Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2008-03-07:
I utgangspunktet tror jeg at jeg kunne ha sluttet meg til alt saksordføreren sa. Komiteen er veldig enig i alle hovedtrekkene som er lagt her. Men prinsippet om at alle skal ha rett til likeverdig helsetilbud uansett hvor de bor i landet, betyr ikke at helsetilbudet er likt i hele landet. Og det er en utfordring for oss alle. Gjennom retten til fritt sykehusvalg kan den enkelte pasient når det er planlagt utredning og behandling, fritt kunne velge hvilket sykehus det skal skje ved, så lenge sykehuset eies av eller har inngått avtale med et regionalt helseforetak. I forbindelse med planlagt utredning og behandling skal pasientens fastlege gi informasjon om muligheter til å velge sykehus og ved behov veilede pasienten og anbefale hvilken behandlingsinstitusjon han eller hun mener er mest hensiktsmessig, vurdert ut fra pasientens situasjon. En viktig faktor for å velge sykehus er kvaliteten på utredningen og behandlingen. Det må vi aldri glemme. Kvaliteten kan måles gjennom kvalitetsindikatorer, men ikke for seg selv. Det er avgjørende at indikatorene er gyldige, pålitelige og anvendbare på mange områder. Innsamling og rapportering til sykehusene om kvalitet er ressurskrevende. Derfor tror jeg det er viktig at vi ikke bruker unødig tid på å innhente data på områder der vi faktisk ikke kan følge opp på et senere tidspunkt. I dag er det elleve indikatorer for somatiske sykehus og ti indikatorer innenfor psykisk helsevern. Disse er litt omdiskutert og omstridt, spesielt innenfor psykisk helsevern. Komiteen deler forslagsstillerens syn om at ordningen med fritt sykehusvalg må forbedres, bl.a. gjennom pålitelige, gyldige og anvendbare indikatorer for kvalitet og reell ventetid. Levekårsundersøkelsen som ble gjennomført i 2002, peker på den biten, men den peker også på at de som er velutdannede og ressurssterke, i langt større grad går inn og velger sykehus enn de som har lavere utdannelse eller er mindre ressurssterke på andre områder. Det må tilstrebes at ordningen med fritt sykehusvalg er tilgjengelig for alle, slik at ikke ordningen skaper store sosiale helseforskjeller. Vi må heller ikke glemme at svært mange blir lagt inn på sykehus for øyeblikkelig hjelp, enten ved akutt sykdom eller ved skader og ulykker. Da kan en ikke velge hvilket sykehus en skal komme inn i. Derfor er både kvaliteten på sykehusene og kvaliteten på helsetjenestene over hele landet meget viktig, så en ikke har store forskjeller. For det er ikke bare gjennom veiledning og planlagt behandling det foregår. Regjeringen er i gang med å utvide antall indikatorer. Jeg vil i den forbindelse påpeke at nettstedet for fritt sykehusvalg skal relanseres våren 2008. Målet med denne relanseringen er å gjøre nettstedet enda mer brukervennlig for pasienter og pårørende. Det er et viktig arbeid, som Regjeringen da allerede har startet på. Regjeringen driver med et kontinuerlig arbeid for å etablere flere nasjonale medisinske kvalitetsregistre. De regionale helseforetakene ble i 2005 og 2006 pålagt å opprette ett nasjonalt kvalitetsregister hver. Det finnes allerede flere gode medisinske kvalitetsregistre, bl.a. leddproteseregister og endetarmskreftregister. Norsk pasientregister vil være et viktig verktøy for å få informasjon om kvalitet i sykehusenes pasientbehandling. Formålet med registeret er utvidet slik at registeret kan benyttes til medisinsk og helsefaglig forskning. I tillegg skal de danne grunnlag for sykdoms- og kvalitetsregistre. Det arbeides kontinuerlig med å sikre best mulig data om ventetider. I oppdragsdokumentet til de regionale helseforetakene er andel av ventetider innført som styringsvariabel. I løpet av 2009 er det et mål å presentere historiske ventetider. Disse ventetidene vil gi et bedre informasjonsgrunnlag for pasientene når de skal velge sykehus, og være et korrektiv for sykehusene selv. Norge har i dag for få indikatorer som viser resultater av ulike behandlinger og helsetjenester, men de indikatorene som antas relevante for pasientene i deres valg av sykehus, er presentert for brukerne som «Pekepinn på kvalitet». Foreløpig gjelder dette indikatorer som strykninger fra planlagt operasjon, antall korridorpasienter, andel med individuell plan for utvalgte diagnoser innen psykisk helsevern for barn og unge, varighet av ubehandlet psykose innen psykisk helsevern for barn og unge og pasienterfaringsundersøkelsene. Vi støtter at dette dokumentet vedlegges protokollen, som det er foreslått.