Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-17:
Trygg styring av økonomien. Ta ned oljepengebruken noe. Gjøre vårt bidrag til at vi ikke får en særnorsk rente- og kronekurs. Sette arbeidsplassene, først og fremst de som konkurrerer med utlendingene om kontrakter og oppdrag, først. Dette er noen av hovedkonklusjonene som flertallet har med i denne innstillingen som Stortinget inviteres i dag til å vedta. Det finnes nemlig ingen, i hvert fall etter min mening, større oppgave i den økonomiske politikken enn å sørge for at vi kan holde nok folk – så mange som mulig – i jobb og skape nye jobber for framtiden. Men i tillegg til dette har flertallspartiene også funnet rom for å støtte en rekke forslag fra regjeringen på enkelte satsinger. Jeg vil bare nevne noen ting fra innstillingen: Arbeidsmarkedstiltakene for de svakeste på arbeidsmarkedet styrkes. Regningene for operasjonene i Libya gjøres opp. Veibudsjettene øker ytterligere fra et høyt nivå. Kartlegging av ressursene i nordområdene styrkes i tillegg til å gjøre opp regninger for en rekke tiltak som Stortinget tidligere har vedtatt, herunder en kraftig økning i investeringstilskuddet til sykehjem og heldøgns bemannede omsorgsboliger. Når Stortinget i dag reviderer statsbudsjettet for 2011, markerer dette også avslutningen av en lang sesjon og er den siste store debatten i Stortinget før velgerne skal ta stilling til hvilke kandidater og hvilke partier som er best egnet til å ivareta tryggheten i lokalsamfunnet. Jeg synes det derfor også må være lov til å stoppe opp og kikke på de faktiske resultatene og på hva slags alternativ til dagens politikk som er synliggjort i stortingssalen det siste halve året. Norge har i dag Europas laveste ledighet. Ja, vi har faktisk lavere ledighet nå, rett etter en verdensomspennende finanskrise, enn det Bondevik-regjeringen hadde uten finanskrise. Mens det knapt ble skapt nye jobber, verken i offentlig eller privat sektor i stortingsperioden før Stoltenberg-regjeringen tok over, har vi nå bak oss en storhetstid i jobbskaping i Norge. Siden Stoltenberg-regjeringen overtok i 2005, har norsk næringsliv og norske arbeidstakere skapt over 250 000 nye arbeidsplasser i Norge – omtrent to tredjedeler av dem i privat sektor. Samtidig med at vi har skaperkraften i privat sektor, har vi brukt de store pengene på gradvis å ruste opp tryggheten i norske lokalsamfunn. På onsdag kom SSB med nye tall som viser at bare de siste to årene har det blitt 5 600 flere årsverk i pleie- og omsorgssektoren. Det er syv nye trygghetsskapende mennesker på heltid ansatt hver dag – hverdag som helg – de siste to årene. Jeg er stolt av dette og mener at utviklingen mot mer bruk av folk i bl.a. eldreomsorgen må fortsette. Men jeg synes at det er oppsiktsvekkende at Høyres leder i et nylig intervju i magasinet for Arbeidsgiverforeningen Spekter uttaler at: «Vi må begynne å bremse veksten i velferdsgodene og økningen av antall ansatte i offentlig sektor». Jeg tror ikke den utviklingen er mulig, fordi vi har store, uløste oppgaver i framtiden i norsk eldreomsorg. Men det låter kjent. Det er ikke så mange år siden Høyres leder var kommunalminister, og hvor vi ukentlig kunne ha oppslag om kommuneopprør rundt omkring i landet, fordi de store pengene var brukt opp på skattekutt. Selv om det går godt i Norge, er det ny uro i gjære i Europa og USA – uro i økonomien som igjen kan få konsekvenser for norsk næringsliv og norske arbeidsplasser. Det gjør inntrykk på meg å høre flere autoriteter på verdensarenaen som er oppriktig bekymret for hva som på nytt kan ramme den globale økonomien, hvis man ikke finner løsninger på en rekke krevende spørsmål. Det er nok å skjele til dagens diskusjon mellom stormaktene Frankrike og Tyskland om hvordan den greske krisen skal håndteres i fortsettelsen. Det er liten tvil om at det kan få nye, store konsekvenser for Norge hvis vi f.eks. skulle se en ukontrollert gjeldsnedskriving med de smitteeffektene det kan ha på store deler av Europa. Derfor er det ikke rom for gambling eller å ta noen sjanser med tryggheten og styringen i den økonomiske politikken. I revidert nasjonalbudsjett legger regjeringen og stortingsflertallet opp til en oljepengebruk som er i handlingsregelens ånd, hvor vi i en tid med en økonomi i bedring bruker økte oljeinntekter til å styrke budsjettbalansen, rett og slett fordi dette innbyr til tillit i dag og i framtiden. I denne situasjonen er det spesielt at vi nok en gang, etter snart seks år med en borgerlig opposisjon som sier de vil samarbeide, ikke er i nærheten – nok en gang – verken i innstillingen eller i andre sammenhenger klarer de å skrive seg sammen i det mest kritiske spørsmålet i den økonomiske politikken i Norge. Jeg forventer derfor – nok en gang i denne saken, siste dag før Stortinget går fra hverandre før valget i høst – at opposisjonens talsmenn, bl.a. fra Fremskrittspartiet og Høyre, nå må få klargjort hva som er alternativet til den økonomiske politikken som dagens regjering fører, og som har skapt disse resultatene. Med dette legger jeg fram innstillingen på vegne av komiteen.