Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2000-05-26:
Kulturministeren var i sin redegjørelse opptatt av å understreke de langsiktige mediepolitiske mål i møte med økt globalisering og en akselererende teknologisk utvikling. Fra Kristelig Folkepartis side vil jeg gi ros til statsråden for særlig å legge vekt på de innholdsmessige utfordringer vi stilles overfor når vi begir oss inn i den digitale tidsalder. Selv om en kanskje kunne ønske en klarere konkretisering på enkelte punkter, er jeg glad for de signaler som ble gitt, f.eks. når det gjelder å vise vilje til, om nødvendig gjennom direkte regulering, å sikre allmennkringkasternes tilgang til norske seere. Det er all grunn til å dele hennes bekymringer for at de telepolitiske og konkurransemessige hensyn kan komme til å overskygge de kulturpolitiske. Gode distribusjonskanaler og åpen konkurranse er viktig, men her vil vi sterkt understreke betydningen av å skape brede allianser for å kunne stå imot og sikre at det gode ikke blir det bestes fiende. Presset mot norsk språk og kultur vil etter alt å dømme forsterkes ytterligere i tiden framover. Vi vil oppfordre statsråden til å innta en offensiv holdning i oppfølgingen av Konvergensutvalgets utredning, hvor mulighetene for å sikre en regulering både av tele-, data- og medieområdet er påpekt. Vi ser også fram til å få saken som ble varslet om dette, til Stortinget. Vi vil også understreke at det økende antall TV-kanaler og utbredelsen av Internett åpner uante muligheter for informasjon og kommunikasjon, og de fører oss i kontakt med verdifulle kulturimpulser fra verden utenfor oss. På samme tid distribuerer mange av disse mediene også programmer med et innhold vi godt kan klare oss foruten. Det er derfor svært positivt at departementet på nytt har fremforhandlet et unntak fra EUs TV-direktiv, slik at Norge kan videreføre forbudet mot alkoholreklame i sendinger rettet mot Norge. Derimot er vi svært urolige over utviklingen når det gjelder overføringen av program som formidler nedverdigende voldsskildringer og pornografi, det siste dels ufarliggjort som erotikk. Dette er i økende grad blitt tilgjengelig også for yngre aldersgrupper. Og når fjernkontrollen i stedet er blitt kontrollfjerner, som en journalist uttrykte det, føler mange foreldre det svært vanskelig, for ikke å si umulig, å skulle skjerme sine håpefulle mot det som oppleves nedbrytende. På Internett finnes filtreringsmuligheter for å stenge ute uønsket påvirkning til en viss grad, men til sjuende og sist blir det viktigste av alt å oppdra til mediebevissthet. På fjernsynsområdet har vi det nevnte EU-direktiv, som også er implementert i det norske lovverket. Der er det satt en felles europeisk standard – et lovfestet vannskille – som setter grenser for hva som kan sendes, i alle fall av vold, før kl. 21. Det er viktig å sørge for at denne standarden etterleves i praksis av kringkastingsselskapene, også de norske. Norske barns TV-interesser har også vært gjenstand for forskning. Nylig offentliggjorde førsteamanuensis Elise Seip Tønnessen ved Høgskolen i Agder resultatene av en undersøkelse der hun hadde fulgt 120 barn over en fireårsperiode. Barna som for fire år siden foretrakk «Sesam Stasjon», sier nå som tiåringer at de ser «Hotel Cæsar» fordi serien er kul og spennende, og at det skjer noe hele tiden. Men er det slik kultur, som kjennetegnes av penger, makt, sjalusi og utroskap, vi ønsker skal prege sinnene til våre etterkommere? Mediebevissthet i denne sammenheng bør være noe produsenter og kringkastingsselskaper også kunne trenge å lære. Kristelig Folkeparti vil samtidig understreke at det i mediesammenheng er viktig å unngå monopolsituasjoner. Selskaper som forvalter store ressurser, både økonomiske og kulturelle, må finne seg i å bli utfordret. Derfor er det positivt at ministeren har fulgt vårt råd om å varsle utlysning av TV 2s konsesjon. Det samme bør også gjøres gjeldende for P4s radiokonsesjon, og jeg vil da spørre statsråden om dette vil være aktuelt på samme måte. Vi er også enig i at tiden er inne for å kreve økonomiske motytelser fra selskaper som tildeles konsesjon, og at disse ressursene kan brukes til styrking av f.eks. norske produksjoner. I går la det såkalte Dagspresseutvalget, som skulle utrede avisenes rammevilkår, fram sin innstilling. Oppfølgingen av utvalgets arbeid for å sikre avisene gode og stabile rammevilkår blir en av de viktigste mediepolitiske utfordringene i tiden som kommer. Kristelig Folkeparti ser det som et viktig kulturpolitisk mål å opprettholde en rik avisflora i Norge. For å sikre dette mangfoldet og ytringsfriheten spiller både nr. 2-avisene, de såkalte meningsbærende avisene og lokalavisene en svært viktig rolle. Flere av de tradisjonelle mediene er også svært sårbare i møte med den nye medieutviklingen, ikke minst gjelder dette lokalmediene. Også disse er viktige kulturbærere, og bidrar til at et bredt spekter av synspunkter og ytringer kommer til orde i den lokale samfunnsdebatt. Jeg har tidligere tatt til orde for at det foretas en gjennomgang av rammevilkårene for lokalradio og lokalfjernsyn i lys av den nye mediepolitiske situasjonen. Dette er nok et ønske som deles også av dem som driver i lokalmediene, og jeg håper dette får tilslutning. Når det gjelder Kristelig Folkepartis synspunkter vedrørende Dokument nr. 8:42 om rett til reduksjon i TV-lisensen, vil jeg vise til et senere innlegg ved representanten Molvær Grimstad.