Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2003-04-29:
Arbeiderpartiet er fornøyd med at vi nå får et system for synliggjøring og offentlig kvalitetssikring av kortere yrkesrettede utdanninger i offentlig eller privat regi – som et reelt alternativ til de lengre utdanningsløp i høyskole- og universitetssystemet. Arbeiderpartiet er spesielt glad for at en også får en avklaring av situasjonen for de tekniske fagskolene i fylkeskommunal regi. Komiteen mener det fortsatt er en viktig oppgave for det offentlige å ta et spesielt ansvar for disse. Vi mener at det skal være et tilbud om slik fagskoleutdanning i alle fylker, enten i egen regi eller i samarbeid mellom fylkeskommuner, og at dette må ivaretas gjennom forskrifter i loven. Utdanningen i fagskolene skal samlet bidra til å dekke arbeidsmarkedets behov for kompetanse innenfor yrkesfagene – utover det som den videregående skole gir. Vi deler departementets vurdering av begrepet «yrkesrettet» til å omfatte mer enn opplæring til et særskilt yrke, at det i et videre perspektiv skal forstås til også å omfatte egenskaper og ferdigheter det er behov for i arbeidslivet, f.eks. samarbeidsevner og kreativitet. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet går her lenger. I realiteten kan jeg ikke se at det er noen begrensninger eller relasjon knyttet til behov i en arbeidssituasjon. Det er vel dette som bør være utgangspunktet. Her føler jeg meg tryggere på statsrådens intensjoner. Vi er enig i at opptak til fagskolene skal bygge på videregående opplæring eller tilsvarende realkompetanse. Det blir viktig at fagskolene dokumenterer hvilken kompetanse studentene har, og hvilke arbeidsoppgaver de vil være kvalifisert til i yrkeslivet, og at beskrivelse av sluttkompetanse står sentralt ved vurdering av godkjenning. Samtidig må en ivareta muligheter for en fleksibel overgang ved eventuelle valg videre til høyere utdanning, ved at universitetene og høyskolene legger til rette for at ulik relevant fagskoleutdanning kan gi uttelling i form av avkorting i studiene. Arbeiderpartiet slutter seg til departementets forslag om at fagskoleutdanningene kan ha et omfang varierende fra et halvt studieår til maksimalt to. Dette vil sikre at et bredest mulig tilbud av eksisterende utdanninger som gir yrkesrettet kompetanse, kommer inn i et offentlig, faglig godkjenningssystem – til fordel for både studentene og arbeidslivet. Vi tar dermed ikke stilling til hvilken utdanningslengde som vil være det beste grunnlaget for yrkesutføring. Denne vurderingen må skje ved utvikling av fagskoletilbudet i et samarbeid mellom bransjer og tilbydere. Vi mener det er fornuftig at Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen, NOKUT, også får ansvaret for faglig godkjenning av fagskoleutdanning, og vi er enig i at godkjenning vil gi studentene rett til lån og stipend i Statens lånekasse, men ingen automatikk når det gjelder offentlig tilskudd til institusjonen. Når det gjelder finansiering, videreføres i dag støtte til de tekniske fagskolene som øremerkede midler, hvor det skal gis tilskudd basert på studenttall. Av hensyn til kontinuitet og forutsigbarhet mener Arbeiderpartiet at en for utdanning som prioriteres med offentlig støtte, burde ha lagt opp finansieringen med én del som basistilskudd og resten som tilskudd etter faktisk aktivitet, dvs. studenttall. Vi mener også at det for de tekniske fagskolene bør avsettes midler til nye tilbud og økt omfang innenfor eksisterende linjer. Arbeiderpartiet er enig med statsråden i at det bare er tekniske fagskoler og fagskoletilbud av nasjonal viktighet som kan påregne offentlig støtte, og at departementet vil legge til grunn en restriktiv linje når det gjelder eventuelle bevilgninger til privat fagskoleutdanning. Et nødvendig unntak her er at utdanningstilbud som i dag mottar tilskudd etter privatskoleloven, beholder dette ved eventuell godkjenning etter lov om fagskoleutdanning. Også her registrerer jeg at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet går lenger enn departementet, ved å garantere nye private tilbydere – med tilsvarende faginnhold som de som i dag allerede har støtte – offentlig tilskudd. Jeg går ut fra at de med dette ikke samlet mener at f.eks. bibelskoler, i motsetning til en del andre som kanskje også skulle ønsket støtte, er av nasjonal viktighet. Arbeiderpartiet har imidlertid tillatt seg å påpeke at ut fra et samfunnsmessig behov bør det vurderes om videreutdanning for helse- og sosialpersonell er en type utdanning av en slik nasjonal betydning at den bør få offentlig støtte. Arbeiderpartiet har ved behandling av organisering i utdanningssystemet i mange sammenhenger vært opptatt av medinnflytelse for studenter/elever og ansatte. Dette er også bakgrunnen for at vi mener at både offentlige og private fagskoler skal ha et styre med representanter fra disse gruppene. Det må være representanter med reell innflytelse, og ikke med de begrensninger i rettigheter som departementet har foreslått i proposisjonen. Til slutt: Vi mener at også studentene ved fagskolene må sikres et fullt forsvarlig arbeidsmiljø tilsvarende andre utdanningsnivåer, og vi er glad for at en enstemmig komite ber Regjeringen fremme forslag om arbeidsmiljøbestemmelser med tilsynsordning. Det er 5 sekunder igjen av min taletid, og jeg tar da opp forslagene nr. 1 og nr. 2.