Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Selv om jeg synes komiteens leder sa mye fornuftig i sitt innlegg, tror jeg jeg skal holde mitt eget her, ikke minst fordi jeg synes at spørsmålene knyttet til vannkraft er viktige, og både jeg og Regjeringa er opptatt av at vi skal få den nye fornybare og miljøvennlige energien fram. Det blir jo da i forslags form her, og etter det også underbygd gjennom debatten, gitt inntrykk av at det er spørsmålet om man er for eller mot vannkraft som er oppe her, og at det er en melding som er det som nå mangler. Det er jo for øvrig interessant at et mindretall i Stortinget, som mener å være uenig med et flertall, mener at det flertallet det er uenig med, skal legge fram en melding som er til gunst for det mindretallet som er uenig i politikken til dem som skal legge fram meldinga. Men det er nå en annen sak. Det som er rammen for Regjeringas virke på dette område i forhold til småkraft, som har blitt tatt opp nå av mange, er at vi i Soria Moria-erklæringa sier tydelig at vi skal ha mer småkraft og bedre bruk av eksisterende vannkraft. Det er innenfor det at jeg bl.a. jobber med konkretisering i forhold til regelverk, f.eks. opp mot revisjon av eksisterende avtaler som ligger på enkelte verk. For meg er det slik at vannkraften har vært et viktig grunnlag for velferd og verdiskaping i over 100 år, og også i framtida vil være den sentrale energikilden i forhold til kraftforsyninga på land i Norge. Vi ser at verdien av vannkraft kan komme til å øke framover, fordi den på sett og vis er indrefileten i forhold til kraft på grunn av at den er så lett regulerbar. Pumpekraftverk er et potensial framover som vi bare har sett begynnelsen på, så det kommer til å bli mer attraktivt enn det allerede er. Det er høy aktivitet innenfor vannkraftsektoren, så jeg kjenner meg ikke igjen i det bildet som skisseres i representantforslaget. Og jeg synes representanten Sande hadde et godt innspill her med hensyn til rent fysisk å reise rundt om i landet og se på alt det som nå skjer. Det er ingen fiktiv verden en der møter, det er en reell situasjon, hvor konkrete prosjekter blir realisert, enten det er småkraftprosjekter på gårdsbruk rundt om i landet eller det er opprustnings- og utviklingsprosjekter for de virkelig store prosjektene og vannkraftanleggene vi har i landet her. Så viser representantene fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre i innstillinga til hva som ble gitt av tillatelser til vannkraftprosjekter under Bondevik II-regjeringa, og jeg bifaller hva som ble gjort i den perioden. Jeg ønsker også å legge til en kommentar i forhold til hva som skjer nå. Vi har så langt i denne perioden gitt konsesjon til 146 prosjekter. Det er i antall mer enn hva som ble gitt under forrige regjeringsperiode, hvor det ble gitt konsesjon til 126. Det viktige dog er for meg at en her ser over en lengre periode at det er aktivitet og interesse for vannkraftprosjekter, og det er ikke bare urealistiske prosjekter vi her snakker om, det er konkrete prosjekter som blir gjennomført. Aktiviteten på dette området gjenspeiles i NVEs statistikk. Om lag 7,5 TWh med vannkraftprosjekter er enten omsøkt eller meldt til NVE, i 2007 gav Olje- og energidepartementet og NVE til sammen tillatelse til å bygge ut 1,2 TWh med ny produksjon, og fra 2005 er det altså satt i gang produksjon tilsvarende 2,4 TWh. Til sammen ser vi at nye vannkraftprosjekter bidrar til ny fornybar energiproduksjon i Norge. Det er bra, og det skal vi fortsette med. Så vil jeg bare til slutt knytte noen få kommentarer til det som gjøres innenfor NVE. Jeg er glad for at så mange i Stortinget vektlegger det arbeidet som vi har gjort den siste tida i forhold til NVE. Jeg mener det har vært helt nødvendig å tilføre mye mer penger til NVE enn det som har vært tilfellet tidligere. Køen har vært for lang. Den er fortsatt for lang, og jeg forventer at de ressursene NVE nå får, skal bidra til at den blir kortere. Så er det også sant, som vel representanten Kvassheim sa, at skal det ha den tilsiktede effekten, må også f.eks. mitt departement styrkes, og det gjør vi nå. Jeg nevnte i et av mine første innlegg i dag at vi er i ferd med å innrede biblioteket, nettopp for å være i stand til å møte også, jeg får vel si, eventuelle ankesaker. Men realiteten er at særlig for vindkraftprosjekter behøver vi nesten ikke å bruke ordet «eventuelt» heller.