Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-04-23:
På vegne av saksordfører Åse Wisløff Nilssen vil jeg understreke at forslaget til ny lov om stiftelser inneholder mange forbedringer i forhold til dagens lov. På de fleste punkter er innstillingen fra justiskomiteen enstemmig. En samlet komite har merket seg at proposisjonen ikke inneholder noen vurdering av hvilken funksjon stiftelser har i Norge. Det er heller ingen vurdering av hvilken rolle norske stiftelser kan eller bør ha i fremtiden. Det er heller ikke tatt med en vurdering av erfaringer fra andre land for å utforme den politikk som på den beste måten fremmer stiftelsenes positive bidrag til samfunnet. Komiteen har i sine merknader trukket inn noen av disse viktige vurderingene, da vi vil gi signaler om i hvilken retning vi ønsker at utviklingen skal gå. Det skjer en betydelig oppbygging av formue på private hender i landet vårt. Derfor er det viktig gjennom ulike tiltak å stimulere til at private i større grad enn tidligere finner det ønskelig å opprette stiftelser som tilgodeser samfunnsnyttige formål. Vi ønsker en utvikling der stiftelser i større grad kan være aktive samfunnsaktører og bidra med midler til kultur, forskning, humanitære og sosiale tiltak. Etablering av stiftelser gir privatpersoner, bedrifter og andre en god mulighet til å bidra med midler til samfunnsnyttige tiltak, samtidig som vi ønsker at stadig flere skal se på stiftelser som en god måte å forvalte midlene sine på. Komiteen er gjort kjent med at man i utlandet også har stiftelser med et lokalt utgangspunkt. Slike stiftelser særpreges ved at de fremmer frivillig innsats og dugnadsånd på det lokale og regionale plan. Komiteen mener det er ønskelig å stimulere til en slik utvikling også i Norge. Komiteen er enstemmig i å understreke viktigheten av at lovgivningen, både stiftelseslovgivningen, skattelovgivningen og andre aktuelle lover, stimulerer til opprettelse av flere allmennyttige stiftelser i Norge i fremtiden. Like viktig er det at det ikke gjøres unødig komplisert å opprette eller å drive en stiftelse, eller at stiftelser påføres kostnader som reduserer deres evne til å oppfylle sitt formål. En slik politikk vil være nødvendig og viktig, ikke minst for det som ofte omtales som den tredje sektor. Proposisjonen bærer et visst preg av at ønsket om å kontrollere stiftelser har vært grunnleggende for utformingen. Kristelig Folkeparti mener det er en negativ tilnærming til saken. Som hele komiteen sier i sin merknad under kapittel 3: «Det er ikke en oppgave for lovgiver å gripe inn for å beskytte myndige og handlingskompetente enkeltpersoner mot ufornuftige disposisjoner.» Forslaget om å opprette et stiftelsestilsyn bunner i ønsket om å føre kontroll og tilsyn med stiftelsene. Kristelig Folkeparti ser behovet for å føre en viss kontroll med stiftelser, fordi det ikke er noen eierkontroll, slik det er f.eks. i selskaper. Det er også naturlig at det offentlige utøver dette tilsynet, men Kristelig Folkeparti mener departementets forslag om stiftelsestilsyn ikke er ønskelig. I dag er det fylkesmennene som utøver tilsynet og kontrollen. Det er en ordning som har fungert greit, og som innebærer en nærhet til brukerne som er verdifull. Denne nærheten gjør det enklere å veilede og å yte service overfor stiftelsene og lokalmiljøet for øvrig, som vil gå tapt dersom det opprettes et sentralt stiftelsestilsyn. Kristelig Folkeparti har foretatt en avveining av de godene man oppnår ved å opprette et stiftelsestilsyn, f.eks. kompetanse innenfor saksfeltet, effektiv ressursutnyttelse og ensartet praksis og forutsigbarhet, opp mot de godene som dagens ordning medfører. Vi tror også at de positive effektene som beskrives ved opprettelsen av et stiftelsestilsyn kan bli realisert med dagens ordning, dersom man satser på skolering av fylkesmennene. Kristelig Folkeparti mener at med de teknologiske muligheter som finnes i dagens samfunn, må det være mulig å samle og utveksle praksis og erfaringer fra de forskjellige fylkesmannsembetene. Slik vil man også kunne øke kompetansen og sikre ensartet praksis. Etter Kristelig Folkepartis mening innebærer ikke forslaget om opprettelse av et stiftelsestilsyn og et stiftelsesregister et skritt i riktig retning når det gjelder målet om et enklere Norge. I dag kan stiftelser bli registrert på tre forskjellige måter, gjennom Foretaksregisteret, Enhetsregisteret eller i fylkesmannens register over stiftelser. Det er allerede i dag lagt opp til at registrering skal skje så samordnet som mulig, og det er laget en fellesblankett som kan brukes til registrering. Forslaget om å opprette et sentralt stiftelsesregister vil bare i begrenset grad medføre noen forenkling, for det nåværende «to- og tresporede» system vil ikke forsvinne. Når departementet i tillegg ønsker å belaste stiftelsene med gebyrer ved registrering, innebærer det at belastningen ved departementets forslag blir større enn de fordelene som oppnås. Kristelig Folkeparti har derfor gått imot dette. Når det gjelder forslaget om å innføre gebyrer, vil vi spesielt understreke at det finnes mange små stiftelser, og at gebyrene vil svekke stiftelsenes evne til å tilgodese allmennyttige formål med midler. Det mener Kristelig Folkeparti er en uønsket utvikling. Størrelsen på stiftelsens midler varierer, og et flertall i komiteen har sluttet seg til departementets forslag, som går ut på at næringsdrivende stiftelser skal ha en grunnkapital på minimum 200 000 kr, og alminnelige stiftelser skal ha en grunnkapital på 100 000 kr. Årsaken til at næringsdrivende stiftelser er underlagt noen egne regler, i tillegg til kapitalkravet, er at disse i større grad enn andre stiftelser har kreditorer. I noen tilfeller utvikler en alminnelig stiftelse seg til å bli en næringsdrivende stiftelse – for disse tilfellene er det gitt overgangsregler om fra hvilket tidspunkt stiftelsen er å regne som næringsdrivende mv. Kristelig Folkeparti er fornøyd med den forenkling som er skjedd ved at det ikke lenger skal skilles mellom forskjellige typer næringsdrivende stiftelser, slik det har vært gjort hittil. Dersom en næringsdrivende stiftelse taper 2/3 av grunnkapitalen, eller egenkapitalen er lavere enn forsvarlig, får styret en plikt til å handle. Flertallet i komiteen, alle unntatt Arbeiderpartiet, har understreket at stiftelser med et allmennyttig formål fortsatt skal være fritatt for beskatning. Et viktig punkt som Kristelig Folkeparti finner grunn til å understreke, er at en fornuftig kapitalforvaltning ikke skal utløse skatteplikt. Det ville bli umulig å sette opp regler om at visse former for kapitalforvaltning, f.eks. bankinnskudd, skal være skattefrie, mens andre former, f.eks. investeringer og omsetning av aksjer, skulle være skattepliktige. Det viktige skillet her, i forhold til næringsdrivende stiftelser, er om inntektene ved forvaltningen bidrar til å realisere det allmennyttige formålet med stiftelsen. Kristelig Folkeparti har sluttet seg til departementets forslag til grunnkapitalens størrelse, men vil understreke at det skal være adgang til å gi dispensasjon fra dette kravet. Vi mener at dispensasjonsadgangen ikke skal praktiseres på en rigid måte. Her er det viktig å se på hvilke grunner som taler for at det gjøres unntak. Foreligger det gode grunner for å fravike hovedregelen om 100 000 kr i grunnkapital, bør det gjøres. Kristelig Folkeparti har ikke sluttet seg til forslaget fra mindretallet om at grunnkapitalen skal settes til 10 000 kr, da vi mener dispensasjonsadgangen fra lovens hovedregel vil være tilstrekkelig til å ivareta de tilfellene der en stiftelse bør opprettes, selv om den ikke oppfyller kravet til grunnkapital. Komiteen mener også at det bør være adgang til å dispensere fra forbudet om at stiftelsens midler ikke skal kunne deles ut til stifterens oppretter eller dennes ektefelle/samboer. Dette gjelder tilfeller der gode grunner taler for det, f.eks. der en ideell organisasjon oppretter en stiftelse som skal ivareta formål som organisasjonen selv ivaretar. Da skal det være mulig også for denne organisasjonen å motta midler fra stiftelsen. Også andre tilfeller er nevnt. Jeg henviser til innstillingen for nærmere detaljer. Komiteen har også enstemmig sluttet seg til forslagene om hva som skal skje med stiftelsens midler dersom stifteren er død, og stiftelsen ikke oppfyller minstekravet til grunnkapital. Når det gjelder organisering av stiftelsens organer, blir dagens ordning videreført. Alle stiftelser skal ha et styre. Styret kan bestå av en person, men i visse tilfeller settes det et minstekrav til antall styremedlemmer. Hvis stiftelsen forvalter en kapital på mer en 3 mill. kr, må styret ha minst tre medlemmer. Kristelig Folkeparti, og hele komiteen, er fornøyd med at departementet på dette området ikke følger opp utvalgets forslag om at stiftelsens oppretter ikke skal kunne sitte i styret. Det kan ha stor betydning for oppretteren at han eller hun senere kan få være med på å forvalte stiftelsens midler og dermed realisere sine gode intensjoner. Det er også viktig at lovverket ikke setter så strenge krav til antall styremedlemmer at det vil bli vanskelig for små stiftelser å oppfylle kravene. En stiftelse kan også ha andre organer enn styret, men da må det bestemmes konkret. Det skal gis klare regler for hva slags kompetanse disse andre organene kan ha, og de har ikke mulighet til å gripe inn i styrets kompetanse. Dessuten skal alle stiftelser underlegges regnskaps- og revisjonsplikt. Jeg vil til slutt anbefale komiteens innstilling.