trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2018-10-09:
Jeg tar replikk fordi Kongsberg Gruppen er en bedrift som ligger mitt hjerte nær, som tidligere aktiv både i Forsvarsdepartementet og når det gjelder industrigjenkjøpsavtaler og industriavtaler generelt. Jeg kjempet også veldig for at vi skulle beholde eierskapet den gangen eierskapsmeldingen kom forrige gang, og jeg vil fortsette å kjempe for det også neste gang, av den grunn at Kongsberg Gruppen ikke bare har et statlig eierskap, men også et betydelig industriskapingssamarbeid med Forsvarets forskningsinstitutt som gjør at teknologier kan sees i en bredere sammenheng. Det er ikke bare snakk om eierskap og om å tjene penger. Statsråden svarte representanten Pollestad på spørsmålet om han ønsket å ha et betydelig statlig eierskap i Kongsberg Gruppen, at han ønsket å ha et «betydelig» statlig eierskap. Er det slik at et betydelig statlig eierskap betyr et kontrollerende statlig eierskap, som er det helt avgjørende her, og ikke bare et betydelig?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-09:
Grunnen til at det gleder også eit sosialistisk hjarte at staten her går inn såpass tungt og sikrar at den maritime delen av Rolls-Royce framleis er på norske hender, er rett og slett at det er heilt riktig i eit nasjonalt perspektiv. Viss vi skal bli ein stor havnasjon, må vi sjølvsagt sikre både eigarskap og kompetansearbeidsplassar på norske hender. Difor har det vore interessant å følgje med på korleis regjeringa har endra haldning i desse spørsmåla. For eksempel når det gjaldt Ekornes, var ikkje staten interessert i å gripe inn. Da lét ein andre aktørar kjøpe det opp. Det var ein betydeleg kompetanse knytt til det – industriproduksjon av høg global klasse. Men i denne saka har ein endra strategi. Da er eigentleg spørsmålet mitt, for statsråden sa at tidene har forandra seg, og det ønskjer eg å høyre litt meir om. Kva er det eigentleg som har forandra seg, og som gjer at ein har endra strategi no?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-09:
Eg tenkte eg berre skulle ta ordet til den siste kommentaren til statsråden, som ønskjer å framstille politiske meiningsmotstandarar på ein veldig enkel måte, som om SV meiner at staten skal eige alt. Det finn ein ikkje noko belegg for. Det har aldri SV foreslått nokon gong. Det som har vore SVs linje, er at staten skal involvere seg i ting som er strategisk viktig for nasjonen Noreg. Kva er strategisk viktig for nasjonen Noreg no? Vi kjem til å få ein reduksjon i aktiviteten på petroleumsfeltet anten ein vil det eller ikkje dei neste ti–tjue–tretti åra. Det betyr at inntekta til samfunnet uvegerleg kjem til å gå ned. Altså må vi finne andre bein – andre industriar og næringsgreiner – å stå på. Vi må ha ein aktiv stat for at det skal skje, for det skjer ikkje av seg sjølv. Det er berre å sjå på statistikken til sitjande regjering. Da ser ein at her skjer det faktisk ikkje noko grønt skifte i det heile. Derfor er det bra at ein har gått tungt inn i den maritime og marine delen av Rolls-Royce, for å sikre desse arbeidsplassane på norske hender. Ikkje minst gjer ein noko med Kongsberg Gruppen. Kongsberg Gruppen kjem til å få rolla si endra som følgje av dette. Altså: Den linja som regjeringa lenge har hatt, denne laissezfairepolitikken, er dårleg nasjonal politikk. Det er dårleg næringspolitikk, og det er dårleg politikk i møte med dei utfordringane Noreg står overfor. Det verkar som at det er denne verkelegheita som begynner å dale ned over regjeringa, iallfall i denne enkeltsaka. Så får vi sjå når vi får eigarskapsmeldinga, om verkelegheita har dalt ned også der, om ein no er villig til å forlate den laissezfairelinja som ein har ført så langt.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-09:
Dette er en gladsak, og det er utrolig morsomt at vi kan få til ny politikk sammen i en tid som er krevende på mange fronter. Landet vårt er bygd opp gjennom en aktiv næringspolitikk på mange felter: havet, kysten, jordbruket og ikke minst en aktiv industritenkning som har vært særlig framtredende etter annen verdenskrig. Det er veldig framtidsrettet å ta med seg det beste av kunnskapen fra dem som har bygd landet vårt før, inn i den tiden vi lever i, når vi bl.a. skal kunne takle og forhindre en katastrofe med tanke på klimaendringene. Er det ett område der Norge virkelig kan bidra, er det nettopp innen det maritime for å sørge for at verden får tilgang til det beste av ny og ren teknologi. Industripolitikken fra denne salen for å bruke naturressursene og den kompetansen som finnes i industrien i Norge, vil være et av de viktigste bidragene til en framtidsrettet utvikling i verden, samtidig som vi forteller historien om hvordan dette går hånd i hånd med en velferdsstat som også fordeler verdiene. Vi trenger løft framover. Den 7. september kom det nye tall fra SSB. De tallene viste dessverre at utviklingen i industriproduksjonen i Norge nå er veldig svak. Fra mai til juli økte industriproduksjonen i Norge med kun 0,4 pst. – kun 0,4 pst. Vi vet at investeringene i ny industri og framtidsrettet virksomhet i Norge må bli mye høyere de neste årene. I Sverige er man nå oppe på det nivået som man var før finanskrisen, mens vi ligger langt bak i Norge. Det viser at vi trenger flere av den typen strategiske gladsaker som vi har i dag, for å øke investeringene i ny virksomhet og industri i Norge. Det vil avgjøre om vi fortsatt kan skape de verdiene vi trenger. En sak som dette må ses i lys av hvilket arbeidsliv vi ønsker oss i Norge. I vår ble det flertall i Stortinget for å sørge for faste jobber og kutte ut kortsiktig, gammeldags innleie av dårlig betalt arbeidskraft. Og vi vet at er det én ting som er en fordel for industrien i Norge, er det nettopp det at vi har et land med små forskjeller mellom folk, hvor industrien kan få tilgang til topp kvalifisert arbeidskraft. Vi er ofte mer konkurransedyktige her, samtidig som små forskjeller bidrar til å stimulere til å ta i bruk ny teknologi.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-09:
I fjor var næringskomiteen i Finland. Der fikk vi en veldig interessant forelesning om hvor tungt og strategisk Finland nå satser på å bli verdensleder innen en klimavennlig flåte med nye skip for både passasjerer og ikke minst gods. Så her ligger det store muligheter. Vi vet, som representanten Knag Fylkesnes var innom, at vi trenger å skalere opp og virkelig sette inn et skikkelig «trøkk» på investeringene i ny industri. Jeg håper at Stortinget kan samle seg om en virkelig offensiv strategi for hvordan Norge kan bli verdensledende, og ikke minst at vi tar i bruk det egentlig ganske korte tidsvinduet som vi nå har. Da bør denne dagen markere et startskudd for et felles arbeid. Landet vårt heter tross alt «Norway» på engelsk, altså veien mot nord. Det er mye takket være de flotte ressursene vi finner langs hele kysten. Her må vi se alle muligheter. Vi vet også at det å ha en framtidsrettet politikk for å kunne transportere gods klimavennlig går hånd i hånd med f.eks. å ha en verdensledende satsing på å bruke skogressursene og å bringe nye produkter innen bioøkonomien ut til resten av verden. Dagen i dag markerer faktisk en veldig flott dag for landet vårt, for en ny og framtidsrettet industripolitikk.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. I forrige uke hadde vi en redegjørelse i Stortinget om luftberedskapen for helse i nord. Jeg vet at statsråden har meldt seg inhabil i det spørsmålet, men det illustrerte hvor viktig fly og helikoptre er for trygghet i nord. De siste dagene har to av Hærens Bell-helikoptre fløyet for sykehusene for å støtte sikkerheten. Ansvaret på dette området kan ikke leies inn eller privatiseres. For folk, særlig langs kysten, er det å ha en beredskap av luftkapasitet og helikoptre viktig. Seks av de nye NH90-helikoptrene var tiltenkt Kystvakten med base på Bardufoss. Nå vil forsvarssjefen at alle de 14 helikoptrene skal gis til fregattene, som har base i Bergen. Det etterlater en kystvakt uten helikoptre, og nå fortelles det at en fjerdedel av Kystvaktens helikopterpiloter har sluttet. I tillegg vil altså regjeringen redusere Hærens helikoptre på Bardufoss fra ni til tre. Det etterlatte bildet er kritisk for kapasiteten for Hæren i nord, som får sin mobilitet redusert, men også for befolkningen. I februar var det en fisker i Troms som ble reddet av Kystvaktens helikoptre ved Nord-Fugløya, og årets påske med dårlig vær illustrerte også betydningen av beredskap. Denne situasjonen er uholdbar. Regjeringen sier i sitt reviderte budsjett at alternative løsninger for å dekke eventuelle udekkede behov vil være en del av påfølgende arbeid. Dette er uforståelig snakk. Mitt spørsmål til forsvarsministeren er: Hvilke grep vil han ta for å styrke helikopterberedskapen på varig basis?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Dette synes jeg ikke var et betryggende svar. Det statsråden sier, er at når det gjelder helikoptre, skal både fregattene få sitt og Kystvakten få sitt, at de bare ikke har avgjort. Men forsvarssjefen har sagt at alle helikoptrene bør gå til fregattene. Det er det faglige rådet. Men hva har regjeringen tenkt å gjøre med det? En kystvakt uten helikoptre rykker jo da nærmere. Det bildet statsråden tegner, er en hær uten løftekapasitet, rett og slett, med tre helikoptre stående igjen i nord som skal assistere en hær, hente ut og inn sårede, og etterretningsoppdrag også der – det er for lite. Nå er to av de tre på oppdrag for Helse-Norge. Og dette er en varslet situasjon. Hvis en fjerdedel av pilotene til kystvakthelikoptrene har sluttet, så er det fordi de ser at det ikke er framtid i det statsråden forteller. Og når det gjelder Bell, skriver regjeringen: «Dette vil være svært ressurskrevende, primært på grunn av behovet for å ansette og utdanne flere besetninger.» Dermed har man ikke planlagt for å ha helikopterkapasitet for Hæren. Dette er kritisk. Hvilket signal er det for en moderne hær?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Denne regjeringen har hatt ansvaret i 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 og inn i 2018 – og det har oppstått en kritisk mangel på helikopterpersonell. Regjeringen skriver selv at «primært på grunn av behovet for å ansette og utdanne flere besetninger» er det svært ressurskrevende. Og det er ikke satt av ressurser til det. Da er spørsmålet: Hvordan skal denne Hæren få signaler om at den får løftekapasitet? Hvordan skal befolkningen i nord få vite at det er helikoptre som kan steppe inn og redde folk som kommer i utsatte situasjoner? Nå er det bl.a. også skrevet i revidert budsjett at det å følge opp politiarbeidet fra Bell-helikoptrene må slutte. Det står svart på hvitt. Så man melder seg ut av helikopterstøtte til politiet, og man kan ikke følge opp Helse-Norge hvis man bare har tre helikoptre, som også skal hjelpe Hæren. Jeg er for at man skal drive kontraterror i hovedstadsområdet, men da må det antakeligvis anskaffes – om det er innleide helikoptre, eller brukte helikoptre fra et internasjonalt marked. Men det må utdannes personell. Det tar tid, og det har ikke statsråden tatt høyde for med det svaret han gir i dag.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Sivile helikoptre kan fly ut og inn med materiell i ulike operasjoner, men sivile kan ikke brukes som innleid hjelp i militære operasjoner. Men la meg komme med et annet eksempel på at Hæren her lider. Det gjelder hovedforsvarssystemet for Hæren, nemlig stridsvogner. I 2015 skrev regjeringen: Hærens Leopard 2 stridsvogner vil uten oppgradering i utgangspunktet nå sin tekniske levealder innen 2020. I revidert budsjett i år skriver regjeringen at moderne stridsvogner har økt sin relevans. Og så kommer konklusjonen: Ingen oppgradering, ingen leie av nye stridsvogner – men regjeringen vil fornye stridsvognene tidligst i 2025, fem år etter at de har passert teknisk levealder. Så her har vi altså en hær uten løftekapasitet, uten moderne helikoptre, uten piloter og – må vi da tro – fra 2020 til 2025 uten stridsvogner. Hvordan vil statsråden beskrive en hær uten helikopterstøtte og uten fungerende stridsvogner?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
La meg først bruke litt tid på avklaringen når det gjelder habilitet. Hvis forsvarssjefen må gå til politisk ledelse og si at bistanden Forsvaret nå gir til helse, vil gå ut over annen beredskap i Forsvaret, vil det bli et habilitetsspørsmål for min del all den tid min kone er ansatt i et firma engasjert i luftambulansetjenesten der oppe. Derfor har vi vært tidlig på når det gjelder habiliteten. Når det gjelder selve helikoptersituasjonen der oppe, har jeg altså all mulighet til å være på, og det er jeg. Vedrørende NH90: Der følger vi det tidsløpet som ble lagt i 2012 av daværende regjering. Da ble det nullet ut, og så ble det laget en tidsplan for hvordan man skulle fase inn. Vi følger den tidsplanen. Den holder ennå. Det er altså slik at når det gjelder NH90, har forsvarssjefen ytret andre ønsker. Vi har ikke konkludert med det. Vi sier at Kystvakten skal ha kapasiteter, vi sier at fregattvåpenet skal ha kapasiteter, og der står det. Foreløpig er vi i rute med de vedtakene som ble gjort i 2012. Når det gjelder helse, er det komplisert, men der bedrer situasjonen seg – med nytt anbud – nå i juni. Da kommer det økt helikopterkapasitet, slik at det vil gi en betydelig bedre situasjon i nord. Når det gjelder Bell, opplever jeg at det er et åpenbart behov, også i det politiske Norge, å ha en kapasitet som kan drive kontraterror – at vi kan bruke spesialstyrkene i en kontraterroroperasjon. Det er de avhengige av å kunne øve med, og fagfolkene sier at for at øvingen skal være reell, er de avhengige av en kapasitet på 15 maskiner. Når jeg sier kapasitet, og når jeg sier maskiner, så handler det om et skrog, og det handler om piloter og mekanikere og all den kompetansen man må ha rundt dette for å gjøre det riktige. I langtidsplanen har vi prioritert en antiterrorkapasitet, av nødvendighet, all den tid sikkerhetssituasjonen er sånn. Der står vi i dag, og det er de vedtakene vi har fremmet for Stortinget.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Personellsituasjonen er utfordrende. Forsvaret opplever fra tid til annen i forskjellige sektorer at man får utfordrende personellsituasjoner, fordi det er attraktiv kompetanse vi utdanner i Forsvaret. Marinen opplever det, Hæren opplever det, Luftforsvaret opplevet det, at personell trekkes ut og over til andre jobber. Det må man ta høyde for. Det er også situasjonen nå for Luftforsvaret når det gjelder helikopterpilotene. Denne typen personell tar det lang tid å utdanne, det er en begrenset ressurs, og det tar vi høyde for. Så vet vi at situasjonen for NH90 ikke er ukjent, heller ikke for denne salen, det har vært en kompleks og vanskelig operasjon. Men i 2012 ble det nullet ut. Man konkluderte med at man ikke kunne si opp kontrakten. Man la et løp framover som vi følger. Der skal vi også klare å fylle på med personell sånn at vi skal kunne fly tilstrekkelig. Og så er det slik at med den kapasiteten som vi vil at spesialstyrkene skal ha på kontraterror, så kan de supplere Hæren. Hvis vi skal øve omvendt, så kan ikke Hæren supplere spesialstyrkene med kapasitet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Det er feil – premisset er feil. Vi tar høyde for å utdanne mer personell, men vi gjør en klar prioritering: Innenfor det personellet og de rammene vi har, sier vi at kontraterror for spesialstyrkene er viktigst. Så har vi gjort betydelige satsinger for Hæren, sånn at vi får en mer moderne hær, som ruller mer, som er til stede mer. Vi flytter Forsvaret tilbake til Finnmark med Hæren, vi gjør betydelige oppgraderinger på kavaleri, vi gjør betydelige oppgraderinger på annet personell, så det er ikke riktig at dette har fått svive og gå uten at vi har tatt grep. Vi har rimelig bra kontroll på situasjonen. Men med begrensede ressurser er man nødt til å gjøre prioriteringer. Ja, da kan det se ut som om det er hull andre plasser. Det har vi prøvd å kompensere på andre måter. I Hæren skal vi også gjøre ferdig et prosjekt i løpet av året der vi kan leie inn sivil kapasitet for å ta en del av de oppgavene på helikopter som kan løses av sivile. Vi løfter altså en betydelig kapasitet også i nord på helikopter.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Først må jeg få lov til å korrigere inntrykket når det gjelder helikoptre: Representanten Gahr Støre etterlyser Forsvarets helikopterstøtte til helse og til politi, men dette er oppgaver som kan løses ved sivilt innleie. Basta! Så til Hæren: Da landmaktproposisjonen ble lagt fram, uttalte hærsjef Odin Johannessen: «Proposisjonen tar opp i seg alle de fagmilitære rådene fra Landmaktutredningen, og vi får med dette en hær med alle de nødvendige systemkomponentene i en moderne hærstyrke. Det eneste unntaket er helikoptrene, som man ikke har funnet rom for innenfor den økonomiske rammen.» Det er altså sånn at vi har folk der ute som er fornøyd med den satsingen vi gjør, de er fornøyd med den landmaktproposisjonen vi har lagt fram. Vi er i ferd med å modernisere Forsvaret. Vi bygger nå en brigade med tre mekaniserte bataljoner. Vi leverer på det ene kravet etter det andre. Vi er på rett vei. Det ikke er sånn at det støver ned, og at vi legger landet åpent. Nei, vi bygger et forsvar sånn at vi skal ha fred og frihet i framtida.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Det er ikke sånn at vi ikke har informert om det. Det vedtaket vi fikk i landmaktutredningen, var å sjekke om det var mulig å leie eller lease nye stridsvogner. Det var det ikke. Så sa vi i langtidsplanen at vi skulle modernisere dem vi hadde. Så viser jo utredningen at da blir de ikke gode nok så lenge som vi vil ha stridsvogner. Da gikk vi i landmaktproposisjonen inn for et anskaffelsesløp, at vi skal anskaffe nye, moderne stridsvogner. Det løpet er vi i gang med. Også i dette huset er man jo litt opptatt av at anskaffelser skal følge regler og prosedyrer, sånn at vi er sikre på at vi handler riktig. Det er det vi holder på med nå. Og så er investeringslinjen vår sånn at vi fra 2025 kan levere nye stridsvogner. Det har vi da penger til. Da har vi kunnskap om hva vi trenger. Så kan det gå som det gjorde med artilleri. Plutselig er det en luke som gjør at det går an å gjøre det tidligere. Det vet jeg ikke, men vi har startet et anskaffelsesløp sånn at vi skal vite hva vi trenger den dagen vi eventuelt får den luken, men fra 2025.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Vi skal rulle med de stridsvognene vi har, fram til vi anskaffer nye stridsvogner. Og så er det sånn at anskaffelsesløpet på nye stridsvogner er startet. Men vi skal kjøpe nye, moderne stridsvogner, og da vil vi gjerne vite hva som er der ute, hva det er mest hensiktsmessig å kjøpe. Så til kritikken fra NATO: NATO har kritisert oss for at vi har en brigade med tre bataljoner, men der vi ikke har tre mekaniserte bataljoner. Den landmaktproposisjonen vi la fram, gjør nettopp det; den bygger opp en brigade sånn at vi får tre mekaniserte bataljoner. Da svarer vi på den kritikken fra NATO.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Først: En hær som er uten kapasiteter er en beskrivelse jeg ikke kjenner meg igjen i. Det vi har gjort, er at vi flytter Forsvaret tilbake til Finnmark – vi flytter Hæren tilbake til Finnmark, vi bygger en bataljon på Porsanger. Det krever ressurser og det krever utstyr. Og så var det et anskaffelsesløp, der prosedyrene viste at det å oppgradere de stridsvognene vi hadde, ikke ville gi oss den kapasiteten vi trengte over lang tid. Vi har gått i gang med et anskaffelsesløp. Vi skal finne ut hva som er moderne stridsvogner, hva som er det beste kjøpet, hva vi får mest igjen for pengemessig – men også i modernitet – over tid. Vi sier at vi skal kunne skaffe nye stridsvogner fra 2025, og vi sier at vi skal holde i gang de stridsvognene vi har fram til den tid. Det er ikke sånn at stridsvognene ikke virker den 1. januar 2020. Vi skal holde dem i gang til vi gjør en ny anskaffelse.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Først til dette med reservedeler. Da vi overtok, hadde vi fem fregatter – to fungerte som reservedeler, to seilte og den siste lå ved kai. Det er ikke uvanlig i Forsvaret at når man trapper ned, så flytter man rundt på reservedeler. Det er heller ikke uvanlig når det gjelder stridsvogner, at man bruker reservedeler her og der. Det er det som gjør at Forsvaret kan ha kapasitetene sine veldig lenge. Så til det med «moderne», hvorfor vi ikke hopper inn. Det er nettopp prioriteringen av en moderne kapasitet som gjør at vi ikke oppgraderer de stridsvognene vi har, for levetiden blir ikke lang nok på dem. Derfor har vi sagt i landmaktproposisjonen at vi skal se etter nye, vi skal anskaffe nye, moderne stridsvogner. Det anskaffelsesløpet er vi i gang med nå. Og med hensyn til investeringer: Vi investerer i ubåter, vi investerer i P-8 overvåkingsfly, vi bruker mye penger på nye jagerfly, vi investerer i artilleri til Hæren, vi kjøper bergingsvogner og broleggervogner, vi kjøper nye lastebiler til Hæren – vi investerer veldig mye – og i den linjen kommer det stridsvogner fra 2025.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Antallet 15 har jeg svart på. Det er for at spesialstyrkene skal kunne øve opp den antiterror- og kontraterrorkapasiteten vi i langtidsplanen vedtok at de skulle ha. Så sier fagfolk at de trenger så mange maskiner – så mange crew – rundt dette for å øve hensiktsmessig, for å bygge den kapasiteten. Den kapasiteten spesialstyrkene skal trene opp, øve opp, kan man supplere Hæren med, da kan man også fly for Hæren. Men omvendt går det ikke. Det er ingen som er uenig i at Hæren kunne ha nyttiggjort seg flere helikoptre, men når vi må prioritere innenfor begrensede rammer, er det denne prioriteringen vi har gjort. Stortingsvedtaket sier at vi skal dele, vi skal ha helikoptre i nord, men samtidig skal vi gi spesialstyrkene den kapasiteten de trenger for å drive den anti- og kontraterroroperasjonen. Det har gitt den fordelingsnøkkelen vi ser nå.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Det har jeg også svart på tidligere. Jeg sier at samtidig som vi har gjort fordelingen sånn at vi får den kontraterrorkapasiteten vi trenger, gjennomfører vi også et prosjekt der vi skal leie inn sivil kapasitet som kan ta noen av oppdragene Forsvaret skal ha, der man ikke nødvendigvis må bruke Bell-helikoptre. Så trer et nytt helikopteranbud innenfor helseområdet i kraft i juni. Da er det ekstra kapasitet i nord sånn at helseområdet selv kan ta de oppgavene de skal kunne ta. Etter hvert kommer det nye redningshelikoptre med en helt annen kapasitet enn det vi har i dag. Politiet har avtale med LOS-helikopter, så det vil være mulig å bruke dem når det kan være nødvendig og det passer seg sånn. Det bygges altså en betydelig helikopterkapasitet også utenfor Forsvaret, både i nord og i sør. Derfor mener jeg vi skal klare å løse også de sivile oppgavene som beredskapen sier at vi må få løst.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Når regjeringen legger fram revidert nasjonalbudsjett for Stortinget, er det klart man ønsker å forhandle i Stortinget om de sakene. Men vi mener vi har fulgt opp de vedtakene som ble gjort da vi la fram landmaktproposisjonen. Vedtaket ba om at det skulle være en delt løsning, og vedtaket ba om at vi skulle levere en kapasitet som spesialstyrkene var tjent med når det gjelder den kapasiteten vi skal bygge på kontraterror. Det setter noen rammer for hvordan vi prioriterer helikopter i nord og i sør. Så har vi gjort noen kompenserende tiltak når det gjelder bildet for hele den helikopteroperasjonen man har i nord, og som jeg mener vi svarer godt på. Når man må prioritere, så må man prioritere, men vi har altså bygd opp en betydelig hærkapasitet i disse årene vi har sittet i regjering. Så at dette er en hær som er «stuck», er jeg ikke enig i.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Langtidsplanen og landmaktproposisjonen lener seg på prioriteringer fra de fagmilitære, fra forsvarssjefen. Forsvarssjefen er kontaktpunktet til departementet når det gjelder de prioriteringene. Det er fullt mulig å reise rundt og finne noen som ville ha prioritert annerledes. Denne sjefen har sittet i forsvarssjefens ledergruppe. De har løftet noen prioriteringer som gjør at helikoptre til Hæren kommer et stykke ned på listen. Overvåkingsfly er prioritert høyere, Marinen er prioritert høyere, ubåter er prioritert høyere. Det å sette Hæren i stand til å bevege seg og å reparere det utstyret Hæren har, er prioritert høyere. Vi bygger nå grunnmuren, og så bygger vi nye kapasiteter etter hvert. Artilleri er prioritert tidligere for Hæren, Helheten i den norske forsvarskraften er det altså forsvarssjefen som har lagt fram ved hjelp av sin ledergruppe. De prioriteringene har vi i stor grad fulgt. Hvis man reiser til Bergen, er noen sikkert misfornøyd med at vi bare bestiller fire ubåter, ikke flere. Der finner man kanskje noen som mener at det norske forsvaret står og faller på akkurat det. Når man reiser til hærsjefen, sier hærsjefen til meg: Jeg har fått levert mine innstillinger. Jeg har fått levert mine innstillinger, og jeg stiller meg bak forsvarssjefens prioriteringer. Jeg stiller meg bak de overleveringene som er levert fra forsvarssjefen til departementet. Hvis jeg som hærsjef kunne fått prioritert annerledes med hele potten, ville jeg ha prioritert annerledes, men å bygge forsvar i Norge handler om samhandling mellom hær, sjø og marine. Det er det som har vært levert i det store. De prioriteringene står vi ved.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-05-23:
Hvis jeg var utydelig i mitt forrige svar, står jeg selvfølgelig bak prioriteringene i de dokumentene vi leverer til Stortinget. Når vi flytter kapasiteten ned og øver med spesialstyrkene, gjør vi det fordi det er en veldig komplisert operasjon. Det man øver inn der med spesialstyrkene når det gjelder flyging, kan man overføre direkte til de behovene Hæren har. De helikoptrene, med de crewene, kan gå rett inn og gjøre oppgaver for Hæren med det de har øvd på – MEDEVAK, sette ut speidere, sette ut forsyninger. Så har vi sagt at en god del av den kapasiteten Hæren har helikoptrene til, kan gjøres med sivile kapasiteter i fredstid. Det skal vi finne en løsning for. Det er ikke slik at det sitter noen soldater i Hæren der oppe og er engstelige for at helikopterpilotene ikke kan gjøre en MEDEVAK. Nei, de blir dyktigere til det de skal gjøre, med den løsningen vi har valgt.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Denne regjeringa har konstant ikke levert når det gjelder Hæren, og den har utsatt utredninger. Vi fikk jo vedtatt en langtidsplan her, hvor vi fikk beskjed om at det var penger nok, men at vi trenger bare litt mer tid på å utrede hva slags type stridsvogner vi egentlig trenger. Så sier regjeringa nå – svart på hvitt – at det ikke er penger til stridsvogner. Hvis forsvarsministeren virkelig mener at Hæren er fornøyd, bør han etter min mening lytte mer. Levetida gikk ut i 2020, sa regjeringa før. Nå får vi nye stridsvogner tidligst i 2025. Da vi forhandlet en landmaktplan i Stortinget rett før jul, fikk vi gjennomslag for å lease nye stridsvogner i 2019 for å få denne kapasiteten tidligere. Hvorfor informerte ikke regjeringa Stortinget om at det ikke var penger til nye stridsvogner?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Forsvarsministeren har jo ikke startet et anskaffelsesløp. Stortinget vedtok i 2012 å modernisere alle stridsvognene. Så ble det satt på vent. Så var det spørsmål om å lease, og nå sier altså regjeringa «tidligst 2025», fordi det ikke er penger nok. Det er ikke en regjering som satser på Hæren. Når vi blir eksaminert i NATO på hva vi er gode og dårlige på, får vi kritikk på to punkter. Det ene er overgangen fra gamle til nye jagerfly. Det andre er at Hæren er for tynn, at det er for dårlig materiell. Vi kan ikke ha en hær som får stridsvogner tidligst i 2025. Hva vil forsvarsministeren gjøre for å imøtekomme den kritikken som vi får fra NATO, på at Hæren er for tynn, og at materiellet er for dårlig?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-05-23:
Når eg høyrer statsråden, tenkjer eg at det er eit stykkje frå godt sagt til godt gjort. Me har i dag ein hær utan lyftekapasitet – helikopter – som vil verte endå dårlegare med det som skal skje. Noreg er det einaste NATO-landet som ikkje oppgraderer til moderne stridsvogner idet me går inn i året som våre stridsvogner vert utgraderte. Me byggjer ein brigade, ja med ein 2. bataljon utan folk, berre på tilkalling – ein mobiliseringsbataljon. Eg skjønar ikkje at statsråden kan vere spesielt stolt over det. Seinast i 2015 åtvara regjeringa sjølv om at Hæren utan oppgraderte stridsvogner ville ha vesentlege veikskapar som kunne verte nytta av ein motstandar. Så seier ein no at ein tidlegast i 2025 kan få nye stridsvogner. Tidlegare har ein hinta om at ein skulle ha ein ny generasjon stridsvogner. Kan statsråden forsikre Stortinget om at regjeringa no har lagt bort alternativet om å vente nesten 20 år på neste generasjon stridsvogner?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-05-23:
Førre veke var komiteen i Bardufoss og møtte Hæren. Me såg korleis dei no plukkar frå kvarandre stridsvogner for å finne delar for å halde ein del av flåten i gang. Me veit òg etter eit besøk i Tyskland, etter det statssekretæren i det tyske forsvarsdepartementet fortalde oss, at det er gitt eit tilbod til Noreg om å verte med på oppgraderinga som Danmark og Tyskland no gjer. Det var eit veldig godt tilbod, slik eg forstod det, som det no hastar med å gi melding tilbake på. Kvifor vurderer ikkje regjeringa å delta i den oppgraderinga, som me no har mogelegheit til å vere med på? Kvifor lèt han sjansen gå ifrå seg til at Noreg òg kan få oppgraderte stridsvogner? Kvifor skal me, av alle – vi er ikkje akkurat det fattigaste landet i verda – vere dei som ikkje får stridsvognene opp på den same digitale plattforma så me kan kommunisere med våre nye jagarfly, så me kan kommunisere med kampvognene, så me faktisk kan få eit kampsystem som fungerer i ei moderne tid?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-05-23:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Som eg nemnde i eit tidlegare oppfølgingsspørsmål, var utanriks- og forsvarskomiteen på komitéreise i indre Troms sist veke. Der fekk me m.a. informasjon om kvifor Hæren er heilt avhengig av å ha dedikerte helikopter for å fungere. Det vart nytta uttrykk som at helikopter til Hæren er ein avgjerande ressurs, ein styrkemultiplikator som ikkje kan unnverast. Og det er nokre viktige årsaker til det. Ein treng m.a. å setje ut sensorar for å finne ut kvar fienden er. Ein treng å transportere inn styrkar som kan slå ut fienden sine sensorar. Ein treng MEDEVAK, altså medisinsk evakuering, som opprettheld motivasjon, moral og vilje til å slåss. Ein treng forsyningar til fremre linje, det gjeld ammunisjon, det gjeld mat, osv. Det gjeld grensestyrkar og helikopter til flytting, særleg vår og haust, når ein ikkje kan bruke verken snøskuter eller firhjuling eller kva ein elles måtte bruke når det er anten snøføre eller tåke. Kompetansen må òg sikrast i nord, for me har US Marines, som er i Noreg for å trene. Dei skal òg trenast i å fly i dette klimaet og i denne topografien. Me veit at NH90 ikkje er noko alternativ, slik enkelte hevda under handsaminga av landmaktproposisjonen. Om Hæren skulle bruke det, ville det òg, ifølgje opplysningar me fekk, femdoble kostnadene per flytime. Det var eit kollektivt vonbrot for Hæren då revidert nasjonalbudsjett vart lagt fram sist veke. Ei av årsakene til det er nettopp at behovet for helikopterstøtte til Hæren ikkje er teke på alvor av forsvarsministeren. Me veit at ein treng det. Difor er spørsmålet: Meiner forsvarsministeren at det er forsvarleg at Noreg, eit land med våre avstandar, skal kutte i helikopter til den norske hæren, medan andre land ser på helikopteret som ein heilt naudsynt ressurs i sitt forsvar?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-05-23:
Me fekk her ei utgreiing om kva forsvarssjefen meiner. Eg spurde ikkje etter det. Eg spurde om forsvarsministeren er nøgd med at ein nedprioriterer helikopter til Hæren. Eg skal følgje opp med eit spesifikt spørsmål: Ei av dei viktigaste oppgåvene Hæren sine helikopter har, er medisinsk evakuering, altså MEDEVAK. For at det skal fungere om det oppstår krig eller ein krisesituasjon, treng ein trening – mengdetrening. Ein treng ikkje reise til Setermoen eller Bardufoss eller andre stader for å få vite det. Det burde ein faktisk òg vite når ein sit på eit kontor i regjeringskvartalet i Oslo. Dei som skal i krigen i lag, må faktisk vite om kvarandre. Dei må vite korleis dei skal trene. Og dei må trene på same måte som andre NATO-land viss dei skal vere med i internasjonale operasjonar. Det gjeld liv og helse for soldatane våre. Det er uforståeleg at regjeringa ikkje tek ansvar og bruker pengar på noko som er så viktig. Og kva signal sender det til soldatane? Korleis trur statsråden at det å fjerne helikopteret og dermed vise at regjeringa nedprioriterer liv og helse for soldatane, vil påverke kampmoralen deira, viljen til å stå i krig?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-23:
I den situasjonen Noreg står i, spesielt i nord – beredskapen og utviklinga generelt i nord, det som skjer på helsefeltet og den totalt sett sub-optimale løysinga som har vore for Hæren og helikopterstøtte – er det spesielt at Stortinget får seg førelagt eit budsjett frå regjeringa der fordelinga av helikopter mellom nord og sør er på 3 og 15, altså 3 i nord og 15 i sør. Eg ønskjer eigentleg berre å stille statsråden spørsmål om akkurat det, og eg håpar inderleg at han klarer å resonnere for oss på Stortinget om korleis ein klarte å kome fram til akkurat ei slik fordeling mellom nord og sør: Korleis kan tre helikopter i nord vareta Hærens behov og beredskapen generelt i nord?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-23:
Det er ingen her som er ueinig i at vi treng å ha ein god terrorberedskap i sør, det er alle heilt einige i. Men når ein kjem i møte behovet frå fagleg hald i sør om korleis ein skal oppretthalde terrorberedskapen der, og så til dei grader vrakar behovet for beredskap i nord, da er det store spørsmålet: Korleis skal dette gå? Altså: Tre helikopter – la oss seie at to er under reparasjon og eitt skrog er i lufta til ei kvar tid. I den situasjonen ein generelt er i når det gjeld beredskapen i nord: Korleis meiner forsvarsministeren dette skal kunne vere berekraftig? Korleis har vi ein reell beredskap i nord med eitt helikopter i lufta til ei kvar tid?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-23:
«I en sterk artikkel i iTromsø beskriver kommentator Egon Holstad hva som skjedde da sjarken «Kristine» gikk ned, hvor mannen ombord først ble funnet et år etter. Fra ulykken skjedde og til hevingen har det blitt avdekket stor svikt hos Hovedredningssentralen, Havarikommisjonen og politiet, som har nektet å heve sjarken med begrunnelsen at den omkomne «ikke var i aktivt fiske». «Hvorfor var det ingen som hjalp pappa?», spør datteren. Hvordan vil statsråden sikre at tilsvarende aldri skjer igjen?»
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-23:
Det var eit veldig kjølig svar frå statsråden i ei sak som det har versert stor usikkerheit rundt i spesielt Nord-Troms, der denne ulykka skjedde. Da nødpeilesignala blei fanga opp av hovudredningssentralen, blei det raskt etter kvart oppdaga at båten var lokalisert på 21 meter ved Maurneset. Ein valde da ikkje å heve båten for å sjå om omkomne var der. Kva er grunnen til at politiet langs kysten ikkje har ressursar til å undersøkje denne typen hendingar, til å heve, og at det tar så lang tid som dette har gjort? Eg vil leggje til at det som skjedde til slutt, var at det var Finnsnes Dykk og Anleggsservice som på privat initiativ heva båten, og der fant ein den omkomne. Det må vere openbert for alle at her har noko gale skjedd. Kvifor har ikkje politiet langs kysten ressursar til å rykke ut og undersøkje denne typen hendingar?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-23:
Ein ting er dei konstitusjonelle ansvarsområda til statsråden, men statsråden har ansvar for den fulle beredskapen og koordinering av den. Arbeidet til Havarikommisjonen er å kome i etterkant og sjå kva som har skjedd her, og kva kan ein gjere for å betre sikkerheita. Så det er klart at veldig mykje av dei konklusjonane og arbeidet som Havarikommisjonen gjer, alltid er relevant for justis- og beredskapsministeren. På heimesida til Havarikommisjonen står det også heilt eksplisitt: «I henhold til lovverket skal kommisjonen undersøke alle sjøulykker med norske passasjerskip, samt sjøulykker med andre norske skip, herunder fiskefartøy, der mannskap, skipsfører eller noen annen som følger med skipet har eller antas å ha mistet livet.» Det står svart på kvitt. Her har altså eit privat selskap tatt det ansvaret. Her er det ei ulykke der det har skjedd feil på feil i fleire skritt, der ein ikkje klarte å heve skipet der det er openbert at den omkomne har vore. Kva kan beredskapsministeren gjere for å styrkje denne delen av beredskapen?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Kristelig Folkeparti var ikke med på enigheten rundt langtidsplanen, som var mellom Arbeiderpartiet og Høyre–Fremskrittspartiet-regjeringa. Vi mente at Hæren og Heimevernet burde prioriteres høyere for å sikre et mer balansert forsvar. Men rett før jul ble også Kristelig Folkeparti med på den enigheten, der vi jobbet med en best mulig løsning for landmakten innenfor de gitte rammene. Og i desember ga jo flertallet en bestilling til regjeringa vedrørende helikopterløsninger mellom Bardufoss og Rygge, moderne stridsvogner og 2. bataljon i Troms. Dessverre er svarene regjeringa har gitt i revidert nedslående – ikke minst, som flere har vært inne på, helikopterløsningene som gjelder for Hæren i nord. Helikoptrene er uunnværlige for en moderne hær, ikke minst i den topografien som er i Nord-Norge. Hæren har hatt dedikert helikopterstøtte – uavbrutt – siden 1964. Nå leverer altså regjeringa forslag med kun tre Bell-helikoptre på Bardufoss. Ønsker forsvarsministeren og regjeringa – er det vilje til – å sette seg ned med de partiene som var enige om landmakten, og finne en god løsning som er tilfredsstillende for en moderne hær?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Når en hører denne runden, er det verdt å minne om at Senterpartiet i sin tid økte avgiftene på alkoholfrie drikkevarer like mye som det er blitt gjort, og Senterpartiets egen helsepolitiker, Kjersti Toppe, har gjentatte ganger mast om å øke prisen på brus og godteri, noe som jeg synes er fornuftig. Jeg mener det er bakstreversk å redusere prisen på brus og godteri – på samme måte er det med alkohol og tobakk. Dette er jo de store folkehelseutfordringene som vi har i dette landet. Dette må vi gjøre noe med. Samtidig er Kristelig Folkeparti opptatt av å styrke verdiskapingen i Norge. Jeg ønsker ikke at det skal bli en vekst i brussalget og godterisalget og få flere arbeidsplasser på grunn av akkurat det. Det er ikke mitt mål. Mitt mål er å trygge arbeidsplassene og skape vekst i landet. Vi ser at det er et smutthull som jeg tror det hadde vært lurt å tette – hvis en bestiller varer på nett i Norge, må en betale moms fra første krone, men hvis en bestiller de samme varene, f.eks. sjokolade og brus, fra utlandet, slipper en å betale moms, altså 25 pst. rabatt. Det synes jeg er rart. Er statsråden enig i at en i hvert fall bør se på og utrede om det er mulig å tette det smutthullet?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Finansministeren kan bli stående. Norsk økonomi har hatt en sterk utvikling helt siden 1990-tallet. Det skyldes ikke bare høye oljepriser og et godt bytteforhold med utlandet, men også en god befolkningssammensetning, som gjør at mange har vært i jobb. Nå snur det. Vi har fått et grått skifte. Vi blir flere eldre, og fødselstallene har nylig falt dramatisk, fra 1,98 barn per kvinne i 2009 til 1,62 barn per kvinne i 2017, noe som er det laveste fødselstallet som noensinne er målt i Norge. Dette har store konsekvenser. Selv om barn gir det offentlige utgifter i form av barnehage, familiepolitikk og skole, koster det mer for samfunnet å ha en høy andel eldre i befolkningen som skal ha pensjoner, helsetjenester og eldreomsorg. Færre unge reduserer arbeidsstyrken og også forbruket, og det blir færre unge til å komme opp med nye ideer og skape nye bedrifter. Det er bra for Norge at det fødes flere barn her i landet. Det er bra for økonomien, og det er bra for framtidens eldre, som trenger varme hender i eldreomsorgen. Dersom en er i 20-årene og får barn, er det slik i dag at en nesten blir sett litt rart på. Og dersom en velger å få flere enn tre barn, er det helt uforståelig. Dersom en velger omsorg for egne barn framfor å prioritere egen karriere, rister folk på hodet. For Kristelig Folkeparti er familien samfunnets grunncelle. Familien er en verdi i seg selv og er helt avgjørende for samfunnet og for den enkeltes livskvalitet, altså helt uavhengig av økonomiske betraktninger. Men siden det er finansministeren som er her, vil jeg påpeke at god familiepolitikk også er god samfunnsøkonomi. Forskning viser altså en sammenheng mellom de nordiske landenes omfattende familiepolitiske ordninger og de samme landenes noe høyere fødselstall enn i mange andre europeiske land. Er finansministeren enig i at familiepolitikkens betydning for fødselstallene er en av flere gode grunner til at vi må styrke familiepolitikken i årene framover?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Jeg takker for svaret. Det er viktig at ikke finansministeren bare lener seg på barne- og familieministeren, selv om jeg vet at mye av ansvaret ligger der, for det vil være krevende for finansministeren å få budsjettene til å gå opp dersom fødselstallene blir for lave. Derfor mener jeg at det som finansministeren er inne på, er viktige tiltak. Hun nevner f.eks. engangsstønaden. Siden fødselstallene har dalt så mye, lurer en på – og forskere spør seg – om folk ikke får så mange barn som de egentlig ønsker seg. Mye av grunnen kan nok være det gledelige faktum at flere kvinner tar høyere utdanning, og at de dermed utsetter å få barn. Men det er også en urettferdighet i fødselspengeordningen, for hvis en er student eller akkurat er ferdig med å studere og får barn uten å ha fått jobb, kan en kun få 63 000 kr i engangsstønad, mens hvis en har kommet i jobb og begynt å opparbeide seg rettigheter, kan en få flere hundretusener i lønn. Det er mange som oppgir at de tar abort på grunn av at de ikke har økonomisk trygghet til å bære fram barn. Er statsråden enig i at engangsstønaden kan være en ordning som en bør øke enda mer?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Da er det fristende å dra fram Kåre Willoch, som veldig ofte påpeker at nettopp barnefamilienes økonomi er svekket når det gjelder f.eks. barnetrygden og andre ting. Jeg er ikke helt enig i at vi ikke også trenger å løfte barnefamilienes økonomi, men jeg er enig i at det er vanskelig å peke på én enkelt grunn til at fødselstallene er blitt så lave. Det som er mest utslagsgivende, er kanskje summen av alle ordninger som må være til stede. Jeg tror det vil være viktig å gjøre endringer som sikrer flere heltidsstillinger for kvinner, flere faste stillinger for kvinner, og at en lettere kan komme seg inn på boligmarkedet. Jeg tror kanskje noe av det viktigste er at en har trygghet og forutsigbarhet, stabilitet rundt familielivet, og at en på den måten kan velge å få barn tidligere. Jeg tror noe av grunnen er at noen velger å utsette så lenge, og så holder det kanskje med et barn mindre enn det en i utgangspunktet egentlig kunne tenkt seg. Men vi som politikere må også legge til rette for at en velger å få det siste barnet. Er statsråden enig i de betraktningene?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-05-23:
Med Fremskrittsparti-leder Siv Jensen som finans- og avgiftsminister har avgiftene i Norge økt med 6 600 mill. kr – dvs. at ikke hver måned, ikke hver uke, men hver dag har avgiftene økt med 4 mill. kr. – 4 mill. kr hver dag i fire og et halvt år. I tillegg til avgiftene kommer økte gebyrer, som innføringen av det såkalte dødsgebyret, som skal bringe inn 40 mill. kr ekstra i statskassen. Fremskrittspartiet har blitt partiet for økte avgifter og økte gebyrer for folk flest, eller som statsminister Erna Solberg så stolt sa det: Regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet, har økt drivstoffavgiftene mer på ett år enn under åtte rød-grønne år. Før jul økte Fremskrittspartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti avgiftene på ikke-alkoholholdige drikkevarer med 42 pst. og den såkalte sukkeravgiften med 83 pst. – en voldsom avgiftsøkning som rammer Norges største fastlandsindustri med full kraft. Bedrift etter bedrift melder om røde tall og omsetningssvikt. Flere bedrifter har måttet si opp folk, de har permittert folk, investeringer er stoppet. NHO Mat og Drikke sier at det har vært 10 pst. fall i omsetningen i viktige deler av norsk matindustri og norsk næringsmiddelindustri. Dette har vært en avgiftspolitikk som målrettet flytter arbeidsplasser og verdiskaping fra Norge til Sverige. Nå har Fremskrittsparti-leder og finansminister Siv Jensen kommet med sitt reviderte nasjonalbudsjett. Alarmlampene lyser, det er røde lys, mens Fremskrittsparti-lederen gjør ingenting for å rette opp i den krisen som nå er i ferd med å ramme Norges største fastlandsindustri. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvor store tap og hvor mange arbeidsplasser i industrien skal bli borte før Jensen handler?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-05-23:
Jeg forstår godt at finans- og avgiftsminister Siv Jensen ikke ønsker å kommentere at hun har økt avgiftene i Norge med 4 mill. kr hver eneste dag siden hun ble statsråd, og at Fremskrittspartiet i regjering har økt dieselavgiftene mer på ett år enn under åtte rød-grønne år, for det er helt utrolig at avgiftene nå har økt med 6 600 mill. kr. Og problemet med avgiftsøkninger er at det rammer folk flest. Det har ingen fordelingseffekter; det har en negativ fordelingseffekt, for den som har lav inntekt, betaler like mye avgift som en som har høy inntekt, så det er grunnleggende usosialt. Så har Senterpartiet gjort målrettede tiltak for å styrke norsk industri. Derfor hadde vi et godt tollvern – for å skape arbeidsplasser, for å få til verdiskaping i Norge. Derfor har vi en avgiftspolitikk som ikke målrettet flytter arbeidsplasser fra Norge til Sverige. Finansminister Siv Jensen bør ta et møte med NHO Mat og Drikke og få høre om situasjonen i næringsmiddelindustrien. Synes finansministeren at det er klokt at Norge har så ekstremt høye avgifter – og den enorme avgiftsøkningen som skjedde før jul – når man ser at det går tapt arbeidsplasser i Norge på grunn av det?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Jeg er litt usikker på hva representanten Slagsvold Vedum mener med at alarmlampene lyser og at det er røde lys. Da vi la frem revidert budsjett, kunne regjeringen melde om en økonomi som går bra. Ledigheten er på vei ned, veksten er på vei opp, sysselsettingen tar seg opp, det meldes om bred oppgang i alle næringer over hele landet – bredt basert. Det er gode nyheter. Jeg svarte på et spørsmål om sukkeravgift og brus for nøyaktig én uke siden, fra Senterpartiet. Det har ikke skjedd noe spesielt i pinsen som har endret på det svaret jeg ga for en uke siden. Men det jeg utfordret Senterpartiet på i mitt svar for en uke siden, var hvorfor Senterpartiet på den ene siden later som de er rørende opptatt av grensehandelsspørsmål – da knyttet til nøyaktig denne avgiften – mens de ikke er like opptatt av det som er hoveddriveren for grensehandelen, nemlig mat og kjøtt, som ikke er belemret med høye særavgifter, men derimot med et tollvern, som Senterpartiet har ivret for i mange år, og som gjør at maten i Norge blir dyrere. I tillegg har jo Senterpartiet i sine alternative budsjetter foreslått å øke avgifter på andre grensehandelsutsatte varer, som f.eks. alkohol og tobakk. Det er jo fint å være moralsk indignert over én avgiftsskjerpelse, men dobbeltmoral er ikke det samme som dobbelt så god moral.