Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2013-05-27:
Vi skal i dag gjøre to viktige og gjensidig uavhengige endringer i bioteknologiloven: Vi åpner for at hivpositive kan få barn på en trygg måte, og vi tydeliggjør at privatpersoner ikke skal kunne straffes etter bioteknologiloven. I Arbeiderpartiet er vi glade for at ny bioteknologi gradvis er tatt i bruk i Norge. Mona Susanne Tetlie var Norges førstefødte såkalte prøverørsbarn i 1984, og i 2006 ble hun selv mor til en liten jente på Oppdal fødestue. Hun er et av mange, mange eksempler på at ny teknologi har skapt glede, nye liv og familier, og bidratt til at vi er blitt flere i Norge. Det er grunnleggende bra at folk får barn. Den første lovendringen åpner for at hivpositive kan få barn uten den smitterisikoen som naturlig befruktning innebærer. Par med hiv eller andre alvorlige seksuelt overførbare kroniske sykdommer vil heretter kunne få barn ved assistert befruktning. Hiv er en alvorlig kronisk sykdom, men ikke lenger dødelig slik som før. Nye medisiner gjør, heldigvis, at de fleste hivpositive i Norge er friske og lever gode liv. Mange ønsker å få barn. Risikoen for å overføre smitte til partneren og til barnet kan reduseres kraftig dersom paret får assistert befruktning. Slik bioteknologiloven er i dag, har sykehusene ikke anledning til å tilby disse parene denne form for behandling. Det er dette vi nå endrer. For Arbeiderpartiet har det vært avgjørende at lovendringen har bred støtte i fagmiljøene, at assistert befruktning skal tilbys basert på en grundig individuell vurdering, og det viktigste temaet i vurderingen må være risikoen for overføring av smitte til barnet. Når mannen er hivpositiv, er risikoen nesten null. Når det er kvinnen som er hivpositiv, er risikoen mindre enn 1 pst. dersom hun får medisinsk behandling og ikke ammer. Det er viktig å minne om at ingen svangerskap er uten risiko, og for oss er det også viktig å peke på at alternativet for mange friske hivpositive vil være – og er – å få barn ved naturmetoden. Siden 2000 er det ikke født hivpositive barn i Norge. Det er ingen selvfølge, og vi er glad for at vi i dag gjør lovendringer som gir hivpositive foreldre større trygghet. Jeg må kort kommentere Fremskrittspartiets merknader til denne delen av forslaget. Partiet argumenterer med at «offentlige midler» skal brukes på assistert befruktning for personer som er «befruktningsdyktige». Dette resonnementet har jeg vanskelig for å følge, og det framstår ganske brutalt. På hvilken måte er det bedre for barna og deres foreldre at hivpositive tvinges til å ta risikoen med å få barn uten medisinsk bistand? Den menneskelige kostnaden ved at det fødes hivpositive barn vil være betydelig, og om det vil spare offentlige utgifter, er vanskelig å se for seg. Den andre lovendringen presiserer gjeldende rett. Bioteknologiloven § 7-5 gjør det straffbart å overtre eller medvirke til overtredelse av loven. Det har vært skapt tvil om hvor langt dette straffeansvaret strekker seg – kun mot helsepersonell, eller kan pasienter også straffes? Det er også reist tvil om privatpersoner som medvirker til at folk benytter seg av tilbud som er lovlige i utlandet, men ikke tillatt i Norge, kan straffes. Arbeiderpartiets stortingsgruppe stilte i 2004 spørsmål til daværende helseminister Dagfinn Høybråten om dette og fikk da presisert den lovforståelsen vi nå legger til grunn: Hensikten har ikke vært å straffe privatpersoner. Arbeiderpartiet mener det er riktig å beholde muligheten for å straffe profesjonelle aktører som medvirker til brudd på bioteknologiloven, men vi er opptatt av å tydeliggjøre at privatpersoner ikke skal straffes. Vi registrerer at Kristelig Folkeparti også ved denne korsveien ønsker å reise en bred surrogatidebatt. Til det er det flere ting å si. For det første: Den store gruppen dette gjelder, er etter all sannsynlighet enslige kvinner som reiser til utlandet for å få assistert befruktning. For det andre: Det er bred enighet om at surrogati ikke skal tillates i Norge. Surrogati reiser problemstillinger som må løses gjennom internasjonalt samarbeid. Arbeiderpartiet er opptatt av at Norge skal delta aktivt i det arbeidet som foregår internasjonalt. For det tredje: Dette lovforslaget har ikke hatt til hensikt å utrede eller ta endelig stilling til kontroversielle spørsmål. Lovendringene innebærer kun at dagens praktisering av lovverket videreføres. Arbeiderpartiet støtter fullt ut de lovendringene regjeringen har foreslått. For oss handler det om trygghet og frihet, for barn og foreldre.