Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-12-14:
Jeg vil få lov til å knytte noen kommentarer til en del av de forslag til endringer som fremkommer i Ot.prp. nr. 9. Det første punktet gjelder tilskudd til arbeidsreise i folketrygdloven §§ 8-14 og 10-7. Det er verd å merke seg at en samlet komite sier at den er blitt gjort kjent med at funksjonshemmede som ikke selv kan kjøre bil eller benytte kollektivtrafikk, har vurdert om de i det hele tatt har råd til å være i arbeid, på grunn av manglende støtte til arbeidsreise. Alternativet blir da uførepensjon. For disse er dagens ordninger faktisk ikke tilstrekkelige slik Regjeringen fremholder i proposisjonen. Komiteen er av den oppfatning at det bør kunne gis varig støtte til arbeidsreiser til disse personene, slik at de skal kunne ta seg arbeid. Det er derfor verd å merke seg at en enstemmig komite fremmer følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen vurdere en ordning med transportstøtte istedenfor uføretrygd i de tilfeller bevegelseshemming er eneste grunnen til uføretrygden, og der den uføre har mulighet til fast arbeid.» Fremskrittspartiet er meget glad for at en enstemmig komite står bak dette forslaget, og håper arbeidet kan gjøres raskt, slik at disse personene får en mulighet til å kunne gå ut i arbeid. Regjeringen har ved fremleggelsen av denne proposisjonen lagt fram forslag om at trygderettloven § 20 andre ledd skal endres slik at Trygderetten gis adgang til å omgjøre saker til ugunst for den ankende part. Prinsipielt er det selvfølgelig viktigst at loven blir oppfylt, enten det er til gunst eller ugunst for den enkelte. Det er imidlertid grunn til å tro at mange vil la være å anke til Trygderetten dersom muligheten til en lavere ytelse er til stede. Dette vil igjen kunne føre til at mange som har krav på bedre ytelser enn den de mottar, mister retten til å oppnå disse. Det er også et viktig moment at med de meget kompliserte reglene som legges til grunn for de fleste saker i folketrygden, er det for mange bortimot kom- plett umulig å forstå sin egen trygdesak fullt ut. Fremskrittspartiet har derfor tatt et standpunktet i denne saken som tilsier at Trygderetten ikke skal kunne anke til ugunst. Et flertall i komiteen har ikke konkludert i saken slik Fremskrittspartiet har gjort, men sender saken tilbake til Regjeringen, slik at den kan sendes ut på høring, noe som foreløpig ikke har vært gjort i denne saken. Fremskrittspartiet må derfor si seg glad for at komiteen i hvert fall ikke på det nåværende tidspunkt støtter Regjeringens ønske om å la Trygderetten avgjøre til ugunst. Fremskrittspartiet vil derfor også stemme for det forslaget som går på å sende saken tilbake og ut på høring. Fremskrittspartiet anser det som nødvendig å lovbeskytte opptjente rettigheter i folketrygden – dette for å bedre fremtidige pensjonisters mulighet til å planlegge sin egen pensjonisttilværelse med rimelig sikkerhet for at gitte betingelser ikke endres etter at opptjening i folketrygden har funnet sted. Fremskrittspartiet vil derfor i motsetning til det Regjeringen legger opp til, ha inn en bestemmelse i folketrygden som sikrer dette. Fremskrittspartiet fremmer derfor forslag om dette i tråd med Trygderettsutvalgets innstilling i NOU 1995:29. Avslutningsvis tar jeg opp de forslagene der Fremskrittspartiet står alene eller sammen med andre.