Kåre Gjønnes (Kristelig Folkeparti), 1999-06-10:
Reindrift som næring har i utgangspunktet mange positive elementer i seg. Den representerer en god og fornuftig ressursutnyttelse i marginale fjell- og utmarksområder. Den bidrar til et næringsmessig mangfold, og den er en viktig bærer av samisk kultur. Fra Regjeringens side er det en primær målsetting i reindriftspolitikken å legge til rette for en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift. Reindriften skal også være dyrevernmessig forsvarlig. Det er en kjensgjerning at de utfordringer næringen og forvaltningen står overfor, er mange og omfattende. Jeg er derfor glad for at næringskomiteens flertall, og også Sametinget, så klart har sluttet seg til Regjeringens politikk, slik den kommer fram gjennom avtalen. Gjennom en årrekke har beitesituasjonen i Finnmark stått i fokus. Etter mitt syn gir hovedbildet grunnlag for alvorlig bekymring. Det er derfor gledelig, ja, også nødvendig at næringen gjennom årets reindriftsavtale selv har tatt et ansvar for nødvendig reintallstilpasning i de mest utsatte reinbeitedistriktene i Finnmark. Jeg viser til punkt 1 i sluttprotokollen fra reindriftsavtaleforhandlingene, som skisserer en strategi hvor distriktsstyrene i nærmere definerte tiltaksdistrikter skal utarbeide planer for utslakting i henhold til fastsatte vektgrenser. Samtidig etableres det en spesiell ordning for innløsning av driftsenheter i disse distriktene, som skal bidra til ytterligere reintallsreduksjon. Dersom disse tiltakene ikke gir nødvendige resultater, forutsetter det videre opplegg at myndighetene neste år fastsetter utslaktingskrav overfor den enkelte driftsenhet med hjemmel i reindriftsloven. Dette er for øvrig i tråd med det som har vært et uttalt siktemål både fra Regjeringens og Stortingets side: å knytte reindriftsavtalens og reindriftslovens virkemidler sterkere sammen. Landbruksdepartementet vil følge nøye med i gjennomføringen av de strategier som årets avtale legger opp til. Det blir krevende å få den nødvendige reintallstilpasning i Finnmark. I dette vanskelige arbeidet er det nødvendig å ha støtte fra et klart flertall i Stortinget. Avtalepartene er også enige om å innføre en ordning med tidligpensjon i reindriften etter mønster fra jordbruksavtalen. Jeg viser til punkt 2 i sluttprotokollen. Dette skal stimulere til tidligere generasjonsoverganger samt til en tilpasning i reintallet og strukturen i næringen. I fjorårets avtale ble det innført en ordning med et halvt produksjonstilskudd ekstra til driftsenheter der begge ektefeller deltar aktivt i reindriften. Denne ordningen videreføres og er etter mitt syn viktig i arbeidet for å styrke kvinnenes posisjon og synliggjøre deres innsats i næringen. Det kan for øvrig nevnes at en ny stilling som kvinnekonsulent ved Reindriftsforvaltningen i Alta vil styrke dette arbeidet ytterligere. Kvinnekonsulenten skal bl.a. arbeide særskilt for at generelle næringstiltak tar tilstrekkelige kvinne- og familierettede hensyn. Som ved behandlingen av fjorårets avtale kommer flertallet inn på forhold vedrørende import av levende rein fra Russland og Finland. Det er grunn til å anta at vi i de nærmeste årene vil stå overfor et permanent behov for import. I denne sammenheng er jeg innstilt på å finne fram til ordninger som gir slakteribedriftene og næringen mest mulig forutsigbare rammevilkår med hensyn til mulighetene for import. Ved vurderingene av om tollnedsettelse skal gis, vil behovet i markedet måtte legges til grunn. Ut fra regelverket i WTO har imidlertid Norge klare forpliktelser overfor andre WTO-medlemmer når det gjelder tollnivå og likebehandling. Vi kan ikke fritt fastsette tollsatser til fordel for import fra bestemte land. Det er heller ikke mulig å særbehandle bestemte bedrifter på norsk side. Endelig er det grunn til å understreke at import forutsetter at det i tilstrekkelig grad foreligger sikkerhet for at veterinærmessige og dyreetiske hensyn blir ivaretatt. Vi må ikke oppleve at siste års uheldige erfaringer med reintransport fra Russland får gjenta seg i nye situasjoner. Til slutt vil jeg vise til Sametingets behandling av avtalen og de uttalelser som har kommet derfra, som naturligvis vil være viktige å ta med seg i Regjeringens videre arbeid med reindriftspolitikken.