Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-03-19:
Det er fristende å gi en kompliment til foregående taler etter dette innlegget, og jeg tror måten å gjøre det på er å si at denne representanten som vi nå hørte – uten manus – nærmest la fram hele folkehelsemeldingen før den kommer. Det er jo sånn som Hallo i uken, som gir deg nyhetene før de skjer – vi hadde her nærmest en versjon av det i salen. Jeg vil berømme representantene for dette forslaget. Dette blir for meg – og det tror jeg representantene vil forstå – en form for oppvarming til folkehelsemeldingen. Veldig mye av det som står i dette forslaget, vil bli reflektert i meldingen, men satt inn i en bredere helhet, og jeg håper at det vil kunne samle et bredt flertall. Det er lett å være enig i betydningen av fysisk aktivitet, men vi kommer også ganske fort inn i vanskelige målvalg når det gjelder individuelle valg, tilrettelegging, kostnader og, her som ellers, betydningen av en kostnad på dette området sammenlignet med effekten vi kan få på andre områder. Jeg synes også representanten Toppes vektlegging av ernæring var betimelig, fordi det må ses på i sammenheng: Hva er det som virker? Helsetilstanden i vårt land er god, og levealderen øker. Men andre land har hatt større økning – en av tabloidene hadde et oppslag om det i dag. Det er ikke noe mål å være øverst på den pallen, men det er interessant å se at det ikke er gitt at vi er der – vi er på en 15. plass. Negative utviklingstrekk har sammenheng med levevaner som bl.a. for lite fysisk aktivitet. Det er en av de fem–seks viktigste risikofaktorene for uhelse og for tidlig død i Norge – såpass alvorlig er det. Det er riktig det representanten Breen sier: Dette er en viktig kilde til kronisk sykdom og også psykiske plager. Og vi ser de sosiale helseforskjellene tydelig. Alle har ikke fått tatt del i velstandsutviklingen. Dette var vi inne på i Meld. St. 20 for 2006–2007, Nasjonal strategi for å utjevne sosiale helseforskjeller. Dette er også et av folkehelsearbeidets kanskje viktigste formål. Representanten gir en god beskrivelse av de utfordringene vi står overfor når det gjelder levevaner og fysisk aktivitet. Det er dessverre slik at aktivitetsnivået i befolkningen er lavt og viser negativ utvikling. En gledelig økning i trening og mosjon på fritiden hos noen grupper kompenserer ikke for kraftig redusert hverdagsaktivitet hos de fleste av oss. Når de av oss som trener, ikke trener, sitter vi nemlig stille. Og det er sånn – og dette er alvorlig – at ingen trender i samfunnet, verken i måten vi arbeider eller forflytter oss på, legger til rette for tilstrekkelig fysisk aktivitet. Tvert imot, motkreftene er sterke. Det at 15-årige gutter bruker 70 pst. av tiden i våken tilstand foran pc, på mobil og sosiale medier, er ett eksempel på det. Derfor deler jeg representantens bekymring over de konsekvenser for lite fysisk aktivitet og stillesitting har for sykdomsutvikling og helseplager. Jeg tror vi må erkjenne at vi er en del av ikke bare en nasjonal, men en global trend. Det å snu slike trender har til nå vist seg svært vanskelig. Med det mener jeg at vi skal ha mot, og litt optimisme også, til å si at vi skal klare å endre på en utvikling, og ikke fatalistisk se på at dette skjer. Jeg er opptatt av at lite fysisk aktivitet ikke bare fører til overvekt og fedme, men også muskel- og skjelettplager, og, som sagt, det påvirker psykisk helse. Jeg viser til stortingsmeldingen som kommer i vårsesjonen, og jeg viser også til at regjeringen denne våren legger fram stortingsmeldinger på andre politikkområder som er relevante for forslagene fra representanten. Vi har vurdert forslagene i arbeidet vårt med folkehelsemeldingen. Den bygger på vår vektlegging av universelle velferdsordninger og dekkende fellesskapsløsninger som alle kan ha nytte av, og den styrker statlige virkemidler og følger opp prinsipper som er nedfelt i lov om folkehelsearbeid, som gjelder for kommuner og fylkeskommuner. Vi vil ta grep for å møte bølgen av ikke-smittsomme sykdommer, og tiltak rettes bl.a. mot underliggende faktorer som fysisk inaktivitet, usunt kosthold, tobakksbruk og skadelig bruk av alkohol og rusmidler. Regjeringen legger opp en folkehelsepolitikk som kan møte utfordringene i det 21. århundre, en politikk som også bereder grunnen for et langsiktig løp for å sikre større bevissthet og forpliktelse i alle sektorer for å fremme befolkningens levekår, helse og livsutfoldelse. En slik melding vil selvfølgelig, hvis vi er dyktige og heldige, kunne bli enda bedre når den kommer til Stortinget og samle et forhåpentligvis bredt flertall i denne salen.