Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 1999-04-27:
Tirsdag 20. april, samme dag som kommunal- og regionalminister Enoksen holdt sin distrikts- og regionalpolitiske redegjørelse for Stortinget, kunne avisen Nationen melde: «Solid støtte til distriktene». Mer enn 80 pst. mener at overføringene til distriktene bør økes eller være på samme nivå som i dag, ifølge en undersøkelse av Feedback Research. Nærmere 65 pst. tror at overføringene i noen, stor eller svært stor grad hjelper mot fraflytting og bidrar til å stoppe sentraliseringen. Å flytte er naturlig. Mobilitet er naturlig. Forskerundersøkelser viser at kun ca. 50 pst. av kvinnene i landet som voksen har fast bosetting i den kommunen foreldrene bodde da hun ble født. Problemene med flytting er ikke nye, det norske folk har alltid flyttet. Det som skjer i dag, er at distriktenes tradisjonelle fødselsoverskudd har forsvunnet. Fødselsoverskuddet har man i dag i pressområdene. Kristelig Folkeparti er glad for at regjeringen Bondeviks målsettinger om å bremse, stanse og snu flyttestrømmen har massiv støtte i befolkningen, gjennom den solide støtte til Regjeringens politikk som undersøkelsen viste. Å snu flyttestrømmen er en formidabel oppgave som vil ta tid, men den er helt nødvendig både for å redusere pressproblemene i Oslo-området og andre pressområder og for å nå målet om å opprettholde hovedmønsteret i bosettingen i landet. Skal Fastlands-Norge opprettholde og helst øke den formidable verdiskaping som skjer i Distrikts-Norge til glede for hele landet, er vi avhengige av å nå dette bosettingsmålet. Jeg vil understreke tre forhold som statsråden tok opp i sin redegjørelse, for at vi skal lykkes. Det er for det første statens lokaliseringspolitikk. Det er viktig at Regjeringen vil arbeide for at statlige oppgaver som dekker et nasjonalt marked, i økende grad blir lokalisert utenfor Oslo. Det finnes mange gode eksempler på vellykkede lokaliseringer, som Oljedirektoratet i Stavanger, Brønnøysundregistrene, Bidragsregisteret i Kirkenes og ikke minst Polarinstituttet i Tromsø, for å nevne noen få. Ved plasseringen i Tromsø har Polarinstituttet fått stor internasjonal oppmerksomhet og interesse. Instituttet har i dag høyere akademisk forskningskompetanse enn noen gang tidligere, ikke minst gå grunn av sin lokalisering. Like viktig som utflytting og nyplassering av statlig virksomhet i Distrikts-Norge er Regjeringens forslag til og drøfting av prinsippene for håndtering av omorganisering og effektivisering av landsomfattende statlige etater og virksomheter lokalt og regionalt. Kristelig Folkeparti er enig i at statlige virksomheter må ta på seg et medansvar for omstillingsproblemer de etterlater seg i små distriktskommuner, og om nødvendig bidra med omstillingsmidler. For det andre vil jeg peke på satsingen på kompetanseutvikling som strategi. Uten kompetansearbeidsplasser for kvinner og attraktive arbeidsplasser for ungdom, slik at de kan flytte tilbake etter endt utdanning, vil vi ikke kunne nå målsettingen om å snu flyttestrømmen. Regjeringen har satt i gang eller planlegger flere spennende tiltak. Interessen er stor for næringshagesatsinger. De kan bli avgjørende for etablering og utvikling av kunnskapsbaserte bedrifter i distriktene. Planene om et nytt program, «SMB-student», ser jeg som veldig viktig for utvikling av samarbeidet mellom næringsliv og utdanningsinstitusjoner. For det tredje og til slutt: Regjeringens satsing på Nord-Norge-utvalget er viktig. Problemstillinger som Murmansk-korridor, fisk, landbruk og IT er viktig for landsdelen og vil bli drøftet i Kirkenes 30. juni. Barentsregionen er viktig ikke bare for landsdelen, men for hele nasjonen. Viktigst for landsdelen er likevel sannsynligvis en ferdig utbygging av høyskolene og Universitetet i Tromsø, og en snarlig byggestart på et nasjonalt telemedisinsk senter.