Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Pionerdykkerne i Nordsjøen har utført et viktig, samfunnsnyttig arbeid. Man kan i ettertid stille mange spørsmål ved måten dykkervirksomheten ble utført på den første tiden. Mye tyder på at man tidligere ikke hadde tilstrekkelig kunnskap om de påkjenningene og belastningene man ble utsatt for, og mulige senvirkninger av det. I de tidlige fasene av petroleumsvirksomheten kan det derfor ha forekommet dykking som har ført til senskader hos dykkerne. Granskingsrapporten slår da også fast at «en ikke ubetydelig del» av pionerdykkerne «sliter med» slike senskader. En enstemmig kommunalkomite tar ikke stilling til hvorvidt det foreligger et rettslig erstatningsansvar, men fremmer forslag om en kompensasjon til pionerdykkerne uavhengig av det. Det var nettopp på grunnlag av en erkjennelse av at samfunnet har et visst moralsk ansvar i forhold til denne yrkesgruppen, at Stortinget behandlet spørsmålet om en særskilt kompensasjonsordning for pionerdykkerne allerede våren 2000. Et stort flertall i Stortinget, Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre, la da til grunn en kompensasjon på 200 000 kr. Dette er det nivået som Stortinget normalt legger til grunn som øvre grense når det gis kompensasjon. Det er derfor helt særskilt når Stortinget i dag vedtar en kompensasjon på opptil 2,5 mill. kr. Det gjør Stortinget nettopp fordi vi vil gi en anerkjennelse av pionerdykkernes viktige innsats. Dersom en yrkesdykker i dag blir skadet gjennom sitt arbeid, vil han få utbetaling gjennom yrkesskadeforsikring på inntil 30 ganger folketrygdens grunnbeløp. Loven gjelder imidlertid bare for dem som har hatt status som arbeidstaker etter 1990. Pionerdykkerne hadde derfor ikke en slik ordning. En hovedforskjell mellom pionerdykkernes innsats før 1990 og andre dykkeres arbeid etter 1990, så vel i Nordsjøen som i annen sammenheng, er derfor at yrkesskade etter 1990 gir rett til utbetaling fra pliktig yrkesskadeforsikring på inntil 30 ganger folketrygdens grunnbeløp. Stortinget sier i dag ikke at vi skal la yrkesskadeforsikringsloven gjelde fullt ut for pionerdykkerne, men vi har sett hen til hva kompensasjonen ville vært hvis de hadde hatt en slik ordning også før 1990. Stortinget setter imidlertid ikke grensen på 30 ganger grunnbeløpet. Vi setter maksimalbeløpet til 40 ganger grunnbeløpet, altså 570 000 kr høyere enn det som er maksimalgrensen for yrkesskadeforsikring. I tillegg kommer oppreisningen på 200 000 kr. Pionerdykkerne får derfor en raus behandling. Arbeiderpartiet har vært opptatt av nettopp at vi skal sikre en rettferdig, en romslig og en oversiktlig kompensasjonsordning. Med oppreisningsbeløpet vil altså enkelte dykkere kunne få utbetalt om lag 2,5 mill. kr. Det er betydelig mer enn det andre med yrkesskade får. Det er et uttrykk for den erkjennelsen som også ligger i kompensasjonen. Beløpet er skattefritt, og det kommer på toppen av tidligere utbetalinger, så vel fra Regjeringen ved Sosialdepartementet som fra Statoil. Det betyr at noen dykkere kan få opp mot 3,5 mill. kr. Det har vært viktig for Arbeiderpartiet å utforme en enkel og oversiktlig ordning, som skal gi en rask utbetaling til dykkerne, uten nødvendig og forsinkende byråkrati. Vi har forstått at det har vært et sterkt ønske i utgangspunktet også fra dykkernes side. Det gjør også at ordningen er noe mer generell enn den ville ha vært dersom det var en mer detaljert prøving i hvert enkelt tilfelle. Det er imidlertid ingen tvil om at når Stortinget legger til grunn en kompensasjonsordning som går langt utover det Stortinget har gjort i andre saker hvor man har gitt kompensasjon, og langt utover det andre dykkere i dag ville fått hvis de ble utsatt for yrkesskade, er det et uttrykk for anerkjennelse av den innsats som pionerdykkerne har gjort.