Jan Tore Sanner (Høyre), 2001-06-07:
Det som først og fremst kjennetegner innstillingen fra energi- og miljøkomiteen om rikets miljøtilstand, er bred enighet, og det er gledelig. Med unntak av SV på den ene siden og Fremskrittspartiet på den andre er sentrumspartiene, Arbeiderpartiet og Høyre enige om hovedlinjene i miljøpolitikken. Det betyr ikke at vi er enige om absolutt alt, men at det som skiller, er nyanser. Det kan være nyanser i synet på virkemidler og på hvem som har pådriverrollen i miljøpolitikken. Ved behandlingen av denne meldingen har Høyre først og fremst vært opptatt av å fokusere på behovet for å rydde opp i gamle miljøsynder. Miljødebatten har i de senere år vært en konkurranse om å sette nye saker på dagsordenen og å definere nye miljømål. Det er vel og bra. Norge skal ligge i fremste rekke i å møte nye miljøutfordringer, men vi har også et ansvar for å rydde opp i vår egen bakgård. Det er vel dokumentert at farlige og sent nedbrytbare miljøgifter er på avveie. Miljøgiften PCB er en av de verste, og vi vet at den skader arveegenskapene. Miljøgiften er påvist i havnebasseng og i fjorder. At PCB også er påvist i dypvannsfisk i Arktis, viser at giften lar seg transportere over store avstander og sprer seg. Gjennom flere år har Høyre sammen med SV fokusert på behovet for å begrense skadene og fjerne miljøgiften fra naturen. Vi har foreslått å bevilge penger både til forskning og opprydningstiltak, men er blitt nedstemt i Stortinget. Jeg er glad for at Høyre i denne innstillingen har fått fullt gjennomslag for tre viktige forslag som alle knytter seg til det store opprydningsarbeidet som nå må starte opp. I januar i år la Høyre frem et Dokument nr. 8-forslag med krav om en egen handlingsplan for å bekjempe miljøgiften PCB. Høyre vil satse mer på forskning og kartlegging, samtidig som opprydningsarbeidet må starte opp. Jeg er glad for at Høyres forslag får bred tilslutning. Men vi er bekymret for det lave ambisjonsnivået det ser ut til at arbeiderpartiregjeringen vil legge seg på. Det er flott at man vil starte opp et pilotprosjekt i Sandefjord, men Høyre mener at det er behov for å starte opp flere prosjekter. Jeg håper miljøvernministeren merker seg at det er et flertall i komiteen som kritiserer Regjeringen for det lave ambisjonsnivået. Det borgerlige byrådet i Oslo har fokusert på problemene i Oslo havn. I innstillingen peker Høyre og sentrumspartiene på nettopp dette prosjektet. Høyre vil i revidert nasjonalbudsjett foreslå å bevilge nye millioner til PCB-opprydning. Får Høyres forslag støtte, kan arbeidet med å rydde opp i miljøgiftene i Oslo havn starte opp. Når det nå er etablert et flertall for forslaget om å starte opprydningsarbeidet, er det avgjørende at vi får stoppet tilførselen av PCB til naturen. Komiteen er gjort kjent med at det er mer enn 200 tonn PCB i isolerglassruter produsert i perioden 1965-1975. Disse rutene skiftes ut nå. I dag havner det meste på dynga, og giften siver ut i naturen. Det er helt avgjørende at vi får etablert et system som sikrer en forsvarlig håndtering av disse rutene. Det skal ikke koste å opptre miljøvennlig. Høyre har derfor fremmet forslag om at det skal lages et system for innsamling og sanering av PCB-holdig glass hvor staten i hovedsak dekker kostnadene. Jeg er glad for at forslaget får bred tilslutning. Det er et veletablert prinsipp at forurenser skal betale. Problemet når det gjelder de gamle miljøsyndene, som det også kom frem i et replikkordskifte tidligere, er at det ikke alltid er like lett å identifisere miljøsynderen. Det fritar imidlertid ikke synderen for ansvar. Høyre har derfor foreslått at det skal etableres et eget opprydningsfond i et samarbeid mellom staten og næringslivet. Dette skal brukes til å rydde opp i gamle miljøsynder og fjerne miljøgifter som allerede er spredd i naturen. Jeg er glad for at forslaget får flertall, men overrasket over at Arbeiderpartiet går imot. Det er ikke urimelig at næringslivet deltar i et spleiselag med staten for å rydde opp i de gamle miljøsyndene. Høyre mener at det var riktig å fokusere på behovet for å rydde opp i gamle miljøsynder i denne innstillingen. Jeg er glad for det gjennomslag Høyre har fått, og ser nå frem til at statsråden følger opp. Det er nyttig at Stortinget med jevne mellomrom får anledning til å drøfte bredden i miljøpolitikken. Høyre legger prinsippet om føre var og at forurenser skal betale til grunn, og vi er enig i at miljøhensyn skal gjennomsyre alle politikkområder. Høyre fokuserer på internasjonale løsninger, på internasjonale miljøproblemer. Derfor støtter Høyre bl.a. Kyotoprotokollen for å få kontroll over klimatrusselen. Høyre fokuserer på kostnadseffektivitet nasjonalt og internasjonalt for å få mest mulig miljø ut av hver krone. Derfor er Høyre tilhenger både av et nasjonalt og et internasjonalt system for kvotehandel. Høyre har tro på fremskrittet. Derfor fokuserer vi på forskning og ny teknologi for å redusere og helst fjerne miljøskadelige utslipp. Derfor foreslår Høyre konsekvent å øke bevilgningene både til energiforskning og miljøforskning. Høyre vil ha mindre bruk av pisk og mer bruk av gulrot for å fremme mer miljøvennlig atferd, både blant folk og i næringslivet. Fremfor å lete etter nye miljøavgifter vil Høyre lete etter grønne avgiftslettelser. Høyre vil finne en god balanse mellom bruk og vern, som både sikrer muligheten for ressursutnyttelse i vårt langstrakte land og som sikrer at vi tar vare på naturverdier for kommende generasjoner. Derfor støtter Høyre planen om barskogvern, men vi krever at grunneier kompenseres, og at områder som ikke vernes i denne omgang, skal kunne forvaltes i henhold til skogbruksloven. Av samme grunn støtter Høyre planen om å etablere nasjonale laksefjorder og laksevassdrag, men vi er opptatt av at samtidig skal oppdrettsnæringen sikres gode vilkår og vekstmuligheter. I budsjettet for 2001 ble det flertall for å øke bevilgningene til å bevare og sikre sentrale kulturminner som Heddal stavkirke, Ulstein kloster og Stavanger domkirke og øke bevilgningene til industrielle kulturminner. I den offentlige debatten er det blitt kjent at disse kulturminnene ikke har fått økt, men redusert støtte. Dette har skapt sterke reaksjoner. Årsaken er ifølge media at Riksantikvaren har flyttet midler fra de nevnte kulturminner til etablering av et nytt datasystem. Dette er kritikkverdig, men jeg vil understreke at dette til syvende og sist er statsrådens ansvar. Stortinget forholder seg til statsråden, og Statsråden har et ansvar for å følge opp Stortingets innstilling. Jeg ser derfor frem til at statsråden i sitt innlegg i dag redegjør for hvordan denne saken er håndtert og hvordan den vil bli håndtert fremover. Jeg vil også rette oppmerksomheten mot et forslag som ikke ser ut til å få flertall i dag, nemlig om å pålegge Regjeringen å etablere et kulturminnefond i 2002. Det er oppsiktsvekkende at denne saken ikke har vært fulgt opp tidligere, slik også representanten Bror Yngve Rahm påpekte i sitt innlegg. Til slutt: Det er gledelig at Høyre også har fått gjennomslag for forslaget om å bevilge penger til å rense opp i Vansjø-Hobøl-vassdraget. Dette er et vassdrag og et område som har store naturverdier, men som også representerer en drikkevannskilde for nærmere 60 000 innbyggere i Moss-distriktet. Det er ikke overraskende, men det er skuffende at Arbeiderpartiet går imot dette forslaget – ikke overraskende fordi Arbeiderpartiet også konsekvent har foreslått å fjerne støtten til jærvassdragene, men skuffende fordi dette er et område som representerer drikkevann for nesten 60 000 mennesker. Derfor er dette en nasjonal sak, og Høyre mener at vi her må få til et spleiselag mellom de lokale og staten for å sikre naturverdiene og sikre drikkevannet til nærmere 60 000 mennesker i området rundt Moss.