Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2002-12-03:
Gjeldsordningslovens formål er å gi privatpersoner med alvorlige gjeldsproblemer en mulighet til å få kontroll over sin økonomi samtidig som den skal sikre at skyldneren innfrir sine forpliktelser så langt det er mulig. Det å havne i en alvorlig gjeldssituasjon kan være en stor menneskelig belastning. Det handler ikke bare om å få orden på privatøkonomien. For enkelte kan det handle om å få orden på den totale familie- og livssituasjonen. Gjeldsordningsloven skal være en hjelp, slik at det kan være overkommelig for skyldneren å gjøre opp for seg. Det er også viktig at det skjer en ordnet og rettferdig fordeling av skyldnerens midler mellom kreditorene. Gjeldsordningsloven ble vedtatt for ti år siden. Den har stort sett fungert godt. Men hensikten med de foreslåtte endringene i loven nå er å forbedre loven og gi klarhet på områder som ikke er presisert i dagens lovå presisere enkelte sentrale lovbestemmelserå gjøre endringer for å forkorte saksbehandlingstiden Et hovedproblem i gjeldsordningssakene har vært de betydelige forskjellene i praktiseringen hos namsmennene og i domstolene. Det er gledelig at Regjeringen har fått flertall for en rekke av de foreslåtte endringene av loven. På en rekke punkt slutter komiteen seg samlet til de foreslåtte endringene. Jeg vil komme inn på noen av punktene i forslaget til endring. Under gjeldsordningen har skyldneren av sin inntekt rett til å beholde det som med rimelighet trengs til underhold av seg og sin husstand. Denne retten foreslås noe styrket, ved at det presiseres at også samboer etter omstendighetene kan forsørges av skyldneren under en gjeldsordning. Adgang til utvidet livsoppholdssats for foreldre som utøver samvær med egne barn etter skilsmisse, foreslås også lovfestet. Det er enighet i komiteen om at en gjeldsordning normalt skal vare i fem år, men det er uenighet når det gjelder hvilket tidspunkt en skal regne gjeldsordningsperioden fra. Komiteens flertall går inn for at en skal regne gjeldsordningsperioden fra åpning av gjeldsforhandlingene. Regjeringspartiene støtter ikke dette, fordi det kan føre til at det gis incentiver til å trekke forhandlingene ut i tid. I proposisjonen er det foreslått å innskjerpe femårsregelen, slik at det stilles strengere krav for å fravike regelen. Dermed skal det mer til enn tidligere for at gjeldsordningen vil vare i mer enn fem år. Det er viktig at en person som har en gjeldsordning, kan gis sosialhjelp. Det er det da også enighet om i komiteen. Når det likevel på dette punktet er uenighet, går det på hvor en bestemmelse skal være nedfelt. Regjeringspartiene slutter seg til departementets vurderinger, som sier at dette i utgangspunktet passer best i sosialtjenesteloven. Komiteens flertall, alle utenom regjeringspartiene, går inn for en bestemmelse om dette i gjeldsordningsloven, og foreslår derfor en slik lovbestemmelse. Uenigheten handler ikke om realiteten i saken, men om hvor dette skal reguleres. Regjeringen foreslår å videreføre den såkalte etterperioden, som går ut på at gjeldsordningen kan settes helt eller delvis til side innen fem år etter at gjeldsordningsperioden er avsluttet. Intensjonen er at en tilsidesettelse av en gjeldsordning skal kunne skje i de ekstraordinære tilfeller hvor skyldnerens økonomi blir totalt endret ved at han eller hun mottar en gevinst eller en arv. Regjeringspartiene støtter en videreføring av etterperioden. En etterperiode er ikke en forlengelse av gjeldsordningen. I utgangspunktet er man ferdig med sine forpliktende innbetalinger som er framforhandlet. En kan beholde lønnsinntekt og verdiøkning på eiendom. For de aller fleste som får en gjeldsordning, vil det bety at skyldneren er ferdig med saken når gjeldsordningsperioden er over. Regjeringspartiene mener at det er lite rimelig at en person som får en stor ekstrainntekt, skal slippe å betale kort tid etter avslutningen av en sak. Vi har forståelse for ønsket om og behovet for en ny start etter en gjeldsordningsperiode. Men dersom en kort tid etter gjeldsordningsperioden er i en totalt ny økonomisk situasjon, vil dette i mange tilfeller være lite rimelig overfor kreditorene som har ettergitt gjeld. Vårt syn er derfor begrunnet i en totalvurdering, der hensynet til både debitor og kreditor er tillagt vekt. Regjeringspartiene støtter primært forslaget fra Regjeringen om en etterperiode på fem år. Men vi vil subsidiært stemme på forslaget om en etterperiode på to år, slik at det står en samlet komite bak det endelige vedtaket.