Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
Takk til interpellanten for at vi får diskutere dette viktige spørsmålet nærmere. I den bemanningsanalysen som heter Politiet mot 2020, som ble utarbeidet av Politidirektoratet i 2008, og som vi har lagt til grunn for bl.a. målet om to politiutdannede per 1 000 innbyggere, er det som i interpellasjonen kalles sivilt ansatte, med. Jeg er enig i statsrådens kritikk av den begrepsbruken, slik også interpellanten var, men jeg bruker det nå inntil vi finner et bedre ord. I denne bemannings- og kompetanseanalysen av politiet står det at vi skal øke antallet sivilt ansatte med 1 000. Det begynte regjeringen på, med et ganske stort løft i januar 2009, da man som en del krisepakken ga midler til 460 nye stillinger i politiet – stillinger som skulle fylles av sivile, slik at man kunne frigjøre politikraft. I tråd med denne analysen fra 2008 har vi i justiskomiteen samlet oss om et opptak på Politihøgskolen på 720 per år. Fra neste år av og i årene som kommer, vil det gi en netto vekst på rundt 350 nye inn i politiet hvert år. Da vil den økningen vi får i løpet av de åtte årene fram til 2020, ligge i overkant av det som er målet i den bemanningsanalysen som vi bygger på. Der er det 2 700 nye politifolk som er målet. Når vi da får bedre tilgang til politiutdannede ansatte i politiet, trenger vi ikke å sette inn sivilt utdannede i stillinger der man helst vil ha politifolk, men vi kan få brukt dem på en bedre måte på områder der de trengs i egenskap av sin utdanning, sin kompetanse og sin bakgrunn. Derfor er denne diskusjonen om hvordan vi skal bruke sivile framover, berettiget og riktig, når vi ser den dreiningen i retning av at vi også kan få bedre tilgang til politiutdannede. Det er et par hensyn som vi da må ta. Det ene gjelder, som statsråden var inne på, den lokale beredskapen. På f.eks. små lensmannskontorer, innenfor små driftsenheter i politiet, ønsker man av beredskapshensyn å ha politiutdannede mannskaper i størst mulig grad, fordi de også kan delta operativt og ha politimyndighet når de rykker ut – være førstemann på stedet, ha politikompetanse. Slikt må vi ha en bred dekning av landet rundt. Det vil også være sånn at en del av de politiutdannede passerer aldersgrensene, som ligger på 57 år, 60 år osv. i politiet. Når vi skal utvikle en seniorpolitikk, vil vi kunne ha behov for å gi disse nye oppgaver – når de kommer opp i årene – som er mindre politioperative. Så diskusjonen om hvordan vi skal bruke sivilt ansatte i politiet i framtiden, bør være resultat av en helhetlig planlegging av bemanningen – av den kompetansen som trengs. Vi ser at innenfor Økokrim og innenfor IKT – de som jobber med IKT-kriminalitet på Kripos, f.eks. – er det i høy grad bruk for dem som har annen bakgrunn enn politiutdanning: de som har økonomiutdanning, de som har IKT-utdanning osv. Den delen av innsatsen i politiet vil åpenbart øke i årene framover, men det vil være forskjellig på ulike fagområder hvordan behovet for sivile vil arte seg. Det er allerede et stort omfang. Vi har allerede 800–900 politijurister, og vi har over 5 100 andre ansatte i politiet som har annen utdanning enn politiutdanning. Så det har et stort omfang, og det vil få et stort omfang i framtiden. Og alt vil være knyttet til budsjettrammer, for sivilt ansatte er det heller ikke gratis å ansette. Så det må finnes budsjettmidler til dem også. Da må politiet planlegge sine kompetanse- og bemanningsbehov ut fra hva som gir best mulig slagkraft, best mulig ressursbruk og et best mulig politi. Som en del av det er denne diskusjonen om sivilt ansattes rolle i framtiden et viktig ledd.