trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-11:
Jeg skal bare kort si noen ord om hvorfor vi ikke støtter forslaget. Det er rett og slett fordi at da vi laget Soria Moria-erklæringen, trakk vi fram mange næringer som vi sa vi skulle prioritere ved å lage egne meldinger for og trekke dem fram på forskjellige andre måter. Det betyr på ingen som helst måte at vi ikke mener at byggenæringen er viktig, men vi følger Soria Moria-erklæringen i vår regjeringsperiode disse fire årene, og så får vi komme tilbake igjen etter valget med en ny runde på forskjellige områder. Det som er viktig å si om byggenæringen, er at er det en næring som har fått føle at vi har en regjering som har villet føre en aktiv politikk, så er det nettopp byggenæringen. Vi har gjennomført veldig mye i dialog med byggenæringen, som har utviklet næringen, sørget for at byggenæringen ikke opplever nedgangstider, og vi har støttet de seriøse delene av byggenæringen. Det er nok å nevne at vi i disse svingende konjunkturtider har sørget for å putte inn mye penger, bl.a. gjennom Husbanken, som har vært viktig for byggenæringen. Hadde det vært opp til Høyres og Fremskrittspartiets programmer i forrige periode, hadde vi ikke hatt Husbanken som en motkonjunkturbank å bruke i disse tider. Vi har sørget for å innføre nye byggeforskrifter i samarbeid med byggenæringen, som nettopp har sørget for at vår byggenæring er en av dem som beveger seg veldig sterkt og i riktig retning når det gjelder miljø og klima. Vi har sørget for nye regelverk rundt planlovgivningen, som er viktige for at byggenæringen skal få forutsigbarhet og langsiktighet i forhold til planloven. I forbindelse med krisepakken har vi også lagt fram tiltak knyttet til avskrivningssatser for investeringer som er gjort i år, som har vært viktige. Vi har også tatt grep for å støtte opp under den seriøse delen av byggenæringen gjennom vår politikk for allmenngjøring av tariffavtaler, ved å følge opp at man skal ha skikkelige lønns- og arbeidsvilkår i byggenæringen, noe som nettopp er viktig for å sørge for at useriøse ryker ut, og at de seriøse klarer seg godt i konkurranse med andre. Så byggenæringen har vi alle, både finanskomiteen, næringskomiteen og boligkomiteen osv., hele tiden hatt et tett og godt samarbeid med, for å sørge for å fremme det beste for byggenæringen som næring og i forhold til langsiktighet og stabilitet. Derfor sier vi at byggenæringen er en bra næring og en viktig næring for Norge, men vi har ikke valgt å gå inn for en egen stortingsmelding for byggenæringen i denne omgang. Vi støtter ikke opposisjonens forslag, rett og slett fordi vi mener at det ikke er nødvendig.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2009-06-11:
Som beboer i Oslo- og Akershus-området er jeg glad for at man nå har kommet i gang med Oslopakke 3. Jeg tror at den viktigste årsaken til at vi har fått Regjeringen på linje, er den tverrpolitiske enigheten Oslopakken hviler på. Jeg har merket meg at Regjeringen har levert i Nasjonal transportplan, og i en egen proposisjon om Oslopakke 3, og jeg er glad for innstillingen fra komiteen. Det er først gang det står i Nasjonal transportplan at det vil skje en utbygging av E18. Når jeg tok ordet, var det fordi jeg satt på kontoret og hørte et innlegg fra Jan Tore Sanner, som påstod at Regjeringen og samferdselsministeren dro beina etter seg når det gjelder utbyggingen av E18. Og det sier altså en representant fra området – Jan Tore Sanner, som i valgkampen i 2001 lovte at ny E18 ville komme i neste stortingsperiode bare Høyre kom i regjering. Det ble ikke en millimeter mer E18 i løpet av den borgerlige regjeringsperioden, verken i ord eller i handling. Det var ingen som var i tvil om at det var en del usikkerhet knyttet til planene rundt prosjektene i pakken, og at man sannsynligvis måtte ta en runde etter at det var kvalitetssikret, og at man måtte ta en diskusjon om porteføljen. Men poenget her er følgende: Det ble nedsatt en lokal styringsgruppe som skulle komme med innspill til hvordan man eventuelt skulle endre rekkefølgen i prosjektene, men det skulle skje etter en omforent holdning blant dem som var blitt enige om pakken i utgangspunktet. Så jeg må si at den største faren for framdriften i Oslopakke 3, er hvis Høyre skal fortsette å valgkampposisjonere seg og ikke forholde seg til at man her fortsatt må prøve å holde på den lokale enigheten politisk både i Oslo og i Akershus.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-06-11:
God kommunikasjon er ein avgjerande føresetnad for eit oppegåande og pulserande næringsliv. Difor gjekk næringsliv, kommunar og fylkeskommunar saman i ein felles dugnad, eit felles lyft, for mange år sidan og laga flyplassen på Stord. Seinare har dei same aktørane teke ansvar gong på gong for å halda liv i denne flyplassen. Det har vore frustrasjon, det har vore usikkerheit om framtida, men dei har halde det gåande, og det har skapt ein heilt annan situasjon, ein annan tryggleik, at det no ligg inne 12 mill. kr årleg garantert i statsbudsjettet kvart år til denne flyplassen. Men det ligg likevel ei usikkerheit der, for me veit at ein kan ikkje garantera årlege løyvingar på statsbudsjettet – vips så kan dei vera vekk. Difor har Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre gått saman om eit forslag om statleg overtaking av flyplassen på Stord. Det ville gjeve ein heilt annan tryggleik. Det ville gjeve ei trygg landing for denne viktige flyplassen, som er av enorm og uvurderleg betydning for næringslivet i heile Sunnhordland, og det hadde Sunnhordland-industrien fortent.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-11:
I innstillinga hevdar Framstegspartiet at kriser ofte ryddar opp i økonomien. Dei gir grunnlag for at nye idear blir skapte, og at ny vekst kan springe ut av ein slik situasjon. Oppgåva til politikarane skal vere å elske fram optimisme, ikkje legge hindringar i vegen for nyskaping. Slik må vi forstå bodskapen frå Framstegspartiets folk i finanskomiteen. Meiner representanten Leirstein at det verkeleg vil vere både taktfullt og tilrådeleg å følgje denne oppskrifta, og dermed la marknaden rydde opp i den økonomiske krisa som vi no opplever internasjonalt?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-11:
La meg aller først minne replikanten om at Fremskrittspartiet har sluttet seg til de tiltakspakkene som Regjeringen har presentert for Stortinget, tiltakspakker som man altså har fått enstemmig tilslutning til i denne sal. Men det må være lov å se også mulighetene i krisetider. Vi vet at opp gjennom historien har veldig mange av de store selskapene og mange av de dyktige gründerne – også her i Norge – unnfanget ideer i krisetider. I krisetider frigjøres det bl.a. mye arbeidskraft. Dette gjelder personer som kan få andre typer arbeidsoppgaver i andre typer firmaer, og således bidra til en positiv utvikling i andre deler av næringslivet enn de som blir rammet i krisetider. Det er også viktig at statsledere verden over – også i Norge – ikke forsterker en krise ved å snakke krisen enda verre enn den faktisk er. Derfor har Fremskrittspartiet gjennom merknader vist til at det er viktig at vi også ser mulighetene i en krisesituasjon. Men – som jeg sa innledningsvis – vi er også med på at staten skal legge fram en del tiltakspakker og en del tiltak. Og det har vi sluttet oss til i denne sal.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-11:
Det Fremskrittspartiet har sagt, er at vi ikke nødvendigvis trenger flere reguleringer, men at man ser på om man kan forbedre de reguleringene vi allerede har. Jeg registrerte at representanten Bergo var enig i det utsagnet – og da er vi vel ganske enige. Det er ikke i forbindelse med denne meldingen man legger fram vurderinger av reguleringene på finansmarkedet. Men vi vet jo at Regjeringen fortløpende har kommet med en rekke saker til Stortinget, og hvor vi har foretatt slike vurderinger. Det vil være helt naturlig for oss å følge opp fortløpende når vi får saker, ikke minst når vi også får en ordentlig tilbakemelding om tilstanden etter bankpakke I og bankpakke II, om det er aktuelt å se på om man kan forbedre noen av dagens reguleringer. Jeg forstår det slik at vi er ganske enige om nivået på disse reguleringene. Det har vel også framkommet gjennom stemmegivningen i denne salen, hvor både Fremskrittspartiet og SV – og alle de andre partiene – stort sett har stemt for de reguleringene vi pr. dags dato har.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-06-11:
Bodskapen til representanten Holmås var at vi må få meir styring, meir regulering og meir sosialisme – så vil alt gå bra. Det var ikkje så veldig mykje konkret som kom fram no, bortsett frå at ein må ha høgare rente – og det er vel for så vidt uproblematisk for representanten Holmås, som eg har sett har bunde låna sine. Men eg kunne godt tenkje meg å få ei konkretisering av kva for reguleringar det er representanten Holmås ønskjer, i tillegg til at ein må få høgare rente. Kunne du nemnt eit par av desse reguleringane som representanten Holmås meiner er nødvendige for å unngå finanskrise for framtida og kanskje unngå nedgangstider? Det hadde det vore svært interessant å få greie på.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-11:
Jeg trenger ikke spørre om hva den tredje tingen er, for det er fastrente. Men tilbake til fastrente: Representanten Holmås er en svoren tilhenger av det. Jeg har skjønt at til og med SV, med Holmås i spissen, vil gå så langt som til å gi ekstra skattefradrag til dem som har fastrente. Det er ikke hver dag man går inn for personskatteletter i SV. Så jeg lurte rett og slett på hvordan det går med Regjeringen og SVs arbeid for å gi incitamenter, slik at flere velger fastrente.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-11:
I den høringen komiteen hadde i forbindelse med kredittmeldingen, sa sentralbanksjefen – i forbindelse med dette som også finansministeren var inne på – om situasjonen for Bedrifts-Norge med hensyn til å få lån. Han sa følgende: «Jeg uttrykte også en viss skuffelse over at bankene fortsatt driver og strammer til, men vi har et håp om at dette stabiliserer seg utover våren og sommeren.» Mitt spørsmål til finansministeren er om hun også føler en viss skuffelse over måten bankene har opptrådt på overfor Bedrifts-Norge når det gjelder å gi lån til det man må kunne kalle normal forretningsdrift.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-06-11:
Hvis representanten Holmås hadde lyttet til hva Høyre sier i rentedebatter, hadde han hørt at vi snakker om finanspolitikkens ansvar for renten. Den blir aldri suspendert. Den må de som styrer, bære ansvaret for. Jeg skjønner representantens behov for kraftige utfall både mot markedsøkonomi og annet, for hans saksordfører og kollega Reidar Sandal legger an en helt annen tone. Jeg finner heller ikke dette igjen i merknadene. Jeg vil gjerne stille det samme spørsmålet som representanten Lund Bergo stilte til Fremskrittspartiet: Hvilke konkrete reguleringer er det SV ser for seg, og som man foreslår i denne innstillingen? I motsetning til Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, som foreslår en del motsykliske tiltak, ser vi ingenting av det fra regjeringspartiene. Hva er de konkrete forslagene fra SV?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-11:
Det er vel slik, tror jeg vi kan si, at lånemarkedet for personkunder fungerer rimelig normalt, men at vi har utfordringer når det gjelder næringslivet. Det er helt riktig. Jeg er enig i det sentralbanksjefen sier. Jeg tror bare vi må være nøye med å nyansere bildet hver gang vi får enkelte eksempler presentert for oss, og det gjør sikkert både medlemmer i finanskomiteen og jeg selv til stadighet. Men det er jo i bankenes egeninteresse gjennom sin lovgiving å bidra på en slik måte at ikke deres egne kunder rammes unødig av finanskrisen. Hvis mangel på lån og muligheter til å finansiere nye virksomheter, eller for dyre lån, er med på f.eks. å øke antall konkurser, så er ikke bankene uberørt av det. Tvert imot, da går bankene også på betydelig større tap enn det de ellers ville fått. Så min oppfordring til bankene er at de tenker langsiktig, og at de også tenker på at deres egen håndtering av næringslivskunder har betydning for hva slags tap de kan få i framtiden.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-11:
Jeg skal ikke forlenge debatten noe særlig. Saksordføreren redegjorde for det som er opposisjonens syn i saken, og det gjorde hun på en god måte. Nå er det jo sånn at byggenæringen vel er den næringen som først opplever virkninger når det er økonomiske svingninger. Det gjelder ikke bare i den krisesituasjonen som man er inne i nå, man har også opplevd det tidligere. Så er det sånn at det mange ganger blir fremmet en stortingsmelding i perioden. Vi har nettopp, i dag, behandlet Nasjonal transportplan, som kommer én gang i perioden. Man har også andre typer meldinger som kommer med jevne mellomrom, som meldingen om rikets miljøtilstand og en del andre. Jeg synes det på mange måter er ganske merkelig at det ikke er et samlet storting som vil ha en slik stortingsmelding, rett og slett fordi det er svingninger i bransjen, og det også er store etterslep i offentlige bygg. Bare innenfor kommunesektoren skal man investere for 100 milliarder kr de neste ti årene. Innenfor skole er det 65 milliarder kr, og når det gjelder offentlige sykehus, er investeringsbehovet 7 milliarder kr hvert eneste år. At man ikke har en mer bevisst strategi fra Regjeringen i så måte, synes jeg er litt forunderlig, og det er også litt forunderlig at regjeringspartiene ikke kan støtte oss i denne saken. Men det er jo blitt en tradisjon, dessverre, at samtlige forslag som opposisjonen fremmer, stemmer regjeringspartiene ned. Det synes jeg er trist, for jeg tror også denne næringen har behov for å kunne få litt mer oppmerksomhet og litt mer stabile og forutsigbare tiltak innenfor offentlig sektor. Til slutt vil jeg ta opp forslaget som Fremskrittspartiet har i innstillingen sammen med Venstre.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-04-27:
– og vi kommer tilbake med mer senere.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-04-27:
Jeg har nok en gang lyst til å takke komiteen for et utmerket samarbeid. Denne saken henger sammen med den proposisjonen som Stortinget behandlet for bare noen minutter siden, og bakenfor den ligger det store tverrpolitiske kirkeforliket. For å få gjennomført det valget som skal gjennomføres til høsten, er det nødvendig med en hjemmel for forsøket. I høringen som komiteen har avholdt om denne saken, har det vært en enstemmig tilslutning til det lovforslaget som ligger til behandling. Det er imidlertid ett område hvor det har vært en viss uenighet, og det er nødvendigheten av at departementet skal være nødt til å godkjenne de reglene som Kirkemøtet velger å vedta for valget. Der har Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre et alternativt forslag, der en ikke er avhengig av departementets godkjenning, men at en legger til grunn det vedtak Kirkemøtet fatter for valgordningen. Det henger sammen med at departementets hovedbegrunnelse for å ha denne godkjenningsmuligheten skal være av økonomisk art. For Fremskrittspartiets vedkommende er det rimelig klart at det er Stortinget som er bevilgende myndighet, og Kirken må uansett i de vedtak de fatter, forholde seg til de økonomiske rammene som Stortinget til enhver tid vedtar. I høringen gav Kirkerådet uttrykk for at de legger til grunn at departementet ikke blander seg inn i Kirkemøtets vedtak, selv om det i hjemmelen gis rom eller mulighet for det. Opposisjonen er ikke like trygg som Kirkerådet, og det er derfor dette forslaget ligger her. Samtidig mener i hvert fall Fremskrittspartiet at mindretallsforslaget samsvarer mye bedre med det som vil være fremtidens kirkeordning, hvor den statlige styring og kontroll over Kirken vil være betydelig redusert. Det er et område som er tatt opp i proposisjonen som ikke har direkte sammenheng med selve lovforslaget, men som knytter seg til en debatt i offentligheten som har pågått en stund, nemlig Kirkens ønske om å styrke presesfunksjonen. Det er i den sammenheng lagt opp til fra Kirkens side at de ønsker å opprette et tolvte bispeembete som skal håndtere presesordningen, og på den måten styrke den kirkelige ledelse og kontakten med offentlige myndigheter. I høringen ble det klart at veldig mye er uavklart når det gjelder forholdene rundt den tolvte biskopen. Vi hørte også at bispedømmerådet var ute og sa at deres støtte til den tolvte biskopen var avhengig av hvor den tolvte biskopen skulle lokaliseres, og at det hadde vært en rekke ulike forhold som hadde vært gjenstand for debatt. Derfor er det veldig bra at en enstemmig komité er enig om at hele dette spørsmålet skal reises inn for Stortinget og legges frem som egen sak. Jeg tror det er trygt å si at det er tverrpolitisk enighet om at Kirkens ønske om en styrket presesfunksjon har veldig god gjenklang i dette hus. Jeg vil med dette ta opp mindretallsforslaget og samtidig gjøre oppmerksom på at samtlige partier vil støtte innstillingen til slutt, om enn noen da subsidiært.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2009-04-27:
Saksordfører Anundsen har lagt fram saken på en god og grei måte, og jeg skal derfor i det lengste forsøke å unngå å repetere altfor mye av det som allerede er sagt. I den anledning kan jeg bare vise til Ot.prp. nr. 34 for 2008–2009 og selvfølgelig innstillingen fra komiteen. Komiteen har som sagt stort sett vært enig i alt når det gjelder denne saken. Det er jo bra, ikke minst for Den norske kirke som dermed vet at Stortinget står bak det arbeidet som nå skal gjøres i Kirken. Hele saken dreier seg om en viktig del av den politiske avtalen som alle partiene på Stortinget skrev under i fjor vår. Den avtalen dreide seg om utviklingen av forholdet mellom staten og Den norske kirke, og den delen jeg sikter til i denne avtalen, dreier seg om demokratiutviklingen. I dette ligger det bl.a. hvordan en skal legge til rette for kirkevalget som skal avholdes til høsten. Vi vet at det har vært gjort forskjellige forsøk og tiltak tidligere for å få opp valgdeltakelsen, både ved valgene i 2001, 2005 og 2007. Da dreide det seg om forskjellige informasjonstiltak, valgkort, forholdstallsvalg, osv. Selv om forsøkene har vært gjort og erfaringene fra disse har blitt trukket, trengs det nå en ny forsøkshjemmel i kirkeloven fordi forsøkene denne gangen også handler om en ny sammensetning av bispedømmerådet og Kirkemøtet. Når det gjelder presesfunksjonen i Bispemøtet, har ikke komiteen endelig konkludert her, i hvert fall ikke i denne komitébehandlingen. Vi har merket oss at Bakkevig-utvalget mener at presesfunksjonen bør styrkes, og at dette utvalget tok til orde for opprettelsen av et tolvte bispeembete. Bispemøtet har i sitt høringssvar til Bakkevig-utvalgets innstilling sagt at de støtter utvalget når det gjelder forslaget om å styrke presesfunksjonen. Bispemøtet har også i eget vedtak bedt om at det opprettes et tolvte bispeembete. På vegne av flertallet støtter vi det å styrke presesfunksjonen og å opprette et tolvte bispeembete. Vi er kjent med at det fortsatt gjenstår uløste problemstillinger som f.eks. valgordning, spørsmål om eget bispedømme for preses og ikke minst stedsplassering. Vi ser derfor fram til at Regjeringen framlegger en egen sak for Stortinget hvor disse problemstillingene blir avklart. Med dette støttes innstillingen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-27:
Jeg vil også her først bare gi tilslutning til det saksordføreren – og for så vidt også de andre talerne – har sagt, at dette er en sak hvor det er stor enighet, med unntak av det ene forslaget som representanten Anders Anundsen tok opp på vegne av Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre. Det er ikke grunn til å knytte så veldig mange kommentarer til så mye annet enn akkurat presesfunksjonen, fordi jeg oppfatter at det fra statsrådens og departementets side er en vilje til å gjøre noe for å styrke presesfunksjonen. Det har vært et tydelig og uttrykt ønske både i den høringa komiteen hadde i forbindelse med behandlinga av saken, og et tydelig ønske fra Bispemøtet og fra Kirkemøtet. Begrunnelsene for en styrket presesfunksjon er jo mange, og jeg skal ikke gå inn i disse her. Men det er bare all grunn til å slå fast, i hvert fall fra Høyres side, en støtte til Kirkens ønske om en styrket presesfunksjon. Det vil jo da bli framlagt en egen sak for Stortinget om dette, og det er derfor ikke noen større diskusjon om den nærmere innretninga av en styrket presesfunksjon eller et tolvte bispeembete i dag. Men jeg vil bare få uttrykke fra Høyres side at vi deler det syn Kirken har på nødvendigheten av å styrke presesfunksjonen. Det er en krevende funksjon, og man har vel kanskje sett opp gjennom de siste åra et stadig tydeligere behov for en styrking, all den tid Kirken forventes å være mer til stede både i folks liv og i den generelle samfunnsutviklinga, og at det derfor også er viktig med en styrket presesfunksjon. Men det har også vært viktig for Høyre å signalisere gjennom behandlinga i komiteen at når vi nå får en løsere tilknytning mellom stat og kirke, er det også naturlig at det er Kirken sjøl som bidrar til en utforming av de nærmere reglene om hvordan denne presesfunksjonen skal utøves.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2009-04-27:
Det gjelder det som de fleste har stanset opp ved, nemlig presesfunksjonen. Slik komiteen sier det, er jo alle enige om at presesfunksjonen bør styrkes, slik Kirken sjøl også sier det. Bispemøtet har jo også i eget vedtak bedt om at det opprettes et tolvte bispedømme. Senterpartiet har avholdt sitt landsmøte for noen uker siden og vedtatt programmet for neste stortingsperiode. I dette programmet, under kirke, står det at Trondheim skal være kirkehovedstad. Det slår Senterpartiet fast. Så er spørsmålet hva en legger i dette at Trondheim skal være kirkehovedstad. Men jeg synes det er viktig å si fra denne talerstolen at det har Senterpartiet sagt på sitt landsmøte og i programmet for neste periode, og at det vil være bestemmende for Senterpartiet i forhold til hvordan vi vurderer dette med presesfunksjonen og det tolvte bispedømme. Jeg har lyst til å si – som også Dagrun Eriksen sa – at Senterpartiet selvfølgelig også vil lytte til hva Kirken sier, men det er jo viktig å understreke at avgjørelsen om dette faktisk skal tas her i Stortinget.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-27:
Venstre står bak innstillingen, for i hovedsak er det den lovmessige oppfølgingen av statskirkeforliket fra i fjor, som vi har uttrykt glede over og tilfredshet med, som her får sin praktiske oppfølging. Vi står sammen med Høyre og Fremskrittspartiet om en del av saken, men vi vil, som vi har uttrykt, sammen med de to partiene stemme subsidiært for innstillingen. Når det så gjelder den saken som er blitt en sak i saken, nemlig presesfunksjonen, vil jeg bare si følgende: Venstre støtter den tanken at vi skal få et tolvte bispeembete, og vi støtter den tanken at vi skal styrke presesfunksjonen. Men vi er også av den oppfatning at det er veldig mye som ikke er avklart i saken, og derfor ser vi også fram til at Stortinget får en sak som viser hvilke modeller vi skal arbeide etter.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-04-27:
Det stemmer.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-04-27:
Statsråden var inne på dette med kompensasjon til de bønder som blir pålagt beitenekt. I loven forutsettes det at dette skal være en bevilgningsstyrt ordning. Kan statsråden her og nå bekrefte at de bønder som blir pålagt beitenekt, får full erstatning – ja eller nei?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-04-27:
Under komiteens høring ble det skapt et inntrykk av at Regjeringen har arbeidet med forslag om å innføre et såkalt kompetansekrav til sportsfiskere. Det har mange stilt spørsmål ved, om det er hensiktsmessig i et land som Norge. Statsråden har på spørsmål fra komiteen svart følgende: «Regjeringen har ingen konkrete planer om å innføre et krav om formell kompetanse for sportsfiskere tilsvarende jegerprøve for jegere.» Kan statsråden bekrefte at det er helt uaktuelt i hans statsrådstid å komme med et slikt forslag?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-04-27:
La meg først si at Fremskrittspartiet støtter fullt opp om de synspunkter som representanten Ballo nettopp holdt frem om situasjonen i reindriftsnæringen. Det er en helt uakseptabel situasjon. Dette er noe som Fremskrittspartiet også påpeker hvert år i merknader i forbindelse med reindriftsoppgjøret. Regjeringen skiller jo mellom dyrevelferd for ville dyr og dyrevelferd for tamme dyr. Man skal pålegge en bonde som har buskapen sin ute i rovdyrutsatte områder, å ta dyrene sine ned fra beite når det er stor rovdyrfare. Men man har ikke skrevet noe om dyrevelferden for ville dyr – rådyr, elg, reinsdyr – som også blir utsatt for de samme skadene. Det er et paradoks. Det andre vi kan utlede av denne debatten er at Senterpartiet nå har kapitulert helt i rovdyrpolitikken. Det har kommet veldig tydelig frem under denne debatten. Det at Senterpartiet i det hele tatt går inn for at man kan pålegge beitenekt, viser at man har akseptert at man skal ha den rovdyrbestanden som vi nå har, og antakeligvis større. Man har blitt med på å ta ut ordet «rovdyr» av § 24. Men hvilken betydning får det når man sier at det ikke skal ha noen betydning? Det er det man sier, som representanten Tord Lien riktig påpekte. Statsråden kan heller ikke svare konkret på om man vil gi full erstatning eller ikke. Han overlater det spørsmålet til Miljøverndepartementet. Og da vet vi hva som blir prioriteringene. Det blir jo ikke næringsutøvernes interesser som blir satt i høysetet i et næringsfiendtlig departement som Miljøverndepartementet. Spørsmålet om lovfesting av dyrevernnemndene er et viktig spørsmål. Jeg tror det er en riktig vei å gå. Men vi får et betydelig antall henvendelser om at dyrevernnemndene trenger høyere kompetanse, og et mindretall, bestående av opposisjonspartiene, har gått inn for at dyrevernnemndene skal være representert både med lekmannskompetanse og med veterinærkompetanse. Jeg tror det er viktig at vi får inn veterinærkompetanse i dyrevernnemndene, slik at faglige interesser blir ivaretatt ved inspeksjoner bl.a.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-04-27:
I Trønder-Avisa 25. mars foreslår Senterpartiet «kraftig rovdyr-reduksjon». I samme artikkel svarer Arbeiderpartiet og SV at de avviser økt uttak. I Nationen 2. april sier også statsråd Solheim at det ikke er snakk om «kvotefylling etter jervejakta». Vi vet at flere fra Senterpartiet, både her i Stortinget og også statssekretæren, har vært ute og sagt at det er ønskelig med kvotefylling når det gjelder nedfelling av jerv. Er statsråden bekvem med at bøndene nå mest sannsynlig ikke vil få full rovdyrserstatning, og at dette skal være bevilgningsstyrt – noe som er heller usikkert? Og syns statsråden det er riktig at det skal gå på bekostning av bøndene at man ikke har klart å ta ut nok rovdyr?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-04-27:
Det var ikke til å unngå: Det var fristende å svare Sande på utfordringen når det gjelder Høyres vilje til å redusere antall rovdyr. Vi ønsker en gjennomgang av loven slik den er i dag, og å evaluere den. Vi har heller ikke gått ut i media land og strand rundt og sagt at vi vil redusere, slik som Senterpartiet har gjort. Og vi sitter heller ikke i regjering i dag og har anledning til å gjøre viktige grep, slik som Senterpartiet har anledning til å gjøre, men som bare sier det i media framfor å gjøre det. Det er noe helt annet. Det er en fortvilet situasjon for bøndene i dag, når de skal gå framtiden i møte uten å vite om de får refundert tap på grunn av rovdyr, nettopp fordi Senterpartiet ikke gjør den jobben de skal i regjering.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-27:
Stadig vekk fra denne talerstolen er det flere av oss som har pekt på at Norge er verdens beste land å bo i. Da tenker vi vel hovedsakelig på at det er verdens beste land å bo i for folk. I dag behandler vi dyrenes ve og vel, og jeg tror det er viktig å ha en ambisjon om at Norge skal være verdens beste land å bo i også for dyrene. Derfor er det bra at vi har understreket dette med dyrs egenverdi. Dyr er absolutt til nytte for oss, enten det er førerhunder, hester eller husdyr som brukes til matproduksjon. Men det er opplagt at også dyr har en egenverdi, derfor er vi glade for at man igjen har påpekt det så tydelig fra Stortinget. Vi må hele tida ha en ambisjon om at dyrene skal ha det optimalt fra de blir født, til de er avlivet. Det må vi streve etter hele tida. Jeg mener den loven som vi behandler i dag, absolutt er et steg i rett retning. Vi er ikke helt i mål, det er fortsatt områder der vi må jobbe med forbedring, og der det også er politisk uenighet om hvordan vi skal forbedre ting – apropos dette med pelsdyrnæringa. Men dette er absolutt et steg i rett retning for at vi skal få forhold for dyrene som er så bra som mulig. Mange har stilt spørsmål om det er en motsetning mellom det å ha optimal dyrevelferd og det å ha en effektiv matproduksjon. Jeg tror at i konkurransen om kundene framover er en av de tingene som blir lagt merke til, om man kan dokumentere at man har god dyrevelferd. Kundene er naturligvis opptatt av at man skal ha trygg mat, være sikker på at man ikke blir sjuk av det man putter i munnen. Men jeg tror kundene også er opptatt av at dyrene som man kjøper produkter fra, har hatt det så bra som mulig i den tida de var husdyr, og at man kan føle at det ikke har skjedd noe urimelig. Et annet område som ble diskutert en del i komiteen, var dette med dyrs sosiale behov. Jeg tror at dyr absolutt har sosiale behov. Den som har hatt dyr sjøl – og det er vel de fleste av oss, for egen del har jeg hatt hund i hvert fall, og en del andre, mindre, kjæledyr – vet at dyrene har sosiale behov. Jeg mener at vi ikke skal undervurdere det. Det er viktig at det også legges til rette for at dyr kan omgås andre dyr, og at dyr kan omgås mennesker, slik at de har et liv som er så bra som mulig. For eksempel har vi i komiteen diskutert dette med hest en del: Skal en hest kunne stå alene på båsen dag etter dag etter dag? Nei, det er ikke naturlig for en hest å stå på båsen dag etter dag. Hesten skal være sammen med andre hester eller sammen med andre, tilsvarende, dyr, slik at den opplever at f.eks. et sosialt behov blir tilfredsstilt. For hunder ser vi at det er likeens. Det er helt unaturlig for en hund at den ikke er sammen med hunder, andre dyr eller mennesker. Derfor er jeg veldig glad for at dette med sosiale behov er understreket. Dyr skal ha det godt, i likhet med oss mennesker. Norge skal være verdens beste land å bo i både for dyr og for folk.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-04-27:
Ja, dei to førre replikkane har gått på dette med beitenekt og erstatning. Eg vil vera på det same området, men med ei litt anna tilnærming. Eg trur på både Stortinget og Regjeringa sin intensjon om full kompensasjon for beitenekt, men med andre erstatningsordningar viser det seg at det på vegen ut til dei det gjeld, skjer nokre endringar, og så vert i grunnen ikkje denne kompensasjonen slik som han eigentleg skulle ha vore. Så eg vil vinkla det litt annleis – for dette er jo ei fullmaktslov med vide fullmakter til Mattilsynet. Kristeleg Folkeparti er veldig bekymra for at den fullmakta som er gjeve i § 30 første ledd, òg skal brukast altfor lettvint til beitenekt. Me skulle eigentleg ønskja at beitenekt ikkje var teken med i denne fullmaktslovgjevinga, at det hang så høgt at det var andre måtar å vinkla dette på. Ser statsråden desse problemstillingane, og vil han gripa fatt i dette for på ein måte å redusera moglegheita som Mattilsynet har til å innføra beitenekt?
Erling Sande (Senterpartiet), 2009-04-27:
Representanten Tord Lien minner oss på rovviltforliket. Det er korrekt at Framstegspartiet i lag med Senterpartiet var motstandar av rovviltforliket, men i motsetjing til Framstegspartiet har vi i Senterpartiet teke inn over oss at det er eit solid fleirtal for forliket, både i Stortinget og i Regjeringa. Og gjennom vårt regjeringssamarbeid har vi fått gjennomslag for viktige grep som etter vårt syn bringar rovviltpolitikken i rett retning. Så til Høgre, for representanten Røbekk Nørve går òg i sitt innlegg til angrep på Senterpartiet og viser til eit Dokument nr. 8-forslag frå Høgre som blei behandla her i denne sal. Det einaste som stod igjen frå den debatten, og som var heilt tydeleg og klart etter at fleire av Høgre sine representantar hadde hatt ordet, var at Høgre ikkje var villig til å endre bestandstala i rovviltpolitikken. Ein vil ha ei evaluering, men ein er ikkje villig til å gjere endringar i bestandstala dersom evalueringa viser at belastninga som følgje av rovvilt er for stor i enkelte område. Det blir å kaste blår i auga på folk som lever i rovviltutsette område. Det er òg verdt å minne representanten Røbekk Nørve på at den gongen rovviltforliket blei framforhandla, ville Høgre ha betydeleg fleire rovdyr enn det som blei resultatet etter behandlinga her i Stortinget. Så hadde det vore opp til partiet Høgre, hadde vi hatt fleire rovdyr, kanskje opp mot 50 fleire bjørnar, og det hadde vore ei endå større belastning for dei som både lever og driv næring i rovviltutsette område.
May Britt Vihovde (Venstre), 2009-04-27:
Eg har lyst til å vinkla dette over på ei anna problemstilling. Som eg sa i innlegget, er vi i Venstre skuffa over at Regjeringa no i jordbruksoppgjeret utsette kravet om lausdrift. Under behandlinga av St.meld. nr. 12 for 2002–2003 blei det klart at Framstegspartiet og Senterpartiet hadde merknader om at dei ønskte å utsetja denne omlegginga – ikkje til 2024, men ti år seinare, nemleg til 2034. Det eg har lyst til å spørja statsråden om, gjeld denne tida. For i ein marknad der ein snakkar om dyrevelferd og skal marknadsføra produkta sine, synest ikkje statsråden det er vel lenge å venta til 2024 – det er berre 15 år til? Kor lenge har Regjeringa tenkt å venta?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-04-27:
Jeg er enig i at avsatte midler til kompensasjon ikke skal være begrensende for hvorvidt dyreeier får den kompensasjonen han eller hun har krav på ifølge forskrifter som regulerer det. Dette løses da enkelt ved å avsette tilstrekkelige midler i budsjettet. Dersom avsatte midler ikke strekker til, vil det likevel være statens ansvar å oppfylle sine forpliktelser i henhold til forskriften som regulerer dette. Regjeringen satser på bortimot en tredobling av Miljøverndepartementets budsjett til forebyggende og konfliktdempende tiltak, så det er etter min mening lagt et godt grunnlag for at det svært sjelden blir bruk for denne paragrafen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-04-27:
Til representanten Røbekk Nørve vil jeg bare understreke det samme som jeg sa i mitt tidligere svar til representanten Kielland Asmyhr: Det er nødvendig å sette av tilstrekkelige bevilgninger, slik at en får en reell erstatning. Når det gjelder spørsmålet om rovdyrpress i år og de diskusjonene som har foregått i de angjeldende avisene, Trønder-Avisa og Nationen, vil jeg bare vise til at dette er Miljøverndepartementets ansvar. Jeg har gitt klare signaler til miljøvernministeren om hvordan vi skal videreføre arbeidet for å redusere rovdyrpresset på beitebestander både når det gjelder rein og sau. Det går bl.a. på at en bør ta ut inntil bestandsmålet som jakta har gitt. Det jobber en nå med i Miljøverndepartementet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-04-27:
Ja, jeg ser at dette er vanskelige avveininger. Jeg ser at det er utfordringer for både Mattilsynet og dyreeier i situasjoner som oppstår hvis det blir et alvorlig sterkt rovdyrpress på beitebestander. Men for det første har jeg lyst til å understreke at det er ingen endring i lovverket når vi nå fastslår på nytt at dyreholder har ansvar for dyrevelferden også i rovdyrutsatte områder. Så vi følger opp rettstilstanden i henhold til Høyesterett i Rendalsdommen. Når det gjelder Mattilsynets inngripen – i de tilfeller det eventuelt kommer til en slik situasjon at det blir nødvendig – ligger det klare, tunge krav til Mattilsynet om dokumentasjon av utfordringene før de foretar en slik inngripen og fatter vedtak. Da er det erstatning som følges opp av det.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-04-27:
Jeg vil understreke at jeg tror ikke det er noen forskjell mellom dyrevelferden i et vanlig løsdriftsfjøs kontra dyrevelferden i et vanlig båsfjøs, for å ta det utgangspunktet. Jeg tror at bøndene og gårdbrukerne som driver i disse fjøsene, i det hele tatt er veldig opptatt av dyrevelferden. Så det går an å ha god dyrevelferd i båsfjøsene. Når det gjelder vedtaket om å endre på den siste fristen for innføring av løsdrift, mener jeg den er fornuftig, sett i forhold til en balansegang mellom økonomi og dyrevelferd og ikke minst til de mulighetene norske bønder har til å foreta de investeringene som er nødvendige. Det settes av betydelige midler til investeringer i landbruket, men vi ser at det hele tiden har vært for lite i forhold til behovet. Her mener jeg vi har funnet en god tilpasning til balansegangen mellom dyrenes behov og økonomien i landbruket.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-04-27:
Jeg må bare understreke at jeg er en veldig ivrig sportsfisker selv, og jeg er opptatt av at det tilrettelegges for at ungdom og eldre skal ha mulighet til å drive sportsfiske. Det er en viktig rekreasjon. Jeg kjenner ikke til noe arbeid med å stille slike krav til sportsfiskere, og jeg har heller ikke til hensikt å innføre slike krav.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-04-27:
Det har kommet noen innspill som jeg har lyst til å svare på i den avsluttende delen av debatten. Når det gjelder representanten Tord Liens innlegg, er jeg helt uenig i at de fullmakter Mattilsynet har nå, undergraver de todelte målsettingene som en har når det gjelder forholdet mellom rovdyr og beitedyr. Den utvidede forskriftsretten som det har vært snakket om, er heller ikke noe problem. Det som er utgangspunktet, er at Mattilsynet har en rett og en plikt til å vurdere beitenekt hvis det skjer alvorlige brudd på dyrevelferden. Det er en alvorlig sak, som de er nødt til å ta tak i og har rett til å gjøre nå og framover, slik de også har hatt tidligere. Så her er det ingen endring i regelverket. På sett og vis er det Rendalsdommen som legger premissene for hvorledes det skal tolkes. En har også fått den erstatningsordningen som noen her kritiserer. Det er en ny erstatningsordning, som ingen tidligere har lagt inn. Det har denne regjeringen lagt inn. Når det gjelder representanten Ballos innlegg om forholdet mellom dyrevelferd for – kall det – tamme dyr i landbruket kontra dyrevelferden i Finnmark, vil jeg understreke at jeg synes Ballos innlegg er noe unyansert, i den forstand at det faktisk har skjedd en del framskritt når det gjelder denne situasjonen i den siste tiden, etter at vi fikk en ny reindriftslov. Det er slik at en nå gjennom virkemiddelbruken i reindriftsavtalen og gjennom det rammeverket som reindrifta i Finnmark har å forholde seg til, har et ansvar for å bygge ned til en bærekraftig bestand i de ulike områdene. Og det har faktisk skjedd i noen områder, men ikke i alle. Så vi prøver gjennom de virkemidlene vi har nå gjennom reindriftsavtalen, å få til en utvikling som er positiv og i den retning som representanten Ballo påpeker. Så til slutt til representanten Hans Frode Kielland Asmyhr. Når det gjelder spørsmålet om erstatning, som Asmyhr sier at jeg har rømt unna eller ikke tar ansvar for, vil jeg bare understreke at kompensasjonsregelverket fastsettes ikke i Miljøverndepartementet. Det skal fastsettes i Landbruks- og matdepartementet. Så det skal jeg ta fullt ansvar for når vi utvikler det. Det som jeg snakket om i mitt innlegg, var selvsagt det som er faktasituasjonen, at det er Miljøverndepartementet som har ansvar for å bestemme om rovdyr skal tas ut eller ikke. Det kan ikke jeg gå inn på. For øvrig mener jeg den dyrevelferdsloven som nå vedtas, gir en god ramme for videre arbeid på dette området for å sikre dyrevelferd både for ville og tamme dyr.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-27:
Jeg skal ikke uttrykke noen uenighet i forhold til den innstillingen som foreligger. Det virker som om komiteen har gjort et godt og grundig arbeid. Flere har belyst nødvendigheten av å ivareta dyrevelferden, at dyr har en egen verdi i seg selv. Det er godt å høre. Jeg tror at mange med meg reagerer veldig sterkt når vi ser bilder i avisene eller på fjernsyn der dyr lider, f.eks. ved at en buskap går tapt på båsen fordi bonden har vært syk eller på andre måter har vanskjøttet dyrene sine. Jeg ser også at det er knyttet strafferammer til det, der man kan påvise svikt eller skyld. Det som jeg samtidig reagerer på, er at mens man betrakter en gårdbruker rimeligvis som en som må ta ansvar for det antallet dyr han har på båsen – man kan ikke ha flere dyr enn det man er i stand til å skjøtte – ser vi at i Finnmark i forbindelse med reindriften har man fra statlig hold i alle år akseptert at det er langt flere dyr enn det er beitegrunnlag for. Finnmarks befolkning ser gang på gang omfattende dyretragedier knyttet til reindriften, uten at det får noen som helst rettslige konsekvenser. Det paradoksale er jo at staten er inne med tilskuddsordninger knyttet til kalving, og man er inne med erstatning ved tap. Hvis man tar tapstallene fra næringen på alvor, oppgir man bare i Finnmark et tap på 50 000 dyr i året. Det man får erstattet, er et langt lavere tall. Men det er helt akseptert i den næringen at man oppgir at mellom halvparten og en tredjedel av alle de dyrene man er satt til å forvalte og ha et ansvar for, forsvinner i løpet av ett eneste år, og staten reagerer ikke på andre måter på det enn at man erstatter deler av tapet. Man bruker altså ikke noen former for strafferettslige metoder eller reduserer tilskudd eller på andre måter setter søkelys på at dette er et dyrehold som over tid ikke kan forsvares. Jeg må nok si at det framstår som et stort paradoks. Jeg har selv hatt to interpellasjoner om reindriften og fått nokså likelydende svar fra næringsministeren, med års mellomrom. Jeg kommer i denne vårsesjonen til å ha en tredje interpellasjon om det samme temaet, rett og slett fordi det ikke har endret seg nevneverdig i det hele tatt i løpet av de tolv årene som jeg har sittet på Stortinget. Jeg vil gjerne stille næringsministeren følgende spørsmål: Hva er grunnen til at man betrakter reindriften på en så forskjellig måte fra annet husdyrhold, at man ikke i de enkelte tilfellene, eller i alle fall i helt marginal grad, ansvarliggjør den enkelte som har altfor mange dyr i forhold til det det er beitegrunnlag for? Hva kan grunnen være til at staten også er inne med tilskudd for å understøtte den typen mislighold over tid, i stedet for at man tar i bruk virkemidler som gjør at man får reintallet ned på det nivået som er bærekraftig?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-19:
På vegne av representantene Per Sandberg, Ib Thomsen, Tord Lien og meg selv er det en glede å legge frem forslag om nødvendige lovendringer slik at Statens vegvesen og andre statlige aktører må betale saksbehandlingsgebyr på linje med private aktører.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-19:
På vegne av representantene Siv Jensen, Åge Starheim, Ib Thomsen og meg selv har jeg gleden av å fremsette et forslag om å styrke arbeidsgivers styringsrett til uniform og bekledning samt forhindre etablering av særrettigheter for særskilte grupper.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-02-19:
Jeg takker samferdselsminister Navarsete for svaret, og vil bare understreke at jeg i utgangspunktet ikke har forutsetning for å kunne vite når de ulike uttalelser ble gitt. De er referert i NRK Nordland og i Harstad Tidende i dag, knyttet opp mot min interpellasjon. Min reaksjon på morgenen i dag var at jeg oppfattet dette som et svar på min interpellasjon. Jeg skjønner nå på det ministeren sier, at det ikke er det. Det tar jeg selvfølgelig til etterretning og håper at vi kan ha en konstruktiv debatt utover akkurat det. Så vil jeg allikevel spørre Navarsete om hun står ved de uttalelsene som hun er referert på etter fylkesårsmøtet i Nordland Senterparti, der NRK skriver følgende: «– Trafikken mellom Bergen og Kirkenes må drives lønnsomt, sier samferdselsminister Liv Signe Navarsete(Sp) (Sp) Det siste forundrer meg litt, for Landsdelsutvalget for Nord-Norge representerer tre fylkeskommuner som ennå ikke har tatt sine avgjørelser. I alle de tre fylkeskommunene er denne saken høyaktuell nå på det første møtet på nyåret, som stort sett er i februar måned for alle de tre nordnorske fylkeskommunene. Jeg håper jo at ministeren vil lytte til de signalene som kommer derfra. Videre fikk jeg ikke noe svar på om Regjeringen vil legge opp til at vi får en proposisjon før dette legges ut på anbud – som den forrige regjeringen gjorde. Når det blir store endringer i tilbudet, vil jeg mene at det bør være en sak som blir debattert i Stortinget. Så vil jeg også mene at Stortinget i forrige runde viste seg sitt ansvar bevisst og tok en selvstendig avgjørelse. Jeg var personlig ordfører for saken. Det endte opp i at et samlet storting gikk inn for det hurtigrutetilbudet som vi har i dag, etter et sterkt engasjement i salen. Jeg håper at vi fortsatt skal kunne ha det engasjementet her, og så får vi se hvor vi ender til slutt. For Kristelig Folkeparti er det uhyre viktig, som jeg understreket i innledningen min, at man ikke kutter i seilingsmønsteret om vinteren, særlig med tanke på at resultatet av det vil bli at fiskeindustrien i veldig stor grad vil flytte godset fra sjø til vei. Det er stikk imot det som er gitt av signaler ellers når det gjelder å ta vare på miljøet framover.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-02-19:
Jeg vil takke for engasjementet fra hver enkelt representant som har vært oppe og gitt uttrykk for sitt syn på hurtigruta. Det man kan konstatere etter at samtlige partier har vært representert her, er at det er et sterkt engasjement i Stortinget for å ta vare på hurtigruta og det seilingsmønsteret som vi har i dag, og legge til rette for en bærekraftig utvikling av hurtigrutekonseptet framover. Det er jeg selv veldig glad for. Så bare noen korte kommentarer til bl.a. Bendiks H. Arnesen, som brukte første delen av innlegget sitt til å gi uttrykk for forundring over min kritikk. Min kritikk kom i den fasen da Regjeringen satt på gjerdet og Hurtigruten sleit. Det tok svært lang tid, det gikk tregt før departement og statsråd var på banen, og vi kunne faktisk ha opplevd at Hurtigruten hadde gått konkurs før de endelige tiltakene kom. Men da tiltakene kom, var de veldig bra, og det har jeg skrytt av, både kompensasjonen for NOx-avgiften på 125 mill. kr og det at man har lagt til rette for at man skal berge konseptet nå framover til man får avgjort en ny anbudsrunde. Det er veldig bra. Så konstaterer jeg som sagt at det har vært en rimelig samstemt melodi gjennom hele debatten her at vi ønsker å ta vare på konseptet. Jeg er veldig glad for ministerens klare svar når det gjelder at vi skal få saken til Stortinget før anbudspapirene går ut. Da kan det jo være interessant å spørre hva slags tidsperspektiv det er på det, om man regner med å komme med det slik at vi får sjansen til å behandle det før Stortinget går fra hverandre før sommerferien. Helt til slutt utfordrer jeg ministeren på om de uttalelsene som er gitt til pressen i forbindelse med Senterpartiets landsmøte, er Senterpartiets og eventuelt ministerens standpunkt i utgangspunktet, når man går inn i den avsluttende fasen. Det betyr, så vidt jeg kan skjønne, et betydelig kutt i vinterhalvåret.