Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
La meg innledningsvis peke på at vi i denne stortingsperioden har behandlet flere tilsvarende eller lignende forslag. Jeg vil igjen presisere at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet i utgangspunktet ikke er imot medeierskap i bedrifter. Forslaget fra stortingsrepresentantene Jan Tore Sanner, Svein Flåtten, Linda C. Hofstad Helleland og Torbjørn Hansen om å styrke ansattes muligheter for medeierskap i en bedrift er i utgangspunktet todelt. Den ene delen av forslaget går ut på at Stortinget ber Regjeringen i løpet av våren 2009 legge fram en bred vurdering av tiltak som kan bidra til at flere ansatte blir medeiere i egen bedrift, og da særlig se på pågående prosesser i EU og erfaringer fra andre land som har gunstig regelverk for ansatte som vil kjøpe aksjer i egen bedrift. Den andre delen av forslaget går konkret ut på at Stortinget ber Regjeringen fremme forslag om å øke den skattefrie rabatten ved ansattes kjøp av aksjer i egen bedrift, og komme med en vurdering av å flytte beskatningstidspunktet for fordelen ved kjøp av rabatterte aksjer fra kjøpstidspunktet til salgstidspunktet. Forslaget fra Høyre støttes av Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti. Forskjellen fra sist vi behandlet et tilsvarende forslag, for ca. tre år siden, er at Kristelig Folkeparti nå har krabbet inn i den borgerlige folden. Om det er utviklingen i USA og internasjonalt den siste tiden som har fått Kristelig Folkeparti til å støtte forslaget denne gangen, vet jeg ikke, men det blir sikkert klargjort av representanter fra Kristelig Folkeparti. Det som kjennetegner andre land i forhold til Norge, er i hovedsak at de har få fagorganiserte, et svakt arbeidervern, få lovfestede arbeiderrettigheter, lokale lønnsforhandlinger i stedet for landsomfattende tariffavtaler, og en stor lavlønnssektor med usikre arbeidsplasser uten karrieremuligheter, med mange deltidsarbeidende og midlertidig ansatte som arbeider på minstetariffer. Videre har de stort sett ingen eller svakere folketrygd, dårligere sykepengerettigheter og svake tariffavtaler som ikke er juridisk bindende. Forslagene er derfor, slik jeg ser det, først og fremst ideologisk begrunnet. Forslagsstillerne vil sørge for mer skattelette til personer som har midler, fordi dette bidrar til mer privat eierskap og mindre krav til faglige rettigheter. Venstresiden i Norge har alltid hatt en annen innfallsvinkel. Vi har sikret ansattes innflytelse i prosesser gjennom representasjon i styrer og bedriftsforsamlinger og gjennom arbeidsmiljølov, aksjonærlover og andre rettighetslover. Samtidig skal alle ansatte og eiere ha valgfrihet til selv å bestemme om de vil eie eller selge. På lovområdene har høyresiden vært motstandere av og stemt mot de ansattes rettigheter. I forrige periode demonstrerte de synet sitt gjennom vedtak i forbindelse med f.eks. arbeidsmiljøloven. De svekket de ansattes innflytelse på organisering av arbeidstid og bruk av overtid, og de svekket stillingsvernet. Vi har gått motsatt vei i denne perioden, fordi dette etter vår mening er sentrale punkter for at en god medarbeiderstrategi og en god utvikling av virksomheten skal lykkes. Høyrekreftene har gått motsatt vei av den norske modellen, som sikrer ansatte innflytelse på egen arbeidsdag og sin egen virkelighet. Vi har også tradisjon i Norge for medeierskap gjennom at arbeidstakere kan kjøpe aksjer i egen bedrift, og vi har kollektive eierformer, som borettslag og samvirkebedrifter – eierformer som har vist seg å være fordelaktige og tåle skiftende og nye tider. I slike eierformer har dessverre ikke argumentasjonen eller støtten vært like intens fra høyrepartiene. Det er sentralt å se på andre virkemidler enn skattelette for å sikre utvikling av næringsliv og arbeidstakernes rettigheter og medinnflytelse. Det finnes selvfølgelig positive forhold knyttet til ansattes medeierskap som bør nevnes. Det kan bidra til mer fordeling av makt, og det kan stimulere til større ansvar og interesse hos dem som arbeider i bedriften, avhengig av bedriftens størrelse. Det kan stimulere til mer langsiktig tenkning, fordi medarbeiderne i mange tilfeller er sterkere knyttet til bedriftene. Det finnes altså positive forhold ved at medarbeiderne også er eiere i egen bedrift. Derfor står det også fritt for den enkelte, og derfor har vi allerede en skattestimulans som bidrar til medeierskap. Men eierskap og lønnsomme virksomheter handler selvfølgelig om mye mer enn skattelette. Det handler om rammebetingelser, markedskrefter, innovasjon og ikke minst om framtidsutsikter. Regjeringspartienes næringspolitikk legger til rette for utvikling av et framtidsrettet og nyskapende næringsliv i hele landet. Vi er opptatt av gode, stabile, langsiktige rammevilkår for bedrifter, entreprenører, ansatte og eiere. Vi har fylt verktøykassen som de borgerlige tømte i forrige periode. Vi har sikret arbeidstakerne bedre rettigheter, og vi har lagt på bordet flere hundre milliarder i bankpakker og tiltakspakker, inklusiv målrettede skattelettelser. I den alvorlige situasjonen vi nå er i, burde debatten gått rundt virkemidler for gründere, innovasjon og utvikling. Det er det som skal bygge velferdssamfunnet framover, ikke mer skattelette til dem som har mye fra før. Alle deltakere i samfunnet må få anledning til å påvirke sin egen hverdag gjennom forskjellige systemer for representasjon og demokrati. Det gjelder selvfølgelig også medeierskap i egen bedrift. Det er en politikk som regjeringspartiene ønsker, og som vil skape det vi på Sørlandet kaller det gode liv. Med dette anbefaler jeg Stortinget å stemme for flertallsinnstillingen.