Bente Stein Mathisen (Høyre), 2010-03-19:
Når en av dine nærmeste blir rammet av sykdom og trenger bistand og omsorg, har de fleste av oss et sterkt ønske om å hjelpe til. For den som trenger hjelp og omsorg, er det en ekstra trygghet hvis hjelpen kommer fra noen som de kjenner godt. Jeg vet at det er mange som sliter med dårlig samvittighet overfor syke og skrøpelige pårørende og gamle foreldre. Flere hjemmeboende eldre har behov for mer oppfølging enn det det offentlige hjelpeapparatet ofte kan bistå med. Noen eksempler er nødvendige ærend som å følge til lege og undersøkelser, eller tilsyn når de blir akutt syke med f.eks. influensa og feber, men ikke så syke at de trenger innleggelse noe sted. Ved å legge til rette for privat velferd med rett til velferdspermisjon på inntil ti dager vil samfunnet kunne spare litt i offentlige ordninger og utgifter til en del praktisk bistand som å følge til lege og røntgen og behandling i sykehus, oppgaver som vi vet ofte tar lang tid. Det er vel flere av oss som har sittet lenge og ventet på en legevakt eller på en røntgenundersøkelse. Dette er positivt. Derfor er jeg glad for at Regjeringen i proposisjonen foreslår endringer i lovverket som gir rett til velferdspermisjon for å hjelpe familiemedlemmer over 18 år. I tillegg til at dette er en god ordning for dem som omfattes av den, er det også en god ordning med tanke på å skape balanse mellom de ulike arbeidsplassene. I dag er det slik at innenfor offentlig sektor er det rettigheter til dette, men ikke innenfor privat sektor. Til nå har det vært mye omgåelse av lov og regelverk når en person skal hjelpe en gammel mor eller far. Mange har sykmeldt seg, enten gjennom å bruke egenmeldingsdager eller fått sykmelding av en lege som viser forståelse for situasjonen. Etter dagens endring trenger man ikke det. Spørsmålet om lønnskompensasjon har vært til vurdering i komiteen. Jeg registrerer at det er partier som mener at hvis det ikke følger med en inntektssikring, vil det være vanskelig for mange å benytte seg av ordningen. Jeg er ikke så sikker på det. Mange har nok opplevd dagens ordning som sterkt begrensende for å kunne bistå sine nærmeste. Mange kvier seg og synes det er vanskelig å be arbeidsgiver om fri. Det å be om sykmelding synes mange blir feil. Dagens endring bidrar til at denne terskelen fjernes. Dersom det er snakk om mer langvarig omsorgsfravær, vil en kunne søke på andre inntektssikringer. På samme måte støtter vi forslaget om å styrke muligheten til å pleie nære pårørende i livets sluttfase gjennom en økning fra 20 til 60 dager. Dette er i tråd med det engasjement Høyre skapte for tre år siden, da vi gjennom vårt omsorgsutvalg foreslo nettopp dette. Jeg er også glad for at vi i dag skal vedta forbedringer i ordningen med pleiepenger i tilfeller der pleie av barn avsluttes fordi barnet dør. Forslaget innebærer at det gis rett til fortsatt ytelse i tre måneder etter at pleieforholdet har opphørt. I den forbindelse mener Høyre at kravet om tre års stønadsmottak er i overkant strengt. Om en har mottatt pleiepenger i ett år, vil de fleste være enig i at det vil ta tid å områ seg etter å oppleve at ens eget barn dør, uansett hvor forventet dette har vært. Det er snakk om en sorgprosess som tar tid. Dette skiller seg sterkt fra situasjoner hvor pleieforholdet opphører når barnet blir friskt eller fyller 18 år. Disse forholdene er det lettere å forberede seg til, også i forhold til arbeidslivet. Når barn dør, er situasjonen annerledes. Derfor har Høyre sammen med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti foreslått å sette en begrensning på ett års mottak av pleiepenger i stedet for Regjeringens forslag om tre år.