Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2011-01-13:
Det var stor politisk interesse rundt de offentlige anskaffelsene som ble gjort like før jul. Både Helse Nord, Helse Vest og Helse Sør-Øst gjennomførte anskaffelser. Jeg er glad for at representanten Høie ser at anbud ikke alltid er en perfekt måte å sørge for helsetilbudet til folk i Norge på. Når vi anskaffer tjenester fra private, er det viktig at vi gjør dette på en ryddig måte, slik at aktørene har tillit til prosessene, og ikke minst – det aller viktigste – at pasientene får gode tjenester. Nå er anskaffelsene i hovedsak gjennomført, klagebehandlingen er avsluttet, og det er gjennomført enkelte tiltak for å avhjelpe utilsiktede virkninger. Jeg er glad for at vi fikk en løsning for Oslo Hospital som ivaretar pasientene på en god måte. Dette er en institusjon som mange har vært opptatt av, og som gir tilbud til pasienter som vi er svært engasjert i. Representanten Høie er opptatt av at ensidig vektlegging på pris i anbudsrunden kan føre til monopoldannelse, og at det på sikt kan føre til dårligere kvalitet og stigende priser. Dette er en viktig problemstilling. De regionale helseforetakene skal sørge for spesialisthelsetjenester til innbyggerne sine. Det skjer gjennom aktiviteten i helseforetakene og ved kjøp av helsetjenester fra private. Målet er å sikre et godt helsetilbud til alle. Jeg er opptatt av at vi skal ha en sterk offentlig helsetjeneste der sykehusene i hovedsak er eid og drevet av det offentlige. Jeg tror ikke at mer anbud og privatisering løser problemene i helsesektoren, men det er helt klart at private virksomheter og avtalespesialister er viktige og nyttige samarbeidspartnere. Det er også viktig at sykehus og helseinstitusjoner som er eid og drevet av frivillige organisasjoner, skal sikres gode vilkår gjennom avtaler med det offentlige. På enkelte områder er det relativt stor bruk av private helseinstitusjoner. Dette gjelder særlig for opptrening og rehabilitering og på rusfeltet. Private institusjoner yter mer enn 60 pst. av den totale døgnkapasiteten innen tverrfaglig spesialisert behandling for rusmiddelavhengige. Dette skjer gjennom avtaler med de regionale helseforetakene. Regjeringen har vært opptatt av langsiktighet og forutsigbarhet for de ideelle institusjonene. Dette målet støttes åpenbart også av representanten Høie. Vi er vel likevel alle enige om at målsettingen ikke må trekkes så langt at det blir vanskelig å tilpasse seg endrede behov eller nødvendige endringer i tjenester. En slik utvikling vil ramme pasientene. De hensyn som ligger bak regelverket for offentlige anskaffelser, er for å ivareta kvaliteten i tjenesten og sørge for at vi gjør gode innkjøp til pasientenes beste. De regionale helseforetakene må overholde regelverket for offentlige anskaffelser når de kjøper helsetjenester. De kan benytte unntaksbestemmelsene som gjelder ideelle organisasjoner, som Helse Vest har gjort f.eks. når det gjelder anskaffelser innenfor rusfeltet, men uansett gjelder regelverkets grunnleggende krav om konkurranse og likebehandling. Tildelingen av avtaler skjer gjerne på grunnlag av kriterier som er definert på forhånd. Disse kriteriene er gjort kjent for alle interessenter og danner grunnlag for de privates tilbud. Dette bidrar til forutsigbarhet og likebehandling. Det er vanlig at kvalitet vektes med 50 pst., pris med 30 pst. og tilgjengelighet med 20 pst. Kvalitet er oftest det viktigste kriteriet for å velge en tjenesteleverandør. Regelverket for offentlige anskaffelser skal bidra til å sikre effektiv ressursbruk og lik behandling av alle leverandører. Derfor er det viktig å ivareta de hensyn som ligger bak regelverket. Hensynet til de enkelte institusjonene kan ikke styre avtalene. Når avtaler med enkeltinstitusjoner ikke blir videreført, skyldes det gjerne at institusjonen ikke leverer de tjenestene det er behov for. Andre årsaker er at tjenestene ikke har god nok kvalitet, eller at prisen er for høy sammenlignet med andre private leverandører. Det siste kan i noen tilfeller skyldes at enkeltaktører er for trygge på sin posisjon, og at de dermed tillater seg å prise tjenestene vel høyt. Anskaffelsene som er gjort, har utvilsomt utløst effektiviseringsgevinster og – i enkelte tilfeller – også en klar kvalitetsforbedring. I Helse Vest har anskaffelsen på rusområdet ført til en vesentlig økning i polikliniske tjenester og i dagplasser. I tillegg er det etablert nye ambulante tjenester, og kapasiteten i det døgnbaserte tilbudet til rusmiddelavhengige har økt. Både i Helse Nord og i Helse Sør-Øst har det skjedd endringer på rehabiliteringsfeltet, noe som også har påvirket kvaliteten i positiv retning. Også innenfor psykisk helsevern har omstilling av tilbudet til pasientene ført til omstilling av tjenestene hos leverandørene. Slik må det være. De private institusjonene må, i likhet med offentlig eide virksomheter, tilpasse seg en ny virkelighet som følge av endrede behov. Helse Sør-Østs anskaffelse innen radiologi skal etter planen føre til 14 pst. flere undersøkelser i 2011, til en kostnad som ligger om lag på samme nivå som i 2010. Det er kanskje denne anskaffelsen Høie særlig er opptatt av i denne interpellasjonen, altså fra det som kom frem. Helse Sør-Øst satte som særskilt krav at ingen leverandører skulle få mer enn 80 pst. av avtalevolumet innen radiologi. Hensikten var nettopp å ivareta konkurransehensynet. Det er vanskelig å bedømme om dette var et tilstrekkelig krav, siden markedet utvikler seg over tid. Men det er interessant å merke seg at Aleris Helse AS er kommet til som en ny aktør i Helse Sør-Øst i forbindelse med denne anskaffelsen. De ble sammen med Unilabs Norge AS og Røntgensenteret AS tildelt avtaler om kjøp av poliklinisk radiologi. Curato, som tapte anbudskonkurransen, har gått til rettslige skritt mot Helse Sør-Øst fordi de er uenige med Helse Sør-Østs tildeling. Dette tar jeg til etterretning. Jeg kan ikke gripe inn i en rettstvist mellom en privat tilbyder og et regionalt helseforetak. Departementet har engasjert seg for å sørge for at innbyggerne, uavhengig av tilbyder, sikres nærhet til radiologiske tilbud med tilstrekkelig kapasitet. Ifølge Helse Sør-Øst vil Unilabs Norge AS vurdere å videreføre institutter på Lillestrøm og i Porsgrunn. Dette er forhold som jeg fortsatt vil følge opp. Jeg tror ikke veien å gå er å konservere de bestående tjenestetilbudene – verken offentlige, ideelle eller kommersielle. Spesialisthelsetjenesten skal dekke befolkningens behov for tjenester innenfor de økonomiske rammer som Stortinget har gitt. Dilemmaet er at tilbudet aldri vil kunne dekke enhver etterspørsel av tjenester. Det må gjøres en faglig vurdering av tjenestenes innretning, og dette er de regionale helseforetakenes ansvar. Anskaffelsene må styres ut fra pasientenes og ikke tilbydernes behov. Men vi må lære av de erfaringene som er gjort. Jeg tror at de tiltak som er iverksatt etter anskaffelsene, ikke minst i Helse Sør-Øst, bidrar til å løse mange utilsiktede virkninger, og – jeg har lyst til å legge til – at det er rimelig at vi nå evaluerer de anskaffelsesprosessene som er gjennomført, for å hindre uheldige konsekvenser ved fremtidige anskaffelser.