Torhild Bransdal (Kristelig Folkeparti), 2018-01-18:
I dag debatterer vi særdeles viktige saker – saker som omhandler hvordan vi som samfunn skal behandle mennesker på flukt, og hvilke standarder vi skal sette for å sikre at vi er innenfor våre internasjonale forpliktelser og innenfor hva som er en rettsstat som Norge verdig. Vi debatterer i dag om vi skal gjeninnføre rimelighetsvilkåret ved internflukt. Dette vilkåret ble som kjent – dessverre, må jeg si – fjernet i forrige periode av Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet. Fjerning av dette vilkåret har fått konsekvenser som vi advarte mot da det ble fjernet, men flertallet velger likevel ikke å gjeninnføre det. Det mener jeg er svært trist. FNs høykommissær for flyktninger, Utlendingsnemnda, Advokatforeningen, Amnesty, NOAS og juridiske eksperter på feltet i Norge har uttrykt at fjerning av rimelighetsvilkåret ved vurderinger av internflukt er i strid med våre folkerettslige forpliktelser. Vilkåret framgår ikke direkte av flyktningkonvensjonen, men er likevel oppstilt i retningslinjene for FNs høykommissær for flyktninger. Fjerning av rimelighetsvilkåret strider derfor med våre folkerettslige forpliktelser. Norsk Folkehjelp påpekte i sin høringsuttalelse at fjerning av dette vilkåret har medført at Norge har gått fra å være et «best practice»-land til å være et «worst case»-land. Det mener jeg er svært alvorlig. Allerede før rimelighetsvilkåret ble tatt bort, var Norge et av Europas strengeste når det gjelder praktisering av regelverket knyttet til internflukt. Det er derfor trist at flertallet på Stortinget nå velger å se bort fra dette. Rimelighetsvilkåret framgår av EUs statusdirektiv og praktiseres derfor i EU-landene. Norge er dermed nå ett av få vestlige land som ikke har rimelighetsvilkår ved vurderingen av internflukt. Da vilkåret ble fjernet, advarte Kristelig Folkeparti mot at forslaget i all hovedsak ville ramme de aller svakeste gruppene, nemlig enslige mindreårige, barnefamilier, enslige kvinner og svært syke personer, og dessverre, må jeg si, slo det vi fryktet, til. Bruken av midlertidig oppholdstillatelse for enslige mindreårige asylsøkere har økt betydelig etter at rimelighetsvilkårene ble fjernet. Det mener jeg er svært uheldig. Oktoberbarnas situasjon preget høsten i fjor. Det haster virkelig med å få gjennomført det Stortinget vedtok i november. Dette gjelder unge mennesker som har fått sine liv satt på vent. Det er positivt at det framgår av den nye regjeringserklæringen at alderen til de enslige mindreårige asylsøkerne på det første vedtakstidspunktet er den alderen som skal gjelde, men dette er jo intensjonen til flertallet også, så på mange måter skulle det bare mangle. Nå forventer jeg at ungdommene skal slippe å vente lenger. Kristelig Folkeparti mener at de som ikke har lovlig grunnlag for opphold i Norge, skal sendes ut, men vi mener at alle skal behandles på en god måte og etter sentrale rettssikkerhetsgarantier. Derfor stemmer vi for å gjeninnføre rimelighetsvilkåret ved vurderinger av internflukt. Barn på flukt som søker asyl i Norge, er en svært sårbar gruppe. De kommer fra vanskelige forhold og kan ha blitt utsatt for overgrep under flukten og som følge av det ha flere psykiske helseproblemer. Norge har derfor et stort ansvar for å behandle disse barna på en god måte. NOAS, FO og Redd Barna utarbeidet i fjor en rapport hvor de gikk gjennom 50 saker som omhandler enslige mindreårige asylsøkere. De avdekket da at barnets beste i liten grad framkom av vedtakene. Det er alvorlig. Norge er forpliktet gjennom Barnekonvensjonen. I saker som omhandler barn, skal barnets beste være et grunnleggende hensyn. Jeg er derfor glad for at flertallet på Stortinget i dag stemmer for forslaget om at regjeringen må sikre «at det gjøres en grundig, helhetlig og individuell vurdering av barnets beste i hver enkelt asylsak, og at disse vurderingene synliggjøres og begrunnes i vedtak, slik Barnekonvensjonen krever.» Og jeg forventer at statsråden ser til at dette gjennomføres. Kristelig Folkeparti har sammen med SV fremmet forslag om at det ved vurderingen av om det skal gis begrenset oppholdstillatelse til enslige mindreårige asylsøkere over 16 år, som får opphold på grunn av mangel på forsvarlig omsorg ved retur etter utlendingsforskriftens § 8-8, skal konkretiseres ulike sårbarhetskriterier, det være seg om den enslige mindreårige asylsøkeren har helseproblemer som påvirker fungering i dagliglivet, er særlig sårbar på grunn av tidligere omsorgssvikt, overgrep eller utnyttelse, har et særlig behov for stabilitet og kontinuitet, eksempelvis etter lang tid på flukt, ikke har familie eller nettverk som kan gi støtte og/eller ressurser til å klare seg ved retur, og har svak tilknytning til hjemlandet på grunn av flere års opphold utenfor hjemlandet. Forskriften må sikre at disse kriteriene tillegges større vekt enn tidligere ved behandlingen av sakene til enslige mindreårige asylsøkere. Dessverre får vi ikke flertall for dette i dag. Sikkerhetssituasjonen i Afghanistan har den senere tiden blitt stadig forverret og er nå svært ustabil. Det har vært en stor økning i antall terrorangrep og sikkerhetsrelaterte hendelser. Rapporter fra Landinfo viser også at sikkerhetssituasjonen blir stadig verre. Det er derfor etter min mening underlig at utlendingsforvaltningen likevel anser Kabul som et trygt sted å returnere mennesker til internflukt. Det er etter Kristelig Folkepartis mening derfor viktig at det settes ned et uavhengig ekspertutvalg som skal gå gjennom regelverk og praksis knyttet til returer til Afghanistan. Det er viktig for å sikre at vi ikke returnerer noen til Afghanistan i strid med våre internasjonale forpliktelser. Til slutt vil jeg understreke at det er bra at Norge nå får på plass tilsyn med tvangsreturer, selv om vi helst skulle sett at dette ble gjort på permanent basis og ikke som et pilotprosjekt. Uansett: Det vil være viktig for å sikre at Norge også på dette området er innenfor sine folkerettslige forpliktelser. Kristelig Folkeparti kommer til å følge denne utviklingen nøye.