Sveinung Stensland (Høyre), 2013-12-09:
Landet vårt er et godt sted å leve, men alt er ikke like rosenrødt. Arven etter Stoltenberg er, i tillegg til en manglende satsing på kunnskapssamfunnet, økte helsekøer og et mer klassedelt helsevesen. Siden 2005 har antallet nordmenn med privat helseforsikring økt fra 68 000 til over 360 000. Folkets tillit til at man får nødvendig helsehjelp når man trenger det, har åpenbart sunket. Høyre står for en ny kurs i helsepolitikken. Vi vil bruke ressursene våre sånn at de er til hjelp for dem som trenger det mest. Eksempelvis la vi tilbake i budsjettet skattelette for dem med store sykdomsutgifter. Skjermingsordningen som det var så viktig for de rød-grønne å fjerne, kom nettopp dem med størst helseutgifter til gode. De rød-grønne er mestere i å bruke store ord, og jeg lurer på hvordan de hadde omtalt vår regjering om det var den som hadde fjernet denne støtten som går til dem som har størst utgifter til sykdom. Jeg minnes en partileder fra SV som omtalte økte egenandeler som skatt på sykdom – hun om det. Dette er i alle fall et forsøk på økt skatt på sykdom fra de rød-grønne som vi har avlyst. Istedenfor generelle ordninger som treffer alle vilkårlig, ønsker vi ordninger som er til virkelig hjelp for nettopp dem som trenger det. Høyre viser evne til å prioritere. Vi har fått tillit fra våre velgere, og det bør ikke sjokkere noen at vi viser oss tilliten verdig ved å gjennomføre vår politikk. Et eksempel på vår mer moderne politikk, som i tillegg viser vår evne til å prioritere, er innen tannhelse. Barn og unge får allerede tilbud om behandling i den offentlige tannhelsetjenesten. Det samme gjelder for beboere i heldøgns pleie- og omsorgstilbud. Regjeringen plusser på og omdisponerer tannhelsebudsjettet sånn at midlene bedre treffer dem med store behandlingsbehov til høye kostnader. Innføringen av tilskuddet til undersøkelse hos tannlege for personer over 75 år har ikke løst noen av samfunnets utfordringer på tannhelsefeltet. En undersøkelse fra UiO viser at ca. 90 pst. av disse går regelmessig til tannlege minst hvert andre år, og at de fleste i denne gruppen har lave utgifter til tannhelse. Den varslede økningen av tilskuddet til pasienter med munntørrhet vil nå de pasientene som trenger det mest. Mange av disse er eldre, fordi disse ofte rammes av munntørrhet. Stoltenberg-regjeringen foreslo å støtte dem som trengte implantater i underkjeven. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tar inn over seg at man trenger tenner både oppe og nede for å tygge. Derfor utvider vi støtteordningen til å gjelde både over- og underkjeven. Samtidig øker vi støttebeløpene sånn at det blir mulig å få hele jobben gjort. Det har liten verdi med gratis tannsjekk om man ikke har råd til å rette opp de feilene man måtte oppdage. Regjeringen retter opp dette og sørger for at de som trenger det mest, får hjelp til nye tenner både oppe og nede. Mellom 1 000 og 2 000 mennesker dør årlig som følge av bivirkninger og uheldig bruk av legemidler i Norge. Det er betryggende at et samlet storting stiller seg bak legemiddeldelen av budsjettet. Samtidig er det interessant at det er et område som vekker lite debatt. Den eneste skillelinjen er hvor liten avansen til apotekene skal være. Det er et viktig nok spørsmål, men i den generelle debatten tar legemiddelpolitikken liten plass. All den tid vi vet at så mange som halvparten av kronikerne tar legemidlene sine feil, og det er godt dokumentert at 10 pst. av alle sykehusinnleggelser på medisinske avdelinger skyldes feil bruk av legemidler, burde diskusjonen om hvordan man bruker legemidler, vært minst like sentral som diskusjonen om hvor mye de koster. Kronisk sykdom seiler nå opp til å bli den viktigste dødsårsaken i verden. I den vestlige verden anslås det at 20 pst. av befolkningen har flere kroniske lidelser, og antallet er voksende. Hvordan vi håndterer denne økende mengden kronikere, og hvordan vi hindrer at veksten eskalerer, vil være avgjørende for hvordan vårt helsevesen vil takle økende levealder og befolkningsvekst. Stadig sykere pasienter gir større pleiebehov. Kommunene mottar flere og sykere pasienter fra sykehusene. Høyre har tillit til at kommunene løser denne oppgaven, men det er viktig å sørge for at kommunehelsetjenesten er organisert – og de ansatte tilstrekkelig kvalifiserte – slik at kommunene er i stand til å møte den. Det er derfor gledelig at kvalitet i tjenestene er prioritert hos regjeringen, og at arbeidet med å videreutvikle kommunehelsetjenesten er prioritert. For å løse fremtidens utfordringer og hindre at utfordringene blir større enn nødvendig må vi til enhver tid være kritiske til hvordan vi bruker våre ressurser, og hvordan våre helsetjenester er organisert. Penger er viktig nok, men vi vil ikke klare å finne et eneste eksempel på en pasient som blir kurert av kroner og øre alene.