Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 1999-05-12:
Jeg deler bekymringen som representanten Danielsen gir uttrykk for når det gjelder forekomsten av vold i skolemiljøet. Trygge forhold på skolen er en vesentlig forutsetning for et godt læringsmiljø. Derfor er også en rekke tiltak som har bekjempelse av vold og mobbing som mål, allerede iverksatt. Denne innsatsen følger Regjeringen opp, ikke minst gjennom tverretatlige samarbeidstiltak. Det er særlig viktig at innsatsen mot vold og annen kriminalitet samordnes både lokalt og sentralt. Dette gjelder også tiltak mot voldsbruk i skolemiljøene. Alle elevene går gjennom grunnskolen. Det er derfor en sentral arena for påvirkning og oppdragelse av barn og unge. Imidlertid er de fleste elevene der under den kriminelle lavalder. Strafferettslige virkemidler vil i så måte bare ha begrenset anvendelse. Vesentlig i vår sammenheng er det omfattende tverretatlige samarbeidet som gjennomføres ved at politiet sammen med skolemyndighetene og barnevernet følger opp vanskelige elever gjennom ulike tiltak, som bl.a. koordinerte ordninger. Justisdepartementet har i samarbeid med Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet gjennomført et prøveprosjekt med skolemekling. Dette prosjektet har gitt meget gode resultater, slik at man nå fortsetter med tiltaket. Høsten 1998 ble en egen prosjektleder engasjert for å bistå grunnskolene med å innføre skolemekling. Man er nå i full gang med opplæringen av nøkkelpersonell i fylkene. I skolemeklingen møtes skolene og konfliktrådene i et utviklende samarbeid. Meklingen gir elevene ferdigheter i kommunikasjon, konfliktløsing og konflikthåndtering på et tidlig stadium, og er således et godt virkemiddel for gjennom forebygging å bekjempe utviklingen av voldelige konflikter og voldshandlinger. Oslo politidistrikt gjennomfører også en ordning med at politifolk besøker skolene for å informere om lov og rett. Mange skoler har sin faste polititjenestemann som kan kontaktes når det oppstår konflikter og vold som lærerne ikke kan håndtere selv. Ved en videregående skole der det tidligere var mange voldsepisoder, er det opprettet en fast politipost. Det har allerede gitt positive resultater. Behovet for å opprettholde ordningen vurderes fortløpende. Politimesteren i Oslo legger vekt på at i alt politiarbeid skal man i første rekke tenke forebyggende, dvs. på hvordan man kan hindre at kriminelle handlinger skjer, og hvilke situasjoner som man må unngå for å minimalisere sjansen for lovbrudd. En slik tenkemåte har et helhetsperspektiv og virker grensesettende, bl.a. gjennom holdningsskapende arbeid. Det er ikke noe unntak for skolene i denne sammenheng. Sentralt i dette arbeidet står bekymringssamtalene med barn som har forøvet lovbrudd, som bl.a. trusler, vold og mobbing i skolene. Også i lovgivningssammenheng arbeides det med forbedringer. Straffeloven § 352 a hjemler forbud mot å bære kniv eller liknende skarp gjenstand på offentlig sted. Jeg mener at det er grunn til å anta at et slikt forbud vil virke forebyggende og hemmende på tilbøyeligheten til å ta med seg kniv, også til skolen. Politiloven § 7 gir politiet hjemmel for å ta farlige gjenstander i forvaring for å avverge eller stanse lovbrudd, og etter § 10 i samme lov kan politiet visitere person som fjernes, anholdes eller innbringes, for å søke etter våpen eller andre farlige gjenstander. Jeg vil i denne forbindelsen peke på at departementet nå arbeider med en odelstingsproposisjon, der det foreslås en ny § 10 a i politiloven. Lovforslaget går ut på at politiet på offentlig sted, i situasjoner eller på steder, hvor vold erfaringsmessig lett utøves, kan visitere en person, når det er grunn til å undersøke om personen er i besittelse av våpen. Etter min oppfatning vil forslaget kunne virke forebyggende når det gjelder bæring av kniv generelt. Avslutningsvis vil jeg fremheve betydningen av at vi må ha en samordnet innsats for å forebygge og bekjempe volden, også på skolen. Et bredt engasjement fra offentlige etater og frivillige lag og foreninger er en forutsetning for å nå målene.