Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Aller først har jeg lyst til å takke for all ros til Regjeringa når det gjelder justispolitikken – jeg har notert meg alle punktene som har kommet – det er fortjent. Jeg vil samtidig også si – og returnere det til opposisjonen: Mange av de punktene der vi føler at vi oppnår gode resultater når det gjelder det å skape et tryggere samfunn, har også opposisjonen vært med og støttet. Jeg sier ikke det for å rive ned alle mulige framtidige justispolitiske debatter, men for å markere at ute i det offentlige rom har vi ofte en tendens til å markere stor uenighet på justisfeltet og ha ganske krasse fronter, mens vi er enige i hovedlinjene. Og det er viktig. Det er viktig med hensyn til tilliten og legitimiteten til det strengeste tvangsmiddel et samfunn kan bruke, enten det er gjennom politi eller kriminalomsorg. Jeg tror også det er en styrke for politikken, særlig i en tid da vi har ambisjoner om at ting skal endres. Det gjelder spørsmål om politikraft, at vi må ha et nærere politi. Vi trenger politifolk i en eller annen form ute i gatene. Vi er også godt i gang med arbeidet med meldingen om hvordan framtidas kriminalomsorg skal være. Jeg er glad for at vi i en debatt om ressurser faktisk kan oppleve at opposisjonen er så romslige at de påpeker at det er utviklingstrekk som vi alle mener er bra. Det arbeidet som Regjeringa har igangsatt, og som også er en videreføring av tidligere regjeringers arbeid når det gjelder å peke på den volden som rammer kvinner og barn, er det avgjort viktig at vi står sammen om. Jeg er veldig glad for at det ikke har gått partipolitikk i så å si noen av de debattene. Jeg tror at det er en styrke. Jeg tror at det vil gjøre oss sterkere når det gjelder så alvorlige overgrep som vi her snakker om. Problemet er stort i omfang. Det er en type kriminalitet som rammer kvinner og barn, gjerne på hjemmebane, hvor man ikke har noen trygg havn å søke til. Det er dessuten ofte et tillitsbrudd, som gjør at sårene blir mye større. Den siste utfordringen, som gjør sitt til at jeg er glad for at nærmest alle her har påpekt det, er at virkemiddelbruken når det gjelder vold mot kvinner og barn, vold i nære relasjoner, antakelig må bli ganske så annerledes enn det vi opplever i forbindelse med tradisjonell kriminalitet slik vi møter den ute i det offentlige rom. Det fordrer jo en annen justispolitisk debatt. Mye av den agendaen som vi fanges av når det gjelder politiressurser i forhold til den synlige kriminaliteten, og som media ofte er oppmerksom på, gir ikke svar til de barna og de kvinnene som sliter. Mange av de oppskriftene som vi ofte kommer trekkende med når det gjelder å bekjempe kriminelle handlinger, gir ikke ønsket effekt hos så sårbare grupper. Derfor er det bra at vi står sammen om så mye som vi faktisk gjør. Jeg er ikke rent lite stolt over at vi i løpet av disse to årene har klart å ta grep i forhold til noe av det som var det viktigste løftet – ikke bare fra Regjeringas side, men også fra min side, den gang da jeg sjøl var i opposisjon, og jeg har sett at det har vært en viss oppmerksomhet rundt den problemstillingen – nemlig det å kunne gjøre noe med soningskøen i Norge. Det er gledelig, som representanten Chaudhry var inne på i sin replikk, at køen har gått ned, at vi faktisk nå begynner å nærme oss 1 000 personer som står i soningskø, og at vi ser muligheten for at målet om å få avviklet køen i denne perioden, er innenfor rekkevidde. Det som er enda mer gledelig, er at i det arbeidet, som det i stor grad er bred enighet om i Stortinget – med noen unntak i forhold til alternative reaksjoner – har vi klart å gjøre to ting på én gang. Man har klart å ikke bare tenke kvantitet, men har bidratt til å øke kvaliteten i de soningsformene som tilbys – soningsformer med lavere risiko for tilbakefall, samfunnsstraff, spørsmål om åpne plasser hvor i større grad progresjonstenkning er gjort gjeldende og soningsplasser hvor man faktisk har styrket bemanningen – og man er nå styrket i spørsmålet om utdanning i alle fengslene vi har i Norge. Det er vi i ferd med å oppnå i løpet av dette året, og det er veldig bra. Jeg tror det kanskje er et av de viktigste tiltakene, et hovedmål for Regjeringa, nettopp det å kunne reagere raskere og rehabilitere bedre. Jeg mener også at det løftet som Stortinget inviteres til å ta i dag med hensyn til det å oppklare mer kriminalitet – som jo er den andre store størrelsen, og også det store løftet fra den rød-grønne regjeringa om at vi skal oppklare mer kriminalitet – vil vi oppleve når man setter i gang den store reformen vedrørende DNA. Det at man i dag skal bevilge såpass mye penger, 64 mill. kr, som norsk politi skal bruke til å iverksette DNA-reformen, vil ikke bare bidra til at man kan ta flere prøver, at man får bedre analyser, men det vil også bidra til at man får raskere oppklaring i saker, noe som avlaster politiet. Jeg mener – og jeg håper alle i denne sal er opptatt av det – at vi må tilnærme oss norsk politi på en slik måte at man for det første kan bevilge mer penger, for det er trangt mange steder. Men for det andre: Vi må også evne å se på hvordan vi til enhver tid organiserer politiet, og se om vi har virkemidler som kan gjøre sitt til at vi faktisk kan få flere politifolk, ut på gatene bl.a., og at man slipper å bruke tid på de oppgavene som vi mener man kan løse med mer utstrakt bruk av teknologi, bl.a. DNA. Det er en betydelig satsing som nå gjøres i politiet. Vi er i det første store investeringsåret med hensyn til et helt nytt nødnett, som til neste år koster oss vel 500–600 mill. kr. Det er slik at man i løpet av neste år skal foreta betydelige investeringer til verneutstyr, som vi mener er avgjort viktig. Vi står foran en situasjon hvor vi innenfor kriminalomsorgen foretar en av de største investeringene for å få flere lukkede plasser, bl.a. ved at vi realiserer byggingen av Halden fengsel. Det er også inne i budsjettet. Jeg er helt enig med dem i opposisjonen og posisjonen som har gitt oss ros for utviklingen av norsk redningstjeneste. Det er sagt mye om det. Representanten Ellingsen var inne på det. Det er godt å høre når han taler på den måten. Det er helt åpenbart at det betyr mye for folks trygghet i Norge det man nå gjør med norsk redningstjeneste. Det er et viktig grep Regjeringa har tatt i løpet av disse to årene med å få tilstedevakt og base i Florø – vi bevilger 16 mill. kr til å fullføre innkjøpsprosessen. Det er tatt beslutninger i Regjeringa om ikke-bruk av opsjon, som gjør sitt til at vi har kommet et betydelig steg videre med å styrke redningstjenesten. Som det også er kjent i pressen bl.a., inngikk vi før helgen en avtale med Island om et samarbeid om innkjøpsprosessen. Når det gjelder politiressursene i Norge – jeg vil komme tilbake til det – er jeg også glad for at man nå i hvert fall er enige om at det er bra at vi har løftet det til et maksimum på 432 studenter. Så får man ha en historisk diskusjon om at den forrige regjering burde hatt opp til maks inntak – det er jo det det handler om. Hadde man hatt det i løpet av de årene man hadde Bondevik II-regjeringa, hadde vi ikke hatt den situasjonen vi har i dag, med så problematiske forhold når det gjelder rekruttering. Det er en av hovedutfordringene, å få flere politifolk ut. Jeg har sagt det mange ganger, og jeg sier det en gang til: Det hjelper ikke med pappfigurer når det gjelder norsk politi. Derfor vil jeg også varsle at Regjeringa tar sikte på i egnet form å komme tilbake til Stortinget med en bemanningsplan – vi jobber hektisk med det – der også spørsmålet om økt opptak til Politihøgskolen inngår. Men da må vi sørge for ekstraordinære tiltak, nye lokaliteter som gjør sitt til at det er mulig. Det er med andre ord ikke noe vi bare kan vedta i dag. Så her må det gjøres en jobb. Så vil jeg gjerne også gjøre oppmerksom på, slik jeg gjorde i fjor, at Politiets sikkerhetstjeneste i perioden 2001 og fram til i dag er blitt betydelig styrket. De fikk for 2007 en bevilgning på 260,6 mill. kr. Det er en økning på 154 pst. fra 2001. Til slutt må jeg også gi honnør til opposisjonen når det gjelder tre saker særlig. Jeg synes det er positivt at Fremskrittspartiet i dag snakker om at man ønsker å støtte en tilbakeføringsgaranti og fortsatt står ved det man tidligere har sagt også om rehabilitering. Jeg tar med meg forslaget fra Høyre når det gjelder barn i fengsel, og ber om at det eventuelt gjøres om til et oversendelsesforslag. Jeg er glad for at Høyre løfter fram det. Der står vi parat til å komme med tiltak særlig i kriminalomsorgsmeldingen, slik at barn kan tilbys noe annet. Jeg syns også det er positivt at Kristelig Folkeparti påpeker ettervernet i kriminalomsorgen, og særlig frivilligheten. Vi har en oppgave å gjøre der, og jeg er parat til å ta det oppdraget.