trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Som representanten Tore Hagebakken også var innom: Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa trakk vår offensive næringsmelding med fokus på spesielle behov i ulike næringer, mot innstendige råd fra næringslivet selv. I stedet valgte man å framheve næringsnøytralitet som mantra og såkalte omstillingsfremmende skattekutt. Nå viser nye tall fra Finansdepartementet at de 1 600 personene med 100 mill. kr eller mer i formue har fått over en halv million kroner i lettelser i året. Så viser Lindorff-rapporten – som jeg sa – at det ikke har gitt seg utslag i investeringer i næringslivet, med flere arbeidsplasser som resultat. Det har heller ikke Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa selv klart å påvise. I stedet påstås det at Arbeiderpartiet undervurderer situasjonen i økonomien. Jeg vil returnere den påstanden og si at det kanskje er regjeringa som gjør det. Men helt til slutt: Kunne statsråden tenke seg å reflektere litt over om en kunne fått en bedre og raskere uttelling for de 25 mrd. kronene i skattekutt ved å investere noen av dem i et toppindustrisenter knyttet til high tech-miljøet på Kongsberg?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Reiselivet går godt, men næringa etterlyser politikk. I Dagsavisen kunne vi lese at reiselivsdirektøren i Virke reagerte med «djup skuffelse» på nyheita om at reiselivsmeldinga nok ein gong var forseinka. Når kjem meldinga, og korleis vil Høgre-Framstegsparti-regjeringa leggje til rette for at reiselivsveksten også gir nye heilårs arbeidsplassar i heile landet?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Gode rammebetingelser», sa statsråden. Eitt av tre hotell går med tap, det gløymde han å ta med. Statsråden tok heller ikkje med at reiselivsnæringa over natta fekk flyseteavgift og auka momssatsar, så eg trur neppe næringa sjølv skriv under på at det er føreseielege og gode rammevilkår Høgre–Framstegsparti-regjeringa har gjeve dei. Det har vore vekst i næringa trass i regjeringa sin politikk, ikkje på grunn av regjeringa sin politikk. Tenk for eit løft reiselivsnæringa faktisk kunne fått, med ei regjering som òg vil skapa arbeidsplassar innanfor det private, ei arbeidarpartiregjering som gjer ord til handling! Breibandssatsing er fråverande i regjeringa si satsing. Eg spør difor på nytt: Korleis vil de koma med tiltak, og kva tiltak vil de koma med for å skapa heilårs arbeidsplassar i reiselivsnæringa?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Gode rammevilkår – eg har alt nemnt dette med flyseteavgift, auka momssatsar over natta og i tillegg kutt i marknadsføringsmidlane og manglande breibandssatsing frå regjeringa si side. Breibandssatsing er faktisk avgjerande viktig for at hotellnæringa skal veksa. Regjeringa Stoltenberg auka marknadsføringsmidlane våre frå 100 til 270 mill. kr. No ser eg òg at det er forslag frå Høgre i bl.a. Sogn og Fjordane og Buskerud om at Høgre bør begynna å føra arbeidarpartipolitikk innanfor reiselivssatsinga, og det er sett fram forslag til landsmøtet i Høgre om nettopp auka marknadsføringsmidlar. Vil statsråden støtta dette forslaget på Høgre sitt landsmøte, slik at vi kan få vekst og arbeidsplassar i heile landet òg innanfor denne viktige næringa?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-03-08:
Spørsmålet til klima- og miljøministeren lyder: «Rema 1000 nekter å selge Freias påskeegg i år fordi Mondelez, Freias eier, ikke fjerner palmeoljen fra produktet. I Innst. 294 S(2015-2016) Natur for livet - Norsk handlingsplan for naturmangfold, avgitt 19. mai 2016, sier energi- og miljøkomiteen at det er viktig at det i forskriftene «stilles krav til at offentlige innkjøp ikke skal bidra til avskoging av regnskog». En rekke varer kan ødelegge regnskogen, som palmeolje, soya, papir og møbler. (2015-2016) Hva har regjeringen gjort for at offentlige innkjøp skal utelukke palmeolje og andre varer som ødelegger regnskog?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-03-08:
Takk for et grundig svar med mange tiltak, som bekrefter at statsråden tar dette spørsmålet alvorlig. Det er oppmuntrende. Statsråden brukte litt tid på problemstillingen sporing av råvarer. Det er altså enighet om at det å kunne spore råvarer tilbake til opprinnelsesstedet er en forutsetning for å kunne vurdere bærekraft. Nå er det sånn i praksis at forsyningskjedene ofte ikke legger til rette for det. For eksempel er det sånn at det såkalte «book and claim»-systemet for palmeolje, som er en av underkategoriene i sertifiseringssystemet Roundtable on Sustainable Palm Oil, RSPO, mangler slik sporbarhet. Det samme gjelder til dels også storfekjøtt og tømmer. Mener statsråden at det er tilstrekkelig ivaretatt i regelverket for offentlige innkjøp at man sikrer sporbarhet av innkjøpte varer og produkter?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-03-08:
Den 9. juni 2016, altså en stund etter stortingsvedtaket, skrev Dagbladet at «Norge, som første land i verden, skal forplikte seg til null-forbruk av varer som knyttes til ødelegging av regnskog». The Huffington Post skrev: Banebrytende for å redde regnskogen, da FNs klimapanel annonserte Norges forpliktelser, og The Independent kalte denne lovendringen «a game-changer». Regjeringens ekspertutvalg for grønn konkurransekraft anbefalte nylig at offentlig «innkjøpsmakt må brukes til å akselerere det grønne skiftet». Og ifølge anskaffelsesloven «skal» offentlige innkjøp bidra til å redusere skadelig miljøpåvirkning og fremme grønne løsninger. Men det finnes i dag ingen oversikt over i hvilket omfang det stilles miljøkrav til de 500 mrd. kr som det årlig kjøpes inn for i det offentlige. Hvordan vil regjeringen måle og rapportere at offentlige innkjøp bidrar til å redusere skadelig miljøpåvirkning og fremme klimavennlige løsninger?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Stortinget har lagt opp til en rask økning i andelen biodrivstoff i den norske bilparken. Satsing på biodrivstoff kan gi mange nye arbeidsplasser her i landet. Men det krever langsiktige, forutsigbare rammevilkår og en klar satsing på produksjon av biodrivstoff i Norge. I Klassekampen 1. mars kan vi lese at «industrien har ingen planer om å trappe opp produksjonen». Hvorfor lykkes ikke regjeringen med å legge til rette for nye arbeidsplasser innenfor produksjon av biodrivstoff i Norge?»
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Takk for svaret. Jeg deler statsrådens oppfatning om at det er krevende å gå inn med store, tunge investeringer i biodrivstoffsatsing og -produksjon i Norge, ikke minst når en leser dagens Aftenposten, hvor statsråden selv uttaler at det ikke er sikkert at biodrivstoffsatsingen gjennomføres. Det er helt opplagt en stor problemstilling for dem som skal investere. Det er ikke første gang en opplever at det blir usikkerhet om budsjettforslag som har kommet til i sene budsjettforhandlinger, og som har vært med på kanskje å løse en floke der og da, men som viser seg i ettertid å være mer krevende. Men med dagens signaler fra statsråden i Aftenposten, hvor en kan lese det dit hen at biodrivstoffsatsingen nå settes på vent, er det betimelig å spørre statsråden om han fortsatt står ved at et innblandingskrav på 20 pst. skal gjelde for 2020.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg tror ikke en blir tryggere på å investere etter å ha hørt svaret fra statsråden nå. Men for Arbeiderpartiets del hadde vi opprinnelig en noe slakere innblanding og innfasing av biodrivstoff. Vi hadde ambisjon om 10 pst. i 2020, men vi hadde litt tøffere krav for 2025, nemlig 25 pst. og en kontrollstasjon i 2022, nettopp for å underbygge norske investeringer og tiltrekke seg kapital for at vi skal kunne ta ut biomasse, som f.eks. kvister, hogstavfall osv., som er nyttig og viktig i bærekraftig biodrivstoffproduksjonssammenheng, samtidig som økt volum vil redusere prisen. Jeg tillater meg å spørre igjen, for å prøve å få tvilen unna. Jeg går ut fra at en da står ved kravet om 20 pst. innblanding i 2020. Men hva vil statsråden gjøre nå for å legge til rette for at norsk produksjon av bærekraftig biodrivstoff blir mer attraktiv for kapital som vil investere i nettopp bærekraftig biodrivstoffproduksjon? Og da må alle utydelige signaler bort, hvis ikke vil hver krone forsvinne vekk fra denne typen investeringer.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Viktige rammevilkår for norsk industri legges i EU. I år vil det bli fattet en rekke beslutninger i EU som vil være med på å avgjøre fremtiden for norsk kraftintensiv industri. Tusenvis av industriarbeidsplasser i Hordaland er avhengige av gode og forutsigbare rammevilkår. Kan statsråden redegjøre for hvordan regjeringen jobber inn mot EU for å sikre interessene til norsk industri?»
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Takk for svaret. Det som gjør at Arbeiderpartiet er opptatt av dette, er at det er en viktig sak for norsk industri, når man tenker på CO2-kompensasjonsordningen. Det er også sånn at utviklingen i prosessen nå har resultert i at EU-parlamentet har gått inn for en ordning hvor man gradvis skal redusere den muligheten man har for å gi CO2-kompensasjon. Det som er mitt spørsmål, dreier seg i stor grad om hva den norske regjeringen har signalisert gjennom sine kanaler, både til parlamentet og til andre deler av apparatet i EU om den norske posisjonen. Støtter den norske regjeringen kommisjonens utgangspunkt, som går på at vi skal videreføre den ordningen som er i dag, eller støtter man EU-parlamentets ordning, som går på at man gradvis skal redusere ordningen med CO2-kompensasjon?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Dette er en sak som vekker stor bekymring både i industrien og i fagbevegelsen rundt i hele Europa – IndustriALL – som den europeiske fagbevegelsen har her engasjert seg i. NHO har bedt Arbeiderpartiet og Høyre om å engasjere seg i denne saken. Jeg tolker svaret fra klima- og miljøministeren som at Norge ikke har tatt stilling til det som er forskjellen mellom kommisjonens forslag og det som nå foreligger fra EU-parlamentet inn i de videre diskusjonene i EU-systemet. Men jeg vil jo på det sterkeste oppfordre klima- og miljøministeren til å ta det standpunktet som kommisjonen har tatt, og argumentere for at det er en god ordning for den norske industrien ut ifra de signalene som vi har fått fra industrien. Kan klima- og miljøministeren være enig i det?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Nav-tallene som viser at økningen av kontantstøtten har ført til at flere kvinner, og særlig kvinner med innvandrerbakgrunn, velger kontantstøtte i stedet for å jobbe, har fått flere til å revurdere ordningen. Regjeringen skulle egentlig levert en likestillingsvurdering av statsbudsjettet i sin helhet i høst, men gjorde ikke som Stortinget hadde anmodet om. Dersom statsråden i lys av de nye Nav-tallene skulle gitt en likestillingsvurdering av kontantstøtten, hvordan ville den sett ut?»
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg takker for svaret. Statsråden er glad i å snakke om valgfrihet. Samtidig vet vi at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringas såkalte valgfrihet har ført til at fedre tar kortere pappaperm, og at flere innvandrerkvinner velger kontantstøtte framfor å prøve seg i jobb, som også statistikken har vist oss. Fire av ti innvandrerkvinner er utenfor arbeidslivet, og kontantstøtten bidrar til å holde dem utenfor. Så hører jeg at statsråden er usikker på om dette er noe vi må leve med fordi den enkelte familie har valgt det selv. eller er statsråden fremdeles veldig opptatt av at kontantstøtten vil bidra til valgfrihet?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Veldig mange av dem som mottar kontantstøtte, får det mens de venter på at ungen skal få plass i barnehagen. Etter at Høyre og Fremskrittspartiet overtok regjeringskontorene har takten på barnehageutbyggingen bremset kraftig opp. Barnehagekøene har vokst. Er statsråden enig i at det å prioritere flere barnehageplasser ville vært en bedre måte å gi barnefamiliene økt valgfrihet på, samtidig som det ville gitt mer likestilling?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Kontantstøtten gir barnefamiliene frihet til å velge den omsorgsløsningen de mener er best for sine barn, og vi vet at barn og familier er forskjellige og har ulike behov og ønsker. Valgfriheten for småbarnsfamilier er viktig for regjeringen. Barnefamilieutvalget, ledet av Anne Lise Ellingsæter, la fram sin rapport på mandag. De har gått gjennom det offentlige tjenestetilbudet og overføringsordningene til familier med barn under 18 år, og de foreslår å avvikle kontantstøtteordningen. Utvalget har levert en omfattende utredning som vi nå skal gå grundig gjennom, og jeg tar med meg de forslagene videre. I tillegg vet vi at Brochmann II-utvalget har sett på innvandringens konsekvenser og foreslått å fase ut kontantstøtteordningen. Regjeringen er opptatt av at både menn og kvinner skal delta i arbeidslivet, og at kvinner skal ha de samme mulighetene som menn på arbeidsmarkedet. Vi vet at kontantstøtten har vist seg å gi enkelte utfordringer, særlig for innvandrerkvinners yrkesdeltakelse, og kontantstøtteordningen gjør det lettere å være hjemme med barn framfor å ha dem i barnehage og selv gå ut i arbeid. Dette er et valg som foreldrene bør få ta, men barnehagen er en spesielt viktig arena for norskopplæring og integrering. Bruken av kontantstøtte varierer mellom ulike grupper og familier. Familier med innvandrerbakgrunn har en høyere andel mottakere enn befolkningen sett under ett. Tall fra SSB viser også at per 1. september 2015 ble det utbetalt kontantstøtte til 45 pst. av barna med innvandrerbakgrunn, mens det ble utbetalt kontantstøtte for 16 pst. av de øvrige barna. Trygdeytelser bør legge til rette for at innvandrere kommer i arbeid og aktivitet, og derfor har regjeringen foreslått å innføre et krav om botid på fem år for rett til kontantstøtte for innvandrere fra land utenfor EØS. Dette forslaget finner en god balanse mellom valgfrihet for småbarnsforeldre og integrering av innvandrere. Når det gjelder spørsmålet om en likestillingsvurdering av statsbudsjettet, vil vi følge opp anmodningsvedtaket fra Stortinget i forbindelse med framleggelsen av statsbudsjettet for 2018.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Valgfrihet er viktig for denne regjeringen. Vi vet at familiene er forskjellige, og det at de kan ha muligheten til å gjøre forskjellige valg, er viktig for regjeringen. Vi ser at i et integreringsperspektiv kan kontantstøtten være en hindring, spesielt for innvandrerkvinner, for vi vet at det er viktig at de får seg inntekt og kommer seg ut i arbeid, og at kontantstøtten kan være en hindring for det. Det er heller ingen automatikk i at det å fjerne kontantstøtten fører til at flere kommer seg ut i arbeid, men vi må også erkjenne at integreringsutfordringene er hovedgrunnen til at kontantstøttedebatten stadig kommer opp, og den vil også bli diskutert på de fleste landsmøter denne våren. Jeg har også lyst til å påpeke at hvis kontantstøtten hadde vært et så stort integreringsspørsmål, vil jeg minne representanten Mandt om at Arbeiderpartiet satt i en flertallsregjering i åtte år og styrte godt med en kontantstøtte som de også økte til 5 000 kr per barn per måned.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg er glad for at regjeringen har satset stort på barnehager denne perioden. Det at vi har innført gratis kjernetid for 3-, 4- og 5-åringer over hele landet, har ført til at flere barn som trenger det, kommer seg i barnehage. Det at vi har senket grensen for betaling for dem med lavere inntekt, har ført til at flere får mulighet til å kunne bruke barnehage. Vi vet at barnehagen er en viktig integreringsarena, og det er også et viktig formål for at foreldrene kan komme seg ut i arbeid. Derfor mener jeg at regjeringen har vist en veldig tydelig satsing på barnehager i denne perioden.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
På den internasjonale kvinnedagen vil jeg gjerne stille spørsmål til helseministeren om stoffskiftesykdommene, som jo ofte rammer kvinner. «Stoffskiftesykdom er mest vanlig hos kvinner. Rundt 140 000 nordmenn har fått diagnosen, men det reelle tallet er sannsynligvis atskillig høyere. Mange går omkring med diffuse plager uten at det blir undersøkt om disse plagene kan ha sammenheng med stoffskiftet. Dessverre er det vanskelig å få stilt en diagnose tidlig. Mener statsråden det gjøres nok for å styrke forskningen og øke kunnskapsnivået og kompetansen om denne store sykdomsgruppen?»
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Takk for svaret, som var en generell gjennomgang av det som gjøres, og det er viktig. Etter at det ble kjent at jeg skulle stille dette spørsmålet i Stortinget, har jeg fått veldig mange henvendelser fra ikke minst pasienter. Det er riktig at det er svært mange som plages med lavt stoffskifte. Mange av disse igjen får god hjelp når de først blir diagnostisert, gjennom de medikamentene som finnes i dag. Men det er også en gruppe som har mer kompliserte tilstander som det er vanskelig å finne den rette behandlingen for, og en del av dem har behov for hjelp i spesialisthelsetjenesten. Av en eller annen merkelig grunn – og dette var ikke jeg klar over – ser det ut til å være et glasstak for disse pasientene med hensyn til å nå fram hos spesialister innenfor dette feltet. Det plager meg at det er slik, men jeg har ingen grunn til å tvile på at det er sant. Hva vil statsråden gjøre for at disse skal få hjelp?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg takker for svaret. Jeg har lyst til å stille spørsmål omkring medikamenter. Det finnes for dem som har lavt stoffskifte, en type syntetiske medikamenter som hjelper mange, og som er på blå resept. Det er en gruppe pasienter, og det er ganske mange fordi dette gjelder veldig mange pasienter, som har bedre nytte av en type ekstraktmedisin, og den er ikke på blå resept. Nå er dette med blå resept eller ikke et fagligmedisinsk spørsmål, som ikke helseministeren og jeg skal avgjøre, og det er også et politisk spørsmål om tilgang til medikamenter og legemidler. Jeg synes det er litt problematisk at det er så store forskjeller når det gjelder de økonomiske mulighetene eller forutsetningene for en stor pasientgruppe av kronikere. Noen får medisin på blå resept, og noen får ikke. Hva tenker helseministeren kan gjøres her for å likestille disse pasientene?
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Først må jeg få lov til å gratulere med dagen. Lavt stoffskifte, hypotyreose, deles inn i medfødt og ervervet type. Alle nyfødte får tilbud om screening for medfødt hypotyreose, som er en sjelden sykdom. Ervervet hypotyreose og hypertyreose, høyt stoffskifte, rammer mange mennesker og særlig kvinner. Det er viktig at kvinner og menn med diffuse plager på grunn av lavt eller høyt stoffskifte får den helsehjelpen de har behov for. Forskning er en forutsetning for kunnskapsbasert praksis og for forskningsbasert utdanning og kompetanseheving av helsepersonell. Derfor øremerker departementet midler til forskning gjennom helseregionene, 628 mill. kr i 2017, og gjennom Forskningsrådet, 333 mill. kr i inneværende år. Utlysningene er bredt formulert, og dersom forskningsprosjektene når opp i konkurransen om forskningsmidler, vil de også kunne finansiere forskning på stoffskiftesykdommer. Det er satt i gang flere tiltak for å styrke forskning og kompetanseheving når det gjelder sykdommer som særlig rammer kvinner. Gjennom Forskningsrådet er det øremerket vel 10,5 mill. kr til satsingen på kvinners helse og kjønnsperspektiver, en økning på 2,5 mill. kr fra 2013. I de regionale helseforetakene er det etablert Nasjonal kompetansetjeneste for kvinnehelse, som har kunnskapsformidling, fagutvikling og forskning som sine kjerneaktiviteter. Tjenesten formidler kunnskap om sykdommer som særlig rammer kvinner, gjennom kurs, hjemmesider, vitenskapelige publikasjoner mv. Jeg er opptatt av at forskningen vi finansierer, skal komme pasientene til gode. Derfor har vi gitt føringer om brukermedvirkning i alle forskningsprosjekter som finansieres av departementet. Forskningsprosjektene skal ha høy vitenskapelig kvalitet, og prosjekter som har størst nytte for pasienten og helsetjenesten, skal prioriteres. Det er helseregionene som prioriterer hvilke fagområder det skal forskes på i spesialisthelsetjenesten, innenfor tilgjengelige ressurser, og prosjektene skal speile pasientenes og tjenestens behov. Gjennom den langsiktige satsingen på helseforskning og Nasjonal kompetansetjeneste for kvinnehelse mener jeg at vi har gode rammebetingelser både for forskning på stoffskiftesykdommer og for å ivareta behovet for kompetanseutvikling og kompetansespredning. Forskning på stoffskiftesykdommer fordrer imidlertid at norske forskere søker om forskningsmidler og når opp i konkurransen.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Jeg er klar over at en del pasienter i den gruppen som representanten tar opp, opplever at de ikke får tilstrekkelig og god nok hjelp i helsetjenesten. Slik ønsker vi selvfølgelig ikke at det skal være. Det er derfor viktig at en i helsetjenesten jobber med å hjelpe pasienter som har mer komplekse sykdomsbilder, på en bedre måte. Det er bl.a. en av grunnene til at en har etablert en pilot på St. Olavs Hospital som nettopp skal være et mottakssenter for pasienter med en type sammensatte lidelser, og som også skal være en modell som skal brukes i resten av landet som en form for diagnosesenter for pasienter med sammensatte lidelser. Men dette er et stort og komplisert spørsmål.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
For at et legemiddel skal bli godkjent på blå resept-ordningen, må firmaet som produserer legemidlet, søke om det, og det må selvfølgelig også tilfredsstille de kravene som stilles for dette både faglig og økonomisk. Så er det også en rekke unntaksordninger som spesialister kan bruke og søke på for f.eks. å importere eller ta i bruk legemidler hvis de mener at de har god effekt på pasienten. Så min nærmeste anbefaling knyttet til dette vil være å ta det opp med behandlende lege og be dem om å søke informasjon hos Legemiddelverket om de mulighetene som ligger der, hvis dette er et legemiddel som faglig sett kan godkjennes.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Det skal være likeverdige helsetjenester i Norge, helt uavhengig av kjønn. Som representanten Micaelsen påpeker, har tidligere studier vist at det er kjønnsforskjeller i utredning og behandling ved hjerteinfarkt til tross for at internasjonale retningslinjer anbefaler lik behandling av kvinner og menn. Som jeg tidligere har orientert om i svar på skriftlig spørsmål til Stortinget, foreligger det en nyere studie om samme tema. Studien, som omfatter pasienter innlagt i norske sykehus i perioden 2013–2014, viser at færre kvinner enn menn ble utredet med koronar angiografi, og at kvinner i mindre grad enn menn ble anbefalt å ta legemidler for å forebygge hjerte- og karsykdom. Studien viser også at overlevelsen etter hjerteinfarkt i Norge ser ut til å være like god for kvinner som for menn. Jeg mener sistnevnte studie er viktig for å få oppdatert kunnskap om kjønnsforskjeller i pasienters tilgang til helsetjenester. Studien viser at alder og tilleggssykdommer trolig er viktigere enn kjønn når det gjelder avgjørelsen om en pasient skal undersøkes med koronar angiografi eller ikke. Kvinner har flere tilleggssykdommer og økt risiko for komplikasjoner, og dette kan være en av grunnene til at litt færre kvinner enn menn får behandling med enkelte legemidler. Helse- og omsorgsdepartementet arbeider for å øke kunnskapen om forskjellene i tjenestetilbudet mellom kvinner og menn. Kjønnsaspektet skal ivaretas i forskning som finansieres av departementet, både gjennom Forskningsrådet og helseregionene. Det er positivt at det har kommet en studie som belyser nettopp kjønnsforskjellene i utredning og behandling av hjerteinfarkt. Dette viser betydningen av å utvikle gode kvalitetsregistre. Jeg vil også nevne at Nasjonal kompetansetjeneste for kvinnehelse arbeider med kunnskapsformidling om kvinners helse i et livsløpsperspektiv. Kjønnsforskjeller i hjerte- og karsykdommer er et av områdene kompetansetjenesten vil styrke innsatsen på i perioden 2014–2018, som vi nå er inne i. Mer generelt mener jeg at vi må interessere oss for den uberettigede variasjonen som er i helsetjenesten, for dette kan være et tegn på dårlig kvalitet. Stor variasjon utfordrer prinsippet om likeverdig tilgang til helsetjenester. I oppdragsdokumentet for 2017 har jeg bedt helseregionene om å bruke kunnskap om uberettiget variasjon i sin styringsmessige oppfølging av sykehusene, herunder følge opp eksempler på uberettiget variasjon som er avdekket gjennom helseatlas.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Jeg har heller ikke tall som viser kjønnsforskjeller når det gjelder det å ha private helseforsikringer. Men som representanten er inne på, er jo de aller fleste private helseforsikringer betalt av arbeidsgiver i det private næringslivet, og da er det grunn til å tro at færre kvinner enn menn har helseforsikring. Mitt svar på det er at jeg mener at vi må ha en offentlig finansiert helsetjeneste i Norge som har så god tilgjengelighet, så korte ventetider og et så godt og bredt tilbud at det er det befolkningen opplever som den grunnleggende tryggheten for at de får riktig helsehjelp til riktig tid. Det er det viktigste vi kan gjøre for å hindre en utbredelse av at helseforsikring oppleves som tryggheten for å få nødvendig helsehjelp. Så er jeg sikker på at forsikringsbransjen kommer til å tilpasse seg enhver situasjon og dermed tilby helseforsikringer som ikke handler om det det offentlige prioriterer. Men det er en annen diskusjon.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
For det første mener jeg at mine synspunkter på private helseforsikringer er de samme nå som for fire år siden. For det andre er det slik at den eksplosive veksten i salg av private helseforsikringer som skjedde da Arbeiderpartiet hadde ansvaret for helsepolitikken, nå har bremset opp – det ser en klart av utviklingen. Etter hvert som Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens helsepolitikk får lov til å virke, ser vi også at veksten i salget av private helseforsikringer bremses kraftig opp. Det synes jeg er positivt. Når det gjelder spørsmålet om et sterkere engasjement for kvinners helse, er jeg helt enig i at vi er nødt til å ha en kontinuerlig oppmerksomhet rundt det spørsmålet. Som jeg også redegjorde for i forbindelse med det foregående spørsmålet, legger vi klare føringer på det, fordi jeg tror at mye av svaret på det nettopp ligger i å ha et kjønnsperspektiv på den medisinske forskningen som foregår, slik at vi får fram kunnskap om forskjellene. Da er det også grunnlag for å gjøre noe med det.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Da Stortinget behandlet Nasjonal helse- og sykehusplan, ble følgende flertallsforslag vedtatt: «Stortinget ber regjeringen gjennom foretaksmøtet og/eller styringsdokumenter sørge for at stedlig ledelse blir hovedregelen ved norske sykehus.» Stortingets anmodningsvedtak gir helseforetakene en viss fleksibilitet til å utforme ledelsesmodeller tilpasset lokale behov, men stedlig ledelse skal være hovedregelen. I foretaksmøtet 4. mai 2016 stilte jeg krav om at helseregionene skal legge sykehusplanen og innstillingen til grunn for sitt arbeid med lokale planer og drift av spesialisthelsetjenesten, i tråd med anmodningsvedtaket. Videre viste jeg til at kravet om stedlig ledelse ikke er til hinder for bruk av tverrgående klinikker. I en tverrgående klinikkstruktur må klinikklederen påse at det finnes ledere på de ulike geografiske lokasjonene som er gitt fullmakter til å utøve stedlig ledelse. En hensiktsmessig oppgavedeling og krav til helhetlige pasientforløp forutsetter tett faglig og organisatorisk samarbeid mellom sykehusene. I foretaksmøtet minnet jeg også om at helseforetakene må organisere virksomheten på en måte som sikrer at lovens krav til enhetlig ledelse blir oppfylt. Uavhengig av organisering skal det sikres god kommunikasjon og nærhet til nærmeste leder. Omstillingsprosesser og endring av organisasjonsmodell skal skje i samarbeid og god dialog med de ansatte og deres organisasjoner. Helse Sør-Øst har informert departementet om at styret i Sykehuset Innlandet den 15. desember 2016 fattet vedtak om flere organisatoriske og faglige omstillingstiltak. Helseforetaket arbeider nå med implementering av styrets vedtak, herunder en vurdering av om de somatiske divisjonene i Hedmark skal slås sammen til én felles divisjon. Vurderingen av ny organisering for de somatiske sykehusene i Hedmark deles i to faser. I første fase skal man vurdere hensiktsmessig organisatorisk løsning for divisjon Elverum–Hamar–Kongsvinger. Målet er å styrke faglig utvikling og samhandling med pasientforløp. Per i dag er det ingen konkrete planer for en eventuell oppstart av fase 2. Helse Sør-Øst har informert departementet om at forslagene og føringer knyttet til endringer i sykehusstrukturen i Hedmark medfører at Tynset sykehus beholder status som selvstendig divisjon med egen stedlig ledelse. Jeg har tiltro til at både Helse Sør-Øst og Sykehuset Innlandet følger opp Stortingets intensjon i denne saken.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
For det første må jeg igjen minne representanten Toppe om at det ikke var Senterpartiets forslag om stedlig ledelse som ble vedtatt på Stortinget. Det forslaget som ble vedtatt, ble vedtatt med premisser som Senterpartiet ikke sluttet seg til, bl.a. når det gjelder det representanten Toppe sier om at en tvert imot jobber med tverrgående strukturer. Da uttrykte Stortingets klart at tverrgående strukturer ikke skulle være til hinder for stedlig ledelse, og at det var fullt mulig å ha begge disse løsningene. Så representanten Toppe må bare ta inn over seg at slik er det. Jeg legger til grunn – som jeg alltid gjør – at både Helse Sør-Øst og Sykehuset Innlandet forholder seg til det oppdraget som de fikk den 4. mai 2016 på dette området. Og jeg registrerer at det nå ikke er planer om noe annet.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Når det gjelder Kongsvinger sykehus, foregår det vurderinger av ulike alternativer. Ett av alternativene som skal vurderes der, er at Kongsvinger sykehus og oppdragsområdet blir en del av Akershus universitetssykehus. Føringene knyttet til stedlig ledelse gjelder helt uavhengig av hvilke tilknytningsformer en velger. Helse Sør-Øst er veldig klar på og har informert departementet om at Tynset sykehus beholder statusen som selvstendig divisjon med egen stedlig ledelse. Det ligger til grunn. Hvis en i framtiden skal diskutere endringer, vil de endringene måtte foregå innenfor de kravene som ligger i Nasjonal helse- og sykehusplan og i oppdragsdokumentet som ble gitt i 2016.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Regjeringen skaper pasientens helsetjeneste. Bedre IKT-løsninger er helt nødvendig for å oppnå dette. Helse og omsorgsdepartementet er i gang med flere store IKT-løft, bl.a. Én innbygger – én journal, velferdsteknologi og helsedata. Behovet for teknologiutvikling vil gi store muligheter for den norske leverandørindustrien. Det er i hovedsak næringslivsaktørene som må utvikle løsningene. Myndighetene skal tilrettelegge for felles teknisk standard, kodeverk, terminologi mv. På den måten får helse- og omsorgssektoren og næringslivet tydelige og forutsigbare rammer for utvikling og anskaffelse av nye løsninger. Direktoratet for e-helse skal bidra til dette. Direktoratet for e-helse er bl.a. i gang med å utarbeide en leverandørstrategi. Godt samarbeid mellom myndighetene, helse- og omsorgstjenesten og markedsaktørene er nøkkelen for å få til gode løsninger. Regjeringen har derfor gjennomført en rekke tiltak for å legge til rette for dette. Jeg vil trekke fram HelseOmsorg2l-prosessen, som har gitt både aktørene selv og regjeringen et felles målbilde og etablert viktige arenaer på tvers av sektorene og politikkområdene for helse, forskning og næringsutvikling. Jeg vil også trekke fram arbeidet med å heve kompetansen når det gjelder innovative offentlige anskaffelser. Nasjonalt program for leverandørutvikling skal bedre statens og kommunenes evne til å gjennomføre innovative offentlige anskaffelser. Ny lov om offentlige anskaffelser trådte i kraft 1. januar. Jeg har sagt tydelig ifra at jeg forventer at helseregionene bruker mulighetene som ligger i den nye loven. Sykehusinnkjøp HF er etablert for å gi bedre gevinst av innkjøpene i spesialisthelsetjenesten, og foretaket har en klar ambisjon om å fremme innovasjon og legge til rette for nye innovative løsninger. Jeg vil trekke fram noe representanten Kjerkol er sterkt engasjert i, nemlig tilgangen til helsedata for forskning, innovasjon og næringsutvikling. Regelverket er forenklet gjennom en ny helseregisterlov, og det pågår et arbeid for å revidere forskriftene for nasjonale helseregistre. I tillegg har regjeringen oppnevnt et ekspertutvalg som skal foreslå tiltak for en mer effektiv tilgang til helsedata. Utvalget skal vurdere hvordan representanten Kjerkols forslag om et løft for norske biobanker kan følges opp. Jeg kan også orientere om at Direktoratet for e-helse og Norges forskningsråd i forrige uke undertegnet en intensjonsavtale om å etablere løsninger for enklere tilgang på helsedata til forskning. Avtalen skal styrke forskning, innovasjon, næringsutvikling og, ikke minst, helsetjenester som kommer pasienten til gode.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Det var den samlede innsatsen jeg redegjorde for i mitt svar. Det som er viktig om vi skal få til resultater på dette området, er å bidra til at det etableres konkrete løsninger der industrien har opplevd en terskel for å kunne bidra. Det er nettopp det jeg har prioritert for å etablere en mulighet for den norske leverandørindustrien til å komme inn på hjemmemarkedet, noe som er viktig. Da gjelder det å ta tak i de tingene som hindrer. Den tidligere loven knyttet til anskaffelser var et hinder, og den er nå endret. Jeg har gitt helseforetakene i oppdrag å bruke loven, og jeg forventer at kommunene gjør det samme. Vi har doblet støtten til omsorgsteknologiprogrammet mot kommunene. Utfordringen der, som vi nå tar fatt i, det reformarbeidet vi nå starter, er hvordan piloter ikke skal forbli bare piloter, men faktisk bli den nye normalen.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Jeg kan forsikre representanten om at regjeringen allerede samordner arbeidet på dette området, og det vil en kunne se bl.a. når industrimeldingen legges fram. Det er viktig at næringsdepartementet har hovedansvaret for de næringspolitiske virkemidlene, men det betyr ikke at vi som er statsråder for de ulike fagområdene, ikke engasjerer oss i det og sørger for samordning for viktige næringer. Jeg mener helsenæringen er en viktig framtidig næring for Norge. Næringens egen Menon-rapport viser veldig tydelig at dette ikke bare er en næring som er i ferd med å komme i Norge, men at den faktisk er ganske stor allerede. Det vi også ser, er at de næringspolitiske virkemidlene som denne regjeringen har prioritert under Næringsdepartementet, treffer denne næringen veldig godt. Helsenæringen er nå i ferd med å seile opp og bli den næringen som kommer etter de store, tradisjonelle norske næringene.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Stortingets behandling av Nasjonal helse- og sykehusplan slo fast at vi skal ha både store og små sykehus med akuttfunksjoner i Norge. Vi skal ikke legge ned de små akuttsykehusene, men bevare og videreutvikle dem. Alle akuttsykehus skal kunne behandle pasienter med vanlige sykdommer, som pustebesvær, hjerneslag, hjertesykdommer og infeksjoner. Alle akuttsykehus skal ha beredskap for kirurgisk vurdering, stabilisering og håndtering av akutte hendelser, men disse systemene vil være ulike mellom sykehus. Flere akuttsykehus må fortsatt ha fullt akuttkirurgisk tilbud på grunn av lange avstander. Det avgjørende er at sykehuset har personell med kompetanse som er tilpasset pasientenes behov, og som er forutsigbart hele døgnet, syv dager i uken. Helseforetakene har også ansvar for å fordele kompetansen og spesialistene slik at de kan bruke mest mulig av sin tid på å behandle pasienter. Dette hensynet må veie tungt når de skal planlegge oppgavedelingen mellom sykehus. For å kunne gi et best mulig tilbud til befolkningen må sykehusene samarbeide tettere enn i dag. Store sykehus må f.eks. overlate oppgaver til mindre sykehus for å utnytte felles kapasitet og kompetanse. Akuttfunksjonene må fordeles sånn at de samlet sett gir et trygt og kvalitetsmessig godt tilbud. Regjeringens mål er et sammenhengende system for akuttmedisinske tjenester i og utenfor sykehus, som gir tilstrekkelig trygghet og kvalitet i hele landet. I dag har vi et godt utbygd tilbud med bil-, båt- og luftambulanse. Ambulansetjenesten gjør en stor innsats, både ved å behandle pasienter utenfor sykehus og ved å transportere dem, ofte under krevende forhold. Men med Norges geografi og bosettingsmønster vil vi aldri helt kunne unngå at avstand, kommunikasjon og værforhold i noen situasjoner kan bli så krevende at det utgjør en risiko. Derfor er det viktig at helseforetakene har avklart pasientforløpene for akutte tilstander og hvordan samarbeidet skal være mellom prehospitale tjenester og sykehusene og mellom de enkelte sykehusene. Dersom akuttilbudet ved sykehusene skal endres, må kapasitet og kompetanse i de prehospitale tjenestene styrkes. Disse vurderingene må også omfatte legevakttilbudet. Helseforetakene og kommunene må derfor sikre at de lovpålagte samarbeidsavtalene blir et operativt planleggingsverktøy for å gi befolkningen trygghet og akutt hjelp når de har behov for det. Alle helseforetak lager nå utviklingsplaner i tråd med Stortingets føringer. Avklaringer av akuttfunksjoner skal skje før 1. april. Forslag om endringer vil bli behandlet i foretaksmøter, i henhold til helseforetaksloven.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Jeg tenker at jeg er uenig, for jeg har ikke tenkt å glemme verken Nordfjord sjukehus eller Lærdal sjukehus. Hvis en legger Legeforeningens krav til grunn, er det konsekvensen. Den typen krav som Legeforeningen her tar til orde for, vil innebære en kraftig sentralisering av sykehusene i Norge. Det var det jeg advarte imot i min sykehustale i forkant av utarbeidingen av Nasjonal helse- og sykehusplan. Derfor har denne regjeringen lagt fram en alternativ tilnærming til dette, som bl.a. bygger på de gode erfaringene som vi har på to av våre mindre akuttsykehus i et distriktsfylke som Sogn og Fjordane, som nettopp innebærer en vesentlig trygghet for befolkningen som bor der, og som også får veldig positiv omtale av dem som bruker sykehusene. Det er en modell som jeg ikke kommer til å glemme, men som jeg tvert imot kommer til å hegne om, for det er det som er viktig for å ta vare på en desentralisert sykehusstruktur i Norge.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-08:
Det er ikke riktig, som representanten sier, at det er det motsatte av det jeg sa, som foregår – tvert imot. Dette er nå en diskusjon som foregår innenfor rammene av at vi skal bevare de mindre sykehusene som akuttsykehus i Norge. Jeg vil minne om at i de om lag 20 foregående årene – kanskje 30 – har disse og betydelig flere sykehus levd under en usikkerhet om de i det hele tatt skal eksistere videre som sykehus. Den diskusjonen er lagt vekk nå, så lenge vi har den gjeldende nasjonale helse- og sykehusplanen og denne regjeringen – i samarbeid med Venstre – får lov til å styre Norge. Vi skal ha en desentralisert sykehusstruktur, med også mindre akuttsykehus, og de større sykehusene skal oppleve å ha et ansvar for å bygge opp om disse sykehusene. Modellen i Lærdal og i Nordfjord er en god modell, som gir trygghet for befolkningen, og jeg kommer på ingen som helst måte til å legge den modellen i skuffen.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Studier har avslørt at det er kjønnsforskjeller i utredningen og behandlingen av hjerteinfarkt ved norske sykehus. Dette skjer på tross av at internasjonale retningslinjer anbefaler lik behandling av kvinner og menn. At kvinner får dårligere behandling når de rammes av alvorlige «blålyssykdommer», er fullstendig uakseptabelt. Fagmiljøene har uttrykt bekymring over forskjellsbehandlingen vi nå ser. Hvordan vil statsråden sørge for at kvinner sikres like god helsehjelp som menn?»
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg takker for svaret, og jeg er enig med hensyn til at heller ikke jeg tror at det er slik at enkelte behandlende leger sitter med en kvinne og en mann foran seg og tenker: Her må vi behandle folk helt ulikt. Her er det mye mer sammensatte grunner, som også statsråden peker på. Et annet sted der vi ser strukturelle ting som ofte ligger bak når det også gjelder – mest sannsynlig – forskjellsbehandling mellom kvinner og menn, er på det private helsemarkedet. Jeg har ikke i dag helt klare tall for hvordan kvinner og menn skilles ad når det gjelder f.eks. kjøp av helseforsikringer, men det vi vet, og det forsikringsbransjen opplyser om, er at det er flere personer med høy utdannelse og høy inntekt enn personer med f.eks. lav utdannelse og lavere inntekt som kjøper denne typen forsikringer. Når vi vet at kvinner ofte i større grad er representert i de gruppene som har mindre tilbøyelighet til å kjøpe denne typen forsikringer, har vi en tilsvarende situasjon. Hva mener statsråden bør gjøres for å bekjempe denne type strukturelle bakenforliggende årsaker til kjønnsforskjeller i behandlingen i helsetjenesten i Norge?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg takker igjen for svaret. Det siste er jeg helt enig i. Det slående er mer hvordan statsråden i dag ordlegger seg rundt akkurat dette fenomenet, i forhold til hvordan han snakket om det for fire år siden. Jeg er også enig i at det er den offentlige helsetjenesten som må være hovedsvaret på disse kjønnsforskjellene og andre forskjeller i behandlingstilbud som gis til pasienter i Norge. Men problemet er bare at vi nå har en del år bak oss der veksten i denne type forsikringer – som vi med stor grad av overbevisning kan tro er forfordelt menn – har fortsatt med Høyre og Fremskrittspartiet i regjering. Og tiltakene som skulle bøte på dette, f.eks. prestisjereformen til statsråden som heter Fritt behandlingsvalg, har jo vist seg i ytterst liten grad å bøte på dette problemet. Jeg vil avslutte med å oppfordre helseministeren til å engasjere seg enda tyngre i kjønnsforskjeller i den norske helsetjenesten. På kvinnedagen hadde det jo vært gøy å høre om det var noen nye initiativ på gang fra dagens regjering.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-08:
«Tynset sykehus var det eneste somatiske sjukehuset i Sykehuset Innlandet som gikk med overskudd i 2016. En avgjørende suksessfaktor har vært at Tynset sykehus har hatt stedlig ledelse med ansvar for økonomi, fag og personell. Den 10. februar 2017 skriver Østlendingen at Sykehuset Innlandet vil utrede muligheten for å fjerne ledelsen ved sjukehuset på Tynset. Kan statsråden garantere at Tynset sykehus får beholde stedlig leder med ansvar for økonomi, fag og personell, i tråd med vedtaket i Nasjonal helse- og sykehusplan?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-08:
Takk for svaret. Statsråden viser til Nasjonal helse- og sjukehusplan, der fleirtalet vedtok at stadleg leiing skulle vera hovudregelen ved norske sjukehus. Erfaringa er litt så som så om dette vedtaket har fått ein konsekvens. Eg registrerer i alle fall at det tvert imot vert lagt til rette for tverrgåande klinikkar og tverrgåande leiing. Når det gjeld Tynset, har eg fått med meg at føretaket har gått bort frå fase 2 inntil vidare. Ein treng jo føreseielege rammer på sjukehusa òg når det gjeld leiing. Det har vorte uttalt at ei eventuell endring av organiseringa av Divisjon Tynset først vil verta aktuelt på eit seinare tidspunkt og etter at eventuelt andre omleggingar har vorte evaluerte. Kor lenge kan Tynset ha stadleg leiing?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-08:
Senterpartiet tar inn over seg Stortingets vedtak og ønskjer at det skal verta følgt opp ute. Det er nettopp Senterpartiet sin modell som er praktisert på Tynset, med stor suksess, og difor er vi opptatt av at han skal få fortsetja. Statsråden kommenterte ikkje det som er vorte sagt om at Tynset eventuelt skal verta vurdert på eit seinare tidspunkt. Det kan han gjerne svara på. Når det gjeld vedtaket i Sykehuset Innlandet, skal dei no altså vurdera ei omorganisering, der ein gjer Hamar, Elverum og Kongsvinger til ein divisjon. Vil Kongsvinger då mista si stadlege leiing? Kan statsråden svara på det?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
«Helse- og omsorgstjenesten står foran en stor digitalisering og teknologisk utvikling. Hva er statsrådens strategi for å sørge for at dette bygger næringsliv og skaper nye arbeidsplasser i en norsk leverandørindustri?»
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg er veldig begeistret over å høre at det jobbes godt med bruk av helsedata, og ikke minst med å bedre tilgangen til våre glitrende biobanker. Men jeg har lyst til å henlede oppmerksomheten litt på noe en samlet helsenæring fremmet som forventninger til regjeringen, i forkant av at regjeringen også jobber med en industrimelding. Jeg vet at dette ikke er statsrådens departement, men HelseOmsorg21 definerer dette som både en næringssatsing og en mulighet for helsetjenesten. Man ønsker økt kommersialisering av forskning, økt tilgang på utprøvingsenheter, testlaboratorier og ikke minst mulighet for å rulle ut velferdsteknologi raskere gjennom bruk av både innovative anskaffelser og risikoavlastning. Det jeg savner, er den samlede innsatsen for å bygge en helsenæring i Norge.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Næringslivet applauderer det som gir dem bedre markedstilgang, og det som er med på å avlaste risiko for dem når de skal utforske nye markeder. Der er vi nok ganske enige. Men denne samordningen etterlyses fra en samlet helsenæring i Norge. I den svenske regjeringen har man organisert seg gjennom Life Science-koordinatorer som jobber på tvers mellom departementene, og som slik sett sørger for at den samordningen man ønsker å oppnå med HelseOmsorg21, også finnes i politisk ledelse. Er det en måte som helseministeren ser for seg kan være matnyttig å organisere arbeidet og innsatsen på, også i Norge?
Abid Raja (Venstre), 2017-03-08:
«Kan statsråden innrømme de positive sidene ved det norske fargerike og multikulturelle samfunnet og forklare hvordan det norske samfunnet har lykkes med sin innvandrerbefolkning og deres etterkommere, og hvordan har statsråden tenkt å bidra til å løfte frem de positive sidene ved det norske fargerike fellesskapet og det multikulturelle samfunnet i det offentlige ordskiftet, og til å bidra til å legge til rette for at innvandrere og deres barn lykkes enda bedre i Norge?»
Abid Raja (Venstre), 2017-03-08:
Vi snakker veldig mye om alle disse «skal»-tingene som innvandrerne skal gjøre – alt dette med å stille krav, som i utgangspunktet alle er enige om. I det offentlige ordskiftet får problemer romslig dekning, så jeg hadde egentlig tenkt gjennom dette spørsmålet å bidra til at vi kunne få høre nettopp innvandrings- og integreringsstatsråden si noe om det positive ved det multikulturelle samfunnet – hvordan man faktisk lykkes, og hvordan vi kan lykkes enda bedre. Det lille jeg noterte meg her, som statsråden sa, var at det er positive sider ved det – de var i jobb og bidrar. Utover det var vi tilbake på det gamle sporet som vi alltid hører om, at vi må stille krav, og at det er problemer – og han gjentok dette gang på gang. Jeg skal ikke gjenta spørsmålet, for det har statsråden hørt, men kan vi ikke innrømme de positive sidene? Jeg ville gjerne ha sett at statsråden heller brukte 3 minutter til å få fram de positive sidene ved det norske fargerike fellesskapet, som spørsmålet handlet om, ikke hvilke krav vi skal stille. Det må vel være også positive sider som det går an å bruke 3 minutter på?
Abid Raja (Venstre), 2017-03-08:
Jeg vil bli nødt til å legge inn dette spørsmålet igjen til neste uke, slik at vi får svar på nettopp de positive sidene, for jeg har foreløpig ikke fått svar på de positive sidene, og jeg kommer ikke til å gi meg. Problemer har vi nok av, og at det er fattige barn, har jeg kjent på kroppen selv. Jeg var et fattig barn, men jeg vil ikke si at man ikke kan lykkes hvis man tilrettelegger politikken for det. Jeg ser at Fremskrittspartiets nestleder Per Sandberg i et utspill i Klassekampen det året som statsråden selv nevnte, mener at det multikulturelle samfunnet har spilt fallitt. Det kan være en sjargong man kan bruke som stortingsrepresentant, men jeg vil anta at statsråden nå som han står her og skal svare for regjeringens offisielle politikk, ikke vil mene at det multikulturelle samfunnet har spilt fallitt. Så for å stille spørsmålet helt direkte: Mener statsråden at det multikulturelle samfunnet har spilt fallitt, eller lykkes vi med det multikulturelle samfunnet i Norge?