trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-10:
Jeg vil legge fram SVs stortingsgruppes syn i denne saken. Hvilke regler som skal gjelde for tilgang på og kommunikasjon av helseopplysninger, reiser viktige og vanskelige problemstillinger. På den ene siden må vi ha et regelverk som sikrer at pasienten ikke blir feilbehandlet fordi legen ikke har den nødvendige informasjonen. På den andre siden er helseopplysninger veldig sensitive. Vi må derfor ha et regelverk som medfører at personvernet ivaretas. Bruk av elektronisk pasientjournal er et framskritt. Men det skaper også utfordringer med hensyn til personvernet, fordi muligheten for å spre informasjonen øker. Sensitiv informasjon kan være bare et tastetrykk unna. Jeg vil derfor understreke at reglene om taushetsplikt ligger fast. Taushetsplikten som helsepersonellet er underlagt, vil ikke bli endret. Det innebærer etter min mening en viktig hindring mot at helseopplysninger spres. Det er også forbudt å lete etter eller benytte seg av taushetsbelagt informasjon hvis det ikke er begrunnet i helsehjelp til pasienten. Det viktigste hinderet mot å spre taushetsbelagt informasjon er at helsepersonell etterlever taushetsplikten. De lovendringene vi foretar her i dag, vil på et vesentlig område styrke personvernet. Alle som logger seg inn i en journal, skal registreres. Det innebærer at pasienten får en lovfestet rett til å få en oversikt over hvem som har hatt tilgang til helseopplysninger om ham/henne, og dermed også informasjon om hvorvidt det er andre enn dem som skal behandle pasienten, som har lest journalen. Jeg vil understreke at det skal settes klare grenser for å tillate tilgang til journal på tvers av virksomheter. For det første må det foreligge en avtale om at slik informasjon skal kunne utvikles. For det andre er det kun opplysninger som er relevante og nødvendige for å gi forsvarlig og nødvendig helsehjelp, som kan sendes mellom virksomhetene. I tillegg kan det ikke åpnes for tilgang på tvers før virksomheten kan etterleve sikkerhetskrav, som vil bli stilt i forskrift. Disse skrankene er viktige for å ivareta personvernet. Til slutt vil jeg nevne en viktig endring av helseregisterloven som er blitt gjort i forbindelse med stortingsbehandlingen. Det er foretatt en innstramming slik at det innføres krav til uttrykkelig samtykke ved elektronisk tilgang til helseopplysninger. For at et slikt samtykke skal være gyldig, må pasienten også ha fått informasjon om hvordan opplysningene skal brukes. Dette er en endring som styrker pasientens rettigheter. Sjøl om SVs representant i komiteen ikke følger de andre to regjeringspartiene på alle punkter, så gjør SVs stortingsgruppe det. Vi vil stemme for alle flertallsforslag og imot alle mindretallsforslag. SVs gruppe stiller seg også i denne saken bak Regjeringa.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-10:
President!
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-10:
Som jeg sa i mitt innlegg i dag, står ikke SV bak tilrådinga i innstillinga, men SVs gruppe skal stemme for komiteens tilråding i innstillinga, og stemme mot mindretallet.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-10:
Den virkeligheten som representanten Lise Christoffersen fortalte om, har vært et viktig utgangspunkt for Arbeiderpartiet i denne saken. Vi vet at det hvert år dør mellom 2 000 og 3 000 mennesker i helsevesenet i Norge grunnet feilbehandling, og vi vet at det er ca. 15 000 mennesker som får varige skader. Vi kjenner noe av grunnen til det – det er de vanntette skott som hindrer tilgangen på viktig informasjon til rett tid og på rett sted. Og vi vet at det fører til forsinkelser i behandlingen, eller at livsviktige opplysninger ikke kommer fram. En moderne adgang til nødvendige helseopplysninger i journaler gir trygg behandling for pasienten og mer trygghet for den som skal behandle. Jeg tror at de aller fleste pasienter vil være enige i det. Det framkommer også i høringsrundene, der de store brukerorganisasjonene, som er storforbrukere av helsetjenester, er enige i det vedtaket Odelstinget skal gjøre i dag. Flere har vært inne på kritikken som har kommet mot lovforslaget, som har vært preget av både misforståelser og overdrivelser. Og det er ikke riktig at personvernet blir svekket, snarere tvert imot. Sannheten om dagens system er langt mer alvorlig: Rutinene for pasientjournaler er på mange institusjoner svært dårlige. Norsk helsevesen har et stort behov for å etablere et grunnlag for bedre samhandling. Svært mange av dem som har ansvaret for Helse-Norge, både blant allmennleger og blant ledere i norsk helsevesen, støtter dette. Komiteens leder var inne på flere av de brevene og de mailene som har kommet til komiteen i den anledning, og jeg siterer noe: «Det er mange av oss, både klinikere, helseledere og ledere innenfor it-helse som nå er oppriktig bekymret over at vi ikke får på plass en lov som vi mener vil gi høyere pasientsikkerhet fordi behandler kan få rask tilgang til oppdaterte opplysninger…» Videre: «Vi opplever også at debatten har stemplet ansatte i helsesektoren som snokere som ikke har bedre fore enn å lese helseopplysningene til naboene sine.» Dette er folk som står midt i akutte situasjoner ute i hverdagen. Jeg må bare innrømme at jeg har mer tiltro til dem enn til Datatilsynet og Helsetilsynet. Og jeg er svært overrasket over Legeforeningens gammeldagse holdning i en sak som er så viktig for pasientene. Denne holdningen og disse synspunktene er for øvrig akkurat de samme som representanten Ballo fører til torgs. Jeg mener at dette er en stor dag for framtidas pasienter. Jeg er glad for den innstillingen som foreligger, sjøl om representanten Ballo har valgt ikke å støtte oss. Men som kjent: En enslig svale gjør ingen sommer.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-10:
Jeg liker enslige svaler også, jeg, men det jeg sa, var at det blir «ingen sommer» av det. Så til representanten Gunvald Ludvigsen, som mente at jeg viste «mistillit til Datatilsynet». Det er jo ikke slik at hvis en har mer tillit til noen enn til andre, er det mistillit til Datatilsynet. Men det departementet som jeg nå har jobbet nært innpå i de åtte årene jeg har sittet i helsekomiteen, har jeg svært stor tillit til. Det har jeg også til min egen regjering. I denne sammenheng må jeg si at jeg har mer tillit til dem som står i en akutt behandlingssituasjon, og som i sitt praktiske arbeid ser at dette er det et stort behov for. Det er jo riktig, som komiteens leder var inne på tidligere, og som egentlig nå ble stadfestet av statsråden, at høringsrunden var basert på et noe annet grunnlag enn det som resultatet egentlig viser. Det er riktig. Det er vel mulig at det er tilfellet både for Datatilsynet og Helsetilsynet, og at det kan være formildende, men når det gjelder Legeforeningen, har jeg et bestemt inntrykk av at de har vært godt og vel informert under hele behandlingen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-06-10:
La meg få begynne med noe grunnleggende: Jeg tror at ny teknologi kommer til å bringe oss både bedre helse og bedre liv. Jeg tror at det er mange muligheter på det området for å gjøre livet bedre. Men hvis vi blir hodeløse politikere som ikke setter rammer for teknologien, kan det gjøre livet verre. Statsråden sier at hvis man bare har gode regler, går alt greit. Det ser vi jo gang på gang at det ikke gjør, for det er ganske ofte – sett i forhold til hvor sensitivt dette er – at man ser brudd på disse reglene. Poenget er at jo flere som får tilgang, jo mer må man håndheve, jo strengere må man begrense, og jo viktigere er det at flyt av mer informasjon til flere, faktisk også blir gjort innenfor strenge grenser. Datatilsynet har foretatt noen tilsyn på dette området, bl.a. to sykehjemstilsyn. De tilsynene viste at ikke bare sykepleiere og hjelpepleiere, som gjennom utdannelsen sin har lært å omgås sensitiv informasjon, men også kjøkkenansatte har full tilgang, fordi det er lurt å vite hva folk er allergiske mot, og hvem som er diabetikere. Men trenger man da å vite alt? Trenger man å ha full tilgang – sjøl om man skal vite hva folk bør spise? Av alle personvernsaker vi har hatt i denne perioden – som stort sett har gått galt i denne salen – er dette den som råker meg mest i hjertet, og er mest opprørende, for her er det snakk om at man bruker ny teknologi, bruker nye muligheter til å hjelpe folk, men lager så mange feller på veien som overhodet mulig. Hvis du åpner for at også kjøkkenansatte skal ha tilgang – det er ikke det at de har lavere moral enn andre – har det noe å gjøre med at du faktisk gir tilgang til folk som ikke har opplæring i å forholde seg til den type informasjon. Jeg mener at ny teknologi gir nye muligheter Men vi viker stadig. På helseområdet har vi nå veket hver eneste gang i de gode hensikters formål, og ikke tatt oss jobben med å finne de gode løsningene på hva det er viktig for. Det er en del informasjon jeg synes det er viktig at folk rundt meg har. Det er viktig at de vet at jeg har penicillinallergi. Hvis jeg krasjer med bil i Nord-Norge og Ballo er nærmeste lege, er det viktig at han skal kunne slå opp og finne ut at jeg har penicillinallergi – men han trenger ikke å vite alt om meg. Han trenger ikke å vite hvilken type informasjon jeg gav til legen min da jeg var 17 år, eller hvilke problemer jeg har hatt i andre sammenhenger. Her skulle statsråden ha tatt seg tid til å lage et system som er hensiktsmessig, og som ikke åpner for alt.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-06-10:
Fremskrittspartiets arroganse er av og til veldig godt synlig. Noen av oss har jobbet med personvernsaker lenge, og vi har faktisk jobbet med denne saken ganske lenge – og sjøl om jeg ikke sitter i komiteen, forutsetter jeg at jeg har rett til å ta ordet. Det er faktisk sånn at det i dag er et ganske strengt regelverk når det gjelder bruken av helsejournaler. Det er faktisk også sånn at flere har mistet jobben sin på grunn av brudd på dette regelverket. I dag har vi en teknologi der det er mulig f.eks. å lage en kjernejournal med basisinformasjon. Nesvik er kanskje informert om at Venstre har fremmet et forslag som er behandlet i hans egen komité, om nettopp det å lage en kjernejournal. Den kjernejournalen inneholder det som jeg snakket om som basisinformasjon. Med det hadde vi også hatt muligheten til å unngå det som vi f.eks. har sett oppslag om i Aftenposten, om fysioterapeuter som har tilgang på hva folk har sagt til psykologen sin. Det er ganske mange eksempler som taler mot Nesviks innlegg. Det er veldig mange hverdagseksempler ute blant folk flest som taler mot det. Før man klarer å lage de gode reglementene, bør man heller ikke lage den tilgangen. Jeg mener man skal snu prinsippet – snu prinsippet og si at man skal ha en kjernejournal med basisinformasjon, og så får man lage den tilgangen man trenger til dem som trenger det, og kanskje lage et system der pasienten kan styre hvem som skal ha den tilgangen. Men det er en jobb som Regjeringa ikke har brydd seg om å gjøre før man har laget dette. Man har ikke brydd seg om å ta den jobben og se om man kanskje skulle legge ansvaret over på pasienten. Det er det vi i Venstre reagerer på. Det er derfor, etter hva jeg har oppfattet, folk også har brutt ut av egne partisystemer i denne saken. Så jeg antar at alvoret i saken også må ha glidd inn over komiteen. Den har i hvert fall glidd inn over oss som ikke sitter i komiteen.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-06-10:
Ot.prp. nr. 53 for 2008–2009 får ingen store konsekvenser for eller inneholder endringer av norsk alkoholpolitikk. Bakgrunnen for proposisjonen er EF-domstolens konklusjon i juni 2007, som gikk ut på at importforbudet av alkohol ikke var en del av Vinmonopolets eller Systembolagets monopolordninger, men måtte vurderes etter bestemmelsene om fritt varebytte. EF-domstolen konkluderte videre med at forbudet mot privatimport er en handelshindring som ikke er tillatt. Det vil således være to praktiske veier å gå for å importere privat, enten at man som privatperson selv tar varene med seg, eller at man får et transportselskap til å ta varene med for seg. Forslaget åpner ikke for endringer i kvotestørrelser m.m. Rent praktisk kan man si at den eller de som ønsker en større import til eget bruk, slipper å søke Helsedirektoratet om tillatelse til dette og må kun forholde seg til de avgifter som må betales på lik linje som etter eksisterende lovverk. Det er slik at i denne saken er komiteen for det meste enige så langt. Det har ikke vært noen stor debatt. Kristelig Folkeparti har fremmet et eget forslag hvor de går imot privat import. Det store flertallet støtter forslaget slik det ligger, mens Fremskrittspartiet er av den oppfatning at Regjeringens tolkning av regelverket burde vært langt mer liberalt. Uavhengig av hva EF-domstolen vedtar, bruker Norge store ressurser på å vri seg unna vedtak eller praktiserer en politikk som ivaretar monopolselskaper. Dette lovforslaget fremmer ingen sak som tilsier at det vil bli lovlig med salg av alkoholholdig drikke fra private importører. Det er viktig at Norge forholder seg til de samme praktiske retningslinjene som våre naboland ved import av alkohol. Fremskrittspartiet vil her særlig vise til de avgiftsfrie kvotene disse landene har ved innførsel av alkohol som reisegods. På denne bakgrunn fremmer Fremskrittspartiet følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen innføre de samme avgiftsfrie kvoter ved import av alkoholholdige drikker som man har i Sverige.»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-06-10:
Fremskrittspartiet og John Alvheim var i sin tid en av pådriverne for å få på plass sprøyterom, og selv om noen mener at dette var – og er – et omstridt område, er vi i Fremskrittspartiet fornøyd med at Regjeringen legger opp til permanent drift. Som nevnt har vi hatt en prøveordning siden 2004, og vi er meget fornøyd med den delen av Regjeringens forslag som går ut på å få dette permanent. Slik Fremskrittspartiet ser det, er sprøyterom et av mange tilbud som samfunnet bør yte overfor en av de svakeste gruppene i samfunnet. Det å ha mangfold i rusbehandlingen er viktig og til syvende og sist essensielt hvis vi skal nå dem som trenger hjelpen. Det å ville gi trygghet for opiatavhengige og gi en grad av verdighet til en svakere stilt gruppe mennesker som har langt større problemer enn folk flest, er riktig og har en stor verdi i kraft av å vise respekt, forståelse og inkluderende og medmenneskelige holdninger. La oss alle sammen håpe at vi ikke kommer tilbake til de tilstander og antall overdosedødsfall som vi hadde i Norge rundt årtusenskiftet. Fremskrittspartiet er ikke enig i finansieringen av sprøyterom som Regjeringen legger opp til. Det vil nesten alltid være slik at større byer lett blir en magnet på opiatavhengige. Tilgangen til stoff og større rusmiljø kan være to årsaker til dette. Oslo er i så måte den største magneten, og det er, slik vi ser det, en økonomisk feilvurdering å overlate de økonomiske utgiftene til den enkelte kommune, i dette tilfellet Oslo kommune. Det er en mer rettferdig og ansvarlig fordeling at staten påtar seg de økonomiske utgiftene og står for helsebistand relatert til driften av sprøyterommet, mens kommunene stilles ansvarlig for framskaffelse av egnede lokaliteter. Med dette tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-06-10:
Som sagt tidligere støtter Fremskrittspartiet Regjeringens forslag om å få en permanent ordning. Det er meget viktig å få på plass, og for dem som har denne rusavhengigheten, er ordningen kjærkommen. Men Fremskrittspartiet er ikke enig i dagens finansieringsordning. Vi ønsker en modell der staten har det økonomiske ansvaret for både driften av selve sprøyterommet og den helsebistand som blir gitt der. Ser ikke statsråden en fare for at de narkomane veldig lett vil havne i en skvis når vi vet hvordan, og hvilke oppgaver, kommunene må prioritere? Ikke minst vet vi at det veldig ofte går hardest ut over de i samfunnet som har det verst fra før.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-06-10:
Jeg vil takke saksordføreren for veldig informativ meddelelse i forbindelse med sakens behandling i komiteen. Med bakgrunn i at saksordføreren på en så god måte har presentert saken, vil jeg kun ta opp Fremskrittspartiets forslag.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Mitt spørsmål går til arbeids- og inkluderingsministeren. I løpet av den siste uken har vi dessverre opplevd ganske ekstreme situasjoner i landets hovedstad. Vi har opplevd regulære gatekamper, og vi har opplevd situasjoner med folk som har drevet med demonstrasjoner som ligner på forhold vi ikke har sett i Norge på svært lang tid. Jeg føler meg nesten hensatt til franske tilstander når jeg opplever og ser det som foregikk i Oslo i forrige uke. Når det gjelder disse demonstrasjonene, er også situasjonen slik at blant dem som ble hentet inn av politiet, var dessverre et svært stort flertall av dem personer med ikke-vestlig innvandrerbakgrunn. Og vi har fått de såkalte forklaringene servert i media, fra synsere, fra innvandrerorganisasjoner, om at dette handler om en protest mot storsamfunnet, fordi disse personene som vokser opp i Norge med innvandrerbakgrunn, er fratatt alle muligheter. Med respekt å melde: Det er fullstendig feil. Knapt noe sted i verden har innvandrerungdom de mulighetene de får i det norske samfunnet. Man har mulighet til å ta en utdannelse, man har mulighet til å bli lege, til å bli advokat, til å bli hva man selv måtte ønske å bli. Men disse demonstrantene valgte heller å pælme stein etter politiet og sette Oslo sentrum i kaos. Det er fra Fremskrittspartiets side ingen tvil om at dette må ses i sammenheng med norsk innvandrings- og integreringspolitikk. Er statsråden enig i det? Er de resultatene vi så i Oslo i forrige uke et resultat av Regjeringens såkalt gode innvandrings- og integreringspolitikk?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Jeg setter pris på at statsråden understreket at man ikke kan skylde på en dårlig integreringspolitikk, men kanskje også statsråden bør ta inn over seg at norsk innvandrings- og integreringspolitikk likevel må ses i sammenheng med den situasjonen vi opplevde i forrige uke, nettopp fordi vi opplever i dag en altfor rask innvandring til Norge i forhold til det vi er i stand til å håndtere. 20 pst. av Oslos befolkning har i dag ikke-vestlig innvandrerbakgrunn, og det er ganske tydelig – i hvert fall for flertallet – at man ikke er i stand til å håndtere situasjonen på en god måte integreringspolitisk. Man har vært for opptatt av å gi særordninger, opptatt av å komme med alle slags integreringstiltak istedenfor å stille krav om at innvandrerne må tilpasse seg det norske samfunnet, og at det ikke er samfunnet som må tilpasse seg den enkelte innvandrer. Ser statsråden det? Ser han behovet for at man nå strammer til i innvandringspolitikken og stiller helt andre krav i innvandringspolitikken?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Det kan virke som om realiteten i Regjeringens omtale av lokaldemokratiet er at lokaldemokratiet kun skal gjelde i de sammenhenger hvor det ikke er overhengende fare for at kommunene fører en annen politikk enn det Regjeringen ønsker, for i svært viktige spørsmål er det altså slik at politikere lokalt ikke har mulighet til å innvirke på beslutninger. Bare for å ta et eksempel som har vært veldig aktuelt ute i Kommune-Norge det siste halve året: opprettelse av asylmottak. Dette er noe som berører det enkelte lokalsamfunn sterkt, men lokalpolitikerne blir satt til side av det offentlige byråkratiet, som åpenbart har den fulle og hele styringsretten på dette området. Er det slik at Regjeringen kun ønsker lokaldemokrati i de sakene hvor man ikke står i fare for at kommunene vil føre en annen politikk enn Regjeringen?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
I likhet med andre – og jeg skjønner også representanten Amundsen – har jeg reagert sterkt på de hendelser som vi hadde i Oslo, både forrige torsdag og på lørdag. Jeg har tidligere uttalt offentlig – og jeg gjentar det gjerne her – at det å forklare den oppførselen som et mindretall av demonstrantene stod for, særlig på lørdag, med manglende integreringspolitikk, aksepterer jeg ikke, for det kan bli oppfattet som en unnskyldning for noe som er kriminalitet og pøbelstreker og ikke noe annet enn det. Derfor er jeg veldig glad for at også justisministeren har vært ute og sagt så tydelig som han har gjort, at her forventer vi strenge straffereaksjoner, og at Oslo-politiet har satt i gang med bekymringssamtaler for de yngste av dem som var med, og følger opp strafferettslig de eldre som var med. Her trengs det strenge reaksjoner. Det er etter min vurdering også et angrep på ytringsfriheten at det er de som på lovlig vis demonstrerer enten for den ene eller for den andre siden i konflikten – slik som vi vil ha det i Norge, at det skal være mulig å gi uttrykk for sine meninger – som blir angrepet av det mindretallet som har drevet med kriminalitet. Jeg vil altså ikke unnskylde denne kriminaliteten med manglende muligheter til integrering. Jeg diskuterer gjerne integreringspolitikk. Vi har satt inn mange forbedringstiltak. Men handlingene på lørdag kan ikke unnskyldes med dårlig integreringspolitikk.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
En fellesnevner ved alle de forbedrede integreringstiltak vi har satt inn – fordi samfunnet er tjent med at folk får en mulighet til norskopplæring, til å komme i yrkesaktivitet, til å delta i samfunnet så fort så mulig – er at krav og tilbud følges at. Det er f.eks. en rett og en plikt til norskopplæring. Her går krav og rettigheter hand i hand. Jeg mener det er feil når representanten Amundsen karakteriserer asyl- og innvandringspolitikken på bakgrunn av det som skjedde på lørdag. Det var faktisk et mindretall av demonstrantene som hadde innvandrerbakgrunn, og for å understreke det: Ikke alle med innvandrerbakgrunn i Norge var der og kastet stein på lørdag. Det er viktig å ha med seg det perspektivet også. Jeg synes byrådsleder Erling Lae uttrykte det veldig tydelig og klart: De som er norske statsborgere, skal behandles som norske statsborgere, uavhengig av bakgrunn. Vi har de samme krav, forventninger og de samme tilbudene til alle.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Svaret på det første spørsmålet er ja. Det sa jeg for så vidt allerede i et tidligere svar, og jeg refererte for øvrig òg til byrådsleder Lae. Spørsmål nummer to, om det må behandles lokalt: Ja, og derfor er jeg glad for at det nasjonale politiets øverste myndighet ved justisministeren alt er i god kontakt med byrådet i Oslo for å håndtere den situasjonen. Jeg er enig i den beskrivelsen representanten gir, at en nordmann er en nordmann, og at mange av dem som var med på opptøyene, faktisk hadde etnisk norsk bakgrunn og i alle fall ikke kan unnskyldes med manglende integreringspolitikk. Jeg tror det budskapet som blir framført her, og det budskapet jeg selv ønsket å framføre, er helt i tråd med hverandre.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Når det gjelder sitatet fra Ole Paus som representanten viste til her, trodde jeg det var fra en annen tenkende norsk person, Odd Einar Dørum, som jeg har hørt har sagt det samme. Men la gå – sitatet er uansett godt. Jeg er opptatt av at vi følger opp de forbedringene vi har gjort på integreringspolitikken med utgangspunkt i forståelse for hverandre og respekt for hverandre. Det gjelder begge sider blant dem som nå har demonstrert og tatt ordet i den alvorlige, bekymringsfulle situasjonen som er på Gaza-stripen. Begge sider har kommet til uttrykk, begge sider har demonstrert. Det er det vi forventer i et fritt demokratisk samfunn, at det skal være anledning til å gi uttrykk for de synspunktene en har. Så er det noen som misbruker den situasjonen, og jeg er veldig opptatt at det skal behandles som den kriminaliteten det er, og at en ikke vurderer det i forhold til å diskutere integreringspolitikk, som skal være god.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
I og med at vi er så enige når det gjelder beskrivelsen av hendelsene på lørdag, tror jeg det er viktig at vi tar utgangspunkt i den etterforskningen som politiet gjør nå, for da er vi enige om at det først og fremst er en etterforskningssak. Veldig mye av oppfølgingen vil handle om justispolitiske virkemidler, som justisministeren har sagt, og som jeg registrerer at det er et godt samarbeid med Oslo kommune om – oppfølgings- og bekymringssamtaler med de mindreårige og å følge opp det justispolitiske. Men det er klart at i den generelle integreringspolitikken er det et spørsmål både om skoletiltak, aktivitetstilbud, norskopplæring, integrering og ikke minst å gripe tak i at mange med innvandrerbakgrunn har vanskeligere for å komme inn på arbeidsmarkedet til tross for god utdanning, osv. Jeg avslutter nok en gang med å si at jeg ikke vil at det skal bli en unnskyldning i den dagsaktuelle situasjonen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Politiet er nå i ferd med å gå igjennom hvem som har oppfordret til opptøyene, hvem som har deltatt i opptøyene, og hvilken bakgrunn de har. Det har i hvert fall meg bekjent ikke vært noen dominerende del av bildet at asylsøkere har vært initiativtakere og hovedaktører her. Det er nok andre grupper som er mest representert, de aller fleste altså norske statsborgere. I politiets arbeid blir det også gjort en jobb med å se på hvem som initierte og oppfordret til volden. Der vet vi at andre norske statsborgere med etnisk norsk bakgrunn kan ha vært blant de veldig aktive. Jeg mener at det viktigste vi kan bidra med for å unngå den typen opptøyer i framtiden, er at vi gjennom vårt politiske virke bidrar til at hat mellom grupper ikke styrkes, men bygges ned, at gjensidig respekt for hverandre dyrkes, og at konflikter ikke brukes i et politisk spill. Det kan være vårt viktigste bidrag til å sørge for at vi ikke får denne typen hendelser i framtiden.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Som representanten selv sa, hadde vi en grundig diskusjon om dette temaet for kort tid tilbake, med bakgrunn i at vi la fram en del forslag som skulle bidra til å gjøre det enklere å avklare og avdekke juks med trygdesystemet. Da synes jeg vi gikk grundig inn i det, og laget klare avgrensninger for flyt av informasjon knyttet opp imot den problemstillingen. Et gjennomgående tema i den debatten var jo at til grunn for alt arbeid som Nav gjør, ligger selvfølgelig de kravene som ligger i personopplysningsloven. Det ble laget da Nav skulle etableres, og de tekniske løsningene når det gjelder flyten på personinformasjon, blir stadig forbedret. Det er en kjent sak i Nav-systemet at vi har behov for å kunne flytte informasjon internt i systemet for å få raskere og bedre saksbehandling. Det har også vært tema her noen ganger, og jeg går ut ifra at det er enighet om det. Én mulighet for å få til det er bedre IKT-løsninger(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
På det konkrete spørsmålet til slutt, som jeg oppfattet ikke bare var knyttet til det eksemplet som ble brukt, er selvfølgelig svaret nei, jeg mener ikke at den enkeltes økonomi skal være avgjørende for hvilke velferdstilbud vi får i Norge. Det er hele begrunnelsen for det politiske engasjementet til det partiet jeg representerer, og den regjeringen jeg representerer. Så svaret på det er klart nei. Vi vil nettopp ikke at forskjellen i personlig økonomi skal avgjøre hvilke tilbud en får. Så en liten kommentar til Nav. Jeg kan ikke kommentere denne enkeltsaken, og kjenner ikke godt nok forholdet mellom søker og Nav og Navs behandling av saken. Men helt generelt kan jeg si at alt vi nå jobber med i forbindelse med å reformere Nav-systemet, nettopp handler om det jeg oppfatter at representanten Svendsen spør etter: Det skal være målsettingen for dem som trenger et tilbud fra Nav, at en skal forsøke alle muligheter for å komme i arbeid istedenfor å motta trygd. Hele bakgrunnen for den omleggingen vi nå driver med i Nav, er å få til det. Vi vet også at en del av avtalen om inkluderende arbeidsliv er nettopp å kunne sette i verk helsemessige tiltak for så fort som mulig å komme ut av en situasjon med sykmelding, altså akkurat det samme formålet. Hensikten er at vi skal hjelpe folk til å kunne stå i arbeidslivet. På ett område er jeg enig i det jeg oppfatter som budskapet i det representanten Svendsen sier, nemlig at det er viktig at særlig den som er tidlig i yrkeslivet, får hjelp til å komme tilbake til jobb, istedenfor at løsningen blir en passiv trygdetilværelse. Og som sagt: Det er hele hensikten med Nav-reformen som nå gjennomføres.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Dessverre må jeg si til det siste spørsmålet at jeg ikke kan drive saksbehandling på enkeltpersonsnivå i en replikkveksling i Stortingets spørretime; jeg kjenner heller ikke enkeltsaken godt nok. For det er slik, som representanten Svendsen nå antydet, at store deler av dette spørsmålet handler om helserefusjon og finansiering av helsetjenester. Men det jeg kan si, er at jeg og helseministeren har fortløpende dialog om helsevesenets og helsetilbudets rolle i forhold til å nå de målsettingene som jeg understreket i mitt første svar, og som er hensikten med Nav-reformen, å legge til rette for at så mange som mulig kan få et aktivitetsalternativ – det å komme tilbake i jobb istedenfor å ende som uføretrygdet, enten det er direkte helserelaterte årsaker til at en er i fare for å bli uføretrygdet, eller det er andre mulige årsaker til at en kan bli uføretrygdet. Så intensjonen i det blir fulgt opp gjennom Nav-reformen, og det blir fulgt opp i samarbeid mellom meg og helseministeren.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Som jeg sa i et tidligere svar, er det slik at som en del av avtalen om inkluderende arbeidsliv er nettopp det å stimulere til helsetjenester slik at en fort kan komme tilbake i arbeid, et viktig element. En vesentlig del av Nav-reformen er altså å hjelpe folk med helsetilbud for å komme tilbake til yrkeslivet. Det synes jeg er det viktigste, og det jeg kan svare representanten nå, for jeg kan ikke overprøve faglige helsemessige vurderinger, som det er helsevesenet i Norge som gjør, og detaljstyre det. Jeg kan sørge for at de politiske rammevilkårene og bevilgningene er til stede. De faglige vurderingene kan ikke jeg overprøve, og spesielt ikke de medisinske.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-14:
Det er allerede ordninger i dag for å bidra til at en kan få helsetjenester som gjør at en kommer raskere tilbake til arbeid. Men det som går på de helsefaglige vurderingene av hvilke helsetilbud den enkelte pasient skal få, er et annet spørsmål. På hovedspørsmålet til representanten, om vi vil ha ordninger som bidrar til å hjelpe folk tilbake til arbeidslivet, er svaret ja, og det har vi allerede. Jeg vil bare gjenta at det kan være vanskelig noen ganger på grunnlag av et oppslag i media å få innsyn i helheten i en sak, alle sider i en sak og særlig de helsefaglige vurderingene. Det er bakgrunnen for at jeg ikke kommenterer denne enkeltsaken spesielt. Det generelle regelverket som stimulerer til helsetjenester for at folk skal komme i jobb, har vi, og vi diskuterer fortløpende, selvfølgelig, om det bør forbedres.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2009-01-14:
Byrådsleder Erling Lae, som nå styrer et byråd av Høyre og Fremskrittspartiet, minnet oss i dag om at 55 av dem som ble tatt inn av politiet, hadde etnisk norsk bakgrunn. Han minnet oss også om en annen ting, nemlig at det er uvesentlig. For Høyre er denne saken veldig enkel – en nordmann er en nordmann, så lenge han er født og oppvokst i Norge. En forbryter er en forbryter, og hærverk er hærverk, uansett hvem som står bak. Det er noe som heter personlig ansvar. Å skyve skylden over på innvandringspolitikken er feil. Mine spørsmål til statsråden er som følger: Er statsråden enig i at hvis man er født og oppvokst i Norge, er man å regne som nordmann så god som noen? Er statsråden enig i at dette er en problemstilling som først og fremst må håndteres lokalt? Hvordan kan statsråden bidra til det?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2009-01-14:
I dagens utgave av det utmerkede distriktspolitiske organet Nationen kan vi lese at Senterpartiets næringspolitiske talsmann, Ola Borten Moe, ifølge Bondebladet har tatt til orde for – «argumenterer sterkt for», står det til og med – at kommunenes mulighet til å omdisponere dyrket mark må strammes inn. Mitt første spørsmål er: Betyr dette at Senterpartiet er på glid i denne saken mot mindre kommunalt selvstyre? Det andre spørsmålet er: Hvis man kombinerer Senterpartiets glid mot mindre kommunalt selvstyre av hensyn til primærnæringene med SVs skepsis til kommunalt selvstyre der miljøsaker står på spill, og Arbeiderpartiets generelle tiltro til sentral styring, er det da fare for det lokale selvstyret i Norge?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-01-14:
Først må jeg få lov til å si at jeg er helt enig med Høyre i hva dette handler om. For å si det slik Ole Paus sier det i en ungdomsmusikal: En drittsekk er en drittsekk uansett nasjon. Det handler om hva som er gjort, ikke om hvem de er. Det handler om at bruk av vold og hærverk må straffes for hva det er. Men det som bekymrer Kristelig Folkeparti i disse tider, er den økende antisemittismen. Den må vi gjøre noe med. Det som òg bekymrer oss, og som blir mitt spørsmål til statsråden, er: Hva kan vi gjøre for at integrerings- og inkluderingsarbeidet ikke skal bli satt tilbake etter opptøyene i helga?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-01-14:
Mitt spørsmål går til kommunalministeren. Vi venter på tiltakspakken, og vi har klare forventninger til den. For Kristelig Folkeparti er det helt avgjørende at vi får på plass en tiltakspakke som sikrer bedrifter og arbeidsplasser, og at vi benytter anledningen til å ruste opp veier, skoler og sykehjem over hele landet. Vi forventer at vi får en tiltakspakke som er grønn – som betyr en storstilt satsing på energiøkonomisering i bygg, miljøvennlig transport og fornybar energi. Vi vil se økt vedlikehold samt bygge- og anleggsvirksomhet i alle våre kommuner. Det er bra, men det koster! Vi har allerede blitt varslet om at mange kommuner må si opp lærere og omsorgsarbeidere på grunn av stram økonomi i 2009. Og i vår iver etter å komme stigende arbeidsledighet i bygg og anlegg i møte må vi ikke få en tiltakspakke som forverrer situasjonen, og som krever stadig større egenandel av kommunenes frie midler. Da kan vi risikere at det vil gå ut over kvaliteten i skole- og omsorgstjenester i kommunene. Eller sagt på en annen måte: Vi må ikke risikere at det på en skole blir sagt opp to lærere på grunn av stram økonomi, og at det senere blir tilsatt to lærere på tiltak. Min oppfordring til statsråden blir: Regjeringen må ikke legge fram en tiltakspakke som krever omfattende egenandel av kommunene. Tvert imot bør tiltakspakken inneholde en økning av kommunens frie inntekter for å sikre sysselsetting og kvalitet i skole-, helse- og omsorgssektoren. Mitt spørsmål blir: Kan statsråden garantere at tiltakspakken ikke fører til at lærere og omsorgsarbeidere sies opp? Ser statsråden at det er meget klokt å øke overføringer av frie midler til kommunene nå?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-01-14:
Jeg er glad for at statsråden oppfatter poenget med mitt spørsmål. Det er veldig viktig at vi får lov til å komme med forventinger til den tenkningen som ligger bak tiltakspakken, for vi kan sette kommunene i en veldig vanskelig situasjon dersom de ikke har råd til den vanlige og viktige driften kommunene har, nemlig til velferdsproduksjon, barnehage, skole, eldreomsorg osv. De må ha råd til det. I denne iveren etter å pusse opp og vedlikeholde – som er veldig viktig – må man ikke glemme det primære arbeidet. Men så er det slik at det er bra med låneordninger, og vi kan gjerne få flere i tiltakspakken, fordi det er et stort behov for dem. Men en må ikke bare ha det. Hvis en bare får låneordninger, kreves det egenkapital. Kommunene må altså ha råd til å låne. Vi må også ha tiltak som vil hjelpe de kommunene som ikke har penger til å spytte inn i nye tiltak, men som har behov for oppussing og vedlikehold. Ser statsråden at en må ha både–og, både låneordninger og tilskudd i denne fasen?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-14:
Når det er bred enighet her om at vi ikke tenker kommunistisk, vi skjærer ikke alle over en kam, men mener at individer står til ansvar, er ikke det interessante i stortingssalen at vi skal være enige om å slå ned på hærverk og vandalisme. Det er det enighet om. Det interessante er hva vi gjør for å forebygge dette i en eventuell senere runde. For en som meg, som har hukommelse fra begynnelsen av 1980-tallet da man knuste ruter på Karl Johan og brente bildekk, men ikke hadde SMS og ikke kunne produsere massesuggesjon fort, kommer spørsmålet: Hva kan vi lære av det som skjedde på Oslo-skolene da vi hadde Muhammed-karikaturene? Vi hadde ro i 169 av 171 skoler, men det vi hørte om i offentligheten, var de to andre skolene, ikke de 169. Hva kan vi gjøre, i politiets oppfølging og alle andre gode krefters oppfølging, for å skape andre rollebilder, andre måter å kanalisere raseri på enn å bedrive vandalisme? Det er kjernespørsmålet nå. Mitt spørsmål: Hvor langt har statsråden rukket å tenke når det gjelder hvordan vi ut fra fortid, men også nåtid skal forebygge neste runde?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-14:
Jeg vender tilbake til favoritten, statsråd Solhjell. Alle vet, gjennom forskning, at det ikke er noe som er bedre for skolen enn høy kompetanse hos lærerne. Det å satse på lærerne og gi lærerne kompetanse gir gode resultater i skolen, og det jamner ut den sosiale forskjellen en kan ha med seg fra før. På dette feltet vet i hvert fall statsråden – og sikkert en del til – at Venstre i alle år har argumentert for at vi skal ha en systematisk, kompetansegivende videreutdanning for alle lærere i alle fag med jamne mellomrom. Det er noe som i hvert fall vi har prøvd å få fram. Når det gjelder videreutdanning, har statsråden begynt med bokstaven A. Men skal vi være gode elever, må vi lære hele alfabetet. Da er det 29 bokstaver. Derfor er mitt spørsmål: Når vil statsråden fullføre en satsing på videreutdanning for lærere, slik at det blir en systematisk videreutdanning for alle lærere i alle fag? Når vil han ta med seg hele alfabetet, i stedet for å nøye seg å starte med bokstaven A og eventuelt sluttet med den, slik som det ser ut til nå?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Eg er glad for at statsråden seier at ein skal slå hardt ned på det som har skjedd, for det er nødvendig. Vi har dei siste dagane høyrt at det nesten har gått sport i dette. Når ungdom vert intervjua, seier dei at dette er ein måte å få ut ein trong dei har. Det vil sannsynlegvis forsterke seg i tida framover, og det vil vere sørgjeleg dersom vi kjem i same situasjonen som andre land har kome opp i. Derfor er det nødvendig at ein reagerer kraftig på dette, og at ein reagerer straks. Det som eg har lyst å spørje statsråden om, er: Når vi registrerer at personar som har kome inn i landet og søkt om asyl, vert tekne for å vere med i desse demonstrasjonane, er det tvilsamt når ein høyrer at ...(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-01-14:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Det er bred enighet om at vi har kvalitetsutfordringer i skolen. Høyre har alltid ment at ressurser er én av flere faktorer som påvirker kvaliteten, men det er ikke den eneste. Lærernes kompetanse, graden av ro i læringssituasjonen, skoleeierskap og skoleledelse er alle viktige faktorer som bidrar til kvalitet. Dessuten er det veldig viktig hvordan vi bruker ressursene. For Høyre har det alltid vært viktig å fokusere på at vi skal bruke penger på det viktigste først: Vi skal lære barn å lese, skrive og regne. SV har i hvert fall i opposisjon forfektet det synet at skolepolitikk er et spørsmål om mer penger. I valgkampen i 2005 stod Kristin Halvorsen i Botanisk hage og ropte til skolebarna: Hva slags mat vil dere ha? Og hun uttalte til Dagsavisen 25. august 2005 at mer penger er en forutsetning, at hvis vi kommer i regjering skal det skinne av skolen, og at «vi må sende et signal om at skolekuttenes tid er forbi.» Etter drøyt tre år i regjeringskontorene er situasjonen nå at statsråd Solhjell sender ut pressemeldinger der han sier han er bekymret for kuttene i skolebudsjettene og for nedleggelser av skoler. I Dagbladet 8. november 2008 sier Per Aahlin, som er nestleder i Utdanningsforbundet: Ut fra de tilbakemeldingene vi har fått, ser det ut til at situasjonen er verre enn tidligere. Det legges ned skoler og kuttes i skolebudsjett over hele landet. I Skien forteller skole- og barnehagesjef Dag Olav Espeland at kommunen har lagt ned fem skoler og skal kutte 40 lærerårsverk i 2009. Vi er inne i et nytt valgår nå. På bakgrunn av det vi vet om skolen i dag, de varslene KS har fått om at halvparten av kommunene vil kutte i stillinger og i budsjetter i 2009, og Utdanningsforbundets uttalelser om at situasjonen er verre enn tidligere, er spørsmålet: Vil SV i årets valgkamp gjenta, eller kanskje til og med forsterke, budskapet og karakteristikkene de kom med i 2005?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-01-14:
Jeg registrerer at statsråden i Stortinget i dag forteller at både Utdanningsforbundet og Kommunenes Sentralforbund tar helt feil i sine analyser av situasjonen for Skole-Norge rundt omkring. Det er også interessant å registrere at SV, med Bård Vegar Solhjell i spissen, nå har begynt å mene at det er interessant også med andre faktorer enn ressurser. Det har aldri vært budskapet til SV tidligere, og jeg gjentar hva Kristin Halvorsen sa: «Hvis vi kommer i regjering skal Norge få en skole det skinner av», og vi «må sende et signal om at skolekuttenes tid er forbi.» Det legges ned skoler, det kuttes i skolebudsjetter, og det sies opp lærere over hele landet. Jeg syns det er positivt at SV også har tatt opp en del av de forslagene Høyre har kommet med, og som Høyre startet med i forrige periode: rektorskole, etter- og videreutdanning av lærere og det å ansette flere lærere. Men det som er situasjonen i dag, er stikk motsatt av det SV gikk til valg på i 2005. Spørsmålet gjentas: Vil SV gjenta sine karakteristikker fra 2005 i valgkampen i 2009?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-01-14:
Som forrige spørrer var inne på, ble det i fjor høst framlagt et høringsutkast til et elevregister. I det høringsutkastet står det å lese at personlige forhold som f.eks. helseforhold, seksuell legning, etnisk bakgrunn og religiøs oppfatning kan ha stor betydning for hvordan den enkelte opplever det fysiske og psykososiale læringsmiljøet. Dette var altså opplysninger som elevene skulle gi. I denne sammenhengen er egentlig ikke spørsmålet hvorvidt det skulle lagres på individnivå eller ikke, men at individet skal være nødt til å oppgi den type ting som går ganske tett på integriteten til veldig mange. I en spørretime den 5. november 2008 ble dette temaet tatt opp. Da sa statsråden: «Eg kjem til å ha tett kontakt med Datatilsynet, Elevorganisasjonen og opposisjonen på Stortinget og diskutere om vi skal leggje det fram, og i så fall korleis vi skal verte 100 pst. sikre på at viktige personvernomsyn vert varetekne.» Mitt spørsmål er: Når blir den kontakten tatt med opposisjonen på Stortinget?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Som Kristin Halvorsen sa den gongen, er meir pengar ein føresetnad for å lage ein betre skule. Men det som er ganske nytt, er at Høgre òg seier at meir pengar er ein føresetnad. For Høgre har jo i mange år hatt den motsette bodskapen, at økonomi ikkje spelar noka rolle. Det rimelege biletet er at meir pengar, altså større ressursar, er ein nødvendig, men langt frå tilstrekkeleg føresetnad for å lage ein betre skule. Veldig mange av dei tiltaka vi no gjennomfører, ein rektorskule, meir vidareutdanning for lærarane, satsing på fleire lærarar dei første årstrinna, kostar pengar, og vi finansierer det over budsjetta. Lat oss ta eit bilete av situasjonen: Vi fekk nettopp nye tal før jul om utviklinga når det gjeld ressurssituasjonen i skulen. Dei bekreftar at biletet, den klare nedgangen i lærartettleik, at gruppene vart større og avstanden frå elev til lærar vart lengre, som vi såg i førre periode, er snudd. Utviklinga er stabil. Det er to måtar å måle det på. Den eine viser ein svak oppgang, den andre ein svak nedgang. Det er altså eit stabilt bilete. Det er sjølvsagt vekst i skulesektoren rundt om i Kommune-Noreg, men veksten er ikkje like sterk som for barnehagar, der han har vore veldig sterk, og heller ikkje like sterk som innan helse og omsorg. Mitt ambisjonsnivå er jo at vi i åra framover skal sjå ein endå sterkare vekst i skulen. Men det gir eit fullstendig feil bilete når ein seier at det no er krise, eller at det generelt er ein nedgang i lærartettleiken rundt om i Kommune-Noreg. Hovudgrunnen til det er at Regjeringa har auka dei frie midlane til kommunane betydeleg, at dei har hatt ein vekst på til saman 29 milliardar kr i denne perioden. Veldig mykje av det er heldigvis brukt til å byggje ein god skule lokalt. I tillegg er det veldig sterke satsingar nasjonalt i budsjettet neste år.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Forandringane for barn som veks opp i Noreg i dag, er store på barnehage- og skulesektoren. Dersom ein i dag har barn som går i grunnskule eller i barnehage, har ein for det første større sjanse til ein barnehageplass med betre innhald og til ein langt lågare pris. Ein har frukt og grønt på ungdomstrinnet, fleire timar på første og fjerde trinnet, meir fysisk aktivitet i femte til sjuande trinn, gratis læremiddel i vidaregåande, i tillegg til at ein kan rekne med å ha ein lærar som òg har – det er dokumentert – meir kompetanse. Det har vore ei betydeleg kompetanseutvikling dei siste åra. Vi gjennomfører i tillegg ei rekkje andre tiltak for lærarar og andre. Det som er det nye, er jo at Høgre, som i mange år sa at det speler inga rolle om vi satsar pengar på skule, no står i fremste rekkje og seier at pengar til kommunesektoren er det viktigaste. Høgre har til dei grader starta valkampen. Vi har gitt pengar til kommunane for å følgje opp, men det er sjølvsagt både pengar og andre ting som må til for å lage ein betre skule.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Då gjentek eg hovudbodskapen frå fredag: Det vert fleire ressursar. Det er vekst i skulesektoren i Kommune-Noreg kvart år. Det har vorte fleire lærarar, meir kompetanse til lærarane, fleire timar, frukt og grønt og gratis læremiddel i vidaregåande skule i den perioden vi har styrt. Men det som er interessant, er jo korleis opposisjonen til dei grader sprikjer i sine løysingar. Framstegspartiet vil ha øyremerking. Det vil ikkje Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre. Høgre og Framstegspartiet stemmer for fleire timar. Kristeleg Folkeparti og Venstre stemmer imot dei same timane. Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti er for frukt og grønt. Høgre og Venstre er mot. Så det sprikjer i alle tenkjelege konstellasjonar på alle desse viktige tinga. Vi klarer å satse både på innhald, kompetanse for lærarane, ei rektorutdanning, fleire timar og ei utvikling som er nødvendig mot ein ny og lengre skuledag, og dei velferdsretta tinga, f.eks. gratis læremiddel i vidaregåande skule.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
På dette området er Odd Einar Dørum min favoritt, så det er gjensidig. Det er riktig som Dørum har sagt, at han og Venstre i alle år har argumentert for at det er viktig med kompetanseoppbygging for lærarane, akkurat som SV har. Dei har argumentert for det, men har ikkje gjort noko med det i dei sju åra som Venstre har sete i regjering, av dei siste tolv. Det vart inga systematisk, varig moglegheit for kompetansegivande vidareutdanning eller eit kompetanseår, som Venstre har gått til val på, ikkje eingong ein kompetansedag i dei åra. Det har vi for første gong fått frå neste år. Med det løyvingsnivået, over 400 mill. kr til etter- og vidareutdanning, som no ligg, vil det vere eit stort rom. Vidareutdanningsdelen av det vil gi rom for ei vidareutdanning på 30 til 60 studiepoeng for opp mot 2 000 lærarar når det er fullt ut innfasa. Det er rett og slett ikkje pengar som er hovudproblemet her, men rekruttering, det å skaffe kvalifiserte vikarar som sørgjer for at det ikkje går ut over elevane.