trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Som sønn av en bonde vet jeg at bønder er fornuftige og rasjonelt tenkende folk. Men det er helt åpenbart at det nå settes store spørsmålstegn der ute ved den gjeldende landbrukspolitikken. Det er bare å ta seg en tur ut og besøke en del bønder. Vi ser også at det er et økende antall bønder som melder seg inn i Fremskrittspartiet fordi de ikke lenger har noen tro på landbrukspolitikken. Representanten Eng kommer fra Buskerud, hvor dette med vern er en stor sak. Dette er ting som provoserer bøndene stort. Det er helt åpenbart at bøndene er fanget inn i et nett. Norsk landbruk er verdens mest regulerte landbruksnæring. Det er et uendelig antall lover og forskrifter og et regelverk og et byråkrati som savner sidestykke. Vi har nettopp behandlet en sak(presidenten klubber) hvor det er åpenbart at det er nærmere 7 000-8 000 byråkrater i landbruket. Det er et tall som også representanten Eng burde reagere på. (presidenten klubber)
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Hvis Torbjørn Hansen har fulgt med så langt i denne stortingsperioden, vil han ikke finne det overraskende at jeg svarer ja på det spørsmålet. Det er helt åpenbart at Fremskrittspartiet ønsker å opprettholde norsk matproduksjon. Vi ønsker å opprettholde et landbruk over hele landet, og vi ønsker å opprettholde produksjonen. Det står også i dagens innstilling. Det er en merknad fra et flertall der Fremskrittspartiet er med og Høyre ikke er med, som også nevner disse punktene. Så det er jo merkelig at Torbjørn Hansen stiller spørsmål om det til oss. Men jeg forstår at Torbjørn Hansen, som representerer et parti som nå sliter i motbakke, prøver å distansere seg fra Fremskrittspartiet - det har jeg forståelse for - for å komme på banen. Men nå er det snart på tide at også Torbjørn Hansen erkjenner hvem som er hans opphav i landbrukspolitikken.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Fremskrittspartiet vil selvfølgelig ikke gjøre noe som raserer norsk landbruk. Men det er jo grunn til å stille spørsmål ved den gjeldende landbrukspolitikken som bl.a. Borten Moe står for, som har ført til at tusenvis av familier i Norge har måttet legge ned jordbruksdriften sin. Men vi skal la det ligge nå. Jeg oppfatter for så vidt Borten Moe som litt nytenkende, et litt friskt pust i Senterpartiets landbrukspolitikk. Blant annet ønsker representanten å fjerne prisreguleringen for landbrukseiendommer. Det er positivt. Fremskrittspartiet ønsker å innføre en rekke positive virkemidler, f.eks. å fjerne prisreguleringen for å få inn ny optimisme og drive i landbruket, slik at unge, som Borten Moe og undertegnede, vil satse på jordbruksdrift i fremtiden. Men å kalle Fremskrittspartiets politikk for uanstendig - det er jo bare å spørre alle de velgerne som stemmer på Fremskrittspartiet, om det er tilfellet.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
I likhet med den forrige replikanten har jeg også merket meg at Høyre offentlig påstår at de står nærmere Senterpartiet enn Fremskrittspartiet i landbrukspolitikken. Jeg ser at representanten nikker. Jeg har tatt meg bryet å lese gjennom Høyres program for landbrukspolitikk i dag. Jeg kan vel si at dersom det skulle bli noen forhandlinger mellom Høyre og Fremskrittspartiet etter neste valg, tror jeg Fremskrittspartiet vil ha lite problemer med å innfri det aller meste som står der. Det er mye bra som står der - det går bl.a. på eiendomsretten, og det går på dette med å få bedre regler for samdrift og mer rasjonelle driftsløsninger, bl.a. løsninger som dagens landbruksminister, fra Senterpartiet, motarbeider. Det kunne være interessant å høre om Torbjørn Hansen kunne nevne tre, fire, fem punkter som han(presidenten klubber) regner med å få gjennomslag hos Senterpartiet for. Er det slik at(presidenten klubber igjen) Torbjørn Hansen regner med at Senterpartiet skal komme ham i møte med å kutte 2 milliarder kr i landbruksoverføringene? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Det er et par ting jeg ønsker å kommentere i forhold til Venstres landbrukspolitikk. Venstre har veldig mye bra i landbrukspolitikken. Jeg tror Venstre og Fremskrittspartiet kunne finne mye positivt å samarbeide om her. Representanten Kongshaug sa at Venstre har tradisjon for å stemme for inngåtte avtaler, som jordbruksavtalen, men det må vel finnes en smertegrense også for Venstre når det gjelder avtaler som er inngått av en annen regjering enn den Venstre selv er med i. I tillegg ønsker ikke Venstre å oppheve prisreguleringen på landbrukseiendommer. Det synes jeg står i strid med Venstres liberale tradisjon, der næringsfrihet skal gå foran og er viktig. Ser ikke Venstre at prisreguleringen er med på å frarøve bønder mye av verdiene de sitter på?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Som jeg nevnte i mitt innlegg, mener Fremskrittspartiet at jordbruksforhandlingene er forholdsvis ufullstendige på den måten at de omhandler bare én gruppe i hele verdikjeden som er blitt påført kostnader i forbindelse med denne jordbruksavtalen. Det er spesielt industrien jeg nå er opptatt av. Vi ser at store industrigiganter som Tine og Nortura har problemer med å tjene penger. De har selvfølgelig en usedvanlig tung kostnadsstruktur som de ikke har gjort noe med på veldig mange år. Jeg kunne godt tenke meg å høre hvordan statsråden ser på industripolitikk. Vi ser i våre naboland, bl.a. i Finland, at de har vært veldig flinke til å rasjonalisere industrien sånn at den er konkurransedyktig. Hva er statsrådens tre viktigste punkter for å få en god industripolitikk i næringsmiddelindustrien?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Denne landbruksdebatten har vært rimelig forutsigbar. Posisjonen prøver å fremstille sin landbrukspolitikk ved å angripe Fremskrittspartiet og Høyre og si at hvis Fremskrittspartiet og Høyre får gjennomført sin landbrukspolitikk, vil det bety en rasering av norsk landbruk. Det er ganske spesielt, fordi man burde kunne forlange av tre partier som attpåtil har flertall i Stortinget, at de var tydelige på hva som er deres landbrukspolitikk. Jeg har prøvd å være rimelig konsentrert gjennom denne debatten, men jeg kan ikke se hva som er nytt i de tre partienes landbrukspolitikk. Hvis vi også ser nærmere på den innstillingen som vi nå behandler, er de nye - kanskje - elementene i landbrukspolitikken til de tre partiene at man nå øker målprisen og sender regningen til forbrukerne, og at man gjør et grep på kvoteleie. Det er ikke noe mer som er nytt i denne jordbruksavtalen. Men hvis man ser på forslagene fra opposisjonen, er det betydelige strukturelle forslag, og det er betydelige forslag som gjelder å redusere byråkrati, lover og regelverk som er til hinder for en effektiv næringsdrift i landbruket. Er det noen som har en aktiv, offensiv og fremtidsrettet landbrukspolitikk, er det Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, som bruker denne anledningen til å fremme sin politikk. Og det jeg faktisk tror at aktørene ute i landbruket er opptatt av, er at Stortinget - når man behandler denne typen dokumenter - skal benytte anledningen til å fremme en offensiv, tydelig politikk, slik at man vet hvordan fremtiden kommer til å se ut der ute. Det er jo ganske spesielt når representanten Borten Moe beskylder Fremskrittspartiet for å skape mer byråkrati. Det viser at Borten Moe har gått helt tom for argumenter, og det han sier om at Fremskrittspartiets politikk vil føre til en økning av kostnader ved gjeldsrenter, er å skyte langt unna mål. Alle vi som har gjeld, vet hvilke ekstra kostnader vi har fått under denne regjeringen. Representanten Lundteigen har skjønt mye av situasjonen i landbrukspolitikken. Han ser at det antakeligvis er vanskelig for bonden å få noe særlig mer ut av dette jordbruksoppgjøret, når man tar alle faktorene som man må ta med, i betraktning.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Jeg vil takke Lundteigen for hyllesten til Fremskrittspartiet. Jeg deler hans syn med hensyn til at det å trekke inn midler som allerede er betalt ut, er i overkant av «harry». Men så vil jeg stille Lundteigen et spørsmål: Hvor i innstillingen til budsjettproposisjonen og hvor i Fremskrittspartiets stortingsvalgprogram finner Lundteigen at Fremskrittspartiet vil fjerne importvernet? - da snakker vi om å fjerne det totalt, som jeg oppfatter at Lundteigen sier. Det er ikke tilfellet, og det håper jeg er siste gang vi hører fra denne talerstol - man bør være mer presis. Det er riktig nok at Fremskrittspartiet, i en situasjon hvor Fremskrittspartiet ønsker å få tilgang for andre viktige produkter som Norge produserer, må kunne gi noe når det gjelder importvernet for landbruket. Men da forstår jeg at Senterpartiet lar landbruket komme foran alle andre næringer, bl.a. den viktige fiskerinæringen.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Det er riktig som representanten Asmyhr sier, at det har vært en del krumspring i Nationen når det gjelder hva han oppfatter er et fellesskap mellom Høyre og Fremskrittspartiet i jordbrukspolitikken. Først vil jeg slå fast at det er svært positivt at Høyre og Fremskrittspartiet står sammen om viktige reformer knyttet til eiendomsrett, knyttet til forenkling og knyttet til avbyråkratisering. Men det er etter min mening fortsatt en fundamental forskjell, når vi ser Fremskrittspartiets halvering av overføringsmidler til jordbruket, og når vi ser Fremskrittspartiets totale uvilje mot å opprettholde geografiske tiltak som sikrer et aktivt jordbruk over hele landet. Hva man mener om målsettingene for jordbruket, er viktig. Mitt spørsmål er om Fremskrittspartiet er enig i følgende målsettinger for jordbruket: å opprettholde norsk matvareproduksjon, å opprettholde dyrket areal i Norge og å opprettholde aktivt jordbruk over hele landet. Hvis det er tilfellet, ser vi en veldig positiv nyorientering.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Det er riktig at innstillingen bærer preg av ganske stor enighet mellom Høyre og Fremskrittspartiet når det gjelder en del moderniseringstiltak. Det går særlig på eiendomsretten til bonden, og det går på avbyråkratisering og forenkling. Det det derimot sies veldig lite om i innstillingen, er nivået på overføringene til jordbruket. Fremskrittspartiet har tradisjon for å kutte ca. 6 milliarder kr over natten i forbindelse med statsbudsjettarbeidet. Vi mener at selv om det er riktig å gå for et lavere overføringsnivå til jordbruket, så vil den type halvering av tilskuddsordninger - og tilskuddsordningene er jo en dominerende inntektspost for jordbruket - medføre en rasering, nesten uansett hvilken alternativ jordbrukspolitikk man gjennomfører i et slikt tidsperspektiv. Det betyr at selv om det i antall ord og forslag er mye felles, er det særlig to fundamentale grep fra Fremskrittspartiets side, nemlig en halvering av støtten og det å fjerne de geografiske tiltakene, som gjør at vi likevel påpeker at det er en fundamentalt stor forskjell.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Først vil jeg takke for noe som jeg opplever som en hyllest til Høyres jordbrukspolitikk, og jeg er svært glad for at representanten Asmyhr hele tiden strekker seg for å komme nærmere Høyre i jordbrukspolitikken. Det er positivt, og jeg synes han har gjort en god innsats på det feltet i forbindelse med arbeidet med denne innstillingen. Likevel er det vanskelig å komme rundt det ubehagelige faktum at Fremskrittspartiet i budsjettsammenheng halverer overføringene til bøndene. Det oppfatter jeg som lite seriøst og som en ganske fiendtlig handling overfor hele det norske jordbruket. Så hvis en måler de alternative oppleggene i norsk politikk, sett også i sammenheng med budsjettene, er det faktisk en kortere avstand mellom Høyre og Senterpartiet. Det er ikke fordi avstanden mellom Høyre og Senterpartiet er spesielt liten - den er ganske stor - men fordi avstanden til Fremskrittspartiet i praktisk politikk er enda større. Men jeg vil gjerne invitere representanten Asmyhr til å komme tilbake til denne debatten i forbindelse med statsbudsjettbehandling, og se om det er mulig å komme fram til enda mer felles politikk.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Jeg synes nesten det er litt overraskende at ikke representanten Lundteigen fulgte med på mitt innlegg, i og med at han tar en slik replikk. Som han må ha registrert gjennom hele denne stortingsperioden, stemmer altså Høyre imot jordbruksoppgjørene. Vi behandler da saker knyttet til jordbrukspolitikken også i budsjettsammenheng. Derfor er det helt forutsigbart at Høyre foreslår endringer i forbindelse med budsjettene i forhold til jordbruksavtaler inngått mellom Regjeringen og aktørene i jordbruket. Det kan umulig være overraskende. Det er tvert imot svært forutsigbart. Når det gjelder mengden dyrket areal og volumet av matproduksjonen i Norge, er det et faktum at vi har et svært småskalapreget jordbruk. Jeg tror det er enorme muligheter for både å opprettholde arealene og å opprettholde produksjonen - kanskje til og med øke produksjonen og øke mengden dyrket areal - dersom vi legger til rette for en mer framtidsrettet jordbrukspolitikk.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Jeg tror jeg vil konsentrere min replikk om Senterpartiets jordbrukspolitikk. Det har vært en ganske interessant debatt om prisregulering i det siste, dette gammelsosialistiske vrakgodset som gjør at bonden ikke får markedspris for gården sin. Det blir nå utfordret av at en ekstremt verdifull gård i Akershus skal selges. I denne saken, som i mange andre saker hvor staten griper inn i eiendomsretten, driver Senterpartiet et slags dobbeltspill, hvor man går aktivt inn for dispensasjon i enkeltsaker, samtidig som man strammer inn regelverket på nasjonalt nivå. Så har jeg registrert at representanten Borten Moe, og for så vidt også Lundteigen, har uttalt seg ganske friskt om at prisreguleringen bør avskaffes eller mykes opp. Riktignok vil de beholde boplikten, men mitt spørsmål til Borten Moe er likevel følgende: Kan Senterpartiets næringspolitiske talsmann fortelle oss hvorfor det er viktig at man avvikler prisreguleringen på gårdsbruk?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Jeg tar replikk fordi representanten Kongshaug var skuffet over Høyres forslag og at vi går imot jordbruksoppgjøret. Han påstod videre at det ville medføre en avvikling av norsk jordbruk. Hvis det var riktig, ville jeg også ha vært bekymret. Jeg vil gjøre representanten oppmerksom på at Norge er det eneste landet i verden som har jordbruksforhandlinger, at Høyre har en prinsipiell tilnærming til at vi ønsker en demokratisk debatt i Stortinget om jordbrukspolitikken, og at den blir fastsatt gjennom ordinær budsjettbehandling. Som jeg sa i mitt innlegg, innebærer ikke vårt prinsipielle utgangspunkt i denne forhandlingsprosedyren at vi av den grunn forandrer noen av virkemidlene som følge av det standpunktet. Jeg vil gjøre representanten Kongshaug oppmerksom på det, og bare spørre ham om han ser noen tiltak i jordbrukspolitikken som ikke kunne ha vært gjennomført på den måten som Høyre nå legger opp til, med behandling i budsjettene og konsultasjon med jordbrukets organisasjoner.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Regjeringen bekrefter selv i sine anslag for utviklingen til neste år at omstillingen og avgangen i form av årsverk og bruk fortsetter. 1 400 bruk vil forsvinne i 2008. Men til tross for omstilling og avgang er norsk bruksstruktur svært fragmentert. Gjennomsnittsbruket for melk er 18,5 kyr og vil øke med én ku til neste år. Det som vi ser av utviklingstrender i jordbruket, er imidlertid at mange bønder investerer i store samdrifter og store enkeltbruk som er flere ganger større enn det som er gjennomsnittsbruket. Hver gang det skjer, reduseres subsidienivået pr. produsert enhet på den type bruk. Høyres oppfatning er at man kunne fått gjennomført mye av det som er målsettingen i dagens jordbrukspolitikk, dersom man hadde lagt til rette for en mer effektiv jordbruksproduksjon i hver enkelt region. Ser ikke statsråden at utviklingen viser at det er et stort potensial for effektivisering, og at det kan oppnås innenfor de viktige målsettingene som Stortinget, stort sett, står samlet om?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Jeg synes at noen i denne debatten har forsøkt å tegne et landbrukspolitisk kart som er vesentlig enklere og mindre nyansert enn det virkeligheten gir grunnlag for. Regjeringspartiene setter systematisk Høyre og Fremskrittspartiet i samme bås. Jeg har for så vidt et avslappet forhold til den slags øvelser i denne sal, men jeg vil understreke at Høyre har ambisjoner og målsettinger for norsk jordbrukspolitikk. Vi ønsker å opprettholde produksjonen, vi ønsker å opprettholde arealer, vi ønsker å sikre et godt kulturlandskap, og vi ønsker et aktivt jordbruk over hele landet. Så har representanten Arne L. Haugen irritert seg over mottoet «Slipp bonden fri!» Jeg kan informere Haugen om at dette var tittelen på en utmerket utredning om jordbrukspolitikk som Høyres stortingsgruppe fikk utarbeidet på 1990-tallet. Mange av de anbefalinger og utviklingstrekk som stod i den rapporten, har blitt virkelighet. Fasiten er at den omstillingen som har skjedd siden den gang, som da har gått i motsatt retning av det Senterpartiet snakket om den gang, har vist at vi har opprettholdt de viktigste målene i jordbrukspolitikken, til tross for en betydelig omstilling. Men til representanten Haugen, for å gi dette med frihet litt substans: Høyre ønsker altså å slippe bonden fri fra delingsforbudet. Det betyr at man kan utnytte mulighetene på gården langt bedre enn det man kan i dag, og man kan få økte verdier på gården. Vi ønsker også å ta bort prisreguleringen, slik at man blir fri fra en statlig prisregulering av privat næringsvirksomhet. Vi ønsker også å slippe bonden fri fra boplikt, som er en regulering som gjør at det står tusenvis av gårdshus tomme rundt omkring i Norge. Vi ønsker også å slippe bøndene fri fra unødvendig byråkrati. Og da er vi inne på det som representanten Ola Borten Moe ganske kunnskapsløst påstod om Høyres politikk for forenkling. Det er åpenbart at hvis man fjerner prisregulering og boplikt, hvis man fjerner delingsforbudet, og hvis man fjerner Statens landbruksforvaltnings ansvar for å overkjøre fylkeslandbruksstyrene i Norge, så vil det frigjøre mye ressurser i landbruksforvaltningen, med de forslagene som Høyre allerede har fremmet. Jeg vil også si at det Borten Moe sa om samdrifter, er riktig. Det er riktig at store bruk er avhengige av at rammebetingelsene er stabile. Men det er også riktig at store bruk får vesentlig mindre overføringer enn det tilsvarende produksjon basert på små bruk vil gi. Det betyr at større og mer effektive bruk gir et mindre behov for subsidier og overføringer enn mange små bruk gjør. Derfor er det et godt grunnlag for å effektivisere norsk jordbrukspolitikk å kunne styrke bøndenes inntekter og opprettholde våre viktige målsettinger, med et lavere overføringsnivå.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-06-18:
Det som slo meg da jeg hørte representanten Asmyhrs innlegg og leste innstillingen fra komiteen, er ordet anstendighet. Det som Fremskrittspartiet karakteriserer som modernisering, omlegging og reform, vil jeg karakterisere som avvikling og rasering. I alle andre sammenhenger snakker Fremskrittspartiet om forutsigbarhet, om trygghet for næringsutøvere. Det er titusenvis av norske familier som har tatt på seg gjeldsforpliktelser og satset innenfor gjeldende rammevilkår. Fremskrittspartiet halverer støtten over statsbudsjettet - 6 milliarder kr netto. De ønsker å ta bort tollvernet, fjerne alle strukturvirkende tiltak og «oppheve alle produksjonsbegrensninger», for å sitere fra Fremskrittspartiets program. Mener du at det er anstendig, og at det ikke vil føre til at folk havner i krise?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-06-18:
Det er ikke min jobb å ta ansvaret for Høyres landbrukspolitikk. Jeg registrerer at det er en betydelig avstand mellom Senterpartiet og Høyre når det gjelder en lang rekke viktige landbrukspolitiske spørsmål. Jeg registrerer dog at avstanden er enda mye større mellom Senterpartiet og Fremskrittspartiet. Utover det har ikke jeg noen kommentar.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-06-18:
Senterpartiet er inne i oppkjøringen til neste stortingsvalg. Vi skal lage et nytt stortingsprogram, og vi skal ta mange viktige debatter i partiet, også knyttet til landbrukspolitikk. Jeg forutsetter at Høyre har tenkt å legge opp til slike debatter i forkant av sin valgkamp og sitt stortingsprogram. For min del har jeg sagt at jeg ønsker en debatt rundt prisreguleringen på landbrukseiendommer. Jeg ønsker en debatt rundt delingsforbudet i jordloven. Det er imidlertid en debatt som vi skal gjøre unna i Senterpartiet. Det er en debatt som landsmøtet til Senterpartiet skal konkludere på i mars 2009, og det er der vi kommer til å trekke konklusjonene.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-06-18:
La meg først si at det var denne regjeringen som tok opp spørsmålet om kvoteleie og klarte å få på plass kvoteleie i en landbruksavtale. Det gjorde aldri den forrige regjeringen. Så er det også slik at Senterpartiet har programfestet at avstandsbegrensningene og deltakerbegrensningene med hensyn til antall samdrifter skal bort. Jeg er selvsagt enig med Senterpartiet når det gjelder dette punktet. Vi kommer til å arbeide framover mot neste landbruksavtale for å få til en ytterligere harmonisering av regelverket når det gjelder produksjonen.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-06-18:
Det er noen av de forholdene som har vært framme i debatten, som fortjener å bli kommentert. Fremskrittspartiet og Høyre angriper norsk landbrukspolitikk fordi den er gjennomregulert og gjennombyråkratisert. Man antyder at det er 7 000 - 8 000 byråkrater som arbeider med norsk landbruk. Jeg har lyst til å uttrykke to ting. Det er en grunnholdning som sier at man ikke skal ha en landbruksforvaltning som er større enn nødvendig. Fins det unødvendig byråkrati, bør det selvsagt bort. Men så er det slik at det ikke er mer enn drøyt to og et halvt år siden vi kom inn i regjeringskontorene. Vi har arvet hele dette forvaltningssystemet etter fire år med Høyre-dominert regjering. Vi har ikke innført nye reguleringer som har avstedkommet behov for et nytt byråkrati. Det man derimot ser når man leser gjennom proposisjonen og merknadene til spesielt Høyre og Fremskrittspartiet i innstillingen, er at de gangene de skriver noe positivt, er det for å støtte opp under virkemidler og virkemiddelbruk som er byråkratidrivende. De brede ordningene innenfor landbrukspolitikken, som arealtilskuddene, er en veldig effektiv måte å organisere landbruket på. De smale ordningene, som verdiskapingsprogrammet, satsing på nisjemat og den type ting, som både Høyre og Fremskrittspartiet skriver positivt om, er det som avstedkommer det store behovet for landbruksbyråkrater. Alternativet for Høyre og Fremskrittspartiet er jo EU. Saken er jo at i Sverige og Finland, som er EU-medlemmer, har behovet for byråkrater gått vesentlig opp. Det er blitt et eget yrke å hjelpe bønder å fylle ut den mengden av søknadsskjemaer som man er avhengig av. Så jeg synes man farer med mye rammel som det er vanskelig å dokumentere, når man drar fram dette. En annen ting jeg har lyst til å kommentere, er Høyres mas om at vi er nødt til å få en effektiv bruksstruktur, omstilling, og man viser til store fjøs. Jeg har lyst til å fortelle en historie fra virkeligheten. Det gjelder et fjøs som Høyre ville likt. Det bygges i mitt nabolag. Det er et fjøs til 18 mill. kr på 750 tonn, med to melkekvoter, tror jeg. Det må være midt i blinken. Men så er det kapitalbehovet - dette er en gård som nå er belånt med nesten 20 mill. kr. Så må man spørre seg selv: Hvilken type bruk er det som er mest avhengig av at vi har en nasjonal landbrukspolitikk der man både får robuste tilskudd, der man har beskyttelse på pris, og der man får tatt ut pris i markedet? Går melkeprisen ned med 40 øre, betyr det 300 000 kr for denne gården. Det vil kanskje være kroken på døra når gjeldsrentekostnadene går opp. Jeg syns det er rart at man spesielt fra Høyres side ikke har tatt dette inn over seg i større grad, og at man ikke i større grad er i stand til å nyansere de hensynene man ønsker å ta.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-06-18:
Jeg legger merke til at Høyre gjennom hele denne debatten har prøvd å distansere seg fra Fremskrittspartiet. Nå er jeg ikke i tvil om at man har skrevet mye pent i innstillingen, men én ting er å ha ambisjoner, en annen ting er å ha virkemidler. Og hvis man ser på den politikken som man i praksis legger opp til, er det en formildet utgave av det som Fremskrittspartiet promoterer. Når det så kommer til delingsforbud, til priskontroll og til lettelser for Statens landbruksforvaltning: Statens landbruksforvaltning har 189 årsverk. De har mye annet å holde på med. For det første gjennomførte ikke Høyre dette mens de satt med makten, og for det andre har det versert et tall her som bl.a. Høyre har promotert, 7 000. Det monner lite for Statens landbruksforvaltning. Jeg skal avslutte med å si at Høyre kutter 693 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett. Det er penger som var bevilget i fjorårets landbruksavtale, svært lite forutsigbart, og jeg gleder meg til å se om Høyre, som uttrykte seg svært negativt til AFP-ordningen, tør å kutte tilsvarende i AFP-ordningen over statsbudsjettet. Det bør i så fall være i Høyres ånd.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-06-18:
Den 11. juni i år kunna me lesa i avisa Østlendingen at representanten Torbjørn Hansen slakta Framstegspartiet sin jordbrukspolitikk. Han seier: «Etter min mening er Fremskrittspartiets jordbrukspolitikk totalt uansvarlig og vil medføre en rasering av jordbruket i Norge. Den type politikk er helt uaktuell for et verdikonservativt parti.» For oss som har som mål å ha eit aktivt landbruk i heile landet, må eg seia at det i seg sjølv var positiv lesnad. Men så ser me i innstillinga at i heile 19 merknader skriv Høgre og Framstegspartiet seg saman. Det må jo vera paradoksalt at Høgre på den eine sida er veldig oppteke av å få avstand til Framstegspartiet, mens dei på den andre sida klistrar seg saman i innstillinga - som representanten Kielland Asmyhr kalla det, som «siamesiske tvillinger». Eg vil spørja representanten Hansen: Korleis harmonerer innstillinga og utsegna i avisa Østlendingen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Som eneste parti foreslår Høyre i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, under punktet Til gjennomføring av jordbruksavtalen, en reduksjon i bevilgningene på 692,3 mill. kr. Ingen andre partier griper inn i Stortingets vedtak om inngått jordbruksavtale. Høyre opptrer her som et useriøst parti, som legger til rette for uforutsigbare rammebetingelser for den delen av næringslivet. Det er svært lite felles mellom Senterpartiet og Høyre - det er det brei enighet om i Senterpartiet - når det gjelder både eiendomsrett og økonomisk politikk. Min replikk går på at Høyre her gav inntrykk av at en gjorde seg til talsmann for å opprettholde det dyrkede arealet. Arealet går ned. Årsaken er manglende lønnsomhet. Spørsmålet er: Vil jordbruksarealet kunne opprettholdes, sikres for jordbruksproduksjon framover, uten at det er foretaksøkonomisk lønnsomt for gårdbrukerne å bruke jorda?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Jeg var så heldig å få anledning til å delta på FNs matvareorganisasjon, FAO, sitt møte i Roma fra 2. til 6. juni - 183 land, 4 000 delegater, alle hadde fokus på matvaresikkerheten. Internasjonal matvarepolitikk snur nå fra billig, sårbar, til tryggere og bedre betalt for matvarer. Fellesnevner: Dagens matvaresituasjon - en trussel mot alle FNs tusenårsmål. Sult rammer nå over 1 milliard mennesker. Det kommer oppfølging i flere av FNs organer utover i året. Det haster med både kort- og langsiktige tiltak. Møtets innstendige appell: styrk jordbruket, utnytt produksjonsarealene. Sterk erkjennelse av markedets begrensning for å gi trygg matforsyning. For lite mat - skyhøye prisøkninger truer flere lands styresett. Internasjonal matvarepolitikk må korrigere markedskreftene. Norske system, importvern og målpriser og tidligere lager av mat vil få en renessanse. Felles erkjennelse: høyere, men mer stabile priser på mat. Internasjonale forhold vil få enda større konsekvenser for norsk matforsyningspolitikk i de kommende år enn de sterke kostnadsøkningene på kunstgjødsel som vi nå vil oppleve i dagene framover. Eksempelvis 110 pst. økning for kunstgjødsel 21410 er likevel uventet for meg. Det er dramatisk. Norsk jordbrukspolitikk står derfor overfor store nyorienteringer, og jeg vil oppfordre folk til å se hen til 1974 for fellesnevnere og ulike trekk den gangen. Det førte til endring i stor grad da. Jeg vil slå fast: Den rød-grønne regjeringa har en helt annen, positiv holdning til jordbruksarbeid enn både Høyre, Fremskrittspartiet og Venstres Sponheim. Det er noe jeg er helt enig i. Men norsk jordbruk er nå så skakkkjørt at det trengs svært sterke, positive tiltak etter den utviklinga som har vært tidlig på 1980-tallet, for at ungdom i næringa skal få framtidstru. Derfor - som en følge av høykonjunktur i Norge og sterk internasjonal prisvekst på olje og kunstgjødsel - opplever nå norsk jordbruk en kostnadsvekst langt utover det som er budsjettert i fjorårets jordbruksavtale, samt en lønnsvekst hos andre grupper i 2008 som er langt større enn det som er budsjettert. Det er krevende for den norske regjering. Den norske regjering har vist vilje til dette på en helt annen måte enn tidligere, men står overfor store utfordringer, fordi situasjonen både internasjonalt og nasjonalt er helt annerledes, og det trengs endring. Tida arbeider for jordbruket dersom det er en politisk vilje til det, og det ser vi.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Jeg har behov for å følge opp med noen vurderinger omkring tallene i årets jordbruksoppgjør. Som nevnt er det sterk kostnadsvekst internasjonalt på kunstgjødsel og diesel. Et norsk eksempel er verkstedregninger. Konsekvensen av det er jo da at inntektsmulighetene blir annerledes enn det som er budsjettert. Årets jordbruksavtale budsjetterer med en inntektsvekst på 11 700 kr pr. årsverk, inklusiv egenkapital, for 2008. Dette er langt mindre enn det andre grupper får. I tillegg ser vi at kostnadene ligger an til å bli større i 2008 enn det Budsjettnemnda for jordbruket har lagt til grunn. For 2009 er tallet 21 800 kr pr. årsverk, og kostnadsveksten og lønnsveksten for 2009 er enda mer usikker enn for 2008. Dette gir grunn til ettertanke og nødvendig nytenkning, både i næringa og i det politiske miljø, i arbeidet fram mot neste års jordbruksavtale. Fra 1950 til 1981 fulgte jordbruksavtalen avlingsåret, altså fra 1. juli inneværende år til 1. juli neste år. I perioden 1981 til 2003 var avtaleåret inneværende kalenderår slik som for LO-NHO-oppgjøret. Fra 2003 har da jordbruksavtalen gjeldt for det kalenderåret som er kommende år, ulikt alle andre lønnsoppgjør. Årets jordbruksavtale skal altså gjelde for 2009, samtidig som årets avtale rettet opp noe av sviktende økonomiske forutsetninger for 2008. Dette systemet er og blir svært komplisert og bygger på forutsetninger som alle vet svikter, i jordbrukets disfavør. Mange lederskribenter og sentrale politiske beslutningstakere samt store deler av gårdbrukerne har i tillegg store problemer med å forstå dette avtalesystemet. For denne regjering bør det derfor være naturlig å ha samme avtaleår som for LO-NHO. Det vil forenkle debatten, og det vil bedre sikkerheten ved forutsetningene. Derfor er det behov for å gå igjennom systemet for å sikre at den intensjonen som ligger i Soria Moria-erklæringa, kan realiseres, at en kan ta inn over seg den internasjonale matvaresituasjonen, at en kan ta inn over seg det faktum at jordbruksarealet i Norge går ned, at en kan ta inn over seg det faktum at vi har en historisk stor mjølimport til Norge. Det er altså en rekke utfordringer som det er nødvendig å gå inn i for at vi skal få en situasjon hvor interessert ungdom, enten de er arbeidsvillige eller har mye penger, men hvor begge gruppene ønsker å ha sitt virke i jordbruket, kan få et framtidshåp ved å gå inn i næringa. Som nevnt, tida arbeider positivt for jordbruket nå. Det er veldig mye opp til organisasjoner, jordbrukere og det politiske system å virkeliggjøre de manges drøm og den nødvendige trygghet for at vi skal få en annen og mer positiv kurs også i Norge, i forhold til de internasjonale utfordringer som vi ser klart for oss.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Til Kielland Asmyhrs uttrykk «aktiv, offensiv og fremtidsrettet landbrukspolitikk», som Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre står for. Punkt1: Ta Fremskrittspartiet og Høyre - vekk med importvernet, verdensmarkedspris, de sier i innstillinga at man ikke kan konkurrere på pris i Norge, samtidig som de sier at det ikke skal ha konsekvenser for lavere arealbruk. Det henger ikke sammen. Punkt 2: Teoretisk tro på fri prisdannelse - faktum; for lite mat - skyhøye priser; for mye mat - elendig lave priser. Dog skal jeg gi Fremskrittspartiet rett på ett punkt: at det er forskjellig fra partiet Høyre. Mens partiet Høyre, som det eneste partiet, foreslår at bevilgningene fra statsbudsjettet i 2008 reduseres med 692,3 mill. kr, gjør ikke Fremskrittspartiet noe tilsvarende. De har tross alt respekt for de avtaler som et flertall har inngått her på Stortinget. Men det har partiet Høyre ikke. De går inn og reduserer bevilgningene i et år hvor alt er vedtatt og avklart. Det er helt uansvarlig! Høyre ville ikke tort å gjøre noe tilsvarende overfor andre næringer. Høyre tror sjølsagt at jordbrukets folk ligger nede og dermed vil akseptere det. Høyre kommer snart til å oppleve at noe annet er tilfellet. Jordbrukets folk vil nå se at det internasjonalt er bruk for en. Da bør det også være bruk for en i det norske samfunnet. Dette er en ny situasjon, og jeg tror at det er siste gang Høyre tør å komme med slike forslag.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Det kunne vært fristende å ta en replikk på det siste som representanten tok opp, men jeg skal ikke det. SV er jo kjent for å ville fordele godene. De er sterke tilhengere av skatter og avgifter, en omfordeling, utbytte, formuesskatt, skatter på forbruksmateriell, arveavgift osv. I mandagens utgave av VG kunne vi lese om hvilke konsekvenser landbruksstøtten ville få for enkelte kjendisbønder, som VG kalte dem. Blant annet kunne vi lese at godseier Løvenskiold, som kanskje ikke er av dem som har minst fra før, vil motta nærmere 1,5 mill. kr hvert år som følge av oppgjøret. Er det ikke et paradoks for SV at mens partiet prøver å fordele godene gjennom skattlegging av dem som har mest fra før, så går de inn for å overføre millioner av kroner til de samme menneskene hvis de skulle ha noen kyr på båsen?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Statsråden var i sitt innlegg inne på dette med at det er behov for å øke verdens matvareproduksjon. Jeg regner med at statsråden gjennom det forslaget han kom til Stortinget med i dag, har lagt til rette for at også Norge skal være med og bidra der - i hvert fall sørge for at vi skal være mest mulig selvforsynt, så vi ikke behøver å ta fra matvarelageret til resten av verden. Men samtidig har Stortinget vedtatt en målsetting om 15 pst. økologisk produksjon. Her kan man møte motstridende interesser, for det er jo slik i dag at økologisk produksjon ikke er så produktiv som den ordinære landbruksproduksjonen. Hvordan tenker statsråden å balansere disse interessene i tiden fremover?
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2008-06-18:
Representanten Sørfonn sier i innstillingen at denne regjeringen viderefører Bondevik-regjeringens landbrukspolitikk - det til tross for at den rød-grønne regjeringen nå tre år på rad har sikret næringen et jordbruksoppgjør som er langt bedre enn noen av de oppgjør som Sponheim og Bondevik-regjeringen stod bak. Jeg lurer på om representanten Sørfonn kan forklare meg hvordan dette henger sammen. Videre tar Kristelig Folkeparti til orde for at overføringene til bøndene i årene som kommer, må trappes opp. Har representanten Sørfonn tro på at han vil få med seg sine tidligere partnere i Bondevik-regjeringen på å gjøre en slik kraftig snuoperasjon? Dette blir jo det helt motsatte, spesielt av det Høyre går inn for.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2008-06-18:
«Slipp bonden fri!». «Frigjør Bygde-Norge!» Det er fremskrittspartislagord som Høyre nå også profilerer seg med. For en som er født og oppvokst og har virket hele livet på bygda, er det helt umulig å kjenne seg igjen i den retorikken som følger disse uttrykkene. Selvsagt er det krevende å opprettholde bosetting og et aktivt landbruk og næringsliv i alle bygder. Dette er en utfordrende situasjon som må møtes med en aktiv og kreativ landbruks- og distriktspolitikk. Jeg mener Regjeringen leverer i forhold til disse utfordringene, og vi registrerer at det nå er mye optimisme og investeringslyst i landbruket. Landbruket har en viktig plass i Regjeringens offensive nærings- og distriktspolitikk. Ja, landbruket er selve bærebjelken i mange bygder og sikrer bosetting og verdiskaping, men også produksjon av fellesgoder knyttet til kulturlandskap, miljø og levende bygder. Regjeringen har nå levert tre gode jordbruksavtaler som legger grunnlaget for at vi også i årene som kommer, skal kunne ha et aktivt landbruk rundt om i landet. Jeg mener at den svartmalingen som høyrepartiene står for, er helt grunnløs i nåværende situasjon, da nasjonal landbrukspolitikk og prisutviklingen på den internasjonale arenaen så definitivt er positiv for den norske bonden. Etterspørselen etter norsk mat er nå større enn det den norske bonden evner å levere. Det er en helt ny situasjon som gir landbruket nye muligheter. Med en regjering som vil satse på landbruket og på distriktsutvikling, er det ingen grunn til å la de borgerlige partienes svartmaling legge en demper på den optimismen som nå sprer seg rundt om i Bygde-Norge.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-18:
De to tiltakene som antakeligvis står øverst på representanten Asmyhrs liste, å endre strukturen i foredlingsindustrien og å sette prisene ned, vil for det første være utenfor mitt ansvarsområde og for det andre i strid med den politikken jeg fører. Det viktigste grepet vi tar overfor industrien i denne avtalen, er den bevilgninga som ligger inne til RÅK. Konkurranseforholdet til norsk industri i forhold til utenlandsk industri forbedres gjennom den bevilgninga, og sånn sett har vi da en forutsigbarhet for industrien. I tillegg er det i år et bidrag til forutsigbarhet for industrien å legge til rette for sikre tilførsler av kjøtt. Vi har sett at med en sviktende inngang på kjøttsida har deler av industrien rett og slett hatt utfordringer når det gjelder å ha nok råvarer å foredle. Når vi nå i år legger til rette for bedre økonomi, ikke minst i kombinasjonsbruk med sau, storfe og mjølk, betyr det bedre forutsigbarhet og større muligheter for industrien til å tjene penger framover.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Det er på dette området forskjellen i retorikken til Høyre og innholdet i politikken tydeligst viser seg fram. Det er ikke mulig å slippe strukturen fri i norsk landbruk og tro at man klarer å ivareta distriktslandbruket. Vi kan opprettholde en vesentlig del av produksjonen med en samling om færre bruk og økt produksjon på de enkelte brukene, men det å kjøre en fristilling her og tro at en klarer å ha en geografisk differensiering på produksjon, mener jeg er helt, helt umulig. Derfor er jeg uenig med Høyre. Når det gjelder endring, effektivisering, mener jeg at endring, utvikling, skal vi ha. Mjølkeroboten kommer. Den fører til færre arbeidstimer i norske fjøs, men det er ikke noen løsning å si at vi ikke skal ha mjølkerobot. Det som er utfordringa, er å sørge for at vi klarer å fornye landbruket gjennom nye arbeidsplasser, i en takt som står i forhold til den effektivisering og de endringer som skjer hver dag ute på norske gårder.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Jeg hørte representanten Sørfonn i sitt hovedinnlegg si at han syntes 1,9 milliarder var en passende ramme for jordbruksoppgjøret. Jeg må si jeg synes det var synd at han ikke kom på det før. Realiteten er at det vi nå gjør, er å foreta en opptrapping for å rydde opp i det som er skjedd tidligere. Etter fire år med ekstremt dårlig inntektsutvikling i landbruket har vi nå tilført landbruket en mulig inntektsvekst over en treårsperiode på oppimot 60 000 kr, etter at vi var på - si - om lag en sjettepart i løpet av fire år med representanten Sørfonn i posisjon. Vi gjennomfører altså en opptrapping for å rydde opp etter forrige stortingsperiode og det som ikke ble gjort da.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Representanten Kongshaug og hans parti foreslo heller ikke å innføre løsdriftskravet over natta, fra dag én. Hvis vi skulle følge resonnementet som representanten her framfører, ville det vært en naturlig konsekvens å ta en veldig rask innfasing. Det ble valgt en overgang fram til 2024, samtidig som næringskomiteen i Stortinget sa at en her måtte foreta en vurdering etter det. Det som har blitt vurdert nå, er om det er fornuftig å innfase dette over noe lengre tid. Det er det som ligger i innstillinga fra næringskomiteens flertall, ikke at en ikke skal ha en overgang til løsdrift, men at en får en gradvis innfasing over noe lengre tid. Så vet både representanten Kongshaug og jeg at det som bygges av nye fjøs, og det som foretas av store moderniseringer, er overgang til løsdrift. Det er selvsagt en riktig utvikling, men det er samtidig viktig å si, uansett om vi mener at 2024 eller 2034 er rette årstallet, at det skal være og må være god dyrevelferd også i norske båsfjøs.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Jeg vil vel mene at Fremskrittspartiets forslag om å halvere overføringa til norsk landbruk er en noe større utfordring i forhold til norsk matproduksjon enn det å øke andelen økologisk produksjon til 15 pst. God økologisk drift, som også er god agronomisk drift, ser vi i mange tilfeller gir resultater i form av avling som ikke er langt unna det som en oppnår i konvensjonell drift. Vi ser også at de som satser økologisk, i mange tilfeller går foran i forhold til generell økologisering av norsk landbruk, og i og for seg også utenfor landets grenser. Så det å få fram den økologiske, miljøvennlige produksjonen i Norge er bra i forhold til å gi forbrukerne i Norge et alternativ, en valgmulighet, og også i forhold til å gå i front når det gjelder en generell økologisering. Det er viktig innafor økologisk landbruk at en klarer å være så flink at det volumet som blir produsert pr. enhet, er så nært den konvensjonelle produksjonen som mulig.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-18:
Jeg vil bare helt kort ta ordet. Når representanten Kielland Asmyhr har lest både innstillinga og budsjettproposisjonen og henviser til at kvoteleie pluss noe annet er reformene som han finner i proposisjonen, tror jeg at jeg må bidra litt. Det som er den største og viktigste reformen som er fremmet, noe som representanten Kielland Asmyhr tydeligvis ikke har fått med seg, er at vi setter i gang et betydelig arbeid med en gjennomgang av pris- og markedsordningene for kjøtt og egg. Det er en stor og betydelig reform i landbrukspolitikken som kommer til å ha innvirkning på hvordan landbruket og landbrukspolitikken utvikler seg i lang tid framover. I tillegg: Når representanten Kielland Asmyhr sier at regjeringspartiene ikke har synliggjort sin landbrukspolitikk, vil jeg si at regjeringspartienes landbrukspolitikk er synliggjort gjennom en 100 siders budsjettproposisjon, som er sendt til komiteen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2008-06-18:
Det er sjarmerande når Torbjørn Hansen talar varmt for det norske jordbruket og seier at landbrukspolitikken til Høgre ligg nærare Senterpartiet sin landbrukspolitikk enn Framstegspartiet sin. Dette handlar heldigvis om at avstanden mellom Høgre og Framstegspartiet er ganske stor i denne viktige saka. Dessverre handlar det ikkje om at Høgre ligg nært opp til Senterpartiet. Spørsmålet om eigedomsretten og den økonomiske politikken er vesentlege forskjellar. Eg undrar meg stadig over korleis Høgre vil få til å gjennomføre den såkalla moderniseringa av landbruket med større einingar og ein lønsam volumproduksjon samtidig som det vakre kulturlandskapet dei talar om, skal haldast i hevd. Når vi ser litt tilbake på formuleringar som har vorte brukte om Senterpartiet sin landbrukspolitikk, tykkjer eg Leif Helge Kongshaug frå Venstre kan siterast. Han har sagt at han håpar at «Arbeiderpartiet manner seg opp til å nedkjempe Senterpartiets bakstreberske vetorett innenfor landbrukspolitikken». Når eg samanstiller den såkalla moderniseringa som Høgre talar for, og omtalen Kongshaug frå Venstre har av Senterpartiet som bakstreversk, finn eg det nødvendig å spørje kven det er som har hevd på å bli definert som moderne og framtidsretta. Når Senterpartiet i regjering har bidrege sterkt til gode jordbruksoppgjer som sikrar ein nasjonal matproduksjon og eit aktivt landbruk i heile landet, vil eg hevde at nettopp dette er framtidsretta. I årets jordbruksoppgjer legg vi til rette for nyrekruttering, m.a. ved å setje av 5 millionar liter i mjølkekvote spesielt for unge bønder. Gjennom dette oppgjeret legg vi til rette for at dei som driv i yrket, skal få auka inntektene sine. Vi bidreg til å opne næringa og gi folk moglegheit til å drive med det dei har lyst til. Vi i Senterpartiet stikk fingeren i matjorda og er fullstendig klare over at vi aldri kan bli eit land med ein matproduksjon som kan konkurrere på volum og pris. Men det er uansett vår plikt å sørgje for at vi kan produsere mat til vår eiga befolkning. Med tanke på matvaresituasjonen i verda, der mange faktisk svelt, må vi her i landet ta i bruk dei areala som vi har moglegheit til å produsere mat på. No er det kjekt å leve i eit land der siste krig ligg over 60 år tilbake i tid, og der dei fleste er så rike at dei kan kjøpe seg det aller meste, uansett om det er produsert her i landet eller er importert. Dessverre veit vi ingenting om framtida, anna enn at det uventa alltid vil kunne skje. For å vere førebudd på uventa situasjonar og kriser av ulik art er det vesentleg å ha ein målretta nasjonal jordbrukspolitikk for å kunne sikre og auke matproduksjonen vår. Derfor er eg glad for politikken denne regjeringa fører, og eg ser fram til at Senterpartiet skal kunne vere med og bidra til nye, gode jordbruksoppgjer i åra som kjem.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-06-18:
Kristelig Folkeparti er glad for at partene kom fram til et jordbruksoppgjør som gir bøndene et nødvendig løft på mange områder. Vi er positive til at den samlede rammen ble på 1,9 milliarder kr. Vi kunne imidlertid tenkt oss en annen fordeling av denne rammen, med mindre på pris og mer på budsjettoverføringer. Dette ville vært bedre for mindre bruk. Mindre grad av prisøkninger ville også vært positivt for vanlige forbrukere og for økonomien samlet sett. Det må være et paradoks for Regjeringen at staten tar inn mer i merverdiavgift enn den budsjettoverføringen som dette oppgjøret legger opp til. En god landbrukspolitikk er en del av løsningen på miljøutfordringene. Landbruket har viktige funksjoner når det gjelder biologisk mangfold, klimavennlig matproduksjon og kulturlandskapspleie. Samtidig har jordbruket, som andre sektorer i samfunnet, et forbedringspotensial når det gjelder miljø. Jordbruket står for 9 pst. av det totale CO2-utslippet i Norge. Jordbruket er dessuten en kilde til forurensning av vannforekomster. Det gjelder bl.a. Vansjø og Haldenvassdraget i mitt eget fylke. Morsaprosjektet har gjennom jordbruksavtalen fått 25 mill. kr i år og neste år for å redusere forurensningsproblemene. Dette er positivt og i tråd med Kristelig Folkepartis merknader i forbindelse med statsbudsjettet for inneværende år. Samtidig synes jeg det er litt underlig at Østfold, med sitt betydelige og bynære jordbruk, ikke har blitt valgt ut som ett av forsøksfylkene når det gjelder spredeteknikk av husdyrgjødsel og slam. Dette er et viktig forsøk, og vi skulle gjerne vært en del av det. Soria Moria-erklæringen slår fast at 15 pst. av matproduksjonen og matforbruket i 2015 skal være økologisk. Til tross for økt produksjon er det langt igjen til dette målet. Kristelig Folkeparti mener at det har lite for seg å sette seg ambisiøse mål dersom de ikke følges opp. Fellesorganisasjonen for økologisk produksjon og forbruk påpekte i høringen at det «er et stort gap mellom økologisk forbruk og produksjon i Norge». Jeg håper at Regjeringen legger merke til det utsagnet, og at dette blir bedre ivaretatt i neste års jordbruksoppgjør.