Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Den særnordiske ordningen med avtalelisens har eksistert i mange år og må kunne sies å ha vært vellykket og velfungerende. Det eksisterende lovverket på dette området er imidlertid fragmentert og vanskelig tilgjengelig. For tv-distribusjon er avtalelisensreglene i dag begrenset til samtidig og uendret videresending. Danmark fikk allerede i 2008 en avtalelisenshjemmel for ikke-lineære tjenester, som f.eks. tidsforskjøvet tv-bruk, Start forfra, Ukesarkiv osv. Disse tjenestene har i flere år vært tatt i bruk av tv-distributørene uten at det har eksistert en lovhjemmel for å klarere slike rettigheter. Dette har medført en svekkelse av rettighetshavernes stilling. En generell avtalelisens vil medføre at rettighetsklarering forenkles ved at en avtale inngått med en representativ rettighetshaverorganisasjon også gis virkning for rettighetshavere som ikke representeres av organisasjonen. Komiteen viser til at avtalelisens i hovedsak ikke skal anses som en avgrensning av opphavsretten, men som en form for rettighetsforvaltning. Når det gjelder tvisteløsning og betraktninger rundt EUs hitteverkdirektiv, viser jeg til saksordførerens innlegg og slutter meg til det. Så langt er komiteen enstemmig, og det er gledelig. Så vil jeg komme med noen utfordringer til flertallet, som har en tilleggsmerknad, som vi gjerne vil få avklart betydningen av. For det første skriver flertallet følgende: «(…) de gjeldende prinsippene for forholdet med individuell klarering og klarering ved avtalelisens skal ikke endres.» (…) Hva menes med dette? Det kan være harmløst, men ikke hvis det trekker i retning av at man ikke skal kunne utvide områdene for kollektiv forvaltning under de nye avtalelisensreglene. Det kan nemlig velte hele balansen i saken. Vi har hørt om eksempler på at distributører tilbyr nye tilleggstjenester uten at rettighetene for slik bruk er avklart direkte med kunstnerne, kanskje nettopp fordi lovhjemmelen om generell avtalelisens har latt vente på seg. Videre skriver flertallet: «Flertallet vil understreke, som det fremgår i proposisjonen, at avtalelisens ikke skal omfatte områder hvor individuell klarering kan skje. Det kan for eksempel gjelde områder hvor det i dag er klarering ved individuelle avtaler med rettighetshaverne eller deres organisasjoner.» Dette kan tyde på at flertallet ikke mener at utvidet hjemmel også skal bety utvidede rettigheter til kollektiv forvaltning. Spørsmålet blir da: Hvor ligger det til rette for individuell klarering, og hvordan fungerer det i dag? Vi får meldinger om at opphavsmannen/-kvinnen presses til individuell klarering av alle rettigheter eller avtaler som kringkastere og distributører påstår omfatter også nye og ukjente utnyttelsesformer, selv om opphavsmannen ikke ønsker dette. Ligger det da til rette for direkteklarering? Det vil dessuten være å vanne ut den nye ordningen dersom rettigheter skal kunne klareres bakover i verdikjeden i ettertid. Dersom f.eks. Norwaco tar kontakt med en distributør om manglende rettighetsklarering, er det med Norwaco distributøren må forhandle, ikke ved å gå tilbake og klarere i ettertid. Jeg vil gjerne utfordre statsråden til i sitt innlegg å bekrefte at det er slik det skal forstås. Vi har gjennom dommer mot Norwaco sett at videresendingsbegrepet spises opp fordi kringkastere og distributører uten å spørre opphavsmannen eller Norwaco i forhåndsavtaler seg imellom definerer videresending som kringkasting. Dermed blir opphavsmannen fratatt retten til å få penger for videresending. Vi kan med andre ord risikere at flertallets tilleggsmerknad fører til at minst mulig endres, selv om Stortinget nå vedtar utvidet lovhjemmel. En avklaring av disse spørsmålene tror jeg er nødvendig for å klargjøre at det faktisk blir en endring i tråd med intensjonene i meldingen.