Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-06-17:
Statlig eierskap må, som privat eierskap, ha som hovedmål å bidra til langsiktig verdiskaping og industriell utvikling i selskapene. Dette forutsetter at selskapene er konkurransedyktige over tid. Staten må utforme eierskapet sitt slik at denne nødvendige forutsetningen ikke blir svekket. Jeg vil understreke betydningen av å sikre et nasjonalt eierskap til strategisk viktige bedrifter. Det er imidlertid i dag ingen samlet politikk for hvor mye staten skal engasjere seg i slike selskaper, slik at eierandeler varierer fra 34 pst. i DnB NOR ASA til 67 pst. i Statoil ASA. Samtidig ser vi flere svakheter ved regjeringens eierskapspolitikk og mener det er positivt med en gjennomgang av statens eierskap i form av en stortingsmelding. I sitt brev til komiteen av 4. juni 2010 varsler ikke statsråden om når det nå igangsatte arbeidet med en ny stortingsmelding om det statlige eierskapet skal være ferdig, og så i neste omgang framlegges for Stortinget. Kristelig Folkeparti mener det må kunne forventes at dette arbeidet blir ferdigstilt i løpet av 2010, slik at denne meldingen kan komme til behandling i Stortinget senest våren 2011. Vi fremmer derfor forslag sammen med Høyre og Fremskrittspartiet om å be «regjeringen fremme den varslede stortingsmeldingen om statlig eierskap senest i løpet av våren 2011». Kristelig Folkeparti er kritisk til regjeringens forvaltning av det statlige eierskapet. Det har blitt skapt et mønster med lite forutsigbarhet og tilfeldige handlinger, som kan svekke tilliten til staten som eier. Kristelig Folkeparti mener regjeringen har opptrådt særlig kritikkverdig i forbindelse med oppkjøpet i Aker Holding AS og i forbindelse med salget av BaneTele AS til Bredbåndsalliansen AS. I tillegg har regjeringen utvist et passivt eierskap når det gjelder spørsmål knyttet til etikk og bedrifters samfunnsansvar, herunder hensynet til miljø. Det gjelder bl.a. StatoilHydros investering i klimafiendtlig oljesand i Canada. Vi stiller oss spørsmålet: Er staten tjent med å sitte som majoritetsaksjonær i et selskap som driver denne type risikofylt og omstridt aktivitet rundt om i verden? Og hva skal vi med dette eierskapet, all den tid staten ikke ønsker å bruke sin eiermakt til å styre selskapet f.eks. bort fra oljesand? Er det ikke i alle fall på tide at eierskapet overføres fra Olje- og energidepartementet til Næringsdepartementet? Dagens eiermodell er ikke heldig med tanke på at Olje- og energidepartementet også tildeler konsesjoner. I bedrifters samfunnsansvar ligger også problemstillingene knyttet til skatteparadiser, som vi tidligere har debattert i denne sal. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at regjeringen går foran med et godt eksempel når det gjelder å bekjempe skatteparadiser. I Økokrims høringsuttalelse til Kapitalfluktutvalget ble betydningen av konsistent og aktiv bekjempelse av skatteparadiser understreket: «ØKOKRIM vil framheve betydningen av konsistens i synet på skatteparadisene, slik at vi ikke benytter skatteparadisenes strukturer når det passer, samtidig som vi er opptatt av å bekjempe skadevirkningene av de samme strukturene.» Regjeringen bør bidra til at heleide og deleide statlige selskap ikke etablerer seg i skatteparadiser. Staten som eier må sette resultatmål om langsiktig markedsmessig avkastning i de selskapene der staten primært har forretningsmessige mål. Men dette er ikke til hinder for at staten som eier samtidig klargjør forventninger om at selskapene fokuserer sterkt på hvordan hensynet til bl.a. miljø, omstilling, mangfold, etikk, forskning og utvikling kan følges opp i selskapenes utforming av forretningsmessige strategier. Kristelig Folkeparti imøteser derfor en gjennomgang av disse problemstillingene i forbindelse med den bebudede stortingsmeldingen.