Nikolai Astrup (Høyre), 2015-12-03:
Regjeringen går nå inn i sitt tredje år, og mye er oppnådd på denne tiden. I helsevesenet går ventetidene ned, og valgfriheten øker. Slik blir pasientene friskere raskere, og de får bestemme mer selv. I skolen gjør vi gode lærere enda bedre gjennom etter- og videreutdanning. Da lærer også norske elever mer. På universiteter og i næringslivet har regjeringen lagt til rette for at vi kan løse morgendagens utfordringer med mer forskning og mer innovasjon. Over hele landet bygges nå flere og bedre veier raskere og mer effektivt enn før. Det skaper arbeidsplasser, senker transportkostnadene for næringslivet og gjør hverdagen bedre for dem som er avhengig av bil. Jernbanebudsjettet er historisk høyt. Aldri før har det vært satset så mye på kollektivtrafikk og gang- og sykkelstier. Budsjettforliket gjør det også billigere for dem som reiser mye med tog. I offentlig sektor er vi i gang med å fornye, forenkle og forbedre tjenestene til innbyggerne gjennom mer digitalisering, færre skjema og raskere behandling. Det sparer tid og penger for både ansatte og brukere av offentlige tjenester. I høst la regjeringen frem en omfattende skattereform som gjør at det kan skapes flere jobber. Der noen partier tilsynelatende mener at flere jobber skapes av å øke skattene, mener vi at skatteinntektene øker hvis det skapes mer. Arbeiderpartiet mener vi bruker for mye oljepenger og for lite skattepenger, og at vi burde holde oss til samme nivå som Stoltenberg-regjeringen gjorde i en periode med oljesmurt økonomisk vekst. Mener virkelig Arbeiderpartiet at vi ikke skal stimulere økonomien i en tid da lav oljepris fører til at folk mister jobben og norske bedrifter sliter? Jeg har vanskelig for å tro at Arbeiderpartiet mener det, særlig fordi forskjellen på deres budsjett og regjeringens er på 4 mrd. kr. Det utgjør en forskjell på 0,3 pst. I realiteten mangler Arbeiderpartiet nesten 5 mrd. kr. i inndekninger, som betyr at dersom det var deres budsjett landet skulle styres etter, måtte skattene økes, velferden kuttes eller oljepengebruken økes mer enn det regjeringen har foreslått. Da står vi igjen med hul retorikk. Arbeiderpartiet sier at arbeid til alle er jobb nummer én. Det er vi enig i, men det er langt mellom forslagene i Arbeiderpartiets budsjett til hvordan vi skal nå dette målet. Tvert om svarer Arbeiderpartiet på behovet for å skape nye jobber med å øke skattene med over 10 mrd. kr., der mye av byrden legges på dem som nettopp skal skape de nye arbeidsplassene. Hovedutfordringen for Arbeiderpartiet er at partiet mangler svar på de utfordringene landet står overfor. Partiet vil anvende gårsdagens løsninger på morgendagens utfordringer. De vil ha skattenivå fra 2004, arbeidsmiljølov fra 1977, togmonopol fra 1800-tallet og postmonopolet fra 1647. Arbeiderpartiet går til valg i 2017 som et reverseringsparti. I mangel av egne løsninger velger partiet å invitere til brede politiske forlik – så langt ti i tallet – der de kan lene seg tilbake og vente på at regjeringen skal ta initiativ og foreslå politiske løsninger. Det gjør vi gjerne. Men samtidig er det grunn til å etterlyse hva som er Arbeiderpartiets svar på de store utfordringene Norge står overfor. Svarene finnes ikke i Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett. En av de store utfordringene vi står overfor, er omstillingen til lavutslippssamfunnet og en grønnere økonomi. Spiller vi kortene våre riktig, kan denne omstillingen skape nye, grønne arbeidsplasser for fremtiden, samtidig som vi reduserer utslippene og viser verden at det er mulig å kombinere økonomisk vekst med kutt i klimagassutslipp. Vi har alle forutsetninger for å skape nye, grønne arbeidsplasser. Kronekursen er svekket og gjør norske eksportvarer billigere. Kraftprisene er lave, og vi har et overskudd av fornybar energi som må brukes til å erstatte fossil energi og settes i verdiskapende arbeid. Samtidig har vi blant verdens beste teknologistøtteordninger for industri og næringsliv. Vekstmulighetene innenfor kraftforedlende industri, grønne datasentre, bioøkonomi, alternative drivstoff og fornybar energi er store. Regjeringen har tatt en rekke grep som vil bidra til å utløse dette potensialet. Samtidig har regjeringen og samarbeidspartiene startet en omfattende omstilling til lav- og nullutslippsløsninger i transportsektoren gjennom bl.a. avgiftsincentiver, innovasjons- og teknologistøtte og offentlige innkjøpskrav. Grønn skipsfart er et av hovedsatsingsområdene for regjeringen, noe som også kan skape betydelig aktivitet i de maritime teknologimiljøene og ved verftene langs norskekysten. Regjeringen og samarbeidspartiene har bidratt til et betydelig taktskifte i klimapolitikken. Det er nødvendig dersom vi skal hente inn etterslepet etter de rød-grønne partiene. Vi ser i salen i dag, og senest hos Dag Terje Andersen, hvordan flere av de rød-grønne partiene freser over miljøavgift på flyreiser og redusert fradrag for pendling med bil. Det viser én ting: Noen snakker om klima. Det blå-grønne flertallet gjør noe med det. Det holder ikke å kalle seg grønn, man må være det i praksis.