Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-14:
Det er med glede og en viss spenning jeg står her som saksordfører for Innst. O. nr. 104 for 2003-2004 om sprøyterom. Dette har vært en lang prosess. Det har vært mange innvendinger - noen fornuftige og noen etter vårt syn mindre fornuftige. Men nå har altså flertallet, bestående av SV, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, gitt Regjeringa marsjordre. Norske kommuner skal kunne søke om å starte forsøk med sprøyterom fra og med 1. januar 2005, og staten skal spytte inn minimum 50 pst. av drifts- og etableringskostnadene. I tillegg vil vi se forslaget til forskrifter før loven trer i kraft. Flertallet har klare meninger om hvordan sprøyterommene skal se ut. Det eneste som skiller oss, er spørsmålet om hvorvidt man i sprøyterommene skal kunne injisere andre typer stoffer enn heroin. SV og Arbeiderpartiet mener det avgjørende her ikke er hva man har i sprøyta, men at man faktisk velger å injisere stoffet. De aller fleste, kanskje alle, er blandingsmisbrukere, og for våre to partier er det viktigste at injiserende misbrukere skal ha muligheten til å sette sprøyte under tilsyn, uten stress og i hygieniske omgivelser. Hva de har i sprøyta, blir dermed underordnet. For Fremskrittspartiet har det vært viktig å avgrense det til heroin, men uten å være helt firkantet - hvis jeg kan bruke et slikt uttrykk. Våre tre partier er imidlertid klinkende klare når det gjelder bemanning, hva personalets oppgaver skal være, åpningstider, utforming av rommene, brukermedvirkning og finansiering. Vi fremmer tre viktige forslag i vår innstilling som jeg tar opp på vegne av flertallet. Det gjelder forslag om finansiering, om gjennomsyn av forskriften og at sprøyterommene skal kunne tas i bruk fra 1. januar 2005. Det vil si at alt må være på plass innen den tid, slik at kommuner som ønsker det, skal kunne etablere sprøyterom med tilskudd fra staten. Vi vil ha en klar tilbakemelding fra justisministeren om at han akter å følge opp disse forslagene. Vi registrerer at statsråden mener det er behov for ytterligere lovendringer etter at flertallet har fastslått at helsepersonell skal bemanne sprøyterommene, samt at vi mener det skal være tillatt for brukere å assistere hverandre med sprøytesettingen, noe de for øvrig ofte gjør i dag. At statsråden velger å komme med dette etter at saken er avgitt, er noe merkelig. Vi velger imidlertid å fokusere på det positive i dette, som er at Justisdepartementet langt på vei har gjort jobben for å få alle biter på plass. Dermed bør det være en enkel sak å følge opp Stortingets vedtak om at sprøyterommene, slik vi mener disse skal se ut, skal kunne tas i bruk fra og med 1. januar 2005. Flertallet mener at sprøyterommene, slik våre partier har bestemt at de skal utformes, vil kunne ha en viktig betydning for de mest slitne rusavhengige menneskene i Norge. Dette er mennesker som ofte sliter med store helseproblemer. Som regel har de ikke noe fast sted å bo, og de nås i liten grad av det ordinære hjelpetilbudet. De sprøyteromsansatte vil for mange av de framtidige brukerne av sprøyterommene være de eneste rusfrie menneskene disse kommer i kontakt med i løpet av en dag. Det Lisboa-baserte European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, et av 15 desentraliserte EU-kontorer, foretok i 2002 og 2003 en undersøkelse av sprøyterom som konkluderte med at sprøyterommene når den gruppen de var ment å skulle nå, nemlig slitne rusavhengige med ulike helseproblemer og sosiale problemer. Sprøyterommene tilbyr hygieniske omgivelser og minsker sannsynligheten for smitte av infeksjonssykdommer, iallfall for regelmessige brukere. De bidrar til en nedgang i risikoatferd blant brukerne og øker tilgangen til helse-, velferds- og rusbehandlingstiltak for spesifikke grupper av rusavhengige, som det ellers er vanskelig å nå. De sørger for umiddelbar hjelp ved overdoser og kan bidra til reduksjon av antall overdosedødsfall. Sjøl for denne vanskelige gruppen har sprøyterommene bidratt til bedret helse, tilgang til rådgivning og andre terapeutiske muligheter. Mange har blitt henvist videre til helsetjenester, i noen tilfeller også til rusbehandling. Dette er ikke bagateller, dette er viktige effekter for de menneskene det angår. Men det er viktig at sprøyterommene blir et supplement til andre lavterskeltiltak og til behandlingstilbudet for rusavhengige - og ikke en erstatning for noe av dette. Rusavhengige er like mye individer som oss såkalt normale borgere, og tilbudet må derfor være variert. At brukerne må tas med på råd, er viktig, nettopp fordi deres behov er varierte. Et flertall av høringsinstansene var positive til sprøyterom. Det gjaldt Barneombudet, Helsetilsynet i Oslo og Akershus, Sosial- og helsedirektoratet, Fylkesmannen i Hordaland, Bergen kommune, Oslo kommune, Høgskolen i Bodø, Høgskolen i Oslo, Høgskolen i Stavanger, Universitetet i Bergen, Brukerforeningen, Den norske Lægeforening, FO, Fransiskushjelpen, Helseansattes Yrkesforbund, Helse- og sosialombudet i Oslo, Kirkens Bymisjon, Kirkens Sosialtjeneste, Kriminalomsorgen region sørvest, Kriminalomsorgen region vest, Norsk forening for kriminalreform, Norsk Sykepleierforbund, Pro-senteret, Statens helsetilsyn, Straffedes organisasjon i Norge og Tyrilistiftelsen. Jeg kunne legge til at Oslos avdeling av Landsforbundet Mot Stoffmisbruk, LMS, leverte en positiv høringsuttalelse, men at denne ikke ble tatt med. For øvrig er ingen politiinstanser for. Men jeg kjenner i hvert fall personlig politifolk som er for. De jobber ofte i førstelinjen, ofte i Oslo. Da forslaget fra Regjeringa ble kjent, ble veldig mange veldig skuffet over at det ikke var blitt foreslått at helsepersonell skulle bemanne sprøyterommene. Både Helse- og sosialombudet i Oslo, Norsk Sykepleierforbund, Legeforeningen, Helseansattes Yrkesforbund og Statens helsetilsyn mener dette er svært viktig. Helse- og sosialombudet skriver i sin høringsuttalelse at de ikke kan se at det finnes noen bestemmelser i helsepersonelloven som hindrer helsepersonell i å arbeide i sprøyterom. Helseansattes Yrkesforbund mener det er uforsvarlig å bemanne sprøyterommene kun med sosialfaglig personell. Legeforeningen skriver at de syns det er vanskelig å forstå at departementet ikke mener det er nødvendig med helsepersonell til stede i slike akutte situasjoner, og da henviser de til eventuelle allergiske reaksjoner av injisering, overdoser, feilinjeksjon, blødninger etc. Helsetilsynet skriver at dersom man ønsker at de uttrykte helsemessige formålene skal ivaretas fullt ut, bør sprøyterommene være bemannet med helsepersonell. Og dette ønsker flertallet. Flertallet forutsetter at sprøyterom der det blir etablert, bemannes med både helsefaglig og sosialfaglig personell. Vi er sterkt uenig med departementet, som på side 24 i proposisjonen skriver følgende: "Et sprøyterom vil ikke være et egnet sted eller et egnet tiltak for individuell behandling av rusmiddelmisbrukeres helseproblemer." Videre står det: "Det skal etter departementets syn ikke være en oppgave for personalet å gi konkret, individuell rådgivning til den enkelte bruker i forbindelse med selve injiseringen, for eksempel å finne forsvarlig injeksjonssted." Vi mener tvert imot. Flertallet er her sterkt på kollisjonskurs med departementet og helt på linje med Norsk Sykepleierforbund, som skriver følgende i sin høringsuttalelse: "Det å håndtere hygieniske prinsipper og gi veiledning på riktig sprøytesetting, finne forsvarlig injeksjonssted og forebygge komplikasjoner som lymfebetennelser, sår, blodpropp, hepatitt og HIV er kanskje det viktigste personalet kan bistå med". I tillegg mener flertallet at de ansatte har en viktig oppgave i å bygge tillit og relasjoner og å gi sosialfaglige råd og veiledning, slik at noen også kan finne veien videre inn i det øvrige hjelpeapparatet. Vi som utgjør flertallet i justiskomiteen, er opptatt av at alle, også slitne rusavhengige, har krav på et verdig liv. Hva som er verdig, og hva som er uverdig, er vanskelig å definere klart, fordi opplevelsen av verdighet er subjektiv. Men det bør i alle fall være rimelig klart at det å ha mulighet til å injisere heroinen i et hygienisk lokale som er skjermet for stress og folks nysgjerrige og fordømmende blikk, hvor det er helsepersonell og sosialfaglig personell som både har tid til å snakke med deg og kompetanse til å oppdage komplikasjoner og eventuelle overdoser, innebærer en bedre og mer verdig hverdag enn den dagens rusavhengige må ta til takke med. Slik sett vil ett av formålene bli oppnådd allerede ved etableringen av tiltaket. Flertallet er opptatt av at sprøyterommene skal være mest mulig tilgjengelige. Det er viktig å gjøre ordningen minst mulig byråkratisk og å begrense adgangskriteriene til et minimum. Registrering av brukerne må kun ha til formål å lette forskernes evalueringsarbeid, hvor det også kan være aktuelt med sammenligninger med andre lavterskeltiltak, med noenlunde samme målgruppe. Til slutt vil vi fra flertallets side understreke viktigheten av at brukerne av sprøyterommene tas med på råd i hele prosessen med etablering, utforming og evaluering av sprøyteromstiltakene. Respekt for brukerne gjennom tro på deres evne til å delta og ta ansvar øker muligheten for at tiltaket blir vellykket. Mennesker som møtes med respekt og et positivt menneskesyn, viser seg oftere enn motsatt å være tilliten verdig. Dette gjelder også for slitne rusavhengige mennesker. Dessuten er det et viktig poeng at disse menneskene mest sannsynlig vil gjøre mye for at dette tiltaket vil bli vellykket. Vi er enige med departementet når de på side 31 skriver følgende: "Departementet vil tro at brukerne vil være tilbakeholdne med handlinger som vil skade tiltaket og dermed også dem selv." Jeg vil på vegne av flertallet anbefale de forslagene til vedtak som vi har i innstillinga. Jeg vil også be om at statsråden svarer positivt, svarer ja på at han vil følge opp de forslagene som Stortinget i kveld vedtar.