Trine Skei Grande (Venstre), 2013-01-24:
Denne riksrevisjonsrapporten tar for seg et av de virkelig viktige feltene vi kan diskutere i denne salen. Norge var vel det første landet i verden som hadde et offentlig barnevern. Det er likevel et barnevern der vi har hatt forferdelige avsløringer siden de begynte. Det er også et barnevern som står overfor et stort press når det gjelder økning i saker og et manglende kontrollregime. Det går både på at man ikke rekker å kontrollere de sakene som kommer inn, og også at man ikke får meldinger om overgrep. Når vi er opprørt over manglende rapportering, brudd på innkjøpsordninga eller andre ting som tas opp i kontrollkomiteen, er konsekvensene for enkeltmenneskene ofte ganske små sammenlignet med konsekvensene av brudd på regelverk og manglende oppfølging i barnevernet. Jeg har lyst til å løfte noen av de særmerknadene som Venstre har i denne saken. En av dem går på utdanninga. Mange innenfor barnevernsfeltet føler at de ikke har nok ballast når de begynner i barnevernet. Vi er også uenig i at barnevernspedagogutdannelsen ligger innenfor en finansieringsramme som gjør at man har en veldig lav intensitet i oppfølginga av hver enkelt student. Det er også store svakheter, f.eks. når det gjelder den flerkulturelle kompetansen. Dette er et felt der det er viktig at folk føler at de har god ballast og er trygge på jobben sin fra dag én. Vi ser at barnevernet flere steder sliter med stor turnover, mange nyansettelser og stor slitasje på sine ansatte. Dette er kanskje det yrket der relasjonskompetanse er det viktigste. Det er nok noen yrker der det er litt mer krevende å kunne bygge relasjoner enn andre, bl.a. læreryrket og politiyrket. Man må kunne forholde seg til mennesker i ulike situasjoner. Men er det noen som virkelig må ha relasjonskompetanse, er det barnevernspedagoger. Det å tro at den bare kan bygges opp ved fjerne forelesninger og bøker, er feil – det kan den ikke. Derfor må disse studentene utfordres med mye tettere oppfølging enn det vi har i dag, og derfor er Venstre uenig i at barnevernspedagogutdannelsen ligger i den finansieringsrammen den faktisk gjør. Jeg tror at vi må se på hvordan vi skal styrke den framover for å styrke kvaliteten på barnevernet. Det andre punktet som vi i Venstre har vært opptatt av, og som vi får en del støtte for i merknadene, er at man må snu pyramiden i barnevernet. Man må flytte ressursene til dem som ser barn i øynene. Og de som ser barn i øynene, er førstelinjetjenesten. I dag har vi laget en pyramide i barnevernsorganiseringa som gjør at ressursene tappes fra førstelinjetjenesten og opp i et stort byråkrati, der all makt og kompetanse flyttes, der all erfaring flyttes, og det flyttes bort fra ungene. Det er på dette feltet vi virkelig burde ha snudd pyramidene og sørget for at førstelinjetjenesten var der man har kompetansen, der man har mest ressurser og der man tar de fleste avgjørelsene. Da kreves det et litt større grep. Vi har foreslått at det må bety at en legger ned det regionale leddet og flytter makten nedover. Så er det noen kommuner som er for små til det. Da mener vi at vi burde hatt større kommuner som kunne ta på seg nettopp en av kjerneoppgavene i velferdsstaten vår, nemlig hvordan vi tar vare på barn. Men da bør kommunene organiseres sånn at de har store nok enheter som er faglig gode nok til å ta vare på de ungene. Dette tror jeg kommer. Jeg syns det er leit at vi ikke har fått presset det fram før. Jeg merket meg at den forrige barneministeren hadde veldig gode politiske uttalelser fra sitt fylkeslag i SV på dette feltet. Jeg hadde håpt at SV kunne ha løftet de uttalelsene inn i statsrådsstolen, for jeg tror at her trengs noen større grep som handler om å flytte ressursene nærmere barnet. For enhver liten feil her er ikke en feil i en rapportert kolonne, det kan bety helt ødelagte liv.