Sylvi Graham (Høyre), 2013-11-28:
Jeg håper at komitélederen har flere teaterbilletter. Det at vi i dag får anledning til å diskutere viktige spørsmål med en minister som er dedikert til arbeidet med Europa, er en milepæl. Det er positivt, ikke minst fordi vi nå kan få satt viktige saker på dagsordenen til en statsråd hvis jobb det er å koordinere arbeidet med vårt forhold til EU og sikre at norske interesser blir hørt. Det er også positivt at statsråd Helgesen mer aktivt vil konsultere Stortinget gjennom vårt europautvalg, slik han allerede har vist: bare fem uker som ansvarlig minister for vårt forhold til EU og EØS, og allerede to avholdte møter i dette utvalget. En tydeligere og mer fremoverlent europapolitikk er bra for Norge. Vi må vokte oss for at aktiv europapolitikk kun blir fine ord som vi bruker i europameldinger hvert fjerde år. Det må følges opp med handling og brukes med kløkt. Statsråd Helgesen snakket i sin redegjørelse til Stortinget om regjeringens prosjekt om å realisere kunnskapssamfunnet, inkludere sårbare grupper og sikre konkurransekraft, og hvordan det faller godt sammen med EUs prioriteringer. Statsministerens besøk til Berlin i forrige uke og de samtalene som ble ført der, samsvarer godt med denne målsettingen. Vi skal ikke bare ha et godt forhold til EU, men også gode bilaterale relasjoner til likesinnede land på områder som fremmer vekst og nyskaping for Norge og Europa. Samtidig skal vi ta vår del av ansvaret for å dempe virkningene av finanskrisen, bl.a. gjennom IMFs støtteordninger og EØS-midler som bidrar til sosial utjevning. Land etter land på dette kontinentet har gått gjennom kriser av ulik karakter, økonomisk og sosialt. Vi har sterke økonomiske bånd til Europa og blir berørt av svingningene hos våre europeiske naboer. Det er i vår interesse at landene får fart på sysselsettingen og reiser seg fra krisen. Samtidig er det mange innbyggere som flytter på seg som respons på krisen. Arbeidsledighet, spesielt blant ungdom, har blitt et generasjonsproblem. Mobiliteten som kjennetegner EU, skaper muligheter, men også utfordringer. Det blir viktigere å følge opp og avklare velferdsordninger i EØS-regelverket, og bidra til å gjøre prinsippet om fri bevegelse mer bærekraftig. Europa er et kontinent folk strømmer til. Lampedusa-ulykkene har vist med all tydelighet farene for og frustrasjonen hos mennesker på flukt, og den kapasitetsutfordringen som ligger i migrasjonssystemet, særlig i land i Sør-Europa. Samtidig er det nødvendig med tiltak som er rettet mot de grunnleggende årsakene til migrasjon. Jeg er glad for at regjeringen retter humanitær bistand til Syria, deltar aktivt i arbeidet med å styrke mottaksapparatet i Hellas og jobber med en felles håndtering av migrasjon over Schengen-yttergrensene, slik at man er i stand til å ta imot migranter på en forsvarlig måte. De senere år har EU gjennomgått en rask utvidelse, som har gått bemerkelsesverdig bra. Nye land kommer til EU fordi man verdsetter sikkerhet og åpenhet. Land der respekt for menneskerettighetene ikke alltid har vært en selvfølge, blir nå medlemmer av unionen. Sist ut var Kroatia, som ble tatt opp som medlemsland nr. 28, og vi er fornøyd med jobben som er gjort av den nye regjeringen for å opprette gode forbindelser der. Andre land kommer etter. Disse prosessene er samlet sett med på å styrke stabiliteten på Vest-Balkan, et område av verden der Norge har spilt – og vil spille i tiden som kommer – en viktig rolle. Nettopp de nye medlemslandene er aktive i EUs naboskapspolitikk i øst, aktualisert den siste tiden med arbeidet med frihandelsavtalen mellom EU og Ukraina. Land som Polen vet hva det vil si å gå i riktig retning. På få år har de blitt blant EUs mest innflytelsesrike. Disse landene sto derfor hardest på kravene da Ukraina ikke innfridde kravene til frihandelsavtalen med EU – kravet om å slippe fri Julia Timosjenko. Støtten til EU på gatene i Minsk Representanten Graham sa Minsk, men mente Kiev. taler sitt tydelige språk. Arbeidet for menneskerettigheter og demokrati står sentralt for Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen. Også på vårt kontinent er det mye som står ugjort. Gjennom Europarådet er Norge aktiv deltaker i mange av prosessene, men mye foregår også fra EU selv – som politisk kraft. Situasjonen for minoriteter, og også journalister, i mange land er faretruende og burde vekke bekymring hos oss her hjemme. Det er bra å tenke på at våre EØS-midler er et virkemiddel som bidrar nettopp til samfunns- og demokratibygging og tettere integrasjon i Europa.