Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-05-27:
Økende forskjeller mellom folk merkes også på folkehelsen. Rødt jobber for en helsepolitikk som får ned forskjellene. Bunnlinjestyring, sentralisering og privatisering har svekket og svekker helseberedskapen vår. Sektoren var ikke godt nok forberedt eller rustet til å møte en langvarig krise som en pandemi, og det bedriftsøkonomiske regimet i sykehusene har ført til nedbygging både av sengetall og av annen beredskap i sykehusene. For 20 år siden ble helseforetaksmodellen innført. Da skulle sykehusene for enhver pris vekk fra offentlig forvaltning og organiseres som foretak etter modell fra aksjeloven. Denne liberalismen ble innført av Stoltenberg I-regjeringen og ble varmt omfavnet av Fremskrittspartiet. Som John Alvheim sa: «Dette er bortimot en blåkopi av FrPs politikk. I store trekk kunne jeg ha skrevet dette selv.» Men sykehus er ikke butikk, og Rødt vil at befolkning og folkevalgte skal få tilbake styringen over helsevesenet, som også sikrer at innbyggerne får nærhet til sykehustilbudet. Landet rundt ser vi nå at folk reiser seg mot direktørveldet i helseforetakene, fordi de tvinges til å kjempe for lokalsykehuset sitt eller for fødeavdelingen sin. Vi ser det i Oslo, med kampen for Ullevål sykehus, vi ser det på Nordmøre, med kampen for fødeavdeling, og vi ser det i Innlandet, med kampen mot tidenes nedleggelse av sykehus – og hele veien med Bunadsgeriljaen som symbolet på kampen for et likeverdig føde- og helsetilbud til innbyggerne, uansett hvor de bor. Det underliggende problemet er helseforetaksmodellen, som gjør at sykehus styres mer etter bunnlinje og mindre etter pasientenes behov. Legeforeningen har slått fast at de ønsker å avvikle dagens helseforetaksmodell. Fagforbundet sier at sykehussektoren må tilbake til folkevalgt styring og demokratisk kontroll, og Rødt kommer med et forslag i dag om en mer demokratisk sykehusstruktur. Så husker vi påstandene fra 20 år siden om at helseforetaksmodellen skulle skape mindre byråkrati og tydelige ansvarsforhold, men fakta viser at det har blitt motsatt. Antallet høytlønte administratorer har eksplodert, og det samme gjelder antallet ledernivåer på sykehusene, mens ansatte er overarbeidet og opplever å ha liten innflytelse over egen arbeidshverdag. Rødt foreslår derfor at helseprofesjonene må styrkes på sykehusene, og at vi reduserer helsebyråkratiet sammen med en reduksjon i både leder- og kontrollnivåene, som erstattes av det eneste fornuftige, nemlig stedlig ledelse. I dag må halvparten av driftsmidlene i helseforetakene tjenes inn ved såkalt innsatsstyrt finansiering, en modell som er hentet inn fra det amerikanske Medicare, basert på et kommersielt og profittdrevet helsevesen – det omvendte av det norske helsevesenet. Det innebærer også at sykehusansatte må bruke verdifull tid på detaljert økonomisk koding av diagnoser og prosedyrer. Markedsstyrte helsetilbud medfører større ulikhet og gjør også helsevesenet mer utsatt for kommersialisering. Av tjenestene de ulike helseforetakene kjøper etter konkurranse, utgjør kommersielle aktører om lag 40 pst., og veksten har de siste årene vært sterkest blant leverandører som inngår i utenlandske konserner. Rødt foreslår at renhold, IT-funksjoner og matforsyning må være en del av sykehusenes kjernevirksomhet og ikke hives ut på anbud. Det er viktig for å unngå svekket kvalitet, hygiene og sikkerhet. Helseforetaksmodellen har for lengst vist at den har ført til forsterket politisk ansvarsfraskrivelse, et oppsvulmet og fordyrende helsebyråkrati og et sykehusvesen uten tilstrekkelig reservekapasitet. Helsekronene er befolkningens eiendom, og sykehusene må være underlagt folkevalgt styring og forvaltning. Tiden er overmoden for å gi både befolkning og folkevalgte makten over helsevesenet tilbake, vekk fra byråkratene i disse helseforetakene. Med det tar jeg opp Rødts forslag.