Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-03-27:
De ressursene Norge har av naturgass, utgjør en betydelig del av nasjonalformuen, og de må forvaltes i et langsiktig perspektiv. Det er venta at Norge vil kunne produsere naturgass i nærmere 100 år, og at produksjonsmengden blir liggende langt over dagens nivå. For Senterpartiet er det en målsetting at naturgassressursene skal gi høyest mulig verdiskaping innenfor ei miljøforsvarlig ramme. De skal også bidra til å sikre velferd og sysselsetting. Det må derfor legges opp til en helhetlig politikk som ivaretar de interessene vi har som stor gasseksportør, men som samtidig setter oss i stand til å utnytte de fordelene naturgass brukt på land i Norge vil kunne gi lokalt, regionalt og nasjonalt. Norge er en betydelig gassprodusent, og pr. i dag eksporterer vi det aller meste til kontinentet og til Storbritannia som råvare. Det er riktig å ta i bruk mer av gassen innenlands og få til en større verdiskaping. Den nasjonale politikken rettet mot innenlands bruk av naturgass må ha som utgangspunkt: 1. Naturgassressursene skal komme hele landet til gode.2. De konkurransemessige fordelene vi har ved bruk av naturgass nasjonalt, slik som nærhet til ressursene og mulige deponeringssteder for CO2, skal utnyttes.3. Bruk av naturgass i Norge skal ta hensyn til miljøet både nasjonalt og globalt og ligge innenfor våre forpliktelser når det gjelder utslipp av klimagasser. Vi mener at prosessering av gass på norsk kontinentalsokkel så langt det er mulig, skal skje i Norge. Det må videre satses på framtidsretta og miljøvennlig gassindustri på land i Norge. Det bør brukes mer gass både som råstoff og som energikilde i industrien. Senterpartiet har som en helt klar forutsetning for bruk av gassen, at den skal bidra til en riktig miljømessig utvikling. Vi vil ikke bidra til bygging av forurensende gasskraftverk. Vi vil gi støtte til teknologiutvikling, slik at vi på sikt kan bygge gasskraftverk med CO2-rensing. Når industrien kan erstatte kull, koks og olje med gass, er det viktige miljøframskritt. Tilgang til gass kan bidra til modernisering og utvidelse av viktige industribedrifter. Vi ønsker også at det skal gi grunnlag for nye bedrifter. Senterpartiet mener at staten må bidra med midler til utviklingsarbeid for å øke anvendelsesområdet for gass og for å utvikle teknologi med CO2-håndtering. Det må også settes inn statlige midler til gjennomføring av store infrastrukturprosjekter, slik som legging av rør og etablering av transportanlegg for LNG og CNG. Vi mener det er riktig å opprette et innovasjonsselskap i Grenland, og at dette bør komme i drift så snart som mulig, helst i 2004. Feilen som blei gjort i siste budsjettforlik, da Regjeringa og Fremskrittspartiet kutta i midlene til miljøforskning, må rettes opp med økte bevilgninger til forskning på miljøvennlig bruk av gass. I energisektoren ønsker vi at gass i større grad skal erstatte olje til oppvarmingsformål. Overgang fra bruk av fyringsolje til gass gir store reduksjoner i de nasjonale klimagassutslippene. Vi ønsker på den andre sida ikke at gass skal fortrenge mer miljøvennlige energibærere, slik som ny fornybar energi. Hele tida må det arbeides med overgang til stadig mindre forurensende energi. Det må derfor satses på økt bruk av gass i transportsektoren siden dette gir klare miljøgevinster. Dette gjelder særlig for sjøtransport og for drift av kjøretøy i byområder. Senterpartiet ser på gass som et overgangsdrivstoff på vegen til «hydrogensamfunnet». I byområder betyr reduksjonen i utslipp av NOx, CO2 og partikler i forhold til ved bruk av diesel mye for den lokale luftkvaliteten. Busser i Bergen består den såkalte lommetørkleprøven. Vi mener også det må øremerkes midler over statsbudsjettet til bygging av nye LNG gassferjer over en tiårsperiode. Det viser seg at dette er en svært effektiv måte å redusere norske NOx-utslipp på. Merkostnadene med å bygge gassferjer bør kompenseres med tilskudd – det vil ikke være tilstrekkelig bare å gi garantier, slik et flertall foreslår. Bygging av gassferjer kan som en tilleggseffekt gi viktige oppdrag til norsk verftsindustri. Ved tidligere anledninger er det nevnt at norsk kompetanse på dette området er stor, og det er viktig å beholde og videreutvikle den. Jeg har tidligere sagt at Senterpartiet ønsker statlig medvirkning til bygging av infrastruktur for transport av gass. Flere områder i landet bør få tilgang til gass. Vi mener at dette bør skje ved at staten går inn som medeier i anleggene. Vi har også satt et klart krav om at staten ikke skal bidra til å subsidiere transport av gass til forurensende gasskraftverk. Senterpartiet har valgt å slutte seg til gassforliket mellom regjeringspartiene og SV. Vi hadde ønska at flertallet, slik Senterpartiet har gått inn for, kunne sagt enda klarere at staten skal bidra til bygging av infrastruktur. Sjøl om vi veit at det gjenstår mye utredningsarbeid for å utforme de konkrete prosjektene, burde staten kunne si et forpliktende ja til å gå inn som deleier i rørledninger. Likevel er det uansvarlig å gjøre som Arbeiderpartiet foreslår her, rett og slett å bevilge 3 milliarder kr til et statlig investeringsselskap uten at det settes miljøbetingelser. Arbeiderpartiet har rett og slett meldt seg ut av muligheten for å inngå i et breit forlik og har dessverre plassert seg innerst i et hjørne – uten innflytelse i denne saken. Forliket er det beste en kunne oppnå flertall for. Senterpartiet mener at det området som foreløpig peker seg ut for bygging av rørledning, er Grenland-området, og eventuelt Østfold. Gassen trengs til bruk i industrien i området. Her finner vi den største industriklynga i landet som er aktuell for industriell bruk av gass. Et gassrør til Grenland kan bygges uten at det samtidig blir bygd gasskraftverk. Vi håper at planene for gassrør til Grenland vil være klare seinest våren 2004, i tråd med forliket. Bygging av store gassrør vil først være lønnsomt når det er avsetning for betydelige mengder naturgass innenfor et geografisk avgrensa område. I områder av landet der det bare er avsetning for mindre mengder gass, bør det legges til rette for levering som LNG og CNG. Staten må også kunne gå inn som bidragsyter eller medeier i slike anlegg. Vi har merka oss at Regjeringa ønsker å legge forvaltning av tilskuddsmidlene til naturgass til Enova. Dette er noe vi ser både fordeler og ulemper ved. På den ene sida er det bra at en instans har oversikt over de statlige støttemidlene som brukes på energiområdet. På den andre sida er vi noe betenkte over at den tunge satsingen på bruk av gass skal ta oppmerksomheten bort fra arbeidet med å få til mer ny fornybar energi. Gass er en fossil energibærer som vil ta slutt om en del år. Den fornybare energien kan vi ha glede av i det uendelige. For ganske kort tid siden blei det sagt at hydrogen er framtida – og alltid vil være det. Meningen var sjølsagt at det var lite å satse på. Det har etter hvert vist seg å være feil. Hydrogen vil bli en av de viktige energibærere i transportsektoren og i energisektoren i framtida. Det forutsetter imidlertid at vi kan produsere den fra fornybare energikilder eller fra naturgass uten CO2-utslipp. Det er derfor riktig å etablere et større nasjonalt hydrogenprogram som fremmer forskning og utvikling knytta til hydrogen. Det er det vel også flertall for. Helt til slutt i meldinga er det tatt med et avsnitt om grønne sertifikater. Det er viktig å få med at dette ikke bare må knyttes opp mot elektrisitet, men at det også må vurderes å ta med varme. Det er for øvrig også svenskene opptatt av. Jeg er glad for at en samla komite ber Regjeringa om å legge fram et forslag om fortrinnsvis et svensk-norsk pliktig grønt sertifikatmarked seinest våren 2004.