trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-17:
I Glasgow Climate Pact, som ble vedtatt på klimatoppmøtet, oppfordres verdens regjeringer til å avslutte de ineffektive subsidiene til fossil energi. Ineffektive subsidier er subsidier som ville ha gitt større verdiskaping om de ble brukt til noe annet enn å stimulere til mer fossil produksjon eller bruk av fossil energi. Oljeskattepakken som stortingsflertallet vedtok i fjor høst, er dessverre et glimrende eksempel på en sånn ineffektiv subsidie. Da er spørsmålet mitt: Vil regjeringen følge klimaavtalen fra Glasgow og avslutte alle ineffektive fossile subsidier? Og hvis ikke, hvorfor vil man ikke følge en så viktig avtale?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-17:
Statsråden sier at det er en tidsbegrenset oljeskattepakke. Det er i og for seg riktig, men den tidsbegrensningen er av en ganske lang karakter. Det er forventet at det kommer 58 søknader knyttet til nye olje- og gassutbygginger som en følge av denne oljeskattepakken. Et av de store prosjektene, Oscar Wisting-feltet langt nord i Barentshavet, som var for ulønnsomt for Equinor før oljeskattepakken kom, ble gjort kunstig lønnsomt av oljeskattepakken. Vi står altså i fare for å bruke en ineffektiv subsidie i ganske mange år framover på olje- og gassutbyggingen. Mitt spørsmål er fortsatt om regjeringen vil sørge for å følge klimaavtalen fra Glasgow, sørge for å avslutte de ineffektive subsidiene, sånn at vi ikke fortsetter med subsidier og fossil energi i mange år framover.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg takker representanten Haltbrekken for et godt og viktig spørsmål. Jeg vil først kort presisere at utslippskuttene blir betydelig større i 2022 enn de var i 2021, fordi vi øker CO 2 -avgiften med 28 pst., og det vil ha effekt i store deler av økonomien. Så er det riktig at sammenliknet med det budsjettet som ble lagt fram, har vi gjort en justering av veibruksavgiften som demper noe den effekten CO 2 -avgiften har på bensin og diesel. Vi har vært ærlig på at sånn er det. Hvis man sammenlikner med det som er framlagt, er det litt svakere. Hvis man sammenlikner med det som har vært praktisert, er det en betydelig forbedring. Det som er helt sant, er at Norge har en for svak klimapolitikk for å komme i mål med de målene vi har. Derfor kommer vi til å gå gjennom hver enkelt sektor for å lete etter alle mulige utslippskutt. Vi skal innføre et stramt styringsinstrument, som vi kaller klimautslippsbudsjett eller karbonbudsjett, hvor vi skal sette oss mål for hvor store utslipp vi kan tillate oss år for år. Det vil være en fallende bane. I alle framtidige budsjettdisponeringer må vi styre innenfor den fallende banen av hva vi kan tillate å slippe ut. Det vil bety at samtlige sektorer i Norge, transport, industri, bygg og anlegg, fisk, landbruk – enhver samfunnssektor – må finne de kuttene som er mulig, slik at man holder seg innenfor den rammen. Det vi trenger nå, er et styringsinstrument som gjør at man ikke bare leter etter enkeltgrep her og der, men helt systematisk sørger for en strukturell endring av norsk økonomi, slik at vi mye raskere kommer over i en økonomi som er fornybar, bærekraftig og sirkulær. Det er ingen tvil om at der henger vi langt etter, og den bekymringen deler jeg fullt ut med representanten Haltbrekken.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Vi var faktisk bidragsytere til at det vedtaket ble fattet. Vi ville til og med gjerne fjernet ordet «ineffektive», for vi mener at alle fossile subsidier bør ut. Jeg mener at vi har en plan for det, for da oljeskattepakken ble vedtatt i fjor, ble den også vedtatt opphevet. Den var jo tidsbegrenset. Så har jeg lyst til å gi honnør til forrige regjering på et punkt, og det var at de foreslo en endring i det oljeskatteregimet vi skal ha etter oljeskattepakken, til et ekte nøytralt system. Det har vi støttet opp om. Når vi får det på plass, mener jeg at det ikke er noe grunnlag for å kunne si at vi har verken effektive eller ineffektive oljesubsidier. Jeg mener at med gjennomføring av den politikken er vi i rute med det som ble vedtatt i Glasgow. Jeg har lyst til å nevne at dette også har vært relevant når det gjelder bistandsbudsjettet og omleggingen av tidligere Olje for utvikling til Energi for utvikling.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Utløpsdatoen for den ekstraordinære oljeskattepakken er 2022. Så er det riktig at prosjektene vil vare lenger enn det – det har representanten Haltbrekken naturligvis rett i – men ved at den allerede er vedtatt avskaffet idet den ble vedtatt innført, mener jeg at vi faser ut enhver ordning som kunne anses som urimelig stimulering. Det vedtaket i Glasgow har jo heller ikke en dato. Det var ikke presisert fra når, altså må man ha det som retning på politikken. Det mener jeg blir oppfylt ved at vi går over til å ha et nøytralt oljeskattesystem etter at den ekstraordinære oljeskattepakken fra koronatiden blir avviklet.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er hevet over tvil at elektrifisering av sokkelen vil ta ned utslipp, fordi den erstatter gassprodusert strøm på sokkelen. Det kan ikke diskuteres, mener jeg, at så lenge man erstatter noe som produseres med gass med noe som produseres med strøm, så går utslippene ned. Hvis det var slik at det var ubegrenset med bruk av gass i Europa, ville man kunne stille spørsmål ved det. Men nå har altså Europa selv bestemt at man skal stramme til kvotepris, man skal stramme til kvotetilgjengelighet, og man skal fase ned bruken av naturgass, og i det bildet vil elektrifisering faktisk bidra. Det er riktig at det er et stort og krevende tiltak, men at det har klimaeffekt, er det liten tvil om. Det vil bidra både til å ta ned norske utslipp og til å ta ned globale utslipp, som i ethvert annet tilfelle hvor man erstatter fossil energiproduksjon med fornybar.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er vanskelig å se for seg noe enkelttiltak i Norge som har større miljøeffekt. Cirka 28. pst. av norske utslipp kommer fra sokkelen, og svært mye av det vil bli redusert om man elektrifiserer sokkelen. Og så driver Europa, som for alle praktiske formål er vårt eneste marked for gass – 98–99 pst. av all gass går til Europa – med sin egen avkarbonisering. De skal redusere bruken av gass så fort de klarer, men så er sannheten den at det er ikke mulig å gjøre over natten, det er et langt lerret å bleke. Man bruker gass både i kraftproduksjon og f.eks. i private hjem, i industri og i en rekke andre sammenhenger. Så når vi ser de to tiltakene i sammenheng, altså det Europa gjør med å redusere sin avhengighet av gass på sikt, og det Norge gjør med å redusere utslippene i produksjon av både olje og gass, har dette utvilsomt en klimaeffekt. Og hvis det norske folk ikke skjønner det, får vi bli flinkere til å forklare det.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg deler hundre prosent representanten Haugs engasjement for Klemetsrudanlegget. Det er nesten umulig å tenke seg at vi skal nå verdens eller Norges eller for så vidt hovedstaden Oslos klimamål uten karbonfangst og -lagring, så det må vi rett og slett lykkes med. Fram til i går ventet vi på svaret fra EUs innovasjonsfond. Det er synd at Klemetsrudanlegget ikke fikk støtte. Det hadde vært nyttig, åpenbart på grunn av pengebidraget, men også for å knytte det enda tettere opp mot europeiske prosesser. Nå må vi se på hva vi nå gjør. Jeg har allerede hatt kontakt med både olje- og energiministeren og andre av mine kolleger i regjeringen om hva vi nå skal gjøre, og det skal vi komme tilbake til på egnet måte. Det er ganske store budsjettmessige konsekvenser. Jeg har ikke svaret på det klart, men jeg kan i hvert fall si at vi er svært bevisst på at CCS må vi få til, karbonfangst og -lagring, og ikke minst på avfallshåndtering, for selv i en framtidig sirkulærøkonomi er det noe som må forbrennes, og det må vi ha karbonfangst på til slutt.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
I forbindelse med klimatoppmøtet hadde jeg flere møter med EUs første visepresident, Frans Timmermans, som er den overordnede sjefen både for Europas grønne giv, for taksonomien og for Klar for 55-pakken – eller Fit for 55-pakken – nettopp for å understreke at vi ønsker å ha et svært tett og godt samarbeid med dem om det, og at vi egentlig også vil videreutvikle det gode samarbeidet vi allerede har på klimaavtalen, som den forrige regjeringen bidro til, og som fikk veldig bred støtte i Stortinget, med vårt samarbeid om kvotesystemet, vårt samarbeid gjennom EØS, også med enda en samarbeidsform, som bør gå på det med vekstplanen i EUs grønne giv. Så vi vil definitivt jobbe tett med EU om dette. Jeg vil minne om at det nære EU-samarbeidet hjelper oss veldig med å rydde opp i våre egne kutt, for dette blir også et apparat som vi kan bruke for å organisere vår egen klimapolitikk. Så svaret på det er definitivt ja. Nå mener jeg at vår plan er blant verdens mest ambisiøse klimakuttplaner. Vi skal kutte 55 pst. i hele økonomien, altså både kvotepliktig og ikke-kvotepliktig sektor, innen 2030. Det er svært vanskelig å se for seg at Norge kan ha et enda høyere mål enn det, men det målet skal vi altså oppnå både gjennom tiltak her hjemme og i nært samarbeid med EU. Jeg vil understreke at vi har både et mål som vi har meldt inn sammen med EU. og som skal oppfylles. Det er et solidarisk ansvar som EU, Island og Norge har for hele sin økonomi, og vi må ta et felles ansvar for å oppnå det. Så har vi som en del av de mest ambisiøse europeiske landene, f.eks. Danmark og Sverige, et mål i tillegg til det – en nasjonal målsetting om 55 pst. i hele økonomien. Så jeg mener at vi er godt forberedt både på det som er nå, og på det kommende klimatoppmøtet. Men svaret er ja.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Svaret på det er ja, vi vil komme tilbake med en klimaplan som skal vise hvordan vi gjør dette i praksis, for vi skal gjøre dette gjennom årlig bruk av klimautslippsbudsjett i hver enkelt sektor, vi må bevisstgjøre alle sektorene på hvordan man faktisk får til disse kuttene. Og så vil jeg understreke, som jeg svarte på spørsmålet fra representanten Haltbrekken, at dette budsjettet allerede vil kutte utslippet en god del mer enn 2021-budsjettet, som det nå styres etter. Det det ikke gjør, er å kutte mer enn det foreslåtte budsjettet. Men jeg har lyst til å minne forsamlingen om at i samfulle åtte år kompenserte den forrige regjeringen også fullt ut med veibruksavgift, det gjør ikke vi, vi kompenserer bare delvis. Sånn sett er det en forbedring i forhold til det Norge har levert, men jeg ville være veldig tydelig på at vi må kutte mer i årene som kommer, og det skal vi definitivt komme tilbake til.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er aldri noe godt argument å gjøre ting som allerede er gjort, om igjen, så deler av den klimaplanen er fortsatt relevant, selv når vi vet at vi på grunn av bl.a. en regnefeil – dessverre – i Miljødirektoratet må kutte mer. Det vil vi selvfølgelig ta med oss videre. Men jeg minner om at den gjaldt bare ikke-kvotepliktig sektor. Vi skal nå også ha kuttplaner for kvotepliktig sektor, det er nytt i Norge, men det er viktig med hensyn til en aktiv nærings- og industripolitikk for å løfte fram de næringene som nettopp skal ta oss i inn i tiden etter oljealderen. Det vi vil se nå, er at forskjellen på den regjeringen Elvestuen var en del av, og den som nå sitter, er en mye mer tydelig aktiv grønn næringspolitikk, nettopp for å løfte ikke minst industrimulighetene som ligger i det grønne skiftet, mye mer aktivt. Derfor setter vi oss også ganske strenge mål i kvotepliktig sektor. De skal altså følges opp med handling, bl.a. dette veldig viktige grepet klimapartnerskap med næringslivet, der vi vil sette oss ned med hver enkelt sektor og se på hvordan den sektoren kan bidra til klimakutt.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg tror jeg svarte så tydelig jeg synes jeg kan. Vi mener at karbonfangst på avfallsforbrenning med Klemetsrud som pilot, men som også er relevant for mange andre steder i Norge, er helt avgjørende for å nå klimamålene. Avfall er noe vi alltid kommer til å ha selv i framtidig sirkulær økonomi. Så snakker vi om bevilgninger i milliardklassen. Jeg har ikke tenkt å stå her og konkludere på en problemstilling som oppsto i går fordi EU sa nei, og vi hadde selvfølgelig håpet at de ville si ja. Men jeg kan garantere at jeg vil jobbe uten ugrunnet opphold sammen med mine kolleger for å få gode svar på dette. Problemstillingen er vi dypt og grunnleggende enige om. Vi er nødt til å ende opp med å få til karbonfangst på Klemetsrud og en rekke andre avfallsanlegg rundt i landet innen rimelig tid.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Når representanten Astrup viser til 1,5–2 millioner tonn, gjelder jo det hvis man skulle ha dette opplegget samfulle år fram til 2030. Det skal vi naturligvis ikke, for her skal klimapolitikken strammes til kraftig år for år. Som statsråden veldig godt vet, beregner man altså i Finansdepartementet hva som ville vært virkningen dersom dette gjentas år for år. Men det har vi ingen planer om, for vi skal definitivt stramme til dette på en rekke områder. Så er det sånn at vi følte at det er viktig å ha med seg folk på klimapolitikken. Et så stort hopp i bensin- og dieselavgiften så raskt tror jeg ville skapt ganske mye motstand fra mange. Derfor har vi valgt noen andre grep, som kompenserer for dette. Bensin- og dieselprisen går nå opp relativt kraftig, men mindre enn den ville gjort med Solberg-regjeringens opplegg. Så flytter vi en del penger for å få ut ladestasjoner over hele landet, for vi tror at det viktigste vi kan gjøre nå, er å sørge for at folk i både bygd og by raskest mulig kan få anledning til å gjøre det valget i sitt liv som er å gå over til f.eks. nullutslippstransport. Så har vi en rekke andre grep for å sette i gang prosesser som ikke får klimaeffekt i 2022, men på sikt, i forhold til det som nå gjøres med f.eks. en mer aktiv grønn næringspolitikk, hvor det altså ligger en god del penger i budsjettet. Så jeg mener at vi har satt retning for mer. Men det jeg vil si er vårt viktigste grep, er tiltaket klimapartnerskap med næringslivet. Det må jo forhandles fram. Det er et karbonbudsjett, eller klimautslippsbudsjett, for hver enkelt sektor, og det vil ha effekt i årene som kommer, og ikke i 2022, for det tar litt tid før dette kommer på plass. Jeg vil sterkt understreke at vi har en veldig sterk ambisjon om at klimamålene skal nås, og at vi skal gjøre det på en måte som både er effektiv og oppleves som rettferdig.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg vil minne om igjen at vi går altså for lavere utslipp enn det Solberg-regjeringen leverte i noe budsjett i åtte år, fordi den regjeringen som tidligere statsråd Astrup var en del av, faktisk kompenserte fullt ut for veibruksavgiften, noe vi ikke gjør. Sånn sett har jeg relativt god samvittighet for det. Det viktigste grepet vi gjør, er å øke CO 2 -avgiften ganske kraftig, 28 pst, og det har effekt i mye større deler av økonomien enn bare bensin og diesel. Det mener jeg er et veldig viktig signal, og med det begynner den opptrappingen til en CO 2 -avgift på 2 000 kr, som Stortinget sluttet seg til da klimaplanen ble behandlet. Så det er det viktigste signalet om framtiden. Denne regjeringen mener at forurenser skal betale, det må bli dyrere å slippe ut, men så mener vi også at det må bli lettere å la være. Både for folk flest sin skyld og for klimaet sin skyld må vi tenke på hvordan vi gjør dette slik at folk kan ta de valgene som gjør at man lever klimavennlig, uten at det skal gripe unaturlig mye inn i deres hverdagsliv, utover det som er nødvendig.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg vil vise til de kloke ordene som helse- og omsorgsminister Kjerkol sa tidligere i dag om hva et tilleggsnummer er. Det er altså en justering av et allerede framlagt budsjett som kom noen uker etter at vi hadde overtatt. Det Norge trenger, er en strukturert gjennomgang av alle samfunnssektorer for å få til helt seriøse klimakutt, og det har vi veldig ambisiøse planer om. Derfor vil vi komme med en oppdatert klimaplan, og vi vil komme med konkrete tiltak i hver eneste sektor. Et av de viktigste grepene våre vil være å sette oss ned med alle relevante samfunnssektorer og tenke hvordan vi – næringslivet og staten – kan samarbeide om betydelig raskere kutt. Det arbeidet ber jeg om forståelse for at vi ikke hadde kommet i gang med etter to uker i regjering, men det står veldig høyt på både næringsministerens, olje- og energiministerens, samferdselsministerens, fiskeri- og havbruksministerens, landbruksministerens og alle andre berørte statsråders plan. Så det skal vi definitivt gjøre. Og så kan vi diskutere hvordan disse regnestykkene gjøres opp, men at vi skal gjøre mer, skal det i hvert fall ikke være noen tvil om.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg mener at de tiltakene som statsministeren med flere presenterte den dagen, er reelle tiltak som faktisk finnes. Så er det veldig mange måter å regne dette på – hva man tar inn som klimatiltak, og hvilke effekter man beregner av det – som jeg tror det vil være klokt å komme tilbake til i en litt mer organisert sammenheng. Det som er viktig for klimaet, er for det første hvilke faktiske kutt man klarer å oppnå nå fram mot 2030, og det andre er hva vi gjør for å løfte fram de næringene og løsningene som skal hjelpe oss til å ta oss inn i en fornybar, sirkulær og bærekraftig framtid. Det er så sammensatt og komplekst at det tror jeg krever en litt mer grunnleggende gjennomgang. Men jeg mener at de tiltakene som statsministeren presenterte, de er jo reelle tiltak som står i budsjettet.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg får da gjenta at det viktigste klimagrepet tross alt er økningen av CO 2 -avgiften med 28 pst. Derfor må man gjøre en beregning: Hva er klimaeffekten av det grepet? Det er begynnelsen på en økning over mange år, og det er jo den forrige regjeringens eget utsagn at dette var det viktigste grepet. Når det gjelder f.eks. pilotprosjekter og arbeid for å utvikle nye grønne næringer, kan man ikke regne det krone for krone. Man må se hvor effektivt det tiltaket er i forhold til hva slags framtidige klimakutt man får. Jeg tror at det å regne det slik at én million gir en enhet klimakutt, blir litt for enkelt. Men vi får se på helheten i dette når vi får anledning til å legge fram en helhetlig klimaplan og vise hvordan disse klimabudsjettene, eller karbonbudsjettene, begynner å virke. Og vi har altså et hovedgrep, som er økende CO 2 -avgift, og det ønsker vi å supplere med en rekke konkrete(presidenten klubber) tiltak til å endre(presidenten klubber igjen) f.eks. ulike sektorers innsats. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
I forbindelse med klimatoppmøtet hadde vi en rekke møter. Jeg hadde en rekke møter med både norsk og internasjonal skipsfart og med folk fra IMO, og dette er et ekstremt viktig spørsmål som skal avklares i nær framtid. Jeg har ikke et ferdig svar på akkurat det spørsmålet, for det har vært litt ulike syn på hva som var den riktige måten å nærme seg det på, men jeg kan i hvert fall love representanten at dette står veldig sentralt. Vi må komme oss i retning av det som norsk skipsnæring selv sier: at for å ha en nullutslippssektor fra 2050 må man slutte å kontrahere skip med utslipp fra 2030. Jeg personlig tror at det ville være lurt å ha en CO 2 -avgift som bidrar til det.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg takker representanten Tybring-Gjedde for hennes engasjement for metankutt. Det er, som det ble sagt, veldig viktig at vi ser at det er ulike typer klimagasser, og metan er altså en mye farligere klimagass, men til gjengjeld kortlivet. Det har den gode nyheten ved seg at hvis man kutter utslippene, vil man merke effekten på mye kortere sikt og i vår egen levetid. Det kan faktisk føre til 0,2–0,3 grader mindre oppvarming om man gjennomfører det som nå ble vedtatt fra svært mange land i Glasgow. Jeg er veldig stolt av at vi var med på det. Og ja, vi vil definitivt se på våre egne metanutslipp. Vi har tydelige formuleringer om mer bærekraftig fôr i Hurdalsplattformen. Det er også veldig mye spennende forskning, bl.a. på NMBU på Ås, når det gjelder hvordan man kan få fram fôrtyper som er mer bærekraftige, men som også reduserer metanutslippene fra de dyrene som spiser fôret. Og det er også muligheten for å jobbe med gjødselproduksjon, og også gjødsling, som kan gjøre at man kan bruke gjødsel mer effektivt og på den måten redusere metanutslipp også fra kunstgjødsel, som kanskje er de viktigste kildene i landbruket. Landbruksministeren og jeg har blitt enige om at vi skal sette oss ned og se nærmere på hvordan vi kan bidra på dette feltet, slik at vi kan bidra til å redusere metanutslippene også i Norge. Så har jeg for ordens skyld lyst til å understreke at 30 pst. kutt er et globalt kutt, det er ikke en forpliktelse for hvert enkelt land. Det er også eksplisitt uttalt, fordi en rekke land har gjort lite, mange har gjort noe og noen har gjort veldig mye. Vi er blant dem som har gjort ganske mye allerede, men vi må selvfølgelig bidra til å kutte metanutslipp der vi kan.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Regjeringen er omforent om Hurdalsplattformen, og der står det at man skal jobbe med fôrproduksjon og strekke seg mot mer bærekraftig fôrproduksjon. Det vil være sammenfallende med målene om å redusere metanutslipp, og det er en naturlig utvikling i landbruket at man f.eks. med mer effektive gjødslingsmetoder kan få ned utslippene. Mer presisjonsgjødsling, f.eks., er et bidrag til det. Så det kommer vi til å jobbe med i oppfølgingen av dette, for hver enkelt sektor skal selvfølgelig bidra til utslippskutt der man kan, og jeg mener at det er fullt ut forenlig med øvrige landbrukspolitiske mål, som f.eks. økt selvbergingsgrad, som vi også står sterkt samlet bak.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg mener at to ting er sant samtidig. Det ene er at Norge allerede er i gang med å redusere metanutslipp på mange områder, og at en del av det som ligger i Hurdalsplattformen allerede, vil bidra mer til det. Det andre er at ikke avtalen i seg selv vil endre på de planene, nettopp fordi de planene allerede er i gang. Så mener jeg at vår gjeldende norske politikk, med de føringene som ligger i Hurdalsplattformen, bidrar til at vi oppfyller vår del av dette. Det jeg sa i Nationen, som jeg med glede vedstår meg, er at det er ikke en forpliktelse for hvert enkelt land til å kutte nøyaktig 30 pst. Det har selvfølgelig å gjøre med at ulike land har helt ulike utgangspunkt for hva de allerede har kuttet i. Derfor blir erfaringsoverføring veldig viktig. For en del av de tingene vi har lært oss – som har bidratt til at vi har kuttet, som representanten riktig sier, opp mot 25 pst. i metanutslippene – er basert på tiltak som kan overføres og skaleres til andre land, slik at man kan få store globale metanutslippskutt.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg føler at jeg da er nødt til å gjenta meg selv litt. Det er altså en viktig teknologiutvikling på gang som også treffer landbruket. Det går både på gjødselproduksjon, det går på hvordan man gjødsler, og det går på fôr, som vil bidra til kutt i metanutslipp. Å videreføre det er et bidrag til å redusere metanutslippene i Norge, sammen med de andre tiltakene, f.eks. i gassproduksjonen, som allerede i stor grad er gjennomført eller planlagt gjennomført. Så vi er faktisk i en ganske god bane inn mot 2030, til å ha kuttet metanutslippene en god del mer, og det mener jeg er forenlig med den avtalen vi inngikk. Men selve avtalen forplikter verden som et kollektiv til å kutte 30 pst. Det er ikke hvert enkelt land som skal kutte 30 pst. Så vi får heller komme tilbake til om vi setter oss egne mål. Det har vi for øyeblikket ikke gjort.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Hybridbiler har vært en broteknologi hvis tid nå langt på vei er omme. Elbilene har etter hvert fått både såpass god rekkevidde og såpass god bruksmulighet – man kan få relativt rimelige elbiler med rekkevidde på over 500 km, hengerfeste og plass til hele familien for de aller fleste – at når vi også får ladestasjoner på plass, er det for de aller fleste. Da er det viktig å vite at en hybridbil ikke er noe spesielt klimatiltak. Den kan riktignok gå et stykke på strøm, men all den tiden den kjører med bensinmotor, trekker den med seg et stort batteri som gjør at de samlede utslippene blir omtrent like store som eller større enn en tradisjonell bensinbil. Her har vi opprettholdt forslaget som lå fra den forrige regjeringen om at man nå endrer avgiftsstrukturen for hybridbiler, fordi vi mener at tiden nå er kommet for å stimulere folk til å kjøpe rene, ekte utslippsfrie biler.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Statsråden kan bekrefte at det er vinter i Norge, og at rekkevidden på elbiler går ned om vinteren. Derfor er det viktig at man har en ladeinfrastruktur som er tilpasset stadig mer hurtigladende biler, og stadig tettere nettverk av ladestasjoner løser det spesielle problemet som vi helt riktig har om vinteren i Norge. Vi er klar over at ikke alle mennesker er i stand til å kjøpe en elbil akkurat nå. Derfor har vi også skjermet bensin- og dieselprisen delvis mot den kraftige økningen av selve CO 2 -avgiften, fordi vi forstår at det vil ta litt tid før alle mennesker er der. Men håpet er jo at man i privatbilmarkedet innen 2025 bare ser nye, helt utslippsfrie biler. Det vil også bety at de aller, aller fleste noen år gamle bruktbiler nå etter hvert er elbiler, slik at man kan gå inn i elbilmarkedet på alle prisnivåer, egentlig. Jeg tror teknologien går så klart i den retningen at det ikke er noen særlig grunn til bekymring.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Husholdninger og forbrukere spiller en viktig rolle i omstillingen til lavutslippssamfunnet. Enova skal derfor årlig stille til disposisjon 300 mill. kr til tiltak hos husholdninger og forbrukere for å bidra til reduserte klimagassutslipp og omstilling til lavutslippssamfunnet. Dette muliggjør husholdninger og forbrukeres deltakelse i klimadugnaden. Det er en økning på 50 mill. kr fra forrige avtale, og mer enn noen gang betyr dette mer penger til å støtte opp om utviklingen i f.eks. klimanøytrale materialer, egenproduksjon av strøm, økt fleksibilitet i energisystemet og endret atferd i transport og forbruk. I tilleggsnummeret til budsjettet har vi dessuten foreslått å øke bevilgningen til Enova med 100 mill. kr, for å gi støtte til hurtigladere for elbil. Dette vil gjøre det enklere å velge klimavennlige transportløsninger og legge til rette for økt utbredelse av bruk av elbil i alle deler av landet, som vi også var innom i forrige spørsmål. Vi har ambisiøse mål i klimapolitikken og skal på kort tid omstille oss til et lavutslippssamfunn. Denne omstillingen krever en enorm innsats, især hos aktører som i dag har store utslipp. Vi har begrensede midler som må prioriteres. Spissingen av Enova som klimavirkemiddel reflekterer dette faktum. Enova har som formål å bidra til å nå Norges klimaforpliktelser og bidra til omstillingen til lavutslippssamfunnet. Det er noe som kommer hele samfunnet til gode. Gjennom bl.a. Enova skal staten være med og hjelpe innovative aktører som er villige til å ta risiko for å utvikle en mer klimavennlig næring. Aktører som vil utvikle løsninger, har bruk for risikoavlastning. Når prosjektene er store, blir risikoen og støttebehovet tilsvarende. Det er imidlertid ikke slik at Enova kun støtter store prosjekter. Av prosjektene de støttet i perioden 2017–2020, var 5 440 av 6 633 – eller 82 pst. – tilsagn på under 1 mill. kr. Enova har bl.a. støttet over 3 600 elektriske varebiler det siste året, som gjør det mulig også for små bedrifter å velge klimavennlig transport.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er slik at vi snakker om en avtaleperiode på fire år. I løpet av denne avtaleperioden skal Enova bruke 1,2 mrd. kr – altså 300 mill. kr ganger fire – som går direkte på tilskudd til husholdninger og forbrukere. Det har vært et underforbruk på denne posten – det er helt riktig – man har bare brukt 155 mill. kr så langt, eller litt over halvparten av de 300 mill. kr som skulle vært brukt i 2021. Men dette er en fondsavsetning, så de pengene er ikke blitt borte. Det betyr egentlig at den gode nyheten er at det er mer penger tilgjengelig for de som vil søke i 2022, 2023 og 2024, fordi pengene er disponert til dette formålet. Det vi har fått beskjed om fra Enova, er at det har vært koronarelaterte og andre grunner til at det har vært noe mindre søknadssum og noe tregere utlevering. Men pengene skal brukes, og min forutsetning er selvfølgelig at Enova bruker den summen de har fått til nettopp husholdninger og forbrukere, til det den er bevilget for.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
For å understreke det: De pengene som er bevilget til dette formålet, skal gå til dette formålet, og jeg forventer at Enova følger opp det med å gi utbetalinger ut fra det beløpet til husholdninger og forbrukere. For øvrig støtter jeg hovedretningen i utviklingen av Enova, som har vært en bevegelse over tid i retning av at man skal drive teknologiutvikling. Det betyr at når teknologier er blitt modne nok og rimelige nok i markedet, vil etter hvert støttebehovet reduseres, for om tiltakskostnadene er gått kraftig ned, går selvfølgelig også behovet for støtte til tiltaket ned. Det er litt av poenget med teknologiutvikling. Man får bedre teknologi, lavere priser per enhet, og det vil etter hvert få konsekvenser. Det forklarer noe av bortfallet av det som helt riktig beskrives som tidligere populære ordninger. Men det viktigste budskapet mitt er at de pengene som er bevilget for at husholdninger og forbrukere skal kunne spare energi, skal brukes til det tiltaket.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det stemmer, som representanten Bjørlo sier, at det er få land som har deponi til havs og i fjorder, men så er det også få land som har den samme topografien som Norge har, med dype fjorder som egner seg til deponering. Både deponi i sjø og deponi på land har miljøkonsekvenser, og vi kan ikke på generelt grunnlag hevde at deponi på land alltid er bedre enn deponi i sjø. Hver enkelt sak må vurderes konkret. En konkret vurdering er også gjort i de sakene der det etter forurensingsloven er gitt tillatelse til sjødeponi ved gruvedrift. Basert på et omfattende kunnskapsgrunnlag vurderes de miljømessige konsekvensene ved sjødeponi nøye før tillatelsene gis. Som del av vurderingene før tillatelse gis, vurderes også alternativer til sjødeponering av avgangsmasser. Mange miljøteknologier bruker metaller, og tilgang på mineralske råstoffer er en forutsetning for å lykkes med det grønne skiftet. Blant annet er mange mineraler nødvendige for økt grad av elektrifisering av transportsektoren, og det trengs stadig større mengder. For eksempel trenger en elektrisk bil tre ganger så mye kobber som en konvensjonell bil. Miljømessig streng regulering av gruvedrift kan dermed bidra til å etablere et bærekraftig samfunn hvor materialene kan bidra til teknologi som reduserer klimagassutslipp. I enhver vurdering av gruvedrift og mulig sjødeponi må vi gjøre en grundig og konkret vurdering. Dette vil også gjelde for vurdering av eventuelt nye gruveprosjekt i Norge. Gjennom tillatelse kan vi gi driften en god innramming med krav om miljøovervåkning, utslippskontroll og rapportering, samtidig som Miljødirektoratet vil følge driften ved gruvene nøye.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg vil svare ja på det spørsmålet. Det er viktig at vi må kunne svare ordentlig, ærlig og med godt faktagrunnlag på de valgene vi gjør. Mitt poeng var at dersom det er slik at Miljødirektoratet, som er vår fremste fagmyndighet, mener at i et helt konkret tilfelle er sjødeponi bedre enn landdeponi, er det den miljøfaglige vurderingen. Da må man være i stand til å stå inne for at det er den riktige vurderingen. Men jeg er enig i at dette krever at man har tydelige og gode svar, ettersom det er en trend – det er helt riktig beskrevet – bort fra sjødeponi internasjonalt. Så det støtter jeg. Men det vil heller ikke være god miljøpolitikk å avstå fra det tiltaket som vurderes som mest miljøvennlig, fordi man skal leve opp til en internasjonal trend som er basert på også andre typer topografi enn den vi faktisk har, så lenge våre miljømyndigheter mener at de står inne for den anbefalingen de har gitt.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er en helt overordnet del av både klimapolitikken og miljøpolitikken at vi kommer over i en sirkulærøkonomi, der flest mulig ressurser brukes om igjen, og minst mulig blir deponert, forbrent eller avhendet på annen måte, men går tilbake i sirkulasjonen. Da har vi, som representanten helt riktig påpeker, sagt at vi ønsker å utrede en løsning med avgift på f.eks. deponi, og egentlig på alle andre såkalte eksternaliteter, som det heter – de naturkostnadene som tidligere ikke har hatt en pris, men som nå må få det. Så det kan jeg svare ja på. Dette vil vi ta med oss i det store arbeidet som går ut på å følge opp den forrige regjeringens arbeid med sirkulær økonomi og stramme det ytterligere til, i retning av at vi er nødt til å få opp graden av resirkulering og få ned det som ikke lenger kan brukes.
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-11-17:
Det er klokt av statsråden å bli stående. Det har nå vært klimatoppmøte i Glasgow, og et av de virkelig nye elementene der er at landene skal komme tilbake allerede til neste år med høyere ambisjoner, man skal ha forsterkede planer og flere tiltak. Og det gjelder alle land. Vi har våre klimamål, og de er veldig tett knyttet opp til EUs klimamål. Men i regjeringsplattformen står det egentlig ingenting om hvordan regjeringen stiller seg til EU, som nå forsterker sine mål gjennom sin Fit for 55 med nye mål som vil få betydning også for Norge, bl.a. at vi vil få et mål på ikke-kvotepliktig sektor antakelig opp mot 50 pst. Jeg går ut fra at også EU nå vil gjennomgå sine mål på nytt for å se om de også skal forsterke på nytt fram mot neste COP, i Egypt til neste år. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden garantere at Norge vil slutte seg til hele EUs pakke for Fit for 55, med deres forsterkning, og vil statsråden jobbe for at EU forsterker sine mål, og at vi også slutter oss til dem?
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-11-17:
Hvis vi går over på de 55 prosentene, som er de nasjonale målene, må vi kutte mer enn 50 pst. på sokkelen, industrien fra i fjor med 50–60 pst., 55 pst. innenfor det som er ikke-kvotepliktig, transport, landbruk og de andre områdene. Med den ambisjonen, 2,6 mill. tonn hvert år i ni år, må jeg si at jeg er forundret over budsjettforslaget fra regjeringen, når vi vet at vi må forsterke innsatsen allerede fra i år og hvert år framover – for forslaget svekker klimainnsatsen. Det er lett å si at vi skal kutte 55 pst., men vil statsråden legge fram en plan for å gjøre det, som forsterker klimaplanen den forrige regjeringen la fram, og sikre at dette også følges opp?
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-11-17:
Det den forrige regjeringen gjorde, var å legge fram en plan, en klimaplan for 2030, altså med minst 45 pst. utslippskutt i ikke-kvotepliktig sektor. Det følges opp i det budsjettet som nå er lagt fram. Og så vet vi, også etter Glasgow, at vi må forsterke dette ytterligere. Men det er da regjeringens forslag, det svekker dette målet. Da blir mitt spørsmål: Hvorfor setter man i gang enda en ny planleggingsprosess og veldig mye snakk om klimabudsjett – vi har jo et klimabudsjett også i enighet med EU, det setter helt tydelige rammer for hvor mye utslipp vi kan ha hvert år de neste årene – i stedet for å forholde seg til den klimaplanen som allerede har vært igjennom i Stortinget, og se på hvordan man skal få forsterket den? Er det klimaplanen som ble gjennomført og behandlet i Stortinget, som er utgangspunktet for det videre arbeidet, det å forsterke den, eller tenker man å sette i gang igjen med noe helt nytt, med de forsinkelsene det gir?
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-11-17:
Foreløpig har vi ikke sett noe til den tidligere grønnere profilen. Vi skal følge med og se om statsråden har rett. Karbonfangst og -lagring er en sentral del av det som må gjennomføres, både i Norge for å nå våre mål og ikke minst internasjonalt for å holde den globale oppvarmingen under 1,5 grader. Jeg lyttet til svaret om Klemetsrud-anlegget, som ikke fikk den EU-støtten nå i denne runden. De vil sikkert søke på nytt, det er helt riktig, men vi trenger å gjennomføre dette prosjektet og det utviklingsprosjektet som det er. Jeg hørte statsråden si at de ville se på dette på nytt og komme tilbake. Vil statsråden garantere at vi skal gjennomføre karbonfangst og -lagringsanlegget på Klemetsrud, uavhengig av om en får EU-støtte eller ikke?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
La meg først få lov til å gratulere statsråden med Glasgow-erklæringen og takke ham for innsatsen på vegne av Norge. Erklæringen medførte jo viktige fremskritt, men det vil fortsatt være helt avgjørende at hvert enkelt land gjør sin del av jobben dersom vi skal lykkes med å nå klimamålene i 2030 og 2050. Arbeiderpartiet er inne på dette når partiet på sine nettsider skriver: «I alle store politiske saker må vi altså spørre oss: består vi klimatesten?» Regjeringen har nå lagt frem sin første store sak for Stortinget gjennom tilleggsproposisjonen. I forkant av det sa statsråden: «Når vi har sagt at vi har høyere klimaambisjoner enn den forrige regjeringen, må vi vise det i tilleggsproposisjonen». Dette sa han til Aftenposten 24. oktober i år, men den 8. november innrømmet statsråden at tilleggsproposisjonen kutter 1,5–2 millioner tonn CO 2 mindre frem mot 2030 enn det Solberg-regjeringens forslag til statsbudsjett for 2022 gjør. Hva er grunnen til at statsråden gikk tilbake på sitt løfte i Aftenposten den 24. oktober og la frem et vesentlig svakere klimabudsjett i tilleggsproposisjonen enn det Solberg-regjeringen gjorde? Og mener statsråden at tilleggsproposisjonen består klimatesten?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
Statsråden sa at statsråden er godt kjent med at det må strammes til år for år. Jeg tror han mente «representanten», men jeg er glad for at statsråden også er enig i det. Når det gjelder viktigheten av å stramme til år for år, er det helt åpenbart at det må gjøres, men samtidig vet vi at kutt tidlig er avgjørende for å nå målene i 2050. På Arbeiderpartiets nettside står det: «Budsjettet for 2021» – dette er åpenbart skrevet for en stund siden – «spiller en avgjørende rolle for målbildet i 2050. Det vi kommer raskt i gang med nå vil gjøre det lettere å nå våre mål i tide» Da er mitt spørsmål: Hvis budsjettet for 2021 spilte en avgjørende rolle for å nå klimamålene i 2050, hvorfor spiller ikke budsjettet i 2022 en like avgjørende rolle? På hvilken måte er det i tråd med Norges klimamål å foreslå økte utslipp sammenlignet med Solberg-regjeringens forslag? Vil ikke det bare gjøre det vanskeligere å nå klimamålene i 2050 at statsråden har valgt å gå for høyere utslipp i 2022 enn det Solberg-regjeringen foreslo?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
President …
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
Ja, da ber jeg om ordet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
Takk. Jeg er litt rusten på dette med å stille spørsmål til statsråder, men jeg skal forbedre meg fremover. Statsråden har nevnt flere tiltak som regjeringen ønsker å gjennomføre, og statsminister Gahr Støre var jo også høy og mørk før tilleggsproposisjonen ble lagt frem og lovet en ekstra grønn milliard til klima- og miljøtiltak. Det han ikke sa, var at den grønne milliarden er finansiert med kutt i andre klima- og miljøtiltak. Og ikke bare det: Hvis vi summerer det opp, går man netto i minus. Om man holder klimabistanden innenfor, men også hvis man holder klimabistanden utenom, går det faktisk betydelig i minus – ved at man kutter 400 mill. kr i Nysnø, 30 mill. kr i Grønn plattform, 70 mill. kr i Innovasjon Norges miljøteknologiordning, 120 mill. kr til frivillig skogvern, for å nevne noe. Mener statsråden at dette er i tråd med Arbeiderpartiets politikk, at det vi kommer raskt i gang med nå, gjør det lettere å komme i mål?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
Er statsråden enig i at det er villedende markedsføring når statsministeren går ut før tilleggsproposisjonen legges frem, og sier at her kommer det en frisk milliard til nye klimatiltak, og som, når man ser tilleggsproposisjonen under ett, viser seg å være et kutt – og litt avhengig av hvordan man regner – på kanskje opp mot 750 mill. kr i innenlandske klimatiltak? Mener statsråden det er riktig markedsføring å si at dette var en økning i innenlandske klimatiltak? Det regnestykket tilsier jo det stikk motsatte, at dette er en tydelig svekkelse. Ikke bare når det gjelder veibruksavgiften på drivstoff, men på en rekke andre områder kuttes det i viktige tiltak. Mener da statsråden at statsminister Gahr Støres ord om at det var en frisk grønn milliard, står seg, sett i ettertidens klare lys?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
Det er helt riktig at det er reelle tiltak som står i budsjettet, men de kuttene man gjør, er også reelle kutt, som fremgår av den samme tilleggsproposisjonen. Spørsmålet er egentlig om statsråden erkjenner at man her kutter mer i klimatiltak – og i andre gode miljøtiltak, i og for seg – enn det man legger på, altså slik at man netto går i minus. Det er en tydelig svekkelse av klima- og miljøinnsatsen for 2022 som regjeringen har valgt å fremme gjennom tilleggsproposisjonen. Da er spørsmålet: Er dette i tråd med alle de andre fagre ord som statsråden her kommer med om den innsatsen som skal gjøres, både i 2022 og senere?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-11-17:
Det sitter åpenbart langt inne for statsråden å erkjenne at det er netto kutt i klimatiltak i Norge i 2022, som en følge av tilleggsproposisjonen som statsråden har vært med på å legge frem. Så jeg skal gjøre det litt lettere for statsråden og skifte temaet noe. Vi vet at vi må kutte i alle sektorer. Det gjelder også skipsfarten, ikke minst internasjonalt, som står for betydelige utslipp. Både Norges Rederiforbund og de internasjonale rederiforbundene mener at en global CO 2 -avgift som vedtas innført gjennom IMO, ville være det mest effektive tiltaket for å bidra til dette. Mitt spørsmål er derfor: Vil norske myndigheter gi støtte til dette forslaget når det klimapolitiske rammeverket skal diskuteres i IMO i neste uke?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Spørsmålet mitt går til helseministeren. For Fremskrittspartiet er det viktig at vi prioriterer de eldre ved å gi dem en trygg, verdig, god og varm eldreomsorg. I for mange kommuner nedprioriterer kommunepolitikerne eldreomsorgen. Fremskrittspartiet sier klart og tydelig nei til lottotilstander i eldreomsorgen og var derfor veldig glad for at vi fikk gjennomført forsøksprosjektet med statlig finansiert eldreomsorg. I kommunene Arendal, Askøy, Bjørnafjorden, Enebakk, Froland, Indre Østfold, Lillesand, Lyngdal, Lødingen, Selbu og Stjørdal har man altså fått styrket tilbudet til de eldre i kommunen kraftig, og også til andre pleietrengende. Det siste Solberg-regjeringen gjorde, var å legge fram et statsbudsjett der de fjernet forsøksordningen. Det betyr at flere kommuner, som bl.a. er styrt av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, taper inntekter på flere titalls millioner kroner. Ordførerne har slått alarm og har bedt regjeringen beholde ordningen. Dette har tydeligvis ikke helseministeren lyttet til, for det ligger ennå ikke inne penger til å videreføre dette bra prosjektet. Det betyr at disse kommunene må redusere tilbudet de gir i eldreomsorgen til innbyggerne sine. Er det ikke flaut for statsråden at Arbeiderpartiet sørger for at staten blir en useriøs avtalepartner, og hva er årsaken til at regjeringen ikke vil lytte til egne ordførere?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Jeg føler vel litt at vi har fått en ansvarsfraskrivelsesminister, for det er andre gangen i dag at statsråden viser til noen andre, til den forrige regjeringen. Det er nå denne regjeringen som legger fram tilleggsproposisjonen. Det er altså sånn at alle solemerker viser at ordningen med statlig finansiert eldreomsorg fungerer veldig bra i de kommunene som har det, og når ordførere fra statsrådens eget parti går inn for å beholde ordningen, taler vel det egentlig ganske godt for seg selv. Når statsråden likevel ikke tar ordførernes bekymring til følge, viser det at enten er det mangel på vilje til å prioritere de eldre, eller så er regjeringen for sta til å ta av de ideologiske skylappene de har foran øynene sine. Mener statsråden at ordførere som mener det er dramatisk å fjerne ordningen med statlig finansiert eldreomsorg, tar feil?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
«Spørsmålsstiller har blitt gjort oppmerksom på at det er knyttet problemer til pasientreisetjenesten, og har fått høre skrekkhistorier fra blant annet Trøndelag, statsrådens hjemfylke. Det har vært folk som har blitt satt av på feil sted, bedt om å vente på en buss som ikke går, en 78 år gammel dame fikk ikke hjelp til å komme seg ut til bilen, og en dame på 84 år ble kjørt rundt i 8 timer, helt uten grunn. Synes statsråden at dette tilbudet er akseptabelt, og hva vil hun gjøre for å bedre pasientreisene?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Jeg forstår at statsråden ikke kan gjøre undre etter å ha vært statsråd i bare noen få uker, men dette er jo faktisk ikke et ukjent problem. Jeg blir litt bekymret når statsråden sier at man nå skal lage en høring, og så skal det sendes ut på høring, for er det én ting som er sikkert, er det at når en skal sende ting på høring, tar det tid. Og det er en utfordring for sånne som Kjell Stokland, som det var et oppslag om i Namdalsavisa, med 11 negative opplevelser på 19 dager. Det sier noe om hvilke utfordringer man har her. Eller jeg kunne f.eks. tatt et eksempel fra Budstikka 12. mai: «Rekker ikke legetimer fordi transport kommer sent». Eller i Bergens Tidende for bare noen dager siden om Linn, som er frustrert og dropper pasientreiser på grunn av forsinkelser og at taxien ikke kommer. Det er klart at dette er alvorlig, fordi det handler faktisk om mennesker som skal ha behandling og ha hjelp, og så har man altså en transport som ikke fungerer. Jeg mener vel at statsråden kunne være mye tydeligere overfor pasientreisekontorene og sykehusforetakene, for dette er uakseptabelt, og man må sørge for at pasientene faktisk kommer fram til timene de skal ha.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Det er hyggelig at statsråden husker debatter fra transportkomiteen, debatter om taxi. Jeg mener jo at det ikke er slik at det at man liberaliserer, og det at man endrer taxireguleringen, har konsekvenser for pasientreiser, for det handler om de anbudene som helseforetakene bestemmer at skal legges til grunn. Jeg mener at man kan være veldig tydelig, for når man driver den type transport, så handler det om mennesker som kan være syke, og som trenger hjelp for å komme ut og inn av bilen og den type ting. Det kan man legge inn som et krav, uavhengig av hvilken taxiregulering man har. Det handler om dem som skal levere tjenestene, at de skal kunne gjøre det på en god måte. Så har jeg lyst til å si at det er mange steder i landet hvor de er veldig flinke, og hvor de tar dette på stort alvor, mens man andre steder ser en helt annen holdning hos enkelte sjåfører, eller hos de enkelte som leverer disse tjenestene. Da har det offentlige når de bestiller disse tjenestene, et ansvar for faktisk å sikre at tjenestene er gode over hele landet. Så skal vi skryte av dem som er gode, men vi må bedre det der hvor man får disse eksemplene som vi ser her.