Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-06-02:
Hvilken kompetanse trenger lærerne i framtidens skole? Hvilken kunnskap og hvilke erfaringer er det viktig at lærerstudentene har med seg i bagasjen når de forlater lærerstudiet og skal ut i den virkelige verden og inn i klasserommene og gjøre et viktig arbeid blant barn og unge? For å svare på det burde vi først kanskje sagt noe om hva skolen skal være – om innholdet i skolen og om hvilken kompetanse elevene i framtidens skole skal ha. Da må vi se på skolens formålsparagraf og på den øvrige delen av læreplanverket som Stortinget nå skal legge føringer for gjennom behandlingen av stortingsmeldingen som har til formål å fornye Kunnskapsløftet. Da hadde det kanskje vært fornuftig å lande den prosessen først og si noe om innholdet i framtidens skole, før vi sier noe om innhold og struktur i den nye lærerutdanningen. Men regjeringen har valgt en annen rekkefølge og en annen prosess, og forslaget til ny lærerutdanning har allerede vært ute på høring. Forslaget som har blitt sendt på høring, har møtt en del motstand, ikke minst fra de pedagogiske fagmiljøene. Kritikken går ut på, som mange har vært innom allerede, at pedagogikkens plass i lærerutdanningen svekkes. Selv om utdanningen utvides med ett ekstra år, er det ikke blitt lagt opp til noe mer pedagogikk i utdanningen enn det som ligger der i dag, og da er det vel liten tvil om at pedagogikkfagets relative plass i studiet svekkes. Faglig fordypning har blitt regjeringens mantra for den nye lærerutdanningen. Lærerne skal ha mer fagkunnskap, og de skal bruke mer tid på å fordype seg i de fagene de skal undervise i. Det finnes forskning som viser at det er en klar sammenheng mellom lærernes fagkompetanse og elevenes læringsutbytte. Men det er ikke det eneste som betyr noe. Og det finnes også mye forskning som viser at lærernes pedagogiske evner og kompetanse, evnen til å møte elevene som hele mennesker, forstå elevenes tankemønstre, møte dem på det personlige og emosjonelle plan og klare å skape et trygt og godt læringsmiljø der elevene føler seg sett, forstått og respektert, også er av avgjørende betydning for at elevene skal lære mest mulig. Da er det viktig å finne en riktig og god balanse, og det er der mange nå mener at det svikter litt. Alle elever er forskjellige. Alle møter til første skoledag med ulike utgangspunkt, og det er ikke bare det faglige nivået som er ulikt, men i et samfunn som blir mer flerkulturelt og mer flerreligiøst enn tidligere, har mange elever også ulik kulturell og religiøs tilhørighet. Derfor mener Kristelig Folkeparti at RLE burde ha vært et obligatorisk fag for alle lærerstudenter. Kunnskap om tro og livssyn er avgjørende for å forstå de elevene man skal jobbe med, og kunne møte dem med forståelse og respekt. Men selv om det ikke er politisk flertall for å gjeninnføre RLE som et obligatorisk fag i lærerutdanningen, så har kunnskap om religion, livssyn og etikk likevel ligget inne i utdanningen som en del av faget pedagogikk og elevkunnskap siden dette faget ble opprettet. Det gamle pedagogikkfaget ble utvidet både i omfang og i innhold og skulle bli et bredere verdi- og dannelsesfag enn det det gamle pedagogikkfaget var. I forslaget som er sendt på høring, legges det opp til at RLE-komponenten i faget tydeliggjøres ved at det opprettes en egen RLE-modul i faget, og det mener jeg er positivt. Når representanten Tynning Bjørnø sier at man nå tar femten studiepoeng fra pedagogikken og bruker dem på RLE, kan det faktisk hende at han har misforstått, noe han også åpnet for i sitt eget innlegg. Jeg vil anbefale representanten Tynning Bjørnø å se på hva som var den rød-grønne regjeringen og daværende statsråd Solhjells begrunnelse for det grepet som ble gjort med faget pedagogikk og elevkunnskap. Men når vi forlenger lærerstudiet med et helt år ekstra, burde det også være rom for å øke omfanget av pedagogikkfaget noe, og det må være en selvfølge at både pedagogikken og fagdidaktikken også kobles på i undervisningsfagene. Jeg er glad for at statsråden også var svært tydelig på det i dag, for en lærer er ikke en person som bare har solid fagkunnskap, men en person som har tilgang på de verktøyene som trengs for å kunne lære faget bort til andre. Kristelig Folkeparti erkjenner at det er politisk flertall i Stortinget for å innføre en femårig lærerutdanning, men jeg tror neppe det er mange, når de sender seksåringene sine av gårde til første skoledag, som først og fremst er opptatt av om læreren har en mastergrad i matte eller ikke. Det er helt andre ting som betyr noe, og jeg håper at statsråden vil lytte til de innspillene som har kommet fra de pedagogiske fagmiljøene, og at vi vil se mer pedagogikk i lærerutdanningen.