oktober er bevisst omtrentlige. Nemnda sier bl.a. at de «fatter sine vedtak innenfor rammene av det rettskildebildet nemnda til enhver tid finner bindende for nemndas kompetanse». Det som er mest konkret, er at «dekning for «et rimelig antall hjemreiser» fjernes fra forskriften». Videre heter det: «Endringen er å forstå slik at det ikke lenger foreligger en plikt til dekning av reiser mellom hjemlandet og Norge.» Mitt spørsmål er: Er statsråden enig i at dette betyr at arbeidsfolk som har bosted i utlandet, blir billigere for bedrifter etter Tariffnemndas vedtak?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-28:
Partene i Norge har hittil klart å forhandle seg fram til lønninger det går an å leve av, og arbeidsforhold det går an å leve med. Det er det som trues med denne ESA-avgjørelsen. Slik jeg forstår statsråden nå, mener statsråden at Norge har muligheter til å handle i denne saken. Da må det forstås slik at regjeringen ikke ønsker å sikre kost, losji og transport slik som det har foreligget i verkstedsoverenskomsten i Norge helt fra 1907 – altså en av grunnpilarene som har sikret oss mot negative virkninger av arbeidsinnvandring. Er det riktig forstått at statsråden sier vi kan, men at regjeringen ikke vil?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-28:
Ja, statsråden hopper glatt over at dette kan Norge vedta ved eget tiltak – f.eks. alle tiltakene som lå i vikarbyrådirektivet, kunne jo Norge sjøl vedta. Så de høye standardene som denne regjeringen trenger direktiver for å bli presset til å vedta, er det fullt mulig å sette på egen hånd. Da EØS-avtalen ble innført, var nettopp allmenngjøringen beviset på at vi skulle få beholde norsk kontroll over norske lønns- og arbeidsvilkår i Norge. Det var det som ble lovet. Når allmenngjøringsvilkårene nå blir truet av denne avgjørelsen i Tariffnemnda – der arbeidsgiversiden ikke vil respektere en norsk høyesterettsdom, men tar den til nemnda – må man spørre: Er statsråden fornøyd med at NHO, som er regjeringens støttespiller, nå har satt hele EØS-avtalen på spill?
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Det var da et usedvanlig dystert bilde av situasjonen som representanten viste. Selvfølgelig skal vi følge opp vedtakene fra Stortinget. Det er jo det vi gjør. Vi følger opp Bernkonvensjonen, vi følger opp naturmangfoldmeldingen, vi følger opp de to rovdyrforlikene og flertallsvedtaket om ulv. Det er også det som gjøres i år. Og vi følger opp det som er en tydelig soneforvaltning, at vi har beiteprioriterte områder hvor det er veldig lav terskel for uttak av både ulv og andre rovdyr. Vi har i år det største uttaket av ulv som har vært siden ulven ble fredet i 1973. Jeg tror det er 38 dyr som er døde. 35 er skutt. Så dette følger vi opp. Jeg synes det er positivt at når det gjelder påviste tap på grunn av rovdyr, viser de foreløpige tallene at det er en liten nedgang også i år, selv om den er veldig liten.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Antall ynglinger i 2017 ble 10,5 når en regner 0,5 på grenseflokker. Av dem er to allerede tatt ut, så det var 8,5 ynglinger, og det ligger litt over 4–6 ynglinger, som var Stortingets vedtak. Det er situasjonen vi har nå i dag. Hvor mange ynglinger vi har i år, er foreløpig for tidlig å si. Men vi vil følge opp politikken vi har når det gjelder flertallsvedtaket på ulv, og vi vil følge opp det som ligger i de forpliktelsene vi har innenfor Bernkonvensjonen, som også er vedtatt fra Stortingets side. Når det gjelder klagesaken som nå ligger til behandling i mitt departement om vedtak fra rovviltnemndene om uttak av ulv i ulvesonen, kan jeg ikke svare på det.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Jeg er enig i det som er stortingsflertallets politikk for dette: Vi skal ha de store rovdyrene i Norge, vi skal også ha ulv i Norge. Vi har en ulvesone hvor det er et rovdyrprioritert område. Det er også vedtatt av Stortinget. Man har fortsatt jaktrettigheter, de er jo de samme også innenfor ulvesonen, det er ikke noe forskjell på det. Så skal vi følge opp i balansepunktet mellom det som er stortingsflertallets forslag om ulv, og forpliktelsene i Bernkonvensjonen, som Norge har sluttet seg til.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Nå er det ikke tatt noen beslutning om å utvide bjørneforvaltningsområdet, men vi er i en diskusjon med rovviltnemnda – nettopp fordi det er et problem at antallet bjørn og bjørnestammen går ned – om vi har et stort nok areal til at man kan oppfylle det som er bestandsmålene for bjørn. Nå er det en dialog mellom rovviltnemnda og Miljødirektoratet for å se om man kan komme fram til en enighet, men saken er ikke tatt inn til departementet. Dette er en dialog som pågår, og inntil det eventuelt gjøres endringer, er det de sonene som rovviltnemnda har vedtatt, som gjelder.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Det som jeg viser til, er at vi har en saksbehandling hvor vi nettopp ber om at man setter seg sammen, altså rovviltnemnda og Miljødirektoratet, for å se om man klarer å bli enige. Så er det ikke tatt noen beslutning fra regjeringens side om noen utvidelse. Det som gjelder nå, er de rovviltsonene som rovviltnemnda har vedtatt, og de vil gjelde inntil det eventuelt gjøres endringer i det.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Det er jo ikke slik at det er en tenkning om å utvide. Det det er en tenkning om, er at vi skal prøve å nå bestandsmålene for bjørn, og det er den diskusjonen som går. Er dette et tilstrekkelig område for at vi kan nå bestandsmålene? Er det enighet mellom Miljødirektoratet og rovviltnemnda, er det selvfølgelig positivt for at vi kan nå det målet. Hvis det er enighet, er det noe som er viktig å ha med i den videre prosessen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
For det første er det viktig å få fram at tapstallene til jerv de siste årene har gått ned. Så det er en positiv utvikling. Det andre er at vi har videreført forsøksordningen for jaktmetoder på jerv, også gjennom denne vinteren, selv om forsøksperioden er over. Denne skal nå evalueres, og så må vi ta en vurdering når den evalueringen er på plass.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Når det gjelder jerv, er det ikke noen tvil om at når måltallet vårt er 39 ynglinger hvert år, har Stortinget lagt seg på et lavt tall. Det er riktig at vi har ligget over når det gjelder ynglinger, i en periode. Men det har også vært store uttak av jerv, bl.a. hiuttak, som er kontroversielt – det er også dyreetiske sider ved dette. Vi trenger å få et mer effektivt uttak i lisensfellingen. Derfor har vi videreført de forsøksordningene vi har. Jeg tror jeg må svare at vi må videreføre den politikken vi har, nemlig at vi har en tydelig soneinndeling med beiteprioriterte områder og rovviltprioriterte områder. Vi må ha en effektiv jakt når vi ber om uttak, og så skal vi holde tak i det store bildet, som er at tap av beitedyr til jerv har gått ned de siste årene. Den utviklingen ønsker vi å fortsette.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Jeg skal ikke ta beslutninger her om fellingstillatelser på akkurat de fem jervtispene som det refereres til. Vi må følge det forvaltningssystemet vi har. Vi har en lisensjaktperiode. Den er vi inne i nå, og vi legger til rette for at det kan være effektiv jakt. Forsøksordningene videreføres, og får vi en situasjon hvor det er behov for skadefelling, har vi veldig lav terskel for å gi tillatelse til det. Det har vi hatt i år, og det kommer vi til å ha også til neste år.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Dette har vært en sak som har vært viktig for Venstre gjennom mange år. Den var også et sentralt tema i regjeringsforhandlingene på Jeløya, og er en av grunnene til at den beslutningen som er tatt, og som regjeringen er enig om, er at det ikke kommer tillatelse til nye sjødeponier i denne stortingsperioden. Det er første gang vi har en slik beslutning og enighet i Norge. Det er også en enighet om at vi skal gjennomgå miljølovgivningen omkring gruver og deponering av avgangsmasse fra gruver. Det skal også gjennomføres i denne stortingsperioden. Når det gjelder de to aktuelle sakene med Repparfjorden og Førdefjorden, er enigheten at det gjøres ingen endring på tillatelsen som er gitt der.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Jeg tror representanten Haltbrekken er godt kjent med mitt syn på gruvedeponiet i Førdefjorden, men her er det beslutninger som er tatt, og det er også beslutninger som er tatt før både jeg og Venstre kom inn i regjering. Enigheten er at vi respekterer de vedtakene.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Vi kommer til å forholde oss til den enigheten vi har fra Jeløya. Jeg synes at disse sakene og spørsmålene illustrerer de problemene som er ved sjødeponiene. Jeg er glad for og mener det er viktig at vi framover ikke tillater nye sjødeponier. Jeg er også glad for at vi for første gang har fått en enighet om at slik skal det være. Det er et stort skifte i norsk politikk og norsk miljøpolitikk. Jeg mener det også er viktig at vi får en grundig gjennomgang av miljøkravene omkring gruvedrift og deponering. Så jeg ser framover og mener at vi har fått til viktige vedtak som vil stå seg i årene framover.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Det er også nettopp derfor jeg har bedt Miljødirektoratet om å gjennomgå hvor mye plast det er i disse avgangsmassene. Det er en viktig oppgave. Det andre er at det illustrerer problemet med sjødeponier, og derfor er det viktig at vi nå, for første gang, har fått en enighet om at det ikke skal gis nye tillatelser i denne stortingsperioden. Jeg håper at det kan bli et tidsskille i disse sakene. Dette er et gjennomslag som er stort og viktig, og det har ikke vært der tidligere i norsk politikk.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Prosessen for marint vern går jo i sitt eget løp. Jeg kjenner ikke til hvor langt man er kommet med Dalsfjorden, om det fortsatt ligger i Miljødirektoratet, men jeg forventer at vi vil få det til behandling på egnet vis. Det at det er etablert et sjødeponi i Førdefjorden, som vi nå har diskutert – Venstre og jeg respekterer den enigheten vi har fra Jeløya – gjør ikke at andre områder blir mindre viktige. Tvert imot er det enda viktigere at vi får på plass marine verneområder om verneverdiene er til stede.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Som klima- og miljøminister vil jeg selvfølgelig aldri kritisere statsministeren. Det som er viktig, er at 1,5-gradersrapporten er et skifte, for det den viser, er hvor stor forskjell det er mellom 1,5 og 2 grader global oppvarming. Ved 1,5 grader risikerer man dramatisk nok at Arktis er isfritt én gang hvert hundrede år, med 2 grader risikerer man det hvert tiende år. Det dette handler om, er om vi skal ha en noenlunde gjenkjennelig verden eller ikke. For å kunne nå 1,5 grader – det som er positivt i rapporten, er at den viser at dette fortsatt er mulig, noe som ikke var gitt – må vi ha en dramatisk og rask nedgang i utslippene, altså ned mot 40–50 pst. globalt fram mot 2030. Og vi må ha netto null – altså ikke null utslipp, men mindre utslipp enn opptak – i 2050. Det er klart at den nedgangen i utslipp også vil påvirke bruken av både olje og gass, som må ha en nedgang i årene framover, og som også vil påvirke situasjonen på norsk sokkel og norsk produksjon. Hvor fort det går, og akkurat når en har avsluttet produksjonen, er vanskelig for meg å si. Men at vi må gjøre alt vi kan, få opp tempoet og handle nå for å redusere utslippene så raskt som mulig, er det ingen tvil om. Norge ligger tross alt i front når det gjelder reduksjoner, særlig innenfor transportsektoren, hvor vi gjennomfører tiltak som ingen andre land er i nærheten av.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Først vil jeg minne om det vi allerede har gjort. Nå er vi også i denne perioden enige om at i Lofoten, Vesterålen og Senja skal det ikke være noen petroleumsaktivitet. Det er det samme rundt Jan Mayen, på Mørefeltene, nord for iskanten og langs Sørlandskysten. Det er viktige vedtak som ligger til grunn. Når vi ser framover, skal vi altså legge fram en ny forvaltningsplan for Barentshavet og Lofoten, Vesterålen og Senja. Den kommer i 2020. Vi skal også ha en oppdatering av de to andre forvaltningsplanene, for Norskehavet og for Nordsjøen. Det er en helhetlig forvaltning, og det vil også være en diskusjon som berører dette. Jeg tror også at vi skal ta med oss Klimarisikoutvalget, som skal legge fram sin rapport nå i desember – et viktig kunnskapsgrunnlag for den politikken som skal føres framover. Det gjelder norsk økonomi som helhet og petroleumspolitikken, men vil også berøre disse områdene.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Ja, vi må se hen til både klimagassutslipp og tallene og den økonomiske situasjonen når vi skal lage budsjett i årene framover. Det er flere prosesser som nå pågår, som vi må gå gjennom. Én er at vi er i sluttforhandlingene med EU om en felles gjennomføring av utslippskuttene fram mot 2030. Det trenger vi å få på plass, sånn at vi har det felles rammeverket. Så er det oppfølgingen og det som skal skje i Katowice. 1,5-gradersrapporten har endret diskusjonen, og den har også endret situasjonen. Det holder ikke å ha 2 grader oppvarming som mål, vi må som verden strekke oss mot 1,5 grader. Det viser rapporten med all tydelighet. Da må vi også følge opp og vise fram den såkalte Talanoa-dialogen, dvs. diskusjonen om nye målsettinger som verdens land skal melde inn til FN i 2020. Den diskusjonen må vi også være en del av. Vi må vurdere vårt eget mål, om vi skal forsterke det, og hvor mye, og melde inn til FN i 2020. Så skal regjeringen, når vi har en enighet med EU, legge fram en plan for hvordan vi skal nå disse målene, og ha en plan innenfor ulike sektorer. Det må vi også gjøre innen 2019–2020. Vi må forbedre den klimarapporteringen som vi rapporterte på første gang i år – etter klimaloven. Det skal vi gjøre. Vi må ha på plass en enighet med EU. Vi må gjøre en vurdering av vårt eget mål og legge en plan for hvordan vi skal nå det målet. Hvordan det så konkret skal utformes, hva som skal være beregninger, og hva som skal være planer som legges fram, må jeg komme tilbake til.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Framdriften er at vi, som alle andre land, skal melde inn våre nye mål til FN i 1. kvartal 2020, og den saken må da gå i Stortinget til høsten neste år. Så skal vi lage en plan for hvordan vi skal nå disse målene, som også vil måtte komme i 2019/2020, og vi må se på rammeverket i henhold til det. Det er den framdriften vi må ha. Det er ikke noen tvil om at vi har den samme ambisjonen for både gjennomføring og reduksjoner – som både Norge og andre land må gjennomføre.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Først legger jeg merke til at representanten mener at det at vi nå har fått vedtak på at vi skal ha 50 pst. reduksjon av utslipp innenfor transport, ikke har noen betydning. At vi har fått vedtak om at vi viderefører elbilfordelene fram til 2021, har tydeligvis ingen betydning. At vi gjennomfører og viderefører karbonfangst og -lagring på de to prosjektene vi har, har tydeligvis ingen betydning. Også i det statsbudsjettet vi har nå, forsterker vi innsatsen på omlegging av industrien, Enova får en økning på 344 mill. kr, 444 mill. med enigheten som var om statsbudsjettet. Det er økninger i satsingen inn mot kommunene på klimatiltak, det er økninger på andre områder, som støtte til miljøteknologi. Vi har en elbilandel som var oppe i 38 pst. i forrige periode, og det er 70 ferjer med nullutslipp på vei inn i norske fjorder. På område etter område gjennomføres det en politikk hvor vi ligger i front, også internasjonalt. Så jeg er helt uenig i den virkelighetsbeskrivelsen som framsettes.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
Jeg beklager, men jeg fikk litt dårlig tid. Ja, vi gjennomfører de vedtak som er gjort, og om det konkrete vedtaket som handler om offentlige anskaffelser, er det to ting å si. Det ene er at betydningen av en forskrift når det gjelder offentlige anskaffelser, er usikker. Det andre er at vi selvfølgelig skal ha ned palmeoljedelen i offentlige anskaffelser. Det utarbeides nå en veileder fra Difi for å gi råd om hvordan det skal gjøres. Ellers følger vi opp de andre delene av vedtakene fra Stortinget. I tillegg er måten å få ned palmeolje på å få opp satsingen på avansert biodrivstoff. Der er det flere investeringsbeslutninger som gjøres. Det er mer som er på vei. Det er å gjøre en ny vurdering i 2020 av avgiftsfritaket for biodrivstoff utenfor omsetningskravet, og det er en enda sterkere satsing på nullutslippsteknologi for at mengden drivstoff skal gå ned.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-28:
For det første er det en hyggelig prat jeg har når jeg møter meg selv i døren i klimapolitikken, for der gjennomfører vi. Vi har tatt initiativ tidligere, og vi gjennomfører politikken nå. Når det gjelder skogvern, har vi hvert eneste år siden 2013 økt – fra under fra 200 mill. kr til godt over 400 mill. kr. Det er en økning i skogvern som vi ikke har hatt tidligere. Vi har de siste 15 årene doblet de midlene som brukes på skogvern, fra da de rød-grønne holdt på. I år øker vi igjen. Det er 446 mill. kr som går til frivillig skogvern, og i tillegg er det en tildelingsbeslutning inn mot statens skoger som er oppe i 795 mill. kr. Aktiviteten for skogvern kommer til å øke dramatisk også til neste år. Så den virkelighetsbeskrivelsen om at vi reduserer satsingen på skogvern, er feil. Her er det en bevilgning. Den ligger høyt også i år, og så er det et tillegg som er viktig for å ha økt aktivitet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-11-28:
Bernkonvensjonen er ikke noe problem. Forholdet til Bernkonvensjonen har Stortinget behandlet og drøftet, så der har statsråden og regjeringen stort handlingsrom. Men det var 46 av 47 ordførere i Trøndelag som i sommer sa klart fra om at nå er nok nok i rovdyrpolitikken – det har vært veldig høye rovdyrtap i Trøndelag i sommer – og det var også en kritikk der hele spørsmålet om bjørneforvaltningen i Midt-Norge og i Nord-Norge sto sentralt. I regjering har Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre presset på for å få utvidet bjørnesonen i Trøndelag. Det betyr at alt øst for E6 i Nord-Trøndelag kan bli bjørnesone. Det betyr at kommuner som Steinkjer, Levanger, Verdal, Stjørdal, Meråker, Selbu og Tydal kan bli bjørnesone. En slik utvidelse vil bety alvorlige konflikter – med beitenæringen, med et av de mest aktive landbruksområdene i landet og med den sørsamiske tamreindriften. Hvorfor vil statsråden og regjeringen presse på for å utvide bjørneforvaltningsområdet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-11-28:
Realiteten er at departementet i sommer rett og slett kalte inn rovviltnemnda på teppet og sa at hvis de ikke utvider bjørneforvaltningsområdet, kan departementet instruere dem om å forandre hele forvaltningsplanen. Det er realiteten. Så er det riktig at en da satte rovviltnemnda i en dialog med Miljødirektoratet, og jeg kan opplyse statsråden om at nå har de blitt enige. Forvaltningsplanen blir ikke overprøvd, og det betyr at bjørnesonen ikke blir utvidet. Det er Miljødirektoratet og rovviltnemnda enige om. Det er en fornuftig avgjørelse. Mener statsråden det samme? Synes han også at det er fornuftig, og vil han nå legge vekk dette? Eller er det slik at det fortsatt er aktuelt for regjeringen å instruere rovviltnemnda om å utvide bjørnesonen, slik som departementet tidligere har truet med?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-11-28:
Det er ikke riktig at de fortsatt er i en dialog. De er ferdig med dialogen. De har hatt møter, og jeg står med referatet foran meg her. Der står det at partene tar utgangspunkt i at det har vært en grundig prosess. Den vedtatte forvaltningsplanen er gyldig, og de sier også at det ikke vil være mulig ut fra konfliktene å gjøre endringer nå. Det er rådet som både direktoratet og rovviltnemnda gir til departementet, og jeg spør: Synes ikke statsråden også at det er fornuftig å legge vekk hele tenkningen om å utvide bjørneforvaltningssonen i Trøndelag?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-11-28:
Antallet jerv har i mange år ligget langt over bestandsmålet, og lisensjakt på jerv har til dels vært mislykket fordi bare om lag halvparten av de fastsatte kvotene gjennom flere år har blitt tatt ut. At man i mange år har ligget langt over bestandsmålet, har skapt store problemer for beitenæringen og for tamreindriften. De siste årene har det vært gjennomført en prøveordning som har vært veldig vellykket. Vi har nok kunnskap til å gjøre denne ordningen permanent, og nok en gang ser vi at statsråden vegrer seg for å sikre en aktiv forvaltning av rovvilt. Hvilke erfaringer er det statsråden forventer å gjøre som ikke allerede er erfart gjennom denne prøveordningen, og har statsråden i det hele tatt en intensjon om å gjøre denne ordningen permanent?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-28:
Det er viktig at ein tek omsyn til begge målsetjingane i norsk rovdyrpolitikk, både at ein skal ta vare på beiteområda, og at ein skal ta vare på dei rovdyra som Noreg har eit ansvar for. I 2014 kom ein frå ein situasjon i mitt heimfylke der ein hadde store tap til jerv – 126 bekrefta sauekadaver det året – som gjorde at ein innførte dei ekstraordinære tiltaka som statsråden no peiker på, og som delvis har blitt vidareførte i forsøksperioden som ligg no. No ser vi at jervbestanden ligg stabilt over bestandsmåla og har teke seg opp i forhold til perioden då ein klarte å få ned rovdyrtapa i dei beiteprioriterte områda i Sogn og Fjordane. No ser ein samtidig at det er fleire jervtisper som held på å etablere seg i fjellområda mellom Oppland og Sogn og Fjordane. Det vil seie at ein står i fare for ein reprise på det som skjedde i 2014. Deler statsråden den bekymringa? Og: Kva vil han i så fall gjere for å hindre dette?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-28:
Det siste kan eg stille meg bak, at vi ønskjer å fortsetje nedgangen som har vore på tap til jerv. Det er veldig bra. Då krev det òg at vi har og brukar heile den verktykassa vi har. Suksessen i 2014–2015 var at ein sette inn dei ekstraordinære tiltaka tidleg, og at ein ikkje venta. No ser ein at det er fem jervtisper som opererer i områda mellom Oppland og Sogn og Fjordane. Nokon av dei er det ei reell frykt for kan etablere seg i dei beiteprioriterte områda, og ein kan vere tilbake i ein situasjon som har laga bekymring og frustrasjon, og som sår tvil om vi står inne for ei todelt målsetjing i norsk rovdyrpolitikk. Deler statsråden den bekymringa? Og: Kva vil han gjere for å hindre dette?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-28:
Klima- og miljødepartementet har starta arbeidet med eit marint verneområde i Dalsfjorden. Grunngjevinga for det er at dette området har nokre unike topografiske og biologiske ressursar som ein meiner er verneverdige. Dalsfjorden er det området som ligg på andre sida av fjellet Blegja, berre nokre få kilometer i luftlinje frå det området der ein skal dumpe i Førdefjorden. Det er to område som liknar kvarandre topografisk, og som har mykje det same dyrelivet. Kva meiner statsråden er den store forskjellen som gjer at det eine området er skikka for marint vern og det andre for 250 mill. tonn gruveavfall?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-28:
Beklager at det tok tid, eg hadde lagt igjen notatane mine og kom ikkje på at eg skulle stille nytt hovudspørsmål rett etter oppfølgingsspørsmålet.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-28:
Statsråd Elvestuen kan kome opp igjen, for eg har lyst til å stille han spørsmål. Statsråden er jo ansvarleg for norsk klimapolitikk, og vi har no ein statsminister som har gjeve ein uttale som eg meiner er litt oppsiktsvekkjande. Statsministeren har sagt at den personen som skal sløkkje lyset på norsk sokkel, enno ikkje er fødd. I lys av den nye IPCC-rapporten, som seier at vi er nøydde til å ta drastiske og kjappe grep viss ein skal klare å hindre ei global oppvarming og avgrense ho til 1,5 grader, og at det vil vere ein stor forskjell på om vi klarer å avgrense global oppvarming til 1,5 grader eller til 2 grader – er dette ein uttale som statsråden er einig i?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-28:
Eg takkar statsråden for eit godt svar og synest han dreg opp gode ambisjonar og refleksjonar når han svarar på dette spørsmålet. Eg synest òg det er viktig at ein tek inn over seg at det er ei ny tid i norsk klimapolitikk, og at det må få følgjer for norsk oljepolitikk. Så viser statsråden til at det er mange ting som ligg langt fram i tid, og at det er usikkerheitsmoment knytte til det, men det er nokre prosessar som går, og som eg meiner ikkje nødvendigvis går i rett retning. Ein kan f.eks. ta den trenden som har utvikla seg sidan Venstre og Kristeleg Folkeparti sist var i regjering i lag, den gongen regjeringa trass alt lytta til 29 pst. av dei miljøfaglege råda i konsesjonsrundane, som under Stoltenberg endra seg til at ein blåste i 80 pst. av dei, og som under regjeringa Solberg har endra seg til at dei har lagt til side 100 pst. av dei miljøfaglege råda i konsesjonsrundane. Oljepolitikken ligg hovudsakleg i OED, men etter høyringsrunden er det OED i lag med KLD som har dialogen før regjeringa i plenum vedtek. Eg vil spørje statsråden om kva han vil gjere for å sikre at fleire miljøfaglege råd blir følgde i åra framover.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-28:
Mitt spørsmål går også til klima- og miljøministeren. For første gang på lenge planlegges det sjødeponier i norske fjorder i forbindelse med gruveutbygging. Førdefjorden og Repparfjorden er begge nasjonale laksefjorder som skal gi særlig vern til villaksen. Havforskningsinstituttet har gått imot søknadene om sjødeponi i begge fjordene og advart mot konsekvensene for bl.a. fiskeegg og livet på bunnen. Repparfjorden er en nasjonal laksefjord med et artsrikt liv. Repparfjordelva er også en rik lakseelv. Gruveselskapet Nussir har søkt om å få slippe ut 30 mill. tonn gruveavfall i Repparfjorden fra en kobbergruve i Kvalsund kommune i løpet av en 15-årsperiode. Førdefjorden er en av Vestlandets viktigste gytefjorder for torsk og en viktig sjømatfjord. Flere rødlistearter har gyte- og oppvekstområde i de dypere delene av fjorden, der det er søkt om å dumpe gruveavfall. Gruvedeponiet i Førdefjorden vil kunne få vesentlig negative effekter for kysttorsk og for ål, pigghå og blålange. Rødlisteartene blålange og pigghå har sannsynligvis gyte- og oppvekstområde i det planlagte deponiet, og deponiet vil fjerne det hittil eneste kjente gyteområdet for blålange i fjorden. Fjordene er noe av det mest verdifulle vi har. De er Norges stolthet. Livet i fjordene skal ikke dø. Derfor har ungdommer i Natur og Ungdom engasjert seg og tatt i bruk sivil ulydighet for å redde fjordene. Venstres leder, Trine Skei Grande, sa den 30. juli 2015 følgende: «Dette er en av de viktigste miljøsakene vi har ved siden av klimakampen. Man skal aldri, aldri, aldri gi seg i så viktige saker.» Derfor spør jeg nå klima- og miljøministeren: Hvordan går det med ikke å gi seg?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-28:
Da Miljødirektoratet kom med sin første anbefaling i saken den 4. november 2014, sa de at de miljøfaglige hensynene tilsa at innsigelsene som var reist mot planene om deponering av gruveavfall i Førdefjorden, burde tas til følge. Da direktoratet i april 2015 allikevel ga sin endelige anbefaling til å gjennomføre planene, var begrunnelsen at samfunnsnytten var større enn miljøulempene. Etterpå har det kommet studier fra Nordic Mining som viser at selskapet har kraftig redusert antallet arbeidsplasser og perioden det skal drives, og de har økt driftsperioden med åpen drift i landskapet. Arbeidsplasser var en sentral del av forutsetningene for vurderingene som ble gjort av Miljødirektoratet, og som gjorde at de sa at det kunne gå, og at samfunnsnytten var større enn miljøulempene. Man kan spørre seg hvor mange arbeidsplasser en død fjord er verdt, men når dette premisset er så radikalt endret, bør ikke hele saken vurderes på nytt?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-28:
Storsamfunnets overkjøring av miljø og samiske interesser har en spesiell historisk betydning i Finnmark. Alta-kampen var et definerende øyeblikk, som har preget både miljøkampen og ikke minst kampen for samiske rettigheter. En lærdom fra den gangen var opprettelsen av Sametinget. Sametinget er imot det planlagte sjødeponiet i Repparfjorden. Kvalsund er et sjøsamisk område og et av områdene langs Finnmarkskysten hvor sjøsamisk fjordfiske og språk har overlevd på tross av store utfordringer. I denne fjorden skal det nå dumpes giftig gruveslam, som vil legge fjordbunnen øde. Regjeringen skal nå behandle driftskonsesjonen, som foreløpig ikke er gitt til denne virksomheten. Siden klima- og miljøministeren åpenbart har gitt opp kampen for å redde livet i Førdefjorden, lurer jeg på om han kommer til å redde livet i Repparfjorden.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-28:
Det vi hører nå, er en klima- og miljøminister som ikke lenger står ved partilederens ord om at man «aldri, aldri, aldri» skal gi seg i kampen for de norske fjordene. Vi hører også at vi skal få en gjennomgang av miljølovgivningen knyttet til disse sakene. Jeg har tidligere spurt klima- og miljøministeren om plastforurensingen fra disse gruveprosjektene. Miljødirektoratet har bedt gruveselskapene om å redegjøre for hvor mye plast som kommer til å bli spredt i fjorden på grunn av det sprengningsarbeidet som skal pågå. Ingen av gruveselskapene klarer å gi et svar på dette før man har planene helt på plass. Da er mitt spørsmål: Viser ikke det at det er et behov for å gå igjennom disse tillatelsene på nytt, når man ikke vet om vesentlige forhold ved forurensingen fra denne virksomheten?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Mitt spørsmål går til klima- og miljøministeren. Neste uke begynner klimatoppmøtet i Katowice i Polen, COP24, hvor både statsråd Elvestuen, undertegnede og flere andre fra Stortinget kommer til å være til stede. Klimakrisen er menneskehetens største felles utfordring, og skal planeten vår være beboelig også for kommende generasjoner, må all politikk innordnes et overordnet mål om å styre innenfor naturens tålegrenser. Som statsråden sa i et tidligere svar, har 1,5-gradersrapporten vist dette med enda større tydelighet. Vi vet også at etter de innmeldingene som er gjort etter Parisavtalen, ligger vi langt bak skjemaet. Derfor må vi fra nå av bruke to budsjetter, og ikke ett, når vi diskuterer hvordan vi fordeler goder og byrder i samfunnet: statsbudsjettet og klimautslippsbudsjettet. Det er forskjell på de to. Det kommer nye statsbudsjett hvert år. Alle som har forhandlet statsbudsjett, vet at det man ikke får gjennomslag for i år, kan man få en ny sjanse for neste år. Men karbonbudsjettet er endelig, vi har bare ett. Når det er brukt opp, er det brukt opp, og med dagens forbruk har vi kanskje 20 år igjen. Arbeiderpartiet har derfor i sitt alternative statsbudsjett utarbeidet et konkret forslag til utslippsbudsjett fram mot 2030, altså perioden 2021–2030, med hjelp fra Miljødirektoratets tall, og vi har funnet fram til en måte hvor vi kan overoppfylle målet om 40 pst. reduksjon i ikke-kvotepliktig sektor uten bruk av de fleksibilitetsmekanismene som inngår i EUs innsatsfordelingsordning. Jeg har derfor følgende spørsmål til statsråd Elvestuen: Er statsråden enig i at vi i all budsjettering fra nå av må se hen både til disponering av pengene i samfunnet, og også til hvordan vi disponerer de meget begrensede utslippene vi fortsatt har igjen? Og hvis ja – vil han sørge for at vi fra neste år får et nasjonalt klimautslippsbudsjett i forbindelse med statsbudsjettet?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Jeg konstaterer med glede at statsråden og jeg deler forståelsen av hva som må til, men det jeg er opptatt av, er et litt mer konkret svar på når vi kan sette våre egne nasjonale utslippsmål, og om man ønsker å dokumentere måloppnåelse i forhold til helt etterprøvbare mål – altså ikke bare ambisjoner, men konkrete mål med konkrete tall. Vil man allerede fra og med neste statsbudsjett gå inn for et utslippsbudsjett av mer eller mindre den typen Arbeiderpartiet nå har foreslått i sitt alternative budsjett, eller må man komme tilbake til om man skal komme tilbake til det? Når kan vi få et litt konkret svar på om det er en metode som statsråden og regjeringen ønsker å følge?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Nå har Ola Elvestuen vært statsråd i snart ett år uten å klare å ta nye klimainitiativ, og vi hører på svarene her at han viser til prosess og skylder på utsettelser. Nå er det han som har fått erfare Erna Solbergs ord om at det er tøft å stå opp for klima i en regjering hvor folk ikke er så opptatt av det. Statsbudsjettet ble en stor skuffelse og forliket likeså. Der fikk jo ikke klima engang en egen overskrift i det som ble forliket, som nå skal vedtas. Men jeg har lyst til gi regjeringen ros for én ting, og det er at de i forliket nå følger etter opposisjonspartiene og får palmeolje ut av biodrivstoff. Det er bra at vi får gjort et vedtak, men nå må regjeringen levere. For halvannet år siden vedtok Stortinget, med Ola Elvestuens stemme, at vi skulle få palmeolje ut av alle offentlige anbud. Nå har Ola Elvestuen vært statsråd i over ett år uten å klare å følge opp sin egen politikk. Derfor er mitt spørsmål til Ola Elvestuen: Kan han bekrefte at regjeringen nå kommer til å følge opp det Stortinget vedtar, og at de kommer til å gjøre det på en bedre måte enn de vedtak Stortinget tidligere har gjort på palmeolje?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Når man får et spørsmål, kan det i hvert fall være lurt å streife innom det spørsmålet. Mitt spørsmål handlet om palmeolje, om statsråden kommer til å følge opp det Stortinget nå vedtar, i motsetning til hva han tidligere har gjort med de andre vedtakene. Så hører jeg en veldig selvtilfreds statsråd som skryter av alt man får til. Jeg ville jo jublet for hvert CO 2 som Norge klarer å redusere, men sannheten er at de kuttene som nå gjennomføres, gjennomføres fordi norsk klimapolitikk utrolig nok baseres på palmeolje. Derfor vil jeg egentlig gjenta mitt spørsmål til Ola Elvestuen: Kan han bekrefte nå at regjeringen kommer til å følge opp de vedtak som Stortinget kommer til å gjøre, på en bedre måte enn det han tidligere har gjort, og klarer han å gjennomføre de vedtakene som er gjort i spørsmålet om palmeolje?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
På en rekke områder har Ola Elvestuen møtt seg selv i døren som statsråd. Han har gått bort fra at vi skal ha et eget nasjonalt klimamål. Der Arbeiderpartiet ønsker at vi skal gjøre utslippskuttene hjemme, ønsker statsråden og regjeringen en utstrakt bruk av kvotekjøp. Vi har sett at de har møtt seg selv i døren i spørsmålet om palmeolje, hvor statsråden ikke klarer å gjennomføre det vedtaket han selv var med på å fremme her i Stortinget juni 2017, men han har faktisk også møtt seg selv i døren i spørsmålet om naturvern. Dette er et område hvor jeg faktisk trodde at denne regjeringen kom til å levere bedre med Ola Elvestuen som statsråd. Vi har nå gjennom flere år fått en tverrpolitisk enighet om å øke bevilgningene til skogvern og ha større ambisjoner for det. Det er veldig bra. Men utrolig nok skulle Ola Elvestuen bli den første klima- og miljøministeren på veldig mange år som skal gjennomføre et kutt til skogvernet. Mitt spørsmål til Ola Elvestuen er: Hva tenker han om å være den første miljøministeren på mange år som nå skal gjennomføre et slikt kutt her i Stortinget?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Jeg har et spørsmål til forsvarsministeren. Vi har bedt statsråden redegjøre for det man vet om fregatthavariet så langt, for jeg tror det er en fordel i denne saken at det er mest mulig åpenhet. I går var det nok flere som stusset over en statsråd som gikk til angrep på norsk presse og dekningen av denne saken. Det handler ikke bare om åpenhet i prosessen – og jeg regner med at statsråden kommer til Stortinget og redegjør for åpen sal – men mitt spørsmål er av mer prinsipiell karakter, for når det er ulykker eller hendelser i Norge, er det en naturlig del av vårt demokrati at pressen ofte trykker sin versjon. Mener statsråden det er galt av pressen, i tida som kommer, å publisere artikler om årsaken til at fregatten havarerte, før Havarikommisjonens rapport foreligger?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Nå har kanskje svaret til statsråden endret seg, for nå diskuterer han sin rolle. Jeg tror vel ingen mener at han skal konkludere før Havarikommisjonens rapport foreligger. Vi må vente på den rapporten, men underveis tror jeg det er viktig at det er åpenhet om prosessen, at vi får en redegjørelse i Stortinget om det man vet så langt, og at det som også undersøkes, er bergingen. Så vidt jeg vet, er det ikke snakk om noen undersøkelse av bergingen foreløpig. Jeg registrerer altså at statsråden går tilbake på det noe slentrende utspillet han hadde i går. Vi kan også forvente oss – og vi er åpne for – at pressen i året som kommer, kan skrive om årsaken til ulykken. Det er ingenting prinsipielt galt med det. Er statsråden enig i en slik uttalelse?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Vil statsråden komme til Stortinget og redegjøre for det han vet så langt, og vil det bli satt i gang en undersøkelse og en ekstern gjennomgang av selve bergingsarbeidet?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-28:
Skal gjennomgangen av bergingen være intern, eller skal det være en ekstern gjennomgang?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-11-28:
Takk til representanten for et veldig godt spørsmål, et betimelig og viktig spørsmål. Nei, det er ikke sånn at jeg på noe vis prøver å begrense pressens makt eller mulighet til å gjøre sitt arbeid. Etter et langt intervju om saken på mitt kontor hadde jeg en samtale med journalisten som handlet om akkurat de tingene. For meg er det litt viktig at jeg som statsråd har en spesiell rolle. Det som har skjedd etter hendelsen og utover, har vi forsøkt å være så åpne og informert så mye som mulig om. Men faktum er at den informasjonen Sjøforsvaret og Forsvaret har hatt om hendelsesforløpet før ulykken – i form av lydlogg, dataplott, digital registrering og navigasjonsdata – ble hentet ut fra fregatten og levert til Havarikommisjonen og politiet umiddelbart etter ulykken, rett og slett fordi det er de som har fått ansvaret for å etterforske den typen ulykke. Da kan ikke jeg spekulere om hendelsesforløpet. Forsvaret er part i saken. Det er mange andre parter i saken. Det er en los, det er to slepebåter, det er en tanker, det er en trafikksentral. Vi er tjent med at hendelsesforløpet blir avdekket av Havarikommisjonen og politiet, så objektivt som mulig. Samtalen dreide seg om min rolle, der jeg ba om respekt for at jeg ikke skal spekulere i denne saken, om hendelsesforløpet. Det er en diskusjon jeg gjerne tar med media. Hvilken rolle skal en statsråd ha i et sånt bilde? Jeg mener at jeg står på trygg grunn når jeg sier at jeg ikke vil være med på å spekulere, og at jeg avventer rapporten fra Havarikommisjonen for å kunne se hva hendelsesforløpet kan ha vært.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-11-28:
Da må jeg ha vært uklar, for det er akkurat mitt poeng. En forutsetning for at pressen skal kunne være til stede og sjekke hva som skjedde både før og etter, er faktisk også at de respekterer at det er andre som har andre roller i en sånn hendelse. Havarikommisjonen har sin rolle. Politiet har sin rolle. Jeg opplever at det stort sett respekteres at politiet i slike saker sier at av etterforskningshensyn kan de ikke uttale seg nå. Det er akkurat det det står om nå. Havarikommisjonen skal ha en pressekonferanse i morgen der de skal redegjøre for hvor langt de har kommet. Mitt poeng i den samtalen jeg hadde med journalisten, var at jeg har også en rolle som statsråd – og det er ikke å spekulere. Men jeg har ikke på noe vis prøvd å begrense pressens arbeid med å kikke på det som skjedde både før, under og etter ulykken.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-11-28:
Jeg har svart at vi gjerne kommer til Stortinget og redegjør for det i åpen sal – rett og slett fordi det er viktig. Hendelsesforløpet etterforskes av mange – av politiet, for å se om det finnes noe straffbart, av Statens havarikommisjon for transport, for å redegjøre for hendelsesforløpet, fordele ansvar og forsøke å finne ut hva som skjedde, av Forsvarets egen havarikommisjon, som også følger det. I tillegg har vi satt ned en gruppe som følger hendelsen, bergingen og alt det arbeidet, av to grunner: Vi skal beskrive hva som skjer, og vi skal hente ut så mye læring av dette som mulig, for vi vil gjerne at det ikke skal skje igjen. Så: Ja, jeg kommer gjerne til Stortinget for å redegjøre om dette. Og ja, vi har satt inn ganske store ressurser for å følge med underveis slik at vi skal kunne hente ut maksimalt med læring av hendelsen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-11-28:
Sjøforsvaret har satt ned en intern gruppe som skal følge bergingen, rett og slett for å kunne samle sin kunnskap om hva som skjedde, og lære av dette hendelsesforløpet. Heldigvis er dette noe vi ikke opplever veldig ofte, og da skal vi lære av dette. Jeg ser ikke for meg at noe ved dette arbeidet eller de rapportene som kommer etter et slikt arbeid, skal være hemmeligstemplet eller gradert. Nei, jeg mener at dette er viktig kunnskap, som vi skal kunne ha i offentligheten.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-11-28:
Det korte svaret kunne vore at det vert så lite buss for tog som mogleg og så mykje som nødvendig. Det andre kunne vore «ja». Utgangspunktet er at NSB, som køyrer toga på strekninga i dag, også har køyrt buss for tog i periodar då det har vore arbeid på strekninga. Bane NOR har planlagt fleire infrastrukturarbeid på Sørlandsbanen også i 2020 og i åra framover. Det vil medføre at ein i periodar kan kome til å måtte organisere buss for tog. Dette er alle tilbydarane i konkurransen gjorde kjende med, og dei har difor utforma tilboda sine med tanke på det. Dei planlagde arbeida har ikkje påverka konkurransen om Trafikkpakke Sør. Trafikkavviklinga ville difor ikkje ha vore ei anna om SJ Norge eller NSB hadde vunne anbodet. Jernbanedirektoratet har vurdert tilbodet frå Go-Ahead som svært godt når det gjeld arbeid med punktlegheit, regularitet og handsaming av avvik i trafikken. Det hjelper å ha ei regjering som satsar på infrastruktur, og som vedlikeheld meir enn ein har gjort tidlegare. Det vil ein også sjå på desse strekningane i åra framover, ganske enkelt fordi det er det som til sjuande og sist avgjer om vi over tid evnar å halde oppe eit kvalitativt godt nok tilbod på norsk jernbane.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-11-28:
Alle tilbydarane har hatt lik tilgang på informasjon. Alle tilbydarane har vore vurderte av Jernbanedirektoratet når det gjeld i kva grad dei evnar å levere på tilbodet dei har levert. Eg legg difor til grunn at Jernbanedirektoratet også har vurdert alle slike delar av framtidig arbeid. Vi har ein ambisiøs Nasjonal transportplan. Vi byggjer jernbane som aldri før. Berre i budsjettet for neste år aukar vi satsinga på jernbane med nesten 9 pst. Det er klart at det påverkar regulariteten på nokre område – ganske enkelt fordi infrastrukturen har vore for dårleg. Vedlikehaldsetterslepet har vakse år for år under tidlegare regjeringar. Det er krevjande å ta igjen også no, trass i betydelege investeringar. Vi skal få nye signalanlegg, vi skal oppgradere infrastrukturen. Det er klart det kan vere utfordrande, men eg forventar at alle aktørane leverer på dei tilboda dei har levert. Dei skal ha hatt den informasjonen dei treng for å ha gjort gode vurderingar.