trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Det er ikke sigaretter folk flest dør av, sa Gunhild Stordalen da hun åpnet EAT-konferansen i Stockholm mandag formiddag. Videre sa hun at det ikke er terror heller, ikke kriger, bilulykker eller fallulykker i badekaret. Det er maten som får has på oss til slutt. Noen steder dør folk av for lite mat, andre steder av for mye. Rundt to milliarder av verdens befolkning har for lite å spise, mens nesten like mange er overvektige. Feilernæring står for en tredjedel av alle barnedødsfall i verden. Som helsepolitiker vil jeg si at matpolitikk, det er storpolitikk. Den viktigste samfunnsoppgaven til norsk landbruk er å sikre nok trygg og variert mat av god kvalitet. Men landbruket bidrar også til bosetting og næringsliv over hele landet, miljøgoder som bevaring av biologisk mangfold, kulturlandskap og skogens og jordas funksjon som karbonlager. Landbruket gir levende lokalsamfunn. Og landbruket bidrar til våre fellesgoder. I en verden med en voksende befolkning er landbruk et nasjonalt ansvar som de fleste nasjoner er opptatt av. Arbeiderpartiet mener det er grunn til å gi ros til Bondelaget, som flere fra mitt parti har sagt i denne debatten, for tross alt å ha fått framforhandlet en avtale. Flertallet i Stortinget, med regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre, har støttet opp om den kursendringen vi har sett de siste årene, med en omfordeling av tilskudd fra små og mellomstore bruk. Vi har merket oss at landbruksministeren mener at årets avtale viderefører linjene fra de to siste jordbruksoppgjørene, og dette er en kursendring Arbeiderpartiet ikke har støttet. Selv om avtalen i stor grad viderefører profilen fra tidligere oppgjør, ser vi det som positivt at det i årets avtale er bevegelse i retning av å styrke de små og mellomstore brukene. Vi mener det er nødvendig for å nå Stortingets mål om økt matproduksjon basert på norske ressurser. Innstillingen i saken er en klar beskjed til regjeringen. Den nedbyggingen av landbruket som regjeringen fra Fremskrittspartiet og Høyre har forsøkt seg på, blir ganske kontant tilbakevist av stortingsflertallet ved behandlingen av årets oppgjør. Ansvaret for trygg matproduksjon er det andre enn regjeringen som har tatt så langt.
Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Det ble enighet mellom staten og Norges Bondelag om jordbruksavtalen for 2016–2017. Det er bra. Arbeiderpartiet er opptatt av å beholde ordningen med at jordbruket hvert år forhandler med staten om viktige rammebetingelser for næringen. Forhandlingsinstituttet er viktig både for næringen og for forbrukerne. Vi ser det slik at Norge må ta sin del av ansvaret for matproduksjonen i verden. Vi har som målsetting å øke produksjonen med 20 pst. Det er mulig å få dette til dersom vi tar hele landet i bruk og retter virkemidlene inn slik at ikke bare de største brukene blir tilgodesett. I 2014 ble det gjort en dreining i tilskuddene til fordel for større bruk, noe som har ført til at inntektsavstanden mellom små og mellomstore og større bruk har økt. Det er å gå i feil retning. Det er viktig for næringen at Bondelaget i år gjennom forhandlingene har fått fram 100 mill. kr i økt budsjettstøtte, spesielt målrettet mot små og mellomstore bruk. Det er å gå i riktig retning. Dette er viktig. Landet vårt er organisert slik at det mange steder bare er grunnlag for mange små bruk som ikke enkelt kan bli slått sammen til ett stort. Så får vi ta konsekvensen av det, ta utgangspunkt i den strukturen vi har, og i de stedbundne ressursene hva gjelder beite og tilgang på grovfôr, og rette støttetiltakene i større grad inn på det. Da blir det også mulig å redusere importen av kraftfôr. Arbeiderpartiet ønsker landbruk over hele landet. Det styrker spredt bosetting, og det skaper levende lokalsamfunn. Om vi skal lykkes i å bevare og utvikle landbruk over hele landet, må det være inntekter til å leve av. Det er nødvendig med oppbygging av lønnsomheten i landbruket, også rettet mot små og mellomstore bruk, det gjelder både drifts- og investeringsmidler. Om unge mennesker skal satse på landbruket, må det være forutsigbart og mulighet for å leve av det. Så til slutt: Presset på matjorda til bruk til andre formål er sterkt, spesielt nær storbyene. Det er bekymringsfullt. En så liten del av Norges areal er egnet til dyrkingsjord, så vi har ikke mer å avse til andre formål. Matjorda er opptatt. Jeg vil si det slik at matjorda må være låst til den bruken den skal ha, den er utviklet gjennom mange generasjoner til sitt formål og skal ikke brukes til noe annet.
Anders B. Werp (Høyre), 2016-06-14:
Regjeringen er opptatt av å stimulere til økt matproduksjon og legger godt til rette for det gjennom grepene som gjøres i årets jordbruksavtale. Rammen i avtalen legger opp til at bøndene igjen forespeiles høyere inntektsvekst enn for andre grupper i samfunnet. Med rammen på 350 mill. kr, hvorav 100 mill. kr er nye bevilgninger over statsbudsjettet, legges det til rette for en inntektsøkning på 3,1 pst. for bøndene det kommende året. Det må betegnes som en god inntektsutvikling i en tid hvor store deler av norsk arbeidsliv kan vente seg moderate inntektsøkninger, om noen i det hele tatt. Sett i lys av den sterke inntektsveksten jordbruket har hatt de siste to årene, må dette egentlig betegnes som spesielt god inntektsutvikling. Strukturendringene som ble lagd i 2014 og videreført i 2015, ligger også fast i denne avtalen. Dermed viderefører regjeringen stimuleringen av matproduksjon og effektiv gårdsdrift. Det har vært viktig å sørge for at rammebetingelsene for norsk jordbruk holdes forutsigbare over tid. Samtidig prioriterer årets avtale nye investeringsmidler med 575 mill. kr i investeringsstøtte. Regjeringen styrker også gress- og husdyrproduksjon i de deler av landet som har forutsetninger for dette, og korn- og planteproduksjon der det ligger best til rette for det. Dermed styrkes konkurransekraften både for små og større bruk i hele landet, og en større del av produksjonen kan skje med norske ressurser. I sum gir årets avtale gode vilkår for dem som vil satse på å produsere mat i Norge, og et godt grunnlag for et moderne norsk landbruk for både dagens og neste generasjons bønder. Under denne regjeringen har bøndenes inntektsvekst vært formidabel og betydelig høyere enn for andre grupper i samfunnet. Investeringene øker, søkningen til utdanningen er god, og nedleggingstakten går ned. Dette signaliserer at optimismen er høyere enn under de rød-grønne. Nå peker pilene oppover – det fortjener norsk landbruk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2016-06-14:
Det er noen ord, noen begrep, Senterpartiet velger å hoppe over når man diskuterer landbrukspolitikk. Konkurransekraft er faktisk et viktig begrep også for landbruksnæringen. Det er også sånn at markedsadgang er like viktig som importvern for landbruksnæringen. Jeg oppfatter det slik at da representanten Slagsvold Vedum var statsråd og reiste rundt i Europa og traff stemmene der som ikke i det hele tatt koblet kjøttboller og fiskeboller, da har han hatt en veldig selektiv reise, for gang på gang når vi er ute, møter vi parlamentarikere fra europeiske land som sier: Dere kan ikke ha det vernet samtidig som dere vil slippe billig til med fisken deres. Men dette er for Høyre en debatt om en balansert markedsadgang og et balansert tollvern. Derfor har vi sagt at vi skal ha en politikk som også rigger landbruket med en konkurransekraft som gjør at man framover kan stå seg imot de endringene som kommer. «Min båt er så liten og havet så stort» var en gammel salme. Av og til får jeg den følelsen når jeg hører representanten Slagsvold Vedum, for han driver på mange måter en filial for Vårherre. Det kan ikke være sånn at landbruket skal være overlatt til en eller annen sterk politisk kraft der noen ovenfra skal skjerme det. Vi er nok nødt til å realitetsorientere landbrukspolitikerne skal vi berge oss framover. Det er det som gjør at vi får ungdom inn i næringen. Når representanten Pollestad sier at dette skal være et generasjonsprosjekt, vel, så har ikke jeg noen tro på det, ganske enkelt fordi jeg ikke har tro på at norsk ungdom i dag hele tida tenker at det skal være et generasjonsprosjekt å overta denne gården og drive den. Norsk ungdom i dag som jeg treffer, sier at de vil ha en åpenbar vei inn i næringen, men samtidig vil de kunne se en vei ut av næringen. Hvorfor det? Jo, for i dag endrer ting seg i mye, mye større grad for ungdommer. Man kan møte en partner, man kan skifte karriere underveis, man vil se en vei ut, samtidig som man ser en vei inn. Det gjør at vi må ha en politikk som legger til rette for at det skal være mulig å kjøpe seg en gård, samtidig som det i framtida også skal være mulig å selge den gården og ikke gå derifra bankerott, noe vi i dag dessverre opplever at enkelte gjør. Det er de klare signalene fra ungdom som er i næringen, og det er de klare signalene fra ungdom som vil inn i næringen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2016-06-14:
Forhandlingene om reindriftsavtalen 2016/2017 ble innledet den 7. januar 2016. Partene kom i forhandlingsmøtet den 16. februar 2016 til enighet om ny avtale. Avtalen gjelder for perioden 1. juli 2016–30. juni 2017. Rammen for reindriftsavtalen er på 114,5 mill. kr, noe som er en økning på 1,5 mill. kr sammenlignet med inneværende avtale etter vedtatt budsjett for 2016. Det er en samlet komité som sier seg fornøyd med at avtalepartene er kommet fram til en avtale. Komiteen merker seg at man fortsetter linjen fra de siste tre avtalene og støtter dette. En fortsatt prioritering i retning av en økologisk bærekraftig reindrift innenfor rammene av dyrehelselovgivningen vil, som komiteen og Stortinget har påpekt i tidligere meldinger, være en absolutt forutsetning for også å oppnå reindriftslovens mål om økonomisk og kulturell bærekraft. Det er sånn at Stortingets målsetting er at politikken skal legge rammer for reindriften som en rasjonell, markedsorientert næring, bærekraftig i et langsiktig perspektiv. Vi støtter derfor at tilbudet la opp til å tilrettelegge for de utøverne som har reindrift som hovedvirksomhet. Økt slakteuttak, økt verdiskaping, økt satsing på kvalitet og dermed økt inntjening er den beste garanti for ivaretakelse og videreutvikling av reindriften som kulturbærer. Reindriften er en liten og skjør næring, og omdømmet til næringen er da ekstremt viktig. Næringen må bli sett på som en økologisk bærekraftig næring og en sunn, trygg og god matprodusent. I dag har vi gode aktører som bygger gode merkevarer – vi har Rørosrein, vi har Finnmark Rein. Det at vi nå kommer fram til en næring som framstår som mer og mer bærekraftig og dyktig, og som leverer trygg mat, gjør at næringen også står tryggere økonomisk. Vi registrerer at forhandlingene om reinbeitekonvensjonen med Sverige drar ut. Dette er utfordringer som næringen vil ha i framtiden, og det er utfordringer som skremmer særlig unge utøvere. Derfor er det viktigere at man ivaretar de norske interessene, heller enn å prøve å framskynde en enighet med Sverige på dette området. Vi registrerer at det er mange uavklarte arealspørsmål rundt reindriften. Derfor er vi veldig fornøyd med at regjeringen har igangsatt og nå legger fram et arbeid der man også kan ta jordskifteretten i bruk når det gjelder arealspørsmål for reindriften. Vi ser også fram til en ny stortingsmelding om reindriften, der man vektlegger økologisk bærekraft som prioritet én og på den måten sikrer næringen økologisk bærekraft og avklarer hva slags ansvar reindriften skal ha som kulturbærer for det samiske folk.
Monica Hauge Stiansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Reindriftsnæringen har lenge vært en utfordrende næring med høyt konfliktnivå, ikke bare overfor andre jordbruks- og beitenæringer, men også innenfor selve reindriften. Sidaene og reinbeiteområdene har lenge operert med altfor høye reintall i forhold til det som er forsvarlig til beitegrunnlaget. Målsettingene for reindriftspolitikken i Norge har siden 1990-tallet vært en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig næring. Dessverre har en lenge fokusert på å prioritere kulturell bærekraft, noe som har vært katastrofalt i enkelte av reinbeiteområdene, og spesielt i Vest-Finnmark. I 2012 ble det innrapportert at det i Finnmark var rundt 42 000 tamrein flere enn det som var fastsatt som bærekraftig. Med et reintall ute av kontroll og for lite beitegrunnlag har det gått på dyrehelsa og -velferden løs innen tamreindriften over lang, lang tid. Flere regjeringer, før Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, har også sett denne utfordringen, men de har ikke klart å vise handlekraft og fremme tiltak for å løse problemet – ikke før nå. Fremskrittspartiet og regjeringen har hatt fokus på å endre innretningen på støtteordningene fra å få støtte til å ha dyr til å få mer støtte for å sende dyr til slakt. Dette har gitt konkrete, positive resultater. I 2015 ble det slaktet 14 000 flere rein enn i 2014, og slaktevekten per dyr øker. Tallene viser også en nedgang i antall tapt rein på grunn av rovdyr, noe som gir seg utslag i reduserte erstatninger. Fremskrittspartiet og regjeringen legger opp til å få lagt fram en stortingsmelding om bærekraft i reindriften våren 2017. I tillegg legges det opp til endringer i reindriftsloven hvor hovedfokuset vil være at økologisk bærekraft skal prioriteres. Fremskrittspartiet er opptatt av langsiktige og forutsigbare rammevilkår for dem som har tamreindrift som hovedvirksomhet, slik at reindriftsnæringen faktisk kan bli en bærekraftig næring.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Jeg stemte feil. Jeg skulle stemt mot.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Magne Rommetveit, Kjell-Idar Juvik, Tone-Helen Toften, Marianne Aasen, Ingvild Kjerkol og meg selv framsette et representantforslag om et nasjonalt trafikkfaglig kompetansesenter.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
På vegner av stortingsrepresentantane Kjell-Idar Juvik, Else-May Botten, Kari Henriksen, Gunvor Eldegard og meg sjølv har eg gleda av å fremja eit representantforslag om betre sjøtryggleik for fritidsbåtfolk.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
I felleserklæringen mellom avtalepartene som står omtalt i proposisjonen, er det ganske tydelig tale. Myndigheten som Hans Olav Syversen omtalte i stad, skal – jeg kan sitere hva som står i felleserklæringen – «opptre uavhengig, objektivt og på en ikke-diskriminerende måte utelukkende i Unionens interesse». Da er mitt spørsmål til Irene Johansen: Er Irene Johansen sikker på at det som til enhver tid er i unionens interesse, er i Norges interesse? Det er en ganske annerledes økonomi og en annerledes reguleringstradisjon i Norge enn det er i mange andre europeiske land. Nå skal vi altså bare underlegge oss det, og – som det står – «utelukkende i Unionens interesse»? Er Arbeiderpartiet sikker på at det som til enhver tid er i Unionens interesse, er i Norges interesse?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
La meg sitere fra proposisjonen: «(…) skal den europeiske tilsynsmyndighet(Den europeiske banktilsynsmyndighet) (…) (Den europeiske banktilsynsmyndighet) Norge er ikke medlem i unionen, takket være det norske folk som har sagt nei to ganger. Er Fremskrittspartiet nå overbevist om at det som er i unionens interesse, er i Norges interesse?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
Det er helt rett.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
Sveits er et annet land som ikke er medlem av EU, og som heller ikke har underlagt seg EUs finanstilsyn. De har en svært omfattende finanssektor og banksektor og har ikke hatt noe ønske om det. Den skremselen som har kommet – delvis fra regjeringen, delvis fra de andre partiene på Stortinget – om at dette kan ramme norsk finanssektor, mener vi er feil. Vi mener at det er høyst relevant for Stortinget å se hva som skjer i Storbritannia, for det som skjer der – om det blir et nei eller et ja til Brexit nå i juni måned – har selvfølgelig relevans for hvilken utvikling EU vil ha framover, og det vil også ha påvirkning på hvordan EUs finanstilsyn vil styres. Vi mener at det ikke var noe grunnlag for hastebehandlingen, og at det ville være en god informasjon for Stortinget å ha å vite hva som skjer i Storbritannia. Slik det ligger an nå, ser det ut som det er ganske åpent om det blir en Brexit, eller om Storbritannia forblir medlem av EU.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
I starten av spørsmålet handlet det om Senterpartiets deltakelse i den forrige regjeringen, og at vi også hadde forhandlinger med EU om ulike ordninger, f.eks. innskuddsgarantiordningen, som vi ikke ga oss på, men som dagens regjering har gitt seg på. Vi mener at innskuddsgarantiordningen som vi hadde, var en god ordning, og at det ikke var noe grunnlag for å svekke den. Så har regjeringen kommet med sin proposisjon til Stortinget. Som professor Haukeland Fredriksen sa i høringen, var ikke dette plan a, det var ikke plan b, det måtte være plan c – tredjevalget – som til slutt kom. Til avslutningen av spørsmålet: Vi mener at den skremselen er feil, for når en ser på hvilken forvaltningskapital europeiske banker har i Norge kontra hva norske banker har i EU, er forvaltningskapitalen til europeiske banker i Norge mye større enn motsatt. EU har heller ingen interesse av å sette en stopper her. Sveits har fått til gode løsninger, andre land har fått til gode løsninger. Det kommer også vi til å klare å få, selv om vi ikke skal underlegge oss kontroll fra Brussel. Det mener vi er feil.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
Det halvannet året jeg var statsråd, var det jeg fikk mest kritikk for av dagens regjeringspartier, at jeg hadde et syn ulikt EUs på mitt ansvarsområde. Det handlet om tollvern. Jeg er veldig glad for at vi turte å mene noe annet enn EU gjorde, og det har gått veldig bra. I denne saken hadde den regjeringen vi var en del av, sine primære standpunkter som man jobbet for. EU-landene er land som vi samarbeider med. Vi ønsker å finne gode samarbeidsløsninger, men den løsningen som er valgt, er ikke førstevalget, den er ikke andrevalget, den er kanskje tredjevalget. Vi var ikke på langt nær klare til å legge fram en proposisjon da vi styrte, fordi dette ikke var godt nok. Det en regjering har ansvaret for, er å sørge for at de forhandlingene man gjennomfører, fører til at man får et resultat som er godt nok, og som er i samsvar med ånden og bokstaven i vår grunnlov. Vi mener at det forslaget som her foreligger, ikke er i samsvar med ånden og er en omgåelse av bokstaven i vår grunnlov. Derfor kunne ikke vi ha lagt fram et slikt forslag.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
25. mai var finansminister Siv Jensen i Stortinget. Jeg vil sitere to setninger som finansministeren sa. «Det er et marked vi ville vært stengt ute fra hvis vi ikke hadde funnet en løsning.» Og som svar på neste oppfølgingsspørsmål: «(…) ville blitt stengt ute av hvis vi ikke klarte å finne denne mekanismen». (…) Sånn som jeg har lest denne saken, og sånn som jeg også har hørt uttalelsen fra ulike fagfolk og også fra finansministerens egen statssekretær, er dette direkte feil. Nå sa statsråden også i finanskomiteens høring at saken var ekstremt vanskelig, så jeg kan forstå at man noen ganger svarer feil, men er statsråden enig med meg i at det er feil det som ble sagt 25. mai? La meg sitere igjen: «Det er et marked vi ville vært stengt ute fra hvis vi ikke hadde funnet en løsning.» Er det feil, eller er det rett?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
Jeg forstår at statsråden ikke vil si at hun sa direkte feil, for det er litt krevende å si, men jeg skjønner på svaret at hun sa det. Det står henne til ære. I et svar til Stortinget svarte altså statsråden at forvaltningskapitalen til utenlandske EU-banker inn i Norge er mange ganger så stor som forvaltningskapitalen for norske banker ut i EU-området, så det er ingen grunn for at en skal drive den type utestenging. La meg gå videre til neste oppfølgingsspørsmål. I felleserklæringen som står i proposisjonen som partileder og Fremskrittsparti-statsråd Siv Jensen har lagt fram, står det: «(…) (Den europeiske banktilsynsmyndighet) (…) (Den europeiske banktilsynsmyndighet) Er Fremskrittsparti-leder og statsråd Siv Jensen sikker på at det som er i unionens interesse, alltid er i Norges interesse?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-13:
Representanten Heidi Nordby Lunde fra Høyre sier at Senterpartiet «kaller» det kopivedtak. Det er fordi vi kan lese, og fordi vi har lest stortingsproposisjonene, og det står rett ut fra regjeringen: «EU-tilsynsmyndigheten, vil fatte et likelydende eller tilnærmet likelydende vedtak» – altså man skal kopiere det som EUs tilsynsorganer har bestemt. Så tydeligere enn det regjeringen har sagt det der, kan man ikke si det, når man skal fatte «et likelydende eller tilnærmet likelydende vedtak». Dessverre ser det ut som om flertallet nå overser de advarsler som vi har fått gjennom de siste ukene. Punkt 1 gjelder det konstitusjonelle, der landets fremste ekspert, Eivind Smith, har vært så tydelig som han har vært. Det lukker man øynene for. Under høringen sa professor Haukeland Fredriksen at dette var ikke plan A, det var ikke plan B, det måtte i beste fall være plan C. Det juridiske miljøet i Bergen mente at dette var en omgåelse av Grunnloven. Det juridiske miljøet ved Universitetet i Tromsø har sagt det samme. Det overser dessverre stortingsflertallet i dag. Vi har fått belyst at den selvstendige kompetansen vi skal ha i ESA, det er én person, en som heter Bærøe, som skal sitte der og gjøre vurderinger opp mot alle de – enormt – 600–700 som sitter der i EU-systemet, så det må jo være en begavelse som departementet har funnet i han Bærøe! Det er jo utrolig at man mener at det er en selvstendig vurdering. Man har oversett advarslene fra Finanskriseutvalgets medlem Erik Reinert, som har vært veldig tydelig, som har stilt spørsmål om vi får samme nasjonale handlefrihet framover som vi har nå. Man har ikke klart å tilbakevise noe der, dessverre. Man har oversett det som har kommet fra Kenneth Haar, som sa helt tydelig: Det er ikke snakk om sterke reguleringer, det er snakk om svakere, det er en diskusjon om deregulering, ikke det stortingsflertallet her snakker om. Så her vedtar man en enorm suverenitetsoverføring mer av prestisjehensyn, i stedet for å gå ordentlig og tungt inn i saken. Også finansminister Siv Jensen har måttet innrømme – med et smil – i dag at hun har gitt Stortinget feil opplysninger før, om at vi blir utestengt fra det europeiske finansmarkedet hvis vi ikke slutter oss til det. Carl I. Hagen ønsket i 1992 å utsette behandlingen av EØS og fremmet forslag sammen med Kristelig Folkeparti, SV og Senterpartiet da. Han hadde en annen tilnærming enn dagens Fremskrittsparti-leder. For Fremskrittspartiet i dag er det tydeligvis viktigere å få trumfet dette gjennom enn å få en opplyst og begavet debatt. Det burde vi ha fått, for dette er et så stort og så prinsipielt spørsmål, og det er trist at vi ikke har tid til det.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
Siden SV står sammen med Kristelig Folkeparti i ønsket om å be regjeringen gjenoppta forhandlingene med EU om EUs finanstilsynsmyndigheter, og gitt at det sannsynligvis ikke vil få flertall i dag, vil SV subsidiært støtte Senterpartiets ønske om å utsette saken.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
I sitt innlegg sa saksordføreren at denne saken ikke vil ha konsekvenser for Norges mulighet til å regulere finanssektoren så strengt som vi ønsker, men i Politisk kvarter den 30. mai i år sa statssekretæren i Finansdepartementet, Tore Vamraak: «Det å ha felles europeisk regulering er i seg selv positivt, men baksiden av medaljen er selvfølgelig at vi ikke står fritt til å innføre fullt så strenge reguleringer som vi ønsker fra norsk side.» Mitt spørsmål er: Hvem er det som har rett? Er det saksordføreren, eller er det statssekretæren?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
Er Fremskrittspartiets medlemmer i Stortinget fristilt i avstemninger om suverenitetsavståelse til EU?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
SV har hele tida argumentert for overnasjonalt tilsyn og kontroll, og det er fordi vi mener at man trenger overnasjonalt tilsyn og kontroll med finanskapitalen og finansnæringen. Det er finanskrisen et godt eksempel på. Men man trenger ikke dermed å kaste barnet ut med badevannet. Det å tilslutte oss et overnasjonalt tilsyn og større overnasjonal regulering av finanskapitalen forutsetter jo at det er i form av en avtale som øker våre muligheter for å få det til. Regjeringens framforhandlede avtale er svak. Den er svak av de grunner jeg har gjort rede for i mitt innlegg nå nettopp, og i tillegg risikerer vi å skape presedens for svakere mulighet for innflytelse på framtidige tilsyn Norge også skal tilslutte seg. Så er det bare å merke seg at representanten Hagebakken nærmest sier rett ut at alle Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter som i dag stemmer for denne avtalen og denne suverenitetsavståelsen, gjør det av fri vilje og sitt hjertes fulle kraft, og det er jo også et signal å gi. Jeg tror det er mange der ute i landet som hadde forventet at det var mange i Arbeiderpartiet som ville se problemene med denne avtalen.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
Jeg tror den beste måten å sikre norsk stemmerett i EUs ulike finanstilsynsorganer på er å framforhandle norsk stemmerett i EUs ulike finanstilsynsorganer. Jeg har merket en tendens i debatten i dag fra Høyres side hvor man nærmest forventer at SV skal bedrive en populistisk grøfteagitasjon, siden vi er uenig med Høyre, og det oppstår en kognitiv dissonans siden vi slår fast at vi i prinsippet er sterke tilhengere av en overnasjonal kontroll med finansnæringen og et overnasjonalt tilsyn. Det er vi jo, og vi mener at regjeringen derfor bør forhandle videre med EU for å få på plass en avtale som er til å leve med for Norge. Jeg mener f.eks. at manglende stemmerett og manglende klageadgang for både Norge og for norske rettssubjekter er en for dårlig avtale, og det er noe regjeringen må ta på sin kappe.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
Er finansministeren fornøyd med de ressursene ESA vil bli tilført for å gjøre selvstendige vurderinger av utkastene til vedtak fra EUs finanstilsyn?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
I tidligere replikkordvekslinger sa statsråden at ESA skal fatte «vedtak på selvstendig rettslig grunnlag». I proposisjonen heter det: «Det er en underliggende forutsetning i den fremforhandlete modellen at EFTAs overvåkingsorgan, kort tid etter mottak av et slikt utkast fra den relevante EU-tilsynsmyndigheten, vil fatte et likelydende eller tilnærmet likelydende vedtak.» Ikke bare det, for til NTB har statsråden uttalt følgende: «ESA er en institusjon som vi absolutt har innflytelse over.» Dette er ikke bare to, men faktisk tre gjensidig utelukkende utsagn og en veldig god illustrasjon på hvorfor det er vanskelig å støtte regjeringens forslag. Kan Aspaker redegjøre for hva det er som stemmer? Fatter ESA beslutninger på selvstendig rettslig grunnlag? Fatter de kopivedtak fra EU, som regjeringen skriver i sin proposisjon, eller er ESA en institusjon Norge øver innflytelse over?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Arbeiderpartiet vil ikke støtte en utsettelse av saken. Vi mener at saken er oversendt Stortinget innenfor den fristen Stortinget hadde satt, 15. april, for at regjeringen kunne påvente å få behandlet den i vårsesjonen. Om komiteen skulle brukt lengre tid, er en vurderingssak, men det var en enstemmig komité som vedtok å behandle den nå, med unntak av Senterpartiet. Til behandlingen av saken i komiteen vil jeg bemerke at jeg som saksordfører ble valgt 26. april, og vi vedtok høring den 4. mai, som ble bekjentgjort den 6. mai. Så det har vært noe lengre tid enn det foregående taler framholdt. Vi mener saken er grundig redegjort for i proposisjonen. Hovedtrekkene i den løsningen vi skal behandle i dag, er også godt kjent fra før, så Arbeiderpartiet går inn for å behandle saken i dag og går imot utsettelsesforslaget.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Norge har inngått EØS-avtalen, som gir norsk næringsliv, norske banker og norsk finansnæring tilgang til det europeiske markedet på like fot med europeiske banker, finansnæringer og andre næringer. Når vi har gjort det, gjelder felles regler for konkurranse. Det kommer til å gjelde felles regler for finansområdet i det markedet. Da tenker jeg at det skulle bare mangle at det ikke også er felles tilsyn med at de reglene blir fulgt. Det vi gjør nå, er å slutte oss til et felles finanstilsynssystem som gjelder i det markedet. Det er presisert i proposisjonen at ESA skal basere seg på et utkast fra EU når det eventuelt skal gjøres vedtak, men at det ikke er rettslig bindende. Det forholder vi oss til.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Norge er jo ikke medlem av EU, men vi har en avtale med EU om adgang til et felles marked gjennom EØS-avtalen. Gjennom den har vi tidligere avgitt myndighet til en struktur – EØS-avtalen, ESA og EFTA-domstolen – som følger med på at Norge følger de felles reglene som gjelder på konkurranseområdet. Nå skal vi avgi myndighet til den samme strukturen på finansområdet. Vi er fortsatt ikke medlem av EU, men vi har en EØS-avtale som det er i Norges interesse å ha, mener jeg. Jeg er trygg på at når det står i proposisjonen at ESA og EFTA-domstolen skal ta utgangspunkt i felles regelverk, utkast til vedtak som kommer fra EU, men at det ikke er rettslig bindende for Norge, ligger det i det at det også kan gjøres en egen vurdering i ESA.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Jeg understreket i mitt innlegg at jeg ikke kunne uttale meg på generelt grunnlag om den muligheten, men at vi i hvert fall hittil har kunnet ha strengere regler enn i EU. Jeg viste til Finanstilsynets forslag om å ha strengere regler når det gjelder krav til pensjonskasser enn det EU har. Jeg har ikke noe grunnlag for å mene noe annet enn at det også vil kunne fungere slik på enkelte områder, etter at vi i dag har gjort dette vedtaket. Det er avhengig av hva slags type vedtak som er gjort i EU, om det er åpent for at man kan gjøre tilpasninger, såkalte minimumsvedtak.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Senterpartiet har fremmet forslag om utsettelse av saken. En av grunnene som oppgis, er at vi bør vente på avstemningen i Storbritannia, for hvis «Storbritannia skulle melde seg ut av EU», som det står i merknaden fra Senterpartiet i innstillingen, «er det høyst tvilsomt om Storbritannia vil godta en slik suverenitetsoverføring til EU». «Storbritannia og EU må derfor finne en annen løsning, som også vil kunne være en mulig løsning for Norge», står det. Storbritannia er i dag medlem av EU, og de er medlem av EUs finanstilsyn av hensyn til egen finanssektor. Den samme sektoren frykter nettopp en utmeldelse av EU fra Storbritannia. Hva baserer Senterpartiet sin vurdering her på?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Det er i debatten om denne saken framkommet motforestillinger mot den framforhandlede løsningen. Blant annet mener noen at regjeringen bør gå tilbake til EU-landene og gjenoppta forhandlingene. De mener at vi bør kunne få til en avtale som innebærer stemmerett. Andre hevder at den løsningen som foreligger, innebærer at den myndigheten EFTAs overvåkningsorgan er tillagt, kun er sandpåstrøing. Og andre igjen hevder at nå kan vi ikke vedta strengere regler for norske banker og norsk finanssektor enn det EU har, om ønskelig. Kan finansministeren kommentere disse påstandene?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Kan europaministeren klargjøre hvilke eventuelle konsekvenser det ville hatt om EØS-landene ikke hadde kommet fram til en løsning på dette området?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Jeg vil først gjerne takke for debatten, som på en god måte har belyst både saken og enkeltes betenkninger med hensyn til den. Jeg vil også minne om – etter å ha hørt på debatten – den store enigheten som er, både i salen her og i det norske folk, om at EØS-avtalen er viktig for Norge. EØS-avtalen har tjent oss godt siden 1992, men den er jo ikke statisk. Den har blitt utviklet løpende gjennom årene, og myndighet har også blitt overført til ESA tidligere, men da ut fra § 26. Det er viktig for norsk næringsliv og for Norge at EØS-avtalen fortsatt utvikles i takt med utviklingen i det indre markedet, slik at dette markedet fungerer. Det bidrar den framforhandlede løsningen til. De norske banker og finansinstitusjoner er omfattet av EØS-avtalen og har gjennom den hatt tilgang til det europeiske markedet, på linje med de europeiske finansinstitusjonene, siden 1992. Dette er altså ikke noe nytt. Det er heller ikke noe nytt at det norske finanstilsynet samarbeider med EUs finanstilsyn. For meg handler denne saken om å sikre at de norske bankene og finansinstitusjonene fortsatt har tilgang til det europeiske markedet, og at det norske finanstilsynet fortsatt kan delta i samarbeidet om utvikling og oppfølging av felles regler for overvåking og tilsyn, slik det altså har gjort siden 1992. Det indre markedet har felles konkurranseregler, som gjelder for alle landene som deltar i dette markedet. Det tjener alle på. For at konkurransevilkårene fortsatt skal være like for alle som deltar i dette markedet, må også EØS-landene Norge, Island og Liechtenstein omfattes av de samme krav og regler på finanstilsynsområdet som EU-landene. Det argumenterer norsk finansnæring med at er en fordel for dem. Overnasjonale regler og tilsyn har mange argumentert for etter finanskrisen. Dette er et slikt overnasjonalt tilsyn, som vi nå slutter oss til, gjennom EØS-avtalen. Vi er ikke medlem av EU. Det må vi være for å få stemmerett – som ellers når det gjelder samarbeid med EU, deltar vi uten å være med på beslutningene. Denne løsningen er innenfor topilarstrukturen i EØS-avtalen, som altså regulerer vår tilgang til det europeiske markedet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Jeg har for så vidt sympati for det Slagsvold Vedum kommer med, men det er noen punkter jeg ikke er enig med ham i. Vi har hatt en grundig behandling av saken i komiteen, men jeg har forståelse for at noen ønsker mer tid, eller kanskje riktigere: Senterpartiet ønsker at andre bør ha mer tid i denne saken. Jeg opplever at vi egentlig hadde denne debatten på fredag. Da hadde vi spørsmål knyttet til akkurat det samme, og vi må nå konstatere at det ikke var flertall for noen av forslagene som da ble fremmet, fra både Senterpartiet og Kristelig Folkeparti. Vi er derfor kommet til en litt annen konklusjon enn representanten Snorre Serigstad Valen, for vi ønsker som sagt at regjeringen går tilbake til forhandlingsbordet, og det bør de gjøre så raskt som mulig. Vi er for så vidt beredt til å behandle saken nå, men det er under den forutsetning at det gikk som det gikk på fredag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Takk til saksordføreren for arbeidet i komiteen. Saksordføreren var inne på at, som hun sa, dette ikke var rettslig bindende vedtak som ble gjort når det gjelder Norges posisjon. Samtidig er det klart at mange vil hevde at det som blir vedtatt i EU, det må vi forholde oss til omtrent likelydende. Jeg siterer fra proposisjonen: «Det er en underliggende forutsetning i den fremforhandlete modellen at EFTAs overvåkningsorgan kort tid etter mottak av et slikt utkast fra den relevante EU-tilsynsmyndigheten vil fatte et likelydende eller tilnærmet likelydende vedtak.» Mener representanten Johansen at dette gir Norge frihet, eller mener hun at vi i grunnen er underlagt det EU måtte komme fram til i disse spørsmålene?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Det var et balansert innlegg, vil jeg si, fra Fremskrittspartiets talsperson. Det han ikke kom inn på, som var en del av debatten her på fredag, var hvilken mulig presedensvirkning dette vedtaket kan få. Som vi vet, er utviklingen i EU slik at man i økende grad vil bruke denne type tilsyn. Og måten norsk suverenitetsavståelse er gjort på i denne saken, altså heller ikke stemmerett i saker som gjelder Norge, vil lett bli EUs standpunkt i en rekke andre saker der EU-tilsyn er på trappene. Det kan gjelde energi-, tele- og datatilsyn. Regjeringen skriver på side 12 i proposisjonen: «Full deltakelse uten stemmerett må gjennomgående være målet.» Er det også Fremskrittspartiets oppfatning at dette vil få den type presedens, og at det er dette vi kan regne med også i andre tilsynssaker?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Vårt forslag kom i innstillingen fra komiteen, så det er ikke noe nytt. Vi har gått veldig grundig inn i saken. Jeg må også si at når man refererer til at dette er en slags naturlig avslutning på fem års behandling, er jeg ikke enig i det. Kjernepunktet har kommet fram i det siste, nemlig spørsmålet om Norge i det hele tatt skulle få en stemme med i dette gjennom at de sakene som berører EFTA-landene og EFTA-statenes tilsynsmyndigheter, ville innebære en form for stemme i saken eller kun sandpåstrøing. Vi må erkjenne – og det tror jeg flertallet også gjør – at den løsningen som nå ligger på bordet, er sandpåstrøing.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Jeg tror jeg begrenser meg til å svare først og fremst på egne vegne og eget partis vegne. Vi har hatt en meget grundig debatt og runde i vår stortingsgruppe om denne saken. Det er en veldig omfattende sak, men jeg vil si det har vært brukt mer tid på denne saken enn mange andre saker. Vi har også kommet fram til vårt standpunkt innenfor den tidsrammen som komiteen satte opp, og det ble gitt anledning til høring. Så er det litt vanskelig for meg å vurdere om andre partiers representanter har følt at de har hatt samme tid til å gå inn i saker, og hvordan behandlingen i de ulike stortingsgrupper har vært. Der har jeg dessverre ikke innpass – som jeg av og til synes jeg kanskje burde hatt– men jeg kan iallfall svare for Kristelig Folkepartis del at vi har hatt en god behandling og har kommet til det resultatet vi har gjort.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Det har også vært en del av debatten, og for så vidt er det omtalt i proposisjonen, hvilken vei dette kan vise videre for Norges tilknytning til ulike byråer og tilsyn, og det konkluderes da i proposisjonen med: «Full deltakelse uten stemmerett må gjennomgående være målet.» Så hørte jeg også hva finansministeren sa og hva Fremskrittspartiets talsperson sa. Hvor viktig har denne vurderingen av mulige presedensvirkninger vært for regjeringen i vurderingen i denne saken?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Jeg må si at det svaret ga et lite innblikk i hvordan regjeringen ser på partene i dette: Det var EØS-landene som obstruerte og var vanskelige og ikke innordnet seg det som EU måtte ha av mulige løsninger. Det stusser jeg litt over, som et grunnleggende utgangspunkt. Men til spørsmålet, som handler om hvilken mal dette gir for mulige nye områder vi skal følge denne prosedyren som her er valgt, på. Det er veldig interessant å se hva som står i proposisjonen. Finansministeren sa at dette gjaldt denne saken og ikke noe mer, og det var vel også europaministeren inne på, mens hun i Nationen i hvert fall er sitert på at dette kan fungere som en god mal, ikke minst på energisiden. Så mitt spørsmål er nå egentlig: Hva mener regjeringen? Er dette en mal, eller er det ikke en mal?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Her må jeg si jeg opplever en endring i regjeringens argumentasjon over tid, og det tar jeg ad notam. Nå er det også sagt at vår innflytelse er reell, og da må jeg spørre når det står i proposisjonen: «Det er en underliggende forutsetning i den fremforhandlete modellen at EFTAs overvåkingsorgan, kort tid etter mottak av et slikt utkast fra den relevante EU-tilsynsmyndigheten, vil fatte et likelydende eller tilnærmet likelydende vedtak.» Hvordan er det da mulig å snakke om reell innflytelse?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Det er ikke hver dag man får nedstemt et forslag med så mye velvilje i både merknader og innlegg, men resultatet blir nå som det blir. Men jeg hørte jo representanten Tvedt Solberg si at det er sikkert ikke siste gang vi kommer til å diskutere det, så vi tar det som et tegn på at vi bør fremme det på nytt ved en senere anledning. Det er riktig som saksordføreren sa, at regjeringen legger opp til en plan for denne typen kompetanseutvikling i arbeidslivet senere i år. Så får vi se hvilke gode forslag regjeringen kommer med. Vi mener at innovasjon ofte er svært nært knyttet til kompetanse – kompetanse som gir evnen til å se nye muligheter og evnen til å utvikle ideer til et produkt. Kompetanseutvikling i virksomheter gir grunnlag for nye arbeidsplasser og vekst samtidig som det er med på å skape tryggere arbeidsplasser gjennom opprettholdelse av konkurransekraften. Vi har ment at en KompetanseFUNN-ordning, som kan sammenlignes delvis med en SkatteFUNN-ordning, som vi har, ville være et godt svar på de utfordringer vi vet at arbeidslivet står overfor. SkatteFUNN-ordningen er en ukomplisert ordning. Den fungerer godt, og den er faktisk styrket av det flertallet som nå har stått bak budsjettene. Så merker jeg meg at en statsråd fra Fremskrittspartiet skriver følgende i et brev til komiteen: «Hvis en ønsker å gi offentlig støtte til kompetanseutvikling, kan det også stilles spørsmål ved om et skattefradrag er det mest hensiktsmessige virkemiddelet.» Jeg må bare si at her er Kristelig Folkeparti mer opptatt av hva som kan gagne nærings- og arbeidsliv i form av skattefradrag, enn Fremskrittspartiet er, men det er sikkert også en debatt vi kommer tilbake til. Jeg fremmer da med glede forslaget som vi står bak.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Den saken som Stortinget skal behandle i dag, som gjelder norsk tilknytning til EUs finanstilsyn, har i realiteten en lang historie, og det har foregått en lang prosess, som i realiteten startet i 2009. Saken er grundig belyst. Den er grundig juridisk utredet. Derfor er det Fremskrittspartiets innstilling at vi ønsker å behandle saken i dag. Vi kommer altså til å stemme imot forslaget om å utsette behandlingen. Det er grunn til å spørre seg om en utsettelse i realiteten ville fått noen av partiene til å endre standpunkt. Det er veldig lite som tyder på det. Sannsynligheten for det er så å si ikke tilstedeværende, så vi anbefaler at vi får en behandling og et vedtak i dagens møte.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Jeg har også registrert at spørsmålet om presedens og hvorvidt behandlingen av denne saken vil skape presedens for lignende saker i fremtiden, har vært ganske fremtredende. Utgangspunktet for det regjeringen skriver i proposisjonen, er nettopp at EU ikke ønsker at Norge eller EFTA-landene skal gis stemmerett i EUs organ, nettopp fordi vi ikke er fullverdige medlemmer. Da må vi finne andre måter å løse dette på for å slutte oss til regelverket, og derfor er det viktig at vi klarer å etablere en struktur via EFTA-landene og via EFTAs organ, som regjeringen nå foreslår. Etter min og Fremskrittspartiets oppfatning er det ingen automatikk i at denne saken skaper en presedens, fordi eventuelle lignende saker må undergis en individuell behandling i hvert enkelt tilfelle, både i regjering og frem til Stortingets behandling.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Det ville vel være oppsiktsvekkende naivt å svare ja på det spørsmålet til Slagsvold Vedum, og det hadde han vel heller ikke forventet. Det er klart at det til tider vil være litt forskjellige oppfatninger av hva som er unionens interesse kontra hva som er Norges interesse. Derfor er det viktig for å styrke samarbeidet i EØS-området, styrke samarbeidet mellom EFTA-landene, at vi nettopp nå etablerer denne tilnærmingen til EUs finanstilsynssystem og felles regler for finansmarkedet i Europa, via EFTAs organ, som vi kjenner fra tidligere, og som har en tilsvarende rolle for alle andre områder som er regulert i EØS-avtalen.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Jeg takker for det spørsmålet. Bare for å korrigere en liten, feil premiss: Dette er ikke en sak som handler om suverenitetsavståelse til EU. Dette dreier seg om å overføre forvaltnings- og vedtakskompetanse til EFTAs organ og EFTA-domstolen. Spørsmålet om fristilling har ikke vært noe tema i Fremskrittspartiet. Vi har behandlet saken grundig, og vi har sluttet oss til det som er forslaget og anbefalingen fra regjeringen, og som fremkommer i flertallsinnstillingen fra finanskomiteen.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-13:
Eg har stor respekt for påstanden om at modellen som regjeringa føreslår, og som er til handsaming i dag, er ein konstitusjonell konstruksjon og slik sett utfordrar § 115 i Grunnlova. At saka vart hasta igjennom og ikkje er grundig vurdert, er likevel ein både urimeleg og urettvis påstand. Det paradoksale er at representanten Slagsvold Vedum sjølv har sete i ei regjering som i tre år brukte betydelege ressursar på å finna ei løysing på denne saka – eit arbeid som dagens regjering har fortsett. Saka har vore lagt fram for Stortinget fleire gonger årleg sidan 2010, både i finansmarknadsmeldinga, i statsbudsjettet, gjennom utgreiingane til europaministeren og i Europautvalet. Og sjølv om saka utvilsamt medfører vanskelege vurderingar, har eg vanskar med å sjå at ein oppnår noko med å utsetja henne. Av den grunn stemmer ikkje Venstre for utsetjingsforslaget.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-13:
Sjølv om eg ikkje er samd i alle påstandane Slagsvold Vedum set fram frå talarstolen, har eg stor respekt for det engasjementet han og partiet legg til grunn i denne saka. Då er det – litt for å følgja opp førre spørjar – på tide verkeleg å spørja: Kva gjorde Slagsvold Vedum eigentleg då han sjølv var ein del av ei fleirtalsregjering, som sat med denne saka i tre år – og den tidlegare partileiaren hans attpåtil sat i underutvalet til den dåverande regjeringa? Kva har skjedd i ettertid som gjer at det same engasjementet ikkje utkrystalliserte seg, slik at den regjeringa sette foten ned og fann ei løysing på dette allereie i 2013?
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-13:
Eg reknar med at representanten Lundteigen lytta med andakt til mitt varme forsvar for at det me treng i dag, er meir internasjonalt samarbeid og samkvem, ikkje mindre. Det er veldig nærliggjande eigentleg å stilla spørsmålet tilbake igjen. Viss me no skulle teke Senterpartiet på ordet og gått tilbake til situasjonen før 2009, var det nettopp eit sånt scenario som han no beskriv kan skje, som var realitetane, der det var opp til kvart land, fritt fram, å ha forordningar for eiga finansnæring, og der det i realiteten var finansnæringane som hadde uforholdsmessig mykje makt i politikken i det enkelte land, og som då resulterte i at me eigentleg ikkje hadde spesielt god kontroll over det som førte til finanskrisa. Sjølv i Noreg, som den gongen òg hadde ei solid banknæring, unngjekk me ikkje å råka borti konsekvensane av krisa.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-13:
Med litt andre ord enn det Per Olaf Lundteigen brukar, er dette beskrivinga av det som verkeleg har tent norske interesser godt sidan EØS-avtalen vart vedteken, nemleg at sjølv om me står utanfor unionen, har det sikra norsk næringsliv, inkludert norsk finansnæring, tilgang til den frie marknaden som verkeleg er ein av grunnpilarane for at Europa i dag òg har vore ein suksessfaktor kva gjeld å leggja til rette for demokrati og fred gjennom fri handel.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-13:
Igjen må eg få minna representanten Lundteigen om kva me eigentleg diskuterer, og det er å gje norsk finansnæring dei same rettane som finansnæringane dei konkurrerer med, har, nemleg tilgang til marknadene i Europa, altså gjennom EØS-avtalen. Me diskuterer òg – det trudde eg oppriktig representanten Lundteigen og Senterpartiet er heilt einig i – å få på plass overnasjonale ordningar som sikrar at me ikkje går i den same fella som me gjorde i 2009, og det vert ei finanskrise som ikkje berre går ut over norsk finansnæring, men òg forbrukarane.