Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-18:
Regjeringen foreslår i dag å oppheve statens monopol på bygging og drift av utenlandsforbindelser. Det var en lovendring som ble innført i 2013. Bakgrunnen for lovendringen var kanskje todelt. Det ene var at det lett blir mange ulike initiativer om utenlandskabler som slår hverandre i hjel. Alle har sitt prosjekt, og ingen tar et helhetlig ansvar. Men den andre og viktigste grunnen er at utenlandsforbindelsene de facto er en del av sentralnettet som Norge eier, og som er drevet av Statnett. Det er et naturlig monopol der én aktør er viktig for å trygge integriteten i systemet og nasjonal kontroll over kritisk infrastruktur. Det er rett og slett kontrollen over en viktig norsk naturressurs vi snakker om. At det nå reverseres, og at private aktører slippes inn i sentralnettet, betyr at staten mister viktig styring over energimarkedet og over egen infrastruktur. Det synes jeg er en viktig kjerne ved denne debatten. Derfor er det også helt uforståelig at en skal ha sånt hastverk med å få det gjennom – at en ikke er villig til å utrede konsekvensene skikkelig, at ingen i dag vet om det vil bli ilagt noe anleggsbidrag, at ingen i dag vet hvordan en skal tilbakeføre inntektene til fellesskapet, slik som flertallet som ønsker privatisering, også sier at de ønsker. Men ingen er i dag klar til å redegjøre for hvordan det skal skje. Det mener jeg er et av problemene med denne saken, og det innebærer at å vedta det i dag betyr at en lener seg betydelig på ideologi framfor fornuft. Dessuten bryter det etter Senterpartiets mening med alle tradisjoner. Vi er enig med det Konkurransetilsynet sier om at retten til å eie og drive utenlandsforbindelser bør reserveres en systemoperatør som Statnett for å sikre samfunnsøkonomisk effektiv drift og utbygging. Det er for så vidt ikke ofte Senterpartiet og Konkurransetilsynet er enige, men akkurat der er vi enige. Men det har også en annen side ved seg som gjelder at det bryter med alle tradisjoner, for det betyr også i praksis at produsenter kan slippe inn i sentralnettet. Det har ikke vært tilfellet i Norge siden Statnett og Statkraft skilte lag, i 1991, at produsenter kunne gjøre det. Det kan etter Senterpartiets mening skape en uheldig dobbeltrolle. Produsenter vil ofte ha andre drivere, og de kan også ha andre incentiver enn det Statnett og samfunnet for øvrig har. Det er i seg sjøl også en uheldig følge av den endringen som i dag foreslås. Så litt mer om dette med hvordan overskudd og inntjening skal fordeles, og hvordan kostnader ved utbygging skal dekkes. Det at det er tilbakeført 2,2 mrd. kr bare i løpet av noen få år, i lavere nettleie, sier noe om hvor store summer vi snakker om når det gjelder tilbakeføring av verdier til fellesskapet. Men en kan også tenke seg at hvis nå regjeringen ikke skulle ilegge anleggsbidrag – eller hvis det ikke skulle bli så enkelt som en tror – vil det i seg sjøl bety en utrolig subsidiering av disse utenlandsforbindelsene. Det er lett å se for seg at en har behov for store oppgraderinger av eksisterende nett for å håndtere kapasiteten som en ny kabel gir, og prinsippet er at det må norske forbrukere dekke gjennom en høyere nettleie. Da betyr det paradoksalt nok at norske forbrukere skal betale mer i nettleie for å få høyere strømpris. Det er et dobbeltgrep som jeg tror det vil bli veldig vanskelig å forklare norske forbrukere at en må gjøre. Derfor skjønner jeg at en nå i innstillingen har lagt inn en sving om anleggsbidrag. Men jeg lurer på hvordan en har tenkt å utforme det. Skal det være 100 pst.? Skal det dekke alle oppgraderinger i alle flaskehalser inn mot en kabel i sentralnettet? Hvordan skal dette utformes? For hvis ikke er det slik at Fremskrittspartiet i regjering skal påføre norske forbrukere en dobbeltkostnad. De skal betale høyere nettleie for å få økt strømpris. Det blir ikke enkelt å forklare. Jeg synes at slike ting burde vært avklart før en tok en slik beslutning. Det synes jeg ville vært naturlig. Senterpartiet har ikke noe imot at en skal øke kraftutvekslingen til utlandet – vi ser det som en viktig del av Norges mulighet til å eksportere fornybar kraft, misforstå meg ikke – men denne dobbeltheten med at en både skal betale private utbyggere for at de skal bygge kabelen, og etterpå også få høy strømpris, er det ingen som har mulighet til å forklare, og den kan bli et resultat av denne endringen.