Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-06-05:
Mangel på arbeidskraft volder mange sektorer i samfunnet stort hodebry, og norsk politi er intet unntak. Rekrutteringsproblemer vi tidligere møtte i Finnmark, er nå dessverre hverdagen også i Oslo. Interpellanten tar uten tvil opp en problemstilling som hele landet kan assosiere seg med, og peker på forhold som bidrar til at erfarne eldre arbeidstakere forsvinner ut av arbeidsmarkedet, med det resultat at samfunnet taper verdifull erfaring og kompetanse. Noen sektorer blir hardere rammet enn andre. På enkelte områder er kompetansen man mister, så kritisk og merkbar at det faktisk bør settes inn særlige tiltak for å begrense frafall og motivere eldre arbeidstakere til å bli stående litt lenger i jobben. Vi opplever i dag en situasjon der politi- og lensmannsetaten er kraftig underbemannet. Høyre har fra denne talerstolen gjentatte ganger satt søkelys på konsekvensene, men møtt liten forståelse hos justisministeren. Det er selvsagt lett å være etterpåklok og enig om at vi burde tatt opp flere på Politihøgskolen. Verre har det vært å få justisministeren med på avbøtende tiltak, der Høyre har pekt på at bl.a. en offensiv seniorpolitikk i politiet ville vært et tiltak som kunne monnet. Vi vet hva som skal til, for vi har fått en rekke konkrete innspill fra politiets fagforeninger. Høyre er opptatt av å sikre en forsvarlig politiberedskap landet over. Vi vet også at moralen i politikorpset er høy. Derfor mener vi det er fullt mulig - om staten spiller sine kort riktig - å få erfarne politifolk til å delta i en mannskapsdugnad i en periode, for å sikre at vi skal ha et politi fullt på høyde med oppgavene som skal løses i det enkelte lokalsamfunn. Min erfaring er, når man snakker med eldre politifolk, at viljen er til stede om staten vil legge til rette for en attraktiv lønns- og personalpolitikk for denne gruppen. I politiet er pensjonsalderen i dag 57 år, og i lensmannsetaten er den 59 år. Mange av disse har hatt en lang karriere med en til tider tøff arbeidshverdag, så for en god del vil det sikkert være naturlig å tre ut av yrket ved oppnådd pensjonsalder. Men vi vet også at mange av disse vil kunne stimuleres til å stå lenger i jobb dersom de tilbys fordeler i form av ekstra ferie, høyere lønn eller mindre belastende vaktordninger. Seniorene i politiet sitter på verdifull erfaring og kunnskaper som politiet vil kunne ha glede av lenger, dersom man er villig til å tilrettelegge og satse målrettet på denne gruppen. Høyre har tidligere utfordret justisministeren og Regjeringen til å ta nødvendige skritt for å utvikle én statlig seniorpolitikk. Politiledelsen lokalt må få tilpassede verktøy for å stimulere erfarne politifolk til å ta en ekstra økt på tampen av sin yrkeskarriere. Det holder ikke, etter mitt skjønn, å henvise seniortiltak til lokale lønnsforhandlinger der seniorene må slåss mot yngre kolleger i karrierebyggingsfasen. Regjeringen kan ikke mene at politiet skal utvikle egne seniorløsninger i hvert av de 27 politidistriktene. Dette er uhensiktsmessig og setter yngre og eldre arbeidstakere på en uheldig måte opp mot hverandre. Høyre frykter en slik utviking, og mener den er egnet til å undergrave hele seniortanken innenfor politiet. Mottoet må være at det skal lønne seg å jobbe - også for seniorene. Belønningen kan eksempelvis komme i form av særskilte lønnstillegg, utvidet ferie, nedsatt arbeidstid, mindre vaktbelastninger eller en kombinasjon av disse. Høyre er opptatt av at stimuleringstiltakene må utformes slik at det gis fleksibilitet i møte med den enkelte arbeidstaker. En framtidsrettet arbeidsgiverpolitikk for politiet må sørge for at videre engasjement etter pensjonsalder også inngår som en naturlig del av medarbeidersamtalene i årene forut for pensjonsalder. På den måten kan man teste motivasjonen hos den enkelte til å fortsette. Regjeringen har her etter min mening inntatt en skuffende passiv holdning til seniorfeltet. Det vises liten vilje til handling og friske penger. I politiet er det etablert et samarbeidsprosjekt mellom Politidirektoratet og Politiets Fellesforbund for å teste ut seniorpolitiske tiltak i Hordaland. Fra Høyres side har vi liten forståelse for hvorfor dette forsøket må gjøres så avgrenset. I min dialog med både politiledere og fagforeninger blir det gang på gang understreket at det er både viktig og formålstjenlig å få på plass et sett virkemidler som gir den enkelte politimester den nødvendige fleksibilitet for å kunne holde på sine mest erfarne folk i noen år til. Da har jeg avslutningsvis en utfordring og ønsker at statsråden kommenterer om han mener at det er klokt å gjøre resultater i seniorpolitikken avhengig av spisse albuer i lokale lønnsforhandlinger. Tror han at dette er den beste måten å oppnå positive resultater på for å kunne få flere seniorer til å ta en ekstra arbeidsøkt?