Søren Fredrik Voie (Høyre), 2002-06-19:
Stortingsmeldingen om ny lærerutdanning, som Stortinget nå skal behandle, bærer den megetsigende undertittel: Mangfold – krevende – relevant. Med dette har departementet allerede innledningsvis satt en standard og en målsetting for den nye lærerutdanningen som er rimelig ambisiøs. I meldingen skisseres oppbygging, organisering og innhold av lærerutdanningene i et nytt gradssystem. Jeg finner allerede innledningsvis grunn til å understreke at meldingen omhandler alle våre lærerutdanninger med sine ulike særegenheter – førskolelærer, allmennlærer, faglærer og lærerutdannelse fra våre universiteter. Det er også viktig å være oppmerksom på at de endringer som det nå legges opp til, er en del av den meget omtalte kompetansereformen, hvor en bedre lærerutdanning er et sentralt element i oppfølgingen av denne. Som saksordfører er det hyggelig å konstatere at et bredt flertall i komiteen slutter opp om hovedmodellen for den nye lærerutdanningen. Dette innebærer at de to første årene i en allmennlærerutdanning blir bygd opp med obligatoriske fag, henholdsvis 30 studiepoeng, tilsvarende et halvt års studium, i matematikk, norsk og pedagogikk, 20 studiepoeng i kristendoms-, religions- og livssynskunnskap og 10 studiepoeng i grunnleggende lese-, skrive- og matematikkopplæring. De to neste årene i allmennlærerutdanningen er disponibel for studentenes egne frie valg til ulike fagfordypninger. Fremskrittspartiet slutter ikke opp om hovedmodellen, men lanserer en alternativ modell for lærerutdanning. Jeg går ut fra at partiets representanter vil redegjøre nærmere for denne. Jeg finner også grunn til å nevne at de aller fleste høringsinstanser og berørte aktører har gitt nærmest uforbeholden tilslutning til den foreliggende hovedmodell og i stor grad også til de ulike detaljutforminger. En samlet komite understreker den avgjørende betydning den gode læreren har for elevenes læring, og konstaterer at et av de aller viktigste skritt man kan ta for å få til en bedre skole, er å sikre lærere med både kunnskaper og høy kompetanse. Komiteens flertall slutter seg til visjonen om at våre fremtidige lærerutdanninger må være i fremste rekke når det gjelder kunnskap og kompetanse, hvor det blir gitt rom for personlig initiativ og institusjonell frihet, en utdanning som engasjerer og motiverer, som stimulerer til endringsvilje og livslang læring, som samhandler nært med interessentene, og som fremstår som de beste utdanningene vi kan tilby ungdom – hver for seg og i sum meget krevende visjoner. Med komiteens innstilling og det vedtak som Stortinget fatter i dag, er grunnlaget lagt for at visjonene kan nås. Nå er det opp til våre gode lærerutdanningsmiljøer å iverksette og gjennomføre de nødvendige tiltak og endringer. Komiteen konstaterer i sin innstilling at det er nødvendig å gjøre kvaliteten i lærerutdanningen til en positiv faktor i arbeidet for å heve læreryrkets status, bl.a. av rekrutteringshensyn, og viser i denne sammenheng spesielt til behovet for å øke tilgangen på lektorer til videregående skole. Noen bærende elementer i den nye lærerutdannelsen, som et flertall i komiteen har påpekt, er at utdanningsinstitusjonene får større frihet til å utforme en fleksibel og robust lærerutdanning, studentene får større frihet til å velge fag, kontakten med arbeids- og næringsliv blir bedre, hensynet til livslang læring må ivaretas, relevans og yrkesretting må bli bedre, samt at kvalitet vektlegges bl.a. gjennom praksisrettet FoU og et godt arbeidsmiljø for studentene. Hele komiteen konstaterer at det er et stort behov for å forbedre kontakten med praksisfeltet gjennom utvidet bruk av hospitering og gjennom FoU. Dette gjelder både for studentene og for de faglige tilsatte i lærerutdanningene. I denne sammenheng finner jeg også grunn til å nevne flertallets understrekning av behovet for å se på nye former for praksisorganisering, f.eks. gjennom institusjonsavtaler. Et annet forhold som komiteen legger vekt på i forhold til rekruttering av gode lærere, er bruk av fleksible læringsformer, herunder IKT og ulike former for desentraliserte utdanningstilbud. Komiteen understreker også nødvendigheten av å iverksette spesielle tiltak for å sikre rekrutteringen av gode lærere i realfag og språkfag og er enig i at departementet må vurdere å iverksette spesielle tiltak, f.eks. avskrivning av studielån. På et par områder har det vært en viss diskusjon i komiteen, og hvor det fremstår alternative løsningsforslag. Slik bør det etter mitt syn være i en politisk forsamling med ulik politisk vektlegging. Det ene punktet gjelder kravet til skoleleder. Her har flertallet, regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, understreket at lederteamet ved skolene i sum må inneha både tilstrekkelig fagkompetanse, pedagogisk kompetanse og lederkompetanse, og at rektor er en del av lederteamet. Mindretallet vil beholde opplæringslovens krav om pedagogisk kompetanse for å bli tilsatt som rektor. Det andre diskusjonstemaet av noe størrelse har vært KRL-fagets omfang. Her har et flertall, bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre, valgt å legge inn KRL som et obligatorisk fag for alle allmennlærerstudenter, med 20 studiepoeng, uten at dette endrer på hovedmodellen for lærerutdanningen. Denne vektleggingen er muliggjort ved å inkorporere 10 studiepoeng i verdi- og kulturformidling i KRL-faget, samt at profesjonskunnskap legges inn i den obligatoriske pedagogikkutdanningen og i studentenes praksisopplæring. Dette vil bidra til å redusere det såkalte praksissjokket og imøtekommer også Regjeringens forslag om vektlegging av dette emnet i de obligatoriske studiene, dog med en noe annen organisering. Fremskrittspartiet og SV har her avvikende forslag som jeg antar de selv vil redegjøre for. I tillegg til dette finnes noen avvikende merknader og vektlegginger, i hovedsak fra Fremskrittspartiet og fra SV, i noen grad med støtte fra Arbeiderpartiet. I Høyre er vi meget glade for at vi i dag kan vedta en ny lærerutdanning. Fra vårt ståsted er skolen først og fremst et sted å lære, ikke et sted å være. I altfor lang tid har vi i lærerutdanninger og i skolen utviklet en kultur som er preget av sosiale aktiviteter og kos i stedet for innsats, kvalitet og læring. For Høyre er det ingen motsetning mellom å kunne sitt fag, å stille krav til innsats og flid og det å trives og ha det hyggelig i skolesammenheng. Snarere tvert imot. Gjennom faglig mestring og kunnskap vil langt flere lykkes både i skolehverdagen, i arbeidslivet og i samfunnslivet for øvrig. Derfor er det også grunnleggende at vi har en god lærerutdannelse som gir gode og engasjerte lærere, som kan sine fag og behersker sin viktige yrkesutøvelse. Jeg tror vi nå får en betydelig bedre lærerutdannelse som vektlegger basiskunnskaper i norsk og matematikk, herunder begynneropplæring i lese-, skrive- og regneferdighet, samtidig som studentene får større mulighet til å velge faglig fordypning ut fra egen interesse. Jeg vil også understreke behovet for faglig fordypning for å kunne undervise på ungdomstrinnet. Dette vil det nå bli opp til skoleeier å følge opp. For oss fra Høyre er det også viktig å understreke at basis i lærerutdanningen er fag. Det gjelder i allmennlærerutdanningen, men i særdeleshet for lærere med faglig fordypning fra universitetene. Jeg ser fram til at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med forslag til ulike incentivordninger som kan sikre god rekruttering av lærere med tung faglig fordypning, særlig til videregående skole. I denne sammenheng er det også gledelig å registrere den brede oppslutning som Regjeringens forslag om bedre samarbeid mellom utdanningene og praksisfeltet har fått. Etter Høyres vurdering må kvaliteten i praksisstudiene vesentlig forbedres. Jeg tror det opplegget som det nå åpnes for, og med alternative former for praksisopplæring og praksisstudier, nettopp gir en mulighet til denne forbedringen som vi alle ønsker. Samtidig understrekes det i meldingen at det skal legges betydelig større vekt på forskningsbasert undervisning og forsknings- og utviklingsaktiviteter hvor også studentene trekkes aktivt med. For Høyre er dette meget god utdanningspolitikk. Jeg vil til slutt som saksordfører få takke en samlet komite for godt og konstruktivt samarbeid og tror vi med dagens innstilling og vedtak legger grunnlaget for en ny og langt bedre lærerutdanning, basert på individuell interesse og valgfrihet for studentene, men som samtidig sikrer at grunnleggende ferdigheter i basisfagene matematikk, norsk og pedagogikk er til stede hos alle kommende lærere i våre skoler.