trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2016-12-16:
Statsråden sier i innlegget sitt at situasjonen hva gjelder oversittinger, er nede i en femtedel av hva den var tidligere. La meg understreke at det er veldig, veldig bra. Men for dem som fortsatt er utsatt for oversitting og menneskerettighetsbrudd, er det en mager trøst at det er færre. Dette er et område der vi fortsatt må jobbe, for å komme ned i null oversittinger. Stortinget har flere ganger tidligere diskutert hva vi kan gjøre for å gjøre glattcellene mindre glatte, altså at de som sitter der inne, kan styre lysene sine selv, at de kan ha noe å gjøre, enten det er dataspill eller bøker – at det skal framstå som mindre belastende å sitte i en glattcelle enn det det gjør for mange i dag. Så mitt spørsmål til statsråden er: Hva gjør statsråden for at det skal komme ned i null oversittinger, og hva har gjort statsråden gjort – eller tenker å gjøre – for å gjøre glattcellene mindre glatte?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-16:
Regjeringa har sendt ei sak til Stortinget der det er varsla at dei ikkje ønskjer at vi skal implementere individklageordninga som ligg i ein tilleggsprotokoll til Barnekonvensjonen, som mange andre land rundt oss har gjort. Ei sånn ordning ville gje barn i Noreg rett til å klage på f.eks. brot på menneskerettane eller barnerettane til ein komité i FN, som kunne gje kommentarar til Noreg som ikkje er bindande for norsk rettsvesen. Dette er utanriksministerens konstitusjonelle ansvarsområde. Men skulle vi implementere det, ville det få konsekvensar for justis- og ansvarsområdet til beredskapsministeren med rettssikkerheit og domstolar. Eg vil gjerne spørje om den delen av det, og mitt spørsmål er: Viss vi ser bort frå andre argument som det kan vere fleire av i ulike vegear, er justis- og beredskapsministeren einig med meg i at ei sånn implementering av individklageordninga vil styrkje rettssikkerheita til barn i Noreg, isolert sett? Og viss han er ueinig i det, kvifor ikkje?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Prosjektet har vurdert de flomkartene og har kommet til at det ikke utgjør et problem for etableringen av et beredskapssenter på Taraldrud.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Det som var bakgrunnen, var at man hadde gått gjennom disse to tomtealternativene for å se på hvilke utfordringer som lå der. Det som viste seg på Grønmo, var at utfordringene med bl.a. gass i grunnen ville være større enn det man på forhånd hadde forutsatt. Det er konklusjonen etter den nye gjennomgangen. Prosjektet har god oversikt over de utfordringene representanten nevnte. Taraldrud er det riktige tomtevalget sett med våre øyne og sett med prosjektets øyne.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Det er veldig mange ulike opplevelser av hva nærpolitireformen er der ute. Jeg har hatt flere møter med ordførere, men også med KS, som rapporterer om at de er veldig fornøyd med den prosessen de har vært en del av. De er veldig fornøyd med de forpliktelsene de får av politiet. Så får vi se hvordan sluttresultatet til slutt blir, når Politidirektoratet har gått gjennom forslagene fra politimestrene. Jeg tror det er viktig å understreke at nærpolitiet handler om mer enn å ha et kontor. Det er det som er hele fundamentet for nærpolitireformen – at man skal ha en politikontakt som kan forplikte på både forebygging, oppfølging og gjennomføring av tiltak, at man skal sikre samarbeidet enda bedre gjennom politiråd, at man skal bidra til at folk kan bli boende rundt omkring i landet for å samle fagmiljøer i politidistriktene, og at man skal ha en ny etterretningsdoktrine, som er mye bedre og forpliktende på forebyggingsområdet. Alt dette er forhold som vil bidra til å forsterke nærpolitiet – ikke det motsatte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Grunnen til at jeg bruker det med fem ansatte, er at man trenger 18 politiansatte for å ha én døgnbemannet patrulje. Det sier lite grann om hva som virker, og hva som ikke virker. Det vil uansett være et mangfold av tjenesteenheter og tjenestesteder i Norge fordi vi er det vi er. Vi bor overalt. Vi koser oss overalt i landet, og det er nødvendig for å sikre de kravene som Stortinget har satt, men også for å sikre at reisetiden ikke er for lang for befolkningen, vil vi fortsatt ha det mangfoldet. Men vi kan ikke belage oss på at det skal være hovedregelen. Vi må utnytte ressursene våre bedre nettopp fordi vi skal frigjøre kapasitet, slik at vi kan jobbe bedre og forebygge og oppklare vold og overgrep mot barn, slik at vi kan samle den kompetansen og kunnskapen, at vi slipper at veldig mange har reservetjeneste som gjør at man rykker ut bare når det er fare for liv eller helse. Vi må tenke litt annerledes med nærpolitireformen istedenfor å sette på alle bremser og tro at alt er bra slik det er, for det er det ikke.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
La meg først presisere at da jeg sa en femtedel, sa jeg «kanskje nede i rundt en femtedel», for jeg har ikke de aller siste tallene. Men det har vært en dramatisk reduksjon av oversittinger, og det er bra, for da er det veldig mange flere som slipper å oppleve det. Noen av de tiltakene som gjennomføres, er f.eks. at vi har åpnet flere nye politihus, med nye politiarrester. Der er det hensynet tatt. Jeg har vært og besøkt nye politiarrester med dagslys, med mulighet for å styre lyset, med en klokke som er der så man ikke skal bli døgnvill. Så når en planlegger for nye politiarrester, er dette hensyn som blir tatt. I tillegg har Riksadvokaten kommet med nye retningslinjer som skal følges opp fra politiets side, og i tillegg er det noen politidistrikt som har gjennomført noen endringer i politiarresten som også skal bidra til å redusere belastningen ved å være i politiarrest – også innenfor frist. Politiet har også veldig klare forhold knyttet til at det ikke skal være oversittinger. Det å ha kapasitet i kriminalomsorgen er et av de viktigste tiltakene for å sikre det, og det har vi nå.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Som representanten Solhjell selv gjorde oppmerksom på, ligger dette under utenriksministerens konstitusjonelle ansvarsområde. Justis- og beredskapsministeren stiller seg selvfølgelig bak det som er sendt til Stortinget fra regjeringen.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Det er et par temaer jeg har lyst til å berøre lite grann nærmere, som har vært tatt opp av flere representanter. Det ene gjelder øremerking. Det er egentlig en ganske interessant diskusjon, for det er to forskjellige måter å tenke på. En kan tenke seg at en gir en sekkepost uten å gi noen retning for hvordan pengene skal brukes, eller en kan si at pengene skal brukes på helt konkrete områder. Noe av denne øremerkingen går jo til ansatte for at en skal nå målet om to polititjenestemenn per 1 000 innbyggere i løpet av 2020. Veldig mye av økningen i øremerkede midler har gått til satsing på barn og unge, bl.a. barnehus. Det har vært øremerking til påtalesatsing. Det en egentlig bør stille spørsmål ved, er da: Hvilke av disse satsingene er det en ikke ønsker å øremerke penger til? Nå er det jo sånn at når et budsjett øker satsingene og politikerne ønsker å ha en viss påvirkningskraft på hva pengene skal brukes til, er øremerking et virkemiddel. Men det er faktisk en interessant diskusjon som bør tas på et litt overordnet plan generelt når det gjelder styring av statlig sektor. ABE-reformen fremstilles nær sagt som om det var en reform som bare gjaldt for politiet. Det er det ikke, det er en reform som skal gjelde for statlige virksomheter generelt. Men også den skaper potensielle utfordringer. Derfor er det viktig å få de opplysningene Arbeiderpartiets representanter egentlig har vært ute etter her: Får vi ut av ABE-reformen den effektiviseringen vi har ønske om, eller blir det reelle kutt? Formålet er at dette ikke skal gå ut over tjenestetilbudet, men bidra til en effektivisering av bruken av offentlige ressurser. Når vi da gjennomfører tiltak ved å bestille et eksternt arbeid for å gå gjennom hele virksomheten og budsjettbruken, får vi jammen kritikk for det også, enda det er noe som faktisk bør gjøres i store statlige virksomheter fra tid til annen: å gå gjennom effekten av de politiske påleggene og de politiske tiltakene. For det er ingen tvil om at summen av politisk godvilje ofte er krevende å få ut i andre enden når det går gjennom den ressurssituasjonen en faktisk har i statlige etater, inkludert politiet. Så jeg hadde håpet at det var en litt mer konstruktiv tilnærming til disse problemstillingene. Om nærpolitireformen skal jeg bare kort si at det faktisk har vært overraskende få fakkeltog. KS er fornøyd med prosessen. Vi har fått tilbakemeldinger fra flere Senterparti-ordførere som er kjempefornøyde med prosessen, så jeg er litt forundret over at de Senterparti-ordførerne vi hører noe fra, sier noe helt annet enn de representanten Klinge hører fra. Når det gjelder politiet og veksten i polititjenester, tror jeg tallene fra både Jorodd Asphjell og Lise Wiik må bero på en misforståelse, for nå er det altså 800 flere politiansatte per 30. november 2016 enn det det var 31. desember 2013.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
La meg først forsøke å svare litt mer konkret til representanten Klinge når det gjelder lensmannskontorer. Det som var poenget mitt i svaret, er at vi kommer til å ha et stort mangfold av lensmannskontorer rundt omkring i Norge, fordi vi bor der vi bor – Norge har den geografien Norge har, og det er viktig at vi skal sikre et tjenestetilbud til alle, uansett hvor de bor, som er i samsvar med det nærpolitireformen legger til grunn. Men jeg tror også det er viktig ikke å gå rundt og tro at mange lensmannskontorer i seg selv har mye å bety for beredskapen, for det har de rent faktisk ikke. Det kan ha betydning for enkelte andre forhold, men det betyr veldig lite for selve beredskapen. Som representanten Klinge sikkert er kjent med, har Stortinget vedtatt hvordan denne prosessen skal være. Nå har politimesterne kommet med sine endelige forslag til Politidirektoratet, så er det Politidirektoratet som skal fatte endelig vedtak, og så er Justis- og beredskapsdepartementet klageinstans hvis noen av de vilkårene som er fastsatt i Stortingets behandling, ikke er oppfylt. Men jeg vil også understreke det jeg kanskje ikke fikk tid til å si i replikken: Jeg mener at det gjøres veldig mye godt arbeid av dem som jobber på disse lensmannskontorene. Det er ikke de som jobber der, som er utfordringen, det er strukturen de jobber i, som skaper ganske store vanskeligheter. Derfor er dette en veldig viktig og riktig reform. Jeg synes egentlig det er litt trist at ikke Senterpartiet har mer fokus på hvordan en kan bruke de mulighetene vi nå får, til å styrke nærpolitiet, styrke forebyggingsarbeidet, få frigjort kapasitet og ressurser til å gjennomføre det som vi alle er enige om er så viktig, istedenfor å tro – for det er slik jeg oppfatter representanten Klinge – at det politiet vi har i dag, vil løse alle fremtidige utfordringer optimalt. Det er det nesten ingen i dette landet som egentlig er enig i – bortsett fra Senterpartiet. Så en veldig kort kommentar til representanten Henriksen: Hvis man med 150 000 kr klarer å drifte 55 fengselsplasser, hadde jeg nær sagt at da får representanten anbudet raskt, for billigere fengselsplasser skal man lete lenge etter. Det var ikke 150 mill. kr denne informasjonsvideoen kostet, det var 150 000 kr – eller godt under det. Til slutt har jeg bare lyst til – i det som kanskje er det siste innlegget fra min side i denne budsjettdebatten, vi får vente og se – å nevne at Arbeiderpartiet har omtrent 20 mrd. kr mer å disponere i sitt budsjett, gjennom omprioriteringer og skatteøkninger. De foreslår til justissektoren litt i overkant av 100 mill. kr i reell styrking – netto. Det er ikke noen voldsom satsing, og det er i hvert fall ikke noe som legitimerer de voldsomme angrepene som enkelte representanter fra Arbeiderpartiet har tillatt seg fra denne talerstolen i dag.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-16:
Det siste er en interessant refleksjon. Jeg registrerer ikke at Arbeiderpartiet i særlig utstrekning i sitt alternative budsjett fjerner disse øremerkingene eller sier at vi ikke skal bruke penger på oppbemanning, eller at vi ikke skal bruke penger på barnehus. Men det er en diskusjon om i hvilken grad man skal bruke øremerking som virkemiddel. I den situasjonen vi har vært i, har vi ment at det har vært riktig. Det kan godt hende at en må justere det etter hvert, og særlig når en klarer å oppnå de resultatene som øremerkingen faktisk er ment å sikre. Jeg har lyst til kort å kommentere også innlegget fra representanten Henriksen, som hevdet at Arbeiderpartiet løste soningskøen i sin tid i regjering. Da vi tok over den 16. oktober 2013, var det 1 213 personer som sto i soningskø. Jeg tror vi bare må konstatere at vi ser ulikt på hva det er å løse et problem. Det var 229 forrige fredag. Nå mener vi at problemet er løst, og det er ikke én innsatt som har fått slippe ut tidligere, som var Arbeiderpartiets løsning – jeg tror det var i 2009, hvor en hadde en stor opprydding, og hvor svært mange fikk anledning til å slippe ut noe tidligere for å bidra til å redusere soningskøen. Det er ikke en løsning denne regjeringen synes er bra, men nå har vi altså fjernet soningskøen per definisjon. Jeg er helt enig i det komitélederen sier om gjennomføring av nærpolitireformen. Det er svært viktig at det følges grundig og nøye opp både fra departementets side og fra Politidirektoratets side. Det er noe vi gjør. Vi har også nylig hatt møte med KS, som jeg nevnte i mitt tidligere innlegg, som rapporterer at det de hører fra sine medlemmer, er at prosessen er god. Det vil alltid være uro i store omstillingsprosesser, og det er vårt ansvar å bidra til å opplyse og gi informasjon i så stor grad som overhodet mulig for å sikre at disse reformene blir gjennomført på en så trygg og god måte som mulig. Jeg mener vi har gjort det, men det er alltid et enormt behov for informasjon under slike reformer. Vi skal gjøre det vi kan for å tilfredsstille behovet og sikre at vi får det polititilbudet som folk har krav på. Jeg har ikke ment å være ufin mot Senterpartiet fordi de mener noe annet enn det vi mener når det gjelder hva nærpolitiet skal være – ikke i det hele tatt. Jeg mener faktisk at det er nødvendig, hvis vi skal løse fremtidens utfordringer, at vi også har en annen struktur. Senterpartiet har også bidratt til å «sentralisere» fra 27 til 19 politidistrikt. Det er en ganske stor sentralisering, hvis sentraliseringsperspektivet kun går på antall politidistrikt. Forskjellen fra 19 til 12 er det den er. Så også Senterpartiet har bidratt til ønsket om en ombygging av norsk politi, selv om det ikke er i samsvar med det som flertallet i salen vil. Kort om ABE-reformen: Jeg har ikke sett i Arbeiderpartiets alternative budsjett at den er foreslått fjernet, så det må ha en viss støtte også der. Så har jeg lyst til å takke komiteen for godt samarbeid. Det har vært stort gjennomslag for regjeringen de siste årene. Det er jeg veldig glad for, og jeg har lyst til å ønske dere alle en riktig god jul.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Mens Høyres representant Elvenes lar seg berolige av Aftenpostens politiske kommentator Eilertsen, er altså ministeren ikke beroliget. Det kan være at han ikke har lest Eilertsens kronikk før han ba om en ekstra gjennomgang av økonomien knyttet til politiet. Å høre regjeringas framstilling av justispolitikken de tre årene de har hatt makta, er nesten som å se filmen Anundsen lagde – skryt på skryt på skryt. Den var riktignok kort, den filmen, så det har tatt litt lenger tid her i dag å snakke om alt det de mener er så veldig bra. Filmen kostet fellesskapet ca. 150 000 kr, noe som tilsvarer drift av 55 fengselsplasser, men det må vi godta i en avslutning av en regjeringsperiode. Så har jeg også en kommentar til Frølich, som sier at Arbeiderpartiet ikke er for effektiv bruk av penger – det er vi altså, men vi vil gjerne vite hva de går til. Til representanten Frølich: Det er jo ikke Arbeiderpartiet som ansetter byråkrater – det er denne regjeringa. Det har aldri vært så mange byråkrater i noe regjeringsapparat noen gang. Så vidt jeg husker, har Venstre og Kristelig Folkeparti i forliket, i budsjettavtalen, i år, eksplisitt fått med en setning om at antallet byråkrater skal ned. Så det er ikke Arbeiderpartiet som er byråkratisk, det er faktisk denne regjeringa. Og når de har en måte å drive politikk på som gjør at de ikke har oversikt over hva de bruker pengene til, skjønner jeg at de må ha folk til å gjøre det, men de kan ikke si at de da har full kontroll. Det er det som er vårt poeng når det gjelder ABE-reformen. De har ikke kontroll, og så vidt jeg vet har de ikke det i noen departementer – heller ikke når det gjelder helsesektoren, heller ikke i de andre departementene. Men det blir kutt, ja, og det er flate sparekutt og sparetiltak. Det er det som egentlig er hensikten med og resultatet av denne reformen.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Jeg har til slutt behov for å si noe om fengselsplasser, for det høres fra denne regjeringa ut som om det ikke ble bygd en eneste fengselsplass i Norge før denne regjeringa kom på plass. Den forrige regjeringa klarte altså å løse soningsproblemene ved å ha fengsler i Norge. 675 nye fengselsplasser og 870 soningsplasser ble bygd under vår periode. Vi var frampå med nye alternative soningsformer, noe nåværende regjeringspartier var mot – nå er de for. Og vi bygde ned dubleringer. Denne regjeringa bygger det opp. Dette er tall justisministeren selv har levert til Stortinget, så jeg regner med at han vedkjenner seg dem. Når det gjelder fengselsplasser og statsrådens film, sa jeg ikke noe om tidsperspektivet, men om fengselsdøgn. Det er altså ikke ett år.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
I forbindelse med budsjettbehandlingen og spørsmål 150 ble det innledningsvis sagt noe om at regjeringen ikke kjenner til omfanget av IKT-etterslepet i politiet, at de har ingen plan for hvordan dette arbeidet skal følges opp, og heller ikke hva det vil koste i framtiden. Spørsmålet i denne forbindelse var følgende: «Hvor mange kroner er bevilget i perioden 2013-2016 til dette formålet? Hvor mye penger må bevilges i årene som kommer, og når planlegges det å være ferdig med IKT-moderniseringen?» Svaret fra statsråden var at han ikke kunne svare på disse tallene. Da er spørsmålet mitt om statsråden i dag er rede til å svare på spørsmål 150, slik det ble stilt den gangen. I Arbeiderpartiets alternative budsjett for 2017 har vi valgt å styrke budsjettet til de frivillige redningsorganisasjonene. Samfunnssikkerhet og beredskap er de viktigste områdene i vår tid. Arbeiderpartiet velger å satse på dette området. Vi har bl.a. satt av 10 mill. kr til regionalt øvingssenter på Rygge. Vi har satt av 10 mill. kr ekstra til regionale øvingssentre rundt omkring i de andre distriktene. Men i en tid hvor vi ser behovet for å satse på dette, opplever vi stor usikkerhet på området for samfunnssikkerhet og beredskap. Statsråden velger i budsjettet for 2017 å kutte i budsjettet til Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap med 20 mill. kr – kapittel 451, post 01. Kan statsråden i dag forsikre oss om at dette ikke vil gå ut over arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap, som skal gjøre at våre innbyggere rundt omkring i landet skal føle trygghet i hverdagen, uansett hvor de skulle befinne seg hen?
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-12-16:
Etter å ha hørt representanten Helga Pedersens innlegg kan man jo lure på om Arbeiderpartiet fortsatt står bak politireformen. De bør i hvert fall repetere sine egne merknader som ble skrevet i saken da den ble behandlet i Stortinget. Senterpartiet har lagt seg til en sånn besnærende, forførende talemåte når det gjelder politireformen. Dette er noe distriktene kommer ufordelaktig ut av. Det er faktisk å gjøre distriktene en bjørnetjeneste. Det har nemlig foregått en utilsiktet sentralisering av norsk politi over mange år, nettopp fordi mange av de små politidistriktene og små lensmannskontorene ikke har vært i stand til å gjøre den jobben de skulle gjøre. Store politidistrikter og særorganene har måttet trå inn og overta oppgaver. Det er denne utviklingen som nå skal snus. Så skriver Senterpartiet i sine merknader at det er viktig å ha politi der folk bor. Ja, det er også regjeringen opptatt av. Man kommer nå til å slakke på kravet som i dag ligger i lovverket om at polititjenestefolk skal bo på sitt tjenestested. Nå skal det være mulig å bo der man bor, bl.a. for å kunne ha bedre lokal tilstedeværelse av politi. Men vel så viktig som at politiet bor der folk bor, er at du får et politi som kommer når man trenger det, og som er kompetent til å løse de oppgavene i et stadig mer avansert og krevende kriminalitetsbilde. Da er det så positivt for regjeringspartiene – og jeg tar gjerne med Arbeiderpartiet, for de var jo med på reformen – å lese oppslaget i NRK Nordland i dag der Arbeiderparti-ordføreren i Sørfold står fram og sier at Sørfold kommune har fått et bedre politi. De har flere patruljer, og det er et mer kompetent politi som kommer når befolkningen i Sørfold kaller på politiet. Altså: Reformens intensjon er i ferd med å gå i oppfyllelse. Var ikke det hyggelig, Senterpartiet? Et eksempel til, fra Røros: I fjor fant Holtålen lensmannskontor og Røros lensmannskontor ut at de skulle slå sine pjalter sammen. Det vil si at de slo sammen de to lensmannskontorene, og gjennom det enkle grepet fikk de faktisk én politipatrulje mer. Det grunnleggende problemet er jo det justisministeren var inne på, at man trenger 18 årsverk for å kunne stille én patrulje. Hvis vi da får altfor mange politikontor som ikke er i stand til det, klarer man på en måte ikke utnytte den samlede poolen best mulig. Problemet – og det er der det grunnleggende problemet ligger, og det er dypt alvorlig – er at av 352 politikontor/lensmannskontor er det altså bare 82 som er i stand til å stille en patrulje. Slik kan vi ikke ha det i Norge.
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-12-16:
Det som får meg til å ta ordet, er representanten Hadia Tajiks innlegg. Den logiske konsekvensen av hennes resonnement er at desto mer lokalt politi, desto bedre forebygging. Det er mulig at det er en egen oppfatning, men det stemmer i hvert fall ikke med det som står skrevet i Stortingets offisielle dokument. Hvis man tar en titt i Politianalysen, ser man at det forebyggende arbeidet dessverre har vært noe stemoderlig skjøttet i politiet generelt. Det er drevet fram av ildsjeler, det har til dels vært lite karrierebringende, det har hatt svak ledelsesmessig forankring, og det har vært svært varierende. Gjennom politireformen vil det forebyggende arbeidet bli gitt en helt annen ledelsesmessig forankring og satt i et langt bedre system slik at man får et bedre og mer likt forebyggende arbeid i Politi-Norge.
Peter Frølich (Høyre), 2016-12-16:
Det har kommet fram en del ting i debatten her jeg stiller meg litt undrende til. En av angrepslinjene fra Arbeiderpartiet virker å gå på denne ABE-reformen. Jeg har litt problemer med å se hva alternativet skulle være, for så vidt jeg kan se, har også Arbeiderpartiet på mange måter akseptert reformen, men skal likevel stille seg kritisk til gjennomføringen. Det virker i alle fall som at Arbeiderpartiet etterlyser flere rapporter, enda mer skjemavelde, for å finne ut om en avbyråkratiseringsreform fungerer. Det minner meg litt om «Yes Minister»-serien, hvor de skulle opprette et kuttdirektorat for å finne ut om man trengte flere kutt. Jeg synes innstillingen til Arbeiderpartiet bør være mer positiv til denne reformen. 0,8 pst. er i alle fall i en skandinavisk kontekst veldig lavt. Vi har naboland, som vi vanligvis liker å sammenligne oss med, som gjennomfører betydelig større effektiviseringer av offentlig sektor. Tar man inn i regnestykket at norsk offentlig sektor også er større enn i våre naboland, burde det definitivt være rom for å kunne gjennomføre en reform som dette. Vi vet det fra vårt eget næringsliv og har eksempler på store organisasjoner som omstiller seg og klarer å kutte både 20 og 30 ganger mer enn det vi her snakker om, så det bør definitivt være en overkommelig oppgave. Så har jeg lyst til å påpeke Senterpartiets forslag om å kutte Nederland-avtalen med umiddelbar virkning. Det er noen ganske problematiske sider ved det forslaget. For det første bygger hele argumentasjonen på et feil grunnlag, de sier at det ikke bygges i Norge – jo, det gjør det definitivt. Her prosjekteres, her bygges – det er bare å lese i budsjettinnstillingen, så ser man at det legges opp til flere nye fengselsplasser rundt omkring i landet. For det andre er det en grovt uansvarlig politikk, etter min oppfatning. Dette er selve nøkkelen til suksessen vi har hatt med å fjerne soningskøen. Så det er en veldig oppsiktsvekkende politikk. For det tredje er det faktisk juks med tall, for å fjerne budsjetteffekten fra og med neste år er i strid med traktaten som er inngått med Nederland. Det er altså snakk om en budsjettbom fra Senterpartiets side i hundremillionersklassen. Jeg vet at dette ikke er en spørretime, men jeg hadde hatt veldig lyst til å høre hva Senterpartiet forklarer sin alternative budsjettering med, for den er rett og slett useriøs, slik jeg kan se den nå.
Peter Frølich (Høyre), 2016-12-16:
Jeg vil bare forsikre representanten Klinge om at jeg er skeptisk til alle partier som ønsker å avskaffe en mellomstatlig avtale uten tilsynelatende å ha lest avtaleteksten. Jeg er skeptisk til alle partier som driver med alternativ budsjettering som bygger på et feilaktig og urealistisk grunnlag. Jeg ba egentlig bare om ordet for å nevne en liten skjult skatt i innstillingen, nemlig merknaden om at Aktørportalen nå skal gjøres obligatorisk. Jeg hadde aldri trodd at en så liten merknad kunne gjøre så mange mennesker så glade, men det er veldig gledelig at bl.a. Dommerforeningen er blant dem som melder tilbake igjen med stor begeistring at dette vil spare tid og ressurser for domstolene, og jeg vil bare takke komiteen for enstemmig å ha sluttet seg til dette punktet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Det har vært interessant å følge justisdebatten. Det mangler i hvert fall ikke på superlativer når Høyre og Fremskrittspartiet skal vurdere egen innsats. Når representantene for regjeringspartiene nå lovpriser utviklingen på justisfeltet, framstår det som litt virkelighetsfjernt. For der ute er det en utbredt uro over at nærpolitireformen er i ferd med å bli en fjernpolitireform, først og fremst fordi regjeringen ikke følger opp reformens intensjoner med penger og nok politifolk. Det underbygges også av Politidirektoratets statistikk, som viser at det er blitt færre årsverk i politidistriktene med denne regjeringen. Også justisfeltet rammes av at den rekordhøye oljepengebruken går til urettferdige skattekutt og ikke til å styrke viktige samfunnsområder som trygghet og beredskap. Dette er ikke tøffe prioriteringer, slik justisministeren har hevdet i debatten. Dette er feil prioriteringer av fellesskapets ressurser. Sist høst kom det over 5 000 asylsøkere over den norskrussiske grensen på Storskog. Dette var sentrale myndigheter helt uforberedte på med de belastningene det medførte for det lokale politidistriktet som sto midt i det. Det var den gangen, men så er spørsmålet: Hva har så regjeringen lært etter sist høst? Tilsynelatende ingenting. Arbeiderpartiet foreslår en høyst nødvendig satsing på politiet utover regjeringens forslag. I tillegg foreslår Arbeiderpartiet en oppstartbevilgning på grensestasjonen på Storskog, for som vi så sist høst, er ikke infrastrukturen på grensen til Russland god nok. Utenriksministeren sa sist høst at dette var det siste regjeringen hadde fokus på. Han har fortsatt sine ord i behold. For ti år siden trådte Finnmarksloven i kraft. Det var et stort og viktig politisk kompromiss både Stortinget og Sametinget kan være veldig stolt over å ha fått til. En sentral del av dette kompromisset var at Finnmarkskommisjonen skulle gjennomgå alle private og kollektive rettighetskrav til grunnen i Finnmark. Problemet er at kommisjonens arbeid er underfinansiert. Jeg forventer derfor at regjeringen tar ansvar for å sikre at Finnmarkskommisjonens budsjettbehov følges opp, slik at kommisjonen kan holde framdrift som forutsatt, og slik at arbeidet hele kompromisset rundt Finnmarksloven var, følges opp som forutsatt. Jeg viser til Arbeiderpartiets merknad om dette. Mange har nevnt barns rettssikkerhet og barnehusenes betydning i dag. Det er veldig bra, men jeg vil minne om at landets største fylke og politidistrikt fortsatt ikke har barnehus. Jeg håper derfor at justisministeren vil gjøre en faglig vurdering av det.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-12-16:
Det som får meg til å ta ordet, er at representanten Werp og til dels også statsråden istedenfor å gjøre rede for alle de gode sidene ved politireformen velger å bruke sine innlegg på å angripe Senterpartiet. Da trodde de kanskje at Senterpartiet hadde sluppet opp for taletid, men det har vi jo ikke! Representanten Werp var oppe her og snakket om at Senterpartiet ikke vil ha noen form for endring, at vi ikke er opptatt av politiets vilkår. Sjølsagt er vi det, sjølsagt er vi opptatt av det. Vi er opptatt av det istedenfor å gjennomføre tidenes sentralisering, som man nå faktisk gjør innenfor politiet, istedenfor å gjennomføre tidenes ansvarsfraskrivelse, som stortingsflertallet nå har gjort når de overlater hele denne prosessen til Politidirektoratet og etterpå sitter på sin høye hest og sier at folk kanskje trenger litt mer informasjon om det som skjer. Istedenfor at regjering og storting tar ansvaret for de strukturendringene som en nå gjør, velger en altså å kritisere de som har en annen mening enn en sjøl i det politiske bildet. Det er slik at antallet politidistrikt er redusert kraftig. Det er ikke det mest problematiske. Det mest problematiske er den sterke nedskaleringen vi nå ser av antallet lensmannskontor. Det er det som skaper stor utrygghet ute blant folk. Det som også er problematisk, er sjølsagt at det sentrale leddet, Politidirektoratet, vokser sterkt, mens de lokale leddene forvitrer. Hvert tredje lensmannskontor forsvinner. Det er demonstrasjonstog etter demonstrasjonstog ute i kommunene. Folk forstår det ikke, og Høyre og Fremskrittspartiets problem er at folk ikke stoler på reformen, de stoler heller ikke på det disse partiene sier. Det er ikke noe rart, det er ingen som egentlig tror på det munnhellet som har kommet om at dette er en nærpolitireform. Det trengs ikke mer informasjon, som statsråden var inne på i sitt innlegg. Nei, for dette handler nemlig ikke om at folk ikke vet sitt eget beste, dette handler om at folk ikke aksepterer den type sentralisering og den type politisk ansvarsfraskrivelse som stortingsflertallet har gjort når det gjelder politiorganiseringen i Norge. De gjennomfører nå en prosess om politisentralisering som er fullstendig uten legitimitet. Hverdagen er at brannvesenet kommer til å overta politioppgaver ute i distriktene. Hverdagen er at selv med nedleggelse av over 100 lensmannskontor, kommer de resterende lensmannskontorene til å ha åpent til kun klokka 16 om dagen. Det var jo et hovedargument fra representanten Werp at en nå skulle få døgnåpne lensmannskontor. Ja, hvor blir det? Ikke i mitt fylke, iallfall. De politikontaktene som liksom skal erstatte folks behov for trygghet, er det ingen som vet hvilken makt og myndighet har. Antagelig ingenting, de skal bare være der som en ferniss i lokalsamfunnet for folk. Senterpartiet står fast på at dette er tidenes sentralisering, og Høyre og Fremskrittspartiet er ansvarlig.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-12-16:
Senterpartiet har et helhetlig budsjettopplegg der vi bl.a. foreslår mer penger til norsk politi enn det Høyre og Fremskrittspartiet gjør i sitt forslag. Senterpartiet hadde i forbindelse med behandlingen av politireformen sitt eget forslag, som gikk på å opprettholde og utvikle et lokalt politi. Det at en her prøver å sette etterforskningskapasitet for alvorlig kriminalitet som pedofili eller andre ting opp imot det lokale politiet, som er det representanten Werp gjør, er helt unødvendig, og det vet representanten Werp også. Hvis denne regjeringen hadde vært villig til å satse på norsk politi, kunne en ha ivaretatt begge deler. Poenget er at denne regjeringen gjør et valg. De er ikke opptatt av hverdagskriminaliteten ute i lokalsamfunnene, de er ikke opptatt av hvordan lokalt politi skal drive forebyggende arbeid. De er opptatt av at ressursene må brukes andre plasser. Istedenfor å øke ressursene til politiet velger de å vri det vekk ifra de lokale samfunnene. Det er helt unødvendig, etter Senterpartiets mening. Og jeg må si, når representanten Elvenes her sier at det forebyggende arbeidet er gitt en helt annen, en ledelsesmessig, forankring: Forstår representanten hvor gresk det høres ut? Det er jo helt urimelig – det er bare et slikt munnhell som en hele tida har drevet med i dette reformarbeidet, akkurat på linje med begrepet nærpoliti. Poenget er: Blir det mindre lokalpoliti, færre politifolk ute i lokalsamfunnene, blir det også mindre forebyggende arbeid, og det blir mindre arbeid når det gjelder hverdagskriminaliteten. Det er det store problemet med denne sentraliseringsreformen.
Arve Kambe (Høyre), 2016-12-16:
Det må bygge på en stor misforståelse hvis representanten Aasrud mener at jeg kritiserte regjeringen i Aftenbladet i februar i år. Det jeg faktisk gjorde, var å se framover, for vi jobbet da med et revidert statsbudsjett, og det jeg tok til orde for, var akkurat det som regjeringen innførte i revidert statsbudsjett, nemlig at man måtte ha en særskilt tiltakspakke til Sør-Vestlandet. I artikkelen i Aftenbladet nevnte jeg fem fylker: Rogaland, Hordaland, Aust-Agder, Vest-Agder og Møre og Romsdal. Det var akkurat de fylkene som noen måneder etterpå kom inn i en tiltakspakke, hvor vi har fått masse midler til å bidra til å redusere arbeidsledigheten nettopp der. Samtidig er det i Rogaland vi starter arbeidet når det gjelder ungdomssatsingen. I dag plasserer også regjeringen en svær investeringspakke i Rogaland, Nord-Jærenpakken, som kommer til å bidra til investeringer på flere milliarder kroner, og vi har en stor satsing på maritim næring, som skal sikre norske arbeidsplasser på sjøen.
Arve Kambe (Høyre), 2016-12-16:
Ingen i denne sal kan være fornøyd med at arbeidsledigheten stiger i utvalgte fylker og i noen kommuner. Selv om den går ned i 14 fylker, går den opp i noen av de andre fylkene, deriblant mitt. Det er derfor regjeringen for 2017 jobber med å sette inn ytterligere tiltak som skal være spesialdesignet for å hjelpe på arbeidsledighetstallene i Rogaland. Når det gjelder langtidsledige, har Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre en egen merknad i budsjettinnstillingen fra arbeids- og sosialkomiteen i dag hvor vi ber regjeringen sammen med Nav og noen kommuner om å gå i gang med spesielle prosjekter og tiltak for å bidra til de langtidsledige. Når det gjelder spørsmålet om aktivitetsplikt for ungdom og hvilke tiltak det er, kan det være alt fra å være nr. 2 på utkjøring av mat til eldre, det kan være en ytterligere assistent i hjemmehjelpstjenesten, det kan være en ekstra vaktmester, skogrydding eller andre ting, eller ordinære arbeidsmarkedstiltak.
Arve Kambe (Høyre), 2016-12-16:
Jeg tror vi skal ha respekt for at dette ikke er en «quick fix»-situasjon. Dette handler om store utfordringer som angår hele verden, med en så lav oljepris at bedrifter slutter å investere. Det får store følgekonsekvenser stort sett ene og alene i privat sektor. Det er relativt vanskelig for en regjering å gjøre noe med oljeprisen, selv om den nå er i ferd med å stige. Men vi må likevel ha fokus på å bidra der vi kan, og derfor setter vi i gang masse på forskning, masse på utdanning, masse på utvikling, vi styrker Nav, vi øker antall tiltaksplasser, og vi gjør det vi kan for å få effekt når det gjelder vedlikeholdspotten. Jeg har ennå til gode å oppleve en eneste bedrift eller en eneste arbeidsledig som tror at vi får det bedre med 10 mrd. kr fra Arbeiderpartiet som tres ned over hodet på bedrifter som nå kjemper for å beholde egenkapitalen sin til investeringer, eller folk som går på dagpenger og har mistet inntekt. Arbeiderpartiets skatteøkninger er ikke svaret på det.
Arve Kambe (Høyre), 2016-12-16:
Når det gjelder økningen i forskjeller i samfunnet, viste de siste rapportene at de økte mest under de rød-grønne, mens Per Olaf Lundteigen satt i flertall på Stortinget, og Arbeiderpartiet hadde sosialministeren. Vi prøver å gjøre noe med dette, med konkrete virkemidler. Vi vet at den beste måten å komme seg ut av fattigdomsfellen på, er å lære seg og beherske norsk, men ikke minst også å få seg en jobb. Derfor jobber regjeringen med det. Lundteigen har som standard problembeskrivelse at EØS-avtalen er roten til alt ondt for det meste. Regjeringen har et annet utgangspunkt. EØS-avtalen bidrar til å sikre norske arbeidsplasser, den bidrar til å sikre norsk konkurranseutsatt næringsliv, og det er nesten ikke til å tro at man har en tidligere representant for et regjeringsparti som i disse tider nok en gang ønsker fokus på EØS-avtalen, som svekker norske arbeidsplasser, svekker norske bedrifter og kommer til å øke arbeidsledigheten.
Arve Kambe (Høyre), 2016-12-16:
Dette er en sak som også et flertall i komiteen, med Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, har sagt noe om. Jeg oppfatter også at komiteen er enig i at digitaliseringen av offentlig sektor skal fortsette for fullt, men jeg registrerer også at arbeids- og sosialministeren i eget brev til komiteen, i uttalelser i media og i brev til Nav har sagt at dersom det er siste utvei for folk som overhodet ikke har sjanse til å motta eller skjønne det man skal ha, via det digitale, enten det er Altinn eller andre ting, så skal man fortsatt få muligheten til det. Men statsråden kommer også tilbake til salen igjen i dag og vil helt sikkert kunne svare på det. Jeg synes statsråden har håndtert det meget bra, og jeg synes også at Arbeiderpartiet har gjort det, og vi har sagt at det var Arbeiderpartiet som startet den reformen. Vi skal fullføre den, og vi skal gjøre det enda enklere for innbyggerne i Norge også i 2017.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
I et oppslag i Stavanger Aftenblad i februar i år var representanten Kambe svært kritisk til sin egen regjering fordi den ikke la nok vekt på tiltak for å motvirke ledigheten. I årets budsjett viderefører regjeringen tiltaksnivået på samme nivå som i høst, og det eneste nye tiltaket, som representanten Kambe omtalte nå, er en omdisponeringsfullmakt. Samtidig ser vi at krisepakken er redusert med 1 mrd. kr. I februar var ledigheten 130 000. Nå er det 135 000 ledige. Ifølge Tekna og NITO i Rogaland har antall helt ledige økt med 11 pst. i representantens hjemfylke siden november i fjor. Er representanten Kambe fornøyd med utviklingen?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Det jeg hører representanten Kambe svare nå, må jo bety at han er fornøyd med egen innsats når ledigheten har økt med 5 000 siden sist han var bekymret for utviklingen. I hans eget hjemfylke øker ledigheten mye. I Stavanger er nå ledigheten rekordhøy. Antall langtidsledige har økt med 19 pst. siden i fjor. Kommuner i Rogalands-området melder om 40 pst. økning i utbetaling av sosialhjelp. En av de tingene som representanten Kambe nevnte i sitt innlegg, var at man skal innføre aktivitetsplikt for unge sosialhjelpsmottakere. Hvilke tiltak og aktiviteter tenker representanten Kambe seg at kommunene skal tilby disse når de får en hundrelapp i måneden? Vi vet jo at det ikke er vanlige arbeidsoppgaver å få.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Vi hører her at representanten Kambe også ser at ledigheten går opp. Betyr det da at han mener at regjeringen har vært for sent ute med sine tiltak, sånn at man nå er i en situasjon der ledigheten øker istedenfor å gå ned? Hvis man hadde satt i gang disse tiltakene som representanten Kambe etterlyste i februar for et år siden, ville vi ikke da vært i en annen situasjon?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
I en situasjon med 135 000 arbeidsledige – det har ikke vært så mange på 25 år – kunne en kanskje tenkt seg at posisjonspartiene hadde vært litt ydmyke overfor den situasjonen man står i. Men det er tydeligvis ikke slik alle tenker i denne salen i dag. Med 135 000 arbeidsledige kan man ikke akkurat si at man har lykkes. Da blir det kanskje litt pussig å være så opptatt av at man gjør noen prioriteringer innenfor det samme budsjettet, som har så mange milliarder. Det er vel ikke sånn at endringer er det samme som kutt? Men når Rotevatn prater om det, er det grunn til å nevne at Venstre i sitt alternative budsjett foreslår et kutt på 5 mrd. kr. Det er en ganske stor endring. Jeg er glad for at ikke engang posisjonspartiene er med på det kuttet i dag. Det tror jeg hadde vært en ganske krevende situasjon for dem som ville blitt rammet. Vi hører om alle de nye og spennende tiltakene som ligger i dette statsbudsjettet. Ja, vi hører om en ungdomsgarantiordning som ikke virker. Nei, den virket ikke, for det var ingen som fulgte den opp. Nå kommer det en ny ungdomsgaranti, eller en ny ungdomsordning. Men hva består den i? Så langt har vi hørt at ungdommen skal få møte en saksbehandler etter åtte uker. Men hva så? Hva mer er det som skal skje? Hva skal skje med de ungdommene? Vi har i denne sal akkurat behandlet aktivitetsplikt for unge sosialhjelpsmottakere. De kommer over på tiltak. Men det er jo ingen tiltak i budsjettet. La meg avslutte med det som har vært gjengangeren her i dag, og det er utsending av lønnsslipper til våre pensjonister. Jeg gikk inn på Navs hjemmesider. Jeg tastet «ansvar for riktig skattetrekk», og der står det: «I Norge er du personlig ansvarlig for at skatten din er korrekt innbetalt.» Hvordan skal man få til det når man ikke får en slipp engang? Og det står at særlig dersom man har både arbeidsinntekt og ytelser fra Nav, er det vanskelig for Nav å beregne dette. Kan statsråden forklare oss hvordan man skal få kontrollert skattetrekket når man ikke får lov til å se det?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Det er grunn til å minne representanten Heggelund om at den siste ungdomsgarantien kom i 2013. Det sies av dem som har sett på det, at oppfølgingen har vært særs svak. Nå har vi fått høre representanten Heggelund si noe om hva som er den nye ungdomsgarantien fra regjeringen – det er å rydde opp. Men hva det faktiske innholdet er, er fortsatt like ukjent. Helt til slutt skulle jeg ønske at representanten Heggelund, som hele tiden har vært så veldig opptatt av at vi har en arbeidsavklaringspengeordning som ikke er fullkommen, kunne sett litt på det forslaget som vi fremmer. Der gjør vi faktisk en ganske betydelig omprioritering, vi omprioriterer penger fra arbeidsavklaringspenger til tiltaksdelen for at flere av dem som nå er på arbeidsavklaringspenger, kan få lønnstilskudd, så de kan komme seg ut i jobb. Det hadde jeg forventet at representanten Heggelund og Høyre hadde kommet til å støtte, i og med at man har vært så kritisk til måten ordningen fungerer på. Hittil har vi ikke hørt noen ting her i Stortinget om hvordan de vil endre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Det er et faktum at forskjellene mellom folk øker under denne regjeringa – vi får stadig nye meldinger om det. Årsakene ligger både i arbeidslivet, de ligger i skattepolitikken, og de ligger i de sosiale ytelsene. Vi får stadig meldinger om at forskjellene øker på tross av besvergelser om at en ønsker det motsatte. Det som er den viktigste årsaken til at forskjellene øker, er en arbeidsinnvandring som forrykker forholdene i arbeidslivet, og som gjør at de som er svakest i det norske arbeidslivet fra før, blir enda svakere. Bakgrunnen for dette er EØS-avtalen med friest mulig innvandring av arbeidskraft fra områder som har helt andre forhold. Ser representanten Kambe svakheter i EØS-avtalen når det gjelder arbeidet med å motarbeide forskjeller i samfunnet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Vi diskuterer nå arbeids- og sosialkomiteens budsjett – det viktigste trygghetsbudsjettet for folk. Men usikkerheten sniker seg innpå, og forskjellene mellom folk øker. Det erfarer mange, også i Fremskrittspartiet. Det er et resultat av det som skjer i arbeidslivet. Det er et resultat av det som skjer med skattepolitikken. Det er et resultat av det som skjer med de sosiale ytelsene som vi skal vedta her, hvor flere ytelser ikke engang blir prisjustert. Det er en villet politikk vi står overfor – en politikk som skaper større forskjeller. Den viktigste forskjellen skapes i arbeidslivet, og mitt spørsmål er: Ser representanten Wiborg svakheter ved EØS-avtalen, som betyr friest mulig arbeidsinnvandring fra land som har høy arbeidsledighet og elendige arbeidsvilkår?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Vi erfarer økende forskjeller mellom folk. Det ser vi når vi er ute, og det ser vi nå også i statistikken. Det viktigste er økende forskjeller i inntekt. Det er hundre søkere til et alminnelig, vanlig viktig arbeid, og det viser hva vi står oppe i. Kristelig Folkeparti har fått til flere gode endringer i budsjettet, med engangsstøtte for fødsel, enslige minstepensjonister og andre tiltak, som vi i Senterpartiet setter pris på og er glad for. Men spørsmålet mitt er: Trengs det ikke nå et systemskifte, et taktskifte? Kristelig Folkeparti og Senterpartiet har hele tida vært for jambyrdighet i samfunnet. Trengs det ikke nå et systemskifte, et taktskifte, for å redusere forskjellene blant folk? Hva vil Kristelig Folkeparti foreslå på det området?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Det skjer en veldig bevisstgjøring blant det norske folk i dag om konsekvensene av EØS-avtalen med tanke på arbeidslivet og med tanke på byråkratisering på alle samfunnsområder. Det er vesentlig at det blir tatt fatt i dette arbeidet så fort som mulig, å erstatte EØS-avtalen med handelsavtaler med de ulike EU-land, sånn at vi kan få regulerte forhold, samtidig som vi har gode og trygge handelsforhold med de ulike land. EU-landene trenger Norges naturressurser, og Norge har fortrinn på en rekke områder. Vi hadde en frihandelsavtale tidligere, og den må tas opp igjen. Dette er en debatt som går i mange europeiske land. Senterpartiet ønsker at Norge skal være annerledeslandet, men annerledeslandet som ikke er seg sjøl nok, er vår grunnsetning.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Vi er for alle tiltak som reduserer fattigdommen. Vi er for systemendringer som tar det onde ved roten, og vi er for tiltak som kan lappe på og gjøre det noe bedre. Hvis regjeringa kommer med tiltak som gjør at de voksne får det bedre, er vi tilhengere av det. Vi har derfor en rekke forslag om det, bl.a. når det gjelder uføreordningen. Der sier vi at uføretrygd og det behovsprøvde barnetillegget ikke må være så strengt praktisert at det ikke i enkelte tilfeller kan utgjøre et større beløp enn hva den uføretrygdede fikk i en dårlig betalt jobb før, nettopp for å sikre det som spørreren her ber om.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Dette gjelder de aller svakeste blant oss. Det gjelder dem som ikke har annen inntekt enn fra sosialhjelpa. Jeg kan forsikre spørreren om at det å få sosialhjelp er ikke lett. De menneskene er i en svært krevende situasjon. Senterpartiet er et medmenneskelig parti. Vi ønsker å hjelpe de menneskene fram, vi ønsker ikke å straffe de menneskene ytterligere. Senterpartiet er en kraftig tilhenger av at en skal ha plikter knyttet til rettighetene. Vi er veldig for at en skal ha aktivitetsplikter, og at samfunnet skal ha en rett til å legge det fram, slik at det kan bistå menneskene. Senterpartiet sparker ikke nedover.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-12-16:
Senterpartiet har ikke snudd, vi har stått for den samme holdningen og de samme standpunktene hele tida. Jeg er helt enig i at den beste måten er å stille krav, at en skal behandle folk med respekt, og at en skal ut av passivitet. Men jeg kjenner til for mange av de menneskene dette gjelder, hvilken livssituasjon de er i, hvilke utfordringer de har med rus og psykiatri. Dermed har jeg respekt for at en må gå fram med klokskap. Det nytter ikke bare å sparke nedover, det nytter ikke bare å kreve og kreve og kreve, en må også bistå, og det er Senterpartiets linje. Er det noen som står for arbeidslinja, så er det Senterpartiets velgere rundt omkring i landet. Det kan jeg forsikre representanten Wiborg om.