Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-12:
Jeg takker saksordfører Tonning Riise for en greit utført jobb. Det er en viktig sak, men det er et meget lettvint formulert forslag fra Fremskrittspartiet – jeg er såpass uærbødig at jeg må si det. Det er viktig å få utredet dette, og det som Senterpartiet sier i innstillinga, er en sterk argumentasjon for et ombud på et felt som veldig, veldig mange mennesker er svært misfornøyd med. Jeg kan nesten ikke sterkt nok understreke de store svakheter som Nav har i dag, ved at de som virkelig trenger det mest, får en så dårlig behandling som vi erfarer. Det er noe av hovedbakgrunnen for kravet om et Nav-ombud, som jeg forstår veldig godt. Senterpartiet vil understreke at dersom det skal opprettes et Nav-ombud, skal et sånt Nav-ombud ikke innebære endring i eller komme til erstatning for de lovfestede rettssikkerhetsordninger eller Sivilombudsmannens ansvarsområde. Det er for oss viktig. Nav-ombudet kan heller ikke få ansvar for å ha en mening om Navs organisering, budsjett eller de ulike regelverk som administreres av den statlige eller kommunale delen av Nav. Et Nav-ombud må derfor være som en tillitsperson for den enkelte bruker av Nav som har erfart, eller erfarer, at vedkommende ikke får den bistand eller behandling som han eller hun mener er rett eller nødvendig. Et sånt Nav-ombud vil dermed påvirke de ansvarlige i Nav, og det gjelder både kvaliteten i den enkelte sak og endringer som kan forbedre forholdene for de mange. Som jeg nevnte, er forslaget fra Fremskrittspartiet svært overfladisk – jeg vil si sjeldent overfladisk. Det inneholder ingen premisser, beskrivelse av mandat eller avgrensning av ombudet, og derfor er ikke denne saken grunnlag for å fatte noe annet vedtak enn en anmodning til regjeringa om å utrede et Nav-ombud. Det er i realiteten også enstemmig fra komiteen, men sagt med litt ulike ord. Senterpartiet mener at en utredning av et Nav-ombud bør ta stilling til hvordan et Nav-ombud er organisert, og vi ser da hen imot pasient- og brukerombudene, og om ombudet da vil bygges opp for å håndtere mange enkelthenvendelser, samtidig som det skal kunne bidra til å øke kvaliteten i Navs organisasjonsarbeid. Utredningen bør altså omfatte ulike modeller, inklusiv kostnader for organisering av et Nav-ombud, samt lokalisering rundt i landet. Fra Senterpartiets side vil jeg si at det å ha et Nav-ombud som er lokalisert til Sivilombudsmannen, vil være et altfor sentralisert system når vi kjenner de personene som virkelig kommer i vanskeligheter i møte med Nav. De må ha en nærhet på en helt annen måte enn det Sivilombudsmannen har mulighet til å kunne gjennomføre. Senterpartiet fremmer derfor forslag om en utredning som tar opp i seg de forholdene som jeg nå har nevnt. For øvrig vil jeg si at det er viktig at en i Nav nå frigjør ressurser til bedre veiledning og oppfølging av den enkelte. Det har vi snakket om hele den tida jeg har sittet i arbeids- og sosialkomiteen. Det skulle frigjøres ressurser til å bedre kvaliteten, bedre møtet mellom rådgiver og de personer som sliter. Det ser ikke ut til å bli bedre, snarere tvert imot. Derfor er det viktig, det en enstemmig komité nå har sagt i forbindelse med Innst. 197 S for 2019–2020 og Prop. 52 S for 2019–2020, som vi behandlet nylig, nemlig at det nå må gis myndighet til de lokale Nav-kontorene, enten de er kommunale eller i bydeler, til å ta avgjørelser knyttet til midlertidige ytelser. Det er et poeng som statsråden nå har fått beskjed om å følge opp, og jeg forventer da at statsråden her gir de nødvendige beskjeder til Nav, gir de nødvendige ressurser til førstelinja, noe som da naturlig nok vil måtte gå på bekostning av spesialavdelingene – spesialavdelingene som ikke var en del av den tiltenkte løsningen på hele Nav-reformen, nemlig «én dør inn». Jeg fremmer Senterpartiets forslag.