Sveinung Stensland (Høyre), 2014-04-24:
Jeg håper det siste forholdet som Olaug V. Bollestad tok opp, ikke har skjedd – at folk får reklame for blodtrykkspreparater mens de blir målt – for det er brudd på opptil flere lover. Interpellanten tar opp problemet med overmedisinering og overdiagnostisering, og jeg er enig i at det er et problem, spesielt innen geriatrien. Det høres ut som salen er enig i det. Vi ser òg urovekkende økning i bruken av antibiotika og vanedannende legemidler. Da synes jeg vi skal koste på oss å glede oss over at det denne uken har kommet en ny veileder for bruk av vanedannende legemidler, som nettopp går inn for en mer restriktiv bruk. I overdosestrategien som ble lagt frem i går, var mer restriktiv bruk av vanedannende legemidler et av mange tiltak, så ting skjer. Det er òg blitt tatt opp at det brukes mye febernedsettende produkter, og at det brukes mye nesespray. Det er mye det brukes mye av, blir det sagt i dag. Men vi må òg ta med oss at man med god symptomlindring, god smertelindring, kanskje kan klare seg uten f.eks. antibiotika. Den primære behandlingen av banale øreinfeksjoner er nettopp febernedsettende og smertestillende legemidler. Hvis man hopper over dem, går man veldig fort over på antibiotika, så jeg savner en nyansering av det kliniske i debatten her i dag. Jeg kunne sikkert ha funnet flere eksempler på overbehandling og overdiagnostisering, men vi kan ikke la denne debatten gå uten å nevne det som statsråden var inne på: at det finnes ganske mange udiagnostiserte pasienter der ute. Det er jo sånn i Norge at gjennomsnittsnordmannen går mer og mer til legen. Gjennomsnittsnordmannen tar flere og flere blodprøver. Gjennomsnittsnordmannen blir mer og mer undersøkt. Men problemet er at gjennomsnittsnordmannen ikke finnes. Enkelte er vesentlig mer opptatt av egen helsetilstand enn andre. Problemet er at mange av disse andre ikke går til lege eller lar seg undersøke jevnlig. Derfor ser vi at enkelte pasienter får stilt sin kreftdiagnose for sent, og selv om antall dødsfall på grunn av hjerteinfarkt er fallende, er det fortsatt mange pasienter som går rundt med svært ugunstig blodtrykk og blodverdier. Det kanskje største problemet er at pasienter med dårlig regulert blodsukker og høyt insulinnivå, som ved tidlig intervensjon kunne unngått diabetes med påfølgende fare for følgesykdom, går rundt uten å få en diagnose. Det er snakk om kanskje så mange som hundre tusen nordmenn som er i faresonen for å få diabetes. Hadde disse blitt undersøkt og behandlet før, hadde vi unngått mange sykdomstilfeller. Igjen må vi være litt nyanserte i denne debatten. Jeg vil takke interpellanten for å ta opp denne viktige problemstillingen, men jeg kan ikke støtte henne i påstanden om at underbehandling skyldes at andre blir overbehandlet. Det er ikke nødvendigvis rett. Underbehandling skyldes at litt for mange ikke bryr seg om egen helse og derfor ikke lar seg undersøke jevnlig. Det er jo sånn at jo raskere en kommer i gang med behandling, jo enklere sykdomsforløp får en. Forebygging virker bedre jo før man kommer i gang. Men jeg skal gjerne være med på å diskutere overbehandling hvis vi kan være enige om at målet er riktig behandling for alle. Til slutt kan jeg ikke unngå å ta opp den mistilliten jeg ser hos Arbeiderpartiet, mistilliten til pasienter, som ifølge Tove Karoline Knutsen gladelig vil la seg operere uansett behov fordi man i det private sykehuset står klar med kniven. Samtidig ser jeg en mistillit til alle legene som jobber i disse private helseforetakene, som står klare med kniven hvis de bare kan tjene noen kroner. Er det sånn at Arbeiderpartiet ikke har tillit til helsepersonell idet de skifter fra å være offentlig ansatte til å være privat ansatte? Det høres nesten sånn ut. Når det gjelder dette med fritt behandlingsvalg, vil man uansett måtte ha opparbeidet en rett til behandling for at man skal få den på det offentliges regning. Det vil fortsatt være fastlegen som er portåpneren i systemet. Det tror jeg alle partiene er enige om. Men jeg håper vi kan komme forbi de ideologiske sperrene i denne saken og heller la debatten handle om det som er best for pasientene. Det er det som er Høyres mål, nemlig å bygge pasientenes helsevesen.