trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-12:
Det var et langt svar til forsvar for statsrådens generelle holdning til at alle må ha 4 i matematikk. Jeg hadde ikke tenkt å reise den problemstillingen. Vi har i kontrollkomiteen behandlet en sak fra Riksrevisjonen som det virker som om statsråden kanskje ikke har gjort seg kjent med, og som påpeker det spesielt sårbare for de samiske språkene. Det gjelder nordsamisk, men det gjelder selvfølgelig særlig lulesamisk og sørsamisk, der det er vanskelig å finne, som statsråden sa, faglig sterke og motiverte kandidater til å bli lærere. I forbindelse med det har vi hatt høring både på høyskolen i Kautokeino og i Sametinget, og det har blitt pekt på det faktum at det er vanskelig å få tak i lærerkandidater som har samisk som morsmål, særlig i de to smaleste språkene. Vi mener at vi har et særskilt ansvar for å bevare de språkene, og én mulighet er at gode kandidater, men som kanskje har bare 3 i matematikk, virkelig kan bidra på et samfunnskritisk område. Jeg spør: Vil statsråden gjøre et unntak for å bidra til det?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-12:
Jeg beklager å måtte si at det virker som om statsråden ikke har tatt inn over seg det nasjonale ansvaret vi har for å ta vare på utsatte språkgrupper, for her gjøres det altså til et overordnet mål at 4 i matematikk skal være det som styrer alt, sjøl der det er vanskelig å rekruttere små språkgrupper med smal rekrutteringsbakgrunn. Jeg synes det er beklagelig, for da fagstatsråden for lærerne var her og var med i diskusjonen om Riksrevisjonens rapport, sa hun faktisk at hun ville vurdere erfaringene med det kravet. Da synes jeg det ville være rimelig at Stortinget og regjeringa i fellesskap tok et ansvar for å si – vet du hva, det er så viktig for dette landet å ta vare på de smale språkgruppene at det kravet kanskje kan renonseres ved spesielt kvalifiserte søkere til lærerutdanning med samisk som bakgrunn.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-12:
Jeg vil begynne med å takke representanten for spørsmålet. Regjeringen har høye ambisjoner for norske elever, uansett hvor i landet de bor, og hvilken bakgrunn de har. Kunnskapsskolen skal bidra til sosial utjevning og sikre norsk arbeidsliv og velferd. Faglig sterke og motiverte lærere er det viktigste bidraget for at elevene skal lære mer på skolen. Hvilke studenter som rekrutteres til lærerutdanningene, har stor betydning for kvaliteten i utdanningen og for at vi får studenter som gjennomfører og uteksamineres som lærere. Jeg deler bekymringen for rekruttering av lærere med samisk språk, men å senke kravene til dem som skal bli lærere for elever med samisk som morsmål, er det samme som å senke ambisjonene for disse elevene. Opptakskravene til lærerutdanning må være enhetlige. Sametinget har gitt uttrykk for at samme opptakskrav må stilles til samiske lærerutdanninger som til øvrige lærerutdanninger. Norsk matematikkråd har over tid dokumentert at norske lærerstudenter har for dårlige forkunnskaper i matematikk. Alle studenter i grunnskolelærerutdanningen, GLU for trinn 1–7 og mange av dem som tar GLU 5–10, har matematikk som fag. De får kompetanse til å undervise i faget og ansvar for å løfte neste generasjon. Det er ansvarlig av regjeringen å stille krav til dem som har denne oppgaven. Firerkravet er moderat og gjelder ikke for dem som har matematikk som programfag. Høyt kompetente lærere har bedre forutsetninger for å løfte elever fra hjem med svak utdanningsbakgrunn. Her er prestasjonene i matematikk særlig utsatt. Vi må fortsette det felles arbeidet med å kvalifisere og rekruttere sterke søkere til lærerutdanningene, også for samiske elever. De tre utdanningsinstitusjonene i Nord-Norge legger et grundig og systematisk arbeid i å rekruttere lærerstudenter og kvalifisere søkere til samisk lærerutdanning. Hver enkelt søker får tett oppfølging og tilbud om kvalifiseringskurs, enten lokalt eller gjennom det landsdekkende, digitale matematikkurset som regjeringen har finansiert. Samisk høgskole skal nå starte opp en ordning etter modell fra universitetene i Nord-Norge for at de som har begynt på en lærerutdanning, men ikke fullført, skal få fullført utdanningen og formalisert sin kompetanse. Kunnskapsdepartementet har innført flere ordninger for at lærere som har samisk i fagkretsen eller tar jobb i Nord-Norge, kan få slettet studielån. Ordningene kan kombineres, og en stor del av studielånet kan bli ettergitt. Sametinget har stipendordninger for å rekruttere samiskspråklige studenter til studier der det er mangel på samiskspråklig personale, som språk- og lærerutdanninger.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-12:
Jeg forstår at representanten ikke ønsker å løfte debatten om karakterkravet 4 i matematikk i lærerutdanningen, men når representanten peker på det som løsning på et problem vi kan være enige om, løfter representanten debatten om opptakskrav til lærerutdanningen. Vi har også hatt kontakt med Sametinget om dette, som er tydelige på at de ikke ønsker andre opptakskrav eller lavere forventninger til lærere som skal undervise i samisk, enn til lærere som skal undervise elever i andre fag. Det er grunnen til at jeg bruker ganske mye tid i svaret mitt på å begrunne hvorfor denne regjeringen er for dette opptakskravet, selv om jeg forstår at vi kan være uenige om dette. Som jeg også nevnte i mitt svar, har Samisk høgskole, nettopp for å løse dette, nå identifisert det som i hvert fall nå ser ut til å være 18 studenter som har begynt på lærerutdanningen og har samisk, men som ikke har fullført den, og som ganske raskt nå kan få tilbud om å gjøre ferdig utdanningen. Det kan gå ganske fort, og det er en måte å raskt rekruttere lærere på som nesten har fullført, men som ikke har fullført helt.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-12:
Det er helt riktig – vi har et nasjonalt ansvar for å ta vare på f.eks. disse fagene. Derfor synes jeg også det er ganske viktig å lytte til Sametinget, som altså sier at de ikke ønsker lavere forventninger til dem som skal undervise barn med samisk bakgrunn eller som har samisk som språk, enn andre elever. Det andre er at hvis det er slik at vi faktisk skal rekruttere flere lærere – jeg har nevnt flere tiltak som allerede er i gang, i tillegg til de rekrutteringskampanjene vi har som dessverre har måttet stoppe opp noe nå på grunn av korona, men som settes i gang igjen til høsten, og i tillegg til de tiltakene vi har for å slette studielån for studenter som velger å jobbe i Nord-Norge – kommer ikke jeg til å være med på at vi skal uthule de forventningene vi har til lærerutdanningene, basert på ulike behov. Det at vi har et karakterkrav, har ført til at flere kvalifiserte søker, flere fullfører og består, og flere kommer ut i andre enden som lærere.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-12:
«I brev 22. april uttrykker NHO, LO, Norsk Industri, Industri Energi og Fellesforbundet bekymring for konsekvensene EUs karbontoll vil kunne få for arbeidsplasser og verdiskaping i norsk landbasert industri. Blant annet vises det til at EU-kommisjonen har kommunisert at karbontoll kan erstatte dagens ordninger med frikvoter og CO 2 -kompensasjon for industri. Det er heller ikke signalisert at dette vil bli kompensert. Hvordan vurderes signalene fra EU, og hvordan jobber regjeringen opp mot EU for å ivareta interessene til norsk industri?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-12:
Jeg takker for svaret. Det er utrolig viktig, det vi her snakker om. Det handler om å ta vare på grunnlaget for eksisterende arbeidsplasser og verdiskaping i industrien, og legge grunnlag for at man kan få nye industrietableringer i Norge i framtiden, noe vi virkelig trenger, med det rekordstore handelsunderskuddet fra Fastlands-Norge som Norge har. Ett av de viktige virkemidlene vi har i dag, er nettopp CO 2 -kompensasjonsordningen, som det fortsatt er usikkerhet om for en rekke bedrifter. Det er et pågående arbeid knyttet til det, med en høring som jeg registrerer skal komme med svar til høsten. Det som er dramatisk med det EU-kommisjonen foreslår, er at CO 2 -kompensasjonsordningen kanskje må fjernes. Industrien påpeker nettopp at en karbontoll ikke vil kunne hjelpe industribedriftene dersom CO 2 -kompensasjonsordningen ikke blir opprettholdt. Er regjeringens posisjon at CO 2 -kompensasjonsordningen skal opprettholdes?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-12:
Det er særdeles viktig at både Norge, EU og andre land gjør en innsats for å hindre karbonlekkasje, for å styrke grunnlaget for industriproduksjon i Norge i framtiden. Det er nettopp derfor jeg spør om de konkrete grepene og posisjonene fra norsk side. For en karbontoll vil jo gå på karboninnholdet i importerte varer, mens CO 2 -kompensasjonsordningen skal kompensere for en økt CO 2 -kostnad i den vannkraften som norsk industri bruker. Det er utrolig viktig for industribedrifter rundt omkring i Norge, som i det brevet jeg refererte til, sier – både NHO, LO, Norsk Industri, Industri Energi og Fellesforbundet – at de ikke kan se at en karbontoll vil skjerme norsk energiintensiv industri mot CO 2 -kostnadene i den norske vannkraftprisen. Derfor er det utrolig viktig å opprettholde den CO 2 -kompensasjonsordningen som en nylig har fått videreført til 2030. Er det det som er norsk posisjon inn i dette arbeidet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-05-12:
EU-kommisjonen la 11. desember 2019 frem European Green Deal. Der varslet Kommisjonen bl.a. en Carbon Border Adjustment Mechanism, vanligvis omtalt som CBAM. Kommisjonen skal legge frem et konkret forslag til sommeren, sammen med andre sentrale direktiv i EUs klimapolitikk. EU fører, i likhet med Norge, en ambisiøs klimapolitikk med utstrakt bruk av karbonprising gjennom kvotesystemet. Høye karbonpriser er isolert sett en konkurranseulempe for europeisk industri. Klimapolitikken kan derfor føre til at industriproduksjon, og dermed også utslipp, flyttes fra Europa til land med lavere klimaambisjoner. CBAM skal motvirke en slik karbonlekkasje. CBAM skal prise utslipp fra produksjon av varer som importeres til EU, men samtidig ta hensyn til eventuell karbonprising i produsentlandene. Dette vil i teorien bidra til at utslipp fra produksjon av varer til bruk i EU prises likt, uavhengig av hvor de er produsert. CBAM vil kunne bedre konkurranseevnen til europeisk råvareindustri, men vil kunne svekke konkurranseevnen til industri videre ute i verdikjeden. Tredjeland kan oppfatte mekanismen som et proteksjonistisk handelspolitisk virkemiddel. Dette kan lede til handelspolitiske mottiltak. Kommisjonen har varslet at CBAM skal erstatte eksisterende ordninger som motvirker karbonlekkasje, slik som vederlagsfrie kvoter i EU ETS og CO 2 -kompensasjonsordningen for kraftkrevende industri. Dette kan slå forskjellig ut for ulike deler av industrien. Før Kommisjonen legger frem et forslag til CBAM-direktiv, vil den konkrete utformingen av mekanismen ikke være kjent. Et alternativ er en importavgift eller karbontoll. Et annet, og kanskje mer sannsynlig alternativ, er et kvotesystem knyttet opp mot EU ETS. Regjeringen har forståelse for at EU vurderer ulike virkemidler som kan motvirke karbonlekkasje fra EU ETS, og vi er positive til at mulige modeller for CBAM utforskes. Norge har omfattende samhandel med EU gjennom et felles indre marked. Regjeringen har som utgangpunkt at CBAM må omfatte hele det indre marked, med nødvendige tilpasninger for EFTA-landene. Det er også svært viktig at CBAM utformes i tråd med WTO-regelverket. CBAM og eksisterende ordninger med tilsvarende formål, slik som vederlagsfrie kvoter i EU ETS og CO 2 -kompensasjonsordningen, må ses i sammenheng. Vi har forståelse for de bekymringene NHO, LO, Norsk Industri og andre har gitt uttrykk for, og vi er i dialog med dem. Vi har også vært i kontakt med Kommisjonen, senest på klyngemøtet 1. mars 2021. Kommisjonens første visepresident, Timmermans, sa at Kommisjonen sto til rådighet for konsultasjoner om CBAM.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-05-12:
Her hopper representanten Gjelsvik over veldig mange steg. Utgangspunktet her er at EU og Norge har felles interesser. Vi har en felles interesse av å motvirke karbonlekkasje, og at norsk og europeisk industri flyttes andre steder, som har lavere klimaambisjoner enn det vi har. Vi har forståelse for at EU utforsker dette. Vi har, som jeg har vært inne på, vært i kontakt med Kommisjonen, og Kommisjonens representant, Timmermans, har gitt uttrykk for at han ønsker dialog med Norge. Vi kommer til å gi våre innspill til dem for å ivareta norske interesser. Selvsagt er vi opptatt av å ivareta norske interesser. Selvsagt er vi opptatt av å ivareta norsk industri og norske arbeidsplasser. Det betyr at vi vil gå i dialog med EU for å finne ut hvordan denne ordningen eventuelt vil bli, og vi er opptatt av at det må omfatte hele det indre marked, slik at ikke norske bedrifter kommer i en dårligere posisjon.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-05-12:
Regjeringen er opptatt av å finne løsninger, ikke som Senterpartiet, å bare sitte på sidelinjen. Jeg registrerer at NHO har en balansert tilnærming til dette, bl.a. i en interessant kronikk i Dagens Næringsliv for få dager siden, hvor de nettopp understreker at dette i prinsippet kan være interessant, men at det kan være vanskelig å få det til. Foreløpig vet vi ikke hva som ligger i dette, men nettopp fordi regjeringen har et godt forhold til EU, er vi også i dialog om det. Vi er konkret bedt om å komme med innspill, og det har vi tenkt å gjøre – med det utgangspunktet at vi skal ivareta norsk industri og norske arbeidsplasser, og at vi har en felles interesse av å nå de ambisiøse klimamålene som Norge har satt, og som EU også har satt. Så her har vi en felles interesse av å finne gode løsninger, og det er naturlig at man ser disse ulike virkemidlene i sammenheng og vurderer hvordan vi kan ivareta både arbeidsplasser i industrien og et godt klima.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-12:
«Rapporten «Krafttak for kysttorsken» har skapt stor uro blant yrkesfiskere på Hvaler og i Ytre Oslofjord. Hvordan vil statsråden bidra til å dempe konfliktene og inkludere og sørge for å ivareta fiskerne i den videre prosessen for en mer levende Oslofjord?»
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-12:
Jeg takker fiskeriministeren for svaret. Jeg er glad for signalene om at han lytter til næringen, for det er ingen tvil om at fiskerne i området den siste tiden har følt seg utsatt. Mange føler også at livsgrunnlaget og en kystkultur er truet. Fiskerne er avhengige av rene havområder, intakte fiskebestander og intakte økosystemer for å høste og skape verdier av ressursene i havet. Fiskerne har også stilt konstruktivt opp og støttet opp om marint vern som verktøy for å oppnå det. Jeg er helt enig med fiskeriministeren i at politikken må være kunnskapsbasert, men det fiskerne peker på, er at de stadig oftere, særlig i dette området, opplever at kunnskapsgrunnlaget ikke er korrekt, og særlig gjelder det for denne rapporten. Statsråden pekte også på Oslofjordrådet. Spørsmålet blir: Hvordan vil statsråden bidra til et kunnskapsgrunnlag som oppleves mer korrekt av fiskerne, og vil fiskerne få en plass i Oslofjordrådet?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-12:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret. Jeg tror vi er ganske enige her. I stortingsmeldingen om marint vern foreslår regjeringen å opprette et eller flere større marine verneområder i Nordsjøen, Skagerrak og Oslofjorden. Regjeringen vil i den forbindelse etablere pilotprosjekt i tilknytning til en eller flere av nasjonalparkene i Skagerrak og Oslofjorden. Piloten som foreslås, skal redusere eller fjerne lokale påvirkningsfaktorer for å gjenopprette økosystemer og fiskebestander. Havforskningsinstituttet har uttalt at påvirkningsfaktorene i Oslofjorden er varmere sjøvann, sedimenter fra avrenning, algeoppblomstring, økosystemskifte, manglende mattilgang og fiskeri. Men med unntak av fiskeri er ikke disse faktorene som er nevnt, særlig lokale. Mener statsråden med det bakteppet at Oslofjorden og Skagerrak er rett område for en pilot, sånn som det foreslås?
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-12:
Jeg kan forsikre representanten om at jeg vil fortsette med å holde en tett dialog med næringen og legge til rette for gode prosesser sånn at forskning, forvaltning og næring kan finne fram til bærekraftige løsninger framover. Dette har vi gode erfaringer med i Norge og kommer til å fortsette med. Leveområdene til den sørlige kysttorsken er nær de mest befolkede delene av norskekysten. Som en ansvarlig sjømatnasjon må forvaltningen være kunnskapsbasert. Prosjektet Krafttak for kysttorsken har gitt relevant kunnskap om forholdene i Oslofjorden som også er relevant for andre deler av forvaltningen. Enkelte kan gi inntrykk av at utfordringen isolert sett er knyttet til tråling. Det stemmer ikke. Nettopp fordi det er flere sammensatte årsaker til nedgangen i kysttorskbestanden, er det i rapporten foreslått en rekke tiltak både i forbindelse med fiskeri og på klima- og miljøsiden. For å finne gode løsninger for Oslofjorden må debatten være nyansert. Spekteret av utfordringer må løftes, noe regjeringen nettopp gjør i helhetlig tiltaksplan for Oslofjorden. Miljøutfordringene påvirker de viltlevende marine ressursene. Jeg er tilfreds med at regjeringens tiltaksplan følger opp med tiltak for å redusere avrenning fra landbruk og utslipp fra kommunale avløp. Det vil også etableres et Oslofjordråd som skal følge opp den helhetlige forvaltningen av Oslofjorden. Når det gjelder utfordringen på fiskerisiden, har forskerne vært tydelige på at det er fritidsfisket i dette befolkede området som står for det største uttaket av kysttorsk. Siden fritidsfisket er den største trusselen når det gjelder fiskerienes uttak, innførte vi i 2019 forbud mot torskefiske i Oslofjorden fra Vestfold og Telemark til grensen mot Sverige. Vi har vernet gytefeltene i den tiden kysttorsken gyter, nedlagt forbud mot bunnsatte garn og innført påbud om sorteringsrist i reketrål. Yrkesfiskere som driver kaisalg, har fått unntak fra påbudet av hensyn til driftsgrunnlaget sitt. Jeg har hatt flere møter med næringen om dette, om den aktuelle rapporten og den utfordrende situasjonen for kysttorsken. Vi er alle innstilt på å finne gode løsninger, spesielt fiskerne som lever av dette, og det skal vi gjøre i tett dialog med både forskerne, næringen og forvalterne. Når vi i 2022 skal vurdere tiltakene, vil vi legge best tilgjengelig kunnskap til grunn og sikre at alle relevante aktører kan bidra med sine innspill gjennom gode, åpne og breie høringsprosesser.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-12:
Som statsråd kan jeg ikke gå inn og påvirke den frie forskningen, men jeg ønsker å være veldig tydelig på at jeg synes det er litt trasig at yrkesfiskerne og reketrålerne egentlig urettmessig har fått litt skylden for dette. Det er en veldig forenkling av situasjonen. Det kommer også fram i rapporten og kunnskapsgrunnlaget, så vi er veldig bevisst på at skal vi få gode resultat, må vi begynne å nøste i rett ende. I denne sammenhengen kan vi kanskje si at vi bør begynne å tråle i rett ende etter resultatene. Jeg opplever at det i etterkant av framleggelsen av rapporten har vært en nær og god dialog med Norges Fiskarlag og med Havforskningsinstituttet, sånn at man nå får korrigert vekk misforståelser og det at fiskerne føler at de egentlig litt urettmessig har fått skylden for det som har skjedd. Det er som sagt ikke korrekt.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-12:
Det har jeg faktisk ikke veldig sterke meninger om, men jeg synes det er veldig viktig på generell basis at vi framskaffer kunnskap. Vi har f.eks. etablert lignende typer overvåkingsstasjoner i Vesterålen med Coastwatch, det bygges nye forskningsskip, og det bygges nye droner som også skal framskaffe kunnskap. Akkurat hvor dette skal etableres, vil jeg ikke ha noen veldig sterk formening om annet enn at jeg tror det er en suksessfaktor for norsk fiskerinæring at både myndigheter og næringen selv er veldig enige om at bærekraft må ligge i bunnen. Der har vi hatt noen harde lærdommer. Den 18. april 1989 ble alt fiske stoppet over natten fordi man rett og slett hadde drevet med for mye fiske i årevis uten å ha godt nok kunnskapsgrunnlag. Jeg opplever at det er det som gjør at vi kan få dette til å bli en evig fornybar næring. Da må det av og til være sånn at vi får stans eller reduksjon i uttaket av fisk, slik det har skjedd i dette tilfellet.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2021-04-27:
Innstillingen som presidentskapet legger frem, gjelder nedsettelse av et utvalg til å utrede Riksrevisjonens virksomhet. Presidentskapet varslet om dette i Innst. 271 S for 2018–2019 om nedsettelsen av utvalget til å utrede Stortingets kontrollfunksjoner, det såkalte Harberg-utvalget, som leverte sin rapport til Stortingets presidentskap 1. februar i år. Forslaget i innstillingen gjelder nedsettelse av utvalget og utvalgets mandat. I tråd med tidligere praksis foreslås det at presidentskapet gis fullmakt til å oppnevne utvalgets medlemmer, fastsette godtgjørelse for utvalgsmedlemmer som ikke er stortingsrepresentanter, samt foreta eventuelle justeringer i mandatet hvis det underveis i arbeidet skulle oppstå behov for det. Det er flere grunner til at det bør nedsettes et utvalg til å utrede Riksrevisjonens virksomhet nå. Det er 17 år siden gjeldende lov om Riksrevisjonen ble vedtatt. Loven har bakgrunn i Frøiland-utvalgets utredning i Dokument nr. 14 for 2002–2003. Dette utvalget vurderte enkelte sider av Riksrevisjonens virksomhet, men det ble ikke foretatt en bredere og mer inngående utredning av virksomheten. Før dette ble enkelte sider av Riksrevisjonens virksomhet vurdert av Ingvaldsen-utvalget i Dokument nr. 7 for 1972–73. Stortinget har ikke i nyere tid sørget for en helhetlig evaluering og utredning av Riksrevisjonens virksomhet. Det er dette som foreslås nå. I tillegg kommer det at Harberg-utvalget behandlet flere spørsmål som er relevante for Riksrevisjonen. Et utvalg til å utrede Riksrevisjonen vil komplettere dette arbeidet. Presidentskapet foreslår at utvalget til å utrede Riksrevisjonens virksomhet skal bygge videre på Stortingets behandling av Harberg-utvalgets rapport. Det foreslås at utvalget gis et bredt mandat, som overordnet tar sikte på en helhetlig gjennomgang og evaluering av Riksrevisjonens virksomhet. På grunnlag av dette kan utvalget foreslå endringer i gjeldende lov og instruks, eller en ny lov. Det foreslåtte mandatet er delt inn i fem hovedpunkter, som omfatter hvordan Riksrevisjonen ivaretar sitt samfunnsoppdrag og effektene av dette revisjonsvirksomheten og de ulike revisjonsformene informasjonstilgang og informasjonsbehandling institusjonelle og administrative forhold forholdet til annen lovgivning Når det gjelder utvalgets sammensetning, er det tatt hensyn til at Riksrevisjonens virksomhet reiser politiske og konstitusjonelle spørsmål, så vel som faglige spørsmål innen en rekke områder. Det foreslås at presidentskapet gis fullmakt til å oppnevne utvalgsleder og utvalgsmedlemmer, basert på at utvalget har fire til fem medlemmer med politisk bakgrunn og fem til seks medlemmer med relevant faglig ekspertise. Utredningen som foreslås, vil innebære et omfattende arbeid. Det foreslås derfor at utvalget gis frist til å levere sin innstilling til Stortingets presidentskap senest innen 1. september 2023. Riksrevisjonen er Stortingets største og eldste kontrollorgan og er en helt sentral komponent i Stortingets kontroll med forvaltningen. Jeg viser for øvrig til innstillingen og anbefaler med det presidentskapets enstemmige tilråding.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-04-27:
Bakgrunnen for saken er anmodningsvedtaket fra 2017: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om lovfesting av ansvaret for enslige mindreårige asylsøkere, hvilken omsorg disse barna har krav på og hvilke krav som stilles til mottak med enslige mindreårige asylsøkere.» Justis- og beredskapsdepartementet foreslår i proposisjonen endringer i utlendingsloven § 95. Forslaget går ut på å lovfeste Utlendingsdirektoratets omsorgsansvar for enslige mindreårige som bor i asylmottak. Videre foreslås det at nærmere bestemmelse om innkvartering og omsorg for denne gruppen skal fastsettes i forskrift. Det vises i proposisjonen til at Stortingets vedtak ikke gir føringer når det gjelder nivået på tilbudet. Så langt som saksordfører. Arbeiderpartiet mener lovforslaget ikke følger opp vedtaket. Vi registrerer at departementet mener vedtaket ikke gir noen føringer når det gjelder nivået på tilbudet. Vi mener det kom tydelig fram av innstillingen at bakgrunnen for forslaget bl.a. var bekymring for rapporter fra mottakene om selvskading og selvmordsforsøk blant enslige mindreårige, og at situasjonen viste at oppfølgingen av mindreårige asylsøkere var for dårlig, og at tiltak måtte iverksettes. I tillegg sier ordlyden i selve vedtaket tydelig at det som skal lovfestes, er hvilken omsorg disse barna har krav på, og hvilke krav som skal stilles til mottak med enslige mindreårige asylsøkere. Vi mener at det å tolke dette som noe annet enn at stortingsflertallet ønsket en lovfesting av nivået og krav til innholdet i omsorgen, ikke kan forstås som noe annet enn bevisst uvilje mot å gå inn i dette temaet fra regjeringens side. Regjeringen foreslår at nærmere krav til innhold og nivå på omsorgen skal fastsettes i forskrift, herunder krav til bemanning, kompetanse og utforming. I høringsnotatet framgår det at hensikten med en slik forskriftsfesting vil være å regelfeste dagens standard og gjeldende krav til omsorg. En forskriftsfesting av status quo er etter vårt syn ikke en tilfredsstillende oppfølging av anmodningsvedtaket. Arbeiderpartiet mener det er gode grunner til at omsorgsansvaret for enslige mindreårige over 15 år fortsatt bør ligge hos Utlendingsdirektoratet. Det vises bl.a. til at UDI har hatt mange års erfaring med å utvikle og drifte et mottaksapparat særlig tilpasset enslige mindreårige asylsøkere. Dette er kompetanse det bør bygges videre på i arbeidet med å styrke omsorgen for denne gruppen ytterligere. Vi er ikke fornøyd med regjeringens oppfølging her. På den bakgrunn foreslår Arbeiderpartiet, sammen med Senterpartiet, følgende: «Stortinget ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med et lovforslag som sikrer enslige mindreårige asylsøkere under offentlig omsorg et forsvarlig omsorgstilbud på bakgrunn av barnefaglige vurderinger.» Herved tar jeg opp forslaget Arbeiderpartiet er en del av.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-04-27:
Hvordan kan statsråden mene at dette lovforslaget er å følge opp det Stortinget vedtok? For det første: Man ba regjeringen om å fremme et lovforslag om ansvaret for enslige mindreårige asylsøkere. Ja, det leverer man på. Men for det andre: Hvilken omsorg disse barna har krav på, og hvilke krav som stilles til mottak med enslige mindreårige asylsøkere, det leverer ikke regjeringen på, det skal man komme tilbake til gjennom en forskrift. Man sier også at dette vil handle om å regelfeste dagens standard.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-04-27:
Hele formålet med at et flertall på Stortinget ba om denne saken, var jo at man mente at tilbudet var for dårlig, og at man ønsket å heve standarden. Arbeiderpartiet har fremmet et forslag i dag som jeg registrerer ikke får flertall, fordi Venstre og Kristelig Folkeparti, som vanlig, i forrige runde ikke lenger sto bak det. Det er vel ikke første gangen Venstre og Kristelig Folkeparti går vekk fra de lovnadene de har gitt, når de har vært med i et flertall i tidligere runder. Men kan statsråden si noe om hva som faktisk vil komme i forskriften? Vil det bety noe høyere standard, eller er det slik at det er status quo?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-04-27:
De endringene i utlendingsloven som regjeringen foreslår her, støttes av Arbeiderpartiet. I asyl- og flyktningpolitikken er tillit viktig. Det er avgjørende at folk er oppriktige om identitet og informasjon som kreves, slik at utlendingsmyndighetene kan ta en riktig beslutning. Men også i de tilfellene der brudd forekommer, har alternativer til utvisning manglet i de spesielle tilfellene der hensynet til barnets beste er tungtveiende. Derfor mener vi det er positivt at den endringen som nå foreslås, med økt tilleggstid for permanent opphold som alternativ reaksjon, gir utlendingsmyndighetene økt fleksibilitet i disse sakene. Jeg er også enig med dem som påpeker at dette ikke er noen generell oppmykning, men det kan få betydning i spesielle tilfeller der hensynet til barnets beste og rett til familieliv må veies opp mot andre samfunnshensyn, som viktigheten av å reagere når noen har brutt loven. Jeg velger også å kommentere den generelle diskusjonen om barnets beste i utlendingssaker. Som kjent har Arbeiderpartiet vært opptatt av en gjennomgang av utlendingsmyndighetenes praksis når det gjelder vurdering av barnets beste i alle utlendingssaker, og vi har fremmet forslag om dette som er blitt stemt ned av stortingsflertallet. Nå sier jo regjeringen selv at de skal nedsette en arbeidsgruppe som skal se på barnets beste i utvisningssaker. Det er bra, selv om jeg skulle ønske at regjeringen ville gå litt bredere til verks og ikke begrense gjennomgangen til kun å handle om utvisning. Men som følge av denne arbeidsgruppen er jeg sikker på at debatten om alternative reaksjonsformer vil fortsette.
Ove Trellevik (Høyre), 2021-04-27:
Barnevernstenesta er ansvarleg for einslege mindreårige asylsøkjarar, ifølgje rundskriv frå Barne- og likestillingsdepartementet i 2010. Det betyr at lov om barnevernstenester gjeld alle barn. Det er altså ikkje slik som enkelte hevdar i media, at me bryt menneskerettane ved å vedta denne lovendringa. Kven som yter tenestene, har sjølvsagt ingenting med menneskerettar å gjera, det er tenestene i seg sjølve som betyr noko. Me varetek behova til alle barn, og på mottak legg dei til rette for integrering og busetting for dei det gjeld, og dei legg til rette for retur for dei som skal returnera. Barna får vera med andre familiar, ofte med sitt eige språk og eigen kultur, samtidig som dei vert fagleg varetekne av fagfolk. Å yta denne tenesta på mottak har heilt klart fordelar framfor å bu på ein barnevernsinstitusjon. Barn har rett på likeverdig omsorg, uavhengig av alder og opphaldsstatus, jf. barnevernskonvensjonen. Så er det slik at forskjellar kan førekoma når det er saklege, objektive grunnar. Dette vert støtta av høyringsuttalene, f.eks. frå Noregs institusjon for menneskerettar. Ved ulikt omsorgsbehov kan ein gje ulike og forskjellige tenester. Likevel, ved særskilde behov kan ansvaret for tenestene overførast frå UDI til barnevernsmyndigheitene likevel. Det er dette som vert tilbydd i dag, og som vil verta vidareført når me vedtek lovendringa. Det kjem fram av proposisjonen, som attgjeve i innstillinga på side sju, punkt 1.7.7, om høyringsinnspela som gjeld krav til innkvartering, bemanning og kompetanse, at høyringsinnspela vil verta følgde opp av departementet i forbindelse med forskriftsarbeidet, så bekymringane til saksordføraren føler eg er vel varetekne og beskrivne i proposisjonen. Høgre støttar lovendringa her i dag og regjeringa sitt arbeid med forskriftsendringane med omsyn til eksempelvis bemanning og kompetanse, som det vert påpeikt i høyringsinnspela. Me ser fram til at me også får på plass ei flott tilsynsordning for einslege mindreårige asylsøkjarar etter kvart.
Ove Trellevik (Høyre), 2021-04-27:
Eg tek ordet berre for å oppklara litt av det som førre representant var inne på når det gjeld uavhengig tilsynsordning. Det er heilt klart at Høgre støttar eit uavhengig tilsyn, men at tilsynet skal vera uavhengig, er noko anna. Me ønskjer eit tilsyn som skal vera underlagt regjeringa og Stortinget, og ikkje eit uavhengig tilsyn som slikt. Men sjølve tilsynet må vera uavhengig, sjølvsagt må det det. Me ønskjer òg at einslege mindreårige asylsøkjarar på asylmottak skal venda seg til eit uavhengig organ, altså ikkje eit uavhengig tilsynsorgan utanfor politisk kontroll, men eit tilsyn underlagt storting og regjering. Det er det som er bakgrunnen for at det vart ordkløyveri i komiteen, slik representanten Andersen viser til. Det er inga stor sak, men det er viktig for Høgre å vera presis i ordlyden på dette.
Ove Trellevik (Høyre), 2021-04-27:
Utvisingssaker er krevjande. Når det er slått fast at dei objektive kriteria for utvising er til stades, må det gjerast ei vurdering av om utlendingar faktisk bør utvisast. Utvising skal ikkje vedtakast dersom det i betraktning av alvoret i forholdet og tilknytinga utlendingen har til riket, vil vera eit uforholdsmessig tiltak overfor utlendingen sjølv eller den næraste familien. For Høgre er det i dag to viktige endringar me vedtek. Alternativa til utvising kan gjera det mogleg med ein forvaltningsreaksjon i dei særlege tilfella der det i dag ikkje vert treft vedtak om utvising trass i at det er gjort grove og gjentekne brot på utlendingslova. Ein vil også få større fleksibilitet i særlege tilfelle enn det utlendingsforvaltninga har i enkeltsaker i dag, der det samfunnsmessig sett er mindre viktig med utvising, og der omsynet til barn veg tungt. Det er òg ei særdeles viktig og god endring. For Høgre er det viktig at dei nye reglane om tilleggstid ikkje skal danna grunnlag for noko generell oppmyking av praksisen med omsyn til utvising av utlendingar som bryt utlendingslova, men gje ein meir tenleg reaksjon frå samfunnet si side i enkelte utvisingssaker.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-04-27:
Fremskrittspartiet støtter denne saken. Vi mener det er helt riktig å lovfeste det som egentlig er dagens praksis, og at det også ivaretar det som var anmodningsvedtaket. Det er ikke noen føringer i det vedtaket på hvem som skal ha den omsorgen. Det viktigste bør og skal være at omsorgen er tilstrekkelig og god. Jeg ser at det i forslag som fremmes i saken, argumenteres for at man skal la være å forskjellsbehandle, og at asylsøkere mellom 15 og 18 år skal få samme rettigheter som alle andre barn. Nå er det ikke sånn at alle andre barn er under barnevernets omsorg. Det er unntaksvis at man er det. Det viktige er at man har den tilstrekkelige kompetansen i den etaten som skal ta dette ansvaret. Den fordelingen som er nå, at man har et noe høyere tiltaksnivå for de yngre aldersgrupper enn for dem mellom 15 og 18 år, er fornuftig. Det har vært fokusert mye på å få bedre barnefaglig kompetanse inn i UDI, som skal ha ansvaret, og det har blitt gjort beregninger som viser at det ville vært fryktelig dyrt å overføre alle asylsøkere mellom 15 og 18 år til barnevernet, uten at det kan vises til at det ville hatt noen merkbar positiv effekt. Dette er en god sak som forhåpentligvis legger den ballen død, og som sørger for en fortsatt tilstrekkelig og god omsorg for alle asylsøkere under 18 år som kommer til Norge.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-04-27:
Jeg vil takke komiteen for samarbeidet om denne saken. Saken gjelder endringer i utlendingsloven, nytt tiltak ved brudd på utlendingsloven. Det handler om å gi en hjemmel til alternative tiltak, altså utvidet oppholdstid i utlendingsloven § 70 og også en hjemmel i § 60 for å fastsette krav om tre års tilleggstid. Det kommer tydelig fram at de nye reglene om tilleggstid ikke skal danne grunnlag for noen generell oppmykning av praksis. Bak tilrådingen står alle komiteens partier, bortsett fra SV. Jeg regner med at de øvrige partiene selv vil snakke for sine synspunkter. Fremskrittspartiet mener at dette er en god sak. Det har nok også vært slik at vår daværende, eller sittende, justisminister var med på å utarbeide dette forslaget, og så vidt vi kan se, er det få endringer i saken siden den ble sendt ut på høring. Intensjonen for Fremskrittspartiet i denne saken har hovedsakelig vært å gi en hjemmel, en mulighet til en reaksjon i de sakene der man i dag ikke får en utvisning, f.eks. av hensyn til barnas beste. I slike tilfeller i dag sitter man igjen med ingen reaksjon, selv om det har vært grove brudd på utlendingsloven. Det er en svakhet. Slik sett er dette en innstramming i lovverket som vil gi flere som i dag slipper unna, en reaksjon. Det er vi glade for, for det er veldig viktig for å underbygge respekten for lovverket og for å sørge for at det ikke er reaksjonsfritt dersom man har brutt utlendingsloven, gjerne i den hensikt å få opphold i Norge. Vi vet dessverre at omfanget av juks, forsøk på juks, i spesielt asylsaker er høyt, og da kan det ikke være slik at hensynet til barnets beste gis avgjørende effekt, selv om det skal og bør være et grunnleggende hensyn – slik det faktisk gjøres i en del saker i dag, hvor man da, som sagt, ikke får noen reaksjon. Vi har i denne saken lagt vekt på det som også kommer fram i proposisjonen, at man ikke skal legge til rette for en generell oppmykning. Vi ser på dette som en god og riktig innstramming av lovverket, og det er en sak som vi selv har vært med på å utarbeide, da vi satt i regjering. Med det stiller vi oss bak regjeringens forslag.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-04-27:
I proposisjonen legges det opp til en lovfesting av Utlendingsdirektoratets omsorgsansvar for enslige mindreårige som bor på mottak, og det foreslås at nærmere bestemmelser om innkvartering og omsorg for denne gruppen skal fastsettes i forskrift. Proposisjonen er ment å svare opp et anmodningsvedtak, vedtak nr. 938 for 2016–2017, der vi sier: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om lovfesting av ansvaret for enslige mindreårige asylsøkere, hvilken omsorg disse barna har krav på og hvilke krav som stilles til mottak med enslige mindreårige asylsøkere.» Det kom tydelig fram under behandlingen at flertallet forventet en tydeliggjøring av kvalitet og omfang på omsorgstilbudet for enslige mindreårige i asylmottak, på bakgrunn av barnefaglige vurderinger. Dette er ikke fulgt opp. Omsorgsansvaret for enslige mindreårige under 15 år ligger til barnevernet. Flere av høringsinstansene mener omsorgsansvaret også for aldersgruppen 15–18 år bør overføres barnevernet. Senterpartiet mener det er gode grunner til at omsorgsansvaret for enslige mindreårige over 15 år fortsatt bør ligge hos Utlendingsdirektoratet, og at dette bør lovfestes. Det er UDI som har erfaring med å utvikle og drifte et mottaksapparat spesialtilpasset enslige mindreårige, og den kompetansen bør vi bygge videre på. Opphold i asylmottak er midlertidig og tidsbegrenset, og rammene for omsorgen skiller seg vesentlig fra rammene for omsorgstilbudet for enslige mindreårige som er bosatt i en kommune. Senterpartiet mener som sagt at ansvaret fortsatt skal ligge hos UDI, men en forutsetning for at dette kan lovfestes, er at kriteriene for å sikre et forsvarlig omsorgstilbud på bakgrunn av barnefaglige vurderinger er på plass. Vi fremmer derfor forslag sammen med Arbeiderpartiet der vi ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med et lovforslag som sikrer enslige mindreårige asylsøkere under offentlig omsorg et forsvarlig omsorgstilbud på bakgrunn av barnefaglige vurderinger. Dette må være på plass før en eventuell lovfesting kan skje.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-04-27:
Fremskrittspartiet fremmer her sju forslag. Forslag nr. 1 er om å si opp Norges deltakelse i ILO-konvensjonen. Forslag nr. 2 er om å oppheve Finnmarksloven. Forslag nr. 3 er om å utrede forslag som medfører at alt tettstedsrelatert areal i Finnmark overføres fra Finnmarkseiendommen til kommunene umiddelbart. Forslag nr. 4 er om at dagens umatrikulerte grunn i Finnmark blir matrikulert som fast eiendom. Forslag nr. 5 er om nødvendige forslag slik at områder som i dag inngår i Finnmarkseiendommen, sammen med Statskogs arealer i Nordland og Troms, kommer under en lovmessig lignende tilstand som statens utmarksarealer i resten av landet. Forslag nr. 6 er om å utrede nødvendige forslag for å legge ned Sametinget. Og forslag nr. 7 er om fremme nødvendige forslag for å avvikle forvaltningsområdet for samiske språk. Samlet vil disse forslagene gjøre det umulig for staten å legge til rette for at den samiske folkegruppen kan sikre og utvikle sitt språk, sin kultur og sitt samfunnsliv, og det er noe staten er forpliktet til etter Grunnloven § 108. De siste sju årene har en enstemmig komité understreket viktigheten av å oppfylle disse forpliktelsene. Det er derfor med en viss undring jeg konstaterer at mens Fremskrittspartiet satt i regjering, støttet de 100 pst. opp om regjeringens stortingsmeldinger og om styrking av det samiske språk. Nå tar de plutselig avstand fra alt. For eksempel sa en enstemmig komité i Innst. 246 S for 2020–2021: «Komiteen viser til at staten Norge er etablert på territoriet til to folk, nordmenn og samer. Begge folkene har samme rett og krav på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk.» Flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, står fast på disse prinsippene. Jeg antar at Fremskrittspartiet selv vil gjøre rede for sitt synspunkt. Senterpartiet mener utvikling av samisk språk og kultur, bl.a. i tråd med Hjertespråket, er og skal være en sentral del av den nasjonale politikken rettet mot den samiske befolkningen, og stiller seg derfor ikke bak noen av disse forslagene, da forslagene innebærer en kraftig svekkelse av det samiske folks muligheter. Når det gjelder forslag nr. 5, viser jeg til anmodningsvedtaket om at Stortinget ber regjeringen utrede å gi fjelloven samme anvendelse i Nordland og Troms som sør for Nordlands grense, og vi mener at det anmodningsvedtaket ikke er svart godt nok opp. Det har ligget fire år i en skuff, og vi mener vedtaket må følges opp i en selvstendig sak, og ikke som en del av behandling av samerettsutvalget 2.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-04-27:
I brev til komiteen påpeker statsråden at både Grunnloven og flere internasjonale konvensjoner forplikter Norge til å legge til rette for at det samiske folk kan utvikle sitt språk og sin kultur. Kan statsråden gjøre rede for hvilke andre konvensjoner, utover ILO 169, som forplikter Norge på dette området?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-27:
Barn som flykter til Norge alene, skal ikke forskjellsbehandles og diskrimineres i forhold til norske barn som ikke har foreldre og foresatte. Det er det denne saken handler om. Den handler om at man vil lovfeste det bruddet på barnekonvensjonen det er å lovfeste denne forskjellsbehandlingen. Det er det som skjer. Det vi vet om barns utvikling, er at barn trenger kjærlighet, orden og trygghet. Et omsorgsløst liv skader hjernen. Man er i kampmodus for å overleve, ikke for å utvikle seg. Ved god omsorg og alminnelig daglig liv kommer hjernen ut av kampmodus. Dette lærte jeg av Magne Raundalen, kjent barnepsykolog, som er opptatt av barnehjernevernet. Det er jeg også, og det burde Stortinget være. Dette er barn som har vært alene lenge, uten foreldre og foresatte. De har vært uten den nødvendige omsorg som skal til for at man klarer seg godt resten av livet. De har vært i krise, fullstendig krise, og er det ennå. Hjernen er i kampmodus. Det er ikke forskjell på hva barn trenger – på hva man trenger om man er enslig asylsøker mellom 15 og 18 år, og det norske barn trenger når de er uten foreldre. Ja, kanskje tilbudet kan være litt forskjellig, men nivået er ikke forskjellig. De trenger ikke mindre trygghet og mindre omsorg. Mange av dem trenger kanskje mer. De skal ikke forskjellsbehandles og diskrimineres. Det har vi lovet når vi har undertegnet barnekonvensjonen. Det sier Norges institusjon for menneskerettigheter, at ved å følge det regjeringen nå foreslår, er det brudd. Norske Kvinners Sanitetsforening, Røde Kors, Redd Barna, UNHCR – jeg regner med at mine medrepresentanter har lest høringsinnspillene. Regjeringen foreslår at vi skal forskjellsbehandle, at vi skal lovfeste at de skal ha et dårligere tilbud. Det står også i proposisjonen. Man mener tilbudet i dag er bra nok, med alle de rapportene vi alle har fått om at det fører til sjølmord, sjølskading, vanskelige liv. Dette handler om å ta vare på de ungene som er under vårt ansvar, på en slik måte at de klarer seg best mulig resten av livet sitt, enten de skal bli i Norge eller de skal ut. Derfor foreslår SV en rekke forslag som jeg skal komme tilbake til, men jeg vil fremme dem nå.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-27:
I høringsuttalelsen fra Norges institusjon for menneskerettigheter, som både er Stortingets og regjeringens rådgivende organ for hvordan vi skal forvalte våre menneskerettigheter, står det: Norges institusjon for menneskerettigheter mener at forslaget i Prop. 82 L ikke sikrer et likeverdig omsorgstilbud for enslige mindreårige over 15 år, og at forslaget derfor er i strid med menneskerettighetene. Hvordan begrunner statsråden at dette er feil? Og hvor er den faglige begrunnelsen for at disse barna skal ha et dårligere omsorgstilbud enn norske barn som er uten foreldre og foresatte?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-27:
At praksisen har vært feil før, er ingen god begrunnelse. Vi fikk flyttet grensen opp til 15 år; det var Høyre imot den gangen. Poenget her er: Hva er riktig for disse barna? Jeg har ikke hørt statsråden gi ett faglig forsvarlig argument for hvorfor man skulle trenge mindre omsorg når man er over 15 år. Alle som har vært borti barn og unge, vet jo at i den alderen er det kanskje enda viktigere enn noen gang å ha faste omsorgspersoner som kan veilede en. Man har altså vært alene i mange år, man aner ingenting om framtida, og man trenger voksne som kan veilede en. Ser ikke statsråden og regjeringen dette store behovet for disse ungdommene, også ut fra nettopp det Magne Raundalen lærer oss om barnehjernevernet, nemlig at da bruker man alle kreftene sine til å være i kampmodus bare for å overleve, og ikke til å kunne utvikle seg positivt – fordi man ikke er trygg.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-27:
Men vi vet jo at det ikke gjøres i dag. Det er det denne saken handler om, at man nå skal lovfeste en praksis som ikke er god nok, og som til og med er et brudd på menneskerettighetene. Da skal jeg gå videre og spørre om dette med tilsynsordning. Det har SV jobbet for veldig lenge. Under behandlingen i komiteen trodde jeg at de merknadene regjeringspartiene sto inne i, betød at vi skulle ha en uavhengig tilsynsordning. Men jeg forsto etter hvert at det ikke var meningen. Vi fremmer nå et forslag om at det skal etableres en uavhengig tilsynsordning, og da ber jeg statsråden klargjøre: Er det slik at tilsynsordningen skal være uavhengig? Og hvis det faktisk er slik, hva er da grunnen til at man ikke kunne finne en enighet med SV om dette? For det sies nå to forskjellige ting, både at det skal være uavhengig, og at det kan man ikke skrive i innstillingen.