trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Det kommunale hjelpeapparatet skal yte både praktisk bistand og gi økonomisk hjelp til dem som får problemer på grunn av kulde og de høye strømprisene. Representanten Nesvik hørte vel også at jeg sa at når det gjelder kommunenes totale inntekter og utgifter, vil det ha sin naturlige plass i revidert nasjonalbudsjett. Regjeringen har iverksatt strakstiltak. Vi kommer til å vurdere dette ytterligere, og vi kommer også til å følge utviklingen. Det er ikke dermed sagt at det vi nå har bevilget, er tilstrekkelig, men uansett vil det være en konkret oppfølging. Jeg regner heller ikke med at representanten Nesvik vil bevilge penger på bakgrunn av prognoser. Vi må faktisk se hva det kommer til å koste.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Regelverket i sosialtjenesteloven er slik at det skal være en individuell, konkret vurdering når det gjelder både inntekter, utgifter og formuesforhold. Det er også presisert i regelverket at de eiendeler og den formue man har som er nødvendig for livsopphold, skal sikres. Da betyr det i tillegg at sosialtjenesten kan vurdere å hjelpe deg over kneika ved å gi lån og ved å hjelpe deg med råd og veiledning i forhold til strømleverandører, slik at man kan få en annen type nedbetaling av regningen sin. Representanten Andersen er opptatt av regelverket. Jeg mener at regelverket så langt inneholder de nødvendige regler som skulle tilsi en individuell og god vurdering.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Når det gjelder spørsmålet fra representanten Meltveit Kleppa, er det flere forhold som tas opp, bl.a. toprissystem for strøm. Jeg har lyst til å si at det nok hører mer under olje- og energiministerens ansvarsområde. Men når det gjelder mitt område, vil jeg si at det har vært foretatt undersøkelser i forhold til dette som nettopp konkluderte med at det hadde uheldige fordelingsvirkninger og sånn sett ikke nødvendigvis ivaretok det som gikk på en sosial profil. Når det gjelder kommunenes økonomi, vil det helt naturlige stedet for å vurdere kommunenes økonomi – både inntekter og utgifter – være i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg gjentar også at Regjeringen kommer til å følge nøye med på utviklingen, og vi vil eventuelt vurdere behovet for ytterligere tiltak. Regelverket i sosialtjenesteloven er tilstrekkelig i forhold til en individuell vurdering, slik jeg ser det i dag.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Spørsmålet som Kristoffersen reiser, er også et spørsmål om regelverket, slik jeg forstår det. Og det som står i regelverket, er nettopp at formuesforhold som er nødvendig for nødvendig livsopphold, ikke skal være en del av vurderingen. Det kan eksempelvis være bil som man trenger for å delta i arbeidslivet. Vi har økt satsene i bostøtteordningen. Sosialhjelpen skal være slik at man i Norge skal ha sikkerhet for klær, mat, lys og varme. Men det er ikke slik at sosialkontoret gir deg frikort til å komme med disse regningene, og det regner jeg heller ikke med at representanten Kristoffersen mener. Det må foretas en konkret, individuell vurdering som både har inntekter, utgifter og formue med seg. Men det skal også være slik at sosialkontoret gir deg hjelp til eventuelt å kontakte strømleverandører for å få en type avdrag i forbindelse med regningen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Representanten Ballo reiser et viktig spørsmål, og Regjeringen er også opptatt av dette. Jeg har sett at det har vært flere enkeltsaker i det siste som er bekymringsfulle, og vi er klar over problemstillingen. Vi har allerede arbeid på gang, fordi det er bekymringsfullt at kommuner endrer eller reduserer sitt tilbud til utviklingshemmede, og at de må flytte. Det er viktig at kommunene viderefører prinsippene i ansvarsreformen. Det er nærmere 12 år siden ansvarsreformen ble gjennomført. Målene ligger fast, og jeg kommer til å følge opp dette. Regjeringen har varslet at den vil komme til Stortinget med en stortingsmelding om funksjonshemmedes kår, og også tiltak og strategier for det videre arbeidet. I den meldingen vil vi også ha en gjennomgang av hvordan ansvarsreformen har virket, om målsettingene for den er videreført, og eventuelt også vurdering av tiltak som er nødvendige for å sikre at dette ligger fast. Det er kommunene som har ansvaret for at de nødvendige tjenestene blir gitt til utviklingshemmede, herunder også det som går på botilbud. Det handler om plikt til å yte tjenester, og at det også skal være en individuell vurdering – ikke noen gruppevurdering. Vi har nå ute på høring forslag til tiltak for å ha en individuell plan for hver enkelt, som nettopp avklarer de spesielle situasjonene og tiltakene som man trenger for å kunne bo og være i eget hjem. Fylkesmannen er i dag klageinstans for vedtak om sosiale tjenester, og avgjørelsene i de klagesakene er endelige.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Ja, vi kommer som sagt med en stortingsmelding hvor vi vil se på kårene for funksjonshemmede og også ha en gjennomgang av status og nødvendige tiltak i forhold til psykisk utviklingshemmede. I dag opplever jeg at de aller fleste kommuner faktisk klarer å gi et godt tilbud. Det betyr også at det handler om en politisk vilje til å ta de psykisk utviklingshemmedes situasjon på alvor, og at det sånn sett er unntak. Det betyr også at vi i gjennomgangen av ansvarsreformen og i stortingsmeldingen jeg har nevnt, nettopp må ha det for øye at det ikke skal være unntak, men at individet skal ha rett til et hjem, og at det er tjenestene som skal tilpasses den enkelte, ikke omvendt.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Representanten reiser flere spørsmål. Jeg vil bekrefte at det er en instans utenfor kommunen som kan vurdere hvorvidt tjenestene og tiltakene er gode nok. Det er fylkesmannen som er klageinstans nettopp for vedtak om sosiale tjenester. På den annen side er det også viktig å understreke at det ikke er adgang til å klage på hvordan kommunene organiserer tjenestene. Når det gjelder tiltakssiden, har Regjeringen foreslått en forbedring av tilskuddsordningen for ressurskrevende brukere. Den er ute på høring. Det er flere alternativ. Vi har sørget for bedre og enklere ordninger i forhold til bilstønad. Vi foreslår også regler som regulerer tvang overfor funksjonshemmede, som skal føre til mindre tvangsbruk. Vi evaluerer ansvarsreformen, som er nevnt tidligere, i forhold til stortingsmeldingen om mål og strategier for funksjonshemmede, og vi jobber også i forhold til å gjøre det enklere for funksjonshemmede når det gjelder velferdstjenestene. Da tenker jeg på stortingsmeldingen om SATS.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Regjeringen har tatt initiativ til en gjennomgang av ansvarsreformen for å se hvordan den har virket. Det gjør vi i stortingsmeldingen om funksjonshemmede, som vi legger frem til våren. Videre er det å si at det ikke nødvendigvis er slik at det å tilby utviklingshemmede plass i en institusjon er billigere enn å komme med et tilbud om hjelp i eget hjem. Ansvarsreformen påpeker at psykisk utviklingshemmede har rett til eget hjem, og at det skal være en individuell behandling. I flere av de enkeltsakene som har vært oppe, må jeg nok si at jeg har undret meg noe over den måten man har manglet å evne å kommunisere med den enkeltes pårørende, verge osv. for å få til gode løsninger. Men jeg understreker igjen: De aller, aller fleste klarer å prioritere dem som trenger kommunen mest. Slik sett er det unntakene som det er viktig å ta hensyn til når vi også skal vurdere hvordan ansvarsreformen har virket.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Representanten Andersen tar opp et viktig spørsmål. Jeg har lyst til å understreke det som justisministeren også sa, at her handler det om at vi skal ha et samarbeid mellom de ulike departement, men ikke minst med den enkeltes hjemkommune, slik at vi får et tilbud som tar hånd i hanke. Når man kommer ut fra rusbehandling, skal man også være sikret et ettervern som gjør at man både kan få seg nye og bedre venner, et botilbud som gjør at man nødvendigvis må hjem til egen hjemkommune eller annen kommune hvis det er ønskelig, og også hjelp til å bo der det er nødvendig. Det er dette «Rusreform 1» og «Rusreform 2» handler om: at de ulike aktørene skal spille sammen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Representanten Hildeng tar opp et spørsmål knyttet til en enkelt sak omtalt i media – funksjonshemmede Olise. Jeg vil forsikre representanten om at jeg har i kontakt med fylkesmannen forvisset meg om at denne saken får en rask behandling hos fylkeslegen. Jeg kommer til å følge enkeltsaker, og jeg kommer også til å vurdere enkeltsakene og deres innhold i en mer generell sammenheng i den stortingsmeldingen som er varslet i forhold til funksjonshemmedes kår, hvilke strategier vi må legge, og eventuelt også tiltak for å sikre nettopp at den enkelte funksjonshemmede får det nødvendige tilbud, slik at det er tjenestene som tilpasses den enkelte, og ikke omvendt. Jeg opplever at det er mange kommuner som klarer det. Det handler også om politisk vilje og faglig kompetanse. Hovedprinsippet i disse sakene bør være at man gjør det som det gis anledning til ifølge loven, nemlig at det når det kommer til en klagebehandling, gis oppsettende virkning, og at man slik sett ikke gjennomfører tiltaket før klagen reelt sett har vært behandlet.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Jeg trodde jeg hadde svart på dette spørsmålet i tilknytning til tidligere spørsmål i dag. Ordningen med statlige tilskudd til kommuner med ressurskrevende brukere er helt sentral i forhold til spørsmålet om statens ansvar for kommunenes muligheter til å finansiere disse oppgavene, og Regjeringen legger også opp til en ny og bedre ordning. Dette vil bli presentert i forbindelse med kommuneproposisjonen til våren. I tillegg har jeg lyst til å si at like viktig er det at vi har på høring en lovfestet rett til en individuell plan, hvor nettopp den enkeltes behov og nødvendige tiltak blir utgangspunktet.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Statsministeren har bedt meg om å besvare spørsmålet som rette vedkommende. Representanten Skjørestad og Kleppa etterspør, med utgangspunkt i de siste ukers situasjon med høye strømpriser, Regjeringens strategi for å hindre at flere blir fattige. De aller fleste i Norge er i en økonomisk situasjon hvor de vil klare den ekstrabelastningen som høye strømpriser i en tidsbegrenset periode medfører. Noen husholdninger vil imidlertid kunne få problemer med å betale strømregningen som følge av den ekstraordinære situasjonen med høye strømpriser og den lange kuldeperioden som vi har hatt. Dette vil bl.a. gjelde en del minstepensjonister og andre med svak økonomi. Stortinget har derfor med virkning fra første termin i år økt støtten til lys og varme i bostøtteordningen for minstepensjonister og trygdede. Regjeringen la videre i forrige uke frem forslag for Stortinget om at det utbetales et ekstra tilskudd på 700 kr til alle grupper innenfor bostøtteordningen, også barnefamilier, som kompensasjon for de økte strømprisene. Personer som ikke har egne midler, vil kunne ha rett til økonomisk sosialhjelp til å dekke nødvendige utgifter, som bl.a. strøm og oppvarming. Sosialtjenesten kan, i tillegg til økonomisk støtte, også bidra med råd, veiledning og kontakt med f.eks. kraftleverandører. Regjeringen har også iverksatt strakstiltak for å bedre situasjonen for forbrukerne. Olje- og energidepartementet vil holde nær kontakt med energiselskapene bl.a. for at de skal kunne tilby sine strømkunder en fornuftig oppdeling av strømregningen og fleksible løsninger før kunder får problemer. Norges vassdrags- og energidirektorat vil gå ut med bredt anlagte informasjons- og rådgivningstiltak for å hjelpe publikum med fornuftige energisparetiltak. Regjeringen har også varslet flere andre initiativ. Regjeringen vil følge utviklingen i strømprisene nøye fremover og også løpende vurdere behovet for tiltak for dem som får problemer på grunn av høye strømpriser. Når det gjelder Regjeringens innsats mot fattigdom, følger denne av tiltaksplanen mot fattigdom som Regjeringen la frem i oktober. Planen inneholder målrettede tiltak for å forebygge og hjelpe personer ut av en situasjon med vedvarende lav inntekt og påfølgende levekårsproblemer. Flere tiltak ble gjennomført i 2002. Stortingsflertallet sluttet seg til Regjeringens forslag til tiltak for 2003 i forbindelse med budsjettbehandlingen sist høst. Opptrappingen av innsatsen i 2003 omfatter bl.a. arbeidsrettede tiltak for langtidsmottakere av sosialhjelp og innvandrere, og målrettede forbedringer i stønadsordningene.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Regjeringen har i 2002–2003 bevilget nær 600 mill. kr til tiltak mot fattigdom, og det er et betydelig beløp. Tiltakene er målrettede, og det viktigste er å hjelpe folk til arbeid. Det er det som skiller dem som er fattige, fra dem som ikke er det. Vi har også forsterket innsatsen i forhold til bostøtteordningene. Det er ikke riktig at dette er bare 700 kr. Det er 450 kr pluss 700 kr, og Regjeringen har understreket hele tiden at dette har vært et tiltak nå i første omgang, og så må vi ytterligere vurdere behovet for eventuelt nye og flere tiltak. Vi har understreket hele tiden at dette er strakstiltak. Jeg er litt overrasket over at representanten Meltveit Kleppa som tidligere innehaver av denne posten finner det overraskende at Regjeringen opplyser om det sikkerhetsnettet som ligger i sosialtjenesten, nettopp fordi det skal være det sikkerhetsnettet den enkelte kan ha når man ikke får midlene til å strekke til til de mest og helt selvfølgelige nødvendige tjenestene som mat, klær, strøm og varme.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Jeg er også noe overrasket over at representanten Meltveit Kleppa kaller dette avlat når Regjeringen faktisk målretter tiltak spesielt til dem som trenger det aller mest. Jeg har tidligere i spontanspørretimen understreket at dette er strakstiltak, og at vi selvfølgelig som regjering må vurdere den situasjonen videre og kommer til å følge nøye med. Jeg regner også med at representanten Meltveit Kleppa ikke på bakgrunn av prognoser, men på bakgrunn av sikker viten kan foreta en vurdering i forhold til kommuneøkonomien. Det rette stedet for å vurdere kommunenes økonomi, både inntekter og utgifter, er i revidert nasjonalbudsjett. Jeg tør også minne om at Regjeringen har lagt frem et stramt budsjett, som har ført til en rentenedgang som gjør kommunene bedre i stand til å dekke sine tjenester.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Det er korrekt som representanten Nesvik refererer til, at feriepenger utbetalt etter uttak av AFP i noen tilfeller kunne føre til avkorting av pensjonen. Vanligvis skulle ikke feriepenger være noe problem i forhold til AFP, for feriepenger etter ferielovens hovedregel skal utbetales når arbeidsforholdet er avsluttet. Så hender det at utbetalingstidspunktet likevel utsettes til etter uttaket av AFP. I slike tilfeller kunne resultatet bli lite heldig fordi feriepengene ble behandlet likt med ordinær arbeidsinntekt, og pensjonen ble dermed redusert med et større beløp enn det den ellers ville ha blitt. Jeg kan bekrefte at det aktuelle regelverket ble justert før jul, slik at AFP ikke skal reduseres for inntekt som stammer fra arbeid eller virksomhet før uttak av pensjonen, herunder feriepenger og eierinntekt fra virksomhet som pensjonisten ikke lenger er deleier i. Regelendringen er gitt tilbakevirkende kraft for feriepenger utbetalt i 2001. Det innebærer at feriepengene ikke skal tas med ved avkorting av AFP i det tilfellet Aftenposten omtalte. Når det gjelder alderspensjon fra folketrygden, er situasjonen annerledes, først og fremst fordi man opererer med en helt annen beløpsgrense for når avkorting av pensjonen skal begynne. I AFP-ordningen er denne beløpsgrensen satt til 15 000 kr, mens den er på to ganger folketrygdens grunnbeløp, dvs. nær 110 000 kr, for alderspensjon. Dessuten er det gjort et eksplisitt unntak i folketrygdloven for helt avsluttet arbeid og etterslepsinntekter, som f.eks. feriepenger for året etter uttaksåret.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Det jeg i hvert fall kan gjøre, er å oppfordre de som er klar over det, til å ta dette opp med sitt lokale trygdekontor og klage. I tillegg kan jeg også ta problemstillingen opp med Rikstrygdeverket.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-01-15:
Regelverket, slik det foreligger, gjelder også for tidligere år. Vi har tatt opp problemstillingen og endret det aktuelle regelverket. Utgangspunktet var jo at dette skulle betales før man tok ut sin AFP, og at det slik sett ikke skulle være et problem. Men vi er blitt gjort oppmerksom på at dette er et problem, og har derfor endret regelverket. Vi justerte det før jul, og vi har gitt det tilbakevirkende kraft for 2001.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Det løftet som nå er gitt fra mange politikere til dem som ikke torde å skru på varmen, er det nå viktig å følge opp på en måte som blir forstått og som er ærlig. Når man får beskjed om å skru opp strømmen og at vi skal hjelpe dem med regningen, så må det skje. Da er det to problemer med det. Det ene er at kommunene slett ikke har penger til å betale økte sosialhjelpsutgifter, og det andre er regelverket rundt sosialhjelpen. Hvis man kommer dit med regningen nå, er pensjonist og f.eks. har en bil – det kan være den bilen som gjør at man kan fungere på en grei måte og klare seg sjøl framover – er regelverket faktisk slik at da må man selge bilen for å få hjelp. Kan Regjeringen tenke seg å endre noe på disse reglene i den ekstraordinære situasjonen som har oppstått nå, slik at folk får hjelp, og at det løftet som er gitt bl.a. av Regjeringen, blir oppfylt?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg har et spørsmål til justisminister Dørum. Før i dag har justisministeren vært inne på hvor viktig det er at vi har et innhold i soningen som gjør at når folk kommer ut igjen, har de en rimelig mulighet til å greie seg, slik at de ikke havner i nye kriminelle forhold veldig raskt. Da er det veldig interessant å se hva samfunnet stiller opp med når de kommer ut. Det som dessverre skjer med veldig mange, er at de kommer ut til ingenting. Særlig kommer de ut til en situasjon der de ikke har noe sted å bo. Da havner veldig mange av dem i det vi kaller hospits. Det er steder som jeg har besøkt, og som er sånn at ganske grovt kriminelle som jeg kjenner, rømmer derfra. De sover heller ute enn å være der. Man har ikke noen særlig sjanse til å komme seg på beina igjen hvis man havner i et sånt miljø. Hva slags sikring mener justisministeren det må være for at vi skal komme ut av denne uheldige spiralen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg takker for svaret. Men jeg vil da utfordre til dette samarbeidet i spontanspørretimen nå og derfor stille et oppfølgingsspørsmål til sosialminister Ingjerd Schou. Vi vet at dette også dreier seg om, slik som justisministeren nå sa, folk som kommer ut fra rusbehandling. Veldig mange av dem havner også på hospits – inn i en situasjon der veldig mange andre har det samme problemet – og jeg tror jeg hadde vært der nøyaktig ett døgn eller to sjøl før jeg hadde vurdert det, hvis jeg hadde måttet bo under sånne forhold. Alle kan tenke seg at dette er en politikk som på en måte mangler totalt hode. Er sosialministeren enig i at vi bør få på plass et lovverk som gir myndighetene en plikt til å skaffe et varig og godt og trygt botilbud til dem som kommer ut fra en slik situasjon, sånn at ikke alle ressursene vi putter inn i dette, er bortkastet, og sånn at vi sparer menneskene og greier å skaffe dem et verdig liv?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-01-15:
Senterpartiet har i lag med SV fremja forslag om eit toprissystem på straum, noko som vil innbera at eit vanleg hushald på ein annan måte enn i dag kan ha ein føreseieleg pris, og at det forbruket som går utover eit visst minimum, blir til ein høgare pris. Eg reknar med at Regjeringa vurderer det forslaget nøye. Så må eg seia at det blir for lettvint av både energiministeren, Jon Lilletun og sosialministeren å visa folk til sosialkontoret, når no den eine sosialsjefen etter den andre står fram og fortel at det ikkje er samsvar mellom det sosialministeren seier i dag, og regelverket slik som det blir praktisert ute. Vil ho endra regelverket slik at det blir samsvar? Vil ho òg syta for at kommunane får kompensasjon, noko som er høgst nødvendig?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-01-15:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til sosialministeren: «Statsministeren har varsla opptrapping av innsatsen for fattige. Med høge straumprisar må kommunane rekna med auka utbetaling av sosialhjelp til dei brukarane dei i dag forheld seg til. Det er òg grunn til å tru at fleire familiar og einskildpersonar enn i fjor har behov for økonomisk stønad. Kva strategi har statsministeren for 2003 for å hindra at talet på fattige går opp i staden for ned i Noreg?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-01-15:
Regjeringa sin handlingsplan mot fattigdom er bra, så langt han rekk. Men 335 mill. kr er mindre enn ein femtedel av det utjamningsmeldinga la opp til . Køane hjå Frelsesarmeen før jul, eit aukande tal folk utan arbeid og tyngjande straumutgifter skulle tilseia forsterka innsats. Så er Regjeringa sitt svar maks 700 kr i auka bustøtte. Eg føreset at Regjeringa sjølv kjenner prisane så godt at dei veit at dette er utilstrekkeleg. Eg er overraska over at dei andre svara til Regjeringa så langt har vore: Vend deg til sosialkontoret! I eit år då ein skulle trappa opp innsatsen for fattige, kan ein enda opp med fleire sosialhjelpsklientar, og ein kan enda opp med eit aukande tal som ikkje får hjelp frå sosialkontoret, fordi ein ikkje vil endra det regelverket som er i dag. Er verkeleg det det einaste statsråden har å stilla opp med?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-01-15:
Det er rett at dette handlar om 700 kr pluss 450 kr som er løyvde før. Men det er jo ei rekkje hushaldningar som har langt større utgifter. Avlat er eit kjent omgrep. For meg synest dette å vera eit avlat, eit forsøk på å kjøpa seg fri frå ein situasjon som er langt vanskelegare enn det statsråden no framstiller det som. Det er umogleg for mange sosialsjefar i dag å stilla opp med hjelp til mange klientar som vender seg til dei, fordi dei har ein knallstram kommuneøkonomi hengande over seg. Det er utilstrekkeleg at statsråden då svarer at Regjeringa vil følgja utviklinga nøye, og det er overraskande for meg at ikkje statsministeren bad om utsetjing av dette spørsmålet, slik at han sjølv kunne presentert nokre meir overordna tiltak. Vil statsråden stilla opp med meir pengar til kommunane i revidert budsjett?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Det er vel ingen tvil om at når den første strømregningen nå kommer, kommer veldig mange mennesker i en svært vanskelig økonomisk situasjon. Og som det har vært nevnt her før, har både Regjeringens medlemmer og representanter for Regjeringen stått fram og sagt at de som kommer i en slik situasjon, skal få den nødvendige hjelp. Det må en på en måte stole på. Men når det første eksemplet dukker opp, som vi så på en av TV-kanalene i går, ser det ut som det motsatte skjer. Er det virkelig slik, som ministeren nå sier, at det ikke er behov for å endre regelverket for å fange opp de tilfellene hvor det åpenbart er behov for hjelp? Skal en legge så sterk vekt på formuesforhold, f.eks. en bil, at en faktisk må selge bilen før en kan få hjelp til å betale den ekstraordinære strømregningen som kommer i februar/mars? Kan vi ha det slik? Dette kan jo rive ned grunnlaget for å delta i arbeidslivet for en person som kommer i slike økonomiske vanskeligheter.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg har et spørsmål til justisministeren. Køene for å sone i norske fengsler har de siste åra nærmest eksplodert. Siden Dørum overtok som justisminister, har køene økt fra 1 500 til over 2 500. Det har resultert i at folk som har begått alvorlige forbrytelser, må vente lenge på soning etter at dommen deres har falt. For ofrene og samfunnet er det helt uforståelig, og det er uakseptabelt. I tillegg bryter det ned det rettssystemet vi har. I tillegg vet vi at varetektssituasjonen er kritisk. Vi får stadig vekk meldinger fra hele landet om at notorisk vinningskriminelle blir løslatt fra varetekt, stikk i strid med politiets og domstolenes ønske. Ofte begår de også nye forbrytelser etter at de er sluppet fri. Justisministeren har nå hatt et og et halvt år på å finne ut hva han vil gjøre med soningskøene. Arbeiderpartiet mener at det er klart at man nå må få et svar på følgende: Når er det mulig å få avviklet soningskøene, og når vil justisministeren presentere en plan for å få avviklet dem?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Men jeg vil fremdeles etterlyse en konkret plan, for det som er problemet med hele framdrifta for soningen, er at det finnes ingen plan og ingen systematikk, at det hele tida kun blir klatting. I tillegg vet vi både i forhold til Vardåsen og de tiltakene som er satt i verk, at det blir litt sånn brannslukking i etterkant, og vi vet at soningskøene fremdeles øker. Vi vet også at soningskøene ikke bare øker som følge av flere dommer og at politiet har blitt mer effektivt; det paradoksale er at de også øker på grunn av stengte avdelinger og mangel på penger. Like før jul fikk vi vite at en hel avdeling er stengt på Ullersmo, og at det også står tomme plasser ved Skien fengsel. I tillegg vet vi at skoleavdelingen ved Ringerike fengsel i perioder har vært stengt. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvor mange plasser i eksisterende fengsler kan åpnes ved at det bevilges ekstra penger til fengslene? Jeg vil minne statsråden på at Arbeiderpartiet står parat til å gi oppbakking dersom man endelig er villig til å tildele mer penger til fengslene.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
De spørsmål som er tatt opp her, ble grundig presentert og også drøftet i forbindelse med statsbudsjettet for 2003. Jeg skal gå inn på noen av de helt konkrete forholdene. Det ble pekt på at man kunne redusere noe av presset på soningsplasser ved aktivt å bruke samfunnsstraff. Det er det bred enighet om i Stortinget. Det ble det i fjor tatt skritt for å gjøre noe med, og det vil bli aktivt fulgt opp i år. I tillegg ble det gjennom revidert nasjonalbudsjett i fjor og også gjennom totalbudsjettet for inneværende år tatt skritt for å øke soningskapasiteten med et betydelig antall plasser, bl.a. i forbindelse med Vardåsen ved Kongsvinger, og også ved nye celleplasser bl.a. i Skien og Trondheim, og også ved at det blir frigjort celler som har vært brukt til varetekt i Oslo fengsel, og som Oslo politidistrikt har disponert. Den andre delen av spørsmålet som ble reist, gikk på en akuttsituasjon ved årsskiftet, hvor det var mangel på varetektsplasser. Det ble da umiddelbart tatt initiativ slik at seks celler som var med i planene for inneværende år, ble gjort disponible for politiet i den mest pressede del av landet hvor dette var aktuelt, nemlig på Østlandet før jul. Det er også under ferdigstillelse elleve celler i Trondheim. Vi følger selvfølgelig opp alt, slik at man ikke skal ende i den situasjonen som representanten har tatt opp. Prioriteringen ved soning er følgende: 1. Varetekt2. Alvorlig og grov kriminalitet bl.a. knyttet til gjenger3. Voldskriminalitet Jeg tror at summen av de tiltakene vi har med å sette inn samfunnsstraffen rettidig for å unngå at folk ikke ender til soning, at vi gjør mer i forhold til ungdom, at vi i en beskjeden grad har brukt dublering – det var 29 dubleringer i november i fjor – at vi bygger ut den kapasiteten som Stortinget er kjent med, og at Regjeringen også kommer tilbake med de planer som bl.a. er skissert i statsbudsjettet for 2003, vil bringe samsvar mellom folks rettsfølelse og det at folk kan sone rettidig, slik som representanten er opptatt av.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
Det er informert om at avdelingen på Ullersmo som er omtalt, stod ledig av andre grunner enn at den ikke ble brukt, fordi det var en del av soningsregimet ved institusjonen. Men jeg har tatt initiativ til at disse cellene kan klargjøres i løpet av dette året slik at de blir tatt i bruk for å øke soningskapasiteten. Cellene i Skien, som ble nevnt, ble som nevnt klargjort og var ferdig til bruk før jul. Den planen som skisseres, er en serie tiltak som ligger i budsjettproposisjonen for inneværende år. Her er det nok å minne om at det har vært en tverrpolitisk vilje i Stortinget til å bygge ned køer, fordi det også har vært slik at noe av den synden jeg bestyrer, også delvis er en arvesynd. Jeg skal ikke dvele ved arvesynden, men jeg skal dvele ved den mulighet at man i fellesskap løfter seg ut av en umulig situasjon. Det har det vært en bred vilje i Stortinget til å gjøre, bl.a. ved et utmerket samarbeid omkring Vardåsen-anlegget. Jeg vil løpende følge situasjonen og ved ulike tiltak sørge for at disse køene kan bygges ned og reduseres, og vil komme tilbake til det i naturlige sammenhenger, som kan være revidert nasjonalbudsjett og budsjettet for 2004.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
Det er veldig fint at vi får en reprise på den debatten som fant sted for, dessverre, en litt for tom sal da vi behandlet budsjettet før jul. Derfor kan jeg gjenta at kriminalomsorgsbudsjettet ble styrket med et betydelig beløp, i underkant av 90 mill. kr, og ble ytterligere styrket i budsjettforliket med Fremskrittspartiet med 10 mill. kr, slik at rammen er økt betydelig i forhold til det som har skjedd de senere år. En del av dette har gått til kapasitet, men en del har også gått til innhold. En innholdsstyrking på 14 mill. kr er gått til å fullføre et promilleprogram i samtlige av landets fylker, det er gått til å innføre på nytt muligheten til § 12-soning, altså at de som har rusproblemer, kan sone i en institusjon framfor å sitte inne, og det har gått til ulike former for sinnemestringsprogram, 1,5 mill. kr, noe som vil styrke kvaliteten på soningen. I tillegg vil vi legge stor vekt på det som heter forvaltningssamarbeid, at folk på vei ut fra fengsel kan komme i en situasjon hvor det er et samarbeid mellom kriminalomsorgen, sosialmyndighetene og arbeidskraftmyndighetene, slik at man ikke ender i et sosialt tomrom. Summen av disse tiltakene vil bidra til å bedre kvaliteten ved soningen og unngå, så langt vi kan gjøre det, at folk vender tilbake.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
Her var det to spørsmål. Samfunnsstraff skal brukes der det etter loven skal brukes. Men det er dessverre slik at det er forskjellig praksis i fylkene. Østfold er et glitrende eksempel på et fylke hvor det gjennom lang tids samarbeid mellom kriminalomsorgen, påtalemyndighetene, advokatene, politiet og domstolene er utviklet et system slik at samfunnsstraffen brukes mye. Så finnes det fylker hvor det praktisk talt ikke skjer noe. Det vi da vil sørge for, er at samfunnsstraffen blir tatt i bruk etter sin hensikt – etter sin hensikt - ikke for å spare penger, men fordi det er fornuftig at folk skal gjøre opp for seg på en egnet måte. Vi kan heller si at vi misbruker penger i dag ved at folk som skulle vært utsatt for samfunnsstraff, ikke blir utsatt for det, men i stedet blir satt i en soningskø, og her er representanten Kvakkestad og jeg helt enige. Til det andre spørsmålet. Vi har en norsk straffegjennomføringslov. Den er basert på straffegjennomføring i Norge, og basert på at man skal rehabiliteres her i landet. Vi har likevel undersøkt om det finnes ledige plasser i land som likner oss så mye at vi kan si at vi ikke bryter med Stortingets hensikter da loven ble behandlet. Vi har sjekket i nordiske land, og det finnes ikke ledige plasser. Det blir nesten oppfattet som at vi eksporterer et problem til andre. Vi må feie for egen dør og løse dette i vårt eget land. Det har vi delvis gjort i forslaget til inneværende års budsjett, og vi vil komme tilbake med ytterligere tiltak.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
Promilleprogrammene er vedtatt innført for dette år, og jeg forutsetter at de starter så snart som mulig dette året. De vil være et alternativ til ubetinget fengsel, så de vil påvirke hvor mange som eventuelt kommer i soningskøen. Når det gjelder samfunnsstraffen, har jeg, på tidligere prisverdige initiativ bl.a. fra Arbeiderpartiets representanter, vist at vi jobber systematisk i hele landet for å spre det glade budskap fra Østfold. Look to Østfold! Det er bare å krysse fjorden i ikke nevnte fylker – ingen nevnt, ingen glemt – så kan man på den andre siden av Oslofjorden se hvordan de gjør det i Østfold. Og det er klart at følger man Østfold-eksemplet i hele landet, vil det slå inn på samfunnsstraff for nye tilfeller. Men vi har ingen hjemmel for å gi amnesti for dem som står der. Når det gjelder statistikken, har representanten Rui rett i den forstand at vi ikke har fått nye tall, men innenfor tallene finnes det den typen dommer. Det er derfor vi har tatt initiativ for å finne ut: Hvor mange av disse kunne være et potensial for samfunnsstraff? Det kommer jeg aktivt til å følge opp.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
Må det være tillatt å si at justisministeren er blitt meget inspirert av Østfold, både den gangen han var samferdselsminister, over evnen til å løfte, og også i denne sammenheng. Så Østfold skal man hedre!
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-01-15:
Representanten reiste et spørsmål som egentlig inneholder følgende kjerne: Hvis det ikke skjer et fornuftig møte mellom sosialpolitikken og justispolitikken, taper vi i justispolitikken. Svaret på dette er at vi i altfor lang tid har hatt et for tilfeldig og skrøpelig samarbeid mellom dem som burde dra sammen. Jeg har lenge hatt følgende hovedtese som politiker: I Norge ligger det mange frosne kroner i frosne revirer. Jeg har selv opplevd det, for å være positiv, de stedene hvor folk drar sammen. La meg starte med det som faktisk fungerer godt: Vi har et utdanningsopplegg inne i fengslet som gir folk en sjanse. Men vi har et sporadisk og ikke godt opplegg i forhold til sosialtjenesten, som bl.a. lå i representantens spørsmål. Og vi har et opplegg som skal begynne å fungere i forhold til arbeidsplasser. Noen av mine ambisjoner er å sørge for at forvaltningssamarbeidet bringes inn i gode og faste former, for jeg tror det er helt nødvendig for at man ikke skal ende på utsiden med en plastpose, slik representanten beskriver det, og for at vi ikke nærmest skal produsere gjengangere helt unødvendig. Det er ett av de områdene hvor jeg vil bruke mye energi, selvfølgelig i samarbeid med andre statsråder, og også prøve å finne kontakt mellom forvaltningsnivåene, altså stat og kommune. Vi har et slikt eksempel når det gjelder tiltak mot rus, som impliserer samarbeid mellom kommuner og forskjellige departementer. Dette er min tenkemåte også i forhold til kjernen i det spørsmålet som ble stilt. Jeg er helt enig i at hvis man ender i et hospits, er sjansen slik som representanten har beskrevet det. Her er man da oppe i et samarbeid med kommuner om fornuftige botilbud, kvalitetssikrede botilbud, som jeg f.eks. vet at byrådet i Oslo har satset ganske mye på å få til.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Én ting er det kvantitative – hvor mange nye soningsplasser vi klarer å skape. Men det viser seg jo at norske fengsler helt tilbake til 2001 aldri har hatt så mange fanger innom dørene. Og da er spørsmålet: Hva gjør vi med fangene når de har kommet innenfor dørene? Det var også bakgrunnen for Arbeiderpartiets forslag ved siste statsbudsjettbehandling, da vi ønsket å bevilge 50 mill. kr ekstra til kriminalomsorg. Når man kommer innenfor, skal man også ha en mulighet til å komme ut av disse fengslene som rehabilitert. Vi vet at andelen av både psykiatri- og rusproblemer og andre sosiale problemer er økende, og jeg ønsker å spørre justisministeren om det er slik at de rammene som nå foreligger for kriminalomsorgen, bidrar til at ressursene pr. innsatt faktisk går nedover og vil gjøre det vanskeligere å rehabilitere disse, og hva han vil gjøre med dette.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
«Hedmark topper ulykkesstatistikken i trafikken. Samtidig vet vi at investeringsnivå og driftstilskudd pr. kilometer veg i Hedmark er av det laveste i landet. Vegkvalitet er avgjørende for trafikksikkerheten. Både Rv 2 og Rv 3 samt E6 gjennom fylket bør nå prioriteres ved siden av satsing på tog og buss. Innlandets næringsliv er dessuten avhengig av et bedre samferdselstilbud. Vil statsråden nå foreta seg noe både på kort og lang sikt for å bedre situasjonen?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg takker for svaret, som etter min mening er en god analyse i forhold til hvordan situasjonen er. Jeg syns samferdselsministeren skal ha honnør for det. Det er ingen grunn til nå å reise en debatt om hvorvidt det er alvorligere i Hedmark enn i andre steder av landet. Tallene fra 2002 gir isolert sett for Hedmarks del signaler til oss alle om at her har vi mye å hente på de områdene som samferdselsministeren peker på. Mitt spørsmål er: Når man får slike tall i Samferdselsdepartementet, gjør det inntrykk utover de planene som ligger der, og kunne man faktisk nå tenke seg å forsere noen av planene? Særlig når det gjelder Rv 2, Rv 3 og E6 ser vi at dette henger veldig sammen med standarden på disse veiene. Der ville man hatt mye å hente hvis man hadde kunnet forsere noen av de planene som ligger i departementet. Det jeg mener statsråden bør svare på og komme på banen med, er om det er – det er vel snart budsjettkonferanse også – muligheter for å legge ekstra trykk på dette. Er det noen mulighet for at dette blir forsert for Hedmarks del?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg registrerer igjen at vi er enige om situasjonen. Jeg tror også vi i stor grad er enige om hvilke virkemidler man bør bruke. Men jeg vil våge den påstanden at for innlandets del, vil Hedmark og Oppland være de fylker hvor man først og fremst kunne tjene mye på å utbedre veiene i forhold til trafikksikkerhet. Men ikke bare det, man ville også få en vinn-vinn-situasjon i forhold til at man da faktisk også tok det grepet som næringslivet særlig etterlyser i innlandet, nemlig å få en bedre kollektivtransport, bedre godstransport på tog og bedre veier til framføring av varer. Det har hele tiden ligget i Sem-erklæringen og vært Regjeringas intensjon å hjelpe næringslivet nettopp med denne type strukturmidler, og det ville gjøre sitt til at man faktisk fikk en vinn-vinn-situasjon for innlandet, både når det gjelder trafikksikkerhet og økonomi. Ser statsråden at en slik vinn-vinn-situasjon vil oppstå for innlandet hvis man nå forserer noen veiplaner for Hedmark og Oppland?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Jeg forstod at statsråden i sitt svar mente at samfunnsstraff skulle brukes ikke bare der det hadde best effekt, men for å spare penger innen fengselsvesenet. Dette viser en klar kriminalpolitisk profil. Men et av de store problemene, uansett, er at straffedømte og varetektsfengslede slippes løs fordi det mangler fengselsplasser. Nå tar det lang tid før den kapasiteten økes av faste plasser i Norge. Kan statsråden se alternative løsninger som kan avhjelpe situasjonen raskt, f.eks. ved å se til England?
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg er enig med justisministeren i at vi har hatt debatten om soningskø før, men køen øker altså betydelig. I går fikk vi tall som viser at 2 115 av de dommene som ikke er sonet, har en strafftid på under 90 dager og en gjennomsnittslengde på 38 dager. Det er også 563 promilledommer som ikke er sonet ennå. Justisministeren var selv inne på dette med at vi har innført samfunnsstraff. Men jeg skjønner ikke hvorfor den ikke nå begynner å virke skikkelig. Mange av disse menneskene som er blant de 2 100, kunne etter min oppfatning hatt bruk for samfunnsstraffen. Da er jeg ute etter å få vite om justisministeren gjør noe spesielt for å få samfunnsstraffen til å virke, og eventuelt om det finnes andre alternativer som justisministeren også kan komme med i tillegg til samfunnsstraff. Så vet vi at vi skal ha promilleprogram i hvert fylke. Når starter de ordentlig opp i hvert fylke?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg har et spørsmål til sosialministeren. Norsk Forbund for Utviklingshemmede melder om tvangsflytting av utviklingshemmede og at det er et utbredt problem. Kommunene flytter mennesker mot deres vilje ensidig av økonomiske hensyn. SV hadde et spørsmål til sosialministeren angående problemstillingen i desember og fikk svar da. Sosialministeren påpekte den gangen at Regjeringen til våren skal legge fram en stortingsmelding om mål, strategier og tiltak i politikken for funksjonshemmede. Likevel er det jo i øyeblikket dette skjer. En rekke psykisk utviklingshemmede blir flyttet i norske kommuner, og det virker som om det er to årsaker til det. Den ene er naturligvis den økonomiske situasjonen norske kommuner er i. Den andre er at det synes som om lovverket ikke er klart med hensyn til hva slags hjemmel, eller mangel på hjemmel, som eksisterer, knyttet til muligheter for flytting. Jeg vil spørre sosialministeren, spesielt i forhold til lovverket: Vil sosialministeren se på lovverket og eventuelt ta initiativ til lovendring for å hindre at denne situasjonen kan fortsette?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
For en person som ikke har en funksjonshemming, vil det nokså åpenbart være et overgrep dersom man gjennomfører tvangstiltak, eksempelvis tvangsinnleggelse på en psykiatrisk institusjon, eller foretar andre typer tvangsmessige tiltak. Det vil bli oppfattet som et overgrep. En rekke psykisk utviklingshemmede kan være relativt normalt fungerende dersom det stilles ressurser til rådighet, eksempelvis i form av hjemmebasert omsorg, eller at pårørende er innom, noen bor kanskje i tilslutning til pårørendes hjem osv., og de er mentalt så velfungerende at dette oppleves av den psykisk utviklingshemmede som et overgrep, akkurat på samme måte som det oppleves av andre. Når kommune etter kommune kan gjennomføre dette, kan det virke som om lovverket ikke er klart, ikke er presist, med hensyn til å kunne hindre at tiltak skjer. Derfor er det nærliggende å spørre om statsråden helt presist i forhold til lov om psykisk helsevern og lov om sosial omsorg eller annet lovverk eksplisitt vil ta tak i dette for å hindre at det skjer.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg har følgende spørsmål til kultur- og kirkeministeren: «NRK planlegger nedleggelser av distriktskontorene, men signaler så langt tyder på at distriktskontoret i Sogn og Fjordane skal bestå som et kompetansesenter for nynorsk språk. Ser statsråden at det samme argument har gyldighet i Finnmark knyttet til det samiske språket?»
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg takker for svaret. Jeg har oppfattet ut fra det jeg har kunnet finne ut, at det er tre endringer fra det opprinnelige forslaget som statsråden satte ned foten i forhold til. Det ene er at Finnmark får en egen morgensending. Det andre er at det skal etableres et tettere samarbeid med Sámi Radio, og at det i tillegg skal bli opprettet en ny stilling som flyttes fra Marienlyst og til NRK Finnmark. Med bakgrunn i de endringer som jeg her beskriver i forhold til NRK Finnmark, hva er det som gjør at statsråden fant grunnlag for å sette ned foten forrige gang, mens de signaler som kommer, så langt tyder på at hun ikke er villig til å gjøre det nå?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Innledningsvis oppfatter jeg at to av de stillingene er rene omrokkeringer internt, den ene fra Sámi Radio til NRK Finnmark og den andre bare en intern flytting mellom to av lokalkontorene i Finnmark. Så til det som gjelder selve NRKs distriktsprofil. Vi har jo sett i en rekke saker – jeg vil trekke fram Mehamn-ulykken som et eksempel på det – hvordan man får lokal fokusering på en sak som så får nasjonale dimensjoner. Det er klart at jeg kjenner eksemplene fra mitt eget hjemfylke, Finnmark, best, men jeg går ut fra at det fins slike eksempler fra alle lokalkontor. I det øyeblikket man begynner å slå sammen kontor fra ulike distrikter, slik at man ikke har dette representert fylkesvis, er det også perspektiver knyttet til det fylkesvise i et distriktsperspektiv som kan gå tapt. Ser statsråden at på sett og vis vil en sentralisering av den typen funksjoner også kunne bidra i den generelle sentraliseringsbølgen? Forståelsen for distriktene og det typiske – skal vi si – distriktspolitiske aspektet ved ulike politiske beslutninger kan jo bli mer fraværende dersom vi får færre distriktskontor.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-01-15:
I de tilfeller hvor denne flyttingen er å regne som tvangsflytting, er det vel slik at sosialloven kapittel 6A og det som gjelder begrensning i bruk av makt og tvang, skal godkjennes av instans utenfor kommunen og utenfor sosialetaten. Jeg synes det er veldig passivt av sosialministeren å si at dette vil vi se på i en melding. Jeg synes at man her øyeblikkelig bør gripe inn og se på om ikke lovverket som nettopp skal ta hensyn til begrensninger i bruk av makt og tvang, bør brukes her med en gang. Så er spørsmålet: Hva er Regjeringen og sosialministeren villig til å gjøre ressursmessig for at kommunene ikke skal presse på for å flytte sammen psykisk utviklingshemmede, noe som er helt i strid med reformen, slik den er utformet og skal praktiseres? Vil Regjeringen nå gå inn og legge mer penger inn i kommuneøkonomien, bl.a. til ressurskrevende brukere?
Ola T. Heggem (Senterpartiet), 2003-01-15:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til kultur- og kirkeministeren. Styret i NRK har på nytt gjort vedtak om å gjennomføre sammenslåing av en rekke distriktskontor. Nedlegging av distriktskontor kan ikke anses som mindre omorganisering og omprioritering, men er tvert imot en disposisjon som vil kunne påvirke lytternes tilbud og den redaksjonelle linje i distriktssendingene. Slike omfattende endringer bør legges fram for Stortinget, slik Stortinget tidligere har gitt uttrykk for. Strategien til NRK er tydeligvis å ta fylke for fylke, og på den måten omgå Stortingets ønske og hindre en helhetlig debatt om NRKs distriktsstruktur her i nasjonalforsamlingen. Med bakgrunn i de endringene som allerede er gjennomført og de prioriteringene som både administrasjonen og styret i NRK har framvist, mener Senterpartiet at Stortinget uansett bør diskutere distriktskontorstrukturen, nettopp fordi dette har en så stor betydning for lyttere og seere over hele landet. Jeg har tidligere forstått statsråden dit hen at spørsmålet om ytterligere sammenslåinger av distriktskontor er en sak som statsråden som NRKs generalforsamling ville bringe inn for Stortinget. Vil nå statsråden sørge for at Stortinget får seg forelagt denne saken, med bakgrunn i det strukturvedtaket som nettopp er gjort i NRKs styre?
Ola T. Heggem (Senterpartiet), 2003-01-15:
Jeg takker statsråden for svaret og vil presisere at Senterpartiet er glad for de vedtakene som er fattet i forhold til å opprettholde Sogn og Fjordane. Jeg har lyst til å legge til det nå. Men jeg har lyst til å spørre statsråden om hvor statsråden egentlig ser for seg at grensen går, om statsråden under noen omstendighet har tenkt å etterkomme Stortingets ønske om en helhetlig debatt om NRKs distriktspolitiske profil. Hvor går egentlig grensen for når Stortinget skal ha en slik sak?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Den saka som representanten refererer til, er til handsaming i departementet no om dagen, og det er ikkje trekt nokon konklusjon om korleis ein skal handsama ho. Eg vil leggja til at eg av signal frå Stortinget òg har fått inntrykk av at det ikkje er noko stort ynske om at saka skal opp i Stortinget. Eg meiner vel òg sjølv at dei endringane som skjer i denne omgangen, er av ei slik art at generalforsamlinga òg kan la vera å handsama dei. Ein kan godta det vedtaket styret har gjort. Dette er til vurdering i departementet, og eg har ikkje trekt nokon konklusjon om om det blir ei ekstraordinær generalforsamling, men eg ser ikkje for meg at dei endringane som ligg i styrets vedtak, vil føra til at Stortinget skal handsama styrevedtaka. Eg forstår òg at det ikkje er eit fleirtalsynske frå Stortinget at dette skal koma til Stortinget.