trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-06-13:
Dette er en viktig dag. Det er et historisk vedtak som blir gjort i dag, og fra en liberalers synspunkt er det et stort skritt i riktig retning. Jeg har bare lyst til å komme med noen bemerkninger, spesielt til Senterpartiets innlegg her i salen. Jeg sitter i menighetsrådet i Gamlebyen, i Gamle Oslo. Vi gjennomfører valg samtidig med stortingsvalg. Det betyr ikke at jeg føler at jeg har det store, folkelige votumet i Gamlebyen bak meg for min deltakelse i menighetsrådet. Jeg tror det var ca. 20 personer som deltok, mot 19 forrige gang. Det betyr jo ikke at man er båret av massene inn til sitt lokale verv, sjøl om man faktisk har valgt de grepene som noen andre steder har fungert godt. Jeg tror at hvis du virkelig skal få stort engasjement rundt de kirkelige valgene, skal de kirkelige valgene bety noe. Da skal virkelig makta i Kirken fordeles ved kirkelige valg. Jeg tror ikke at folk er dumme. Jeg tror at folkelig deltaking handler om folkelig mobilisering knyttet til ting folk er opptatt av. Hvis folk ikke føler at dette betyr noe, går de heller ikke inn i det rommet som det står «Menighetsrådsvalg» på. Så utfordringen vår framover er ikke bare å lage tekniske løsninger. Det er også å bringe makta tilbake til Kirken, og makta skal vise seg gjennom Kirken. Ja da, vi har hatt biskoper som har sagt ting om både asyl og miljø, men det å føle at man har en kirke som virkelig deltar i de offentlige debattene, og som gjør det uten å være engstelig for sine makthavere, føler jeg det ennå er et stykke igjen til. Og jeg ønsker å ha en kirke som deltar i den offentlige debatten. Jeg ønsker å ha en kirke som har meninger. Jeg ønsker å ha en kirke som faktisk tør å være med i vanskelige debatter og si noe. Jeg tror faktisk at den debatten vi hadde på onsdag i denne sal, hadde vært mye bedre hvis vi hadde hatt en aktiv kirke som hadde deltatt i debatten, istedenfor å ha grasrotagitasjoner, som fikk et utløp som mange av oss fra denne talerstolen tok avstand fra. Jeg vil heller ha aktive i Kirken som deltar, og som har meninger om viktige prosesser. Jeg tror det skjerper debatten. Det gjør den bedre, og det får alt på bordet i viktige saker som handler om de tingene som Kirken skal bry seg med.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-13:
Som sakas ordfører har jeg en kommentar til representanten Woldseth, som mente at vi ikke hadde hatt tid nok på denne meldinga. Det vil jeg sterkt hevde at vi har hatt. Jeg vil også minne om at det var en samla komite som gikk inn for at vi skulle ha skriftlige høringer i en travel vårsesjon, og når komiteen gikk inn for det, var det nettopp på bakgrunn av det grundige forarbeidet som ligger bak meldinga, hvor alle aktører, organisasjoner og relevante høringsinstanser har fått komme med sitt syn. Deres syn er også tatt inn i meldinga. Jeg føler meg veldig trygg på at den store tilslutninga som komiteen har gitt meldinga, ville vi også ha fått om behandlinga av meldinga hadde vært utsatt til høsten eller seinere. Jeg har bare lyst til å gi en liten kommentar om NOTAM, Norsk nettverk for Teknologi, Akustikk og Musikk. Det er riktig som statsråden sa, at det er nevnt helt klart og tydelig i meldinga og holdt fram som en veldig viktig aktør i musikklivet. Like før jeg gikk inn i salen i dag, fikk jeg en mail fra en komponist, Glenn Erik Haugland, som var meget tilfreds med at meldinga så tydelig holdt fram NOTAM som en særdeles viktig aktør på det rytmiske feltet.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-06-13:
Jeg har lyst til å spørre statsråden om NOTAM, som var en satsing i forrige periode både fra statsrådens eget parti, og ham selv, for så vidt, som satt i kulturkomiteen, og fra oss alle. Nå har vi hørt at også representanten fra Venstre påpeker den vanskelige økonomien som NOTAM har. Jeg lurer på om statsråden kan se noen løsning for å sikre at NOTAM vil være et tilbud i hovedstaden også framover.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-06-13:
Ja, for jeg har nemlig et annet spørsmål, og det gjelder svartebørs og loven om forbud mot salg av billetter med prispåslag. Nå har det seg sånn at statsråden og regjeringspartiene viser til at man har fått én bedrift bort fra FINN.no. Den har vel for så vidt dukket opp med et nytt navn på nettet, uten at jeg skal reklamere for det her, det liker jeg ikke. I tillegg til det er det i hvert fall fire-fem andre bedrifter som selger billetter, og når vi går på konserter, ser vi fremdeles de samme menneskene som henger utenfor med lange billettremser. Har statsråden tenkt å foreta en evaluering av loven og se på andre virkemidler, slik at vi kanskje må gjøre flere ting enn bare å forby det?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-06-13:
Dette er en stor dag for den rytmiske musikken i Norge, og det er med glede jeg konstaterer at et samlet storting stiller seg bak hovedmålene i meldingen, nemlig et godt konserttilbud over hele landet god tilgang til innspilt musikk av høy kvalitet å styrke kompetanseutvikling og kvalitet å utvikle næringspotensialet innenfor rytmisk musikk Jeg vil i mitt innlegg peke på de mulighetene som ligger i særlig de to siste hovedmålene, i lys av den varslede satsingen på Rock City i Namsos - trønderrockens hovedstad. Senest i går kveld var jeg på plateslipp med trønderbandet Podium her i Oslo og fikk renset sjela mi med trønderrock, noe som gir en følelse av ekstase man sjelden får - i hvert fall i denne salen. Meldingen slår fast at Rock City skal være et ressurssenter for profesjonell musikk. Rock City skal utvikles i tett samarbeid med regionale og nasjonale utdanningsinstitusjoner for å utvikle den nye utdanningen rettet mot det som er en av verdens største og mest hurtigvoksende industri - opplevelsesbransjen. Også i Norge representerer denne bransjen et viktig næringspotensial, f.eks. innenfor spillutvikling. For å få til det må Rock City gå i tett dialog med den norske delen av denne bransjen, for å lytte til bransjens egne behov. Derfor er det naturlig at Rock City blir gitt et nasjonalt ansvar for å utvikle dette. Rock City Namsos skal også bestå av et bransjesenter. Fokus er å skape næring og innovasjon. Bransjesenteret skal bestå av en musikkinkubator, etablererservice, idélab og konsulenttjenester gjennomført i samarbeid med profesjonelle aktører fra bransjen og næringsutviklere. Det nasjonale prosjektet KIBIN har vært med på å legge føringer for hvordan en slik næringsutvikling bør fungere, og målet er å skape framtidsrettede profesjonelle arbeidsplasser. Jeg merker meg at meldingen signaliserer et ønske om å bygge opp regionale kompetansesentre innenfor rytmisk musikk. Også her vil det være naturlig å vurdere om Rock City kan ta på seg et ansvar. Mye økonomi er allerede på plass. Dette prosjektet har full regional backing. Nord-Trøndelag fylke sammen med Trondheim kommune og Sør-Trøndelag fylke har til de grader levert. Man har i 20 år diskutert om det er muligheter for å ha hotell i Namsos. Nå, med dette prosjektet, er det endelig mulig. Det er et godt eksempel på at det skapes ny næring også rundt sånne prosjekter. Ifølge styreleder i Rock City Namsos AS, Arnfinn Bjerkestrand, er planleggingen i rute, og en beregner byggestart i månedsskiftet september/oktober i år, samtidig med at rockehotellet skal starte opp, med en byggeperiode på ett år. Staten må nå følge opp med nødvendige bevilgninger. Dermed er år med planlegging over, og visjonen er blitt til virkelighet. I Norges rockeby nr. 1, Namsos, skal det bygges et unikt senter for hele den nasjonale musikken og opplevelsesindustrien tuftet på førstegrads erfaringer fra en artistrekke ingen kjenner maken til.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-13:
Statsråd Giske sa at dette var et løft for rytmisk musikk, og det er tydelig at han har et samlet storting bak seg når han sier det. Jeg tillater meg å bruke et par minutter av Stortingets tid på å reflektere litt rundt dette, for det er egentlig en samfunnsutvikling vi er vitne til: fra man drev med rytmisk musikk på hobbybasis til at det både i omfang og kvalitet blir noe helt annet. Rytmisk musikk er i ferd med å skape massevis av næringsvirksomhet rundt omkring. Jeg tenkte at jeg, i likhet med representanten Stokkan-Grande, skulle gi en liten situasjonsrapport fra der jeg kommer fra, nemlig fra Namdalen og Namsos, om hva den satsinga som statsråd Giske så godt beskrev i sitt innlegg, har ført til. Det viktigste det har ført til, er engasjement, et utrolig engasjement fra veldig mange som ønsker å skape noe. Helt siden jeg gikk i kortbukser, tror jeg man har snakket om å bygge hotell i Namsos. Nå ble det hotell i kjølvannet av dette engasjementet. Man snakker om å få til en inkubator, som er godt i gang, altså det å utvikle nye arbeidsplasser. Høgskolen og videregående skole er i tenkeboksen og har forslag til hvordan man skal komme opp med nye, spennende studietilbud. Så har man til og med flyttet garasjen til Åge Aleksandersen fra Trondheim til Namsos for at folk skal få oppleve noen av de effektene som han hadde da han drev med mye av komponeringa si og tekstene sine. Det er veldig bra at vi har en regjering som har trykk på dette området. Men det er ikke bare kulturministeren som skulle ha hørt innleggene her i dag. Det er antakelig like viktig for næringsministeren, for kunnskapsministeren og for forskningsministeren, for det er såpass mange områder som blir berørt av dette. Jeg er veldig glad for at vi både i ord og - ikke minst - i handling har et trykk på dette, og at vi får utviklet ressurssentrene videre, slik som det er lagt opp til.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-30:
På vegne av representantene Linda C. Hofstad Helleland, Olemic Thommessen og meg selv vil jeg fremme forslag om en bedre svangerskapsomsorg, et tryggere fødetilbud og bedre oppfølging i barseltiden.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-30:
Statsministeren må slutte å spre usannheter om Høyres politikk. Vi ønsker et mangfold, og vi ønsker et samspill mellom det offentlige og det private. Hovedproblemet når det gjelder rusbehandling, er at regjeringen Stoltenberg overhodet ikke har vært villig til å prioritere dem som sitter nederst ved bordet. Fagråd innen rusfeltet har uttalt at de gjennom de foregående helseministrene har fått satt seg inn til bordet, riktignok nederst, men at Brustad skyver rusfeltet tilbake under bordet. Det er også påpekt at bevilgningene er de dårligste på åtte år. Så jeg vil be Stoltenberg spare folk for sitt mantra om at sykehusene og kommunene har fått mer penger. I virkelighetens verden er det kutt i tilbudet. Jeg vil spørre statsministeren om han kan være bekjent av å være den regjeringssjefen som har gjort minst for dem som trenger det mest, nemlig de rusavhengige. Vi må være villige til å prioritere dem. Hvis ikke vi som sentrale politikere kan gjøre det, blir de en salderingspost. Regjeringens politikk så langt viser at den innebærer at tilbud blir lagt ned.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-30:
«Helse Sør-Øst har inngått avtale om kjøp av plasser for tverrfaglig spesialisert rusbehandling med 15 institusjoner. Den nye avtalen innebærer at det kjøpes 70 færre plasser enn tidligere. Samtidig venter rusavhengige i gjennomsnitt 68 dager på behandling, ifølge Norsk pasientregister. Dette fremstår som en uakseptabelt lang ventetid, særlig i lys av at mange private institusjoner har ledig kapasitet. Mener statsråden at Helse Sør-Øst følger opp Stortingets enstemmige vedtak om å styrke rusbehandlingen?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-30:
Jeg takker statsråden for svaret. Slik jeg oppfatter det, medfører den strategien som Helse Sør-Øst nå legger opp til, at det blir kortere og mer standardiserte tilbud om behandling. Det blir kritisert ganske sterkt av både fagfolk og brukere i rusfeltet. Rusavhengige er like forskjellige som andre, og trenger derfor et mangfold av behandlingstilbud. Svært mange har vært rusavhengige i størstedelen av sitt voksne liv og trenger derfor lang tid på rehabiliteringen. Fra Høyres side er vi bekymret for at det nå kan bli en samlebåndsbehandling, at rusavhengige må raskt gjennom behandlingen og raskt ut igjen. Vi mener derfor at vi må ha mange ulike tilbud - både korttids- og langtidsbehandling. Høyre mener selvsagt at det skal stilles kvalitetskrav, men det er jo ingen motsetning mellom mangfold og kvalitet. Er statsråden enig i at det er viktig å bevare mange forskjellige behandlingstilbud for rusavhengige, også langtidsplasser?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-30:
I Buskerud er det to kvinner som selv har opplevd hvor vanskelig det er for rusavhengige å få hjelp. Som pårørende og som fagfolk har de ønsket å gjøre noe for å bedre tilbudet til de rusavhengige, og de har derfor opprettet en helt ny rusinstitusjon. Institusjonen er møysommelig bygget opp for å gi et svært godt kvalitativt tilbud, bl.a. gjennom ansettelse av helsepersonell og erfarne fagfolk. Men nå har den altså fått beskjed fra Helse Sør-Øst om at de ikke vil benytte dette tilbudet, til tross for at det er lange ventelister når det gjelder behandling. Dette synes jeg faktisk er å vise en kald skulder - hvis jeg kan kalle det det - til noen ildsjeler som både kan og vil bidra til å gi bedre hjelp til rusavhengige. Istedenfor å avslå deres tilbud om å hjelpe rusavhengige, kunne de stille kvalitetskrav som vilkår for avtalene. Jeg må spørre om hvordan statsråden kan la være å benytte ledig behandlingstilbud når folk dør mens de venter på behandling.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
På vegne av stortingsrepresentant Siv Jensen og meg selv vil jeg fremme forslag om å sørge for realisering av sykehotell ved Radiumhospitalet/Montebello. Jeg vil videre anmode om at denne saken kan få en rask behandling med tanke på innholdet i forslaget.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Statsministerens bortforklaringer står dessverre ikke til troende. I denne saken kan jeg bare henvise til forslag til styrevedtak i styret ved Rikshospitalet så sent som 15. februar i år, apropos det med at andre kan drive lønnsomt og få dette til å fungere. Forslaget lød som følger: «Styret mener at et sykehotell ved Radiumhospitalet er den beste løsningen for å dekke behovet for overnattingskapasitet. Hotellet understøtter en ønsket utvikling i virksomheten og vil fra det tas i bruk bidra til bedre kvalitet, service og logistikk i pasientbehandlingen og gi bedre økonomisk effektivitet på kort og lang sikt.» Private har faktisk sagt seg villige til både å bygge og drive dette sykehushotellet. Direktøren ved Rikshospitalet har innstilt på og gitt beskjed om at det er bedre økonomi og også logistikk ved å gjøre det på denne måten. Jeg tillater meg å stille statsministeren følgende spørsmål: Er det andre ting som ligger til grunn for at man ikke vil realisere dette sykehotellet nå, til tross for at det er bedre for alle parter, også for sykehusøkonomien?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Det er tydelig at statsministeren er mer opptatt av hvem som eier institusjonen, enn av hvem som gir tilbudet ved institusjonen. Det må da være tilbudet som er det viktigste for dem som skal motta det. Det er viktig at vi har et vell av tilbud, slik at den enkelte av oss - vi reagerer på forskjellig måte - kan ha noe å velge mellom, så vi kan få hjelp til slutt. Statsministeren var inne på viktigheten av å ha mange forskjellige typer tilbud. Ja, da er det jo underlig at Fossanåsen Senter for rusmisbrukere ikke har fått avtale, og at ValdresKlinikken må stenge dørene, for de får ikke pasienter. Vi ser flere rehabiliteringsinstitusjoner som ikke får betalt for den kvaliteten som de gir. Spørsmålet i denne saken er ikke hvorvidt man bruker anbud eller ikke, men hva som legges inn i det anbudet som sendes ut. Jeg har følgende spørsmål til statsministeren: Vil statsministeren sørge for at kvalitetskriteriet får en mye større plass når man legger ting ut på anbud, slik at man er sikret kvaliteten i det tilbudet som gis, uavhengig av om det er det ene eller det andre som står på lønnsslippen til dem som jobber der?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Jeg vil stille følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsministeren: «Det koster titalls millioner å ikke bygge sykehotellet ved Rikshospitalet, fordi inngåtte avtaler må brytes. Flere private utbyggere tilbyr å gjennomføre prosjektet dersom Rikshospitalet kjøper tjenestene. Uten sykehotell må Rikshospitalet fortsatt kjøpe kapasitet eksternt og dekke transportutgifter. Vil statsråden sørge for at sykehotellet blir bygget, at Rikshospitalet får dekket sitt behov for hotellkapasitet, og at det ikke blir sløst bort midler til kompensasjon for brutte kontrakter og unødvendig transport?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Jeg håper at det i svaret til statsråden er en skrivefeil, og at man ikke snakker forbi hverandre. Vi snakker ikke om et «pasienthotell», vi snakker om et «sykehotell». Det vil si at de ikke har inneliggende pasienter, men pasienter som er inne enten til dagbehandling eller andre ting, slik at kostnadene dekkes bl.a. opp gjennom gjestepasientpriser og andre ting. Videre har vi nå private aktører som har vært på banen og tilbudt seg å bygge dette, og i tillegg også å drifte det, og da til en langt rimeligere pris enn det som er mulig å få til ute i det private markedet. Administrasjonen ved Rikshospitalet har faktisk sendt ut en forespørsel til hoteller i området. Det nærmeste som kunne påta seg dette i det omfanget som det ble spurt etter, lå i Bærum, og da til en pris på 1 300 kr døgnet. Vi vet jo at det i Oslo i perioder er en svært anstrengt situasjon når det gjelder ledige hotellsenger. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil statsråden få vurdert om private kan bygge og drive likevel?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Det oppsiktsvekkende i denne saken er nettopp det siste vedtaket som er fattet, om at man går til det skritt å si opp avtalen og vil betale seg ut av den - særlig når man kan referere til innstillingen til styremøtet den 15. februar, der det bl.a. står: «Styret mener at et sykehotell på Radiumhospitalet er den beste løsningen for å dekke behovet for overnattingskapasitet. Hotellet understøtter en ønsket utvikling i virksomheten og vil fra det tas i bruk bidra til bedre kvalitet, service og logistikk i pasientbehandlingen og gi bedre økonomisk effektivitet på kort og lang sikt.» Det må jo virke som en drøm å høre dette, i den situasjonen man nå er i med hensyn til den økonomiske situasjonen i helsevesenet. Man kan få løst et faktisk problem knyttet til både syke mennesker som er under behandling, og pårørende. Mener virkelig statsråden at det er bedre sykehusøkonomi å kjøpe seg ut av en kontrakt på et prosjekt som de aller fleste mener det er fornuftig å gjennomføre?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-04-30:
På vegne av representanten Bjørg Tørresdal og meg selv vil jeg fremme forslag om iverksetting av en potensialstudie for energieffektivisering innen ulike sektorer og formål.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Det har oppstått en akutt og meget spesiell situasjon i forbindelse med at man i Helse Sør-Øst har fattet vedtak om ikke å realisere det nye sykehotellet. Det er alvorlig, fordi dette er et tilbud som angår svært syke mennesker og deres pårørende. I dette området er det ingen andre hotellmuligheter. Det er lange avstander til nærmeste overnattingsmulighet. Det er også et faktum at veldig mange av naboene i området rundt Radiumhospitalet gjennom flere år har stilt sine private boliger til disposisjon for å huse pårørende som ønsker å være nærest mulig sine svært, svært syke kjære i en meget vanskelig situasjon. I den foreliggende situasjonen finnes det i tillegg private aktører som også selv har vært igjennom kreftbehandling, og som ønsker å realisere dette prosjektet med private penger for å sørge for at sykehotellet kommer på plass. Da betyr det noe at det kom et signal fra Regjeringen, ved statsministeren, om at han er villig til å akseptere at private fullfører dette sykehotellet når staten dessverre har valgt å si nei. Det burde være selvsagt i verdens rikeste land at man bygger et slikt sykehotell, for det er et stort behov for det. Når staten av en eller annen mystisk grunn velger ikke å gjøre det, burde ikke den rød-grønne regjeringens aversjon mot private løsninger stå i veien for at dette sykehotellet blir realisert til beste for dem som er gjennom en meget alvorlig behandling, og alle deres pårørende.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Spørsmålet mitt var om statsministeren ville motsette seg at private realiserer byggingen av dette sykehotellet. Jeg sa at det dessverre er slik at Helse Sør-Øst har fattet det negative vedtaket de har fattet, men det står altså private klare med spaden for å bygge dette. Og når statsministeren sier at det er viktig å få mer igjen for pengene, få mer helse igjen for hver krone, må det være ypperlig når private er villig til å ta regningen, og at vi i tillegg får et sykehotell, som det er sterk etterspørsel etter. Den leksen som statsministeren nå nettopp serverte, har vi altså hørt hundre ganger før. Det er ikke noe nytt det statsministeren nå sier. Men det som er virkeligheten, er at de aller fleste helseforetak er sterkt underfinansiert som følge av kraftig vekst i pensjonsutgifter, lønnsutgifter og en rekke andre ting. Derfor er køene lengre, og ventetiden er lengre. Det er virkeligheten. I tillegg opplever man nå at et etterspurt sykehotell kan risikere ikke å bli realisert med mindre statsministeren sier at det er greit at private realiserer det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
Statsministeren skal få en fin anledning nå til å gjøre det beste for pasientene ved samtidig å fjerne denne såkalte misforståelsen om at de rød-grønne har aversjon mot private løsninger. Det kan statsministeren gjøre gjennom å be helseministeren klargjøre overfor Helse Sør-Øst at man ønsker at private skal kunne slippe til for å bygge sykehotellet ved Radiumhospitalet. En slik klargjøring løser altså dette problemet, sørger for at man ikke trenger å ta ned riggen som står klar, byggingen som er påbegynt, og at sykehotellet kan bli realisert i løpet av få måneder. Det kan statsministeren bidra til å klargjøre. Så har jeg lyst til å rette opp et par tallfeil som statsministeren nettopp begikk. I Helse Sør-Øst sin egen styresak har de selv sagt at de ved å måtte sende pasientene til omkringliggende hoteller må betale en døgnpris på ca. 1 300 kr, mens hvis de kan gjøre det i egen regi eller gjennom et privat hotell på Radiumhospitalet, kan dette gjøres til en døgnpris som er langt lavere. Med andre ord: De har anslått en besparelse på 15 mill. kr i året!
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
President! Til en åpenbar misforståelse.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-04-30:
I utgangspunktet er dette en sak som haster svært mye, ikke minst fordi man er i ferd med å rive ned riggen på tomten. Men fordi statsministeren i spørretimen gav uttrykk for at han ikke ville motsette seg at private bygger sykehotell, oppfatter jeg det som et så positivt signal at vi aksepterer innstillingen om å sende dette til behandling i komiteen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Først vil jeg gjerne si at Regjeringen og Stortinget mener at det er nødvendig å bruke mer penger på sykehus, sykehustjenester og tilbud som f.eks. sykehushotell. Derfor har vi også økt bevilgningene til sykehus betydelig. Bare i år øker vi med nesten 4 milliarder kr. I tillegg bevilger vi over 3 milliarder kr til å kompensere for økt pris- og lønnsvekst. Så 4 milliarder kr er en reell økning etter at det er tatt hensyn til pris- og lønnsvekst. Det betyr at vi nå behandler flere pasienter enn noen gang ved norske sykehus. Det betyr at det er flere ansatte ved norske sykehus enn noen gang før, og det er helt nødvendig med tanke på ny teknologi. At vi heldigvis blir flere eldre, gjør at vi stadig må og bør behandle flere pasienter, og det er fortsatt mange uløste oppgaver i norsk helsevesen. I tillegg til å bruke mer penger er vi opptatt av at vi bruker pengene på en bedre måte, fordi vi kan få mer helse igjen. Det er vi. For når vi ser på internasjonale sammenlikninger, er Norge helt på topp - enten helt oppe, eller blant de land i verden som bruker aller mest på helse, regnet i forhold til antall innbyggere. Det er f.eks. knapt noe land i verden som har flere leger og flere sykepleiere i forhold til innbyggere. Vi bruker mye ressurser, og da er vi opptatt av å få mer igjen for det. Det var grunnen til at vi laget en helsereform, bl.a. støttet av Fremskrittspartiet, der hele poenget var at Stortinget skulle bestemme rammene, hvor mange pasienter, hvor mye penger, og så skulle vi la sykehusene og de som var nærmest, bestemme hvordan dette skulle organiseres. Og når Helse Sør-Øst mener at det er viktigere å bruke penger på de andre store prosjektene, enten det er akuttavdelinger eller nye sykehus i Buskerud eller Østfold, enn å finansiere helsehotellet, er det en beslutning jeg respekterer, i tråd med den reformen som Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og mange andre partier var for. Helse Sør-Østs vurdering er at dette ikke er en gave. Man skal over statlige budsjetter finansiere drift og kapitalkostnader ved dette prosjektet, og derfor mener Helse Sør-Øst at andre ting er viktigere.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg vil overhodet ikke motsette meg at private bygger et sykehushotell. Samtidig er jeg helt enig i det Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet har ment i mange år, nemlig at vi skal ha respekt for sykehusreformen. Det er Helse Sør-Østs vurdering at de er mer opptatt av intensivavdeling på Ullevål, operasjonsavdeling på Aker, nytt sykehus i Buskerud og nytt sykehus i Østfold. De mener at sykehushotellet kommer lenger bak i køen. Det er heller ikke, slik Helse Sør-Øst ser det, noe gratis. De skal drifte og betale kapitalkostnader, og dermed er ikke dette en gratis gave som ikke går på beskostning av andre viktige ting Helse Sør-Øst driver med. For øvrig er det slik at jeg hører Fremskrittspartiet mener at vi skal bruke enda mer penger på sykehus. Det er i og for seg helt utmerket. Men jeg anser nå alle Fremskrittspartiets løfter som avlyst av Høyre, for Høyre har garantert at Fremskrittspartiet skal ha null innflytelse på den økonomiske politikken, på pengebruken, og Fremskrittspartiet vil fortsatt samarbeide med Høyre. Dermed har jeg egentlig tenkt å slutte å bry meg om alle de milliardene Fremskrittspartiet lover til alle mulige gode formål, for Høyre har garantert at det blir det ikke noe av.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg gjør det Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og flertallet av partiene på Stortinget var enige om for ikke så mange år siden, og det er å gjennomføre sykehusreformen med den ansvarsfordelingen som ligger i denne reformen. Stortinget skulle bestemme hvor mange pasienter som skulle behandles, de skulle bestemme hovedprioriteringer og hovedvalg, og så skulle de overlate til sykehusene og sykehusforetakene, som Helse Sør-Øst, å avgjøre hvordan man disponerte pengene innenfor den rammen. Og når Helse Sør-Øst mener det er viktigere å bruke penger på andre formål enn sykehushotellet, respekterer jeg det. Det mente faktisk også Fremskrittspartiet for kort tid siden, men det mener åpenbart ikke Fremskrittspartiet lenger. Jeg har ingen prinsipielle betenkeligheter med at private gir en gave, drifter og investerer i et sykehushotell. Men Helse Sør-Øst ser det litt annerledes, for dette er altså ikke en ren gave. Det er noe som kommer til å gå på bekostning av andre viktige formål, og da mener man altså at det er andre ting som er viktigere. Det er en beslutning jeg respekterer. Den ligger ikke på mitt bord, men jeg respekterer den beslutningsmodellen som Fremskrittspartiet her i Stortinget var med på å innføre.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Det er helt åpenbart at dette er en beslutning som er truffet der den skal treffes, som er i tråd med hva Høyre, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet og mange andre partier har ment, nemlig i Helse Sør-Øst. Stortinget skal bestemme rammene, og så skal de bestemme hvordan de disponerer rammene. Og jeg gjentar: Jeg har ingenting prinsipielt mot at private investerer i et sykehushotell. Men Helse Sør-Østs begrunnelse er jo at det vil påføre dem kostnader, for det er ikke en gratis gave. De skal altså betale drift og kapitalkostnader, og da kan man like gjerne betale det hele selv. Da er det ikke slik at man sier at et sykehushotell nødvendigvis er unødvendig, men man sier at sett i lys av alle de andre viktige prosjektene, som sykehus i Buskerud, sykehus i Østfold, operasjonsavdeling på Aker og mange andre interessante prosjekter, kommer dette ikke høyt nok opp, og da velger man altså å ta det ned. Jeg som statsminister kommer ikke til å gå inn i den type enkeltbeslutninger. Jeg er ikke prinsipielt imot at private driver det, men for meg som statsminister er det veldig viktig for å få økonomisk styring med sykehusene, at vi respekterer det systemet som skal skape styring. Griper vi inn i denne type enkeltbeslutninger, ødelegger vi det systemet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg er helt sikker på at hvis Kristelig Folkeparti hadde sittet i regjering, hadde de ment nøyaktig det samme som det jeg mener nå. For Kristelig Folkeparti har faktisk vært en varm forsvarer av den reformen etter at de kom inn i regjeringskontorene sist gang. Det er fordi de ser at når vi har økt bevilgningene til sykehusene i løpet av få år fra 55 milliarder kr til 85 milliarder kr og fortsatt sliter, er det ikke bare et spørsmål om å bruke mer penger, det er også et spørsmål om å lage et system der vi får bedre styring med sykehusene. Hvis statsråder skal begynne å gå inn i enkeltbeslutninger i størrelsesorden 30-40 mill. kr, er det systemet ødelagt. Da har vi ødelagt det systemet som gir oss mer helse, både fordi vi bevilger mer penger enn vi har gjort før, og fordi vi bruker pengene bedre.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg mener at representanten Dørum nå stilte et veldig viktig og godt spørsmål, nemlig spørsmålet om hvordan vi kan bidra til å bedre tilbudet til de pårørende. For det første er jeg opptatt av at alle helseforetak, ikke bare Helse Sør-Øst, gjør det de kan for å få til det. Det kan være gjennom helsehotell, det kan være helsehotell drevet i helseforetakets regi, og det kan være helsehotell drevet i privat regi. Vi ser også noen steder nå at det faktisk er overkapasitet i enkelte områder innenfor helsevesenet. Det vi ser, er at noen omdanner tradisjonelle sykehusposter til helsehotellposter. Det kan være et godt tilbud til de pårørende. Det avgjørende for meg er at jeg tror faktisk at de som er nærmest oppgavene, de som styrer og er i Helse Sør-Øst, er de som best ser hvordan vi løser det problemet, i stedet for at vi fra Regjeringens side går inn og griper inn i enkeltbeslutninger.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Det blir ikke mer penger av at det offentlige bevilger til private. Da er det de totale bevilgningene til helse, til rehabilitering og til rusomsorg som er det avgjørende. Det denne regjeringen har gjort, er å øke de totale bevilgningene. Derfor behandles det f.eks. langt flere pasienter nå enn da Høyre satt i regjeringskontorene. Høyres politikk handler om å svekke den felleskassen som gjør at vi har penger til å betale for helse, omsorg, velferd og mange andre viktige ting, fordi de fortsatt ønsker å bruke flere milliarder kr på skattelette framfor å ha penger i felleskassen. Så er jeg tilhenger av at vi skal ha et samarbeid mellom private og offentlige. Det har vi i stor grad. For eksempel er Diakonhjemmets sykehus, Lovisenberg og Feiringklinikken private ikke-kommersielle sykehus. Vi bruker dem, vi skal bruke dem, og de spiller en stor og viktig rolle i det norske helsevesenet. Vi har også private tilbud innenfor rusomsorgen, og kommer fortsatt til å ha det. Helse Sør-Øst har f.eks. økt bevilgningene til rusomsorg. Det skjer etter anbud. Da er det noen som får, og andre som ikke får. Vi bruker mer penger på privat rusomsorg nå enn i fjor. Men det er fortsatt noen som får nei, fordi vi altså har den konkurransen om anbud som Høyre er tilhenger av. Da kan man ikke si at det er feil hvis noen får nei - det er en del av det systemet som Høyre og mange andre partier ønsker på en del områder. Når det gjelder sykehus, er det riktig at det er noen færre som behandles ved private kommersielle sykehus - vi snakker ikke om private som Diakonhjemmet eller Lovisenberg - mens det har vært en mye større økning av behandlede pasienter ved offentlige sykehus. Samlet sett er det altså en økning i antall behandlede pasienter. Vi behandler flere nå enn før. Jeg tror på at det offentlige fellesskapet må ta ansvaret for et godt helsevesen, et godt tilbud til barn, barneomsorg og barnevern. Jeg mener at det er plass til private, spesielt ikke-kommersielle, men jeg er motstander av en kommersialisering av helsevesenet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg gjentar: Det vi er opptatt av, er det som er best for pasientene, for barna, for dem som trenger velferdstjenester. Vi bruker private der vi mener det er riktig og nødvendig, men vi tror at det offentlige skal ha hovedansvaret og bør, ikke minst innenfor sykehusvesenet, ha hovedtyngden av tjenestene. Men det er også mye feil i det som representanten Sanner sier. Når det gjelder private rehabiliteringsinstitusjoner - også bevilgninger til private rusinstitusjoner - har bevilgningene fra Helse Sør-Øst i løpet av det siste året økt med 12,6 pst. Det er mange som tilbyr i en anbudsprosess, og så er det sånn at noen får ja og andre får nei. Sånn er det når det er konkurranse. Hvis Høyre skal løpe etter alle dem som har fått nei, og si at de må få ja, har man jo fjernet hele poenget med det Høyre er for.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg understreker at det avgjørende for hvor godt tilbud vi har for helsetjenester og andre typer velferdstjenester, er hvor mye vi setter av av den samlede verdiskapingen til å finansiere det. Denne regjeringen har økt bevilgningene til rehabilitering, til helse, til rus, til mange andre viktige velferdsformål. Det kan vi gjøre fordi vi ikke bruker mange milliarder på skattelette. Vi bruker dem på velferd istedenfor. Det andre er at vi er opptatt av å få mest mulig igjen for pengene. Derfor velger vi en kombinasjon av privat og offentlig der vi mener det tjener pasientene og brukerne. Derfor har vi f.eks. Feiringklinikken og Diakonhjemmet, og derfor bruker vi også i noen sammenhenger kommersielle tilbydere når det offentlige ikke har noe å tilby. Vi har mange eksempler på at det offentlige får bedre kapasitetsutnyttelse ved å bruke egen kapasitet. Vi ser det innenfor bl.a. røntgen og laboratorium, der den private andelen har gått ned, og der den offentlige har gått opp, fordi vi bruker vår egen kapasitet. Det er billigere og bedre enn å bruke de private kommersielle som ikke bare skal dekke kostnader, men også skal dekke avkastning og inntjening til eierne. Så jeg føler at det er Høyre som her har ideologiske skylapper. Vi er opptatt av å gjøre det beste for pasientene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg tror det er en grunnleggende misforståelse som Siv Jensen bygger hele sitt innlegg på, at jeg eller Regjeringen ved helseministeren har nektet Helse Sør-Øst å gå videre med sykehushotellet. Det har vi ikke gjort, men vi har gjort to ting: Vi har praktisert det som Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet er for, nemlig sykehusreformen, der det tilligger Helse Sør-Øst å bestemme hvordan de skal bruke pengene sine innenfor de rammene som er bevilget. Det er det ene. Vi står ved det styringsprinsippet som jeg mener er viktig for å holde orden i hele sykehusvesenet. Det andre er at Helse Sør-Øst sin vurdering er at dette ikke er noen gratis gave fra private givere. Dette er noe som skal finansieres av Helse Sør-Øst sine budsjetter gjennom å dekke kapitalkostnader og driftskostnader. Det ville da gå ut over noe annet som Helse Sør-Øst mener er viktigere, som f.eks. akuttavdelinger og nye sykehus andre steder i landet. Den beslutningen har ikke jeg tatt, og den kommer jeg ikke til å gå inn i. Den beslutningen har Helse Sør-Øst tatt, og jeg respekterer den.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg er veldig enig med representanten Sørfonn og mener at Frivillighets-Norge, det ideelle Norge og Organisasjons-Norge gjør en formidabel og veldig flott innsats i det norske velferdssamfunnet på mange områder - helse, rusomsorg, barnevern osv. Det er grunnen til at jeg mener at vi skal føre en velferdspolitikk der det er plass til denne type ideelle ikke-kommersielle organisasjoner og institusjoner, f.eks. Kirkens Bymisjon, Frelsesarmeen og mange andre. Det er også en av grunnene til at jeg er varsom med det som jeg føler at de to høyrepartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, står for, nemlig et ideologisk ønske om å bruke markedet der markedet ikke fungerer, bruke konkurranseutsetting og markedsmekanismer der de ikke virker. Det er også grunnen til at jeg håper at Kristelig Folkeparti tydelig ser dette, slik at de ikke støtter Høyres politikk på dette området rundt omkring i norske kommuner, der man ensidig driver gjennom en markedstenkning, som ikke bare rammer det offentlige, men som også veldig ofte rammer private ideelle organisasjoner.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg er helt enig med Anniken Huitfeldt i at ideologi ikke skal stå i veien for barnas interesser. Da er det i tilfelle noe veldig galt med ideologien. Man skal ikke ha en ideologi som ikke sørger for at man ivaretar behovene til de svakeste, f.eks. barn. Derfor har vi innenfor barnevernet alltid hatt en kombinasjon av offentlige og private institusjoner. Jeg kan ikke og vil ikke mene noe om hver enkelt institusjon. Det jeg mener, er at de som er ansvarlige rundt omkring på de ulike institusjonene, alltid må vurdere både kvalitet og utnyttelse av kapasitet i egne institusjoner. Det er den type konkrete vurderinger av hva som tjener barnas beste, som avgjør om man velger en offentlig institusjon eller en privat institusjon. Men det er ikke noe prinsipielt galt i å ha private innenfor f.eks. barnevernet. Det har vi mye av.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg mener at det representanten Høybråten nå tar opp, er en viktig problemstilling. La meg først understreke et par grunnleggende ting. Det ene er at det også på dette området er slik at det er de totale bevilgningene, de totale rammene, som er avgjørende for hvor mye tilbud vi kan gi, f.eks. innenfor rusomsorgen. Når det gjelder tilskuddsposten til frivillig rusarbeid, er den nå på nesten 120 mill. kr. Det har vært en betydelig økning der de senere årene. Vi har også økt andre støtteordninger for rusarbeid. Da kan vi gi flere tilbud. Man kan være for eller imot å øke dette enda mer, men totalrammene er viktige. Så har vi hatt en interessant debatt her i Stortinget i løpet av denne halvtimen. Først fikk jeg betydningsfulle spørsmål fra høyrepartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, der de ønsket flere kommersielle innslag, mer fri konkurranse, anbud og den type ting. Nå får jeg det jeg mener er en viktigere problemstilling på bordet, nemlig: Er det slik at de kommersielle går for langt, går anbudstenkningen for langt, slik at ikke det offentlige taper, men at de som står imellom de kommersielle og det offentlige, nemlig de frivillige ikke-kommersielle, taper? Det er en problemstilling jeg er villig til å se på, fordi vi er opptatt av å ha sterke frivillige organisasjoner. De gir et viktig bidrag på mange velferdsområder i det norske samfunnet. Jeg vil være varsom med å tolke EØS-regelverket på stående fot i stortingssalen, for det er et komplisert og sammensatt regelverk, men på noen av disse områdene er det strenge regler om offentlige anbud, som i hvert fall i noen grad begrenser mulighetene til å velge noen private framfor andre private. Vi skal se på det regelverket og se på hvilke juridiske muligheter vi har, og hva som kan være politisk riktig. Uansett mener jeg, på dette området som på de tidligere områdene som er drøftet, at vi trenger en kombinasjon av offentlige og ideelle private, og på noen områder er det også slik at det er riktig å benytte kommersielle som et supplement.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Regjeringen har vært veldig klar og tydelig på at vi ikke er motstandere - tvert imot er vi tilhengere - av de private som ikke er kommersielle. Det dreier seg om typer institusjoner som Diakonhjemmet, Lovisenberg Sykehus, Feiringklinikken og institusjoner innenfor rusomsorgen som de senere årene har fått mer penger til rusarbeid fra frivillige organisasjoner. I den grad det har gått ut noe styringssignal, er det at vi har ønsket å redusere bruken av de kommersielle. Og der skjønner jeg at representanten Høybråten er enig med Regjeringen, for Høybråten er også urolig for at de kommersielle får for stor plass og går på bekostning av de private ideelle organisasjonene. Så vil jeg bare si at jeg vil se på regelverket. Jeg vil se på argumenter for og imot, og vi vil benytte oss av det handlingsrommet som måtte være der. Jeg vil ikke si noe mer enn det jeg har dekning for. Vi skal se på regelverket, og se på argumenter for og imot, fordi jeg i utgangspunktet også er en sterk tilhenger av de private ikke-kommersielle organisasjoner og mener at kommersielle kan skape ubalanse i mange velferdssamfunn.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg mener fortsatt at det er en viktig problemstilling, og jeg mener at den debatten vi har hatt i dag, har illustrert veldig tydelig at når vi bruker ordet «private», mener man veldig lett forskjellige ting. Når Høyre og Fremskrittspartiet snakker om private, som man gjorde i begynnelsen av debatten, snakker man om de private kommersielle. Dem mener jeg man skal være varsom med å bruke i velferdsproduksjonen. Jeg sier ikke at de ikke har en rolle. De har en rolle. Vi har kommersielle der også, men jeg mener at det kan gå på bekostning av både ønsket om et likeverdig tilbud og det verdifulle bidraget de private ideelle ikke-kommersielle, f.eks. kristne organisasjoner, yter. Derfor mener jeg at det er verdt å se på både hvilket rom regelverket gir, og argumenter for og imot å endre det regelverket. Så det skal vi se på, uten at jeg nå kan si endelig hva konklusjonen blir.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Først det grunnleggende. Det jeg er opptatt av, er at vi får styrket tilbudet til dem som trenger rusbehandling, helsetjenester og andre typer velferdstjenester. Derfor har vi bevilget mer til det. Det behandles flere, og det er flere som får et tilbud. Så mener jeg at det offentlige må ha hovedansvaret. Det offentlige må finansiere det, og det må være et spleiselag. Derfor er jeg imot skattelettelser og for penger til det spleiselaget. Men så sier jeg jo at det er plass til andre - vi har lang historie for også å ha ikke minst private ikke-kommersielle typer organisasjoner osv. Så er det slik at når vi først åpner opp for å ha anbud, som vi har på noen områder, eller i hvert fall forhandlinger med ulike private, vil det noen ganger være slik at man, bl.a. ut fra en vurdering av kvalitet, kommer til at den bør få oppdraget, ikke den . Da kan ikke jeg som statsminister sitte og si at hvert eneste nei i en slik konkurranse skal vi overprøve. Der stoler jeg faktisk, når det gjelder rus, på helseforetakene. De har fått økte bevilgninger, de har økt bevilgningene til kjøp av rustjenester, og så har de brukt dem på den institusjoneni stedet for på den institusjonen. Jeg har ikke tenkt å gå inn og overprøve de enkelte beslutningene. Jeg har tenkt å øke bevilgningene, slik at det kan bli mer behandling til dem som trenger det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Så vidt jeg hørte, sa representanten at det var feil at sykehusene og kommunene hadde fått mer. Det er ikke feil, det er helt riktig. Denne regjeringen har sørget for vesentlig mer penger til sykehus og vesentlig mer penger til kommuner. Det betyr ikke at det er nok, men det betyr at det nå blir brukt mer på omsorg, mer på dem som har det vanskeligst, enn da Høyre satt i regjering. Når det gjelder f.eks. Helse Sør-Øst, har de økt bevilgningene til kjøp av rustjenester. Men det betyr ikke at alle som leverer et anbud, får tilslag på anbudet. Helse Sør-Øst vurderer kvalitet, kostnader og egenkapasitet, og så velger de noen framfor andre. Sånn må det være når det er et anbudsopplegg eller forhandlinger med ulike private leverandører. Det at noen får nei, er ikke bevis på at det er noe grunnleggende galt. Det betyr bare at selv om rammene øker og vi bevilger mer til kjøp av private rustjenester, er det ikke slik at alle får ja.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg er veldig bekymret for de enorme problemene og menneskelige tragediene som er knyttet til rusmisbruk - misbruk av narkotika, misbruk av alkohol, misbruk av rusmidler generelt. Det handler om forebygging, og det handler om behandling, rehabilitering. Vi har bevilget mer, og vi skal fortsette å bevilge mer, for det er fortsatt altfor lite. Men i tillegg til forebygging og behandling handler det om noe annet også: Det handler om respekt, menneskeverd, at man ikke fornekter, at man ikke viser mangel på respekt for mennesker som er i dype livskriser. Så jeg tror at vi som samfunnsborgere og som politiske ledere i tillegg til å bevilge penger og vedta lover og forskrifter også har noe med å formidle en holdning til de menneskene som rammes av rus. Også det tror jeg vil hjelpe og bøte på problemene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Først vil jeg gjerne si at i skoledebatten må vi greie en balansegang mellom det å se problemene og det ikke å svartmale. Det er mange utfordringer og problemer i norsk skole. Det er mye som ikke fungerer godt nok, men det er også svært mye som fungerer veldig bra. Hvis vi ikke får fram det, tror jeg vi bare svekker skolen ytterligere, svekker motivasjonen for å bli lærer, svekker rekrutteringen til læreryrket ytterligere. Det som fungerer bra i norsk skole, er faktisk at det store flertallet lærer det de skal lære. Våre skoler bidrar mindre til sosial ulikhet, faktisk mer til sosial utdanning, enn skolene i de fleste andre land. Vi scorer høyt på noen mål i internasjonale statistikker, men så sliter vi på andre, bl.a. i en del naturfag og i en del språkfag. Da er læreren nøkkelen. Derfor ønsker vi å styrke både utdanning av lærere og etter- og videreutdanning av lærere. Dette var et hovedbudskap i min nyttårstale, og siden da har vi hatt tett dialog med skolens folk, ikke minst mange lærere. Det vi jobber med nå, er tiltak knyttet til et par-tre ting: Det ene er å styrke lærerutdanningen. Det vi da ser på, er mulighetene for mer tid til fordypning i spesielle fag. Det andre er at lærere forteller oss at de gjerne ønsker mer praksis. De har vært på lærerskole i mange år, men nesten ikke undervist. Og det tredje er det å lære gjennom mer tid til pedagogikk. Når det gjelder etter- og videreutdanning av lærere, er hovedmeldingen vi får, at vi har for mange korte kurs og for lite systematisk kompetansegivende etterutdanning. Alt dette vil vi presentere i stortingsmeldingen. Jeg har respekt for stortingsmeldinger, for det er den måten Regjeringen kan legge fram sine forslag på, drøfte dem med Stortinget og så følge dem opp.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg mener vi har mye å lære av mange kommuner i skolepolitikken, for det er et mangfold, og mange har veldig gode erfaringer og gode resultater. Jeg har sett på det man gjør i Oslo. Vi har også snakket med andre kommuner. Og igjen er det slik at fordi kommuneøkonomien er styrket, er det lettere for flere kommuner å satse mer på skolen, enten det er i form av flere timer, som nå kommer, eller det er i form av mer etter- og videreutdanning av lærere. Det ble lagt inn en ganske betydelig sum fra den forrige regjeringen til etter- og videreutdanning av lærere. Vi har videreført bevilgningene, og vi må se på hvordan vi nå kan håndtere de pengene også i framtiden, slik at det er penger til etter- og videreutdanning av lærere.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg mener som spørsmålsstilleren at alle barn i Norge, også samiske barn, har krav på en god utdanning, og at samiske barn har krav på læremidler på samisk. Jeg kjenner ikke til at det er 150 000 lærebøker på lager rundt omkring i norske forlag, men det skal jeg ta med tilbake til Kunnskapsdepartementet og be dem undersøke saken. Regjeringen ved Arbeids- og inkluderingsdepartementet vil om kort tid legge fram en egen stortingsmelding om samepolitikken. Utdanning er en viktig del av den meldingen for å sikre samer reelt sett samme rett til utdanning som andre deler av befolkningen i Norge.