Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Det går svært godt i norsk økonomi. Vi har, som flere har vært inne på, lav arbeidsledighet og høy sysselsetting i Norge. Når vi sammenligner oss med land omkring oss, lever vi i en annen virkelighet enn svært mange av våre europeiske naboer, som sliter med både høy statsgjeld og høy privat gjeld etter finanskrisen i 2008. Vi leser i media eller ser på tv triste og ofte hjerteskjærende skjebner i kjølvannet av rekordhøy arbeidsledighet. I den siste reportasjen fra Hellas som jeg så, ble det rapportert om at foreldre plasserte sine barn i SOS-barnebyer for at de skulle få mat og skolegang. Dette er en virkelighet vi har vanskelig for å ta inn over oss i Norge – så rike som vi er akkurat nå. Men vi er sårbare også her. Det meste av de varene vi eksporterer, går til andre europeiske land, der kjøpekraften blant folk er kraftig svekket, noe som selvfølgelig også påvirker etterspørselen etter norske varer. Nettopp hensynet til de eksportrettede næringene må veie tyngst i den økonomiske politikken. Vi må ikke bidra til enda høyere kostnader og en enda sterkere krone, og det gjør vi ikke gjennom det reviderte nasjonalbudsjettet som vi behandler i dag. Det er ikke slik at situasjonen i Norge bare skyldes at vi har olje – eller flaks, som noen tidligere har påstått. Vi lærte noe av den bankkrisen landet var igjennom på 1990-tallet. Vi har et solid rammeverk og tilsyn rundt finansinstitusjonene våre, noe som var svært avgjørende også under finanskrisen i 2008. Dette er viktig å ivareta og videreutvikle. På onsdag var hele komiteen samstemt i synet på Finanstilsynets rolle med hensyn til forbrukervernet. Da er det også viktig å respektere tilsynets tiltak på dette området. I en situasjon med mangel på boliger og med lav rente er det innført høyere egenkapitalkrav ved kjøp av egen bolig. Dette er et tiltak for nettopp å hindre at mennesker blir gjeldsslaver om renten stiger og boligprisene går ned. Jeg ble derfor – i likhet med veldig mange andre – forundret over opposisjonens holdning i dette spørsmålet. Vi løser da ikke boligmangelen i pressområdene ved å overprøve Finanstilsynet, som både vil beskytte lånekundene og ivareta den finansielle stabiliteten i landet vårt. Det er store utfordringer i norsk treforedlingsindustri. For å lette situasjonen foreslås det en tilleggsbevilgning på 100 mill. kr til denne industrien, noe jeg er svært tilfreds med. Det er store omstillingsbehov i treforedlingsindustrien, samtidig som det er stort behov for mer lokalt trevirke. Jeg vil først og fremst fokusere på det siste, for dette er en problemstilling som er høyst aktuell for Trøndelag, hvor jeg kommer fra og som jeg derfor kjenner godt. Da det ble rød-grønt flertall i 2005, lå faktisk skogpolitikken helt nede. Det var ikke lenger penger i skogfondet, og avvirking og nyplanting hadde stoppet helt opp. Nå er aktiviteten i ferd med å ta seg opp igjen, men mangelen på skogsbilveier, kaikanter og taubaner har gjort det svært vanskelig å ta ut skog som står utilgjengelig til på kysten av Midt-Norge. Det å få tilgang på lokalt virke vil gi besparelser og styrke denne viktige industrien i mitt fylke. I dag importeres store mengder trevirke fra andre land bl.a. fra England og Irland. Det skulle være helt unødvendig i et område med mye hogstmoden skog. Derfor er de 50 millionene til dette formålet så viktig. Sammen med tiltak varslet i landbruksmeldingen gir det optimisme i skognæringen i Midt-Norge. For i tillegg til de tiltakene som er skissert i forbindelse med tilleggsbevilgningen, er det behov for stimuleringstiltak for å få flere små skogeiere til å ta ut hogstmoden skog. Nyskaping og innovasjon er andre stikkord for en industri som er midt inne i en omstillingsfase. Det er derfor gledelig at det er satt av 50 mill. kr til slike tiltak. Treforedlingspakken er en anerkjennelse av denne viktige industrien. Gledelig var det også at det kom på plass ny såkornkapital. Dette er viktig også for ny virksomhet innenfor nettopp treforedlingsindustrien. Helt til slutt har jeg lyst til å gi uttrykk for glede over å kunne leve i et land med så mange muligheter som det vi har i Norge. Vi må ta vare på det med trygg økonomisk styring. Økonomisk eksperimentering er ikke det vi trenger nå, om Norge skal fortsette å være et land som er helt annerledes enn alle andre land i Europa og resten av verden.