Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-03-06:
Jeg vil så tydelig jeg kan, understreke at det er helt uakseptabelt når tjenestetilbudet til mennesker med utviklingshemning svikter, og når rettssikkerheten ikke blir ivaretatt. Ombudsordninger kan være et av flere viktige tiltak for å motvirke slik svikt. Jeg er derfor glad for at Stortinget er opptatt av spørsmålet om ombud. Som kjent vedtok Stortinget i 1987 å avvikle det særskilte Helsevern for psykisk utviklingshemmede. Vi vet alle sammen at den avviklinga innebar at tjenester til mennesker med psykisk utviklingshemning heretter skulle gis av det ordinære hjelpeapparatet, og at tjenester og tiltak skulle gis i tilknytning til lokalmiljøet. Lokal tilknytning ble sett på som en viktig forutsetning for at mennesker med utviklingshemning skulle bli oppfattet som fullverdige medlemmer av samfunnet, og for at de sjøl skulle oppfatte seg som fullverdige samfunnsmedlemmer, hvilket de selvfølgelig er. Disse prinsippene står vi fast ved. Komiteens flertall er opptatt av at utviklingshemmede skal få en styrket og verdig stilling i samfunnet, men tror ikke at et eget ombud er veien å gå. Det er jeg enig i. Jeg mener imidlertid at det er særdeles viktig å få på plass ombudsordninger som omfatter helse- og omsorgstjenestene i kommunene, slik flere talere har vært inne på. I omsorgsmeldinga som ble lagt fram i høst, har Regjeringa varslet, som kjent, at vårt arbeid med å utvide pasientombudsordninga, som i dag bare gjelder innenfor spesialisthelsetjenesten, snart skal bli satt i verk. Vi skal sørge for at ombudsordninga også skal omfatte brukere av kommunale helse- og omsorgstjenester. Jeg har tidligere også gjort rede for dette i et brev til Kristelig Folkepartis stortingsgruppe. En utvidet pasientombudsordning vil også ha ansvar for mennesker med utviklingshemning. Det skal gjelde både helsetjenester og praktisk bistand i kommunene. Den utvidede pasientombudsordninga skal favne bredt. Den skal omfatte helsetjenester der utviklingshemmede så vel som andre innbyggere i kommunen er inkludert i egenskap av å være pasienter, men ombudsordninga skal også omfatte brukere av sosiale tjenester som f.eks. avlastning, hjemmehjelp, brukerstyrt personlig assistanse og omsorgslønn. I den sammenheng vet vi alle sammen at vi ikke prater om pasienter. Hvis Stortinget slutter seg til dette forslaget, vil jeg med det første sende ut et høringsnotat med tilråding om å utvide pasientombudsordninga til å gjelde den kommunale helsetjenesten og tjenestedelen av sosialtjenesteloven. Jeg vil i så fall legge vekt på at ombudene i særlig grad skal ha oppmerksomhet mot grupper som ikke er i stand til å uttrykke egne tjenestebehov. Det gjelder f.eks. en del mennesker med utviklingshemning. Jeg vil også understreke at det ikke er nok i seg sjøl å utvide ombudsordninga. Det beste er selvfølgelig at brukere og pasienter ikke har behov for å gå til ombudet med en sak. Med det mener jeg at vi skal legge stor vekt på – og det er faktisk det viktigste – å utvikle både omfanget av og kvaliteten på tjenestene i kommunene. Det har vi også beskrevet i omsorgsmeldinga. I Nasjonal helseplan har vi lagt rammer for det videre arbeidet med å utvikle en god tjeneste. Sosial- og helsedirektoratet kommer snart med en rapport der de oppsummerer kunnskap om tjenestetilbudet, om rettssikkerheten og om levekårene for personer med utviklingshemning. Jeg ser fram til å få denne rapporten. Jeg regner med at den blir nyttig for Regjeringas arbeid på en rekke områder. Vi vil gjerne bruke resultater fra rapporten i den videre prosessen med å utvide pasientombudsordninga. Vi vil selvfølgelig også bruke den i Regjeringas oppfølging av utredninga om vergemål, som kom i 2004. Det er et arbeid som ledes av justisministeren. Til høsten vil Statens råd for funksjonshemmede arrangere et høringsmøte der vi skal drøfte rapporten fra Sosial- og helsedirektoratet. Jeg vil også legge vekt på å følge opp den tilsynsrapporten som nylig har kommet fra Statens helsetilsyn. Jeg opplever det slik at vi alle har et felles mål om at mennesker med psykisk utviklingshemning skal sikres gode og trygge helse- og omsorgstjenester, og at de skal få en styrket stilling i samfunnet vårt. Jeg mener at det viktigste er å styrke det tilbudet vi gir, men at den beste løsning når det gjelder en ombudsordning, er å utvide pasientombudsordninga. Da får vi i så fall en ombudsordning som omfatter helse- og omsorgstjenestene i kommunene, og som omfatter alle innbyggerne. Jeg vil, som sagt, legge vekt på at den nye ombudsordninga i særlig grad har oppmerksomhet mot grupper som sjøl kanskje ikke alltid greier å uttrykke de behov de har.