trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Det sa jeg jo i innlegget mitt. Jeg sa at jeg er glad for de endringene som er kommet nå. Det er stort sett å forskriftsfeste det som sto i stortingsmeldingen Barn på flukt, hvor vi slo fast at praksis var blitt for streng, og at man ønsket en praksisendring, men det var ikke mulighet til å få enighet i den regjeringen om å endre forskriftene. Så jeg er veldig glad for at det har kommet. Du må ha meg unnskyldt, president, men jeg har ikke opplevd verken Høyre eller Fremskrittspartiet som noen forkjempere for dette. For å si det sånn: Ikke i noen av de årene jeg har sittet på Stortinget, har jeg opplevd at de har vært noen forkjempere verken for de lengeværende barna eller for en mer human asyl- og flyktningpolitikk. Tvert imot, det har vært innstramming som har vært målet, og jeg opplever at Kristelig Folkeparti og Venstre har slåss en kamp og fått gjennom de liberaliseringene, mens Høyre og Fremskrittspartiet har fått til innstramminger.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Man skal ikke svare på hypotetiske spørsmål. Nå ble jo valgresultatet slik som det ble, og Venstre og Kristelig Folkeparti valgte å støtte en Høyre–Fremskrittsparti-regjering der Fremskrittspartiet har fått ta hånd om flyktning- og asylpolitikken. Det er SV kritisk til, og jeg mener at Kristelig Folkeparti ville ha oppnådd svært mye mer av sin politikk på dette området og de fleste områder hvis de heller hadde samarbeidet til venstre. Det er jeg helt overbevist om. Og da er jeg helt overbevist om at vi hadde fått til mer enn dette og unngått de innstrammingene som Kristelig Folkeparti nå har vært nødt til å gå med på for å få denne nødvendige, lille forbedringen på plass.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Jeg opplever at dette er nøyaktig det samme spørsmålet som Kristelig Folkeparti stilte meg, og jeg har vel nøyaktig det samme svaret. Men jeg har lyst til å si at jeg har sett en liten endring i Arbeiderpartiet under ny ledelse når det gjelder standpunkter i særlig flyktningspørsmålet. Jeg har opplevd at retorikken har endret seg. Men jeg er helt overbevist om at hvis Venstre og Kristelig Folkeparti hadde valgt å samarbeide til venstre, hadde det vært mulig å få til bedre løsninger på dette og andre kjernesaker, som klima og miljø, som Venstre også er veldig opptatt av, og at det hadde vært uten de negative innstramningene som Venstre nå har vært nødt til å si ja til, som en del av avtalen, og som jeg forstår man helst ville ha vært uten. Jeg føler meg overbevist om at det hadde vært mulig å få til, og at vi heller ikke hadde sett den utkastelsespraksisen som vi har sett det siste året.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Hva jeg føler og tror, betyr fryktelig lite. Det er det som blir gjort i praksis, som teller. På dette området vet SV at vi er nødt til å kjempe hardt, og at det er veldig mange motkrefter i de store partiene. Det har vært et jerntriangel mellom Fremskrittspartiet, Høyre og Arbeiderpartiet i asylsakene, så det gjenstår å se. Det er noen forslag som er kommet nå, der jeg er glad for at Arbeiderpartiet har strekt seg når det gjelder flyktningpolitikken. Men vi er klare på at dette er en kamp der vi vet vi er nødt til å kjempe hardt for disse barna. Jeg er veldig glad for at Venstre og Kristelig Folkeparti er med på det. Men jeg har vært veldig forundret over at Venstre og Kristelig Folkeparti har vært villig til å sitte stille så lenge og se på at en justisminister fra Fremskrittspartiet har økt utsendelsen av lengeværende asylbarn, mens man har trenert å få på plass en avtale om å sikre det man var enig om i utgangspunktet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Jeg hører at statsråden mener det, men man er ikke veldig opptatt av integrering hvis man har det synspunktet. Men til denne saken: Mener statsråden at det hadde vært bedre at avtalen om forskriftsendringene hadde vært på plass tidligere, slik at de barna som nå er tvangsutsendt, og som kanskje skal få komme tilbake igjen, hadde sluppet den traumatiske opplevelsen? I så fall: Hvorfor kom ikke avtalen på plass tidligere? Hvem sto i veien for det? Til slutt: Noen av dem som nå er sendt ut, kan jo, hvis regjeringen ikke får denne forskriften og loven på plass, være i utlandet ganske lenge. Kan statsråden forsikre om at den tida i utlandet da ikke skal tillegges vekt hvis barnas sak er slik at de vil få opphold etter den nye forskriften uten at det er tatt med i beregningen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Er det da virkelig slik at justisministeren og avtalepartnerne ikke visste at det de hadde avtalt, var en kraftig innstramming? Det sa jo flere av oss. Det sa jo organisasjonene med en eneste gang. Da dette forslaget kom opp, var det jo bare å kaste et blikk på det for å vite at dette var en innstramming. Så det hadde jo vært fullt mulig å sette i gang reforhandlingene med en gang. Jeg kan ikke i min villeste fantasi tenke meg at Venstre og Kristelig Folkeparti hadde vært uenig i at de skulle sette seg ned og reforhandle denne kraftige innstrammingen som de på en eller annen måte var blitt forledet til å være med på. Er det da virkelig slik at justisministeren inngikk en avtale med en kraftig innstramming når han ikke var klar over innholdet og konsekvensene av den avtalen man satte ned på papiret?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
På dette punktet er det en åpenbar forskjell på den forrige og denne regjeringen, nemlig at den forrige regjeringen ikke returnerte lengeværende barnefamilier til Afghanistan. Det ble ikke gjort fordi forholdene der er svært alvorlige og har blitt verre. Representanten sier at det må være et bærende element at man respekterer reglene, men er ikke representanten enig i at et bærende element i flyktning- og asylpolitikken må være at ingen utsettes for det som FN sier at barn utsettes for ved retur til Afghanistan, nemlig barnearbeid, tvangsekteskap, barneprostitusjon, barnepornografi og systematisk nekting av utdanning? FN viser også til at mange barn blir drept. Er ikke det grunn til å ha en noe mer føre-var-holdning enn det representanten nå tar til orde for?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Det er rimelig å vurdere om man skal returnere barnefamilier til et land som er i en så usikker sikkerhetssituasjon som Afghanistan, og særlig til internflukt. Derfor har også FN satt opp veldig klare krav til hvordan det i så fall skal være. Jeg har gått inn i noen av disse sakene – og noen av dem har jo også blitt stoppet fordi det har vært rettshjelpsorganisasjoner som har fått utsatt og stanset utsendelsene, men i noen av sakene har denne såkalte kontakten og de trygge omgivelsene i Afghanistan bestått i at man har funnet et mobiltelefonnummer til en fjern slektning. Dette er mennesker som er returnert, som ikke har vært i Afghanistan på 20–30 år. Barn som ikke har vært i Afghanistan på mange år, blir returnert til områder de aldri har vært, og der det ikke finnes noen sikkerhet. Norske myndigheter har ikke undersøkt dette på en god nok og trygg nok måte, og det er vanskelig. Derfor valgte den forrige regjeringen ikke å returnere(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Det er ikke det SV har foreslått her i Stortinget. Vi har foreslått at vi skulle holde oss til den praksisen som tidligere regjeringer hadde, nemlig at man ikke benyttet returavtalen til Afghanistan for å returnere barnefamilier, fordi det var veldig utrygt der. FN advarte og stilte veldig klare krav, som jeg på ingen måte kan gå god for at norske myndigheter har undersøkt nøye nok. Det viser seg bl.a. at flere har blitt snudd på flyplassen og sendt tilbake igjen, og at flere har fått bli når rettshjelpsorganisasjoner har tatt tak i det. Afghanistan har også sjøl sagt at de ikke kan garantere for disse familiene. Og da er det barna det gjelder. Vi snakker nå om lengeværende barnefamilier. Det var disse barna som regjeringen var opptatt av å få ut av landet, for da fikk man høye returtall, men hvordan ser Keshvari at hensynet til disse barna er ivaretatt, når dette er en helt ny politikk(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Jeg er litt i tvil om hvordan representanten Kapur kan være så sikker på det. Derfor må jeg spørre representanten om han virkelig har gått gjennom disse sakene og sett på det faktiske innholdet i dem, og om han har sett om de i praksis faktisk oppfyller de kravene som FN har satt. Det er en realitet at flere av dem som har blitt hentet for uttransport, har blitt stoppet når de har fått hjelp fra bl.a. NOAS, fordi disse kravene ikke har vært oppfylt. Det er også slik at familier har blitt returnert fra flyplassen i Kabul nettopp fordi sikkerheten, som er en forutsetning som FN legger til grunn, ikke har vært på plass. Det handler ikke om et navn, eller at man har bodd et sted en eller annen gang, men at man faktisk har beskyttelse.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Hvem som eventuelt skal få behandlet sakene sine på nytt nå, og om hvorvidt det er farlig å returnere til et land, er to helt ulike spørsmål. Det har ingen sammenheng med risikoen ved å bli sendt til et land, det om man har vært lang eller kort tid i et annet land. Om man har oppholdt seg i Norge i fire år, i fem år eller i to måneder er ikke vesentlig for hvorvidt sikkerhetssituasjonen i Afghanistan er ivaretatt. Dersom man kan vise fram saker som gjennom behandlingen av f.eks. rettshjelpsorganisasjonen NOAS viser at de forutsetningene som representanten nå mener har ligget til grunn, ikke er der, er det da sånn at representanten og Høyre er villig til å se på praksis for dette på nytt? Jeg er ikke det minste i tvil om at man ikke i alle disse sakene har oppfylt de sikkerhetskravene som FN har stilt. Det er derfor forslaget fremmes.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Jeg forstår det, men samtidig sier representanten at man må forholde seg til fakta, og da må man faktisk undersøke fakta. Andre land som har gjort dette, har valgt ikke å returnere til Afghanistan. Det gjorde også den forrige regjeringen, nettopp fordi det er så vanskelig å være sikker. Det er en annen sak som hele veien har vært et ganske vondt og tungt ansvar for både den forrige og denne regjeringen, og det er saken om mulla Krekar. Der går norske myndigheter veldig grundig til verks for å vite at dette mennesket ikke utsettes for forfølgelse ved retur. Derfor får vedkommende bli, uten at noen av oss er spesielt lykkelig for det. Er det ikke rimelig at vi undersøker like nøye når vi sender barn til et veldig farlig land, som Afghanistan er, der egne myndigheter sier at de ikke er i stand til å ivareta beskyttelse?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
På dette området er det ingen forbedring med en ny regjering. På dette området er det en forverring med ny regjering, for dette er en praksis som den rød-grønne regjeringen ikke hadde. Kan representanten gi en begrunnelse for hvorfor det er tryggere å returnere barnefamilier til internflukt i Afghanistan nå enn det var for to år siden?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Da må jeg også spørre representanten om han er villig til å gå gjennom noen av de sakene som gjelder de familiene som er sendt ut. Mener han at sikkerheten er ivaretatt hvis det f.eks. dreier seg om at man har en fjern slektning som man har fått telefonkontakt med, og som har vist seg villig til å stille opp på flyplassen og møte deg når du kommer, men ikke noe mer? Faktum er jo at de fleste av disse barnefamiliene nå er på flukt igjen ut av Afghanistan – det var ingen sikkerhet der.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Det er nok riktig å si at det er én grunn til at regjeringen tar i bruk den muligheten som ligger i en avtale, og det er at man har hatt et overordnet ønske om å øke returtallene, uansett. Derfor har denne saken blitt satt på spissen, med det resultat at mange barnefamilier har blitt sendt tilbake til en situasjon som har vært så umulig at de har måttet legge ut på en ny flukt. Justisministeren må vel også – for å si det sånn – ha gjort seg noen tanker om hvorfor det ikke ble returnert barnefamilier til Afghanistan før han fikk ansvaret for dette området. Kan han nå si hva det er i situasjonen i Afghanistan som tilsier at det er sikrere nå enn før?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
Det var heller ikke det som var spørsmålet. Spørsmålet var: Hva er det i situasjonen i Afghanistan nå som gjør at statsråden mener at det er tryggere å returnere barnefamilier til Afghanistan nå enn det det var før, når advarslene øker, og alle som har kjennskap til det, og melder tilbake om det, sier at sikkerhetssituasjonen i Afghanistan er særlig forverret, særlig for dem som ikke har det som UNHCR forlanger og mener må være på plass, nemlig et nettverk som er villig til og i stand til å gi returnerte barnefamilier meningsfull støtte?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-30:
I et tidligere svar her innrømte ministeren at han ikke kunne være sikker på at noen av disse var returnert i strid med forutsetningene. Jeg skjønner at ministeren må svare at han stoler på utlendingsforvaltningen, men er det mulig for statsråden i hvert fall å kunne svare på hvorfor retningslinjene som UDI har for internflukt i Afghanistan, ikke forholder seg helt konkret til og helt svarer til de retningslinjene som UNHCR har? Det er ikke noen tvil om at UNHCRs retningslinjer for retur av barnefamilier til internflukt er strengere, nettopp fordi de forutsetter at det må være et nettverk der som er villig til og i stand til å gi meningsfylt støtte. Og det kan man vel ikke si har vært på plass når familier må flykte, som det første de gjør.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Det er mulig at etterpåklokskap er en eksakt vitenskap, men forsøk på historieforfalskning er definitivt ikke det. Det som er interessant å registrere, er at Arbeiderpartiet ikke vet hvilket bein de skal stå på i disse spørsmålene. Representanten hadde i sitt innlegg klare angrep – man hadde ikke gjort god nok jobb, all den tid det ikke lå noen forskrift på plass før disse fire partiene fant fram til det. Dernest sier representanten i sitt svar til representanten fra Høyre at prinsippet om at lover, regler og forskrifter gjelder inntil nye er på plass, er noe Arbeiderpartiet fortsatt mener. På hvilket grunnlag kritiserer da representanten at man ikke kom fram til denne forskriften før 8. desember, og at man har utvist barn? Alle de som da var utvist, var jo utvist basert på de lover, regler og forskrifter som gjaldt fram til da.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Når representanten hevder at forskriften kom for sent, lurer jeg på: for sent i forhold til hva? Når representanten slår fast at lover, regler og forskrifter gjelder inntil nye er på plass – ja, da gjelder de. Da er det ikke noe som er for tidlig eller for sent, det tar den tiden det tar før man kommer fram til det. Så på hvilken måte kan man slå fast at en forskrift kommer for sent, all den tid man har som prinsipp at lover, regler og forskrifter gjelder? Dernest er det litt underlig å være vitne til at Arbeiderpartiet er så indignert i en sak som i verste fall har ført til at man har ført den politikken de selv sto for, i noen flere måneder. Det henger jo ikke på greip med det engasjementet vi ser fra representanten på talerstolen i dag.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Jeg er veldig godt fornøyd med helheten i avtalen vi har fått og kombinasjonen av alle de innstramningene. Det er klart at på dette feltet henger ting veldig nøye sammen. Noe av det viktigste vi har fått til, er en todeling av mottaksstrukturen, der vi har integreringsmottak for dem som har fått opphold og skal være i Norge, og returmottak for dem som har fått avslag og skal ut av landet. Når det kommer til resultatene av disse innstramningene, ser vi det klart og tydelig allerede nå. I 2014 var det en økning av asylsøkere til Europa på 56 pst., mens Norge hadde en nedgang på 4 pst. Det viser at de påstandene som kom fra Arbeiderpartiet og fra alle andre før Fremskrittspartiet kom i regjering, nemlig at det er umulig å gjøre noe med asyltilstrømningen, det er kun avhengig av hva som foregår i verden rundt oss, stemmer ikke. Summen av alle disse innstramningene har gitt et resultat som gjør at vi kan få en mer bærekraftig innvandring framover.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Jeg har flere ganger framhevet de tingene som går på innstramning, som jeg er fornøyd med. Jeg kan nevne lukket asylmottak, som var en umulighet, og som justisminister Grete Faremo fra Arbeiderpartiet mente ville være brudd med FNs barnekonvensjon og det som verre var. Jeg kan nevne rekordmange uttransporteringer med et måltall på 10 100 i år. Jeg kan nevne 24 års aldersgrense. Jeg kan nevne økt underholdskrav. Jeg kan fortsette med hele listen. Det er derfor jeg sier at det er helheten som er viktig, og det er den som har gitt resultat. Når det kommer til å håndheve lover og regler, er jo det en helt klar forutsetning for at vi i framtiden ikke skal ha mennesker som har levd i limbo her. Kommer man til Norge, skal man bli behandlet med respekt, på en skikkelig, grundig og verdig måte og få vurdert beskyttelsesbehovet sitt. Og har man ikke beskyttelsesbehov, så krever vi den samme respekten tilbake. Derfor har vi retursentre, slik at mennesker, spesielt de med barn, kan returnere så raskt som overhodet mulig og gjenoppta livet sitt, og skolegang, mens de har noe å komme tilbake til, og ikke bli værende her i mange år, slik de ble under Arbeiderpartiet.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Jeg er ikke enig i noe av det representanten framførte her, for det er ikke riktig. De møtene som partilederne skal ha med justisministeren, går på oppfølging av den delen av avtalen som vi er enige om. Det innebærer verken at det blir innført noe hemmelig styre av Norge, eller at man skal låse noen inne eller sperre noen inne. Regjeringen har ikke den type behov. Men det er helt naturlig at man når man inngår avtaler med partier, og på områder som er svært krevende, har oppfølgingsmøter, at man har en dialog med hverandre, og at man har en dialog i forkant og i etterkant av nye forskrifter, lover og endringer, slik at det er i tråd med det man har blitt enig om. Så hva disse dialogmøtene skal gå ut på, er nok ikke i nærheten av så skummelt og skremmende som det representanten har oppfattet det som.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Premisset for spørsmålet, at Fremskrittspartiet aldri har brydd seg om noen i denne saken, tar jeg sterk avstand fra. Fremskrittspartiet har snarere tvert imot vært veldig opptatt av å øke respekten for asylinstituttet, for flyktningkonvensjonen, og det er derfor vi mener det er nødvendig med visse innstramninger. Det er derfor vi er opptatt av å returnere dem som ikke har krav på beskyttelse og opphold i Norge, for å kunne frigjøre ressurser til dem som er reelt forfulgte og trenger beskyttelse. De er det veldig mange av i verden. Så den delen er feil. Når det gjelder spørsmålet om den opprinnelige avtalen, framkommer det klart og tydelig på hvilke områder vi ønsket innstramninger. Det er ikke noe lureri fra Fremskrittspartiets side. De to viktigste oppmykningspunktene i den opprinnelige avtalen er engangsløsningen for lengeværende barn, som er gjennomført, og som samarbeidspartiene er fornøyd med, og det andre er forskriftsendringen om varig ordning. Begge er på plass. Det er ikke noe forsøk fra noen på å lure noen her. Til gjengjeld har vi fått mange innstramninger på andre punkter. Det er der innstramningene ligger, ikke i disse.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Jeg må gjenta mitt forrige svar, at det ligger et premiss her om at vi har forsøkt å lure noen. De problemstillingene som representanten Andersen tar opp, er litt av forklaringen på hvorfor det tok tid å få en forskrift på plass og en løsning på det. Det er klart at det må ut på høring – det tar sin tid. Hele poenget med høring er jo å få de tilbakemeldingene som er nødvendige fra fagorganisasjoner og andre. Dernest må man sette seg ned, basert på det man har fått av innspill på høringen, og se om man skal gjøre noen endringer, slik at det ivaretas i avtalen. Dersom det hadde vært noe forsøk på lureri, slik representanten fra SV nærmest fastslår, hadde vi aldri satt oss ned med folk. Hele grunnen til at det tok noe tid, var nettopp at man skulle få på plass alle disse tingene. Dernest synes jeg det er litt rart at vi som har fått til en løsning på dette, blir kritisert for at det tok noen måneder for lenge, all den tid representantens eget parti satt åtte år i en flertallsregjering uten å foreta seg noe som helst for disse barna.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Svaret på det er ja. Dersom barn risikerer å bli utsatt for noe av det grusomme representanten Andersen tar til orde for, tyder jo veldig mye på at de faktisk har et beskyttelsesbehov i Norge. Poenget er bare at de som blir returnert, har blitt vurdert. De to viktige prinsippene som må ligge til grunn for internflukt i Afghanistan, er at man har et nettverk, og at man har ressurser, slik at man kan klare seg når man kommer tilbake. Men hvis vi er i tvil om det, og hvis det er en fare for at barn kan bli utsatt for den type alvorlige forbrytelser, skal de selvfølgelig ikke sendes ut av Norge. Men det er noe annet enn å ha som forutsetning at alle som blir returnert til Afghanistan, blir utsatt for dette.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Grunnen til at vi er opptatt av returer, enten det er til Afghanistan eller til andre steder, redegjorde jeg for i mitt første innlegg, nemlig at det viktigste for å få opphold i Norge er beskyttelsesbehovet. Og når mennesker da har fått vurdert sine behov for beskyttelse – og det sa jeg også i et annet replikkordskifte: at det skal vi ta på det største alvor, vi skal behandle disse sakene grundig, med verdighet og respekt for mennesker som hevder seg forfulgt – og vi da kommer fram til at det ikke er et beskyttelsesbehov, er hovedregelen at man skal returnere tilbake. Det er helt riktig, som representanten sier, at FN har klare retningslinjer for hva som må ligge til grunn før man kan returnere folk tilbake til Afghanistan. Og ut fra den dokumentasjonen vi har fått i denne saken, holder regjeringen seg til disse anbefalingene, både fra UDI og fra FNs høykommissær for flyktninger, ved returer til Afghanistan. Den generelle tilnærmingen, virker det som, er at representanten fra SV mener at enhver som kommer fra Afghanistan(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Hensynet til disse barna er ivaretatt gjennom de kriteriene FNs høykommissær for flyktninger stiller for returer, og dernest den forsterkningen som har vært i tilleggsavtalen mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti og Venstre, for den vil jo også omhandle disse barna. Det er viktig å understreke. Dernest er det riktig, som representanten Andersen sier, at vi ikke har tatt til orde for at det skal være et generelt amnesti for mennesker som kommer fra Afghanistan. Men resultatet, og det har vi også tidligere vært inne på i dag, av ikke å håndheve retur til land det er mulig å returnere til, er jo at alle som kommer fra Afghanistan, vil få bli her, for i henhold til argumentasjonen til representanten Andersen er det slik at det er så farlig i Afghanistan på generelt grunnlag at ingen kan sendes tilbake dit. Og hva slags konsekvenser ville det ha fått for norsk og ikke minst europeisk asyl- og flyktningpolitikk hvis den type lemfeldig holdning til prinsipper og lover og regler skulle legges til grunn?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Min vurdering er at Norge har fått en handlekraftig regjering som har til hensikt å håndheve alle lover og regler på dette området, ikke bare dem som er til gode for at folk skal bli her. Det er helt klart at regjeringen, med Fremskrittspartiet i spissen, har brukt det handlingsrommet vi har, de åpningsrommene vi har, og vi jobber også aktivt for å få til enda flere returavtaler og bedre returavtaler med enda flere land, nettopp på grunn av det jeg var inne på i mitt opprinnelige innlegg: respekten for asylinstituttet. Grunnlaget for hele asylinstituttet er at de som trenger beskyttelse og en trygg havn, skal få det. De som ikke har behov for beskyttelse, må reise tilbake. Det er det prinsippet som nå blir håndhevet, og det er jeg veldig glad for.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Svaret på det er ja. Dessverre er ikke representanten fra Senterpartiet alene om å ha misforstått det, og det alle de som har misforstått og kommentert mitt innspill til vår redaksjonskomité har til felles, er at ingen av dem har lest innspillet mitt. Jeg har aldri tatt til orde for å avskaffe retten til å søke asyl, retten til å søke om beskyttelse. Det jeg har tatt til orde for i mitt innspill, er at vi organiserer asylordningen på en annen måte, nærmere tilknyttet FN og FNs høykommissær for flyktninger. Så dersom representanten fra Senterpartiet har fått et inntrykk av at jeg mener at vi skal avskaffe retten til å søke asyl, er det feil. Men det er en feil som jeg veldig lett kan tilgi, da representanten ikke er alene om det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Representanten Sivertsen sa at en var konsekvent – konsekvent rigid, muligens. Med interesse hørte jeg på replikkvekslingen mellom representanten Sivertsen og representanten Andersen om at etterpåklokskap er en eksakt vitenskap. Mitt spørsmål til representanten Sivertsen er følgende: Når en praktiserer det gamle regelverket, som på mange måter var Arbeiderpartiets ståsted, og samtidig kritiserer et regelverk som er mer liberalt, hva er representanten Sivertsen egentlig mest fornøyd med? Er han mest fornøyd med det som er på plass nå, eller hadde en ønsket at det fortsatt skulle være et mer rigid regelverk, som Arbeiderpartiet var med og utformet selv?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Det er riktig som representanten Sivertsen her peker på, at vi tok initiativ i to runder – med Helga Pedersen og ikke minst med Eirik Sivertsen – og vi skulle da komme tilbake. Men i mellomtiden, før vi fikk anledning til å komme tilbake, så hadde Eirik Sivertsen uttalt seg til media om at det ikke var noen aktuell problemstilling i politikkområdet å gjøre en ny vurdering av det. I rotunden her forteller den samme Sivertsen meg at dette intervjuet var gitt på forhånd, men det kunne altså ikke jeg vite. Og hvis det var så maktpåliggende for Arbeiderpartiet å komme oss i møte, så fantes det vel både telefon, mail og SMS, og det er til og med også mulig å prate med meg.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
På lik linje med representanten Toskedal, vil jeg si at det er klart at noen av innstrammingene, og som jeg også påpekte i mitt innlegg, definitivt ikke er ønsket politikk fra Venstre. Men vi prioriterte i vårt arbeid med dette at barn var det som var det viktigste å få på plass, og det fikk vi på plass, noe som kanskje også representanten Sivertsen kunne glede seg over, for dette er en langt rausere og mer liberal politikk enn det som representanten Sivertsen var med på da de var i regjering forrige gang. Så ser jeg at det åpnes for en rausere politikk på området fra Arbeiderpartiet i deres landsmøte, og jeg håper at det kanskje blir enden på visa, men per i dag står Arbeiderpartiet alene som det mest rigide partiet innenfor innvandringspolitikken.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Fra talerstolen i sted sa representanten Greni at det ikke var noen ny politikk som har betydning. For min del har det stor betydning, alle de barna som vi nå har fått på plass, og som kommer til oss. Jeg skjønner jo at representanten Greni tydeligvis mener at det på mange måter er uvesentlig, men det er definitivt ikke uvesentlig for et sosialliberalt parti som Venstre. Og Senterpartiet er vel ikke det partiet som har pushet på, selv om jeg så det var gode takter også i forbindelse med SVs forslag. Jeg må bare få lov til å si at de rundene er det nødvendig å komme tilbake til, og som representanten Toskedal sier, vi driver ikke saksbehandling fra denne talerstolen.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Jeg vet ikke om jeg må gjenta meg selv for tredje gang med det jeg startet med. Jeg sa også hva det var som var innstramningen som var en del av avtalen. Representanten Toskedal viste til at dette også må ses i forhold til internasjonal lov. Per i dag har vi ikke oversikt over hva som er status på det. Men jeg vil påpeke i tillegg det som representanten Greni påpekte fra talerstolen, at hun syntes det store gjennomslaget både med engangsløsningen og ikke minst det antallet barn som nå får opphold, var ubetydelig.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Dette gjelder avtalen, vi driver ikke budsjettbehandling. Men jeg skal gi honnør til SV for deres inngang på dette, for det er ingen tvil om at SV har bidratt sterkt til at vi gjennom dette dokumentet har på plass en avtale som vi mener går i rett retning. Så er det sånn at når man samarbeider, får man ikke bestandig gjennomslag for alt. Vi er ikke en del av regjeringen. Enten inngår vi en avtale, eller så inngår vi det ikke. Å dissentere – jeg vet ikke om det har brakt politikken så mye lenger. Det som definitivt har ført oss noen steg videre, er at dette er en vesentlig bedring i barnas situasjon, noe som jeg er helt sikker på at også SV gleder seg over.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Jeg har tidligere gitt honnør til SV og Karin Andersen, for det er ingen som betviler hjertelaget og å se det som ikke er bra i verden rundt oss. Det gjør definitivt representanten Karin Andersen. En refleksjon i denne saken som jeg kunne tenkt meg at representanten Karin Andersen hadde gjort seg over sin tidligere regjeringspartner Arbeiderpartiet, som nå på mange måter står tilbake som forsvarer av gjeldende og mer rigide forskrifter enn det vi har fått på plass nå: Tror representanten Andersen at det hadde vært mulig med det partiet som nå står igjen som det kanskje minst rause av alle innenfor asyl- og innvandringspolitikken, å få på plass en tilsvarende avtale?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Jeg hører hva representanten Andersen sier, at hun forholder seg til «det nye Arbeiderpartiet» i opposisjon. Så har jo noen av oss, ikke minst representanten Andersen, fulgt med i politikken over lang tid. Tror representanten Andersen virkelig at det er et hamskifte i det per i dag mest rigide partiet innenfor asyl- og innvandringspolitikken? Det har vært et landsmøte der det var tydelige signaler – jeg skal være klar på det – men er det et hamskifte? Føler SV seg beroliget av det, etter de åtte årene de har tapt kamper, som kanskje ikke helt har ført fram på dette feltet, som også pekt på i tidligere replikkveksling med hr. Sivertsen i dag? Føler representanten Andersen seg sikker på at dette i realiteten er hamskifte?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-04-30:
Venstre deler SVs engasjement på dette området. Det er viktig også å ta barnefaglige hensyn, som også representanten Geir S. Toskedal var innom. Det er dramatisk når familier blir sendt ut av landet, og de egentlig ønsker å starte et nytt liv i Norge. Derfor har Venstres viktigste ærend i asylpolitikken – gjennom vårt samarbeid med regjeringen – vært nettopp å sikre vilkårene for asylbarna, og da spesielt de som har vært her lenge, og som har opparbeidet tilknytning gjennom barnehage, skole, fritidsaktiviteter og nærmiljø. Som mange har vært innom: Situasjonen i Afghanistan er krevende. Etter mange tiår med krig er situasjonen i landet krevende. Det er riktig at situasjonen der har betydning for hvordan og eventuelt når man kan sende barnefamilier tilbake. Men det er ikke til å komme fra at det blir litt spesielt når de rød-grønne på mange måter skyver ansvaret over på den sittende regjeringen, når det faktisk var Stoltenberg-regjeringen som – få dager før den gikk av – åpnet for at man kunne returnere barnefamilier til Afghanistan. Jeg synes man også må ha med det i historiebeskrivelsen av dette. Det ble åpnet for det da, og den åpningen er der ennå. Jeg skjønner SVs utålmodighet, men det er ikke til å komme fra at SV også var en del av den regjeringen som nettopp åpnet for muligheten til å sende barnefamilier tilbake til Afghanistan, og som prioriterte å sende ut bl.a. de lengeværende. Det er riktig, som flere har påpekt, at ingen – meg bekjent – har blitt sendt tilbake i strid med UDIs anbefaling etter at den ankom Justis- og beredskapsdepartementet den 1. juli 2014. UDI viser også til at ingen barnefamilier ble returnert til Afghanistan i strid med UNHCRs anbefalinger i perioden 1. januar 2014 til 1. juli 2014. Jeg vil også si, som flere har gjort, at legitimiteten til asylinstituttet er viktig. Returavtaler er også en del av den legitimiteten. En viktig del av dette, som vi har fått på plass, er forskriftsendringen for de lengeværende asylbarna. Det er viktig at dette er forutsigbart. Som flere har vært inne på, stiller også internflukt store krav til vår saksbehandling, og det krever også at vi har god informasjon om landet. Så krevende som dette terrenget i Afghanistan er, er det selvfølgelig mer krevende enn mange andre plasser. Og når det ikke minst er såpass store mangler når det gjelder det vi kan kalle infrastruktur, stiller det også store krav. Det er klart at dette er krevende, og jeg vil prise det at SV har satt dette på dagsordenen, for jeg synes det er viktig. Vi, fra Venstres side, har nå vært med og bidratt til å få på plass ordninger som jeg mener er bedre. Jeg hører at representanten Karin Andersen mener at dette er status quo eller til det verre, men jeg vil da minne representanten Andersen om at det faktisk var regjeringen Stoltenberg som åpnet for dette noen få uker før den gikk av.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Det er slik at når vi har satt et eksakt antall år, er det et resultat av de forhandlingene som har pågått. I den sammenheng er vi i Kristelig Folkeparti fornøyd med at det som er nevnt som fire og et halvt år, er kommet ned til fire år. Det synes vi er positivt. Men selvsagt mener vi at det å sette en eksakt grense gjør at dette ikke er noen politisk seier for noen, for det blir mange triste saker når det blir satt en grense, som vi gjerne kunne ønsket var satt enda lavere. Jeg forutsetter at praksis rundt dette blir gjennomført på en human måte, som ivaretar ved særlige tilfeller.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Kristelig Folkeparti stiller seg bak avtalen, det gjør vi. Men det er bare deler av avtalen som vi har kjempet for. Slik vil det alltid være når et lite parti i møte med de store skal få igjennom sine saker. Da er vi fornøyd med det vi har fått til. Så er det slik at de som fikk igjennom sine saker, tydeligvis har spilt det ut. Vi har fått gjennomslag for andre ting som vi synes er viktige, varige ordninger som går på rettssikkerhet, som går på kvalitet, og som gjør at også frivillige organisasjoner kan være med å hjelpe til. Så det er mange ting som vi har fått igjennom, men som vi ikke har solgt ut, nettopp på grunn av det jeg sa i den forrige saken. Dette er ikke en stor seier, for her er det mange som ikke får bli, og det er bekymringsfullt. Men dette er en bedring i rett retning, slik jeg ser det.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Det er et godt spørsmål, og det er en vanskelig sak. Når det er redusert fra tolv til seks måneder, er det klart at det får konsekvenser. Men før det blir innført, må det godkjennes om det er mulig å gjennomføre den innstramningen i henhold til internasjonale konvensjoner som Norge er forpliktet til. Det er det første. Det andre er at vi nå har jevnlige møter i samarbeid med regjeringen der vi gjennomgår disse detaljene. Avtalene skal evalueres etter ett år, og vi vil følge nøye med i utviklingen nettopp i den saken som representanten peker på.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Jeg kan berolige SV med at vi gjør så godt vi kan ut ifra juridisk kompetanse og ut ifra våre moralske føringer som vi prøver å holde høyt – dette med menneskeverd i sentrum. Da prøver vi å finne ut om konsekvensene så godt vi kan når vi inngår avtaler. Det er derfor vi har fått den passusen som jeg nevnte i det forrige replikkordskiftet, at vi vil evaluere dette fortløpende, og etter ett år vil vi evaluere hele ordningen. Det er en del av avtalen med regjeringen. Den er vi fornøyd med å ha fått på plass. Så kan jeg minne om at det er klart dette er et vanskelig landskap å gå ut i når vi vet at tre av fire nordmenn har stemt på partier som vil ha en stram innvandringspolitikk. Vi deler det synet langt på vei, men vårt fokus har vært på de lengeboende asylbarna ved inngåelsen av disse avtalene, og vi vil følge den saken veldig nøye. Det kan jeg love SV og håper på et godt samarbeid om det.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Jeg takker først av alt representanten Andersen for at hun ser det bidraget som Kristelig Folkeparti og Venstre har kommet med. Så vil jeg replisere til SV at de er et tydelig opposisjonsparti, og de har de sikkert vært også i den rød-grønne perioden. Ikke alltid beskjedne, men de setter tydelig fingeren på saker som krever ettertanke, spesielt på dette området. Det foreligger en melding som heter Barn på flukt, som er fra rød-grønn periode. Da vil jeg stille et litt hypotetisk spørsmål: Tror representanten Andersen at vi hadde oppnådd det samme som vi har oppnådd nå dersom den rød-grønne regjeringen hadde fortsatt?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Det kan jeg ikke, men jeg må forholde meg til det myndighetene sier og til FNs flyktningkommisær, som ikke fraråder retur. Men jeg stiller meg bak de kravene til vilkår som jeg nevnte med at de må ha et nettverk, det må være selvforsørgelse, og det må være ressurser nok til at de kan leve på en respektfull måte i dette landet. Det har jeg tillit til at myndighetene undersøker før de blir sendt ut. Som jeg har sagt, er barn særlig viktige og at det blir tatt barnefaglige hensyn i disse sakene, så jeg forutsetter at det blir gjort. Som saken har vist – takket være SVs forslag – ser det heller ikke ut til at det er foretatt slike utsendelser.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-04-30:
Jeg forutsetter at hvis representanten eller andre har opplysninger som er så viktige at de kan påvirke situasjonen, så må de orientere myndighetene om dette. Ifølge de rapportene vi får fra myndighetene, er dette innenfor det som kan gjøres innen dette området. Men som jeg sa i avslutningen av mitt innlegg: Kristelig Folkeparti anbefaler ikke retur av barnefamilier til Afghanistan.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
I den første inngåtte tilleggsavtalen til samarbeidsavtalen mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti og Venstre heter det at forskriftsendringen om lengeværende barn skal baseres på at dette omfatter barn som har oppholdt seg i Norge i fire og et halvt år. I den nye tilleggsavtalen er definisjonen av «lengeværende barn» satt til fire år. Hva er begrunnelsen for denne forskjellen? Mener representanten Toskedal at det er rett å bruke et eksakt antall år og måneder for å definere den tilknytningen unger har til landet, og som vi skal ivareta gjennom denne avtalen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Avtalen som gir rett til ny behandling av disse sakene som omfatter unger som har oppholdt seg i Norge i mer enn fire år, har en motytelse i form av innstramning i regelverket for å framsette krav om familiegjenforening. Det vil òg kunne omfatte mange unger, som Kristelig Folkeparti sier er hovedprioritet i dette arbeidet for liberalisering av asylpolitikken. Har Kristelig Folkeparti oversikt over hva slags konsekvenser innstramningen i regelverket for familiegjenforening vil få for unger, og hvor mange unger kan bli rammet av denne innstramningen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
I den nylig inngåtte avtalen mellom samarbeidspartiene og regjeringen er det et eget avsnitt om barns rettssikkerhet. Det heter bl.a. at det skal inntas en presisering i dialogen med POD om oppnåelse av måltall for uttransportering, og jeg siterer: «Det er viktig å sikre at måltallene nås, men departementet forutsetter naturligvis at grunnleggende menneskelige hensyn ivaretas i etatens arbeid også med disse sakene.» Denne presiseringen leser jeg som en kritikk av Justisdepartementet og utlendingsmyndighetene i deres bestrebelse på å nå måltall for uttransportering gjennom å velge ut de svakeste lengeværende barna, som er enklest å uttransportere. Er representanten enig med meg i det?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Kan representanten Kapur da forklare meg hvorfor dette avsnittet ble tatt inn i den nye avtalen: «Det er viktig å sikre at måltallene nås, men departementet forutsetter naturligvis at grunnleggende menneskelige hensyn ivaretas i etatens arbeid også med disse sakene.» Betyr ikke det at det i avtalen nettopp er presisert at det ikke ble praktisert i forkant av den avtalen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Jeg mener å ha registrert at Fremskrittspartiets syn er at etablering av en mindretallsregjering har styrket demokratiet gjennom at politiske prosesser har blitt mer åpne, og at Stortingets rolle har blitt styrket. I den nye asylavtalen mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre er det avtalt en ordning med faste møter mellom partilederne i samarbeidspartiene og ansvarlig statsråd for asyl- og innvandringspolitikken. Det mest spesielle ved denne ordningen er at det også åpnes for deltagelse fra regjeringens embetsverk i disse møtene. Betyr det at samarbeidspartiene skal lukkes inn i lukkede rom sammen med regjeringens embetsverk for å finne løsninger på konfliktsaker i asyl- og innvandringspolitikken? Jeg kan vanskelig se at dette er et ledd i en mer demokratisk og åpen beslutningsprosess mellom regjering og storting. Er representanten enig med meg i det?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Da må jeg til slutt få lov å ta opp Senterpartiets forslag i saken.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Jeg vil stille det samme spørsmålet som jeg stilte til representanten fra Kristelig Folkeparti, for avtalen som er inngått, har jo en motytelse i form av innstramming i regelverket for å framsette krav om familiegjenforening. Det vil også kunne omfatte mange unger, som Venstre sier er hovedprioritet i deres arbeid for å liberalisere asylpolitikken. Har Venstre noen oversikt over hvor mange unger dette gjelder, og hvilke konsekvenser dette vil ha for dem? Svaret fra Kristelig Folkeparti kunne tolkes slik at de håpet at dette var i strid med internasjonale avtaler, og at de ikke har gjort noen vurdering av det før det er avklart. Deler Venstre også det synet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Da prøver jeg igjen, for representanten var ikke innom spørsmålet mitt i svaret. Spørsmålet er rett og slett: Er det noen som har noen oversikt over konsekvensen den innstramningen som ligger i regelverket for familiegjenforening, kan ha for unger, eller er det slik at også Venstre håper på at dette er i strid med internasjonale avtaler og derfor ikke vil bli iverksatt?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Regjeringen har etter hvert utviklet et omfattende avtaleverk med Kristelig Folkeparti og Venstre om asyl- og innvandringsfeltet. Tilleggsavtalen som ble inngått denne måneden, er kjent som et tillegg til samarbeidsavtalen mellom regjeringen og støttepartiene. Så registrerer vi at det er uenighet om de motytelsene Kristelig Folkeparti og Venstre måtte betale for å få støtte for sine krav om ny behandling av saker som gjelder lengeværende barn. Det gjelder både konsekvensene for endret frist for krav om familiegjenforening og midler til oppfølging av utlendingsloven. Om det siste skal det utarbeides en egen forskrift om grunnlaget for å sende ut personer som er gitt opphold, hvis forholdene i hjemlandet er endret over tid. Statsministeren var her og redegjorde før i dag, og jeg oppfattet at hun var skeptisk til langvarige midlertidige oppholdstillatelser. Det er en skepsis jeg deler. Mener statsråden at en ny praksis på dette området vil åpne for hjemsendelse av mange? Og vil ikke en slik praksis bety store vansker for integreringsarbeidet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
I komitéinnstillingen vises det til kontroll- og konstitusjonskomiteens kontrollsak om retur av barnefamilier til Afghanistan. Som kjent var det dagens regjering som startet uttransportering av barnefamilier til Afghanistan, og begrunnet det med at det åpnet seg en mulighet for slike returer. I kontrollkomiteens innstilling – Innst. 214 S for 2014–2015 – heter det: «Komiteens flertall(…) har merket seg at afghanske myndigheter 2. mars 2015 ba norske myndigheter om å slutte med tvangsreturer av barnefamilier til Afghanistan. Sammenholdt med protestene høsten 2014 og vinteren 2014/2015 styrker dette inntrykket av at norske myndigheter tok sjansen på kraftig å øke uttransportene til Afghanistan, snarere enn at det ble en åpning på afghansk side.» (…) Hva er representanten Keshvaris vurdering av dette utsagnet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Hvis jeg ikke har misforstått representanten Keshvari, har jeg gjennom media fått inntrykk av at representanten er opptatt av at vi ikke lenger skal ta imot flyktninger som søker asyl i Norge, og at vi da kun skal forholde oss til kvoteflyktninger. Har jeg misforstått, eller er det sånn at Fremskrittspartiet mener at vi nå helst skal prøve å gå bort fra asylinstituttet – at vi ikke skal forholde oss til asylsøkere, men at vi skal konsentrere oss om å ta imot kvoteflyktninger som FN fordeler?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
I en fellesmerknad fra regjeringspartiene og samarbeidspartiene viser de til samarbeidsavtalen mellom partiene og til formuleringen «at utlendingsmyndighetene i større grad vektlegger hensynet til hva som er barnefaglig forsvarlig». Jeg forstår denne merknaden – og innlegget – slik at partiene mener at retur av barnefamilier til internflukt i Afghanistan har vært forsvarlig. Hvilken betydning mener representanten Kapur at UNHCRs vurderinger, henvisning til internflukt og afghanske myndigheters anmodning om å slutte med tvangsretur av barnefamilier skal ha i forståelsen av hva det er som er «barnefaglig forsvarlig»?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
I justisministerens brev til kommunal- og forvaltningskomiteen av 18. februar gjøres det et vesentlig poeng av at UDI og UNHCR har forskjellig forståelse av hva deres advarsel mot henvisning til internflukt representerer. Begge er enig i at barnefamilier må ha et tilstrekkelig nettverk for å etablere seg. UDI sier i tillegg at de kan returnere dersom de har tilstrekkelige ressurser til å etablere seg. Statsråden var også inne på det i innlegget. Kan statsråden utdype hvorfor dette er et viktig poeng og si noe om hvordan han vurderer dette i forhold til afghanske myndigheters anmodning om å slutte med tvangsretur av barnefamilier?