trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg har allerede tatt selvkritikk for at den formuleringen var for byråkratisk, men jeg forstår representanten Brendes behov for å gni det inn med salt og sukker – eller hva jeg skal kalle det. Jeg har ikke tenkt å gå tilbake og si at vi ikke skal innføre momsreformen på advokattjenester. Det har Stortinget vedtatt, og det forholder jeg meg til. Vi har vedtatt å øke inntektsgrensene for fri rettshjelp, og det betyr faktisk at noe sånt som 20-30 pst. av befolkningen kommer under disse inntektsgrensene. Vi øker dem veldig kraftig, slik at hvis man først har inntekt under grensen, vil man altså få fri rettshjelp og komme helt unna virkningen av momsreformen på advokattjenester. Dette er faktisk å beskytte de svakeste. Så erkjenner jeg at det er andre grupper utover det som også kan være interessert i billigere advokattjenester. Det er jeg opptatt av å gjøre noe med, ved bl.a. å se på advokatmarkedet. Jeg tror det er mye å hente der, men da er vi nødt til å finne de gode virkemidlene. Derfor setter jeg i gang et arbeid for det.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-04-25:
Jeg vil stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «I Innst. S. nr. 246 for 1998-1999 uttalte komiteen: «Komiteen meiner at opplæring av elevar som tek sikte på delkompetanse, i sterk grad må bli forankra i arbeidslivet sine krav til kompetanse». Det må defineres kompetansenivå for lærekandidater. I veiledningen om spesialutdanning heter det: «Den individuelle opplæringsplanen skal utarbeides ut fra en realistisk vurdering av lærekandidatens muligheter, og ikke ut fra bedriftens behov.» Betyr dette at departementet legger mindre vekt på yrkesrettet kompetanse?»
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-04-25:
Først vil jeg takke for svaret. Jeg er veldig enig med statsråden i at Stortinget var framsynt da vi vedtok ordningen med lærekandidater. Det er viktig, hvis vi skal få denne ordningen til å fungere, at de som tegner en lærekontrakt, får kompetanse. Og det er viktig at denne ordningen fungerer, fordi dette er en del av oppmykningen av videregående opplæring. Vi har de som skal få studiekompetanse, vi har selvsagt ordningen med de som skal fram til fagbrev, og så har vi denne nyordningen for de som ikke greier å planlegge fram til fagbrev. De skal kunne bruke fireårsperioden på å få en annen kompetanse. Og da er det veldig viktig, hvis vi skal få ordningen til å fungere godt, at de elvene som velger dette, vet at de får en kompetanse som næringslivet etterspør og har behov for når de er ferdige med utdanningen. Derfor er jeg litt bekymret når en ikke understreker dette i veiledningen så klart som jeg skulle ønske det. For vi har et problem med å markedsføre ordningen og med å få den til å fungere.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-04-25:
Jeg er enig i det som statsråden sier. Men vi skal være klar over at de elevene som skal få en opplæringsplan etter enkeltvedtak, også skal få en kompetanse. Det er veldig viktig at disse opplæringsplanene blir laget og utviklet slik at disse elevene, når de er ferdige med opplæringen sin etter fire år, har en kompetanse som arbeidslivet etterspør. Det er jo det som er målet, iallfall en del av målet. Det er ofte disse elevene som har størst problem med å få seg en jobb når de er ferdig med utdanningen. Derfor er det også viktig at vi for denne gruppen understreker at utdanningen skal være målrettet i forhold til den kompetanse som arbeidslivet etterspør. Så har jeg generelt også lyst til å understreke at ordningen med lærekandidater, iallfall slik jeg er blitt informert, ikke fungerer bra nok. Den er litt for dårlig kjent, og det er viktig at statsråden nå også markedsfører ordningen bedre enn det som er tilfellet, at departementet klargjør overfor fylkeskommunene at her er det et nytt tilbud, her skal vi kunne velge et annet utdanningstilbud enn det som går mot fagbrev eller mot studiekompetanse.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Stortinget var forutseende og modig da det vedtok ordningen med delkompetanse og opplæring som lærekandidater. Ordningene er tatt i bruk, og vi får tilbakemeldinger om at et økende antall elever med slikt opplæringsbehov får opplæring som lærekandidater. Stortinget har samtidig vedtatt en opplæringslov som gir rettigheter til den enkelte. Opplæringen skal derfor først og fremst være tilpasset den enkeltes forutsetninger, evner og motivasjon. Dernest skal all yrkesrettet opplæring ha som siktemål å gi næringslivet den kompetansen de trenger. Det gjelder også yrkesrettet opplæring mot delkompetanse. Det presiserte også komiteen i Innst. S. nr. 246 for 1998-99: «Komiteen minner om at alle med rett til utdanning skal få eit tilbod som i størst mogleg grad samsvarar med den einskilde sine føresetnader, evner og motivasjon, og som dessutan gir ein dokumentert kompetanse.» Videregående opplæring tilpasses arbeidslivets krav til kompetanse bl.a. ved at opplæringsråd og bransjer trekkes sterkt inn i arbeidet med å utvikle nye læreplaner for fagene – læreplanene er dermed i stor grad designet for å svare på arbeidslivets kompetansebehov i faget fylkeskommunene til en viss grad tilpasser tilbudsstrukturen til arbeidskraftbehovet i regionen målene i læreplanen tilpasses lærekandidaten på en slik måte at opplæringen svarer på arbeidsbehovet i det lokale næringslivet Jeg ser ikke noe motsetningsforhold i dette. Lærekandidater skal ha et opplæringstilbud som er tilpasset den enkeltes forutsetninger, evner og motivasjon, og som samtidig er rettet mot arbeidskraftbehov i det lokale næringsliv. Den opplæringen gis elevgruppen i dag. Representanten Reikvam siterer ordningen for det fåtall av denne elevgruppen som får opplæring mot delkompetanse som spesialundervisning etter enkeltvedtak. For disse elevene legger kap. 5 i opplæringsloven særskilte krav om individuell tilpasning, både i opplæringssituasjonen og i bedriften. Normalordningen er en ordinært tilpasset opplæring.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Det er veldig viktig at vi skiller klart mellom de ulike gruppene som vi her snakker om. Det er klart at når det gjelder de ordinære lærekandidatene, er det viktig at det opplæringstilbudet de får, er rettet inn ikke bare etter den enkeltes forutsetninger og evner, men også i forhold til det arbeidskraftbehovet vi har innenfor de ulike sektorene. Så har vi en spesiell gruppe som etter enkeltvedtak får opplæring mot en delkompetanse, av spesielle årsaker hos den enkelte. Her er det vi sier at den individuelle opplæringsplanen må utarbeides ut fra en realistisk vurdering av lærekandidatens muligheter. Vi må i disse enkeltvedtakssakene ikke la bedriftens behov eller sektorens krav ødelegge muligheten til å gi et tilpasset tilbud også til dem som av en eller annen grunn ikke går inn i det ordinære opplæringsopplegget innenfor ulike fag. Jeg mener at vi med en slik ordning både sikrer målet om god yrkeskompetanse, god utdanning inn mot kravene, behovene og forventningene innenfor de ulike yrkene, og også at vi imøtekommer helt spesielle elevgruppers særskilte behov.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg tror ikke representanten Reikvam og jeg er uenig i det hele tatt, jeg tror vi er helt enige både om behovet for tilpassing til den enkelte og til sektorenes og de ulike yrkenes behov. Og det må selvsagt også være slik at man har en bevisst tenkning rundt det at de som får et tilbud ut fra enkeltvedtak, ikke bare skal ha et tilbud som er tilpasset den perioden de er i opplæring, men at man i størst mulig grad legger til rette for at de etter endt opplæring også med en delkompetanse kan være nyttig for en bedrift/arbeidsplass, slik at de kan gå videre ut i arbeidslivet. For det må være målet at man gjennom den type utdanning som ikke leder fram til et fullt fagbrev, men som leder fram til en delkompetanse, skal være i stand til å skaffe seg utkomme ved eget arbeid. Man må se på sammenhengen mellom det man gjør i opplæringen, og den nytten man kan ha av den personen når vedkommende kommer ut, at den personen gjøres i stand til å gå ut i arbeidslivet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg understreket jo i mitt første svar at vi ønsker å ha et nært samarbeid med FUG, at vi ønsker å ha et nært samarbeid med foreldrene og legge til rette for at foreldrene kan medvirke i utforming av skolen, og jeg er glad for at representanten Skarbøvik i så måte syntes det var betryggende. Når det gjelder den konkrete saken om en forsøksavtale med lærerne for en nyorganisering av skolen på ulike måter, er ikke det et pålegg til den enkelte kommune om hvordan man skal gjøre det, det er en mulighet for den enkelte kommune. Vi har bare kommet fram til en avtale med lærerne hvor vi får større fleksibilitet, hvor vi får større mulighet til mangfold, hvor vi får større mulighet til variasjon og utvikling på den enkelte skole, men vi har ikke pålagt noen skole å gjennomføre noen av de tiltakene. Tvert imot, det vil være den enkelte skole, i nært samarbeid med foreldre og elever, som må utforme hvordan de ønsker å gjøre dette. Og det er der foreldrene må komme inn i bildet. Vi skal ikke sitte sentralt, verken utdanningsministeren eller FUG, og legge begrensninger på eller komme med pålegg om hvordan dette skal gjøres. Det må den enkelte forelder, den enkelte elev, den enkelte lærer og rektor i den enkelte skole og kommune være med på å utforme, og det er der foreldreinnflytelsen er viktig.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Evne, vilje og mulighet til å samarbeide med foreldrene tror jeg står sentralt for alle i lærerhøgskolen, både de som skal ut som nyutdannete og de som allerede er der. Derfor er det helt opplagt at dette må være et element i lærerutdanningen. Hvordan og i hvilket omfang det skal skje, må vi komme tilbake til når vi går igjennom lærerutdanningen. Men målet om at lærerne skal ha den type kompetanse og den type engasjement, deler jeg fullt ut med representanten Skarbøvik, og jeg er overbevist om at veldig mange lærere i skoleverket vårt gjør en omfattende jobb med å prøve å få til den type samarbeid. Men likevel ser vi at mange foreldre og også mange elever føler at de ikke har god nok innflytelse på sin egen skolehverdag og sin egen skole. Jeg er veldig opptatt av å legge til rette for det, bl.a. ved å gi elevene gode muligheter for tilbakemelding når det gjelder egen skolehverdag og skolesituasjon, og også etter hvert finne ordninger hvor foreldrene kan trekkes mer med både i å evaluere kvaliteten på den undervisningen og utdanningen som barna deres får, og ved å kunne ha reell innflytelse på hvordan skolen er organisert. Så vi fortsetter med å gjøre disse fine ordene om til handling.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Statlige forskningsmidler må konsentreres og kanaliseres til miljøer med forutsetninger for kvalitet for å gi grunnlag for internasjonalt konkurransedyktige forskningsmiljøer. Uten en slik konsentrasjon vil den kvalitetshevingen i norsk forskning som er forutsatt i forskningsmeldingen, bli vanskelig å realisere. Vi sier derfor i den stortingsmeldingen som vi la fram for ikke lenge siden, at vi ikke har rom i Norge for flere breddeuniversiteter utover de fire vi har i dag, og at det er viktig å styrke deres rolle som grunnforskningsinstitusjoner. Både Mjøs-utvalgets innstilling og St.meld. nr. 27 for 2000-2001 forutsetter at dagens høgskoler kan få universitetsstatus dersom de har fått godkjent opprettelse av doktorgradsutdanning. Forskjellen ligger i hvor mange doktorgradsprogrammer det skal kreves før de kan få universitetsbetegnelsen. Mjøs-utvalget foreslo at det skulle være fire fagområder for doktorgrad, mens meldingen legger til grunn at ett område er nok. Det innebærer at også vitenskapelige høgskoler kan få rett til å hete universitet på grunnlag av doktorgrad innenfor sitt fagfelt. Representanten Lønning ber om begrunnelse for min uttalelse om at det kan ta flere år før høgskoler kan bli universitet dersom Mjøs-utvalgets kriterier legges til grunn. Det er tre statlige høgskoler som i dag har adgang til å tildele doktorgrad, men de har bare doktorgradsutdanning på ett eller to fagområder. Det tar tid å bygge det faglige fundament for forskerutdanning, og det koster penger å finansiere doktorgradsprogrammer. Regjeringen foreslår også at det skal gjøres behovsvurdering før nye doktorgradsløp godkjennes. Selve godkjenningen skal bygge på en sakkyndig vurdering som nødvendigvis må ta tid. Dette er bakgrunnen for mitt anslag om at det kan ta fem til ti år før nye institusjoner kan få universitetsbetegnelse i Norge dersom Mjøs-utvalgets modell velges. Mjøs-utvalgets kriterier kan også bidra til en for ensidig fokusering på doktorgradsprogrammer på bekostning av annen fagutvikling. Det vil være uheldig i en fase der høgskolene har viktige oppgaver når det gjelder å forbedre yrkesrettede studieløp, å sikre studiekvalitet for alle studentgrupper og å ha faglig fokus på forskning og utvikling som gagner yrkesutøvelse og regional innovasjon. Sånn sett mener jeg at den modellen som Regjeringen har foreslått, i sterkere grad ivaretar en helhetlig utviklingsstrategi for disse institusjonene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg registrerer at representanten Lønning i sitt oppfølgingsspørsmål snakker om noe helt annet enn han gjorde i sitt primærspørsmål, der det var snakk om hvor lang tid det vil ta før nye institusjoner får universitetsstatus dersom tilrådingen fra Mjøs-utvalget følges. Det at man oppretter en uavhengig akkrediteringsinstitusjon eller uavhengig vurdering av bredden og kvaliteten ved en institusjon før man gir rett til universitetsbetegnelsen, vil i hvert fall ikke føre til at tiden blir noe kortere, det har lite med det å gjøre. Tvert imot vil det være en tidkrevende prosess, i tillegg til at institusjonen da selvsagt først må utvikle de fire doktorgradsprogrammene som Mjøs-utvalget krever. Når man da i tillegg vet at Høyre i sin vurdering av Mjøs-utvalget i et eget arbeidsutvalg som Høyre har nedsatt, sier at man skal ha svært strenge kriterier for å bruke universitetsbetegnelsen også dersom man velger Mjøs-utvalgets modell, tror jeg jeg har mine ord i behold, at dette kommer til å ta ganske mange år.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg er fullt ut med på at vi kan ta en diskusjon om hvilke prosedyrer som skal lede fram til den kvalitetsvurderingen som skal ligge til grunn for en eventuell universitetsbetegnelse, for vi sier også i vår stortingsmelding at det må ligge en kvalitetsvurdering til grunn. Men nettopp fordi det ikke i min posisjon som utdanningsminister kommer til å bli aktuelt å tildele noen politiske doktorgradsprogrammer, vil dette nødvendigvis ta lang tid. Man skal utvikle det faglige grunnlaget, man skal utvikle doktorgradsprogrammet, og man skal ha en kvalitetsvurdering. Og med Høyres krav om strenge kriterier også innenfor en Mjøs-modell, vil det nødvendigvis ta mange år. Jeg frykter at det i for sterk grad vil føre til at det innefor de institusjonene ensidig fokuseres på doktorgradsprogrammene og ytterligere grunnforskningsmidler, føre til en spredning av grunnforskningsmidlene, og føre til at man ikke får den helhetlige strategien man bør ha. Jeg aksepterer fullt ut at Høyre har en skeptisk holdning til at Stavanger, Kristiansand og Bodø skal få benytte universitetsbetegnelsen og ønsker strammere kriterier for den betegnelsen enn det Regjeringen går inn for. Det er et ryddig standpunkt, men at det ikke har noen annen effekt enn at det kommer til å ta mange, mange år før det skjer, kan jeg ikke se at jeg ikke har grunnlag for å si.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Norges veterinærhøgskole har et nasjonalt ansvar for utdanning av veterinærer, med spesielt ansvar for grunnforskning og forskerutdanning på området. Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet legger til grunn at Veterinærhøgskolen løser sine oppgaver på en fullgod måte, og vi har så langt ikke hatt noen grunn til å tvile på at de har gjort det. Vi må konstatere at Norges veterinærhøgskole for tiden har en stram økonomi. Høgskolen har gradvis bygd opp et aktivitetsnivå som ligger over det budsjetterte, og den er derfor kommet i en økonomisk situasjon som har krevd en snuoperasjon. Det har imidlertid vært en forutsetning fra departementets side at den økonomiske snuoperasjonen ikke skal svekke utdanningen ved høgskolen. KUF har engasjert et konsulentselskap som vurderer den økonomiske situasjonen ved Norges veterinærhøgskole. Det har vært nødvendig for å få oversikt over alle sider ved høgskolens økonomi. Jeg forutsetter at høgskolen følger opp sitt ansvar for å gi faglig tilfredsstillende undervisning og praksis. Departementet vil ved første anledning ta det opp med høgskolen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Det er godt mulig at tilbudet i Sandnes både er kvalitativt godt og effektivt for dem som drar nytte av det. Vi må gjennom hvert eneste budsjett se på hvilke bevilgninger vi foretar. Det er på den måten vi allokerer ressursene innenfor utdanningssektoren. For 2001 har de ulike institutt og institusjoner fått tildelt sine budsjetter, og da er det viktig at de på den basisen klarer å gi faglig tilfredsstillende undervisning og praksis. I den stortingsmeldingen vi har lagt fram for ikke så lenge siden, har jeg sagt klart at vi må ha en klar arbeidsdeling, men samtidig et godt samarbeid mellom ulike institusjoner og institutt i Norge. Sånn sett må vi utnytte fagmiljøene der de er, og vi må ha spisskompetanse. Det er helt i tråd med den tenkningen vi har, og hvis et slikt samarbeid kan gå innenfor det, er jeg positiv til det. Men det må egentlig sektorene langt på veg selv vurdere og klare å samarbeide seg imellom om hvordan ressursene utnyttes.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg er overbevist om at tilbudet i Sandnes både faglig og ikke minst i forhold til den aktiviteten som foregår i regionen, er et nyttig tilbud. Og i forhold til regionens attraktivitet har nok representanten Meltveit Kleppa en større fagkompetanse enn meg. Men jeg må allikevel si at selv om det helt sikkert er positive og gode tiltak, må institusjonene selv vurdere hvordan de ønsker å bruke ressursene sine innenfor en samlet ramme. Det er en tøff periode for Norges veterinærhøgskole. Det er en stram økonomisk situasjon. Man har samtidig ganske store investeringsbehov for å kunne gi et skikkelig tilbud til de studentene vi utdanner, så vi må bruke ressursene på en god måte. Hvis dette kan gå inn i den type tenkning, er det positivt, men det må ligge til institusjonen å ta den type ansvar.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-04-25:
Jeg vil stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «I formålsparagrafen for grunnskolen står det: «Grunnskolen skal i samarbeid og forståing med heimen hjelpe til med å gi elevane...». En rapport fra NOVA om samarbeid mellom hjem og skole viser at foreldre har liten innflytelse på virksomheten i skolen. Hva vil statsråden gjøre for at samarbeidet mellom hjem og skole kan bli bedre?»
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-04-25:
Jeg takker statsråden for svaret. Det høres jo betryggende ut at det skjer ting, og at han følger nøye med, for NOVA-rapporten viser jo at samarbeidet mellom hjem og skole ofte er dårlig, og det er ofte dårligere dess eldre elevene blir. Ungdomstrinnet kommer derfor særlig dårlig ut, og dette skjer nettopp i en fase hvor det er svært viktig at skole og foreldre står sammen. Målrettet kvalitetsutviklingsarbeid er viktig på alle nivåer, slik at foreldre kan være med og utvikle en kvalitativt god skole. Jeg er enig i at FUG står sentralt i dette arbeidet. Jeg skal ikke ta debatten om friskoler her, som jo viser at statsråden har liten forståelse for foreldrenes ønsker. Men den siste debatten som vi hadde om heldagsskolen, viser at FUG heller ikke har vært inne i bildet i den sammenhengen, og statsråden har mottatt et brev der han kritiseres for dette. Så mitt spørsmål er: Hvordan vil han sikre at FUG kan komme inn på et tidligere tidspunkt i prosessene i forbindelse med nyutvikling av skolen?
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-04-25:
Det betryggende er jo de store og fine ordene, men det jeg spør etter, er jo hvordan det følges opp i praksis. Formelt sett har foreldre innflytelse i skolen, men det avhenger av at foreldre vil engasjere seg. Kristelig Folkeparti ønsker et sterkere og kvalitativt bedre samarbeid mellom hjem og skole, for hovedansvaret for oppdragelsen ligger hos foreldrene, og skolen må ses i lys av foreldremandatet og foreldreretten. Det er nå startet en ny interesseorganisasjon som kaller seg «Aktive foreldre», nettopp på grunn av frustrasjonen ved ikke å nå fram, og som skal være et støtteapparat for FAU-ene rundt omkring i kommunene og på skolene. Nå er det varslet en ny stortingsmelding neste år om lærerutdanning. Ser statsråden der behov for å gjøre noe nettopp med lærerutdanningen når det gjelder skole-hjem-samarbeid, slik at dette kan styrkes?
Inge Lønning (Høyre), 2001-04-25:
Jeg har følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Gjennom presseoppslag er det fremkommet at kirke-, utdannings- og forskningsministeren forteller berørte institusjoner innenfor høyskolesektoren at den enstemmige tilrådingen fra Mjøs-utvalget vil føre til at det vil ta 5-10 år før nye institusjoner kan gis universitetsstatus, mens statsråden er rede til å utstede lisenser umiddelbart. Hva bygger disse fortellingene på?»
Inge Lønning (Høyre), 2001-04-25:
Jeg takker statsråden for svaret, som riktignok bare delvis var et svar på spørsmålet. Grunnen til at jeg har reist spørsmålet, er at det har kommet til dels ganske stort oppslåtte nyheter i pressen, senest i Stavanger Aftenblad for en uke siden, som gjengir uttalelser statsråden har latt falle, som etter mitt skjønn gir en nokså skjev og misvisende presentasjon av hva Universitets- og høyskoleutvalget faktisk har foreslått. Det Universitets- og høyskoleutvalget har konstatert, er det samme som statsråden sier, nemlig at det ikke er aktuelt med mer enn fire breddeuniversiteter. På det punkt er man altså enig. Men det som er hovedpoenget ved Mjøs-utvalgets forslag, er jo at man vil skille ad de faglige og de politiske vurderinger ved å opprette et frittstående organ som utelukkende skal foreta faglige evalueringer. Og det er på dette punkt det forekommer meg at statsrådens presentasjon av den enstemmige tilrådingen er misvisende, fordi den tar ikke med selve poenget i Mjøs-utvalgets forslag. Den reduserer det hele til et kalenderspørsmål: hvem som raskest kan tilby universitetsstatus. Mener statsråden virkelig at tilrådingen fra et enstemmig, bredt sammensatt utvalg kan tilsidesettes på en så lettvint måte?
Inge Lønning (Høyre), 2001-04-25:
Jeg konstaterer at statsråden ikke er villig til å gå inn på spørsmålet om hans egen måte å presentere henholdsvis Mjøs-utvalgets forslag og statsrådens eget forslag på, er en saklig og dekkende presentasjon eller ikke. Det synes jeg er beklagelig, fordi Mjøs-utvalget her har utført et grundig arbeid. Det er et bredt sammensatt utvalg utdanningspolitisk og faglig, og denne tilrådingen er faktisk et av de få punktene hvor utvalget er absolutt enstemmig i sin tilråding. Og en av begrunnelsene er at vi, bl.a. ved tildelingen av doktorgrad til høyskolene, har uheldige erfaringer med hva som skjer dersom en statsråd faller for fristelsen til å kortslutte den faglige og den politiske prosess. Det skjedde under statsråd Giskes forgjenger, og det førte til at Universitetsrådets styre skrev et brev hvor man sa opp ethvert fremtidig samarbeid med statsråden. Ser ikke statsråd Giske at dette taler for at alle parter er tjent med at de faglige og de politiske beslutningene holdes noenlunde ryddig fra hverandre?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-04-25:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til kyrkje-, utdannings- og forskningsministeren: «Vil statsråden føreta seg noko for å sikra at studentane ved Norges veterinærhøgskole får høve til både relevant undervisning og praksis når det gjeld småfesjukdomar?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-04-25:
Eg takkar for svaret. Ei tid med fokusering på samanhengen mellom dyrehelse og mat med kvalitet, med søkjelys på dyrevelferd og trygg mat frå jord til bord, krev ei god veterinærteneste. Noregs veterinærhøgskule har i ein budsjettsituasjon med auka tal studentar og færre midlar i år sett seg nøydd til å utelukka studentane frå høgst relevant og nyttig praksis ved Institutt for småfeforsking i Sandnes. Bakgrunnen for spørsmålet mitt er ikkje manglande tillit til Veterinærhøgskulen si utføring av oppgåvene sine. Bakgrunnen er opplysningar om ein urovekkjande budsjettsituasjon på eit område der styrkt utdanning er avgjerande. I tillegg til eit velrenommert fagmiljø har Institutt for småfeforsking i Sandnes både småfeklinikk, hyblar og fasilitetar som er dimensjonerte for eit større tal studentar, og det ligg i det mest dyretette området i landet. Vi statsråden sjå på moglegheita til å nytta dette instituttet til å styrkja veterinærutdanninga?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-04-25:
Eg vil understreka dei unike moglegheitene til relevant praksis som ligg i Sandnes, fordi det er det mest dyretette området i landet. Lat meg nytta høvet til å oppfordra statsråden på to område: Gå nøye gjennom den budsjettsituasjonen som er ved Veterinærhøgskolen i forhold til dei utfordringane som dei har, og sjå på dei vurderingane som Veterinærhøgskolen sjølv har gjort i forhold til klåre utfordringar framover og grep som må gjerast, både bygningsmessig, organisatorisk og økonomisk. Veterinærhøgskolen sitt eige institutt i Rogaland kan medverka med meir enn i dag. Næringsmiddeltilsynet i Rogaland har vist til at dei kan medverka når det gjeld undervisning i kjøtkontroll og i næringsmiddelhygiene, både når det gjeld kjøt og fisk.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Eg foreslår Per Ove Width.
Jan Petersen (Høyre), 2001-01-10:
Jeg vil først fremsette et forslag på vegne av Jan Tore Sanner, Bent Høie og meg selv om handlingsplan for bekjempelse av miljøgiften PCB. Og så et forslag fra Per-Kristian Foss, Ansgar Gabrielsen og meg selv om å avvikle konjunkturavgiften på næringsbygg.
Børge Brende (Høyre), 2001-01-10:
På vegne av representanten Per-Kristian Foss og meg selv fremlegger jeg et forslag hvor man ber om fremleggelse av en stortingsmelding om hovedtrekk i en mulig reform av skattesystemet.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-01-10:
Også jeg vil fremme et forslag om å oppheve vedtaket om konjunkturavgift på investeringer i nye næringsbygg.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-01-10:
Jeg har stilt følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Flere skipsforlis, med grunnstøtingen av «John R» utenfor Troms som den siste, setter søkelyset på overvåking av skipsfarten langs norskekysten. Russland vil i nær framtid begynne å transportere råolje og atomavfall langs norskekysten med stor fare for havari og forurensning. Forsvaret har et kystradarnett som kan brukes til overvåking av seilingsleder, men dette blir ikke brukt i sivilt øyemed. Kan statsråden tenke seg å opprette spesielt overvåkte seilingsleder for denne skipstrafikken?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-01-10:
Det er mulig at fiskeriministeren ble like overrasket som jeg ble, over at spørsmålet havnet hos ham. Men spørsmålet omfattet muligheten for å regulere skipstrafikken som fører farlig last langs kysten, ikke inn frakysten, dvs. utenfor grunnlinjen. Spørsmålet var derfor myntet på nærings- og handelsministeren, men siden fiskeriministeren nå engang allerede har svart, vil jeg stille et par tilleggsspørsmål. Forskriften som regulerer de såkalte godkjente farleder i indre farvann, faller inn under Forsvarets myndighetsområde. Denne forskriften henger sammen med bestemmelsen om losplikt. Fartøy som omfattes av forskriften, tillates å seile utenfor de godkjente farledene såfremt los benyttes. Imidlertid må det ofte gis dispensasjon fra dette påbudet. Det er mangel på loser med sertifikater for de områdene som ligger utenfor normal led. Det gjøres selvfølgelig ut fra næringsmessige hensyn, men det er vel innlysende at dette har store konsekvenser for miljøsikkerheten. Hva er egentlig status på dette området? Og hva må til for eventuelt å bedre situasjonen?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-01-10:
: Mitt siste spørsmål er også en anmodning til forsvarsministeren. I forbindelse med Kystforvaltningsutvalgets innstilling ble Forsvaret i 1995 gitt i oppdrag å etablere en organisasjon for kystberedskap og aksjonsledelse. Hensikten med dette var å gi forsvarskommandoen tilstrekkelig myndighet til å kunne ivareta førstelinjeberedskap på vegne av de øvrige etater. Det vil si at forsvarskommandoen skulle gis myndighet til å aksjonere i påvente av at beredskapsapparatet til ansvarlig etat ble stablet på bena. I den forbindelse er det visstnok etablert et eget planverk, som ble iverksatt for et par år siden. Er det ikke slik at den etat som har førstelinjeberedskapen, også bør ha ansvaret for ressurskoordineringen? Jeg vil også benytte anledningen til å anmode forsvarsministeren om en kopi av nevnte planverk, med mindre det er gradert.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg vil gjerne stille kulturministeren et spørsmål. Det er kanskje ikke overraskende for kulturministeren at spørsmålet vil dreie seg om NRK, når vi har registrert den omtale som NRK har fått i media i det siste, hvor NRK og fremdriften i saken blir fremstilt som både en skandale og det som verre er. Jeg registrerer i den sammenheng at kulturministeren fortsatt utviser full tillit til det styret som eksisterer – der styrelederen nå altså har trukket seg – selv om det blir påstått både at det har vært store lekkasjer fra muntlige interne forhandlinger i styret, og også at dokumenter til intern behandling i styret har kommet på avveie. Mitt spørsmål til kulturministeren er: Er det fortsatt slik at kulturministeren har full tillit til det styret som eksisterer, og ikke vil ta hensyn til disse forholdene når et nytt styre skal sammensettes under den ekstraordinære generalforsamlingen?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret. Jeg finner det litt merkelig at kulturministeren fortsatt ikke kan gi signaler om hvorvidt hun har tillit til det eksisterende styret, når vi vet at NRK selv er på jakt etter muldvarper i dette styret. Men la meg gå litt videre. Jeg finner det også noe bekymringsfullt at situasjonen er slik den er i NRK i dag, når vi vet at NRK er finansiert av norske skattebetalere gjennom lisensbetaling. Det er derfor veldig viktig at dette foregår med ro og orden. Det kan virke som om NRK ikke har tatt innover seg at det er et AS, men fortsatt opererer som et statsmonopol og da ikke får operert på den riktige måte. Jeg lurer på når kulturministeren finner det riktig å orientere Stortinget om den generelle situasjonen i NRK, slik at ikke Stortinget skal få all omtale og alle opplysninger om NRK gjennom media – når vi ser de oppslagene som har vært i det siste.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Lekkasjespørsmålet har stått sentralt i drøftingene omkring den avgåtte styreleder i NRK, som begrunnet sin avgang med problemene med lekkasjer. Anne Carine Tanum har naturlig som nestleder i styret trådt inn for å fungere fram til den ekstraordinære generalforsamlingen som jeg allerede har innkalt, og som antakelig vil finne sted fredag den 19. januar, og jeg har sagt til henne at dersom det er lekkasjer fra styrets indre liv, er det helt uakseptabelt og må tas tak i umiddelbart. Når det gjelder endelig styresammensetning, vil jeg komme tilbake til dette på generalforsamlingen i midten av januar.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg har den største forståelse for Stortingets bekymring for situasjonen i NRK. Den er i høyeste grad også min, og det arbeides med topp prioritet i Kulturdepartementet på alle plan med å få et notat som skal leveres i Regjeringen, og som i neste runde vil bli presentert for komiteen og eventuelt lagt fram for Stortinget. Når det gjelder tillit, må jeg understreke at jeg aldri har gitt uttrykk for mistillit til det nåværende styret. Det var styreleder som valgte å gå. Problemene i NRK omfatter en rekke saker, jeg minner om økonomiproblemene og utfordringene fra de nye, digitale mediene, i tillegg til lederkrisen, som nå er åpenbar. Alle disse tingene vil drøftes nøye og gis topp prioritet av statsråden og departementet.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg vil understreke at jeg som fagstatsråd og generalforsamling for NRK føler ansvaret for utviklingen i NRK meget tungt, og det er, som jeg allerede har sagt, en av de høyest prioriterte oppgaver for meg å ta tak i dette. Både den digitale utfordringen med tilspisset konkurranse og sterkt behov for bedre økonomistyring førte til at jeg nedsatte det styret som har sittet til nå under Reves ledelse. Dette styret har tatt tak i en rekke av de store utfordringene når det gjelder digitaliseringen og når det gjelder økonomistyring, men de har altså ikke lyktes i det viktige arbeidet med å legge til rette for å ansette en ny kringkastingssjef. Men jeg vil overfor det nye styret som da oppnevnes i ekstraordinær generalforsamling, selvfølgelig understreke alvoret i situasjonen.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for spørsmålet. Min visjon for NRK er – og det har jeg sagt her i denne sal tidligere – at NRK også inn i framtiden skal være en sentral kulturinstitusjon og en ryggrad i det norske kulturlandskapet. En forutsetning for dette er god styring. Jeg har aldri sett økonomi som noe eget mål for NRK, men jeg mener at det er helt nødvendig å ha et styre som har evne til å tenke strategisk og til å rydde opp økonomisk for at man skal få de beste rammebetingelser for å utøve institusjonens viktige samfunnsoppgave, nemlig det å være en demokratisk grunnpilar i vårt samfunn når det gjelder både kultur, språk og samfunnsdebatt. Dette er min visjon, og også at det skal være en kanal for hele landet, med distriktskontorer og med en bred samfunnsforankret profil. Men økonomistyring og orden og et grep om den teknologiske utviklingen er en forutsetning.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Lekkasjene er vidt drøftet og brettet ut i mediene, og har vært sentrale i diskusjonen omkring styreleder Reves avgang. Men det å kunne konstatere at personer i dette styret aktivt har lekket informasjon, har jeg ikke noe grunnlag for. I så tilfelle ville jeg ikke hatt tillit, og det ville vært umulig å ha personer som dette heftet ved, i NRKs styre. Lekkasjeproblemene er tatt grundig opp i NRK. Man har gått gjennom rutinene når det gjelder dokumenter og interne rutiner, og jeg har også i dag overfor styreleder Anne Carine Tanum understreket at dette må hun holde øye med. Derfor har jeg tillit til det styret som nå sitter fram til jeg skal ha ekstraordinær generalforsamling i neste uke.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg registrerte at Anne Enger Lahnstein overhodet ikke nevnte ordet kultur, og jeg vil understreke at styrets tidligere nestleder, nå leder, Anne Carine Tanum, kommer fra bokbransjen og således av meg – og jeg vil tro av de fleste – anses som en del av kultursektoren, med sin forankring der. Når det er sagt, er selvfølgelig kultur og samfunn en viktig dimensjon å ha for de som skal sitte i NRKs styre. Jeg vil legge vekt på at styret skal få en bred sammensetning med bredest mulig kompetanse, og at vi forhåpentligvis får en bredde av kunnskap i styret som er nødvendig, både når det gjelder kultur, samfunn, økonomi og nye medier og konkurranse.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg har vært veldig tydelig på at jeg mener vi må ta konsekvensen av at NRK nå er et AS med et styre som har ledelsen av NRKs virksomhet. Men allikevel vil jeg understreke at i og med at NRK er en statlig fullfinansiert samfunnsinstitusjon, kan vi ikke unnlate å være veldig klar på at Stortinget absolutt har et stort ansvar for å følge med på at NRKs virksomhet er i tråd med den viktige samfunnsrolle institusjonen har.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg er særdeles enig med Dørum i at man ikke skal bli noen slave av teknologien. Min hovedtanke når det gjelder å finne de rette kandidatene til å sitte i NRKs styre, er nettopp at de innehar den teknologiske og økonomiske kunnskapen som er nødvendig, men også at man har de nødvendige etiske, samfunnsmessige personlighetene der som kan se til at balansen mellom disse to dimensjonene ivaretas.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg takker representanten for spørsmålet og vil gjerne klare opp i min refleksjon rundt dette forslaget. Jeg er veldig opptatt av at kringkastingssjefen er sjef og øverste leder for NRK. Det betyr ikke at jeg ikke ser meget positivt på muligheten for at kringkastingssjefen har ved sin side en assisterende kringkastingssjef, en direktør, men de skal ikke være stilt på samme nivå. Det var det jeg avviste, for det tror jeg gir uklar styring. Jeg tror kringkastingssjefen må være toppsjefen, men det å få en assistent ved siden av seg, tror jeg absolutt kan være en god idé. Det finnes ikke overmennesker i dette samfunnet, og jeg er enig i at det kan late til at vi leter etter et menneske med så mange egenskaper at det er umulig å finne det.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2001-01-10:
Det er en alvorlig situasjon NRK er kommet opp i. Det er kjent, som også statsråden har understreket, at institusjonen har store økonomiske problemer. Nå skal jo ikke økonomi være et mål i seg selv. Økonomi skal være et middel for å fremme andre målsettinger, og når man har opplevd den situasjonen at styrelederen har gått av og institusjonen dermed er ført opp i en krise, har jeg lyst til å spørre statsråden: Hvilket ansvar føler hun at hun har for at institusjonen er kommet i det uføre som den er i, ikke minst også med tanke på hvilken rolle NRK skal spille i framtiden i møte med en ny virkelighet?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-10:
Ingen av oss skal undervurdere de økonomiske problemene som NRK har kommet opp i, og heller ikke de utfordringene som NRK står framfor. Likevel skal vi holde fast på at NRK ikke er en hvilken som helst privatkapitalistisk bedrift, det er faktisk en lisensfinansiert allmennkringkaster som skal gi befolkningen både et kulturtilbud og et medietilbud som ikke er tuftet på kommersielle kriterier. For meg ser det ut som om viktige krefter i NRK har lagt en veldig stor vekt på å vinne kampen om seerne med TV 2 – nesten for enhver pris. Og jeg mener at kulturministeren på mange måter har spilt på lag med disse kreftene når hun nå utnevnte styret. Jeg har derfor lyst til å høre litt om hva slags visjon kulturministeren har for NRK. Vil hun ha NRK som en viktig medie- og kulturbedrift når hun skal utnevne et nytt styre? Vil hun gi beskjed om at NRK ikke trenger en ryddegutt eller ryddejente når det gjelder økonomien, men en person som har vid samfunnsforståelse og greie på media?
Trond Helleland (Høyre), 2001-01-10:
Jeg vil ikke helt slippe spørsmålet om tillit til styret, fordi statsråden nettopp sa at hun ikke hadde uttrykt mistillit til det sittende styret. I dagens VG svarer statssekretær Roger Ingebrigtsen slik på spørsmålet « – Har dere tillit til det styret som nå sitter i NRK etter lekkasjebeskyldningene fra Reve?»: « – Det sier seg selv, hvis ikke ville de ikke ha sittet der i dag.» Vil Ellen Horn underskrive denne tillitserklæringen fra sin statssekretær til det gjenværende styret i NRK, og i så fall, hvis hun gjør det, betyr det da at hun ikke stoler på de uttalelsene som avtroppende styreleder Torgeir Reve kom med, om at det åpenbart måtte være lekkasjer fra det sittende styret? Kan statsråden ha et styre som skal lede landets største mediebedrift, som lekker som en sil, og som overhodet ikke klarer å finne sin rolle? Det virker som NRK fortsatt lever i en monopoltankegang, en monopolsituasjon, istedenfor å være en bedrift i en konkurranseutsatt posisjon.
Anne Enger (Senterpartiet), 2001-01-10:
Jeg tror vi raskt kan bli enige om at NRK er en av våre viktigste samfunns- og kulturinstitusjoner og vår viktigste mediebedrift. Og da er det jo viktig at det fungerer godt, og at man har et styre som kan ta på seg å lede i en så krevende tid som NRK nå er inne i. I forbindelse med det forrige styret, som statsråden altså oppnevnte for ca. seks måneder siden, la statsråden vekt på at det var bred kompetanse når det gjelder teknologi, økonomi, jus og ledelse i det nye styret. Tatt i betraktning de erfaringer statsråden nå har med det styret, og hvor altså styrelederen har gått av, finner jeg grunn til å spørre hvilke kvalifikasjoner og hvilke kompetansekrav statsråden vil mene det er behov for i NRKs styre, som altså skal lede NRK i en krevende tid og også finne ny sjef?
Anne Enger (Senterpartiet), 2001-01-10:
En åpenbar misforståelse: Jeg mener bestemt at jeg sa kulturinstitusjoner.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
I Nettavisen desember 2000 kan vi lese at kringkastingssjef Einar Førde uttaler at NRK er for politisk styrt. Er statsråden enig i dette, og hva vil statsråden i så tilfelle gjøre med det? Det er forskjell på å være klar over ting og ikke å gjøre noe med det. Kringkastingssjef Førde uttalte samtidig at NRK før hans tid og også under hans tid har vært for mye slave av lisensen og dermed av de politiske vinder i Stortinget.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg tillater meg å stille miljøvernministeren følgende spørsmål, som vil bli besvart av samferdselsministeren: «Hedmark, Akershus og Østfold vi bli berørt av at Miljøverndepartementet vil åpne for ulveimport fra Finland. Dette for å sikre friske gener til den svensk-norske ulvestammen. Forstår statsråden at en del mennesker som bor i disse områdene, reagerer negativt på at en slik import av rovdyr foreslås?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret, som var et interessant svar, og som også vektlegger dette med samarbeid mellom de nordiske landene, som jeg også synes er meget viktig. Oppfølgingsspørsmålet går på følgende: Kjenner statsråden eller Miljøverndepartementet til tidligere import av ulv til Norge – lovlig eller ulovlig? Dette er påstander som av og til dukker opp.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret. Det dette også ofte går på, er livskvalitet. Og jeg ser at statssekretær Stein Lier-Hansen sier at det ikke er noe akutt behov for import av nye ulvegener. Jeg håper statsråden tar dette med seg videre, slik at vi veier livskvalitet opp mot dette.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-01-10:
Jeg vil først assistere min gode sentrumskamerat Anne Enger Lahnstein ved å si at hun nevnte kultur i sitt innlegg. Så går jeg tilbake til spørsmålet til statsråden. Statsråden er eier for et AS. Man kan være passiv eier og aktiv eier. I en tid hvor statsråden selv har understreket at eierskapet innebærer å kunne forstå den digitale revolusjon, hvordan vil statsråden sikre seg at man også har med digital dannelse? Hvordan vil man med andre ord sikre seg gjennom styre og på annen måte i eierfunksjonen at man representerer det samfunns- og kulturperspektiv som må være med når man skal være begeistret av teknologien, men ikke forblindet av den?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-01-10:
Før spørsmålet: Jeg konstaterer at statsråden friskt vil bidra til den offentlige debatt. Det ser jeg fram til med stor forventning. Men når man deltar i den offentlige debatt, skaper man forventninger om at Stortinget skal kunne ha en forsvarlig behandling, og man skaper også forventninger om at resultatene skal foreligge. Og siden det er et valgår, vil mange ha forventninger om at de skal foreligge før valget. Kan statsråden med dette initiativrike tankesett som han representerer overfor offentligheten, garantere at Stortinget får meldingen i forbindelse med Mjøs-utvalget tidlig i mars, slik at det faktisk er mulig for Stortinget på en skikkelig måte å sortere de forventninger som er skapt i den offentlige debatt, og slik at det blir behandlet før valget?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-01-10:
Jeg tillater meg å stille dette spørsmålet til arbeids- og administrasjonsministeren: «Jeg er kjent med at det samlede ansvaret for statlige eiendommer i Bjørvika nå er lagt til Arbeids- og administrasjonsdepartementet. Det har tidligere vært uttrykt at en raskt vil få til et samlet utviklingsselskap for Bjørvika, der all statlig og kommunal eiendom i området inngår. Hvordan er arbeidet med å starte selskapet lagt opp, og når blir det opprettet?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er noe forundret over at det tar så lang tid å klarlegge forutsetningene for et selskap, tatt i betraktning at arbeidet nå har pågått i nesten tre år, og at det snart er et år siden jeg spurte miljøvernminister Bjerke om dette. Men la det ligge. Det sentrale poenget i denne saken er det utradisjonelle at alle eiendommer skal ses i sammenheng for at merverdien skal brukes for å få til infrastruktur. Jeg tror jeg vil oppfordre statsråden til å engasjere seg personlig i dette, fordi jeg tror ikke systemene i seg selv bærer den type modernitet i sin tankegang Så jeg vil stille et tilleggsspørsmål til statsråden: Kan statsråden bekrefte – akkurat som statsråd Bjerke i sin tid, for jeg oppfattet henne slik – at når selskapet blir opprettet, vil staten uansett hvilke deler av staten som inngår i selskapet, tale med én stemme for sine eiendomsinteresser?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-01-10:
Jeg oppfatter dette som et positivt og avklarende svar, og jeg skal da stille mitt andre tilleggsspørsmål: Det avgjørende her er at staten og Oslo kommune, som i praksis eier all grunn i området, opptrer sammen. Selv skulle jeg ønsket meg – og håper at statsråden gjør sitt ytterste til det – å få selskapet opprettet i løpet av første halvår. Jeg tror det er viktig for det videre arbeidet med Nasjonal transportplan. Men for å gi et bidrag stiller jeg følgende spørsmål: Er statsråden beredt til sammen med Oslo kommune i den nærmeste framtid å avgi en prinsipperklæring om at man i fellesskap vil opprette et slikt selskap?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-10:
Dette engasjementet for NRK viser hvilken betydelig institusjon dette er. At NRK er i dyp krise, er vel hevet over tvil. Det er lansert en idé for hvordan NRK skal klare å forene børs og katedral, som jo er NRKs kanskje viktigste utfordring akkurat nå, nemlig å ha to sidestilte sjefer slik som etter hvert mange mediehus og mediebedrifter har. Det har blitt mønsteret i de store avisene i Akersgata og også mønsteret i mange andre medieinstitusjoner. Jeg har med stor overraskelse lagt merke til at kulturministeren har avvist en slik løsning. Når man ser det forrige styrets forsøk på – og hvor vanskelig det har vært – å få tak i en ny kringkastingssjef som forener disse to hensyn, nemlig det å ha økonomikunnskap og også bred kultur- og mediekunnskap, viser vel det at det mange mediebedrifter har gjort, kanskje er klokt, nemlig at man har en redaktør som har ansvaret for innhold, og så har man andre som styrer med pengesekken. Min utfordring til kulturministeren er da: Vil hun vurdere dette på nytt og gi det nye styret muligheten til å se om dette kanskje er en klok mulighet for å bringe NRK inn i den nye tid og ikke i det gamle organisasjonsmønsteret, som det gamle styret åpenbart har lett etter?
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-01-10:
Jeg vil gjerne spørre sosialministeren om hun ikke i likhet med meg også gjerne vil ha en kopp kaffe på flyet hvis hun flyr hjem fredag ettermiddag, og om hun har opplevd, slik jeg har gjort, at flyselskapet Braathens ikke serverer kaffe fredag ettermiddag, men derimot byr på gratis vin og øl. Nå er dette kanskje en liten sak, men på et område der alle små skritt går i feil retning. Slik jeg ser det, er det forskjell på å kunne betale for en boks øl på et innenriks fly og å bli tilbudt gratis vin og øl til dels som førstevalg. Kan sosialministeren si noe om hvor utbredt dette er, og liker sosialministeren denne geskjeften?
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret og registrerer at fagfolk innen rusvernet har reagert sterkt på vinserveringen på flyene. Jeg opplever at det ikke var dette Arbeiderpartiet ønsket da de sammen med Høyre og Fremskrittspartiet presset igjennom tillatelse til vinservering på innenlandsfly, og jeg vil gjerne spørre statsråden om hun kunne tenke seg å gjøre noe for å innskjerpe reglene på dette området.