Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2009-12-01:
Den internasjonale finanskrise og tilbakeslaget i verdensøkonomien har stilt norsk økonomi overfor store utfordringer. Finansministeren redegjorde for alle de tiltakene som ble satt inn i forbindelse med dette, både i fjor og i år. Tiltakene har virket. Kredittmarkedene er bedret, og folk får igjen lån. Den forventede kraftige økningen i arbeidsledighet har avtatt. I en rekke land har politiske myndigheter satt i verk kraftige finanspolitiske tiltak for å stimulere aktiviteten i økonomien. Norge er nok blant de landene som har satt i verk de kraftigste stimulansene. Ubeskjedent nok kan vi kanskje si at Norge har vært blant de landene som har lyktes best med tiltakene mot finanskrisen. Dette bekreftes både i OECD og i IMF – disse skryter av norsk økonomisk politikk i sine rapporter. I tillegg har vi fått hederlig omtale i The New York Times. Regjeringspartiene er opptatt av Norges konkurransekraft. Eksportsektoren er svært viktig for at vi skal kunne ha et høyt velferdsnivå, og det er svært viktig at vi legger til grunn rammebetingelser som kan styrke vår konkurransekraft. Det viktigste området i vår politikk er å føre en ansvarlig økonomisk politikk som bidrar til lav rente og riktige valutakurser. Dette har vi gjort, og det skal vi fortsette å gjøre. Økonomisk stabilitet og stabile rammevilkår er også svært viktig for alle regjeringspartiene. Aktiv arbeidsmarkedspolitikk er viktig for effektivitet i arbeidslivet og for å hindre langtidsledighet. Godt utviklet infrastruktur er andre sentrale områder i vår politikk for å bedre konkurransekraften. Blant annet har vi økt bevilgningene til vei og bane med over 9 milliarder kr siden 2005. Det viser seg også at den skandinaviske modellen, med høyt velferdsnivå og sentraliserte lønnsoppgjør, bidrar til produktivitetsvekst og høy innovasjonsgrad, i tillegg til høy sysselsetting. Norske bedrifter er konkurransedyktige på et globalt marked. Statstikk viser at det i forrige periode ble skapt flere nye arbeidsplasser enn i noen fireårsperiode – antakeligvis – siden 1950-tallet. Vi legger til rette for nyskaping og forskning. Statsbudsjettet for 2010 er det største noensinne når det gjelder forskning. Norsk næringsliv har høy kompetanse innenfor miljøteknologi, og gjennom å satse på miljøteknologi kan vi styrke konkurranseevnen til norsk industri og fremme næringsutvikling, som i neste omgang medvirker til at Norge når miljømålene sine. Det er også blitt satt i gang et arbeid for å se på avbyråkratiseringen av særlig små og mellomstore bedrifter. Dette handler om aksjelov, det handler om regnskapslov, og det handler om rapporteringer. I finansdebatten i forrige uke ble det fra enkelte hold antydet at handlingsregelen nærmest var ikke-eksisterende. Når det gjelder handlingsregelen, er det udiskutabelt at vi forholder oss til denne. Mange prøver feilaktig å påstå at handlingsregelen er det samme som å være på 4 pst.-banen hvert år – nærmest til enhver tid. Dette er feil. Handlingsregelen er en plan for en gradvis økning av bruken av oljeinntekter, om lag i takt med utviklingen av forventet realavkastning, og den er anslått til 4 pst. Samtidig åpnes det for at bruken av petroleumsinntekter det enkelte år kan avvike fra 4 pst.-banen, for å bidra til å jevne ut svingninger i økonomien. Med andre ord er handlingsregelen ikke en 4 pst.-avkastning hvert år, men i gjennomsnitt over tid. I gode tider skal man bruke mindre, mens man i dårlige tider skal bruke mer – for å få hjulene i gang. NHOs medlemsbedrifter regner med fall i sysselsettingen gjennom 2010. I tillegg til i industrien er det høye anslag for permitteringer og oppsigelser i bygg og anlegg og i reiseliv. Totalt regner hver fjerde bedrift med å permittere eller å si opp ansatte de kommende tre månedene. Dette viser at Regjeringen tok det riktige valget da den fremmet et svakt ekspansivt budsjett for 2010. Vi må tenke konkurransekraft inn i en stor sammenheng, der bl.a. dialog eller samhandling med partene i arbeidslivet er en viktig brikke. Samtidig viser det seg at svingninger i internasjonal økonomi påvirker vår egen økonomi i en slik grad at vi må kunne evne å sette inn tiltak på kort sikt – tiltak som kan få langsiktige, positive virkninger.