trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2020-12-03:
Det er veldig mange gode løfter til gode formål i Senterparti-budsjettet, men samtidig er det vel slik at pengebruken ideelt sett bør henge sammen med politikken, det vi kaller «# helheten». Én ting er at Senterpartiet er mer løsslupne med oljepengebruken enn de kanskje har vært. De bruker faktisk mer enn Arbeiderpartiet og Rødt til sammen. I tillegg bruker partiet penger som er frigjort gjennom reformer Senterpartiet er erklærte motstandere av, f.eks. ABE-reformen, eller jernbanereformen, som har spart fellesskapet for 12 mrd. kr. Disse pengene salderer Senterpartiet vei- og asfaltsatsing med – m.m. Mener Senterpartiet det er troverdig budsjettering å bruke penger man ikke har eller egentlig ikke skulle ønske at man hadde, når man er et parti som vil styre landet?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2020-12-03:
La meg følge opp litt mer på bruken av Monopol-penger. I motsetning til flertallet av det norske folk vil Senterpartiet melde oss ut av EØS. Jeg skal ikke gå nærmere inn på hva det kan bety for velferden, men nøyer meg med å fastslå at EØS-bidraget er bundet opp i avtaler som går over flere år. Samtidig er det sånn at det er EU-samarbeidet som gjør at vi faktisk sikrer nordmenn tilgang på koronavaksine. Mener representanten Vedum at 3,6 mrd. kr av de EØS-midlene som vi er forpliktet til å betale ut i henhold til de avtalene vi har, er reelle penger som kan disponeres til andre formål i budsjettet for 2021, altså brukes to ganger? Er ikke dette egentlig bare luftpenger? Aftenposten sier at det er en politikk som ikke er i tråd med norske interesser, som vil svikte norske innbyggere.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2020-12-03:
En gjennomgangsmelodi fra Arbeiderpartiet i denne debatten har vært å mane fram en elendighetsbeskrivelse av både utviklingen i Norge og håndteringen av koronakrisen. Representanten Svein Roald Hansen grep sågar til et bibelsitat for å få fram poengene sine. Små forskjeller i et samfunn er en veldig viktig verdi. Men Arbeiderpartiets forsøk på å beskrive Norge som et forskjellssamfunn med sviktende velferd går likevel for langt når vi vet at Norge er et av samfunnene i verden med de absolutt minste forskjellene i alle aspekter, noe som er fastslått av både FN og OECD. Så hva er Arbeiderpartiets gullstandard? De største forskjellene er mellom dem som er i jobb, og dem som står utenfor. Hva gjør Arbeiderpartiet i en krisesituasjon der 200 000 står i koronarelatert ledighet? Jo, de øker skattene med 7 mrd. kr direkte rettet mot bedriftene – og det i en tid da vi mer enn noen gang trenger å skape flere jobber i private virksomheter, for det er jo disse jobbene som faktisk betaler for velferden. Arbeiderpartiet prøver å framstille det som om formuesskatt er en rikingskatt. Da glemmer de at den skatten faktisk er en skatt på verdier i bedrifter – på trelast på lager, på båter som nå ligger i opplag, på maskiner som står i smørehallen. Det er en skatt som må betales uavhengig av om bedriften går med overskudd eller ikke, og i en krisetid kan det være fatalt. Arbeiderpartiet unnlater også å fortelle at formuesskatt er en særskatt på norske familieeide bedrifter, der 90 pst. av jobbene i privat sektor faktisk er, og som utenlandske eiere slipper å betale. Arbeiderpartiet vil altså videreføre og forsterke diskrimineringen av norsk privat eierskap. Det tok Arbeiderpartiet ca. én uke å avlyse lovnaden om at 7 mrd. kr i økte skatter på jobber er et makstak. Nå finnes det ikke lenger noen øvre grense. Ja, det er vel for å finansiere alle de valgløftene som ikke er finansiert i det alternative budsjettet. Hva med å lytte til bedriftene og næringslivet, til NHO? De sier at statsbudsjettet viser veien ut av krisen, og at både redusert formuesskatt, lavere avgifter og grønne virkemiddelpakker er viktig for bedrifter over hele landet. Vi må ta ansvar, sier Arbeiderpartiet. Ja, vi tar ansvar. Vi skal ta Norge ut av krisen, men veien videre går ikke gjennom en større offentlig sektor og mer stat. Jobbene vi mister, må erstattes av nye jobber i private virksomheter, og da kan vi ikke sende regningen til bedriftene, slik som Arbeiderpartiet gjør.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2020-12-03:
Jeg opplever at de fleste talerne har snakket om et bredt spekter av sin politikk, om hva de ønsker å gjennomføre, mens representanten Vedum snakket mest om hva han var misfornøyd med med andre partier. Det er greit å peke på hva man er misfornøyd med, men jeg synes vi veldig ofte hører representanten Slagsvold Vedum snakke om alt som er galt, men veldig lite om løsninger. Det er mange politikkområder der jeg gjerne skulle hørt mer om hva Vedum og Senterpartiet mener. Innvandring, f.eks., snakker Vedum veldig sjelden om. Jeg skal ikke forvente at man skal dra ut hele sin politikk nå – det hadde man kanskje klart på et minutt – men jeg kan heller utfordre på ett spørsmål. Vi foreslår nå – og prøver å få flertall for – å utvide midlertidig opphold fra tre til fem år, noe representanten Listhaug redegjorde for i sitt innlegg. For å gå litt konkret inn på det ønsker jeg å spørre: Hva mener egentlig Senterpartiet om det forslaget?
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2020-12-03:
SVs alternative budsjett er både et storstilt angrep på norske bedriftseiere og et budsjett som rammer kysten hardt. Hvordan kan jeg si det? Jo, for det første øker man skatten på arbeidende kapital til 100 pst., helt opp. Mens vi andre snakker med verft, bilverksteder og hotell som nå er i krise og ser røde tall, mener SV det er riktig medisin å be disse eierne hente ut mer penger fra en bedrift som allerede er blakk. De vil fjerne og erstatte hele skattesystemet for olje- og gassnæringen, en næring som sysselsetter flere hundre tusen på arbeidsplasser over hele landet, men spesielt langs kysten. Mens flertallet i denne salen forhandler fram bedre vilkår, vil SV øke uforutsigbarheten ytterligere. Til slutt: SV vil skrote hele fergefri E39 og mener det er greiest at våre eksportbedrifter må stå i kø, ha usikkerhet og mindre effektive veier – tre grep som rammer kysten hardt. Mitt spørsmål er: Er noen av disse punktene fra SVs alternative statsbudsjett feil?
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2020-12-03:
Det var en nyttig avklaring. SV har også gått høyt på banen med å angripe oss for oljepengebruk. For det første: I motsetning til SV gjennomfører vi i regjering hele handlingsregelen, nettopp det å bruke handlingsrommet på vekstfremmende skattelettelser – til veier og jernbane, forskning og utdanning – istedenfor å smøre det tynt utover. For det andre har denne regjeringen satt ned nivået i handlingsregelen fra 4 pst. til 3 pst. Det at vi nå har lagt fram et budsjett inkludert en tiltakspakke som utgjør 3,2 pst., og et budsjettforlik som utgjør 3,3 pst., er ikke i strid med handlingsregelen. Det er akkurat slik den skal brukes. Det er riktig at SV bruker minst oljepenger, men de øker også skattene enormt. Forstår SV at det er nettopp den skattepolitikken de fører, som vil svekke statens finansiering ved at verdiskapingen går ned, og at man derfor på sikt må ta mer penger ut av oljefondet?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Ola Elvestuen har vel sammen med de andre finanspolitikerne vært innesperret i et rom i en måneds tid. Man skulle tro de har diskutert de store spørsmålene i vår tid. Men da enigheten kom på mandag, var det ikke de store spørsmålene som ble snakket om – det ble snakket om alkoholavgifter, det ble snakket om hvorvidt man skulle prioritere flyktninger etter hva slags tro de hadde. Det var det de hadde sittet innesperret og diskutert. Så sa Ola Elvestuen i sitt innlegg at elbilfordelene videreføres. Det er en sannhet med modifikasjoner, for denne regjeringen har nå innført en avgift på trafikkforsikring for elbiler. Begrunnelsen for det var at Venstre hadde fått gjennomslag for å øke CO 2 -komponenten i engangsavgiften. Men da enigheten kom, var denne seieren til Venstre totalt nullet ut. Derfor er mitt spørsmål til Ola Elvestuen: Vil elbiler ha flere eller færre fordeler i 2021 enn de hadde i 2020?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Dette er ikke helt riktig. Ola Elvestuen startet med å si at det blir flere fordeler, og så avslutter han med å si at det blir litt dyrere å eie en elbil. Hele seieren til Venstre ble altså nullet ut med et pennestrøk fra Fremskrittspartiet. Det var det som ble resultatet av den enigheten. Da har jeg et spørsmål om en annen seier for Venstre som jeg mener totalt ble nullet ut. Det gjelder den internasjonale bistanden. Under Venstre har det dessverre vært store kutt til fornybar energi i utviklingsland. Men det som var nytt, er at vi i forliket også så at det ble store kutt til det Venstre har sagt har vært en av deres store seiere, nemlig støtte til FNs grønne klimafond. Det ble kutt på 200 mill. kr til det viktige arbeidet for internasjonal klimafinansiering. Ola Elvestuen har vært sentral i dette selv, og han vet hvor viktig det er. Hva slags signal mener Ola Elvestuen at Norge sender når vi nå kutter 200 mill. kr til dette viktige formålet?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Det var rørende å høre Terje Breivik bruke mesteparten av sitt innlegg på å skryte av Fremskrittspartiet. Til og med det grønne skiftet mente han at Fremskrittspartiet hadde gjort bedre. Jeg skal spørre Breivik om en liten post der han ikke har trengt Fremskrittspartiets hjelp. I budsjettforslaget har man opprettholdt støtten på nesten 2 mill. kr til Human Rights Service. For staten Norge betyr det lite, men det sier veldig mye om hvor vi vil være som land. Dette er en rasistisk blogg som oppfordrer til sjikanering av muslimer i Norge. I statsbudsjettet, som Venstre har vært med på, står det: «Tilskuddet skal medvirke til å gi bedre kunnskap om integrering og innvandring i befolkningen, inkludert kunnskap om muligheter og utfordringer.» Hva slags kunnskap mener Terje Breivik og Venstre at Human Rights Service bidrar med for integrering og innvandring?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Takk for det svaret. Det er i så fall nytale fra Venstre. Nå går de aktivt inn og mener det er helt riktig at de skal bruke 2 mill. kr av skattebetalernes penger på en blogg som oppfordrer til sjikanering av norske borgere. De har bedt folk ta bilde av alle eksempler de har på at folk bruker hijab, eller at andre mennesker utøver sin tro. Så det var i hvert fall oppklarende at nå står Venstre fullt og helt bak dette. Da har jeg et annet spørsmål, som går på en mye større post på statsbudsjettet. Det handler om sykelønnen. Vi skal være glade for at vi har hatt en ordentlig sykelønnsordning i Norge, som gjør at folk kan holde seg hjemme når de blir syke. Vi vet at det er en beredskap og et forsvar også i arbeidet mot pandemien. Hvordan tror Terje Breivik at Norge hadde vært forberedt på pandemien og oppfordringen om å være hjemme hvis man er syk, hvis Venstre hadde fått gjennomslag for sitt syn, nemlig å kutte i sykelønnsordningen?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2020-12-03:
Vi høyrer i innlegget frå representanten Elvestuen at Venstre måler sin suksess i pengebruk, ikkje i kva resultatet er. Eitt eksempel på det er bistandspolitikken, eit anna er klimapolitikken. I Framstegpartiet sitt alternative budsjett viser vi ei tydeleg retning for korleis vi kan gjennomføre effektive klimakutt i Noreg til ein ekstremt billig penge. Påskoging, heiter det. Venstre har ikkje vilja vere med på denne typen forslag, som reelt sett bidreg til å auke karbonbindinga, få ned utsleppa og samtidig sørgje for å gjere det på ein kostnadseffektiv måte. Kvifor står Venstre igjen og måler sin suksess i kor mykje pengar dei bruker på klimatiltak med liten verknad, i staden for å gjennomføre tiltak som dokumentert kan verke?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2020-12-03:
Når ein høyrer representanten Kolberg, har eg lyst til å starte med å seie at fagrørsla si betydning etter krigen, også for oppbygginga av det som skjedde i privat sektor, er uomtvisteleg. Det som er problemet i dag, er at det er det ansvaret ein har vore med og teke for den positive utviklinga i privat sektor, Arbeidarpartiet bruker denne debatten til å distansere seg frå. For kva ville dei gamle industrigigantane i Arbeidarpartiet tenkt om at i den største krisa sidan krigen for veldig mange norske bedrifter bruker Arbeidarpartiet moglegheita til å skjerpe skattane på norske arbeidsplassar – ikkje berre formuesskatten, men ei dobling av den føreslåtte auken frå regjeringa i CO 2 -avgifta? Det er ein målretta skatt på norske industriarbeidsplassar kysten rundt. Når det gjeld arbeidsplassane i den norske skipsflåten, som i dag slit med lønnsemda for å få folk tilbake på jobb, har Arbeiderpartiet tradisjonelt vore med og teke ansvar for at vi, også når det røyner på, sørgjer for at det er likviditet og kapasitet i privat sektor til å halde folk i arbeid, noko som Arbeidarpartiet bruker sitt budsjettforslag for 2021 til å forlate. Så prøver representanten Kolberg i det første innlegget sitt, for å leggje lokk på den debatten, å framstille Framstegspartiet som pengefolkets parti. Slett ikkje, vi bruker tvert imot det store handlingsrommet i dette budsjettet til å stille opp for alle dei industriarbeidarane som no opplever at arbeidsplassen er utrygg: i maritim sektor, i entreprenørbransjen, i daglegvarehandelen – dei som ikkje har hatt ein jobb, men som har fått moglegheita til ein jobb, og som vi kan prøve å gjere varig. Bedriftene opplever no at Arbeidarpartiet skal hente ut dei siste kronene dei kunne ha brukt til investeringar i si eiga bedrift for å skape nye arbeidsplassar, fordi Arbeidarpartiet skal ha dei til statskassa. Arbeidarpartiet må snart begynne å gjere ein analyse av sin eigen politikk, konsekvensane av den. Konsekvensen er betydeleg skatteskjerping for norsk næringsliv i ein situasjon der arbeidsplassar er utrygge. Konsekvensen er at norske bedrifter vert frårøva moglegheita til å fortsetje å utvikle industriarbeidsplassar fordi ein skattlegg våre industriarbeidsplassar høgare enn våre konkurrerande land i Europa gjer, og ikkje minst enn ein gjer i Asia. Det er for så vidt befriande, og av og til nesten litt morosamt, å høyre Martin Kolberg raljere over høgresida frå talarstolen. Men det er på tide å vende blikket mot eigen politikk, for konsekvensane av den ville vore fatale for norske arbeidsplassar.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2020-12-03:
Når representanten Kolberg igjen tek ordet, skulle ein kanskje tru det var for å fortelje industriarbeidarar langsmed heile vestlandskysten kvifor Arbeidarpartiet målretta aukar skattane på norske arbeidsplassar, mens deira søsterparti i Europa prøver å halde oppe konkurransekrafta til industrien sin. Men nok ein gong er Martin Kolberg meir oppteken av å fortelje sin eigen versjon av korleis norsk høgreside har sett ut på aksen mellom Youngstorget og Karl Johans gate i eit halvt liv. Men industrien er i ein annan situasjon. Kampen om industriarbeidsplassane står no. Det hjelper veldig lite med historietimar når ein ikkje skjønar kva slags utfordring arbeidsfolk møter. Det er manglande kapital i selskapa til å investere i arbeidsplassane, til å få i gang ein aktivitet, og den situasjonen møter Arbeidarpartiet med å skjerpe skattane for norske arbeidsplassar.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-03:
Det er veldig mange folk og bedrifter rundt omkring i Norge som er hardt rammet, og som frykter for framtiden – folk som står i fare for å miste jobben, bedrifter som står i fare for å gå konkurs. Rett før helgen møtte jeg en restauranteier i Oslo som blank i øynene kunne fortelle meg at han hadde grått mer de siste månedene enn i hele sitt snart 50-årige liv på grunn av at de lovnadene som en blir gitt inntrykk av skal hjelpe, ikke slår til. Det er kompensasjonsordninger som ikke treffer, det er inntektssikringsordninger som ikke treffer, og nå er perioden med lønnsplikt ved permittering gått opp igjen til ti dager, mens den i vår var på to dager, Det en vet, er jo at nettopp lønnskostnader er en veldig stor del av kostnadene både for restauranter og for en del andre hardt rammede bransjer. Hvorfor er ikke Venstre og regjeringen villige til å redusere perioden med lønnsplikt ved permittering igjen?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-03:
Norge er et langstrakt land med aktivitet, med arbeidsplasser, med bedrifter i både bygd og by. Reiseliv er en av de næringene som er særdeles viktig i veldig mange byer og bygder rundt forbi. I sommer møtte jeg Jan Olav i Kjøllefjord – omtrent så langt nord som en kan komme på det norske fastlandet – som har bygd opp en reiselivsbedrift som driver med guidede turer for turister som har kommet med Hurtigruten, tradisjonelt sett. Han var hardt rammet av krisen, ikke på grunn av at smitten var så stor i Kjøllefjord, men fordi turistene uteble. Han hadde nettopp sendt ut varsel om permittering til alle sine ansatte. Fram mot neste sommer kan en kanskje håpe på at en bedrift som den Jan Olav lever av, kan komme litt opp igjen i aktivitet, i knestående. Hvorfor skal en da doble momsen på reiseliv fra neste sommer av?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-03:
Jeg hadde håpet at finansministeren nå kanskje hadde innsett at det å redusere avgifter er viktig for bedrifter som står i og er hardt rammet av krisen. Reiselivsbedrifter som nå ligger med brukket rygg, og som fram mot sommeren kanskje kan håpe på å få noe mer aktivitet, kanskje komme seg opp i knestående, skal så fra sommeren av oppleve å få en doblet avgift. Det er særdeles uklokt. Men jeg hørte finansministeren si i stad at han kanskje egentlig, ideelt sett, ville prioritert andre tiltak enn dem som ligger i budsjettforliket, og da vil jeg gjerne gi finansministeren anledning til å si hva slags tiltak det ville vært. Er det nye tiltak for en hardt rammet bransje, enten det er restaurant-, utelivs- eller eventbransjen, eller er det andre deler av reiselivsnæringen, bedrifter og folk som nå er hardt rammet, finansministeren kunne tenkt seg å prioritere? Hvorfor har han i så fall ikke lagt fram forslag om det for Stortinget?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-03:
Kan vi ta voteringen på nytt?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-03:
Et samlet storting har bestemt at i 2025 skal alle nye personbiler som selges, være nullutslippsbiler. I høst innførte regjeringen en trafikkforsikringsavgift på elbil. Den 7. oktober forsvarte klima- og miljøministeren avgiften på elbil med at regjeringen også øker CO 2 -komponenten i engangsavgiften på fossilbiler. Og i Nationen 14. oktober skriver klima- og miljøministeren at det er nødvendig å gjøre det dyrere å kjøpe forurensende biler for at vi skal nå klimamålene. Elbilfordelene videreføres, sier representanten Elvestuen. Nei, de gjør ikke det. Fremskrittspartiet fikk tirsdag gjennomslag for å fjerne prisøkningen på forurensende biler. Venstre har altså blitt med på et opplegg som gjør det dyrere å eie elbil og billigere å kjøpe en forurensende bil. Mitt spørsmål er: Hvordan kan Venstre være med på å fjerne det grepet, som ifølge klima- og miljøministeren er helt nødvendig for at vi skal nå våre klimamål?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-03:
I den budsjetteinigheita som ligg føre, og som kjem til å få fleirtal i dag, er det ein reduksjon i alkoholavgiftene på øl og vin for neste år ved at dei kjem til å bli mellom 6 og 7 pst. lågare enn i fjor. Regjeringa hadde i sitt forslag lagt opp til ein auke på 3,5 pst., i tråd med prisveksten. Der er det no einigheit om at dei heller skal bli 6–7 pst. lågare. Eg meiner det er viktig, og Granavolden-plattforma slår òg fast, at hovudlinjene i norsk alkoholpolitikk skal liggje fast. Det betyr at vi har eit reklameforbod, det betyr at vi har ein restriktiv skjenkjepolitikk, og det betyr òg at vi har høge alkoholavgifter. Noreg var i år blant dei med dei høgaste alkoholavgiftene i Europa. Det kjem vi òg til å vere neste år. Det meiner eg er bra, for det å ha ein solidarisk alkoholpolitikk handlar om å stille opp for dei mest utsette gruppene blant oss.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-03:
Svaret på det er nei. Det er sånn at pris har ein effekt. Det er jo grunnen til at Noreg er blant dei med dei høgaste alkoholavgiftene i Europa dette året, og at vi kjem til å vere det til neste år.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-03:
Det er heilt riktig, som representanten eigentleg indirekte seier i sitt innlegg, at Framstegspartiet har fått nokre gode sigrar i dette budsjettet som vi no er einige om. Så er det slik at når vi lagar budsjettavtalar, er det i år som det har vore før, og det sa eg òg i mitt innlegg, at dei ulike sidene må gje og ta. Dette har ikkje vore ein prioritet for Kristeleg Folkeparti. Det eg er glad for at våre parti har stått i lag om dei åtte åra vi har laga statsbudsjett, er at vi har fått til eit skatte- og avgiftsskifte der vi har auka avgiftene på det vi eigentleg ikkje ønskjer meir av, som f.eks. ting som forureinar og får opp CO 2 -utsleppa. Vi har sett ned avgiftene og skattane på det vi ønskjer meir av, f.eks. norsk eigarskap. Det har vore viktige prioriteringar, og det meiner eg òg at heilskapen i dette budsjettet – i alle fall når ein ser på dei åtte åra vi har laga budsjett i lag – verkeleg viser.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-03:
Eg meiner den einigheita som no ligg føre, i seg sjølv er eit svar på spørsmålet frå representanten Navarsete. Der kjem ein no med målretta tiltak for enkelte næringar. Og ikkje berre det – vi forsterkar òg og gjennomfører den generelle kompensasjonsordninga som gjeld bl.a. reiselivsbransjen. Det meiner eg er riktige tiltak, og det meiner eg viktig. Når regjeringa i tillegg til det har utvida lønssikringsordningane, viser det at ein må treffe med tiltak som er tilpassa den situasjonen vi står i. Når vi har hatt den andre virusbølgja, har ein òg vore villig til å kome med tiltak. Når vi snakkar med reiselivsaktørane heime i Sogn og Fjordane, har dei heile tida visst at det ville kome ei omstilling på eit eller anna tidspunkt. Dei store bussane med mange kinesarar har ein visst på eit eller anna tidspunkt kom til å bli vekke. Det har skjedd mykje tidlegare enn vi trudde. Difor har det vore viktig at når regjeringa har lagt fram pakkar og vi har forhandla om dei i Stortinget, har vi òg bidrege med midlar til omstilling i desse næringane, for det handlar om at vi skal ha ein veg ikkje berre gjennom krisa, men òg vidare – og han må vere berekraftig.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-03:
Til dei vil eg seie at det lenge har vore tverrpolitisk einigheit om at ein er nøydd til å ta grep om AAP-ordninga i Noreg, for vi har hatt stadige evalueringar som viser at ho ikkje verkar etter intensjonen, at ho ikkje i stor nok grad har klart å ruste folk til å kome tilbake til arbeidslivet – som er intensjonen med ordninga. No held vi òg på med evalueringar som det er riktig og viktig at ein følgjer opp, og eg meiner det er grep som har vore tekne, som Kristeleg Folkeparti har vore for, og som har vore riktige, som f.eks. når vi ser at stønaden til AAP for dei yngste mottakarane er høgare enn han er for dei som er i tilsvarande aldersgruppe og ikkje er på AAP-ordninga. No set ein dei likt med andre ordningar. Det meiner eg er eit riktig grep, og det meiner eg står seg bra, for vi er nøydde til å prioritere og tore å ta i dei velferdsordningane vi har, slik at dei fungerer etter intensjonen, at dei hjelper folk tilbake i jobb og skapar tryggleik når ein treng det.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-03:
Einar Førde er kjend for å ha sagt at alle ting har ein ende, bortsett frå husarbeid og helvetes pine. Eg lurer nokre gonger på om vi kunne ha lagt til enkelte av dei litt djupsindige karakteristikkane som skal gå igjen frå opposisjonen i desse debattane. Det er noko med at når vi står i Stortinget og skal karikere den situasjonen vi står i, må vi òg ta inn over oss den verda som er rundt oss, og korleis situasjonen er der. Når vi står i ein pandemi, er det ein pandemi som gjeld alle. Måten det norske samfunnet har klart å handtere virusutbrotet på, meiner eg har vore god. Vi har klart å handtere dei helsemessige konsekvensane betre enn så godt som nokon andre land rundt oss har klart det. Vi har òg, sjølv om Noreg og norsk økonomi står i ei krise, og sjølv om det er tøffe tak for dei som er i dei mest utsette bransjane, eit sikringsnett og ein velferdsstat som vi skal vere stolte av, og som har tilslutnad frå alle sider i dette rommet, men som òg viser seg frå si beste side under dette fleirtalet – som har klart å bruke den velferdsstaten til å handtere den krisa vi har, på ein god måte, ved å skape tryggleik for folk sine jobbar og ved å støtte opp under norsk næringsliv. Når ein òg ser på korleis vegen ut av krisa kjem, har Noreg òg der gode føresetnader for å klare seg betre. Når vi summerer opp denne stortingssesjonen og året 2020, har ein av dei største debattane vi har hatt, handla om at vi hadde dystre utsikter for ei av dei største næringane våre, oljenæringa, i vår. Der har vi fått på plass ordningar, og vi har hatt eit mindre oljeprisfall enn ein trudde ein skulle få. Prosjekt som var forventa, kjem no. Noreg leverer òg varer der prisane ute i eksportmarknaden vår har klart seg godt. Når vi som politikarar prioriterer, må vi òg klare å heve fram dei tinga som er dei viktigaste. Som KrF-ar meiner eg at noko av det viktigaste vi kan gjere, er å prioritere dei minste, og det er å prioritere familiane og lage tryggleik for dei gjennom at dei òg skal ha eit økonomisk handlingsrom. Det var viktig i den normalsituasjonen vi var i i byrjinga av 2020, og det er iallfall viktig når vi no ser dette året gå mot ein ende. Difor er eg stolt av at vi har ei regjering som ikkje berre snakkar om å auke barnetrygda, men som faktisk gjer det, ei regjering som har auka eingongsstønaden, og som i tillegg til det har styrkt arbeidsplassane gjennom å styrkje den norske eigarskapen. Ein ting som nesten har drukna heilt i debatten, er at vi skal gå inn på historiske endringar i vasskraftskattlegginga, noko som skal gjere at vi òg får meir investeringar i den fornybare energien, som vi treng meir av. Dette meiner eg mest av alt er ein debatt som viser at vi har ein litt forvirra opposisjon. Vi har ikkje berre éin, men to statsministerkandidatar: ein som er morsk, og ein som er litt glad. Eg tenkjer vi kan nøye oss med ein mellomting. Det er store oppgåver det norske samfunnet står overfor, og dei klarer dette fleirtalet å handtere på ein god måte.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Dette er eit budsjett som viser veg ut av krisa, sa representanten Storehaug. Actis – Rusfeltets samarbeidsorgan, som eg er heilt sikker på at representanten kjenner godt til, er veldig bekymra for nedgangen i alkoholavgiftene og peikar på at sårbare barn vil få det verre. Kva forventingar har representanten Storehaug til effekten av nedgangen i alkoholavgifta?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Dette var litt nye takter frå Kristeleg Folkeparti. Tek verkeleg representanten Storehaug avstand frå at pris har innverknad på alkoholkonsumet? Betyr det ingenting? Eller er det sånn at regjeringsmakta faktisk er mykje viktigare enn sårbare barn?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-03:
Representanten Storehaug og eg kjem frå den same delen av landet, og der er det mange reiselivsbedrifter som no slit hardt på grunn av ein marknad som forsvann. I slike tøffe tider burde regjeringa bidra til å skape tryggleik gjennom langsiktige tiltak, men slik er det ikkje. Regjeringa skapar utryggleik ved å doble reiselivsmomsen frå sommaren 2021 – på eit tidspunkt der marknaden på ingen måte vil vere normalisert. Den halverte momsen bør forlengjast ut året, slik Senterpartiet føreslår. Ein skapar utryggleik med kompensasjonsordningar som er altfor kortsiktige. Det er mange sesongbedrifter i reiselivet som fell utanfor. No vil fleire store vinterdestinasjonar prøve å halde ope. I dag seier statsministeren at dei skal få halde ope til jul, men etterpå veit me ingenting. Det skapar utryggleik, det skapar frykt for kva som kan skje. Kva vil Kristeleg Folkeparti og regjeringa gjere for å skape tryggare og langt meir føreseielege vilkår, slik at den store og viktige reiselivsnæringa kan greie seg gjennom den tøffe koronatida utan den utryggleiken som dei føler med dei kortsiktige tiltaka som regjeringa kjem med?
Eirik Faret Sakariassen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-03:
Arbeidsavklaringspenger er en viktig ordning for å sikre inntekt til dem som på grunn av sykdom eller skade har behov for å avklares for arbeid eller uføretrygd med bistand fra Nav. De siste årene har regjeringen spart milliarder på kutt i AAP. Konsekvensen av kuttene kan vanskelig misforstås. En Nav-rapport fra i sommer viser en betydelig økning i andelen sosialhjelpsmottakere og uføretrygdede. Flere kastes altså ut av ordningen og blir henvist til sosialhjelp, privat forsørging eller fattigdom. Kristelig Folkeparti har tidligere gått imot disse alvorlige innstrammingene, men er nå med på å legge fram et budsjett som ikke bare viderefører kuttene i arbeidsavklaringspenger, men som heller ikke forlenger ytelsen for dem som har opplevd stans i oppfølgingen som følge av koronakrisen. Hva vil representanten Storehaug si til dem som nå, midt i en krise, mister det de har å leve av, uten å være ferdig avklart?
Eirik Faret Sakariassen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-03:
Da koronapandemien traff Norge for fullt i mars, ble landet kastet ut i en krise som har rammet mennesker, næringsliv og økonomien hardt. Flere hundre tusen mennesker har opplevd å bli permittert fra jobbene sine, og mange har blitt nødt til å søke dagpenger for første gang. Gjennom hele krisen har befolkningen og næringslivet stått i en veldig krevende situasjon. SVs prioritering og hovedfokus i arbeid med krisepakkene har hele tiden vært at vi må hjelpe og gi trygghet – både for hver enkelt og for å trygge arbeidsplasser. Da regjeringen ikke la fram gode nok ordninger for å gi økonomisk trygghet for permitterte, arbeidsløse og syke i vår, gikk SV i bresjen for at Stortinget skulle ta grep. Derfor fikk vi på plass mer sosiale og kraftfulle krisepakker, som har gitt flere retten til dagpenger og forhindret at de med lave inntekter må betale regningen for krisen. Viktige sosiale gjennomslag i behandling av krisepakkene har vært enigheten om høyere sats på dagpenger og lavere krav til inntekt for å kunne motta dagpenger. Dette har sørget for at også de med lavest inntekter har noe å leve av gjennom krisen, og at flere har fått kompensert for en høyere del av inntekten sin. Selvstendig næringsdrivende og frilansere har vært en viktig gruppe å kompensere, og som ikke har de samme rettighetene som andre arbeidsfolk. I høst gikk regjeringen inn for å avvikle mange av de midlertidige kompensasjonsordningene, på tross av at krisen ikke er over. Tvert imot sliter mange nå enda mer fordi alt av reserver fra i vår er brukt opp. SV har lagt fram et alternativt budsjett som ville tatt arbeidsfolk og næringsliv tryggere gjennom krisen. Norge trenger en ny regjering – en rød-grønn regjering, ikke en sentrumsregjering. En av vår tids største utfordringer er den økende ulikheten i makt og rikdom. Med SVs alternative budsjett gir vi mer til folk flest ved å senke skatten på lave og vanlige inntekter framfor å prioritere skattekutt til de få på toppen. Vårt forslag er en politikk som utjevner forskjeller og kutter i klimagassutslipp. Vi sier ofte at det beste med Norge er små forskjeller, høy tillit mellom folk og et samfunn bygd på fellesskap og solidaritet. Med en politikk som gir økende forskjeller, blir det mindre av den tilliten og fellesskapet som vi setter pris på, og mer uro og konflikt. Spesielt i år har vi et særskilt ansvar for å gjøre det som står i vår makt for å snu den utviklingen som har vært de siste årene. I 2021 går SV til valg på at forskjellene skal ned, og at utslippene skal ned, og at vi skal føre en politikk for de mange, ikke for de få.
Eirik Faret Sakariassen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-03:
Et samfunn med små forskjeller er et samfunn som gir alle muligheten til å delta, med et trygt og inkluderende arbeidsliv og et godt og tilgjengelig sikkerhetsnett for alle. Gjennom koronakrisen har arbeidsløsheten i Norge økt dramatisk, og mange har gått gjennom 2020 med stor usikkerhet for både jobben og økonomien sin. Men også gjennom krisen har regjeringen hatt råd til skattekutt for de få på toppen, og de som må betale, er fellesskapet. Studenter, syke og uføre, pensjonister og familier med lav inntekt får svi for regjeringens politikk. Det haster å gjøre noe med de økende forskjellene, som bare har blitt tydeligere under krisen. Derfor har SV lagt fram et budsjett som prioriterer rettferdig fordeling, trygging av arbeidsplasser og reversering av regjeringens usosiale kutt for utsatte grupper i samfunnet. Kutt i ytelser får ikke flere ut i arbeid, det gjør bare at flere blir fattige og syke. Derfor reverserer SV de usosiale kuttene i viktige ordninger for familier, barn, uføre og flyktninger. Kuttet i barnebriller sørger for at barn i familier med dårlig råd ikke får lik mulighet til å delta i lek og skole. Kuttet i barnetillegget for uføre har gjort det enda vanskeligere for de familiene som allerede har det vanskelig. Rike og friske folk klarer seg selv. Det har de alltid gjort, og det kommer de alltid til å gjøre. Det er en merkelig logikk på høyresiden at rike motiveres av mer penger og fattige motiveres av mindre penger. Sånn er det selvsagt ikke. Det er ingen tvil om at vi står overfor krevende tider. Tusenvis har mistet jobben. I år går mange en tøff juletid i møte. I år trådte flere av regjeringens innstramminger og kutt i ordningen med arbeidsavklaringspenger i kraft, innskjerpinger som Kristelig Folkeparti tidligere selv har vært mot. For unge mottakere av AAP har kuttet medført 66 000 kr mindre å rutte med. Regjeringens innstramminger i AAP har sørget for at mange kastes ut av ytelsen uten å være henvist til noe annet enn sosialhjelp eller inntekten til den man bor med. I praksis ender man i fattigdom, uten å være avklart til noe som helst. Syke mennesker blir ikke friskere av kutt i stønad. Det er en klar sammenheng mellom helse og dårlig økonomi. Derfor foreslår SV å reversere kuttene i AAP og bevilger 660 mill. kr til dette. Regjeringens arbeidslinje har blitt til en fattigdomslinje for folk med behov for hjelp, behandling og oppfølging. Det er lite nestekjærlighet og solidaritet å finne hos Kristelig Folkeparti, på tross av at dette handler om noen av de mest sårbare menneskene i samfunnet vårt.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-03:
Det stemmer at Miljøpartiet De Grønne ikke støtter nye veiutvidelser. Det er andre forskere som gang på gang har vist at med en gang man utvider en vei, får man mer biltrafikk. Det er en logikk innenfor transportforskingen som viser seg gang på gang på gang. Grunnen er rett og slett at inntil man får mer kø igjen, fordi det har kommet flere biler på veien og man har fått flere lastebiler inn i tettstedene, som vi heller ikke ønsker, vil det lønne seg, og man kommer fram fortere, med bil. En annen grunn til at vi ikke prioriterer det, er økonomi. Vi lever i en tid hvor vi skal halvere utslippene på ti år. Da er vi nødt til å investere i de tiltakene vi vet kutter utslipp, på både kort og lang sikt. Jeg er helt sikker på at dersom representanten fra Høyre hadde vært litt bedre til å prioritere, hadde han vært enig i at varetransporten må over på skip og bane. Det er der framtiden ligger. Norge er en sjønasjon, og da er det merkelig at vi legger opp til å bruke så mange milliarder på å utvide norske veier for varetransport.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-03:
Jeg har tålmodighet med at det kanskje er misforståelser i politikken, særlig hvis man er veldig opptatt av å finne mest mulig å holde mot andre partier. Miljøpartiet De Grønne ville vært helt foruten en del av de bompengene som regjeringen har sørget for de siste årene, for vi hadde ikke kommet til å gå for de motorveiprosjektene. Det stemmer ikke at vi sender bompengeregningen til distriktene. Tvert imot er vi opptatt av å holde trafikkveksten inn til byene nede. Det krever en del trafikkregulerende tiltak, som regjeringen for øvrig er med på å motarbeide gang på gang, noe som er veldig trist, for vi har også stortingsvedtak om at vi skal sørge for at veksten i antall reisende inn til byene skjer med kollektiv, sykkel og gange og ikke med bil. Det trodde jeg var en allment kjent oppfatning, at det er et gode å få ned biltrafikken inn til byene. Da spør jeg meg hvordan det kan være god pengebruk, i en tid da vi er nødt til å halvere utslippene på ti år, og når vi har så mye naturødeleggelse allerede – vi har enorme artstap i verden for øvrig og i Norge – å bruke penger på flere motorveiutvidelser rundt de store byene.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-03:
Det er mye kreativ historiefortelling i disse spørsmålene. For å begynne med sjøfolk: Jeg har aldri ment å snakke ned sjøfolk. Jeg har vært i kontakt med arbeidstakerorganisasjonene om min uttalelse. Det vi gjør for maritim sektor i vårt budsjett, er at vi bl.a. bruker 1 mrd. kr til vrakpant for skip og støtter ombygging, som vi forresten vet over to år vil kunne gi 1 200 årsverk. Det er et betydelig og et veldig viktig tiltak for næringen. 2 mrd. kr bruker vi til garantiordningen, lånegarantier for bygging av skip, og 1 mrd. kr til havvind, som også vil være viktig for den maritime næringen. Når det kommer til avgiftsnivået vårt, stemmer det at Miljøpartiet De Grønne er mye mer villig enn noe annet parti til å bruke avgiftssystemet vårt for å få til de grønne endringene vi trenger for å ta vare på framtiden til ungene våre og for å nå de målene som også regjeringen selv har satt seg, men som kanskje ikke er yndlingsmålet og tiltaket til Fremskrittspartiet. Der er Fremskrittspartiet ganske alene. Alle andre i Stortinget er enige om at vi skal prøve å halvere utslippene våre innen 2030.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-03:
Jeg mener utslippene i Norge går altfor lite ned. De har gått ned 3 pst. det siste året, men de er nødt til å gå ned 5 pst. hvert år fram mot 2030 for at vi skal komme i mål med de utslippsreduksjonene vi trenger. Da ville jeg anbefalt regjeringspartiene å heie på byer som Oslo, som får til utslippskutt, istedenfor gang på gang, som jeg ser både Venstre og Høyre gjør, å trekke fram gamle tall fra 2018, da utslippene over Norge for øvrig gikk opp. Jeg mener at regjeringen slett ikke forholder seg til forurenser-betaler-prinsippet som står i Granavolden-plattformen. Når man øker CO 2 -avgiften med 5 pst., unngår man å få den til å virke i transportsektoren, altså i biltrafikken, fordi man har tatt ned veibruksavgiften akkurat så mye at man sikrer at det ikke blir et øre mer for bilisten når han skal fylle på tanken på bensinstasjonen. Det betyr at grunnmekanismen for å bruke markedet, som jeg trodde Høyre og Venstre var for, for å få miljøet til å vinne, forholder man seg ikke til selv.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-03:
Det jeg prøvde å svare, var at jeg ikke er enig i grunnpremisset her, som er at regjeringen leverer på klima. Det er nettopp grunnen til at landsstyret vårt ønsker et regjeringsskifte. Vi mener at Ernas Solbergs regjering ikke har levert på vår tids aller største utfordring. Det gjelder for øvrig også naturødeleggelsene som denne regjeringen har stått for helt fra dag én, ved å innskrenke fylkesmennenes mulighet til å sette ned foten mot naturødeleggelser og nedbygging av matjord rundt omkring i kommunene. Det gjør at vi egentlig står og må forholde oss til to scenarioer, fordi politikken i Norge ser ut til å være blokkdelt: enten snakke med Erna Solberg først hvis hun skulle tape flertallet og vi er på vippen, eller med Jonas Gahr Støre og SV. Da har vi sagt at vi mener at den jobben som er gjort hittil de siste sju og et halvt årene, ikke inngir nok tillit for oss til å starte de samtalene med et Høyre som i tillegg er avhengig av Fremskrittspartiet.
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2020-12-03:
Med Høyre skal vi skape mer. Miljøpartiet De Grønne vil på sin side legge ned vår mest lønnsomme næring, samtidig som de foreslår utbyttefest i Equinor. De sier at bedriftene skal omstille seg, men sender dem en skattesmell på mange titalls milliarder. De sier at utslippene skal ned, men i MDG-styrte Oslo går de opp. Det virker som om Miljøpartiet De Grønne er mer opptatt av symbolpolitikk enn av hva som faktisk virker. Så jeg skal stille dem et veldig enkelt spørsmål, og jeg vil ha svar på det og ingenting annet. Regjeringen har nettopp gitt grønt lys for Rogfast, og Statens vegvesen har slått fast at prosjektet er mer miljøvennlig enn fortsatt ferjedrift, selv om ferjene går på elektrisitet. Likevel foreslår Miljøpartiet De Grønne å kutte satsingen i budsjettet sitt. Svar gjerne på dette: Hvorfor kjemper Miljøpartiet De Grønne mot Rogfast når en vet at alternativet betyr større klimagassutslipp?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2020-12-03:
Vi skal prioritere mer til sjøtransport og bane, og det gjør vi i budsjettet. Men jeg merker meg at representanten Bastholm ikke vil gå inn i det konkrete prosjektet, men likevel er konsekvent imot, selv om utregningene fra Statens vegvesen viser at dette vil være bedre med tanke på klimagassutslippene. Så til et annet spørsmål: I distriktene trenger man ofte bil for å få varene fram og folk trygt hjem. Mange er avhengige av å krysse en bro eller en tunnel, gjerne med bom. Slik er det også for alle dem som pendler gjennom Ryfast. Mange av dem betaler gjerne over 60 000 kr årlig bare for å komme seg på jobb. Vi har fått kostnadene ned, men Miljøpartiet De Grønne vil på sin side ikke bare øke skattene dramatisk, men også skru opp bompengene for distriktspendlerne med 1,4 mrd. kr. For familiene i Ryfylke og Distrikts-Norge ville det betydd tusenvis av kroner i økte utgifter. Hvorfor vil Miljøpartiet De Grønne skape slike bom-murer mot distriktene, og hvorfor vil de forverre en allerede vanskelig situasjon for næringslivet, som skal få varene fram, og gjøre det spinndyrt for folk som trenger å komme seg på jobb?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2020-12-03:
I urolige tider og når det stormer for den enkelte, er Norge en trygg havn. Vi har små forskjeller og tillit mellom folk, et solid oljefond som holder landet vårt gjeldfritt, og en stødig regjering som loser oss trygt gjennom krisen. Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre har landet 16 budsjettenigheter i tillegg til krisepakkene. Det borgerlige samarbeidet er solid. Vi har styrt Norge trygt gjennom et oljeprisfall. Nå skal vi ta Norge trygt ut av koronakrisen. Regjeringen har hele tiden vært tydelig på at vi skal stille opp for folk og næringsliv. Derfor har vi satt inn kraftfulle tiltak, og siden april er ledigheten mer enn halvert. Det er bra. Samtidig er det fortsatt krevende for mange. Derfor må vi også i tiden framover prioritere det viktigste først: å få folk i jobb. Derfor foreslår vi i statsbudsjettet mer enn 9,8 mrd. kr til næringsrettet forskning og innovasjon. Derfor prioriterer vi virkemidlene gjennom Innovasjon Norge og Enova, og derfor sikrer vi et konkurransedyktig skattenivå, slik at bedriftene kan investere, skape nye produkter og omstille seg. Også regjeringens historiske satsing på samferdsel er viktig for å holde folk i jobb nå og styrke konkurransekraften for framtiden. Vedlikeholdsetterslepet på veiene går ned, og i budsjettenigheten styrker vi satsingen ytterligere. La meg ta to eksempler på det. Eigerøy bru er den eneste innfartsveien for tusenvis av fastboende og arbeidsplasser på Eigerøy i Eigersund kommune. Dessverre er broen både smal og svak, trafikkfarlig og en flaskehals, til hinder for viktig nasjonal industri og verftet til Aker Solutions. Sånn kan vi ikke ha det, derfor sikrer vi nå planleggingsmidler til prosjektet. Også innbyggerne på Finnøy og Rennesøy har grunn til å juble etter budsjettenigheten. Gjentatte ganger har de opplevd at tunnelen de er helt avhengig av, har vært stengt over lang tid på grunn av ulike hendelser. Nå får de en bergingsbil rett ved og kan se fram til en vei som er oftere åpen. Tomatene og laksen skal raskere ut i markedet, og jobbene skal trygges. I Høyre prioriterer vi det viktigste først: å få folk i jobb. Regjeringen har ledet Norge gjennom kriser før, og nå skal vi gjøre det igjen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2020-12-03:
Representanten Bastholm har omtalt sjøfolk i ganske dårlige ordelag. Fremskrittspartiet er glad i sjøfolka, og derfor har vi fått på plass en nettolønnsordning på 600 mill. kr. Men vi opplever at den samme Bastholm og Miljøpartiet De Grønne svømmer godt rundt i oljepengene, på tross av at de egentlig vil legge ned alt sammen. Men jeg skjønner at det er godt å bruke av disse oljepengene, og så skal man i tillegg påføre folk og næringsliv 32 mrd. kr i økte skatter og avgifter. For folk som bor i distriktene, er 5 kr ekstra på drivstoffet en kjempeutgift, med flere tusen kroner ekstra i framtiden. Jeg må be Bastholm fortelle om hun egentlig tenker å legge ned hele Distrikts-Norge, og at alle skal gå på caffè latte-kafeer i Oslo, og om Bastholm ser hele verden og Norge fra Oslo, istedenfor å se det fantastiske Distrikts-Norge vi har, og at mennesker skal kunne bo og leve i hele landet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-03:
Rødt har fra dag én vært imot kjøpet av kampfly fra Lockheed Martin. Det vi har sagt hele veien, er at disse kampflyene sannsynligvis er veldig gode hvis vi skal delta i nye angrepskriger, fly inn på fiendtlig territorium, bombe langt inne der fra stor høyde sammen med amerikanerne. Sannsynligvis er det da en fornuftig og god investering, for å delta i nye angrepskriger, men det vi primært ønsker, er å styrke forsvaret av landet vårt og avslutte deltakelsen i amerikanske krigseventyr i andre land. Det er derfor Rødt i sitt budsjett kutter kampflykjøpet. Ja, det gjør vi, men vi styrker også Hæren med 400 mill. kr, går inn for å kjøpe langtrekkende artilleri for å øke Hærens kampkraft, styrker Heimevernet og beholder dedikert helikopterstøtte til Hæren. Så det er en rekke tiltak i vårt budsjett som vil styrke forsvaret av Norge, men altså naturligvis dempe muligheten til å bli med på flere angrepskriger.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-03:
Det burde være kjent, også for Huitfeldt, at Norge allerede har anskaffet en god del – eller veldig mange – kampfly fra amerikanerne. Når vi går inn for ikke å kjøpe enda flere, men altså nuller ut det i vårt budsjett, vil det fortsatt finnes amerikanske kampfly på norsk jord. Det vi har ønsket hele veien, har vært en annen type kampfly enn det som altså Arbeiderpartiet gikk inn for, og der det kanskje også, iallfall ifølge danske avsløringer, har vært litt slinger i valsen når det gjelder kjøpet, med tanke på amerikansk påvirkning på norske beslutninger da den rød-grønne regjeringen styrte landet vårt. Men vårt prinsipp er tydelig: Vi ønsker å styrke forsvaret av Norge. Vi ønsker ikke å bruke så mye penger på kampfly at vi skviser resten av forsvaret vårt. Vi ser jo at mange i Forsvaret sier at F35 på mange måter er gjøkungen som dytter både hær og heimevern ut av redet, fordi dette er så dyrt at det skviser ut andre investeringer i overskuelig framtid. Og det er et problem som flere bør ta inn over seg enn bare Rødt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-03:
Det vi konkret gjør i budsjettet, er at vi setter av kampflypengene i et fond til forsvaret av Norge, og vi bruker ikke kampflypengene på noe annet, altså på å saldere andre deler av budsjettet vårt. Så vil vi gå gjennom kontraktene. Vi ønsker å selge fly og anskaffe det som er best for det norske forsvaret. Hvis målet er å sikre norsk selvråderett, både til havs og til lands, er det viktig at vi tør å stå opp imot forsøkene på å bli dratt inn i rivaliseringen mellom USA og Russland, som norske interesser ikke er tjent med i det hele tatt. Da må vi styrke den norske forsvarsevnen, både til lands og til vanns. Vi styrker Hæren i vårt alternative budsjett, vi styrker Heimevernet, men vi går altså imot kampflykjøpene, som er noe vi har ment i alle disse årene.