Vetle Wang Soleim (Høyre), 2019-06-21:
Vi behandler i dag et revidert budsjett som bygger på et godt statsbudsjett som de fire partiene kom fram til i fjor. Hovedprioriteringene innen skatt, kunnskap, samferdsel, helse og økte overføringer til kommunene ligger fast. Når vi i dag runder av denne sesjonen i Stortinget og ser videre mot et lokalvalg, tar vi en pause med visshet om at arbeidsledigheten går ned, at veksten går opp, og at det skapes flere jobber. Det er bra for innbyggerne og vår nasjonale økonomi – en økonomi som er solid og i en god utvikling. Det er vekst over hele landet, og investeringene i fastlandsbedriftene har ikke vært større enn siden før finanskrisen. En viktig forskjell, derimot, som vi ser i tiden etter oljeprisfallet sammenlignet med tiden etter finanskrisen, er at nå er andelen vekst i private arbeidsplasser større enn den gang. Nå skapes fire av fem arbeidsplasser i privat sektor. Vi som politikere har ikke mye av æren for dette, tvert imot. Det er det drivende dyktige folk og bedrifter over hele landet som har. Politikere har som oppgave å sørge for at de som vil få til noe i Norge, møter færrest mulige hindre på sin vei. Skaperkraften må slippes løs, og man må ha rom til å vokse og utvikle seg uten at man får store skatteregninger, kompliserte regelverk og et umulig byråkrati å forholde seg til. Dette er en kontinuerlig oppgave, og regjeringen er ikke i mål, men den innsatsen som legges ned av dagens flertall, er formidabel – i starten, med regjeringens tidstyvprosjekt, der ansatte i og brukere av offentlig sektor kunne melde inn unødvendige skjema eller regler som kunne vært fjernet eller forenklet, og nå, med næringsministerens fullstendige gjennomgang av det statlige virkemiddelapparatet, slik at flere bedrifter lett kan ta del i de ordningene som staten legger på bordet for å få til omstilling av norsk økonomi og vekst. Fram til nå har regjeringen forenklet til en anslått verdi av 15 mrd. kr for næringslivet. Jeg merker meg at Arbeiderpartiet og Senterpartiet i dag overbyr hverandre i det som går på å fjerne 350-kronersgrensen for utenlandsk netthandel. Mens regjeringen gjennomfører denne endringen på en grundig og forsvarlig måte, der vi utreder og deretter iverksetter, er situasjonen en ganske annen hos de to største opposisjonspartiene i deres jakt på inndekning i budsjettet. Arbeiderpartiet vil gjøre denne endringen allerede 1. september, Senterpartiet vil overby dem og ta det allerede fra 1. august. Men ikke bare vil de gjøre dette uten et forsvarlig forarbeid, de er ikke engang enige om hva det vil bety i inndekning. Arbeiderpartiet mener i sitt alternative budsjett at fire måneder vil gi 470 mill. kr, Senterpartiet mener at fem måneder vil gi litt over én milliard. Per måned mener altså Arbeiderpartiet at fjerningen vil gi 117 mill. kr, mens Senterpartiet satser på 205 mill. kr. Redelig budsjettering bør vel også være utgangspunktet for samtlige partier i finanskomiteen, og jeg synes i så måte SV gjør det bedre i denne saken. Det å være med på å gjøre Europa sterkere ved å redusere sosiale og økonomiske ulikheter interesserer ikke Senterpartiet mye. At EØS-midlene har sørget for at over tusen organisasjoner de to foregående årene har fått muligheten til å fremme demokrati og menneskerettigheter i Europa, imponerer ikke Senterpartiet. Nei – og heller ikke det at nesten 270 000 mennesker har mottatt assistanse eller juridisk hjelp, er nok til at Senterpartiet vil tenke: Kanskje er vi ikke for EØS-avtalen, men disse pengene er jammen vel anvendte kroner for folk som trenger dem. La meg ta et eksempel: I morgen feirer vi Pride rett utenfor Stortinget. Takket være ca. 1 mill. kr fra EØS-midlene kunne en LHBT-organisasjon kalt Legebitra i Slovenia identifisere 72 nasjonale lover som diskriminerte homofile. Og etter flere år med motarbeidelse vedtok det slovenske parlamentet i 2017 at homofile fikk tilnærmet like rettigheter som heterofile. Dette er ett av mange eksempler på hva disse midlene går til. Så når Senterparti-leder Trygve Slagsvold Vedum i media med et pennestrøk kutter 537 mill. kr i EØS-midlene som faktisk er tenkt brukt, vil jeg at salen skal vite at det er slike prosjekter Senterpartiet mener er mindre verdt enn å kutte tilsvarende 1 øre i elavgiften fra 1. januar i år. Av de tre EØS-skeptiske partiene i denne salen står Senterpartiet helt alene om å ta fra sivilsamfunnet i Europa penger de trenger for å gjøre verden og Europa til et bedre sted.