trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-04-03:
For Senterpartiet har det vært ett hovedanliggende i forbindelse med denne saken, og det har vært å sikre eierskapet til grunnleggende infrastruktur når det gjelder vann og avløp, noe som er livsnødvendig for deg og meg og oss alle. Vi tror ikke at svaret på de problemene vi ser innenfor vann- og avløpssektoren, er privatisering. Vi tror nettopp at det er offentlig eie. Vi tror ikke at vi får løst de utfordringene vi har med hensyn til kvalitet, ved å overlate driftsansvar eller eierskap til private aktører, for innenfor dagens VA-lov kan vann- og avløpsverkene legge på vannavgiften og sikre nettopp den kvaliteten som innbyggerne fortjener. Og hvis ikke lokalpolitikerne sørger for det, kan de kastes i valg. Vi kan si: Dere har ikke gjort jobben - vi kan kaste dere i valg. Hvis de gjør jobben, vil de kanskje få tillit igjen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-04-03:
Det er helt riktig som representanten fra Fremskrittspartiet sa, at dette handler om ideologi. Det er ideologiske forskjeller mellom partiene. Det er noen saker som vi i Senterpartiet mener er så grunnleggende for et samfunns måte å fungere på, at vi ønsker at det skal være i offentlig eie, som f.eks. skolepolitikk. Selv om vi har stor tro på lokaldemokratiet, ønsker vi ikke en storstilt privatisering av norsk skole. Og når det gjelder f.eks. sykehus: Selv om vi i utgangspunktet ønsket at fylkeskommunen skulle eie sykehusene, har vi aldri ønsket at private skal eie dem, fordi vi mener det er et grunnleggende offentlig ansvar. Det samme gjelder vann og avløp. Vi mener det er helt grunnleggende for et samfunn at vi kan sikre våre innbyggere et godt vann- og avløpssystem. Derfor mener vi det skal være i offentlig eie. På områder der vi har høstet erfaringer fra andre land, og der vi har sett hvor galt det kan gå med private monopol, må det være lurt å lære av andres feil og slå fast at vi ønsker ikke et system i Norge der private aktører skal komme inn på eiersiden og få et monopol på noe som det ikke er mulig å konkurrere om. Så det er en ideologisk forskjell. Vi ønsker at det offentlige skal ta ansvar og sikre innbyggerne et godt tilbud, mens Fremskrittspartiet tydeligvis ønsker at det skal være fritt fram, og så får man se hvordan det går. Hvis man reiser til England eller leser om engelske tilstander, tror jeg man vil se at det ikke har vært noen stor suksesshistorie.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-04-03:
I St.prp. nr. 39 foreslår Regjeringen å rette opp de feil som er gjort overfor et større antall, trolig om lag 50 000, tidligere statsarbeidere som enten ikke har fått pensjon fra Statens Pensjonskasse, eller som har fått for liten pensjon. Som saksordfører er jeg svært glad for at Regjeringen har lagt opp til en så romslig ordning at alle som er direkte berørt, vil få full kompensasjon, inkludert renter av de manglende utbetalingene, og at dette skal omfatte også dem som til nå ikke blitt registrert med pensjonsrettigheter. Det er viktig at det nå gis så god informasjon at absolutt alle får det de har krav på. Jeg er glad for at det er en samlet komite som slutter seg til Regjeringens forslag om at staten skal dekke opp om lag 234 mill. kr i etterbetaling av pensjon og betaling av rente. Dette er 84 mill. kr mer enn det Statens Pensjonskasse har gått inn for, og jeg forventer at Statens Pensjonskasse prioriterer arbeidet med disse oppgjørene. Det er i denne saken avdekket at Statens pensjonskasse og en rekke statlige arbeidsgivere ikke har hatt gode nok rutiner for å sikre sine ansatte de pensjonsrettigheter de har krav på. Dette er alvorlig, og det er betenkelig at det har gått så lang tid før feilene er oppdaget. Jeg mener det er grunn til å beklage overfor de mange som er blitt rammet. Jeg håper den måten saken nå blir løst på, blir oppfattet som fullt ut tilfredsstillende. Jeg vil også rose media som har bidratt til å avdekke disse feilene. Når slike alvorlige feil blir avdekket, er det nødvendig at man finner fram til årsakene og setter i verk tiltak for å sikre at tilsvarende ikke kan skje igjen. Det påligger både storting og regjering å sørge for at dette skjer. I en så stor og spesiell sak som dette mener jeg det er naturlig at det her på Stortinget er kontroll- og konstitusjonskomiteen som tar seg av de nærmere undersøkelser. Kommunal- og forvaltningskomiteen er blitt kjent med at kontrollkomiteen har tatt initiativ til å følge opp denne delen av saken. Regjeringspartiene har derfor nøyd seg med å vise til dette initiativet i denne innstillingen. Jeg er ikke i tvil om at statsråden vil legge stort alvor i oppfølgingen av Statens pensjonskasses arbeid med å sikre at slike feil ikke skal kunne gjenta seg. Jeg føler meg sikker på at de andre statsrådene som har ansvar for statlige virksomheter, vil se til at alle ansatte får den pensjonen de har krav på, og at de feil som vi her har sett, og nye feil blir rettet opp så fort som mulig.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
I en teoretisk verden med et fritt marked har representanten Lundteigen helt rett, men ingen av oss lever i en teorisk verden - verken Lundteigen eller undertegnede. Det betyr at det offentlige - staten og kommunene - i et samfunn som det norske bruker helt andre virkemidler enn eierskap for å sikre de forholdene som Lundteigen er opptatt av, også på andre områder enn innenfor vann- og avløpssektoren. Dette sikres gjennom annen type lovregulering, gjennom planverk og ikke minst gjennom reguleringen i forbindelse med avgifter. Det som er problemet med å trekke den type konklusjoner som Senterpartiet og regjeringspartiene har gjort i denne saken, uten å diskutere premissene, er f.eks. at en kan hindre gode løsninger i samarbeid mellom det offentlige og det private, fordi en rir prinsipper.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
I det opprinnelige forslaget står det: «Gjennom å sikre at kommunene, uansett organiseringsform, driver VA-virksomheten i egenregi, vil man understreke rettighets- og miljøperspektivet for VA-sektoren.» Er statsråden enig i dette?
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
Det må være opp til presidenten.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
Sitatet er: «Gjennom å sikre at kommunene, uansett organiseringsform, driver VA-virksomheten i egenregi, vil man understreke rettighets- og miljøperspektivet for VA-sektoren.»
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
Jeg har et spørsmål til representanten Lundteigen. Nå har representanten Trygve Slagsvold Vedum også tegnet seg på talerlisten, så kanskje han kan være behjelpelig med å svare på spørsmålet. Når jeg hører Senterpartiets argumentasjon for forslaget, oppfatter jeg at det er rent prinsipielt, knyttet til at her er det snakk om et naturlig offentlig monopol innenfor forsyning av noe som har sterk tilknytning til et sikkerhetsspørsmål. Det er på en måte hele argumentasjonen, og det er et prinsippvedtak. Mitt spørsmål til Senterpartiet er da: Når kommer Senterpartiet med et Dokument nr. 8-forslag om å sikre offentlig eierskap til landets strømnett for all framtid?
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
Dette er en alvorlig sak, som de andre representantene også har vært inne på. I Norge, der en tradisjonelt sett har hatt veldig stor tillit til at systemet er riktig, og at de svarene som systemet gir, er korrekte, viser det seg at det ikke alltid er tilfelle. Det er også noe vi må ta inn over oss, at det av og til, blant alle de henvendelsene vi får, alle de mailene som sendes til oss av enkeltpersoner som hevder seg urettferdig behandlet, og som i utgangspunktet får som svar at det ikke er tilfellet, faktisk er tilfeller der svarene ikke er riktige, og at det skjer feil, at det er mennesker som ikke får det de rettmessig har krav på. Derfor er det i denne saken grunn til å berømme de som har stått på, og berømme media som også har vært med på å avdekke disse forholdene. Det er store beløp det er snakk om, og da tenker jeg ikke på for staten å betale ut, men for dem som skulle hatt pengene. Mange av dem som omfattes av dette, har ikke hatt noen stor pensjon. Dette hadde vært penger som hadde vært gode å ha på det tidspunktet da pengene skulle ha kommet. Nå har Høyre reist sak om dette i kontroll- og konstitusjonskomiteen, og sendt brev til departementet om saken, og regner med at det vil komme en gjennomgang og et svar i forhold til dette. Men det er jo grunn til å stille spørsmål ved om det er behov for å be også eksterne konsulenter eller andre om å gå gjennom og dobbeltkontrollere det arbeidet som er gjort i Statens Pensjonskasse. Det er grunn til å få en sak når det gjelder hvordan Statens Pensjonskasse i dag er organisert, hvilke kontrollmekanismer som er der, og ikke minst en vurdering av om dette kan forbedres - og forslag til forbedringer - sånn at disse feilene ikke skjer på nytt.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-03:
Jeg vil takke statsråden for informasjonen, selv om den er alvorlig. Det er nå nye avdekkinger av feil som er gjort, som omfatter nærmere 3 000 mennesker. Og da gjenstår jo kontroll av i overkant av 200 000, så det er ikke sikkert at dette er slutten på avdekking av feil. I mitt innlegg tok jeg opp to forhold. Det ene var om statsråden ville vurdere å bruke også ekstern gjennomgang og kvalitetssikring av Statens Pensjonskasse og det arbeidet som er gjort, for å forsikre seg om at det ikke også gjøres feil nå i forbindelse med den nye gjennomgangen. Det andre spørsmålet, og det kanskje viktigste, er at hvis en ser på Statens Pensjonskasses organisering, vil de fleste - tror jeg - se at de etablerte kontrollmekanismene kanskje ikke er sterke nok. Vil statsråden komme til Stortinget med en egen sak om organiseringen av Statens Pensjonskasse?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-04-03:
Jeg må begynne med å si at dette har vært en litt snodig sak å behandle i komiteen. Det er altså et regjeringsparti, Senterpartiet, som ber sin egen regjering fremme en sak for Stortinget. Vi kan spekulere på årsakene til det, men jeg skal la det være opp til Senterpartiet om de ønsker å gi en forklaring. Hvorfor kunne ikke Regjeringen bare fremmet det selv? Per i dag er det ingen overhengende fare for at eierskapet til vann- og avløpsstrukturen skal privatiseres, men vi vet ikke hva framtiden vil bringe. Det er positivt å være føre var i denne saken, selv om forslaget i dag ikke nødvendigvis får en stor praktisk betydning akkurat nå. Vann er grunnleggende viktig for livsgrunnlaget. Vi må sikre at det alltid skal være lett tilgjengelig for allmennheten til en lavest mulig pris. Jeg har sansen for tankegangen i forslaget. Rent vann er allerede et knapphetsgode globalt sett, og kampen om ferskvannsressursene i framtiden vil tilta. Det finnes i dag flere eksempler på konflikter mellom land der tilgang til vannressurser er en viktig faktor. Vann- og avløpssektoren står også overfor enorme investeringsbehov når det gjelder vedlikehold. Dette er en utfordring som jeg tror det offentlige er best skikket til å håndtere på en egnet måte. Private investorer som går inn på markedet med et fem- eller tiårsperspektiv, kan ikke ha samme ansvarsfølelse for å forbedre og vedlikeholde rørnettet. Det er store verdier det her er snakk om. Infrastrukturen er finansiert av brukerne og har en enormt stor gjenanskaffelsesverdi. Kristelig Folkeparti støtter forslaget om offentlig eierskap, men mener at eierskap alene ikke sikrer kvalitet og vedlikehold. Det er et annet forslag i innstillingen som Kristelig Folkeparti er sammen med Høyre og Fremskrittspartiet om. Vi ber nemlig Regjeringen komme tilbake med forslag til en samlet norsk vann- og avløpslov. I dag er lovgivningen på området spredt utover, ja, jeg tror det er på så mange som 12 departement. Det medfører et uoversiktlig og lite tydelig lovverk. Det er behov for et klarere rammeverk, og for at ansvaret og kompetansen samles under ett ansvarlig departement. Jeg mener sektorens utfordringer løses best med en egen vann- og avløpslov. Jeg håper Regjeringen tar anmodningen fra organisasjoner som NORVAR og KS på alvor og raskt kommer i gang med arbeidet med en sektorlov på VA-området. Landets kommuner og eksperter på feltet ser et stort behov for og ønsker denne loven. Jeg forventer at Regjeringen gjør det samme. Oppsummert: Kristelig Folkeparti stiller seg bak forslaget i dokumentet om et snarlig lovarbeid knyttet til eierskapet, men vi håper også på trinn to i prosessen - at arbeidet med en helhetlig VA-lov blir satt i gang. Da vil vi sikre både tilgang, vedlikehold og kvalitet på vannressursene. Dette må vi sikre før vi kommer i en eventuell krisesituasjon.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-03:
Forslaget fra regjeringspartiene sier eksplisitt at man ønsker at den norske vann- og avløpsinfrastrukturen skal bli heleid av det offentlige. Man har riktignok endret på begrepet «i all framtid», men det er jo så sin sak. Poenget her er følgende: I forslaget er det ett konkret unntak. Man tar høyde for at man skal gjøre unntak for ikke-kommersielle private andelslag. Men man nevner ingenting om det som er en realitet, nemlig at det er en rekke private industribedrifter som sitter med vannrenseanlegg, og det er en problemstilling i forhold til dette forslaget. Mitt spørsmål til statsråden: Er det slik at man nå ligger i startgropa, klar til å iverksette et nasjonaliseringsprogram rettet mot norske industribedrifter som har egne vannrenseanlegg?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-03:
Dette er på mange måter en oppsiktsvekkende sak Stortinget har til behandling i dag. Jeg vil hevde at på særlig to punkter avslører det regjeringspartiene generelt og ikke minst Senterpartiet spesielt når det gjelder deres politikk på dette området. Jeg vil sette det litt på spissen og si at dette handler om ideologi. Det er en regjering som demonstrerer en ideologi som på mange måter befinner seg så langt ut på venstresiden at det ville gjort selv en politiker som Hugo Chávez stolt. Dette handler om grensegangen mellom offentlig og privat eierskap. Hurtigarbeidet i denne saken understrekes ved at man ikke har tatt hensyn til f.eks. industribedrifter i dette forslaget som ligger til behandling i Stortinget i dag. Man har ikke tenkt igjennom at man i realiteten nå i dag bestiller nasjonalisering av vannrenseanlegg til en del industribedrifter i Norge. Det viser hurtigarbeidet i denne saken, og hvor lite gjennomtenkt det er. Dessuten avslører det regjeringspartiene når ikke minst Senterpartiet i enhver sammenheng snakker om viktigheten av den lokale styringsretten, av at de lokale folkevalgte skal få lov til å styre i sine egne kommuner. Denne saken viser at det gjelder åpenbart ikke dersom man ikke fører en politikk etter Senterpartiets program. Jeg synes det er beklagelig, men man viser i denne saken at man grunnleggende sett ikke er den varme forsvarer av lokaldemokratiet som man ynder å framstille seg selv som i en rekke andre sammenhenger. Fremskrittspartiet har en pragmatisk tilnærming til denne typen grensedragninger. Vi har faktisk tro på lokale politikere og deres dømmekraft og nærhet til egne lokalmiljøer, og på deres evne til å ta velbegrunnede, skikkelige, fornuftige avgjørelser på vegne av sin egen kommune. Vi har tiltro til det. I praksis vil det bety at i de aller fleste tilfellene vil vann- og avløpsanlegg forbli i offentlig eie. Vi vil ikke ha noen situasjon hvor det offentlige vann- og avløpssystemet selges ut over en lav sko til internasjonale aktører, slik det blir fremstilt av noen. Det er overhodet ikke en problemstilling. I motsetning til regjeringspartiene har Fremskrittspartiet tiltro til lokalpolitikernes egen dømmekraft.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2008-04-03:
Leo A. Grünfeld har saman med sin kollega Gjermund Grimsby greidd ut «Norsk økonomi og EUs tjenestedirektiv» på oppdrag av Nærings- og handelsdepartementet. Dei konkluderer med at vatn- og avløpstenester er ein del av EUs tenestedirektiv. Dei meiner at sidan vatn og avløp vert prisa, kjem det inn under kategorien «økonomiske tjenester av allmenn interesse», og må omfattast av tenestedirektivet. Konklusjonen deira er at dette vil vere i strid med tenestedirektivet og også i strid med gjeldande EØS-lovgjeving. Kva meiner statsråden om dette?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2008-04-03:
Statens pensjonskasse har oppdaga at ytterlegare 2 900 pensjonistar har fått for lite utbetalt i pensjon. Årsaka er rot og manglande kontrollrutinar internt i Statens pensjonskasse. Komiteen var på besøk i Statens pensjonskasse for kort tid sidan, og eg må seie i alle fall for min del at eg sat igjen med det inntrykket, etter å ha fått den informasjonen, at dei hadde rimeleg bra oversikt over stoda. Eg vert litt overraska når dette no kjem opp, og eg vil også vise til reportasjar der det vert avslørt at Statens pensjonskasse i minst tre år har hatt kunnskap om at statsarbeidarar ikkje har fått det dei hadde krav på. Eg vil då vere samd i det som vert sagt av dei som har hatt ordet tidlegare her, og eg oppfattar det slik at kontrollkomiteen og Riksrevisjonen no vil gripe fatt i dette. Derfor er det ikkje grunnlag for å seie noko anna enn at eg reknar med og tek det for gitt at det no vert rydda opp i desse sakene, slik at dei som har krav på pensjon, rimeleg kvikt får det dei har rettmessig krav på.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-03:
Lat meg begynne med å rette opp noko som må ha vore ei misforståing. Når representanten Helleland trur at samtrafikknavet fyrst og fremst er på nivå 3, er det feil. Samtrafikknavet skal handtere både nivå 3- og nivå 4-løysingane. Nivå 3-løysingane har vi allereie. Dei er for så vidt kopla på både Altinn og Miside. Innloggingsløysinga er slik sett samla. Men samtrafikknavet skal jo vere den offentlege infrastrukturen - har du ein type bypass, skal du kunne bruke nivå 4-løysing. Om du treng å utføre ei teneste på nivå 4 òg i ein annan etat, skal du kunne bruke den eine løysinga du allereie har, til å logge deg på i ein annan etat. Det er den tekniske infrastrukturen som skal gjere at du vert identifisert òg overfor den andre etaten, og det er dette vi skal i gang med å utarbeide. Lat meg også minne om at dei aller fleste tenestene som er der pr. i dag, fyrst og fremst er tenester der ein treng nivå 3. Skatteetaten sine tenester, f.eks., er det, og Lånekassa har berre ei teneste der ein treng nivå 4, og det er når ein skal underteikne gjeldsbrevet. Vi må ikkje snakke som om vi trur at vi i dag verken har eID eller offentlege tenester som er avanserte, for det har vi. Når det gjeld spørsmålet om å ta i bruk Miside, er svaret at det viktigaste fyrst og fremst er å få etatane til å utvikle fleire tenester som er elektroniske. Der har eg ein god dialog med dei statlege etatane, og eg har òg ein god dialog med KS. Det vi veit, er at det kanskje er så mange som oppunder 200 kommunar som i dag ikkje har tenester av ein slik kvalitet at dei kan leggjast ut på Miside. Det seier noko om kompetanse, og det seier noko om økonomi ute i kommunane når det gjeld å prioritere dette. Det er den jobben vi gjer både gjennom å styrkje kommuneøkonomien og ved å oppmode til interkommunalt samarbeid, for dette er eit område der det går utmerkt godt an å ha interkommunalt samarbeid. Det er fyrst og fremst dei kommunale tenestene vi bruker, og som innbyggjarane opplever som relevante. Viss ein er arbeidsledig, har ein jo bruk for Aetat noko oftare, men eg, som er ein yrkesaktiv person, vil sjeldan ha behov for å gå inn på Lånekassa eller andre statsetatar. Det er når eg skal levere sjølvmeldinga mi, at eg har det behovet. Det å få på plass fleire tenester er det som vil stimulere både bruken og, ikkje minst, etterspørselen. Då er det som eg seier, at vi har allereie marknadsaktørane i dag som fint kan inngå avtalar med dei statlege etatane. Så vil den offentlege ID-løysinga komme som eit alternativ, men ikkje som eit pålegg. Det trur eg vil gi oss ein rik tilgang av ulike ID-ar, som i lag spinn opp kvarandre med innovasjon og utvikling. Vi har truleg nokre tal som seier kva ein kan spare, men eg er, som representanten Helleland, oppteken av å seie at sparte kroner og øre ikkje nødvendigvis er frigitte kroner og øre. Det er mange andre ting ein kan bruke frigjord arbeidskraft til, f.eks. å heve servicenivået.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-03:
Lat meg no seie at eg førebels har fått ei munnleg orientering, og ei skriftleg ei ligg på bordet mitt når eg kjem opp igjen i dag. Ho skal vi sjølvsagt gå nøye gjennom - kanskje treng vi å stille oppfølgingsspørsmål, men eg har varsla kontroll- og konstitusjonskomiteen om at dei vil få ei skriftleg utgreiing frå mi side så raskt som eg kan få det til. Så vert det opp til kontroll- og konstitusjonskomiteen å behandle det vidare. Men det er klårt at både statsarbeidarsaka og dette nye gjer at eg sjølvsagt vil vurdere om kontrollrutinane og etatsstyringa av Statens Pensjonskasse er god nok. Men det er altfor tidleg å seie noko om det. Eg vil tvert imot vise til at når ein no finn og avdekkjer desse nye eksempla, er det fordi at ein har auka kvalitetskontrollen. Ein køyrer no fleira kontrollar og går gjennom sine medlemsregister. Dermed finn ein desse tilfella - dessverre. Og som representanten Høie seier: Det er svært alvorleg. Problemet er nok at ein i tidlegare tider ikkje har hatt ein like god kontroll med medlemsregistra sine, og det er det som kjem ut av skapet i dag, og det er sjølvsagt sterkt beklageleg.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-04-03:
Først vil jeg berømme interpellanten for å ta opp en viktig sak. Denne interpellasjonen har tydeligvis gjort at statsråden har fått fart på saken, jf. Aftenposten i dag. Elektronisk ID er et spennende konsept som kan bidra til å forenkle og avbyråkratisere kontakten mellom det offentlige, den enkelte borger og bedrifter. Elektronisk ID eller signatur gjør det mulig for den enkelte å signere dokumenter, selvangivelsen, søknader o.l. elektronisk. Med andre ord: Både det offentlige og den enkelte kan spare tid og krefter med elektronisk ID. Venstres anliggende i denne sak er i hovedtrekk at vi ønsker en slik ordning. Vi er også opptatt av at en slik ordning med elektronisk ID må være sikker og trygg, som også Sortevik var inne på, slik at både avsender og mottaker skal ha tillit til at informasjon som er sendt med elektronisk ID, ikke kommer på avveier og ikke blir misbrukt. Som vi har hørt tidligere, har danskene kommet langt på dette området. Om den beste måten å komme videre på i dette arbeidet er å gjøre det i offentlig regi, gjennom å innhente tjenester fra det private eller gjennom et privat-offentlig samarbeid, er mindre viktig. Det som er viktig, er å få på plass en velfungerende ordning raskt. Venstre registrerer at man i Danmark har kommet langt gjennom å hente inn kunnskap og tjenester fra private tilbydere. Vi mener det er naturlig at den norske regjering vurderer det samme. Venstre vil derfor utfordre fornyingsministeren på om man faktisk har gått grundig inn i den framgangsmåten man har hatt i Danmark på dette området, og det ville vært interessant å få høre fornyingsministerens vurdering av denne ordningen.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-09:
På vegne av stortingsrepresentantene Per-Willy Amundsen, Åge Starheim og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om å gi kommunene vetorett mot etablering av asylmottak.
Martin Engeset (Høyre), 2008-05-09:
På vegne av representanten Bent Høie og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om modernisering og forbedring av bostøtteordningen.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-05-09:
Jeg tok ordet for å kommentere et par ting. Først til representanten Svein Flåtten: Hvis han har oppfattet saksordføreren slik at når høringsutkastet i uendret stand skulle komme fra Arbeids- og inkluderingsdepartementet, så var det det vi skulle slutte oss til, er ikke det i pakt med det som er saksordførerens formening. Jeg var veldig klar på at dette med ulikheter mellom private og offentlige tjenestepensjonsordninger i denne sammenheng er en reell problemstilling, der vi er veldig åpne for å få en vurdering av hvordan vi kan få en likebehandling. Det er hermed understreket, og det var jeg inne på i mitt innlegg flere ganger. Så er det også slik at det er en annen problemstilling som etter min mening bør vurderes, og det er at når det gjelder pensjonsordninger etter foretakspensjonsloven, bygger de på prinsippet om at ytelsene er fastsatt som netto ytelser som kommer i tillegg til beregnet og ikke faktisk utbetalt folketrygdytelse. Jeg mener at det også er grunnlag for å se på netto/brutto-diskusjonen rundt det som er i de offentlige tjenestepensjonsordningene, og det som er etter foretakspensjonsloven. Vi bør ha en bred vurdering av spørsmålet når vi først skal ta det opp. Jeg kan ikke se at det skal være noe grunnlag for at det skal være så pass store forskjeller. I offentlige tjenestepensjonsordninger kan man altså få 66 pst. av opptil 12 G, mens det i andre ordninger er 66 pst. av opptil 6 G. Så var det fristende - men jeg skal være litt tilbakeholden, det er fredag, og det er godt vær - å anmode Fremskrittspartiet om å lese sine merknader i innstillingen til Ot.prp. nr 32 for 2006-2007. Jeg skal ikke lese dem her, men jeg har sjelden opplevd en slik bred støtte ikke bare til arbeidslinja, men til det som var Regjeringens opplegg både i forhold til at det ikke skulle ytes uførepensjon når det gjaldt attføring, og til dels enda klarere når det gjaldt rehabilitering. Jeg skal ikke dra det lenger, bare minne Fremskrittspartiet om sin nære fortid våren 2007.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-05-09:
Fremskrittspartiet støtter forslaget fra Høyre og Venstre om å likebehandle uførepensjon fra private og offentlige tjenestepensjonsordninger. Ved behandlingen av Ot.prp. nr. 32 for 2006-2007 støttet Fremskrittspartiet gjeldende rett om at uførepensjon ikke skal supplere attføringspenger. Det gjorde vi av hensyn til å få lagt til rette for at mennesker skulle komme tilbake til arbeidslivet, noe som er til det beste både for den enkelte og for samfunnet. Vi påpekte i den forbindelse forskjellsbehandlingen mellom privat ansatte og ansatte i det offentlige. Vi er klar over at Regjeringen tar sikte på å legge frem en lovproposisjon i løpet av våren. Fremskrittspartiet frykter imidlertid at denne proposisjonen ikke i tilstrekkelig grad vil sikre reell likebehandling av offentlige og private ordninger. Likebehandling er et viktig prinsipp for Fremskrittspartiet, og vi støtter derfor forslaget om likebehandling av private og offentlige tjenestepensjoner når det gjelder adgang til uførepensjon under mottak av korttidsytelser fra folketrygden. I likhet med forslagsstillerne ønsker også Fremskrittspartiet å gjeninnføre skattefritak for de ansattes fordel ved arbeidsgivers dekning av utgifter til behandling eller helseforsikringer. Fremskrittspartiet er derimot overrasket over flertallets påstand om at det er «de mest ressurssterke arbeidstakerne som lettest oppnår at arbeidsgiver dekker behandlingsforsikring», noe saksordføreren, Jakobsen, også var inne på. Fremskrittspartiet tar avstand fra å inndele arbeidstakere i grupper av ressurssterke og ressurssvake. Når det i merknadene fra flertallet i komiteen nevnes ressurssterke arbeidstakere, må det også være ressurssvake arbeidstakere. Dette tar altså Fremskrittspartiet avstand fra. For Fremskrittspartiet representerer en slik påstand en fordomsfull holdning til vanlige arbeidsfolks evne og vilje til å prioritere egen helse. Fremskrittspartiet har tro på at den jevne arbeidstaker selv er i stand til å ivareta sine egne interesser på egen arbeidsplass, og vi mener lovverket må oppmuntre til at en slik prosess styrkes. Fremskrittspartiet mener videre at en gjeninnføring av skattefritaket vil styrke den sosiale profilen - og det er det motsatte av hva saksordføreren gav uttrykk for - ikke minst fordi arbeidsfolk ofte har de mest fysisk slitsomme jobbene og derfor ofte vil dra større fordeler av et slikt skattefritak.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-05-09:
Jeg lytter alltid nøye når det fremste partiet mot urettferdighet snakker nettopp om det temaet, og det synes jeg de for så vidt har snakket bra om. Representanten Holmås gikk ganske langt i å ville løse disse problemene. Selve innstillingen synes jeg kanskje er noe lunken og litt teknokratisk når det gjelder å gjøre noe med dette. Jeg ser selvsagt også det tidsmessige i forhold til revidert budsjett. Det jeg ville spørre finansministeren om, i tillegg til det hun nå bekreftet fra talerstolen, er om hun kan garantere at Finansdepartementet følger opp denne saken, som tross alt ligger i et annet departement, med de problemene det av og til kan innebære, slik at vi kan føle oss sikre på at man gjør noe med saken i den retningen som det nå er snakket om? I så fall vil vi gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-05-09:
Jeg er veldig glad for at både representanter fra SV, finansministeren og også nå saksordføreren viser sin imøtekommenhet muntlig på en atskillig bedre måte enn det jeg har greid å lese ut av den skriftlige innstillingen. Det kan ha noe med min oppfattelsesevne å gjøre, men allikevel kan det være greit å få det konstatert. Jeg greier ikke helt å få det samme ut av Senterpartiets finanspolitiske talsmann, men jeg regner med og stoler selvsagt på at finansministeren og Regjeringen på vanlig måte vil få med seg også Senterpartiet i folden her når hun lover å ta seg av saken og komme tilbake til dette. La meg også legge til at jeg er enig med finansministeren i at dette har en forhistorie, men den historien må ikke hindre oss i å få til gode og rettferdige løsninger. Derfor vil vi gjerne gjøre forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om til et oversendelsesforslag, og jeg håper at det får en god skjebne i Regjeringen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-09:
Dette er en helt grei debatt. Det er trukket fram her av saksordføreren litt både om sakens gang og om begrunnelsen for en del av rammeverket rundt lovene og for avvisningen av andre delen av det dokumentforslaget som ble framsatt, som gjelder gjeninnføring av skattefritak for de ansattes fordel ved arbeidsgivers dekning av utgifter til behandling eller helseforsikringer. Det er heller ikke tatt opp som forslag i forbindelse med den behandlingen som vi nå har i Stortinget. Når det gjelder selve saken, er det jo slik at vi mener at det i forbindelse med den lovproposisjonen som er lagt fram, ikke har skjedd en innstramming, men kun en presisering av gjeldende rett. Likevel tror jeg det er ganske klart for de fleste medlemmer av komiteen at her er det snakk om en forskjellsbehandling av ansatte i privat og offentlig sektor. Både finansministeren i sitt brev og saksordføreren sier at det er en prosess i gang nå. Et høringsbrev har vært ute med frist fram til 13. mars. Det skal legges fram en proposisjon i løpet av våren. I tillegg er det slik at det å få behandlet forslaget fra opposisjonen i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett er helt usannsynlig og urealistisk. Da er spørsmålet mitt om det ikke er mulig for opposisjonen i lys av den debatten vi har nå, og de innlegg som har vært holdt, å omgjøre dette forslaget til et oversendelsesforslag, slik at vi går den gangen som ligger i den prosessen som er staket ut av arbeids- og inkluderingsminister Bjarne Håkon Hanssen, og at vi tar den debatten. Hvis det gjenstår en reell uenighet når lovproposisjonen legges fram, får vi heller ta fighten da istedenfor å stemme over forslaget nå. Med andre ord så oppfordrer jeg opposisjonen til å omgjøre forslaget til et oversendelsesforslag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-05-09:
Jeg skal være ganske kort. I Ot.prp. nr. 32 for 2006-2007 fremmet Regjeringa en lovteknisk presisering av foretakspensjonsloven § 6-1. Som flere har vært inne på, innebærer ikke det noen innstramming av vilkårene for utbetaling av uførepensjon, det er bare en presisering av gjeldende rett. Det som da videre skjer, er at etter den høringa som nå har vært ute, vil Regjeringa på en hensiktsmessig måte legge fram en vurdering av adgangen til å supplere folketrygdytelser med uførepensjon fra private tjenestepensjonsordninger. Så dette er veldig godt i gang. Det andre punktet som opposisjonen tar opp, gjelder skattefritak for de ansattes fordel ved arbeidsgivers dekning av utgifter til behandling eller helseforsikring. Et slikt skattefritak vil være urettferdig overfor de mange som ikke mottar dette godet av noen arbeidsgiver, men som sjøl må betale slike utgifter av beskattede midler. I mange sammenhenger snakkes det om å komme dem til gode som trenger det mest. Det er ikke framme her i dag, heller ikke fra Fremskrittspartiet. Tiltak for å få ned sjukefraværet bør etter Senterpartiets mening være generelle. Slike tiltak bør komme dem til gode som trenger det mest, og ikke først og fremst dem som står i en forhandlingsmessig gunstig situasjon overfor arbeidsgivere. Det ser vi en rekke eksempler på, og det er da viktig at Regjeringa korrigerer dette og sikrer en større grad av jambyrdighet enn det en kan få til i et organisert marked. Regjeringa er opptatt av et godt, offentlig helsevesen og ønsker ikke at folk skal måtte tegne private behandlingsforsikringer for å få rask og god legebehandling. Jeg syns det er for lite påaktet fra opposisjonen. Når en legger seg på en linje der en skal ha skattemessig gunstige fordeler ved å tegne private behandlingsforsikringer, vil det over tid dempe det offentliges ansvar for å sikre et offentlig, godt tilbud, og det er ikke i tråd med denne Regjeringas holdning.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-05-09:
Den saken vi behandler nå, er både merkverdig og uforståelig. Det er ikke et merkelig og uforståelig forslag fra Venstre og Høyre, men en uforståelig og merkelig holdning hos Regjeringen og stortingsflertallet. Her stemmes det med åpne øyne ned et forslag som det er umulig å se de negative konsekvensene av. Forslaget har ingen konsekvenser for offentlige budsjetter, men slår derimot fast at private arbeidsgivere skal få en mulighet til å tilby det same sikkerhetsnettet til sine ansatte ved sykdom og uførhet som det offentlige. For meg og Venstre er det komplett uforståelig at Regjeringen og regjeringspartiene er imot dette. Nok en gang gjemmer en seg bak en svært teknokratisk begrunnelse, at det dreier seg om presisering av gjeldende rett. En argumenterer videre med at dette skal nok Regjeringen før eller senere se på i en større sammenheng, derfor er det ikke nødvendig i dag. En kan kanskje tillate seg å ha en viss forståelse for at regjeringspartiene ikke har det store spillerommet når det gjelder kostnadskrevende forslag fra opposisjonen, men vårt forslag om å fjerne forskjellsbehandlingen mellom private og offentlige tjenestepensjoner når det gjelder adgangen til uførepensjon under mottak av korttidsytelser fra folketrygden, har ingen økonomiske eller budsjettmessige konsekvenser for det offentlige. Det betales av bedrifter og ansatte i fellesskap. Det er, for å sitere Finansnæringens Hovedorganisasjon, svært vanskelig å se de politiske målsettingene i de tekniske lovendringene eller lovpresiseringene som er gjort fra Regjeringen. Som det kom fram under høringen i finanskomiteen den 31. mars i år, har dagens forskjellsbehandling vekket et stort engasjement hos mange. Akademikernes leder Kristel Kvam sa bl.a. at over 50 pst. av organisasjonens medlemmer var berørt av dagens forskjellsbehandling, og at organisasjonen etterlyser en begrunnelse for dagens forskjellsbehandling. Verken under høringen, i innstillingen eller så langt jeg har hørt i dag, er det fra regjeringshold blitt framført noen substansiell begrunnelse for en slik forskjellsbehandling. Vi har en regjering som har mange vakre formuleringer om å styrke sosiale rettigheter for ulike grupper. Her har man en mulighet til å rette opp det forhold at inntil 200 000 arbeidstakere på grunn av denne forskjellsbehandling mister et viktig sosialt sikkerhetsnett ved sykdom over et år. Har man inntekt på mellom 7 og 8 G, vil under halvparten av tidligere lønn bli dekket, enda mindre dersom inntekten er høyere. Det er klart at dette vil ha dramatiske konsekvenser for mange. Som det også ble redegjort for i finanskomiteens høring, vil forskjellsbehandlingen for en som tjener 12 G, innebære over 250 000 kr årlig, avhengig av om en er ansatt i privat eller offentlig sektor. Ellers merket jeg meg hva representanten Holmås sa i sitt innlegg, og jeg venter spent på hva finansministeren sier, hva som blir svaret her. Jeg la også merke til at representanten Jakobsen for så vidt var positiv, men at han mener det ikke er tid nå. Jeg er spent på den videre oppfølging i denne saken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-09:
Jeg tror ikke det er behov for at jeg går gjennom hele historien bak disse spørsmålene. Det har saksordføreren og andre vært inne på. Men vi er i den situasjon at det er lagt ulike prinsipper til grunn for samordning av ulike ytelser i offentlige ordninger og i private ordninger, og det er en forskjellsbehandling som vanskelig kan forklares. Den har sin historie - og det er ikke noen oppfinnelse fra denne regjeringen - som går tilbake til ulike regjeringer, og kan antakelig spores tilbake til at det er spørsmål som er behandlet i ulike lover på ulike tidspunkt og derfor ikke er sett i sammenheng. Vi jobber nå, som flere har vært inne på, med en proposisjon som skal legges fram for Stortinget av arbeids- og inkluderingsministeren, og jeg vil følge opp de spørsmålene som tas opp i dette representantforslaget, i den forbindelse. Jeg tror ikke at det er bærekraftig på sikt å ha en slik ulikebehandling av ordninger som har en historisk begrunnelse, og som jeg ikke finner noen god forklaring på ut fra dagens situasjon. Så med disse signalene til Stortinget kan jeg forsikre om at dette er en problemstilling som vi kommer til å følge opp og komme tilbake til Stortinget med.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-09:
Jeg kan garantere og bekrefte at jeg kommer til å følge opp denne problemstillingen når vi behandler den saken som Arbeids- og inkluderingsdepartementet har ansvar for. Vi har hatt spørsmål rundt dette på høring. Høringsfristen har gått ut, og det er varslet en proposisjon til Stortinget om saken. Jeg mener det er naturlig å følge opp den ulikebehandlingen som er påvist i dette spørsmålet, i den forbindelse. Jeg har ingen mulighet til å rekke det til revidert nasjonalbudsjett, for å si det sånn. Nå er dette en ulikebehandling som et stort flertall av partiene i Stortinget har ansvaret for. Jeg tror det har oppstått fordi det er ulike ordninger som er behandlet på ulike tidspunkt, og dermed har man ikke sett hvordan dette i sum slår ut. Jeg kan dermed bekrefte overfor representanten Flåtten at dette er en problemstilling som vi vil følge opp.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-09:
La meg bare få presisert til representanten Kielland Asmyhr at forvaltningsrevisjoner ikke foretas av departementet, men av Riksrevisjonen. Det vi har bedt om, er at Riksrevisjonen ser på helheten i landbrukspolitikken. Vi har fått forsikringer fra Riksrevisjonen om at de er i gang med et slikt arbeid, og vi har fått bekreftet fra Landbruks- og matdepartementet at de også er positive til at en slik forvaltningsrevisjon av landbruket foretas. Det betyr altså at vi har bedt om dette, og Riksrevisjonen vil på et egnet tidspunkt komme tilbake til Stortinget med en større forvaltningsrevisjon som jeg selvfølgelig forutsetter, på vanlig vis, at Landbruksdepartementet bidrar til, slik at denne revisjonen av den helhetlige landbrukspolitikken blir best mulig og mest mulig presis. Når det gjelder den lille utvekslingen som har vært knyttet til hvordan en statsråd og et departement skal opptre i forbindelse med Riksrevisjonens rapporter, så er det ikke noen tvil om at en samlet komite presist har uttrykt forbauselse over at Landbruks- og matdepartementet ved framleggelsen av denne rapporten nok gikk noe for langt i forhold til det Stortinget er vant til. Riksrevisjonen er et uavhengig organ under Stortinget. I den grad en statsråd eller et departement er uenig i det som står i Riksrevisjonens rapport, er det naturlig at det knyttes til Stortingets behandling, ikke til Riksrevisjonens framleggelse. Jeg tror nok at gjennom det Stortinget enstemmig har skrevet i denne innstillingen, er dette budskapet mottatt av Regjeringen, så vi kommer nok ikke til å oppleve dette igjen.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2008-05-09:
Jeg slutter meg selvsagt til komiteens merknader og enstemmige innstilling. Når jeg ber om ordet til en kort merknad, er det for å si litt om de mer næringspolitiske aspektene ved dette og om den betydningen virkemidlene til næringsutvikling har for utviklingen av landbruket og bygdene våre. I innstillingen henvises det for øvrig til den forrige næringskomiteens påpeking av behovet for økt satsing på næringsutvikling for å fremme entreprenørskap og innovasjon. Landbrukseiendommene representerer et mangfold av ressurser, både menneskelige og materielle. Det er viktig at vi utnytter disse for å skape lønnsom næringsaktivitet. Bygdeutviklingsmidlene og Verdiskapingsprogrammet for mat er sentrale økonomiske virkemidler i så måte. Da er det verdt å merke seg Riksrevisjonens funn, som viser at bruk av BU-midler til nyskapingsvirksomhet i randsonen til det tradisjonelle landbruket, og til kvinne- og ungdomstiltak, har gitt gode bedriftsøkonomiske effekter. Logisk nok - resultatene blir bedre jo kraftigere satsingen er. I svært mange landbrukskommuner har det over tid vært en høyt prioritert oppgave å skape arbeids- og inntektsmuligheter i randsonen til tradisjonelt landbruk. Dette er arbeidsplasser som i hvert fall kompenserer noe for den avgangen vi har i landbruket, og som bidrar til en differensiert næringsstruktur på bygdene. Det er derfor meget gledelig at det dokumenteres at denne innsatsen er virkningsfull. Jeg tror for øvrig at det er viktig å ha for øye at denne satsingen, som i mange distrikt har preg av å være et langsiktig omstillingsarbeid, krever at en også har et langsiktig perspektiv på stimuleringstiltak og økonomiske virkemidler.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-05-09:
Bare en kort kommentar fra min side. Fremskrittspartiet stiller seg selvfølgelig fullt og helt bak komiteens innstilling, som er enstemmig. Vi synes at komiteen i denne saken peker på en del viktige forhold. Jeg kan også slutte meg 100 pst. til saksordførerens innlegg. Derfor skal jeg ikke gå i detalj i saken. Men det er viktig å presisere at når man gir denne typen offentlige tilskudd, må man ha en løpende og grundig evaluering av hvordan disse midlene slår ut, og hvor de gir mest effekt for pengene. Som denne rapporten viser, har de hatt en god effekt når det gjelder nye næringer innenfor landbruket. Fremskrittspartiet tror det er viktig at midler over jordbruksavtalen blir brukt til den typen utvikling av nye nisjeprodukter og nye typer næringer i landbruket. Det er også viktig å presisere at landbruksministeren har vært lite villig til å foreta en evaluering av de resultater som man oppnår med midlene over jordbruksavtalen. Det er klart at når man bruker 12 milliarder kr i offentlige skattekroner på en næring, er man nødt til å ha et bevisst forhold til hvordan disse midlene blir brukt. Jeg har tidligere her i Stortinget tatt opp med landbruksministeren om han vil foreta en grundig evaluering av hvordan utnyttelsen av midlene over jordbruksavtalen er. Så langt har ikke landbruksministeren vist noen interesse for det. Derfor har jeg merket meg at en enstemmig kontroll- og konstitusjonskomite i innstillingen gir statsråden hva jeg oppfatter er et arbeidsoppdrag, med å gjennomføre en grundig forvaltningsrevisjon av hele jordbruksavtalen og hvordan denne slår ut i forhold til virkemiddelbruken. Så hvis statsråden har tenkt å ta ordet i denne debatten, synes jeg at han bør komme inn på hvordan han har tenkt å gjennomføre dette arbeidsoppdraget som jeg oppfatter at komiteen har gitt statsråden.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-05-09:
I mitt forrige innlegg bad jeg statsråden kommentere hva jeg oppfatter som et arbeidsoppdrag fra kontroll- og konstitusjonskomiteen. La meg sitere fra innstillingen, siste avsnitt: «Komiteen vil også påpeke behovet for å gjennomføre en større og bredere forvaltningsrevisjon av norsk landbrukspolitikk og imøteser dette med stor interesse.» Jeg tror at man skal være forholdsvis arrogant fra Regjeringens side hvis man ikke tar en slik merknad fra en enstemmig kontroll- og konstitusjonskomite på alvor. Jeg vil be om at statsråden nå, når han har muligheten, kommenterer denne merknaden.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-05-09:
Jeg tegnet meg ikke på den ordinære talerlisten, for jeg hadde sett frem til å høre statsrådens innlegg først. Det er en enstemmig komite som står bak denne innstillingen. I innstillingen retter en enstemmig komite en relativt usedvanlig kritikk, til Stortinget å være, mot statsråden. Man sier at statsrådens, dvs. departementets, fremgangsmåte er Stortinget fremmed. Som også saksordføreren sa, er det å drive polemikk mot Riksrevisjonen etter at Riksrevisjonen fremmer sin endelige innstilling overfor Stortinget, en - for å si det forsiktig - noe usedvanlig arbeidsform. Departementene har jo anledning til å legge frem sine synspunkter overfor Riksrevisjonen både ved starten av prosjektet og når den foreløpige innstilling legges frem. Så departementet har alle muligheter til å legge frem sitt syn overfor Riksrevisjonen underveis. Men når den endelige innstilling fremmes overfor Stortinget, er det Stortingets sak. Derfor etterlyser jeg statsrådens synspunkter på den kritikk som fremsettes, både når det gjelder behandlingsmåten, fremgangsmåten og departementets opptreden. La meg på generell basis si at problemet med Riksrevisjonens rapporter jo ikke er at de ikke får enstemmig tilslutning i Stortinget, for det får de som oftest, men at statsråden ikke bryr seg om konklusjonene. Det er ikke så lenge siden vi i denne sal hadde en ganske samstemmig kritikk av mangel på respekt for anbudsreglement. Det var ikke ett presseorgan som skrev om den debatten. Siden har den fått noe mer omtale, for å si det forsiktig, fordi pressen har begynt å interessere seg for det faktum at man ikke bryr seg om å bruke verken innkjøpsprotokoll eller følge anbudsforskrifter og lovbestemmelser. Jeg bruker denne anledningen til å utfordre statsråden til å kommentere innstillingen og fortelle hvordan han vil opptre i fremtiden på basis av denne enstemmige innstillingen, for det er det interessante - altså det som på et annet språk vil kalles forbedringspotensial.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-05-09:
Jeg oppfatter at det er to hovedsaker som blir kommentert i forhold til kritikk rundt dette. Det ene går på sakens innhold knyttet til bruken av BU-midler inn mot tradisjonelt landbruk. Det andre går konkret på det representanten Foss omtalte i forhold til at det ble utdelt pressemeldinger i forbindelse med Riksrevisjonens pressekonferanse. Til det siste er det bare å si at jeg selvsagt forholder meg til det som saksordføreren tydelig refererte til fra Stortingets innstilling. Jeg kan forsikre Stortinget om at i den grad det blir en ny pressekonferanse rundt forhold knyttet til Riksrevisjonens arbeid opp mot Landbruks- og matdepartementet, så vil det ikke bli delt ut pressemelding i forbindelse med tilsvarende arrangementer. Når det gjelder innholdet, og det jeg også har framført i høring i komiteen, hvor jeg har framført et resonnement som går på at det å si at evaluering av bruken av BU-midler, som for øvrig er evaluert i praksis i forrige regjeringsperiodeIfølge departementet medfører ikke dette riktighet., utelukkende ut fra hvilke antall nye årsverk som etableres i en næring hvor avgangen årlig har ligget på fra 3 til 6 pst., gir et for snevert bilde av hvilken effekt den type midler har. Vi ser jo nå f.eks. i den mest arbeidsintensive delen av norsk landbruk, melkeproduksjonen, at det foretas betydelige investeringer i effektivisering knyttet til melkeroboter. Det er investeringer som isolert sett ikke bidrar til økt inntjening på det enkelte bruk, men det bidrar i mange tilfeller til at man har lyst på høyere timebetaling, for arbeidsinnsatsen på det enkelte bruk går betydelig ned, og da kan eieren/brukeren velge å bruke den tida på andre gjøremål enten på gården eller utenfor gården. Derfor mener jeg at i det tradisjonelle landbruket må måloppnåelsen ses i forhold til det aspektet. Det er noe jeg har framført overfor komiteen, og det er noe jeg står ved.