Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 1999-05-31:
Fremskrittspartiet er fornøyd med at det er et bredt flertall i innstillingen som har samlet seg om en felles politisk løsning. Det er bra for et prosjekt av de dimensjoner og den varighet denne saken egentlig dreier seg om. Komiteens innstilling til det Dokument nr. 8-forslag som Stortinget behandler, er at forslaget vedlegges protokollen. Det er fornuftig og riktig i den situasjonen som er inntruffet. Noe av intensjonen med å sette frister har fra vår side vært å få Regjeringen til å få fremdrift i saken og følge den opp på en akseptabel måte. Da kan det være nødvendig å sette ting litt på spissen for å få i gang prosessen og få saken i gjenge. Vi har kommet dit hvor vi skulle ha vært for lenge siden. Jeg finner grunn til å understreke at saken har vært preget av vanskelige omstendigheter, og man har tapt verdifull tid. Flertallet har gjentatte ganger understreket betydningen av å komme raskt i gang, og jo lengre tid som går, jo større er faren for at kloke IT-hoder og kapital forlater landet. Faren er overhengende for at Norge kommer i bakleksa, med de negative konsekvenser det innebærer for verdiskapning og velferd. Land som Israel og Irland har hatt stor suksess med sin industriutvikling innenfor høyteknologiområdene. I Danmark og Sverige går man sammen om å utvikle Øresund-byen som en magnet for nyskapning innenfor informasjons- og bioteknologi, som kan trekke norske fagmiljøer ut av landet. Norges avstand til Europa kan forsterkes hvis landet ikke får etablert et utviklingsmiljø som er tilstrekkelig, mens det ennå er tid. Med de vedtak som fattes i dag, vil vi ha et bidrag til å få prosessen inn på riktig spor, selv om det har vært kastet bort en del tid, slik vi ser det. Ingen er tjent med at etterbruken av Fornebu skal ligne en evigvarende amerikansk såpeopera. Fremskrittspartiet regner nå med at saken vil gå bra, selv om tidsfristene forskyves. Flertallet har sagt at verdien av statens grunn og bygninger avgjøres ved takst, i henhold til EØS-regelverket. Dessverre har ikke Regjeringen iverksatt denne takseringen som det ble gitt uttrykk for skulle gjennomføres, og som det hadde vært mulig å avholde etter Stortingets behandling av tilleggsmeldingen 25. februar i år. Komiteen står nå samlet om et forslag om at denne verdifastsettelse skal foretas snarest mulig. Situasjonen krever også at de syv tilbyderne får en rettferdig behandling. Da må det legges opp til en forsvarlig og seriøs saksbehandling av hensyn til interessentene, og det tar noe tid. Et bredt flertall har nå samlet seg om forslag som jeg nærmest vil karakterisere som en nasjonal dugnad for å skape grunnlag for nyskapning i næringslivet. Dette er viktig i en tid der samfunnet er i omstilling, og der de inntektsgrunnlag vi har hatt, ikke vil ha samme betydning i framtida. Fremskrittspartiets viktigste grunn til å være positiv til et IT- og kunnskapssenter av internasjonal betydning er at vi trenger mer verdiskapning i Fastlands-Norge. Vi trenger flere ben å stå på, og vi må komme ut av råvareklemma. Norge er en energinasjon med et svært råvareavhengig næringsliv. Eksportproduktene er stort sett standardvarer som omsettes i sterkt svingende globale markeder. Kunnskapsinnsatsen i disse næringer er ikke lav, men vi mangler de nye kunnskapsbaserte næringene. Med en riktig utvikling på Fornebu-tomten ser vi en mulighet for at det kan skapes et betydelig næringsliv innenfor de kunnskapsintensive og særlig vekstkraftige næringsområder. Og når Stortinget har gått inn for et kunnskaps- og innovasjonssenter på Fornebu og sagt at det skal være av internasjonal betydning, er det det som kan gi et miljø for næringsutvikling – dels skal det være et senter for næringsrettet forskning, dels skal det være et senter for utdanning i samspill med omliggende bedrifter. Men hovedpoenget er å bidra til nyskapning, altså en næringspolitisk målsetning. Hvorfor har Fremskrittspartiet vært så opptatt av kravene som stilles til den private samarbeidspartner? Fordi statens interesser i Fornebu ikke dreier seg om å finne pengesekker i næringslivet for å avlaste staten i finansieringen av senteret eller overta eiendommene – ideen om et IT- og kunnskapssenter har sitt utspring i det private næringsliv. Utviklingen av et kunnskapssenter av internasjonal standard er et politisk viktig nasjonalt løft, men dynamikken og skaperevnene må komme fra privat sektor. Eiendomsforvaltning og tilgang til kapital er nødvendig, men ikke tilstrekkelig. De private skal skape et innovasjonsmiljø for næringsutvikling. Dette vil være en kritisk faktor i arbeidet. Kapitaleiere må videre ha den nødvendige kompetanse når det gjelder å vurdere og utvikle ideer til produkter og tjenester som danner grunnlag for nye bedrifter. Vi må være villige til å bringe denne kompetansen inn i kunnskapsmiljøet. I tillegg må det vektlegges at de private som deltar i dette kunnskapsmiljøet, selv driver virksomhet internasjonalt. Det er noe av begrunnelsen for at de krav og retningslinjer som stilles til de private interessene, er så viktige, slik vi i Fremskrittspartiet ser det. Innstillingen er en bekreftelse på at et bredt flertall vil at Stortinget skal ha det avgjørende ord i Fornebu-saken, herunder utvelgelsen av samarbeidspartner fra privat sektor. Det er en viktig erkjennelse som vi er glade for at Regjeringen er med på. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har i sine merknader bedt Regjeringen i de forhandlinger som skal foregå, om å ta opp med de ulike tilbyderne muligheten for å få flere til å inngå i et samarbeid. Dette har nok blitt noe misforstått i mediene, og det har også vært tatt opp av saksordføreren i dag. Det som det legges opp til, er at man selvfølgelig må ha en knivskarp konkurranse, men hvis to grupperinger styrker sin konkurransesituasjon ved å slå seg sammen og de derved får en bedre posisjon sammenlignet med de øvrige konkurrentene, er det fullt akseptabelt. Hvis to selskaper ser seg tjent med å gå i kompaniskap og det gir store synergieffekter for selskapene og bedrer mulighetene for et mer slagkraftig IT- og kunnskapssenter, vil det være et pluss, slik vi ser det. Jeg vil imidlertid understreke at et slik samarbeid ikke må tvinges fram, men må baseres på frivillighet. Selv om flere av konkurrentene avviser en slik tanke i dag, kan mye endres under marsjen. Slik vi ser det, kan det muligens foreligge et grunnlag for samarbeid mellom Nettverk Fornebu AS og IT Fornebu AS, for der den ene kan mangle kompetanse og bakgrunn, kan den andre bidra. La meg ta et eksempel: Hakon-Gruppen er en storbruker av data på alt som har med handel å gjøre. Orkla har en rekke bedrifter som er storbrukere av datasystemer, og har datautvikling innen sitt konsern. De kan altså ha mulighet til å tilføre Fornebu-senteret både oppdrag, kompetanse og samarbeidsprosjekter. Storebrand er på jakt etter å investerte forsikrings- og pensjonspenger fra sine fond i f.eks. gründerbedrifter som kan bli etablert av miljøet på Fornebu. IT Fornebu AS har betydelig kompetanse, kunnskaper og visjoner om forskningsdelen og utdanningsdelen. De er i ferd med å utvikle formidling av nettbasert undervisning, og de er i ferd med å etablere elektroniske klasserom rundt om i Norge. Organisering og formidling av nettbasert utdanning er et viktig ledd i realiseringen av Fornebu-visjonen og dens regionale dimensjon. Det er inngått samarbeidsavtaler med the University of Wisconsin System, Learning Innovation i Madison, University of California, Berkeley Extension og med University of Washington. Avtalene omhandler tilbud om nettbaserte kurs for etter- og videreutdanning som kan spesialtilpasses ulike brukergrupper, for å ha nevnt noe. Så vidt vi kjenner til, er dette noe de andre konkurrentene ikke har særlig erfaring med. Men det er selvsagt selskapene selv – og det vil jeg understreke – som må undersøke hva de ser som fornuftig. Et bredt flertall, alle partiene i næringskomiteen med unntak av Høyre, ber Regjeringen legge fram en stortingsmelding i vårsesjonen der det blir redegjort for saken og hvilke selskaper det er aktuelt å forhandle videre med. Stortinget vil der bli orientert om situasjonen og hva som er Regjeringens vurdering av de, la oss si, tre- fire aktørene som Regjeringen skal forhandle videre med. I en sak som dette vil det alltid være ting man vil ha mer klarhet i. Så skal Regjeringen legge fram sin rangering og det selskapet Regjeringen mener bør få tilslaget, i en proposisjon til Stortinget senest 1. oktober. Deretter skal Stortinget fatte det endelig vedtak om den videre fremdrift og om hvilket selskap som skal få oppdraget med å gjennomføre og etablere senteret. Fremskrittspartiet har tro på at det er gode muligheter for at vi om noen år kan si at vi har et IT- og kunnskapssenter av internasjonal betydning her i landet. Oslo-området er kanskje det eneste stedet i Norge hvor det er tilstrekkelig konsentrasjon av kompetanse, kapital og kunder til å utvikle et internasjonalt tyngdepunkt for visse typer kunnskapsbasert næringsliv. Norge trenger ganske enkelt et tungt næringsmiljø som kan demme opp for kunnskapsutflyttingen til utlandet. Det er verdt å legge merke til hvilken internasjonal kunnskapskonsentrasjon som finnes innen næringer som finans, farmasi, bioteknologi og informasjons- og kommunikasjonsteknologi, med tilsvarende utflytting av konsernhovedkontor. Forhåpentligvis vil forskning og utvikling og internasjonal virksomhet legges til Norge og Fornebu. Det forutsetter at dette senteret er konkurransedyktig og slagkraftig. Det må bli en skikkelig konkurrent til det som skjer i Sverige og Danmark med bl.a. Øresund-etableringen, og det som skjer i en del andre land. Får man dette til, kan Fornebu bli den IT-navlestreng til omverdenen som landet så sårt trenger.