trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-28:
Regjeringens politikk er at struktur skal følge av kvalitetskrav, ikke omvendt. Vi har sagt at vi skal legge frem en stortingsmelding om struktur i høyere utdanning våren 2015. Vi er nå i gang med en prosess hvor vi begynner med å sette tydelige krav til kvalitet i utdanning og forskning, robusthet i fagmiljøene, og til kostnadseffektivitet. Deretter – i riktig rekkefølge – må vi se på hvordan landskapet må se ut for at institusjonene våre skal kunne leve opp til de kravene. Det er veldig mye som er bra i norsk høyere utdanningssektor, og vi har mye å være stolte over. Men vi har også noen områder hvor vi må bli bedre. Vi ser tydelig at det er en del institusjoner som scorer lavt og har lave resultater på flere kvalitetsindikatorer. Spørsmålet er da om disse institusjonene leverer den kvaliteten på utdannelse og forskning som vi er avhengige av. Resultatene fra tilstandsrapporten om høyere utdanning viser behovet for en grundig gjennomgang av strukturen av universiteter og høyskoler, slik at vi kan være trygge på at studietilbud over hele landet er forankret i robuste fagmiljøer og holder høy kvalitet. Jeg er også opptatt av at de store UH-institusjonene skal være ressurseffektive. En reduksjon i antall institusjoner vil kunne gjøre det lettere å dimensjonere studietilbud i tråd med behov, uten at det nødvendigvis vil være det samme som at studiesteder skal forsvinne. Stortingsmeldingen må drøfte hvordan struktur innvirker på institusjonenes forutsetninger for å sikre sterke og profilerte fagmiljøer med internasjonal slagkraft og konkurranseevne, som leverer utdanning og driver forskning som samlet møter samfunnets kompetansebehov. Regjeringen og samfunns- og næringsliv har store forventninger og ambisjoner for universiteter og høyskoler. Sektoren har et viktig samfunnsoppdrag med å fremskaffe den kompetansen samfunnet trenger. Universiteter og høyskoler har vide fullmakter til å dimensjonere sine studietilbud og til å opprette og nedlegge studier. Vi er, i den fasen vi er i nå, opptatt av god dialog og forankring i universitets- og høyskolesektoren for å skape en felles forståelse av problemene, utfordringene og mulighetene. Derfor legger vi opp til dialog med og innspill fra ulike interessenter. Representanten Tingelstad Wøien viser til lanseringskonferansen og kommentarene på den – det var ved lanseringen av Forskningsbarometeret og Tilstandsrapporten og i et påfølgende intervju med NRK at jeg var veldig tydelig på at institusjonene må foreta en grundig selvevaluering av alle deler av virksomheten, som et ledd i den kommende dialogen om den fremtidige universitets- og høyskolesektoren. Institusjonenes gjennomgang for å kartlegge sine styrker og svakheter er viktig med tanke på å orientere seg mot mulige fusjonspartnere. Aller helst ønsker jeg selvfølgelig at universiteter og høyskoler selv tar ansvar for å konsolidere og bygge mer solide fagmiljøer, og derfor er det på det nåværende tidspunkt for tidlig å forskuttere utfallet av den kommende dialogen. Det er dermed også for tidlig å si noe om hvorvidt tvang kan være aktuelt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-28:
Det er jo slik at det er fullt mulig å slå sammen to gode institusjoner og få en dårligere institusjon, og det er heller ikke noen mangel på eksempler på det fra det offentlige Norge og andre steder. Det er heller ikke slik at størst alltid er bedre. Jeg vil bare ta et eksempel fra økonomiutdanningen i Norge. NHH i Bergen er regnet som en av våre beste økonomiinstitusjoner. Det er jo ikke nødvendigvis vår største økonomiinstitusjon. Det er heller ikke gitt at man ethvert sted i Norge vil få en bedre institusjon ved å slå sammen. Men så har vi også gode eksempler på det motsatte. Da Høgskolen i Finnmark gikk sammen med Universitetet i Tromsø, løftet nok det kvaliteten på Høgskolen i Finnmark, og det gjorde at Universitetet i Tromsø også fikk gode muligheter. Jeg kjenner godt til Evenstad. Evenstad er jo et veldig spesielt, helt unikt tilbud i landet. Det har lange tradisjoner og lange røtter. Det er et helt unikt tilbud i landet, og er selvfølgelig gode på det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-28:
Det er mange gode poenger her. Jeg har også lyst til å si at det er viktig å ha en desentralisert universitets- og høyskolesektor, men det behøver ikke å bety at vi organiserer oss på akkurat samme måte som i dag, både fordi det er forskjell på antall institusjoner og antall studiesteder – det er en viktig forskjell – og fordi det kan være vel så viktig for desentraliseringen at man bygger opp sterke, regionale sentre. Det er det første. Det andre er at jeg er veldig enig i at man burde tenke: Hva er våre styrker? Så må man selvfølgelig – til en viss grad – ha f.eks. en lærerutdannelse og helsepersonellutdannelse over hele landet. Det er en viktig del av det. Men det at man tenker gjennom f.eks. hvordan vi kan spisse oss enda mer på det vi virkelig er gode på, som man har vært flink til i innlandsfylkene, dyrke det videre og kanskje prioritere noe annet ned, tror jeg er en god idé. Det tror jeg man også i innlandsfylkene skal se på – ikke minst hvis man ønsker et universitet – hvordan man kan samarbeide tettere.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-28:
Statsråden kommer når Stortinget kaller – det skulle bare mangle. For det andre er det vel ikke bare kvantiteten, men også kvaliteten på de tilstedeværende som er viktig. Det er slik at Sogn Jord- og Hagebruksskule har et landslinjetilbud på Vg2 og Vg3 i økologisk landbruk. Jeg har hatt et møte med dem også for å diskutere denne saken. De får, som en landslinje, statlig tilskudd til drift av landslinjen. Investeringer i skolebygg er fylkeskommunens ansvar, også for landslinjer. Det er altså ikke slik at staten eier landslinjene, det er slik at staten gir et ekstra tilskudd fordi det er åpent for søkning fra hele landet. Men skolebygget er fortsatt fylkets ansvar, slik som alle andre skolebygg i hele Norge. Derfor ville det være veldig spesielt om Kunnskapsdepartementet gikk inn med midler til én fylkeskommune for investeringer i skolebygg. Det ville jo være en veldig klar forskjellsbehandling av dette ene skolebygget, denne ene fylkeskommunen, sammenlignet med alle andre skolebygg i hele Norge, herunder skolebyggene i representantens eget hjemfylke. I tilknytning til Sogn Jord- og Hagebruksskule drives det kompetansesentervirksomhet på oppdrag fra Landbruks- og matdepartementet, i tillegg til en rekke andre aktiviteter som heller ikke omfattes av Kunnskapsdepartementets ansvarsområde. Jeg mener derfor at det ikke er naturlig at jeg tar et initiativ til en felles investeringsplan for denne skolen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-28:
Vi diskuterer jo kontinuerlig saker som går på tvers av de forskjellige departementene, og det er selvfølgelig også slik at vi er interessert i å få innspill og ha møter med dem som treffer oss. Vi har mange engasjerte representanter i regjeringspartiene på Stortinget, som også sørger for at det skjer. Men så synes jeg det er viktig å holde litt orden her. Det er nettopp fordi dette er et viktig og unikt tilbud at vi gir dem statsstøtte. Det er kun landslinjene som får det, de får direkte støtte over statsbudsjettet. Det får ikke vanlige videregående skoler. Så allerede der ligger det en anerkjennelse fra statens side om at dette er et spesielt tilbud, som vi ønsker å opprettholde. Men byggene er fylkeskommunens ansvar. Jeg synes det blir litt spesielt og urettferdig overfor de andre hvis man plutselig skal gå inn i ett eneste bygg i ett fylke og gi et spesielt tilskudd der, mens alle de andre landslinjene – for ikke å snakke om alle de andre videregående skolene, hvor det også er behov for investeringer – får null kroner.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-28:
Her var det jo ikke så folksomt, men jeg setter likevel pris på at statsråden tar imot følgende spørsmål: «I juni d.å. skal Sogn og Fjordane fylkesting avgjøre videre drift eller nedlegging av Sogn Jord- og Hagebruksskule. Skolen og ressurssenteret i Aurland utdanner agronomer i økologisk landbruk fra hele Norge og utlandet, og gir etterutdanning til bønder og lærere. Også Kompetansenavet Vest har unike prosjekter her. 11–12 mill. kr av det kortsiktige investeringsbehovet mangler nå for å kunne fortsette driften. Vil statsråden ta initiativ til en felles investeringsplan som bevarer skolen og det unike kompetansemiljøet?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-28:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er jo oppmuntrende at han faktisk har engasjert seg direkte i en dialog med denne skolen. Nå er status at fylkeskommunen allerede har garantert for 26 mill. kr av det kortsiktige investeringsbehovet, og Aurland kommune har garantert for 5 mill. kr, så det mangler altså 12 mill. kr. Dette er ikke noen hvilken som helst linje. Det er en unik linje i Norge, og den utdanner folk innenfor et fagfelt som helt åpenbart har et betydelig framtidsbehov. Så har jo regjeringen kommet i skade for å foreslå et jordbruksoppgjør som gjør dramatiske kutt på miljøinnsatsen innenfor jordbruksavtalen, så dette kommer på en måte på toppen, dersom det skulle gå gærent i denne saken. Spørsmålet er da: Vil statsråden følge opp denne saken overfor landbruksministeren, eventuelt også miljøministeren, for å bidra direkte eller indirekte til at vi faktisk får en løsning som bevarer denne linja?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-28:
Jeg har ikke flere spørsmål.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Før påske ble det kjent at det var gitt grønt lys for oppstart av en muslimsk grunnskole i Oslo. Arbeiderpartiet både i Oslo og i Stortinget er svært skeptisk til dette, delvis fordi miljøet som står bak skolen, har prøvd å drive skole før, med svært dårlig resultat, men også fordi vi frykter en utvikling hvor flere og flere barn sorteres i ulike skoler etter religiøs bakgrunn. Det skader muligheten for en god integreringspolitikk og en god skolepolitikk. I siste spontanspørretime før påske gikk Erna Solberg og Høyre langt i å forsvare godkjenningen. Like etterpå skriver Høyres kunnskapsminister en SMS til skolebyråden i Oslo, hvor han advarer mot å anke godkjenningen. Der skriver han: «Da gjør du dette til en politisk sak, og du vet vi ikke kan ta klagen til følge. Det vil kun forlenge en dårlig sak for oss.» Nå skal jeg være den siste til å kritisere bruk av SMS i forvaltningen.(Munterhet i salen.) Det kan være en effektiv kommunikasjonsform. Men jeg registrerer at Røe Isaksen, som følge av sin forhåndskonklusjon, har erklært seg inhabil i behandlingen av klagen. Mitt spørsmål dreier seg derfor om den siste delen av Røe Isaksens svar: «Det vil kun forlenge en dårlig sak for oss.» Jeg er enig i at det er en dårlig sak, fordi en utvikling hvor ungene sorteres i skoler etter religiøs bakgrunn, skaper et dårligere samfunn med mindre inkludering, og det skaper dårligere skoler med mindre mangfold. Det vil være interessant å høre Røe Isaksen utdype hvorfor også han mener at dette er en dårlig sak. Nå når han er fritatt fra klagebehandlingen av saken, står han fritt til å ivareta sin rolle som kunnskapsminister og kan ytre sin mening i en svært viktig politisk sak. (Munterhet i salen.)
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Jeg konstaterer at statsråden ikke akkurat brukte muligheten til å utdype hvorfor dette var en dårlig sak. Men jeg konstaterer også at Oslo på tvers av statsrådens klare råd har anket saken. Byrådet, ledet av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, men også med varm støtte fra et samlet bystyre, tror jeg, inkludert Arbeiderpartiet, har klaget godkjenningen inn til regjering, både fordi man er bekymret for kvaliteten på skolen, og fordi man er bekymret for en forsterket utvikling hvor man sorterer elevene. Nå har regjeringen varslet, senest i proposisjon rett før påske, at man skal innføre «rett til godkjenning for søkere som oppfyller kravene til innhold og kvalitet med mindre dette etter en helhetsvurdering har negative konsekvenser for det offentlige skoletilbudet». Det vil si at man skal utvide muligheten også for ulike religiøse eller etniske skoler. Vi vet at i Drammen snakker man om en tyrkisk skole, og somaliske foreldre sender unger til Somalia. Det kan komme ønske om flere og flere skoler av den typen, og mitt spørsmål til statsråden er: Når dette er realiteten, ser en da ikke behov for å stoppe den veien som regjeringen varsler med en utvidet rett til å starte privatskoler – med statsstøtte, vel å merke?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Mens noen områder i skolepolitikken skaper stor strid, som det forrige spørsmålet om privatskoler, er dette et område hvor regjeringen vil få bred støtte i Stortinget hvis man ønsker å videreføre og forsterke den satsingen som har vært på tidlig innsats. I vår tid i regjering la vi fram en egen stortingsmelding om tidlig innsats, med en rekke tiltak som vi nå ser virker. Det er riktig at f.eks. antall dårlige lesere i 5. klasse har gått kraftig ned. Skolen blir bedre, og vi får bedre resultat. Økt lærertetthet er ett av virkemidlene, og forsterket og spisset lærerutdanning. God kommuneøkonomi er ikke minst viktig, og god skoleledelse. Fra Arbeiderpartiets side mente vi i valgkampen at det var viktig å gå et skritt lenger, sette inn offensiv innsats tidlig, slik f.eks. finnene gjør, nærmest gi ungene en lese-, skrive- og regnegaranti, hvor man massivt bruker ressurser fra 1.–4. klasse slik at man får alle opp på et grunnleggende godt nivå. De ressursene er jeg helt overbevist om at man sparer når elevene kommer til ungdomsskolen. Og det er riktig som statsråden beskriver, at vi bruker mer og mer spesialundervisning etter hvert som elevene blir eldre og det er vanskelig å hjelpe dem. Vi må snu den innsatsen inn mot de yngste elevene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
For det første tror jeg ikke jeg skal gå inn i detaljene i en SMS-utveksling som åpenbart var en dårlig vurdering fra min side. Men jeg kan si litt overordnet om privatskoleloven, også de religiøse skolene, fordi jeg mener at det er et utgangspunkt i dagens lov at man har mulighet til å opprette privatskoler på religiøst grunnlag. Det å diskriminere med utgangspunkt i hvilket religiøst grunnlag det er, gir ikke loven noen åpning for, og det kan selvfølgelig heller ikke regjeringen gjøre. Så er det i alle saker en rekke kvalitetskriterier og andre kriterier som ligger til grunn når man skal vurdere om en privatskole skal få lov til å starte. Jeg må også få lov til ikke akkurat å returnere spørsmålet, men til å si at jeg synes det er verdt å reise som en problemstilling at den privatskoleloven vi har i dag, er den privatskoleloven vi har hatt siden den rød-grønne regjeringen endret Kristin Clemets privatskolelov, og meg bekjent har det utgangspunkt i et såkalt privatskoleforlik, som skjedde her på Stortinget, hvor opposisjonspartiene – de nåværende opposisjonspartier – altså den rød-grønne regjeringen gikk sammen med Kristelig Folkeparti om å lage en ny privatskolelov. Den privatskoleloven har det vært stort flertall for på Stortinget – det har vært flertall for den sammen med Kristelig Folkeparti. Det har også vært et flertall på Stortinget, meg bekjent blant alle partier, for at man ønsker en mulighet til å starte religiøse privatskoler. Man må jo begynne å lure på hva som har skjedd, siden Arbeiderpartiet plutselig akkurat nå lurer på om den privatskoleloven de har styrt på i åtte år, som de har et forpliktende forlik sammen med Kristelig Folkeparti om, ikke er god nok.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Det første først, og det er at jeg mener at vi må som samfunn anerkjenne at det kan være noen integreringsdilemmaer i at man starter religiøse skoler. Jeg er en sterk tilhenger av at vi skal ha en sterk offentlig skole, hvor folk kan møtes, og hvor de aller, aller fleste barn i Norge skal gå. Men så har det vært enighet i denne sal, og det har de rød-grønne partiene også vært med på, om at det skal være en sikkerhetsventil også i et liberalt demokrati, og at den sikkerhetsventilen skal innebære at for noen foreldre, for noen miljøer, skal man ha en mulighet til å opprette en privatskole, og så får man statlig støtte, sånn at man ikke skal få et privatskolesystem hvor lommeboka avgjør, og hvor bare de aller, aller rikeste har råd til å gå på privatskole, men den skal være for alle. Så er det en balansegang, selvfølgelig, integreringshensyn kontra det andre. Og så er det viktig å si at når dagens privatskolelov gir en rett til godkjennelse, gir det i hvert fall en rett hvis man fyller gitte kriterier, og den retten foreslår vi å videreføre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Det er to ting vi snakker om. Det ene er den dispensasjonsbestemmelsen som nå ligger til behandling i Stortinget. Det er, som jeg har understreket flere ganger, en veldig snever dispensasjonsbestemmelse. Den gir ikke noen automatisk rett til godkjennelse, og hensikten med den er å hente erfaringer bl.a. om hvilke aktører og hvilke skoler som kommer til å søke når det kommer en ny privatskolelov. Det er bl.a. med utgangspunkt i at vi mener det er merkelig at man i dagens Norge har anledning til å starte et privat toppidrettsgymnas, men hvis man har lyst til å starte et realfaggymnas eller et rørleggergymnas eller en mat-og-restaurant-skole, får man ikke anledning til det. Det springende punktet her – det avgjørende punktet – er forskjellen på «negative konsekvenser» og «vesentlig negative konsekvenser». I regjeringsplattformen ligger det en innskjerping ved at man ikke sier «vesentlig negative konsekvenser», men «negative konsekvenser». Det er noe som regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med når vi legger frem forslag til ny privatskolelov, friskolelov.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Det er mange muligheter for hva slags «brems», som representanten kaller det, som man kan legge inn. Jeg har allerede nevnt én, og det er forskjellen på «vesentlig negativ» og «negativ». Jeg har tidligere sagt, også i denne sal, at det er andre ting man kan se på. Men jeg tror det er ryddigst at vi venter med å si hvordan en ny privatskolelov skal bli, til vi faktisk legger privatskoleloven frem. Så er jeg veldig enig i det poenget representanten har, at det er fryktelig vanskelig å vite hva Arbeiderpartiets privatskolepolitikk er for tiden. Arbeiderpartiet har et forlik med Kristelig Folkeparti, som er dagens privatskolelov, som åpner for religiøse skoler. I en debatt nylig sa representanten Marianne Aasen at Arbeiderpartiet ikke var fremmed for å se på om man kunne ha flere typer formål i dagens privatskolelov, altså med andre ord en type liberalisering av loven, samtidig som representanten Giske snakker om en innstramming av loven, altså et brudd med forliket med Kristelig Folkeparti. Men det kan ikke regjeringen rydde opp i, det må opposisjonen rydde opp i selv.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Den konkrete saken i Oslo har jeg erklært meg inhabil i, så den kan jeg ikke kommentere. Men jeg kan si noe om de andre spørsmålene som representanten reiser. Det er en helt reell problemstilling at hvis den private skolen må legge ned i løpet av skoleåret, er det den offentlige skolen som må ta elevene til seg. Men det er to viktige ting som vi skal ivareta som ligger i dagens privatskolelov. Det ene er grundige forhåndsvurderinger, at man sjekker at her er det seriøse aktører, seriøse miljøer, som har en reell sjanse til å drive de skoleplassene de faktisk søker om. Den andre tingen er nettopp at kommuner og fylkeskommuner er høringsinstanser, og en del av den negative effekten som de kan påpeke, er f.eks. at det får store konsekvenser for deres eget skoletilbud. Det vil f.eks. bety – i tenkte eksempler – at hvis det får veldig store konsekvenser, kanskje at en skole må legges ned eller noe sånt, vil det være en tungtveiende grunn til at skolen eventuelt ikke får godkjennelse til å starte opp.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg er litt uenig i ett av premissene for spørsmålet, og det er at vi har foreslått at man skal hastebehandle privatskolesøknader. Det har vi ikke foreslått. Hvis Stortinget vedtar den dispensasjonsordningen som vi har foreslått frem til ny privatskolelov kommer, vil saksbehandlingen være like grundig og like skikkelig som i alle andre saker, altså som under dagens lov, som er den rød-grønne privatskoleloven. Så her er det ikke snakk om å kutte noen svinger eller hastebehandle på noen som helst måte. Jeg er også uenig i den veldig fargerike beskrivelsen av at alle er tatt for svindel. Det er nok ikke riktig. Her er det også mulig at det kommer inn klager. Men generelt er det viktig å si at det er sånn at man skal følge regelverket, og hvis man ikke følger regelverket, kommer det sanksjoner. Nettopp det at man har gode kontroller, er noe denne regjeringen er opptatt av og kommer til å videreføre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Det er ikke så ofte jeg får spørsmål om jeg vil la meg inspirere av Sverige i skolepolitikken; jeg tror faktisk det er første gang. Lærertetthet er også viktig, bare for å si det, og vi kommer til å trenge flere lærere, rett og slett fordi barnekullene blir større. Da kommer vi til å trenge flere lærere, hvis ikke blir det færre lærere per elev. Men den store satsingen til denne regjeringen har ikke vært å øke lærertettheten. Det er ikke sånn at lærertetthet ikke kan ha noen effekt på læring. Det er åpenbart. De fleste som har vært i et klasserom, skjønner at hvis man har litt flere lærere, hjelper det kanskje, men hvis man bare ukritisk setter inn flere lærere uten å endre undervisningsopplegget og tilpasse det mer til den enkelte elev, får man ofte lite ut av det, og det er litt av problemet. Men regjeringen har bl.a. beholdt de 600 ekstra lærerstillingene som kom under den forrige regjeringen, og som skulle bidra til høyere lærertetthet, som et bidrag til det. Så mener jeg representanten tar opp et veldig viktig spørsmål når det gjelder spesialundervisning. For det er helt riktig at hvis man ser på kurven i Norge, kommer spesialundervisningen vår veldig tungt, veldig sent, og ikke bare det, men som en følge av en endring som ble gjort for noen år siden, er det også i større grad nå formalisert og åpnet for at såkalt ufaglærte, altså ikke-kvalifiserte, kan drive spesialundervisningen. Jeg er helt enig med representanten i at det er et mål at spesialundervisningen skal settes inn tidligere, og det er også et mål at man i størst mulig grad skal kunne ivareta elevenes forskjellige behov i klasserommet. Det er verdt å nevne at det er flere kommuner i Norge som har tatt veldig aktivt grep, som det heter, for å få ned spesialundervisningen og isteden bruke disse ressursene inne i klasserommet, der alle elevene er.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg er helt enig i at målet burde være både å få ned spesialundervisningen og å få mer av den undervisningen i klasserommet. Hvis man får til det, som mange kommuner har fått til, vil man også frigjøre ressurser f.eks. til å få flere lærere inn i klasserommet. Så det er et mål. Samtidig vil det kunne bidra til å styrke spesialundervisningen tidlig for dem som faktisk trenger det. Så må jeg bare gjenta at selv om det er en god intensjon at man skal ha en storsatsing på lærertetthet, har vi valgt å prioritere andre ting først. Det er fordi vi mener å ha godt forskningsbelegg for å si at det som er aller viktigst for at elevene skal lære mer – og det er jo det som er målet – er at man har gode lærere, lærere som får faglig påfyll, tett lagbygging, altså samarbeid, gode profesjonsfellesskap på skolen, og at man har tydelige læringsmål. Blant annet på realfag ser vi at vi trenger et ekstra løft, for der henger vi langt etter mange land vi liker å sammenligne oss med. Det er de linjene vi kommer til å fortsette å jobbe etter også i fremtidige budsjetter.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg mener at satsingen på grunnleggende ferdigheter, lesing, skriving og regning, som kom med Kristin Clemet og Bondevik II-regjeringens kunnskapsløft, var helt avgjørende og kjempeviktig. Man ser også at lesesatsingen i norsk skole høyst sannsynlig har vært vellykket. Leseresultatene i norsk skole var på vei ned, nå har de gått opp. Hvis man ser på internasjonale undersøkelser, har de dessverre stabilisert seg omtrent litt over gjennomsnittet, så det er ikke bra nok, men vi har en positiv utvikling, og det er bra. Så mener jeg at ved siden av de statlige virkemidlene, som videreutdanning, Nasjonalt senter for leseopplæring og leseforskning og flere andre sentre som skal drive frem og motivere skolene til å jobbe med f.eks. lesing, er det aller viktigste vi kan gjøre, å stille krav til kommunene som gode skoleeiere. Jeg mener at noe av det aller viktigste for å få en god skole lokalt er at man har aktive og engasjerte lokale skoleeiere.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Nå har det jo kommet en ny regjering, så nå har vi sjansen til å gjennomføre en del av det som Høyre og Fremskrittspartiet har snakket om i opposisjon. Og istedenfor å drive polemikk mot garantibegrep og slikt, synes jeg det mest avgjørende spørsmålet å stille er: Hvem har plikt til å oppfylle denne garantien? Hvis man tolker Arbeiderpartiet dit hen at vi må stille klarere krav til skoleeier – fra statens side, vi skal følge opp, men klarere krav også til skoleeier – må vi også synliggjøre og vise hvilke kommuner og hvilke skoler som oppnår målet sitt. Det er ikke fordi vi skal henge ut noen, men rett og slett fordi vi skal synliggjøre det enkle faktum at hvis man har en skole hvor 20–25 pst. av seksåringene som begynner der, ikke lærer å lese og skrive, er det noe som burde bekymre alle i denne sal – og noe som da også bekymrer Arbeiderpartiet. Så det å ha tydelighet, synlighet og langsiktighet og også følge opp de kommunene som ikke gjør jobben sin, er noe denne regjeringen kommer til å gjøre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Regjeringen vil i hvert fall – jeg styrer jo ikke kommunebudsjettet – sørge for at vi har en god kommuneøkonomi. Jeg regner med at det er viktig også for at kommunene skal kunne være gode skoleeiere, selv om det er viktig å si at det at kommuneøkonomien ikke alltid er slik at ethvert kommunestyre mener de har fått nok, er ingen unnskyldning for ikke å satse på skole og ikke være en god skoleeier. Hvis det var så enkelt at vi bare kunne bruke mer penger på skole og så få bedre resultater igjen, ville Norge ligget i verdenstoppen allerede. Vi bruker jo mer penger per elev enn nesten noe annet land i verden, men har altså ikke resultater som er tilsvarende. Så mener jeg vi skal la oss inspirere av Dovre. Jeg mener at vi trenger en kritisk gjennomgang av bruken av spesialundervisning i Norge. Jeg mener at Dovre er et veldig godt eksempel på en kommune som har gjort noe smart. Den har nemlig gått kritisk igjennom og tenkt på hvordan vi skal få spesialundervisningen ned. Men da er vi samtidig nødt til å styrke oppfølgingen av den enkelte i klasserommet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg er alltid opptatt av at man skal bruke tid på det som er viktig, og ikke på unødvendig rapportering og byråkrati. Det er nok et problem i hele offentlig sektor – kanskje i deler av det private også – at for mye tid går bort til unødvendig rapportering, måling som ikke har som hensikt å forbedre noe eller få frem verdifull informasjon. Det vet jeg at også kommunalministeren er veldig opptatt av. Det er akkurat, under den forrige regjeringen, igangsatt en stor gjennomgang og stor omorganisering av Statped, som jo er statens virkemiddel for de elevene som trenger ekstra ekstra oppfølging. Vi har videreført den omleggingen, og ambisjonen er at nettopp det skal føre til det representanten etterspør, at man har mer tid per elev, og at Statped skal bli en tydeligere pådriver også – at man ikke bare skal vente på at kommunene ber om hjelp. Så får vi sette en fot i bakken om noen år og se om det faktisk har fungert – og hvis ikke, må vi gå tilbake og gjøre noe annet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg kan bekrefte at vi skal følge opp det som Stortinget har vedtatt. Det er også veldig godt i tråd med – det viser også merknadene og støtten til forslagene – det både Fremskrittspartiet og Høyre har ment tidligere. Så synes jeg det allikevel er naturlig at når det kommer en ny regjering, er det viktig også å vise at vi er opptatt av å gjennomføre politikk. Og så har ikke jeg noe problem med å si at denne stortingsmeldingen ble lagt frem under Kristin Halvorsen, og at den fikk bred oppslutning i Stortinget. Det er det vi kommer til å ta utgangspunkt i. Så er jeg helt enig i at alle disse tingene som representanten nevnte, bl.a. rett til påbygging, finansierte vi i 2014-budsjettet. Vi skal ha mer praktiske alternative løp for dem som ønsker det. Vi skal ha en gjennomgang av studiestrukturen, sånn som Stortinget har vedtatt, m.m.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Ungdomstrinnsatsingen, bl.a., har vi også valgt å videreføre, selv om jeg nok må innrømme at der stiller jeg spørsmål ved noen av den forrige regjeringens prioriteringer, rett og slett fordi mye av oppfølgingen kommer veldig sent i løpet, mens noe av problemet når man ser at frafallet er høyt på videregående, jo er at mange går ut fra grunnskolen og mangler helt grunnleggende ferdigheter. Hvis man har nesten strykkarakter i matematikk, er funksjonell analfabet, som det ofte kalles – altså at man har problemer med grunnleggende å forstå innholdet i en avis eller å skrive en jobbsøknad – kommer man til å få problemer på videregående. Det å sette inn støtet det siste halvåret på ungdomsskolen vil ikke nødvendigvis løse det. Så har arbeidslivsfag fått veldig delte vurderinger. Det har nok vært et fag som har fungert veldig bra noen steder, andre steder ikke så bra. Skolene kan få fortsette med det, men jeg har ikke planer om å gjøre det til et obligatorisk fag.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Svaret på det er ja. Jeg er helt enig i virkelighetsbeskrivelsen, selv om jeg vil advare litt mot å si at det at man er underleverandør, i seg selv gjør at man er useriøs. Det er jeg helt sikker på at representanten heller ikke mente. Men det er helt åpenbart at vi ser konturene av et arbeidsliv hvor det – ikke i enormt stor grad, men i noen grad – kommer inn noen aktører som er useriøse. Det er et problem fordi de konkurrerer på urettferdige vilkår, det er et problem for den norske arbeidslivsmodellen, og det er også helt riktig et problem fordi disse bedriftene sjelden eller ikke tar inn lærlinger. Jeg mener det er et mål, som arbeidsministeren ved flere anledninger har sagt, at man er klar og tydelig på tiltak for å bekjempe useriøse aktører i arbeidslivet. Jeg mener det er noe vi er nødt til å ha med oss når vi skal prøve å få enda flere bedrifter til å ta inn lærlinger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Det er mange kloke representanter blant Høyres folk, så jeg pleier å høre på dem og lytte godt til hva de har å si. Svaret på det er at jeg ikke kan love det, men det er absolutt en idé jeg ikke er fremmed for.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Det er to ting man må ha for å få effekt. Det ene er penger, og pengene er på plass i budsjettet for 2014, hvor vi sammen med bl.a. Venstre har sikret et budsjett hvor vi bruker mer på kvalitet og innhold i barnehagen enn noen gang tidligere. Så er det hvordan man følger opp dette. Det holder ikke å gi penger hvis det ikke får noen effekt. Da tror jeg at ved siden av rekruttering – det er viktig, nå kommer snart rekrutteringstall for barnehagelærere, og så kan man se om det er noen gode nyheter der – må vi satse på dem som allerede har valgt seg barnehagen som arbeidsplass. Det vi i budsjettforliket og i regjeringen har tenkt å bruke disse kvalitetsmidlene til, er bl.a. å sørge for at flere av dem som jobber i barnehage og som er ufaglærte, kan ta et fagbrev. De får da bidrag fra staten – hjelp til det. Man må også sørge for at de som har fagbrev, kan ta videreutdanning til barnehagelærer slik at man kan få opp pedagognormen, for jeg er helt ening med representanten i at det er nøkkelen når vi snakker om kvalitet i barnehagen, det er helt avgjørende. Barnehage er en kjempeinvestering i gode resultater i skolen og i barn som jevnt over gjør det bedre enn dem som ikke har gått i barnehage. Hvis vi skal klare det, er pedagognormen, altså nok barnehagelærere, helt avgjørende. Det står også i plattformen at vi skal ha en bemanningsnorm, men der står det 2020. På de 37 sekundene jeg har igjen har jeg lyst til å nevne en siste ting som jeg mener er viktig, og det er å styrke styrerne i barnehagene. Vi må begynne å tenke på barnehagen litt på samme måten som vi tenker på skolen. Rektor på en skole er også en pedagogisk leder. En styrer i en barnehage må også ha et overordnet ansvar for pedagogikken. Man har mye ansvar, man skal drive butikk, holde regnskapene i orden, sørge for inntak og alle disse tingene, men også ha et overordnet ansvar for det pedagogiske. Det å ha gode videreutdanningstilbud og gode opplæringstilbud også for styrerne, mener jeg er viktig for kvaliteten.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg har vært veldig positiv til forsøkene som har vært med gratis kjernetid. De har vært begrenset, de har bl.a. vært i noen bydeler i Oslo, men forskningsresultatene tyder på at dette har en effekt. Så er jeg litt mer skeptisk til om man skal utvide det til å gjelde absolutt alle. Også partiet Venstre har foreslått et annet virkemiddel, som jeg mener er nesten like bra, og det er mer gradering av barnehageprisen. Vi vet at da maksprisen kom, var det i realiteten slik for en del kommuner at de som hadde dårligst råd, måtte betale mer for barnehageplassene. Det at man har tviholdt på maksprisprinsippet, har gjort at veldig mange med dårlig økonomi etter regjeringens mening betaler for mye for barnehageplass. Det kan også gjøre – selv om det bare er noen få prosent – at noen av dem ikke har barna i barnehage. Så det å ha mer gradering av barnehageprisen tror jeg kunne bidratt til å få flere inn.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Først til forskningen: Når man ser på forsøk med gratis kjernetid i Oslo, tyder mye på at det å være i en barnehage i seg selv har hatt en god effekt, særlig for barn med minoritetsbakgrunn. Men det har selvfølgelig også noe å si hvordan kvaliteten i barnehagen er. Derfor er den aller viktigste satsingen til denne regjeringen innhold og kvalitet i barnehagen. Så til hovedspørsmålet: Etter budsjettforliket har vi gjort en teknisk beregning av hva som blir effekten av å øke kontantstøtten og barnehageplasser. Det ligger selvfølgelig også i selve ordet «beregning» at man aldri vet nøyaktig hvordan virkeligheten vil bli, men at det er en beregning, og vi brukte akkurat den samme metoden som tidligere regjeringer har brukt for å regne ut hva som er effekten på barnehageplasser. Så får vi følge situasjonen nå, ha god dialog med KS, og se hvordan dette slår ut. Men regjeringen er fortsatt opptatt av å styrke kvaliteten til barnehagen. Det er også viktig å si at de barna som har rett til barnehageplass, fortsatt skal ha rett til det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg har tre poenger. Det første er – bare for å gjenta det – at dette er en teknisk beregning. Når man beregner, er det noen ganger slik at kommunene blir overkompensert. Andre ganger kan det vise seg at virkeligheten ikke var akkurat som beregnet. Så punkt 2: Det er også viktig å understreke, for ikke å skape usikkerhet der ute, at de som har rett til barnehageplass, har rett til barnehageplass – punktum. Kommunene har da en plikt til å stille opp også med de barnehageplassene. Så til punkt 3: Jeg er nok ikke så unik og spesiell som statsråd at jeg vil være den første som garanterer eller sier noe som helst om hva som vil komme i et revidert budsjett – man får vente og se til budsjettet kommer. Men jeg er opptatt av at vi skal ha en god dialog med kommunene, og selvfølgelig er jeg opptatt av å se hvordan dette slår ut i praksis også.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
La meg først gratulere representanten med partilederverv. Jeg kan bekrefte at vi har gjort en beregning, og jeg kan bekrefte at vi har gjort den beregningen med akkurat samme metode som tidligere regjeringer også har gjort sine beregninger med. Den rød-grønne regjeringen la også om kontantstøtten og økte den bl.a. også, til bl.a. Senterpartiets begeistring. Da fikk det noen utslag – beregnede utslag – på etterspørselen etter barnehager. Den samme metoden brukte vi da vi skulle regne på årets budsjettforlik. Jeg er veldig opptatt av at en beregning selvfølgelig er en beregning. Så må vi ha tett dialog med kommunene og se om denne beregningen stemmer eller ikke – fasiten får vi først når vi ser hvordan folk faktisk oppfører seg – og så må vi i fremtidige beregninger legge ny erfaring til grunn. Jeg mener det er helt åpenbart at hvis beregningsmåtene våre ikke er gode nok, må vi – ved fremtidige beregninger, nye politikkendringer – legge nye måter til grunn.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Jeg stusser litt over spørsmålet. La meg formulere det på denne måten: I det budsjettet vi arvet, lå det jo inne en stor satsing på kvalitet, og det synes jeg de rød-grønne skal anerkjenne og si at i vårt siste budsjett, så hadde vi en stor satsing på kvalitet. Så tok vi den satsingen på kvalitet, og så videreførte vi den, og så la vi på enda litt ekstra på toppen – og hvorfor det? Fordi vi har sagt at den aller viktigste satsingen når det gjelder barnehagene fremover, er innhold og kvalitet, bl.a. å få inn flere barnehagelærere, og da må vi sørge for at ufaglærte kan ta fagbrev, at de som har fagbrev, kan bli barnehagelærere, vi må ha opplæring for styrere m.m. Vi skal også gjennomgå rammeplan og barnehagelov for å se om vi kan få mer læring inn i barnehagen, men uten at barnehagen dermed skal bli en skole. Så kan jeg love at satsingen på kvalitet i barnehagen kommer til å fortsette. Så vil jeg til helt slutt si dette om makspris: Jeg forstår at maksprisen er viktig for mange. Mitt poeng var at da den kom, innebar det økte utgifter for mange med dårlig råd.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Takk for spørsmålet. Jeg må nesten gjenta bakgrunnen for dette. Etter budsjettforliket på Stortinget foretar man en beregning. Når kontantstøtten øker, foretar man en beregning av hvilke effekter dette får. Det er en beregning man foretar, rett og slett fordi man aldri vet hva fremtiden bringer, og da må man basere seg på de beste tilgjengelige beregningsmetodene for å finne ut hvordan politikken vil virke. Vi har benyttet akkurat de samme beregningsmetoder som den rød-grønne regjeringen for å finne ut hva slags effekt dette får på barnehageplasser, tilsvarende det de rød-grønne gjorde da de satt i regjering og økte kontantstøtten. For ikke å skape usikkerhet er det også viktig å få frem at de som er rettighetsbarn, altså de som har rett til barnehageplass, fortsatt har rett til barnehageplass – som før – og det har kommunene en plikt til å tilby. Jeg mener at det blir uryddig hvis jeg som statsråd skal gå inn og nærmest gi råd til et annet forvaltningsnivå, men jeg gjentar gjerne det jeg har sagt tidligere: Vi er opptatt av både å følge situasjonen nøye og å ha en god dialog med KS. Vi har sett hva KS har påpekt de siste dagene – både i dialog med regjeringen og i mediene – og vi kommer til å følge situasjonen nøye også videre fremover.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Hvis beregningene over tid viser seg ikke å fungere – hvis beregningsmåtene ikke er gode nok – mener jeg det er en viktig lærdom at man selvfølgelig tilpasser dem. En av grunnene til at vi nå kommer til å følge situasjonen nøye, er for å se om vi ved fremtidige politikkomlegginger er nødt til å beregne på en annen måte. Men dette vet vi jo ikke foreløpig. Vi har noen indikasjoner. De peker i litt forskjellige retninger, men nettopp derfor er vi opptatt av å følge situasjonen nøye, og av å ha god dialog med KS om det. Jeg mener at en av kjernene i lokaldemokratiet er at lokale politikere foretar lokale prioriteringer. Som kunnskapsminister mener jeg at barnehager og skole er veldig viktig å prioritere, og jeg håper selvfølgelig at så mange som mulig husker det. Jeg mener også at kommuneopplegget i 2014 er mer enn sterkt nok til at man kan ha en offensiv satsing på kvalitet i barnehagen, særlig med de midlene som regjeringen har lagt inn i budsjettet, og ha en offensiv satsing på skole.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-04-23:
Ved siden av vår støtte til og vår satsing på kvalitet i barnehagen – vi har altså aldri brukt mer penger enn nå, men det i seg selv er jo ikke nok, for vi må også sørge for å bruke pengene riktig – mener regjeringen at familiene skal ha valgfrihet: muligheten til å velge, i den perioden hvor barna er aller yngst, til å bruke litt mer tid sammen med dem. Det er den valgfriheten som kontantstøtten legger opp til. Jeg mener det er en litt kunstig motsetning mellom kontantstøtte og barnehage, nettopp fordi vi vet at kontantstøtten ikke er for alle barnehageårene, og at det blant 5-åringene i Norge – hvis jeg ikke husker helt feil – er rundt 97–98 pst. som går i barnehage. Det er med andre ord ikke slik at vi ikke behøver å satse på kvalitet i barnehagen fordi vi har kontantstøtte, og det er heller ikke slik at barn ikke går i barnehage. De aller fleste starter jo selv om de har hatt kontantstøtte de første årene, bare bittelite grann senere. Regjeringens satsing på kvalitet på barnehagen kommer til å vedvare uavhengig av kontantstøtten.
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Statsråden har uttalt at en endring av privatskoleloven vil innebære en strengere praksis enn den gamle friskoleloven til Høyre. I friskoleloven fra 2003 står det at skoler som oppfyller kravene, skal ha rett til godkjenning. Retten til godkjenning gjelder dersom etableringen ikke vil føre til negative konsekvenser for vertskommunen. I Prop. 75 L for 2013–2014, Endringer i privatskolelova, som ble sendt fra statsråd til Stortinget rett før påske, står det i et sitat: «Skoler som oppfyller vilkårene skal ha rett til godkjenning, med mindre en helhetsvurdering tilsier at godkjenning vil gi negative konsekvenser for det offentlige skoletilbudet.» Kan statsråden forklare meg hvorfor den ene setningen gir grunnlag for en strengere praksis enn den andre?
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2014-04-23:
Den muslimske skolen i Oslo er godkjent på bakgrunn av dagens privatskolelov, som bl.a. Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti står bak. Loven legger vekt på foreldrenes rett til å velge en annen skoletype for sine barn enn det det offentlige tilbyr, bl.a. på bakgrunn av religion. Så registrerer jeg at Trond Giske nå er i ferd med å ville forlate dette prinsippet, og jeg vil gi kunnskapsministeren ros for å følge en prinsipiell tankegang i dette spørsmålet. Men så deler jeg Trond Giskes og Arbeiderpartiets bekymring for at vi får en oppblomstring av mange nye privatskoler i Norge framover. Det jeg lurer på, er hva slags brems statsråden ønsker å legge inn i en ny privatskolelov når formålsstyringen fjernes.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2014-04-23:
Behovet for spesialundervisning i skolen øker stadig, og vi bruker stadig mer ressurser på å gi spesialundervisning til de eldste elevene. I dag forteller NRK om foreldre som leier inn private firmaer for å gi spesialundervisning til barna, fordi det tar for lang tid før de får den hjelpen de har behov for, på skolen. Utdanningsforbundet er på sin side kritisk til at mye av den spesialundervisningen som tilbys i skolen, utføres av ufaglærte assistenter. Det er viktig at alle som har behov for spesialundervisning, får den hjelpen de trenger, så fort behovet melder seg. Men samtidig må det være et mål at flere får tilfredsstillende læringsutbytte av den ordinære undervisningen i skolen. Da er tidlig innsats et nøkkelord. Men det er viktig at dette begrepet fylles med konkret innhold. En mulig satsing på tidlig innsats kan være å øke lærertettheten i småskolen og ha flere lærere inne i klasserommet samtidig hos de minste barna. Da blir det lettere å gi god tilpasset undervisning både til de svakeste elevene og til de sterkeste elevene. I Sverige har regjeringen nå lagt 2 mrd. kr på bordet for å gjøre nettopp dette i de tre laveste klassetrinnene, og samtidig satt seg et nytt mål om at alle elever skal lære å lese og forstå enkle tekster innen utgangen av 1. klasse. Mitt spørsmål er om kunnskapsministeren lar seg inspirere av sin svenske kollega, og om regjeringen vil vurdere tiltak for å øke lærertettheten og ha flere lærere inne i klasserommet hos de minste barna på barneskolen.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2014-04-23:
Jeg vil takke for svaret. Når det gjelder skole, er jo det ett av de områdene hvor vi faktisk kan glede oss over å slå svenskene. Så det statsråden skal la seg inspirere av, er det Sverige nå gjør for å bedre kvaliteten. Vi ser de utfordringene de har i Sverige, og vi har mange av de samme utfordringene i Norge, og jeg tror at mange av de samme løsningene også kan fungere godt i den norske skolen. I løpet av de siste ti årene har behovet for spesialundervisning økt. Samtidig har gruppestørrelsen i skolen også økt. Jeg mener at vi må klare å få mer ressurser over fra spesialundervisning til ordinær undervisning, og det å redusere gruppestørrelsen er et viktig virkemiddel. Jeg lurer på om statsråden tror det kan være noen sammenheng her. Mener statsråden det er positivt at gruppestørrelsen i skolen har økt, eller er det negativt? Og hvis han mener at dette er negativt, hva vil regjeringen i så tilfelle gjøre for å reversere den prosessen?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-04-23:
Som vi har hørt, gir dagens privatskolelov en begrenset adgang til å starte opp privatskoler med statstilskudd. For Senterpartiet er det viktig å verne om foreldreretten samtidig som en bevarer skolen som en sentral fellesarena. Nå har vi hørt at i Oslo har byrådet frarådet godkjenning av en søknad om muslimsk skole, ikke begrunnet ut fra hvilket grunnlag skolen skal drives på, men på grunn av uro for hvilke konsekvenser det vil få for den offentlige skolen dersom skolen starter opp og seinere må avvikle driften sin. Da er det kommunen som sitter igjen med ansvaret for å gi elevene skoleplass. Dersom en godkjenner skoler og deretter nedlegger dem, vil det kunne bli en krevende oppgave for kommunene, men også for fylkeskommunene. For eksempel vil en søknad i Lillehammer by kunne ha stor betydning for omlandet langt utenfor Lillehammer. Jeg lurer på i hvilken grad statsråden mener at hensynet til øvrig skoledrift i kommunene, men også i fylkeskommunene, skal vektlegges ved godkjenning av private skoler.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-04-23:
Jeg hører at statsråden er opptatt av at kommunene skal være gode skoleeiere. Vi har jo hatt noen eksempler i det siste, bl.a. Sogn og Fjordane fylke, som har mange kommuner med veldig mange gode skoleeiere. I mitt eget hjemfylke er Dovre blitt trukket fram som en slik god skoleeier. Der har de altså halvert bruken av spesialundervisningstimer de siste årene, og de har gjort det bl.a. ved å innføre to lærere i 1. og 2. klasse samt i basisfagene på de høyere trinnene. De har også en maksgrense på 12–15 elever i forbindelse med mer praktiske aktiviteter. Jeg lurer på om statsråden vil gi kommunene mulighet økonomisk til å være gode skoleeiere og gjøre som sitt søsterparti i Sverige, der statsminister Fredrik Reinfeldt har sagt at hver lærer får mer tid til hver enkelt elev, og elevene vil merke at de får mer tid med sin lærer, og at det forhåpentligvis vil innebære en roligere læringssituasjon.