Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-11-25:
Som siste tema i rikets miljøtilstand er klimautfordringene nevnt. Globalt sett er det den største miljøutfordringa vi står overfor. FNs klimapanel har lagt fram dokumentasjon på at klimaet er i endring, og ifølge panelet har dette sammenheng med stor økning i konsentrasjonen av klimagasser i atmosfæren. Norges utslipp øker også mye. Derfor er klimaproblemet også Norges største miljøutfordring. Temaet er ikke viet så veldig mye plass i denne stortingsmeldinga, men dette må en komme tilbake til i mange andre sammenhenger. Det som det derimot er brukt mye plass på – og som det er brukt mye taletid på i dag også – er barskogvern. På dette feltet har komiteen vært samla i flere vurderinger. Det er full enighet om at konfliktnivået bør dempes. Langvarig båndlegging av skogsarealer med mange års usikkerhet er en stor belastning. Det viktigste nå er likevel at vi ser framover og legger opp til gode prosesser. Hele komiteen vil korte ned båndleggingstida og beholde en form for vederlagsordning, alle vil ha fleksible makeskifteordninger, og alle vil legge skogvern på offentlig eide arealer – iallfall i første omgang. Faktisk er også alle positivt innstilt til det alternativet skogeierne sjøl har utarbeida om å organisere samarbeidsprosesser for frivillig vern. Hvor mye skog som skal vernes, er det imidlertid ikke enighet om. Prosentregnestykket i forskerevalueringen, som konkluderer med at godt over tre millioner mål bør fredes, framstår snarere som en litt luftig antakelse enn som et godt forskningsresultat. Kanskje er slike vurderinger bedre egnet som drivkraft for mer vern, enn som beslutningsgrunnlag for bevilgning av flere milliarder. Senterpartiet vil fortsatt ha arbeidsplasser og eksportinntekter basert på skogbruk. Vi vil bruke mer bioenergi. Vi vil også ha økt trebruk – tre er et fornybart og miljøvennlig råstoff. Senterpartiet kan gjerne være med og bruke noen av de millionene – for ikke å si milliardene – det ville ha kosta å frede 4–5 pst. av skogen, til økt satsing på bioenergi og trebruk. Det kunne også gi viktige arbeidsplasser i distriktene. For ordens skyld bør det nevnes at sjøl om Senterpartiet ikke ønsker så omfattende skogvern, ser vi klart behov for å unnta en del arealer med viktige miljøkvaliteter fra hogst. Senterpartiet føler også – jeg har behov for å si det – et samfunnsansvar, selv om SV kanskje mener at vi ikke gjør det i denne sammenhengen. Jeg skal ikke bruke mye tid på konflikten i Trillemarka–Rollag Østfjell i denne sammenheng, men minne om at situasjonen er belastende. Slike enorme skogreservater som for tida vurderes, berører et stort antall eiere og vil innebære en vesentlig reduksjon av næringsgrunnlaget i de berørte bygdene. Da stortingsmeldinga om biologisk mangfold ble behandla for ett og et halvt år sia, ble kunnskapsbasert forvaltning tillagt stor vekt. Opprettelse av en artsdatabank er viktig i denne sammenhengen. Denne banken må få en lokalisering og organisering som er tillitvekkende for alle parter. Derfor er det bedre at en bruker litt ekstra tid på å få den i stand, slik at den blir bra når den først kommer. De såkalte rødlistene er også viktig for kunnskapsbasert forvaltning, men da må listene være oppdatert. Som tegn på at de ikke er helt à jour, vil jeg få nevne at ifølge GD, en stor avis på Lillehammer, dukka det nylig opp en spesiell art spissmus i Vågå, til tross for at denne ifølge rødlistene skulle være utdødd for lenge siden. Jeg vil til slutt nevne et område Senterpartiet gjerne skulle sett ble tilført mer midler, nemlig kulturminnevernet. Som Halleraker nevnte, blir 1 pst. av kulturminnene borte hvert år. Det er bra at Kulturminnefondet er etablert, men 13 mill. kr til disposisjon det andre året det fungerer, er svært lite i forhold til alle utfordringene. Meningen var å bygge opp fondet til en viktig aktør i kulturminnevernet. Da trenger en vesentlig større bevilgninger. Regjeringa har varslet en stortingsmelding om kulturminner, og Senterpartiet håper dette innebærer økt økonomisk innsats for freda og verna bygninger. Når staten freder privat eiendom, enten det er skog ved bruk av naturvernloven, som jeg har vært inne på, eller bygninger ved bruk av lov om kulturminner, må staten bære merkostnadene. Felles kulturarv er vårt felles ansvar. Til slutt vil jeg takke saksordføreren, som har gjort en stor jobb for å få et breiest mulig flertall på alle de viktige områdene. Jeg tar på vegne av Senterpartiet opp de forslaga som vi er medforslagsstiller til i innstillingen.