Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-06-17:
Før jeg skal gå over til refselsen, vil jeg starte med gleden. Gleden var at vi i komiteen og under høringen fikk meldt en klar bekymring om et instrumentelt syn på forskning, hvor flere av dem som møtte oss, hadde merket seg at man skulle legge større vekt på resultat- og målstyring. Derfor er det desto mer positivt at komiteen står samlet om følgende setning: «Komiteen vil understreke at forskning har en iboende verdi i seg selv, som ikke bør underlegges mål- og resultatstyring. Særlig gjelder dette den frie grunnforskningen, som er selve fundamentet for nyskaping og innovasjon.» Og videre: «Komiteen vil minne om at samfunn som ikke fremmer nysgjerrighet og ønsket om å vite og forstå, mister sin evne til utvikling.» Jeg vil også vise til at vi under høringen fikk tung bekymring, bl.a. fra Forskningsrådet o.a., på grunn av en svekket forståelse for humanistisk og samfunnsfaglig forskning. Det har ført til at Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti står sammen om to viktige forslag på det området. Komiteen har også merknader, men vi har også forslag som går på kulturutvikling. Denne humanistiske dimensjonen er det nesten rart at det skal være nødvendig for en representant fra Venstre å snakke om til en representant for et regjeringsparti som SV, men jeg gjør det likevel, fordi det har sin tunge, saklige realitet, og det som ble framført i høringen, var klart. Så til selve saken: Det dokumentet som er framlagt, altså stortingsmeldingen, har ikke bare opposisjonen i Stortinget, men også alle som vi hadde under høringen, sagt er en grei beskrivelse, men fullstendig blottet for forpliktelser. Det er jo ikke bare vi som sier det, men alle som er i nærheten, sier det. Regjeringen sier faktisk at den bygger på den forskningsmeldingen som ble framlagt i 2005, som i Stortinget fikk en serie med tunge forpliktelser, ikke minst anført av SVs Rolf Reikvam, som gav den styrke og schwung, og som skapte en tverrpolitisk enighet. Det som er dagens situasjon, er at vi har fått et dokument hvor det er en politisk konkurranse mellom regjeringspartiene og opposisjonen, men hvor regjeringspartiene gjør sitt ytterste for å late som om det ikke finnes en slik konkurranse. Når vi hører på alle – senest statsråden i et innlegg i avisen i dag – er det nærmest som om ingen av oss fra opposisjonen har vært her de siste fire årene, at vi ikke har fremmet et eneste forslag, at vi ikke har tenkt en tanke. Dette er mildt sagt – jeg vil beskrive det parlamentarisk – underfundig atferd. I dagens innstilling er det 43 forslag. Det er forslag fra Venstre, men også fra andre, om å fastsette et mål på 3 pst., hvor Regjeringen har det på lang sikt. Det er forslag om å sette mål om minst 1 pst. av offentlige budsjetter innen 2013. Det er forslag om å knytte dette sammen med utstyrskrav, f.eks. framlagt etter plan fra Forskningsrådet. Det er forslag om å legge dette sammen med en forpliktende opptrapping av forskerrekrutteringsstillinger osv. Jeg tror realiteten i dette er følgende: På Soria Moria kommer man ut og har slått fast det samme som man gjorde i 2005, og så har vi gjennom hele denne perioden en permanent glideflukt, gjennomført av Regjeringen totalt og spesielt av SV. Først har vi Djupedals berømte hvileskjær i basisfinansieringen av våre grunnforskningsinstitusjoner. Så fortsetter dette etter at man har tilbakeført de pengene. Det gjør at man mangler ca. 400 mill. kr for å drive ikke altfor anstrengt, og når Regjeringen kommer i RNB, som behandles her om noen dager, mangler det fortsatt 325 mill. kr. Det er faktisk et permanent hvileskjær i perioden. Samtidig har vi en regjering som ønsker å styrke forskningsrekrutteringen. Regjeringen melder en melding om dette, utsetter så først meldingen for deretter å avskrive den, for deretter å si at vi skal få klar tale i den forskningsmeldingen vi behandler i dag. Hvis det som står om rekruttering, er klar tale, var orakelet i Delfi i antikken veldig klar i sin uttalelse, slik vi kjenner det gjennom kilder i vår historiske overlevering. Det er blitt en helt bemerkelsesverdig situasjon. Det ville jo ikke forbause meg hvis statsråden hadde sagt at det er bra med pes og konkurranse osv., men det er nærmest en beskrivelse av at vi har vært her i fire år og ikke har stått for noe, at vi ikke har fremmet et eneste forslag, at vi ikke har ment noe som helst. Det er med respekt å melde å dra politikken ned på et plan hvor den ikke skal være. Venstres prioriteringer vært steinklare i denne perioden. Vi har faktisk vist vilje til å prioritere forskning først. Når det ikke skjer fra Regjeringens side, tror jeg det er fordi Arbeiderpartiet ufattelig nok har en regjeringssjef som ikke brenner for dette området. Og så har SV hatt så mange ønsker som skal prioriteres i budsjettforhandlinger, at når det kommer til stykket, er det forskningen som blir salderingsposten. Da kan man jo si det da, slik at man står tydelig fram, og slik at det i hvert fall er mulig å ha en redelig konkurranse om de størrelsene man står overfor i kroner og ører og på alle andre måter. Jeg må si det slik: Vi har hatt en glideflukt bort fra forpliktelsene, og stortingsmeldingen fra Regjeringen er selve kronen på verket. Glideflukten er stabilisert. Jeg tar med dette opp de forslag som Venstre har framlagt, og vil også be om at voteringen ordnes slik at vi kan stemme subsidiært for forslagene nr. 33 og 34, fra Høyre og Fremskrittspartiet.