Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-05-27:
Eg vil kort ta opp tre tema i mitt innlegg. For det første synest eg det er bra at regjeringa ønskjer å løfte fram diskusjonen om å utgreie eksport av trygdeytingar frå Noreg. Dette er eit utgreiingsarbeid som den førre regjeringa starta, og det er komplisert både juridisk og politisk. Alt tyder på at eksport av norske trygdeytingar kjem til å auke framover. Kanskje må vi gjere nokre endringar i vårt lovverk. Vi må uansett balansere ulike omsyn og forpliktingar. Vi må støtte opp om både retten til fri rørsle for personar innanfor EØS og ein politikk som sikrar langsiktig berekraft i våre velferdsytingar. Det blir uansett spennande å sjå om arbeids- og sosialministeren sine konklusjonar rundt trygdeeksport blir stramma inn like mykje som det Framstegspartiet ytra då partiet var i opposisjon, for då var det ikkje måte på kor enkelt det ville vere å strupe inn på trygdeeksporten. Men sanninga er at vår moglegheit til å avgrense trygdeeksport er ganske innskrenka på grunn av EØS-avtalen, og i tillegg må vi ikkje gløyme at nordmenn som jobbar i andre EØS-land, kan få med seg eksporterte trygdeytingar heim til Noreg. Det andre temaet eg vil ta opp, er EUs handhevingsdirektiv, som vart vedteke av EU sine organ for nokre dagar sidan. Det er eit direktiv som er viktig for å sikre at krava i utsendingsdirektivet, som skal bidra til å hindre sosial dumping, blir etterlevde. EU-landa har etter mykje fram og tilbake greidd å bli einige om ein felles plattform for betre handheving av utsendingsregelverket. Kompromisset om dette direktivet i EU inneheld særleg to uavklarte spørsmål, som kanskje statsråden kan kommentere. For det første er det no ei opning for andre kontrolltiltak mot sosial dumping enn dei som er nemnde i direktivet, men slik mange tolkar det, vil det likevel vere strenge krav for å gå utanom dei opplista tiltaka. I Noreg har vi dei siste åra ført ein dynamisk og offensiv politikk mot sosial dumping, der nye problem er blitt møtt med nye tiltak. Eg er likevel noko avventande til korleis ein ser føre seg å implementere direktivet i Noreg, og korleis regjeringa vil setje i verk nye tiltak mot sosial dumping innanfor ramma av dette nye direktivet. Så er det usikkert om tilsette i såkalla postkasseselskap blir omfatta av dette direktivet. Dette er selskap som berre har ei postkasse i det landet der dei seier dei er etablerte, men har all si verksemd i Noreg, og viss det blir slik at arbeidstakarane i slike selskap fell utanfor direktivet sitt virkeområde, er det veldig viktig at regjeringa rammar inn denne forretningsmodellen på ein skikkeleg måte. Eg håpar regjeringa vil strekkje seg langt for å sikre at norske løns- og arbeidsvilkår skal gjelde fullt ut også for desse arbeidstakarane. Det tredje og siste temaet eg vil ta opp, dreier seg om det nye EU-programmet for sysselsetting og sosial innovasjon, EaSI. Dette er eit program som skal bidra til å oppfylle EU sitt mål om å fremje høg sysselsetting, sikre gode arbeidsvilkår og kjempe mot sosial utstøyting og fattigdom. Programmet består av tre aksar: EURES, PROGRESS og mikrofinansiering. Regjeringa har nyleg lagt fram ein proposisjon der ein foreslår at Noreg berre skal slutte seg til éin av desse tre delane, EURES, og eg synest det er skuffande at regjeringa ønskjer å trekkje Noreg ut av PROGRESS-programmet. Eg meiner at dette er ei nedprioritering av norsk deltaking i det europeiske samarbeidet på arbeids- og sosialfeltet, noko vi kunne hatt god nytte av, så eg stiller meg kritisk til ei slik prioritering, særleg sidan grunngjevinga er av budsjettmessige forhold. Om det er Framstegspartiet, som har ei noko isolasjonistisk tilnærming til internasjonalt samarbeid, som har fått gjennomslag, eller om det er Høgre sine budsjettkutt for å finansiere skattekutt som er årsaka til at dette EU-programmet blir nedprioritert, skal eg la vere å spekulere i.