Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2014-02-11:
Jeg vil takke utenriksministeren for en grundig redegjørelse som viser hvor dramatisk utviklingen i Syria og Sør-Sudan er, og hvordan hendelser på kort tid påvirker politikk og endrer samfunnene fundamentalt. For få år siden var Syria et av de mer stabile landene i en turbulent region. Landet som flere i området så opp til, og som mennesker søkte tilflukt i, er nå rammet av en borgerkrig ute av kontroll. Også Sør-Sudan har gått fra framgang og optimisme til falitt på kort tid. Der er befolkningen på desperat flukt fra sine hjem. De to konfliktene har store humanitære konsekvenser og konsekvenser langt utenfor landegrensene. Derfor er det betryggende å høre utenriksministerens forsikringer om at Norge fortsatt stiller opp som en stabil og troverdig bidragsyter. Viktigheten av umiddelbar humanitær assistanse gjennom nødhjelp og politisk arbeid med tilrettelegging for dialog mellom partene er viktigere enn noen gang, for befolkningen i Syria og Sør-Sudan har ingen tid å miste. Situasjonen i Syria har vært i gradvis forverring over tre år nå, og er beskrevet som den verste humanitære katastrofen i moderne tid. Det er vanskelig å vite hvor mange liv som har gått tapt. Anslag sier om lag 130 000 drepte siden mars 2011. Verdenssamfunnet fikk for alvor øynene opp for grusomhetene på sensommeren i fjor. Brutaliteten retter seg også mot barn. Tv-bildene fra de kjemiske angrepene på egen befolkning gjorde et sterkt inntrykk på folk og regjeringer over hele verden. Selv om det dessverre tok tid, klarte man heldigvis gjennom godt diplomatisk arbeid å komme til enighet om en løsning med destruksjon av de kjemiske våpnene. Arbeidet er jo på gang, som utenriksministeren redegjorde for, og la oss håpe at tidsplanen nå holder. Situasjonen i Syria er nå inne i en kritisk fase. Genève II-fredssamtalene som er i gang i Montreux, er utfordrende, de vil ta tid og vil kreve kreativt diplomati. Opposisjonen og de ulike elementene bidrar til å holde voldsspiralen i gang. Tv-bildene vi så i går fra evakueringen av en beleiret befolkning i Homs under en skjør tredagers våpenstillstand, gjorde et sterkt inntrykk. Utenriksministeren utfordret Sikkerhetsrådet og pekte på og beskrev krigsforbrytelser. At man nå fikk etablert en nødhjelpspassasje, er bare et lite skritt i riktig retning. Situasjonen er ikke akseptabel før det etableres våpenhvile og sivilbefolkningen får tilgang på nødvendig humanitær bistand. Situasjonen i Syria har også konsekvenser for regionen. Som utenriksministeren sa, er nabolandene overbelastet. Derfor er jeg glad for at regjeringen har doblet antall syriske overføringsflyktninger fra 500 til 1 000 personer, i tillegg til de om lag 230 mill. kr som går til syriske flyktninger i nabolandene. Dette kommer i tillegg til tilsvarende beløp til ofrene inne i Syria. Så er det konflikten i Sør-Sudan. Den er mindre tilgjengelig, mindre synlig i media, men har et stort humanitært omfang og direkte innvirkning på stabiliteten i området. Siden volden brøt løs i desember, altså for to måneder siden, antas det at 10 000 mennesker har mistet livet. Utenriksministeren var inne på at én million er på flukt. Det er tall som sjokkerer. Norge har hatt en viktig rolle i landet i en årrekke. Norges aktive deltakelse i fredsprosessen sammen med USA og Storbritannia og dialogen med president Salva Kiir og visepresident Riek Machar kan vise seg å være en god investering når og hvis landet kommer tilbake på riktig kurs. Jeg vil gi honnør til utenriksministeren for et kontinuerlig engasjement for forsoning i landet ved å delta i de kanalene som er til rådighet, herunder også møtet med Den afrikanske union i neste uke. Sør-Sudan er et rikt land på naturressurser og på andre vis, men har en befolkning der om lag 80 pst. er analfabeter, og der korrupsjon hindrer vekst og utvikling. Derfor må vi, i tillegg til nødhjelp, evne å vri satsingen mot utdanning, infrastruktur og oppbygging av et fungerende sivilsamfunn som kan sette krav til landets ledere. Jeg er glad for at utenriksministeren legger vekt på disse langsiktige aspektene. Når land ikke befester demokratiske prinsipper, men ledes av korrupsjon og lovløshet, oppstår konflikter. Og når konfliktene i stedet for å bli forsøkt løst forsterkes ved at ulike grupper settes opp mot hverandre, får væpnet konflikt lett fotfeste. Resultatet er at veldig mange land går i oppløsning. Jeg vil, som utenriksministeren, understreke betydningen av sammenhengen mellom utenriks- og sikkerhetspolitikk på den ene siden og utviklingspolitikk på den andre.