Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-04-04:
Fremskrittspartiets forslag i forbindelse med gjengkriminalitet gav justiskomiteen en god anledning til å ta en bred gjennomgang av alle de problemstillingene som er knyttet til gjengkriminalitet. Vi hadde høring med justisministeren, politimesteren i Oslo, politidirektøren, riksadvokaten, overvåkingssjefen, fengselsdirektøren mv. Grunnen til det er at det er en rekke tiltak som berører gjengkriminalitet, og som faktisk er vedtatt gjennomført den siste fireårsperioden. Når selve forslaget fra Fremskrittspartiet avvises, er det bl.a. fordi samtlige høringsinstanser som er nevnt, gikk imot forslaget av den enkle grunn at medvirkning straffes allerede i dag. Riksadvokaten trakk fram eksempel på at medvirkning i enkelte tilfeller faktisk gir strengere straff enn straffen til den som har utøvd selve handlingen. Det er betryggende. Det vi ikke kan slakke av på, er beviskravet. Det må bevises at en faktisk har vært til stede og medvirket til en kriminell handling. Det er det enighet om. Den nevnte gjennomgangen viste at det er særlig fire tiltak som er viktig når det gjelder gjengkriminalitet: For det første må vi organisere oss annerledes. Det gjør vi nå ved å gå gjennom politidistrikter, domstolsdistrikter, opprette politidirektørembete, lage en egen enhet mot organisert kriminalitet, ROK, og foreta en ny organisering av POT. Det andre som må gjøres, er et betydelig lovendringsarbeid. Det har vi også gjort. I denne perioden har vi fått lov om anonyme vitner, vi har fått lov om inndragning, vi har fått nye visitasjonsregler, vi har fått nye politimetoder osv. Riksadvokaten understreker at nå er det det å ta i bruk det nye lovverket mot gjengaktører som er viktig. Som punkt 3 må vi forbedre alle de prosessene som foregår fra en kriminell handling er begått, til man sitter inne til soning. Vi må få ned soningskøene, og vi må få opp tempoet i domstolene og i politiet. Det er også prosesser som er iverksatt. Vi har fått hurtigdomstol i Oslo. Og vi måler nå resultatene i alle disse tre leddene mye tøffere enn det har vært gjort noen gang tidligere. Grunnen til det er at konsekvensen av ikke å reagere tidlig mot et gjengmedlem som har gjort noe galt – at man kan se vedkommende gå ute på gaten dagen etterpå, og at man må vente i månedsvis, for ikke å si år, før han får en reaksjon – virker direkte rekrutterende for gjengene. Derfor er dette tredje tiltaket med prosesser som må forbedres, uhyre viktig. Det fjerde riksadvokaten pekte på, var penger. Der er det politisk uenighet. Høyre og Fremskrittspartiet har ønsket å bevilge mer til systemet enn det flertallet har gjort. Men det er en debatt vi får ta til høsten. Det ble nevnt i høringsrunden noen få tiltak som gjenstår. Blant annet må vi se på muligheten til bedre adgang til visitasjon av bil. Vi må se på en bedre mulighet til å etterforske gjengkriminalitet på Internett, bl.a. når det gjelder sporing. Vi avventer forskrifter knyttet til anonyme vitner. Og påtalemakten må for all del bli flinkere til å be om skjerpede straffer når tiltalte nekter å forklare seg. Det er et hovedproblem når det gjelder organisert kriminalitet. I tillegg venter justiskomiteen på en sak som er varslet fra Regjeringen knyttet til straffereaksjoner for unge. Vi vet at mange av de yngste gjengmedlemmene er under den kriminelle lavalder, og det å få relevante straffereaksjoner for denne gruppen er uhyre viktig for å stanse nyrekrutteringen. Der er det et utredningsarbeid på gang i departementet, og vi imøteser at saken kommer til slutt. Den oppsummeringen jeg har forsøkt å foreta, er ment å gi et lite håp om at gjengkriminaliteten faktisk kan bekjempes mye tøffere fremover enn det vi har sett hittil. Oslo-politiet har endret sine rutiner og gitt ordre til de ansatte om å gripe inn mye tidligere og bruke varetekt overfor disse medlemmene, og fengselsdirektøren har lovet at gjengmedlemmer skal få førsteprioritet i soningskøer. Med dette håper jeg at vi kan gå situasjonen og tidene lysere i møte når det gjelder tøffere tiltak mot gjengkriminelle.