Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-12-18:
Norsk jernbane er til salgs, og først ut er persontrafikken på Sørlandsbanen. Deretter kommer trafikken på Dovrebanen, Raumabanen, Rørosbanen, Trønderbanen, Meråkerbanen og Nordlandsbanen. Så kommer alle de andre banestrekningene i tur og orden. Trafikken på alle banestrekninger skal ut på anbud. Da vi behandlet statsbudsjettet for 2018, for ett år siden, hadde omorganiseringen av jernbanen kostet 1,3 mrd. kr, altså før et eneste tog var lagt ut på anbud. Det skulle vært interessant å få tall på hva kostnadene nå er kommet opp i. Dyrt er det i alle fall. Det koster å opprette nye foretak, nye selskaper, nye enheter. Det koster å ansette og avlønne stadig nye direktører – godt betalte direktører. Det er stortingsflertallet som har vedtatt dette – Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti har vedtatt denne politikken. All jernbane skal konkurranseutsettes, uten unntak. Vi som har stemt imot denne privatiseringen, respekterer at det er flertall for denne politikken, men vi har alle, både posisjon og opposisjon, interesse av at konkurranseutsettingen gjøres på riktig måte. Da må jeg virkelig stille spørsmålet: Har anbudsutsettingen av trafikken på Sørlandsbanen gått riktig for seg? Jeg og Arbeiderpartiet kan ikke svare ja eller nei på det her og nå – heller ikke etter å ha hørt den fyldige og grundige redegjørelsen fra samferdselsministeren. Men vi registrerer jo at svært mange har stilt kritiske spørsmål til prosessen – jurister og andre som har greie på anbud, kontraktsrett og offentlige anskaffelser. Jeg hørte nøye etter under redegjørelsen, og ifølge samferdselsministeren har dette gått helt bra. Men er det riktig, som det hevdes, at f.eks. NSB scorer høyere enn Go-Ahead på 12 av 15 kvalitetskriterier? Er det riktig at det finnes to regnestykker, og at offentligheten bare har fått se det ene? Dette bør Stortinget og offentligheten få vite, ikke fordi opposisjonen skal ta omkamp på anbudsutsettingen som sådan, men fordi vi skal være sikre på at alt har gått riktig for seg. I anbudet for Sørlandsbanen skulle kvalitet vektes 60 pst. og pris 40 pst. Er det riktig at Go-Ahead scorer høyest på bare 1 av de 15 kvalitetskriteriene? I så fall kan det virke som om anbudet er utformet slik at det i realiteten er pris som avgjør. Alle anbyderne leverer godt nok på kvalitet, og da er det laveste pris som avgjør. Er det slik? Er det i realiteten slik at dersom en anbyder bare dumper prisen nok, så vinner vedkommende anbudet? Var det ikke nettopp dette vi i opposisjon advarte mot, og som vi fikk forsikringer fra flertallet om at slik skulle det ikke bli? Samferdselsministeren sa i redegjørelsen sin noe sånt som at selve tildelingen skjedde uten politisk innblanding. Ja, det tror jeg også. Jeg tror absolutt ikke samferdselsministeren selv har sittet og vært med i tildelingen. Men jeg var rimelig sikker på at NSB ikke kom til å vinne det anbudet. For stortingsflertallet og regjeringen har sagt fra første stund at noe av grunnlaget for jernbanereformen er at en ønsker å vingeklippe NSB og ønsker andre aktører inn på jernbanemarkedet. Samferdselsministeren brukte veldig mye tid på hvilke oppgaver som er delegert til Jernbanedirektoratet, hva departementet har ansvar for, og hva Jernbanedirektoratet har ansvaret for. Det skjønner jeg, og der er det helt klart kjørelinjer. Men det politiske ansvaret har samferdselsministeren. Ansvaret her på talerstolen overfor Stortinget er det samferdselsministeren som har, uavhengig av hva han personlig har gjort etter at han ble samferdselsminister, hva Jernbanedirektoraret har gjort, og hva hans forgjenger eventuelt har gjort. Det politiske ansvaret er det samferdselsministeren som sitter med. Vi har alt å tjene på åpenhet i denne salen. Arbeiderpartiet mener derfor vi bør gå videre med saken. Alle har alt å tjene på at alle fakta kommer på bordet. Jeg vil derfor foreslå, i tråd med forretningsordenens bestemmelser i § 45, at redegjørelsen sendes transport- og kommunikasjonskomiteen.