Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-06-18:
Jeg er tilfreds med at flertallet her i Odelstinget i dag er enig i Regjeringens forslag som åpner for at havnene skal få hjemmel til at eiendommer og andre eiendeler som inngår som en del av en havnekassse, i særlige tilfeller og på nærmere fastsatte vilkår skal kunne disponeres eller for øvrig benyttes til investeringer til andre formål enn havneformål. De verdier som slik bruk eller investeringer fører til, skal fortsatt inngå i havnekassen, og all avkastning – jeg understreker at man forutsetter avkastning – skal tilføres havnekassen. Bestemmelsen vil bl.a. gjøre det mulig å omdisponere eiendommer fra havneformål til andre formål uten at transaksjonene har direkte økonomiske konsekvenser for havnekassen. Bestemmelsens virkeområde er avgrenset til de større havnene med egne havnestyrer som er oppnevnt av departementet, etter havne- og farvannsloven § 12. Jeg registrerer Fremskrittspartiets bekymringer slik de framgår av innstillingen, og slik de framkom i to innlegg her. Jeg understreker at en avgjørende forutsetning for forslaget er at disposisjon til annet enn havneformål skal kunne gjennomføres uten at dette går ut over øvrig havnevirksomhet. Det vil ikke være adgang til å gi tillatelse til disposisjoner som etter nærmere vurderinger framstår som egnet til å tappe havnekassen for midler. Forslaget, slik det foreligger, vil derfor etter mitt skjønn ivareta både de bekymringer som ble fremmet av næringsorganisasjonene i forbindelse med eksterne høringer, og av Oslo havnevesens styres uttalelse. Forslaget vil langt på vei også ivareta Fremskrittspartiets bekymringer, slik de kommer fram her, og det vil ivareta Oslo havns interesser som grunneier i Bjørvika, slik at de skal kunne delta i utviklingen av arealer som ikke lenger anvendes til havneformål. Representanten Carl I. Hagen refererer Oslo havnevesens vedtak, og understreker at dette først og fremst er initiert av Regjeringen, i denne omgangen også konfirmert av Stortinget, og at det ikke er Havnevesenets primære ønsker. Men etter Regjeringens klare oppfatning er uttalelsen fra havnestyret, som sier «til havnens beste», ivaretatt slik det er formulert i nytt forslag til paragraf, som sier «i særlige tilfelle og på nærmere vilkår gir tillatelse». Så etter mitt og Regjeringens skjønn er havnenes interesser ivaretatt på en tilfredsstillende og god måte. Jeg understreker at bestemmelsen forutsettes bare brukt i «særlige tilfelle», og det vil fremdeles være et grunnleggende krav om en forsvarlig forvaltning av havnekassens midler, slik at havnekassen ikke påføres ekstraordinære utgifter. Ut fra denne forutsetningen forventes ikke lovforslaget å få negative konsekvenser for havnenes mulighet til å utøve effektiv havnedrift. For å sikre klare skillelinjer mellom havnedriften og relaterte aktiviteter på den ene siden og havnekassens disposisjoner til annet enn havneformål på den andre siden, er det hensiktsmessig at havnen gis anledning til å opprette selskap hvorfra de ulike aktivitetene kan drives. Det er det lovforslaget også åpner for. Det er også hensiktsmessig for å gardere havnekassen mot ekstraordinære tap dersom investeringen til noe annet enn havneformål ikke slår til som forventet. I tilfeller som dette vil altså risikoen kunne begrenses til innskuddet i selskapet, og lovforslaget antas derfor ikke å ha negativ betydning for kostnadene i havnene. For øvrig kan selvfølgelig forvaltningen av eiendommer gi større avkastning for havnene enn om de samme arealene ligger ubenyttet, og i så måte kan dette faktisk bety lavere kostnader for de tradisjonelle havnebrukerne. Flere av representantene har i sine innlegg vært inne på behovet for en revisjon av havne- og farvannsloven, og til det er å opplyse at den prosessen er i gang. Et utvalg har levert sin innstilling og høringer forestår. Men slik jeg ser det, kan saken tidligst være ferdig til å bli oversendt Stortinget i 2004.