Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-03:
SV syns det er bra at Fremskrittspartiet har fremmet dette forslaget, for vi syns det er viktig at vi tar disse debattene i komiteen. Det gir oss også en mulighet til å diskutere litt hva som fungerer, og hva som ikke fungerer. Det er også positivt. SV har sjøl hatt en del kontakt med Nasjonalt ressurssenter for seksuelt misbrukte barn når det gjelder f.eks. helsearbeidere, som nå er kommet inn som et forslag fra flertallet, og som også Fremskrittspartiet støtter subsidiært, men som i utgangspunktet er et forslag fra SV. Vi har også i forkant av dette stilt helseministeren spørsmål om han mener det bør kreves politiattest innen helseinstitusjoner der helsearbeiderne skal jobbe med barn. Svaret syns jeg var forunderlig. Det viste at i hvert fall Helsedepartementet ikke har helt oversikt over hva de andre departementene gjør. Man henviste til Politiregisterutvalget og mente at dette utvalget skulle vurdere dette i sitt arbeid. Men vi har vært i kontakt med i hvert fall ett medlem av dette utvalget, som svarte negativt på denne påstanden, og mente at de ikke skulle berøre akkurat det temaet. Derfor kommer vi inn med dette forslaget, fordi vi har forstått at det er et stort problem bl.a. at funksjonshemmede barn og andre barn som er spesielt vergeløse, blir utsatt for seksuelle overgrep. Vi tror at politiattester kan være et viktig virkemiddel i den forbindelse. Når det gjelder avlastere og støttekontakter, har undertegnede gjort en feil. Den merknaden i innstillinga som Kristelig Folkeparti har inne, hvor man ikke ønsker å skille mellom avlastere og støttekontakter som er rekruttert av familien sjøl, og avlastere og støttekontakter som er rekruttert av det offentlige, skulle vi ha støttet. Vi skulle altså ha støttet mindretallet i denne saken. Men jeg syns det blir ganske håpløst når partiet kommer med sånne forslag over bordet samme dag som vi skal avgi innstilling. Dette er bakgrunnen for at vi ikke står sammen med mindretallet. Det skulle vi altså ha gjort. Jeg er også glad for at vi har fått igjennom tidligere at departementet skal legge fram forslag om at «overgrep mot barn som hovedregel skal føre til tap av stilling som innebærer kontakt med barn», og mener at forslaget fra Fremskrittspartiet i så måte er ivaretatt. Men jeg har lyst til å stille et par spørsmål til Fremskrittspartiet allikevel. Jeg syns det er prisverdig at partiet reiser disse debattene, og jeg har også forstått at partiet har tatt innover seg at de forslagene som partiet fremmer, ikke vil være noen garanti mot at barn opplever overgrep i framtida. Men jeg syns det ville være på tide at Fremskrittspartiet kanskje hadde fremmet noen forslag som hadde virket i mye større grad enn disse forslagene. For eksempel: Hvorfor har ikke Fremskrittspartiet fremmet krav om å styrke barnevernet? Hvorfor har ikke Fremskrittspartiet fremmet krav om å styrke behandlingstilbudet til overgripere? Fremskrittspartiet er jo de som vil ha de aller strengeste straffene i enhver sammenheng og spesielt for seksuelle overgripere. Det som også gjør dette problematisk, er at mange av overgriperne sjøl er ofre. De har vært utsatt for seksuelle overgrep som barn eller grov omsorgssvikt, er ikke blitt fanget opp av samfunnet, og har så begått overgrep, bl.a. fordi en del av dem har store problemer med å forholde seg til voksne, ikke fordi de nødvendigvis har en pedofil legning. Dette er vanskelige spørsmål, men det som er helt sikkert, er at behandling kunne ha hjulpet en god del av dem, og dermed kunne forhindret at nye ofre ville bli utsatt for disse menneskene seinere. Så jeg vil utfordre Fremskrittspartiet til å utvide horisonten sin litt når det gjelder justispolitikken, og at de også sørger for at det ligger penger inne til behandlingstiltak, som kan hjelpe hele samfunnet framover, og ikke bare kommer med de mest lettvinte løsningene. Sjøl om jeg syns at partiet i en del sammenhenger har gode forslag, kunne partiet godt ha kommet med mer treffsikre og også dyrere tiltak iblant.