trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første vil jeg si at jeg tar ansvaret både for renteoppganger og rentenedganger. Det kom en omlegging av rentepolitikken i 2001, som nå gjør at vi setter opp renten i gode tider og setter ned renten i dårlige tider. Før den omleggingen gjorde vi faktisk motsatt, for da brukte vi rentene til å stabilisere valutakursen. Da var det slik at i nedgangstider satte vi ofte opp renten, noe som gjorde vondt verre, mens i oppgangstider satte vi renten ned og gav enda mer gass. Vi la om i 2001, og derfor har vi en rentepolitikk som nå virker mye bedre. Det tar jeg ansvaret for, og jeg er glad for at renten nå kan settes ned. For det andre mener jeg selvsagt at de bedriftene som nå opplever problemer, skal tas på alvor. Det er mange bedrifter som opplever problemer, men det skjer også i gode tider. Det forsvinner rundt 200 000 arbeidsplasser selv i oppgangstider, så at noen bedrifter kommer og andre går, er helt normalt. Det alvorlige nå er selvfølgelig at det forsvinner flere arbeidsplasser enn det kommer nye, og derfor setter vi inn omfattende tiltak. Vi har rundt 3 pst. ledighet i Norge, og den er på rundt 8 pst. i våre naboland.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Vårt mål er arbeid for alle. Vårt mål er at vi alltid skal strekke oss mot at ingen skal gå arbeidsløse. Så skjønner vi at vi aldri når 100 pst. sysselsetting og 0 pst. ledighet – men vi strekker oss alltid mot det målet. Det betyr at vi ikke er fornøyd enten ledigheten er på 3 eller 4 pst. Men det jeg prøver å si, er at vi nå skal sette inn massive tiltak – ikke at vi hver eneste uke og hver eneste måned skal ha lavere ledighet enn f.eks. Nederland, for de har lavere ledighet enn oss nå, men vi har sagt at når vi er gjennom denne krisen, skal vi ha lavere ledighet enn andre land i Europa, fordi vi skal unngå at den biter seg fast. Den store faren nå er at ledigheten går opp og blir værende på et høyt nivå. Nederland har i dag lavere ledighet enn Norge, det har de hatt det gjennom flere måneder. Men la oss sammenlikne med situasjonen da vi tok over – det var 4,5 pst. ledighet i 2005, nå er den på 3 pst. Så vi slåss det vi kan, hver dag, for å begrense veksten i ledigheten og skape nye arbeidsplasser. Vårt mål er arbeid for alle.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Det er ikke mulig å være best på sysselsetting uten å være god på bedrifter. Derfor er jeg er opptatt av at denne regjeringen skal være god på begge deler, for det henger så nært sammen. De tiltakene vi har iverksatt nå, treffer bedriftene, og derfor treffer det også arbeidsplassene og styrker dem. Det viktigste er lavere rente. Det er titalls milliarder i økt kjøpekraft, som holder liv i mange bedrifter. Det er spesielt viktig for eksportindustrien. Det bidrar til å stabilisere valutakursen, noe som er helt avgjørende for eksportindustrien. Så har vi i tillegg styrket finansieringen av eksportbedriftene med GIEK og Eksportfinans. Så har vi styrket Innovasjon Norge betydelig, og det er viktig for mange eksportbedrifter. Men det er også et fjerde virkemiddel som er viktig for eksportindustrien, og det er det vi nå gjør i forbindelse med Enova for å få fram ny fornybar energi. Det er mange eksportbedrifter som da får mer miljøvennlig energi, og det er et godt eksempel på hvordan vi kan koble finanskrise og klimakrise og bidra til å løse begge deler ved å investere i mer miljøvennlig energi i norske eksportbedrifter. Vi gjør mye for bedriftene fordi vi skal gjøre mye for arbeidsplassene, og vi er opptatt av begge deler.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Arbeiderpartiet er for å skape og dele. Derfor trenger vi både en sterk offentlig sektor og en sterk privat sektor. Det har vært en kraftig vekst i sysselsettingen i privat sektor i de siste tre årene, en kraftig økning i verdiskapningen og rekordhøye investeringer. Vi er for private bedrifter, og det har vi vært i hvert fall helt siden 1920-tallet – så det er vi. Det andre er at det er riktig at ting blir verre, men det er jo fordi den internasjonale krisen blir verre. I fjor høst var anslagene for våre viktigste handelspartnere 25 pluss 1,5 pst. av nasjonalproduktet. I vinter var anslaget fra Pengefondet på minus 1,5 pst. Nå kom det nye anslag på minus 4 pst. Det er et massivt fall i internasjonal økonomi. Det rammer Norge. Vi setter inn massive mottiltak for å dempe virkningene og skape nye arbeidsplasser. Det virker, men det kommer ikke til å redde oss fra den internasjonale finanskrisen. Vi kommer til å merke det, men vi skal sette inn sterkere tiltak enn andre land, og dermed komme bedre gjennom krisen enn andre land.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Først vil jeg takke for et viktig spørsmål, fordi situasjonen i eldreomsorgen alltid er en av våre største og viktigste oppgaver. Det er viktig at de eldre får en verdig og god alderdom, og omsorg når de trenger det. Utfordringen vil øke fordi vi, heldigvis, blir flere eldre i årene som kommer. Vi skal følge opp avtalen og eldreforliket, og vi har fulgt opp mange viktige punkter. For eksempel er det slik at vi ligger foran skjemaet når det gjelder 10 000 nye årsverk. Nøkkelen til bedre eldreomsorg er flere ansatte i eldreomsorgen. Vi er ikke i mål, vi er ikke fornøyd, men vi har fulgt opp det konkrete løftet om 10 000 nye årsverk i eldreomsorgen. Det er bevilget penger til 3 500 nye sykehjemsplasser, og vi styrker nå også legedekningen i sykehjem. Når det gjelder eneromsmålet, er det 95 pst. dekning. Det betyr ikke at alt er bra, men det betyr at det er gjort mye, og vi ønsker å fortsette den opptrappingen. Så til det konkrete om en lovfesting av en verdighetsgaranti. Planen var å legge det inn i en felles helse- og sosiallov. Så har vi nå satt i gang arbeidet med en stor ny samhandlingsreform. Da må jo det ses i sammenheng med hvordan vi får til ansvarsfordelingen mellom kommuner og helseforetak. Derfor kommer ikke det i noen lov nå i vår, men det vil selvsagt tas med i den stortingsmeldingen om samhandlingsreformen som vi legger fram. Vi kommer til å følge opp og gjennomføre det som står der.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg mener at vi skal følge opp og styrke tilbudet til de eldre. Jeg mener at de eldre skal ha rettigheter. Jeg mener at en god måte å få til det på er å få til bedre samhandling mellom statlige sykehus og kommunale helsetjenester. Det er det samhandlingsreformen handler om. Det er derfor vi mener at den beste måten å styrke det samlede tilbudet til eldre på, er å få til et bedre tilbud både i helsevesenet og i den kommunale eldreomsorgen, og det er det samhandlingsreformen kommer til å handle om.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Først tror jeg det er en fordel for valgkampen om opposisjonspolitikere holder seg til fakta. Det er noe som Siv Jensen og andre gjentar stadig vekk, og det er at jeg har lovet at det skal skinne av eldreomsorgen. Det har jeg aldri gjort.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Det har jeg aldri gjort. Det jeg har gjort, er å si at vi skal styrke og bygge ut eldreomsorgen, og det har vi også satt i gang. Av de konkrete løftene vi gav, var ett av de viktigste 10 000 nye årsverk. Det var jo fordi at under den fremskrittspartistøttede Bondevik II-regjeringen ble faktisk eldreomsorgen svekket. Det siste året gikk den ned med 1 600 årsverk. Så sa vi 10 000 nye årsverk. Basert på tall fra Statistisk sentralbyrå er vi altså foran skjemaet, med 12 000 nye årsverk i pleie og omsorg. Det betyr jo ikke at alt er i orden, men det betyr at det er 10 000 flere årsverk, mennesker som jobber i pleie og omsorg, og som gjør at man får et bedre tilbud enn om utviklingen under den forrige regjeringen hadde fortsatt. Så har vi altså bevilget penger til 3 500 nye sykehjemsplasser, slik at vi er på den målsettingen om å nå …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første gjelder det pleie og omsorg – og det har jeg understreket mange ganger akkurat som statsråden har understreket det. Jeg har gjort det skriftlig, jeg har gjort det muntlig og jeg har gjort det i Stortinget flere ganger. Det står også i valgmaterialet og i vårt arbeidsprogram at det er 10 000 nye årsverk innen pleie og omsorg. Mye av det kommer i eldreomsorgen, men det er pleie og omsorg det gjelder. I forhold til en regjering som greide å få en nedgang på 1 600 årsverk på ett år …
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
…så har vi fått en styrking av pleie- og omsorgssektoren. Det er den samme problemstillingen hele tiden, nemlig at fordi vi mener det er viktigere med eldreomsorg, så gjør vi ikke som den forrige regjeringen, bruker milliarder av kroner på lavere skatt. Derfor har vi kunnet øke betydelig bevilgningene til kommunene, slik at de kan styrke eldeomsorgen. Det er det det politiske valget handler om, og vi velger altså eldreomsorg.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Det vi sa om skatt i forrige stortingsperiode, har vi også fulgt opp, og vi mener hvert ord. Det ene vi sa, var at vi skulle ha et mer rettferdig skattesystem. Det betyr at noen skulle få mindre, og andre skulle betale mer. Men når vi snakker om det samlede skattenivået, sa vi at det ikke skulle gå ned – vi sa tvert imot at det skulle gå litt opp. Og vi har oppfylt alle de løftene om skatt. Vi har redusert skatten for noen, vi har økt den for andre, og samlet sett er skattenivået økt med noen milliarder kroner. Så vi har ikke gitt skattelette, selv om vi har laget et mer rettferdig skattesystem. Det er helt riktig at jeg sa at det er feil å bruke penger på skattelette, redusere skattene, før det skinner av eldreomsorgen. Det er grunnen til at jeg også kommer til å være imot det de borgerlige partiene kommer til å gå til valg på i 2009, nemlig nye milliarder i skattelette. Jeg mener det er viktigere å bruke de pengene på skole, eldreomsorg og andre viktige oppgaver. Så det er en grei motsetning i politikken, der vi altså fortsatt velger fellesskap framfor nye milliarder i skattelette.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg kjenner ikke til utdanningskapasiteten for geriatere i Norge, hvordan det har utviklet seg det siste året. Vi har varslet at vi i revidert nasjonalbudsjett vil gå igjennom tilbudet om studieplasser innenfor mange ulike fag – det gjorde vi i tiltakspakken nå i vinter – og det er også en anledning til å se om vi kan styrke utdanningskapasiteten innenfor helse- og sosialfag.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første vil jeg si at jeg mener at disse spontanspørretimene har vært en veldig viktig møteplass. Og jeg er enig med representanten Solheim i … nei Sponheim(munterhet i salen) (munterhet i salen) Utdanning er et tredje hovedspørsmål vi står overfor. Der er situasjonen den at vi i tiltakspakken vi la fram i mars, varslet at vi ville vurdere utdanningskapasiteten i revidert budsjett. Det er tidsnok til eventuelt å utvide kapasiteten. Vi jobber nå med revidert, og jeg kan ikke si hva vi der kommer fram til. Det legges fram for Stortinget om kort tid. Men det er riktig, som representanten sier, at det at vi nå får flere søkere, gir en mulighet. Vi har i de senere årene sett at det har vært fallende antall søknader, bl.a. til lærerutdanningen. Det har vært færre som har blitt tatt opp, men det har ikke vært kuttet i studieplasser, så dels er det en del ledig kapasitet. Men i tillegg til å utnytte den ledige kapasiteten er det spørsmål om vi trenger å bygge ut eller bevilge penger til ekstra studieplasser. Stortinget vil få seg forelagt våre vurderinger av det om kort tid.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
President, dette vil jeg ikke smile av, for jeg har samme problem. Jeg har ikke kommet med noen budsjettlekkasje. Det jeg har sagt, er det vi sa i tiltakspakken som vi la fram tidligere i vinter. Der kom vi ikke med nye studieplasser, dels fordi vi skulle se situasjonen litt an – se på hvordan søkerantallet ble – dels vurdere utviklingen i norsk økonomi. Vi kommer tilbake til Stortinget med det når vi legger fram revidert i midten av mai. Da sier jeg at det på en måte er to ting: Det ene er selvfølgelig vurderingen av den totale pengebruken, og det andre er vurderingen av antall søkere i forhold til ledig kapasitet – for det er noe ledig kapasitet. Så må vi da vurdere om vi skal komme med mer penger. Vurderingen av det kommer i mai.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første har vi økt bevilgningene til forskning og høyere utdanning. Forskningsbevilgningene har faktisk økt vesentlig mer i denne perioden enn i forrige periode. Men igjen, det er altså slik at selv om man bevilget veldig mye mer penger, er det fortsatt mange uløste oppgaver også innenfor forskning og høyere utdanning. Når det gjelder studieplasser, er det ikke for sent å gjøre noe i revidert nasjonalbudsjett. Det var også grunnen til at vi i vinter varslet at det ville vi se på i revidert nasjonalbudsjett. Behovet for å øke antall studieplasser har vært begrenset når søkningen har gått såpass kraftig ned, som vi har sett de senere årene, til viktige studier, bl.a. lærerutdanningen. Nå har det snudd, og det er isolert sett gledelig fordi det betyr at vi får flere som vil bli lærere – en kraftig økning. Da settes det på dagsordenen igjen: spørsmålet om vi skal øke antall studieplasser. Det får Stortinget seg forelagt om et par ukers tid.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg kjenner ikke til nøyaktig de tallene fra Statistisk sentralbyrå, men de er helt sikkert riktige. Spørsmålet er: Hva er det de sier? De aller fleste utgifter på statsbudsjettet går ned i prosent av Fastlands-Norges BNP. Det skyldes simpelthen at Fastlands-Norges BNP har gått veldig opp. Det er en god nyhet, og det viser bare at representanten Sanner tok feil da han sa at vi ikke satset på privat sektor. Privat BNP har vokst så kraftig – derfor har stort sett alle utgifter på statsbudsjettet i prosent av BNP gått ned. Det betyr jo ikke at utgiftene har gått ned. Det betyr bare at det har gått ned i prosent av noe som er mye større. Så det kan både være sant at prosentandelen har gått ned, men bevilgningene har gått opp. Det er kanskje litt rart, men slik er det. Det skyldes simpelthen at vi kan øke bevilgningen til et formål – det har vi gjort på veldig mange områder – men fordi BNP har vokst så kraftig, har prosentandelen gått ned. Det beviser ikke at det har vært noen reduksjon. Tvert imot, har vi altså, som jeg sier, økt satsingen på forskning og høyere utdanning.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Det som gjør at vi nå kan bruke mer penger, er at vi holdt igjen i gode tider. Det paradoksale er at den økonomiske politikken, som både den nåværende og den forrige regjering fulgte – vi var enige om rammene og hovedlinjene – handler nettopp om at i gode tider skal vi holde igjen, slik at vi kan bruke mye penger i dårlige tider. Det er grunnen til at vi i år har kunnet øke så kraftig bevilgningene til veldig mange gode formål. Litt avhengig av hvordan økonomien utvikler seg, må vi i hvert fall legge til grunn at vi kan videreføre det i 2010. Det er ikke slik at selv om det blir nedgang i økonomien, blir det nedgang i bevilgningen til gode formål. Tvert imot, det er mye som gjør at vi kan øke bevilgninger i dårlige år fordi vi har pensjonsfondet som en buffer. Jeg gjentar – vi har økt kraftig de samlede bevilgningene til forskning og høyere utdanning. Jeg ser at vi har behov for enda større bevilgninger. Når det gjelder studieplasser, får Stortinget vår vurdering av det i revidert nasjonalbudsjett, som vi varslet tidligere i vinter.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg mener at vi skal satse mer på forskning og på høyere utdanning. Akkurat hvor mange kroner i hvilke år får vi komme tilbake til i de ulike budsjettene, men jeg mener at de årene vi nå har bak oss i denne stortingsperioden, viser at vi satser på forskning og høyere utdanning. Forskningsbevilgningene har økt mer i denne perioden enn i forrige periode, og vi har hatt omtrent samme økonomiske rammer å forholde oss til. Forskning og utdanning er altså avgjørende. Vi satser mye på det, men det er igjen, som jeg har vært innom flere ganger i denne spørretimen, behov for …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
All kriminalitet er uakseptabel, og all kriminalitet skal bekjempes. Så det er som med en del andre målsettinger i politikken: vi vil aldri si oss fornøyd så lenge det er kriminalitet, akkurat som vi aldri vil si oss fornøyd så lenge det er arbeidsløshet. Det er ingen som kan garantere null kriminalitet, like lite som noen kan garantere null arbeidsløshet, men vi bekjemper det hele tiden uansett. Det er satt inn massive tiltak ved at vi har økt kraftig opptaket til Politihøgskolen, som representanten riktig nevner, og vi ligger foran skjemaet når det gjelder nye stillinger i politiet, altså sivile stillinger som frigjør politifaglige stillinger til politifaglig arbeid – over 450 stillinger på ett år er mye. Og vi har gjennomført et veldig viktig grep, nemlig DNA-reformen, som gjør at vi nå kan ta mange flere kriminelle, simpelthen fordi vi har mye bedre etterforskningsmetoder, og vi har doblet antallet DNA-tester, som gjør at vi får tatt mange flere kriminelle. Vi har også fått til bedre samordning mellom utlendingsetaten og politiet når det gjelder å ta folk med utenlandsk opprinnelse som begår kriminalitet i Norge. De skal utvises, og vi har mange hjemler til å utvise dem. Jeg ønsker å bruke de hjemlene, og politiet er opptatt av å bruke de samme hjemlene. Så kriminalitet skal bekjempes, og vi har iverksatt bl.a. aksjoner langs Akerselva. Når man ser på den samlede kriminaliteten, har kriminaliteten gått ned i 2008, som er det siste hele året vi har tall for, og det er det laveste på 14 år når vi tar hensyn til befolkningsutviklingen. Det er 3 pst. færre anmeldte lovbrudd, bl.a. grovt tyveri, særlig fra biler, men også narkotikalovbrudd og andre typer kriminalitet går ned. Så er det masse kriminalitet igjen. Selv om det har vært nedgang på den samlede kriminaliteten, er vi ikke på noen måte fornøyd, og derfor kommer vi til å fortsette å trappe opp kampen mot kriminalitet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg mener ikke at det er viktigere. Jeg mener at vi skal gjøre alt for å beskytte folk mot kriminalitet og lovbrudd. Jeg mener at de som ikke har lovlig opphold, skal ut av landet. Derfor har vi styrket både politiets og utlendingsmyndighetenes muligheter til å få folk ut. Vi står overfor noen problemer. Det handler om mennesker fra EØS-området, som er hele Europa, det vi tidligere kalte Øst- og Sentral-Europa. Der er det jo åpen og fri bevegelse, så det er ikke mulig å sende folk ut på samme måte som f.eks. ut av EØS-området. Det andre er at et problem vi har, er at man kan være dypt uenig i hvor en del mennesker kommer fra. Det landet som vi mener de kommer fra, er ikke enig i at de kommer fra det landet, så vi har da problemer med å returnere dem. Men de som kan returneres, skal returneres. Vi trapper opp innsatsen for å få til det, og vi mener også at det er hjemmel, som faktisk også er styrket i den nye utlendingsloven, til å pålegge folk meldeplikt eller bestemt oppholdssted når de er her – altså utlendinger som er i Norge, og som vi …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første er jeg glad for spørsmål også om kriminalitet. Det er viktige spørsmål. For det andre er det hele tiden en gjennomgangsutfordring for oss at opposisjonen med rette påpeker at det er problemer, enten det er i eldreomsorgen, i arbeidsmarkedet eller med kriminalitet. Jeg er enig i at det er mange problemer, og at mange problemer er uløste. Derfor ønsker jeg at vår regjering skal fortsette. Jeg mener at vår regjering er bedre i stand til å løse problemene enn – hva skal vi si – de litt uklare, ulike andre alternativene som måtte finnes til vår regjering, bl.a. fordi vi mener at det er viktigere å satse på det vi skal løse i fellesskap, enten det er arbeidsløshet, eller det er kriminalitet, enn å overlate mer til den enkelte. Én grunn til at vi har kunnet styrke politiet betydelig utover det den forrige regjeringen gjorde, er nettopp at vi har satset på fellesskapet framfor å bruke store penger på helt andre ting. Derfor har det blitt nye ekstra stillinger i politiet. Derfor har det blitt et betydelig økt opptak til Politihøgskolen. Det gir en styrking av politiet. Alt er ikke løst. Vi må fortsette med å trappe opp.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
De som begår kriminalitet, skal straffes. De skal i fengsel. De skal dømmes. Enten skal de sitte i fengsel i Norge, eller så skal de sendes ut – eller begge deler. Folk som begår kriminalitet, skal tas av politiet. En av grunnene til at vi styrker politiet, er nettopp for å kunne ta flere kriminelle. Det er også grunnen til at vi satte inn ekstra innsats bl.a. langs Akerselva, der det var mye kriminalitet. Så svaret på hva vi skal gjøre med kriminelle, er at vi skal ta dem, dømme dem, fengsle dem. Det er også grunnen til at vi nå gjør mye for å bli kvitt fengselskøene. Noe av det meningsløse var at dømte folk ikke fikk sone. Så skal de som ikke har krav på opphold, ut av landet. En utfordring er jo at en del land ikke vil ta dem imot. Da har vi ikke noe sted å gjøre av dem. Da ønsker vi å få til returavtaler. Det jobber vi veldig for å få til med flere land, slik at flere kan sendes tilbake til de landene de kommer fra.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Først vil jeg gjerne slutte meg til gratulasjonen når det gjelder presidentens fødselsdag. Det er en glede og ære å få lov til å være med på å markere det. Så vil jeg svare på spørsmålet. Det viktigste er hvor mange mennesker som blir behandlet ved sykehus. Aldri før har flere mennesker fått behandling ved sykehus. Bare i løpet av de siste par årene har antallet behandlede pasienter økt med omtrent 50 000. Det skyldes at vi kan behandle flere, at vi har mer teknologi, men også at flere har behov for behandling. To tredjedeler av alle som legges inn på sykehus, legges inn på sykehus fordi de trenger øyeblikkelig hjelp. For dem er ventetiden nær null. Det er ventetid for den tredjedelen som har planlagte operasjoner. Der er hovedbildet at dette har vært ganske stabilt. Når det gjelder ventetiden innenfor somatikk, er den på 73 dager. Det er to dager opp. Det er ganske stabilt. Når det gjelder psykisk helsevern, ikke somatikk, er ventetiden redusert med to dager. Også det er ganske stabilt, 53 dager totalt. Så hovedbildet er at det behandles mange flere pasienter enn før. Ventetidene er stabile. To tredjedeler får behandling øyeblikkelig fordi de trenger øyeblikkelig hjelp. Så mener jeg at vi trenger et privat supplement. Derfor har vi private, frivillige, ideelle organisasjoner og andre som bidrar til å avlaste det offentlige helsevesenet. Det gikk ned et par år, men veksten i det private gikk mindre ned enn behandlingen i det offentlige gikk opp. Det siste året har faktisk behandling ved private sykehus økt mer. Det var ca. 7 pst. økning i behandlinger ved private sykehus fra 2007 til 2008. Vi mener at man skal gjøre det som er best for pasienten. Vi mener at et sterkt offentlig helsevesen er det beste. Vi mener at et privat supplement er et bidrag til samlet sett å få et godt nok helsevesen i Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg mener at det viktigste er hvor mange mennesker som får behandling ved norske sykehus. Jeg mener at det derfor er viktig at vi bevilger mer penger til norske sykehus, og er glad for at vi har greid å behandle flere. Og jeg er glad for at to tredjedeler får øyeblikkelig hjelp og derfor ikke venter overhodet. Men det er klart at det er ingen trøst for dem som venter lenge, at mange ikke venter. Så det er som på veldig mange andre områder: Vi må hele tiden strekke oss mot å redusere ventetidene, hele tiden strekke oss mot at alle skal få rask behandling. Selv om mange får god behandling i norsk helsevesen, og titusener gjør en formidabel jobb i helsevesenet hver dag, så er det ingen unnskyldning overfor dem det svikter for. Derfor må vi gjøre enda mer og gjøre det enda bedre i norsk helsevesen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første er det slik at hovedbildet er at det behandles mange flere pasienter, at ventetidene er stabile. Det er gått tre dager opp på somatikk og to dager ned på psykiatri. De er i all hovedsak stabile. Det som egentlig er interessant, er at man med så mange flere mennesker som får behandling, likevel har omtrent uendrede ventetider. Men det er ikke en unnskyldning for dem som opplever lange ventetider. Når det gjelder å utvide adgangen til fritt sykehusvalg, tør jeg ikke å si noe skråsikkert om det over bordet nå i spontanspørretimen, men det er blant de spørsmål jeg skal undersøke med helseministeren, om det er et tema. Det avgjørende for meg var å vise at vi bruker det offentlige helsevesenet som hovedvirkemiddel, men så har vi også private som gir betydelige og viktige bidrag.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-05-06:
Høyre er imot sosial dumping, men vi er også klart imot såkalt solidaransvar. For det første er det prinsipielt feil. Det er komplisert og fordyrende for bedriftene, og det er helt åpenbart ut fra tilbakemeldingene fra næringslivet at dette er et tiltak som svekker rammebetingelsene for norske bedrifter, som svekker arbeidsplassene i Norge. For det andre er det jo tvilsomt om såkalt solidaransvar vil ha noen særlig betydning for mange ansatte, og risikoen er da stor for at dette er symbolpolitikk som har stor kostnad for norske arbeidsplasser. Da begynner jeg å lure på om Regjeringen har fått med seg at vi står midt oppe i en situasjon med sterkt økende arbeidsledighet. I Aftenposten i dag spår DnB NOR at vi vil ha 140 000 arbeidsledige i slutten av 2011. Problemet er ikke svake arbeidstakerrettigheter i Norge, problemet er mangel på arbeidsplasser. Ser ikke statsministeren at denne typen bedriftsfiendtlige forslag, i likhet med økningen av skatten på bedrifter som har én million ansatte i Norge, faktisk svekker arbeidsplassene i Norge?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2009-05-06:
Svaret fra statsministeren gjør at jeg gjerne vil gjenta hva Byggenæringens Landsforening sa da forslaget om solidaransvar ble fremmet. De advarte mot solidaransvar med den utformingen som dette nå har fått. De frykter at det vil føre til at seriøse byggefirmaer – og jeg gjentar: de seriøse firmaene – som gjør så godt de kan for å ta vare på og behandle sine arbeidstakere skikkelig, og som følger lover og regelverk, vil kunne gå konkurs. Er dette etter statsministerens vurdering bare løst snakk og krisemaksimering, eller er dette en kalkulert risiko som Regjeringen ønsker å ta?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-05-06:
Det er viktig å sikre at alle norske arbeidstakere får norske lønninger under ordnede norske forhold. Jeg mener vi må lete etter alle virkemidler for å få det på plass. Det forstår jeg også er statsministerens poeng med solidaransvar. På en byggeplass, f.eks., skal altså ansvaret for å betale og ha ordnede norske arbeidsforhold kunne skyves oppover i næringskjeden. Da er mitt enkle spørsmål: Hvorfor skal det ikke være mulig å skyve det helt opp til byggherren, som i Norge svært ofte er stat og kommune? Når det ikke er stat og kommune, er det Olav Thon og andre velstående mennesker. De bør ta ansvaret for at alle som gjør en jobb for dem, har ordnede norske arbeidsforhold. Hvorfor vil ikke statsministeren selv ta på seg det solidaransvaret gjennom stat og kommune?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-05-06:
Helt siden krisen begynte, har det vært åpenbart at eksportindustrien vil rammes hardest, og det ser vi ganske tydelig – dramatisk svikt i inntekter. Og det er selvsagt lett å ha moro med at en moderat reduksjon i kostnader ikke kan kompensere et tap i enorme inntekter. Det som er i ferd med å skje nå, er at man får en indirekte virkning av svikten i eksportindustrien, nemlig at mange små og mellomstore bedrifter av ulike typer som er underleverandører, og som indirekte lever av disse eksportinntektene, også rammes i dramatisk grad – og kostnadsbildet er ganske avgjørende. Det er på en måte den stille krisen som nå er i ferd med å bli den verste, og ikke de store overskriftene. Statsministeren har gjort det til et poeng, har vi forstått etter Arbeiderpartiets landsmøte – og vi får sikkert høre det mantraet i hele valgkampen – at han skal være best på sysselsetting. Jeg tror jeg tør si at det er en rimelig vanlig oppfatning at Regjeringen er dårlig på bedrifter. Hvordan har statsministeren tenkt å være best på sysselsetting når han er dårlig på bedrifter?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-05-06:
Det er slik at det er et og annet som skjer fast én gang i måneden. I politikken er det denne møteplassen mellom statsministeren og parlamentariske ledere. Slik har det vært gjennom en hel fireårsperiode nå, og etter hva jeg forstår av Stortingets program, er dette den siste spontanspørretimen hvor statsministeren møter parlamentariske ledere, så det kan være på sin plass å heve seg litt over politikken og takke for alle disse møtene. Det har vært viktige punkter i norsk politikk – uansett. Så får vi da ha ulike mål – om valget skal sørge for at statsminister Stoltenberg skal stå på denne talerstol til høsten. Men uansett må vi si at det har vært fire år i norsk politikk hvor det har vært mye viktig som har skjedd. Jeg vil bruke mitt siste hovedspørsmål til statsministeren i denne perioden til å reise et avgjørende og viktig spørsmål både om krisehåndtering og om framtiden, nemlig når det gjelder utdanning. For det er nå engang et ordtak som sier at det aldri er så galt at det ikke er godt for noe, og krise, og økende arbeidsledighet, og særlig mangel på nye jobber for unge mennesker, har ført til at det er rekordmange søkere til våre universiteter og høyskoler. Det er selvsagt sørgelig for den enkelte at en ikke får den jobben en har drømt om, men for samfunnet er det nok ingen tragedie at mange flere søker til høyskoler og utdanningsinstitusjoner. Det er faktisk litt av krisens muligheter. Derfor er vi i Venstre veldig opptatt av at vi bruker denne situasjonen til å gjøre hva vi kan for at så mange som mulig får den plassen de ønsker, og at de får det utdanningstilbudet som samfunnet er tjent med at de får. Så leser vi nå om at universiteter og høyskoler sliter med økonomien. Mange sier de reduserer antall studieplasser, mens det burde virkelig være krisehåndtering nr. 1 å sørge for at all den flotte ungdommen vår kan få bruke krisen til utdanning. Hva vil statsministeren gjøre med dette?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-05-06:
Jeg valgte faktisk å tolke statsministeren dit hen nå at han varslet, forsiktig, en budsjettlekkasje, og at det i revidert kommer penger så det monner til universitets- og høyskolesektoren – i så fall vil det få Venstre fulle støtte. Jeg tror det er helt nødvendig. Jeg tror den beste form for krisehåndtering vi kan gjøre, er å ta imot alle som nå søker til studieplasser og høyskoler. Og det trengs ganske mye penger. Jeg har lest i Aftenposten at bare ved jusstudiet ved Universitetet i Oslo vil man nå fjerne 200 av 595 studieplasser, og det burde ikke skje i en situasjon hvor mange søker til høyere utdanning. Det er framtiden vår, det, og det er sannsynligvis det som vil sette oss i stand til å komme oss ut av krisen raskere, og med større kraft enn vi ellers ville gjøre. Venstre har gjort et regnestykke som sier at man i revidert bør komme med over en halv milliard kroner til høyere utdanning og forskning for å kunne klare å møte denne situasjonen. Jeg tolker statsministeren dit hen at vi kan vente oss en gledens dag den 15. mai.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-05-06:
Utfordringen er jo at man kommer med dette forslaget om solidaransvar som man vil legge fram for Stortinget, i disse tider. Vi hører hele tiden at man er opptatt av å få ryddet bort useriøse leverandører osv. Det er veldig mange små og mellomstore bedrifter som melder om store utfordringer i dag. De mener at Regjeringen på mange måter har glemt de små og mellomstore bedriftenes situasjon når den har lagt fram sine tiltakspakker. Man kan jo nå, med solidaransvar, komme i en situasjon der en del bedrifter som er litt mindre enn de aller største, faktisk ikke har mulighet til å kunne legge inn anbud, rett og slett fordi de ikke kan stille denne garantien som Regjeringen nå er opptatt av. Det vil gjøre situasjonen ytterligere vanskelig for mange små og mellomstore bedrifter. Kan statsministeren si noe som i disse dager kan være positivt for de små og mellomstore bedriftene som faktisk føler at Regjeringen har glemt dem i de tiltakspakkene som er lagt fram, og som i stor grad retter seg inn mot de større bedriftene?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-05-06:
Det er ganske interessant å merke seg at statsministeren i stort sett alle sine resonnementer prøver å ta æren for at renten har gått kraftig ned. Men de 15 gangene da renten gikk opp under dagens regjering, var det altså Norges Banks skyld – da hadde ikke det noe med Regjeringen å gjøre. La meg konstatere følgende: Alle de tiltakspakkene og tiltakene som Regjeringen har presentert for Stortinget, står man samlet om. Man er altså enig om dem. Men så ser vi at alt dette ikke treffer slik man kanskje hadde ønsket, og vi registrerer også at det nå har tatt mer enn tre måneder før den siste kredittpakken kanskje nå blir iverksatt, ut fra de siste rapportene. Og ute i norsk næringsliv er det veldig mange små og mellomstore bedrifter som ikke opplever at tiltakene treffer, og som opplever hverdagen annerledes enn det statsministeren prøver å gi inntrykk av. Spørsmålet er rett og slett: Er det slik at de bedriftene som melder til oss at de nå har utfordringer, og at tiltakene ikke treffer, rett og slett tar feil? Og er ikke virkelighetsoppfatningen der ute korrekt?
Erna Solberg (Høyre), 2009-05-06:
I dag viser hele forsiden av Aftenposten til den drastiske økningen i arbeidsløshet, som hver ny prognose som har kommet, har vist er fremtiden for Norge. Norge kommer til å få betydelig flere arbeidsledige i løpet av det neste året. Arbeidsledighetstallene har siden august i fjor vokst raskere i Norge enn i de fleste europeiske land. I den situasjonen må vel også Regjeringen begynne å revurdere og se på sine egne tiltak – om de virker eller ikke. Høyre har brukt mye tid på å være i dialog med norske bedrifter om hva som skjer der ute. De kan ikke bekrefte statsministerens nylige lekse om at rentepolitikken virker for små og mellomstore bedrifter. Nei, de sier det motsatte. De sier at de ikke opplever å møte bedrede vilkår etter at pakkene kom. Ved refinansiering får de høyere krav til mer egenkapital, og de møter høyere rente enn tidligere. Rentevåpenet virker for oss forbrukere, men virker ikke for små og mellomstore bedrifter. Derfor er det så avgjørende viktig at vi nå finner tiltak som gjør det lettere for små og mellomstore bedrifter på kostnadssiden, tiltak som gjør at det blir enklere å beholde folk i jobb fremfor å sende dem ut i arbeidsledighet. Derfor har Høyre lagt frem en pakke som bl.a. bidrar til det, som ved å senke arbeidsgiveravgiften det neste året med 2,5 pst. bidrar til at flere beholder jobben i en periode hvor etterspørselen utenfra blir mindre, men bedriftene altså mer konkurransedyktige. Mitt spørsmål til statsministeren er: Ser han nå at Regjeringens virkemidler ikke treffer store deler av privat sektor – bygg og anlegg, ja, men ikke resten av de små og mellomstore bedriftene? Og vil han gjøre noe med det, f.eks. senke kostnadene?
Erna Solberg (Høyre), 2009-05-06:
Jeg håper at statsministeren viser litt større ydmykhet i møte med arbeidsledigheten enn det han nettopp viste – ydmykhet nok til å si at det ikke er sikkert at alle de løsningene Regjeringen har lagt på bordet, treffer dem som blir arbeidsledige, og de bedriftene som faktisk sliter. Når vi møter norske bedrifter, særlig de små og mellomstore, sier de at rentevåpenet ikke treffer dem. De møter altså høyere rente, og de har vanskeligere for å få lån. Det er ganske mange arbeidsintensive bedrifter som trenger lavere kostnader for ikke å si opp ansatte. På Beitostølen har man for første gang på 30 år permittert – hotell- og restaurantnæringen sliter i mange deler av dette landet. Distriktsarbeidsplasser går fløyten, og helårsarbeidsplasser går fløyten. Muligheten hadde vært der for å senke kostnadene for disse bedriftene. Men det er noen som stiller spørsmålet: Er det slik at Regjeringens manglende bekymring og mangel på tiltak for privat sektor er en bevisst politikk? Er det slik at man vil at folk skal bli arbeidsledige fordi man trenger flere folk i offentlig sektor etterpå?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-05-06:
Det er mange mennesker i vårt land som lurer på – og frykter for – om de har en jobb å gå til. Under Arbeiderpartiets landsmøte kunne vi høre at statsministeren proklamerte ganske høyt at Norge skal ha den laveste ledigheten i Europa. Meningen var nok at det skulle ha en beroligende effekt både på landsmøtet og oss andre, og også gi inntrykk av at det var en veldig ambisiøs målsetting. Men som statsministeren vet, har Norge over lengre tid hatt den laveste ledigheten, på samme nivå som Nederland og Sveits. Når EU-kommisjonen nå la fram de nye tallene, viste det seg at arbeidsledigheten i Sveits vil stige fire ganger så mye som i Norge, og i Nederland vil man få dobbelt så sterk økning som i Norge. Anslagene viser at resultatet vil bli en økning i arbeidsledigheten i Norge på 64 900 mennesker, og da er mitt spørsmål: Er det en suksess i statsministernes øyne, eller er han bare fornøyd med at de andre har høyere arbeidsledighet enn Norge har?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-05-06:
Etter denne prosentgjennomgangen skal jeg heller holde meg litt til tall. Vi har nå faktisk hatt en oppgangstid gjennom den tiden som Stoltenberg har regjert. 200 milliarder kr mer har man hatt til fordeling enn det foregående regjering hadde. Statsministeren er en veldig varm tilhenger av handlingsreglen, som skal se ting over tid. Angrer statsministeren nå på at man i denne velmaktstiden, i oppgangstider, har hatt realkutt på høyere utdanning-sektor, som gjør at vi nå, når vi ser for oss syv magre år, for å bruke et kjent uttrykk, sliter med å kunne ta imot den utdanningskapasiteten? I tillegg handler det ikke bare om å øke antall plasser, men på grunn av de nedskjæringene som institusjonene nå har foretatt, vil det ikke være fullfinansiering og mulighet til å ta imot den strømmen av studenter som vi nå ser. Angrer man på at man ikke brukte de gode tidene til å lage …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-06:
Før jul stod statsministeren frem på hele førstesiden i Dagens Næringsliv og sa at det som er farlig nå, er at selv lønnsomme bedrifter kan gå konkurs. Siden den gang har det kommet flere pakker, særlig mot bankene, men det bedriftene melder, er at det har gått fra vondt til verre. Det er vanskeligere for de små og mellomstore bedriftene i dag å få lån og få gunstige betingelser, enn det det var før jul. Så hører jeg at statsministeren sier at tiltakene treffer. Det er en helt annen virkelighetsoppfatning enn den vi får når vi er ute og besøker de ansatte, bedriftslederne og eierne i små og mellomstore bedrifter. De melder noe helt annet. De melder at nå er tiden inne til å sette ned arbeidsgiveravgiften fordi det vil gjøre det lettere å holde på ansatte, og det vil gjøre det lettere å ansette nye når tidene begynner å bli bedre. Det er ikke uten grunn at mange stiller spørsmål om det er slik at Arbeiderpartiet nå ser den økonomiske krisen som en strategi til å få flere fra privat sektor og over i offentlig sektor.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-06:
Eldre mennesker som er avhengig av pleie og omsorg og mange forskjellige tjenester fra det offentlige, er en sårbar gruppe. Det er viktig at noen passer på rettighetene deres, og det er viktig at rettighetene deres styrkes. Jeg er derfor glad for at vi har Statens helsetilsyn, men jeg er veldig urolig over de signalene som kommer fra Helsetilsynet når det gjelder hvordan eldre mennesker har det, de som er sårbare og avhengig av omsorg og pleie. I forrige måned fant Helsetilsynet grunn til å slå alarm overfor departementet. Til tross for at de ennå ikke var ferdig med tilsynet, melder de at eldre mennesker i sykehjem er utsatt for en alvorlig risiko for svikt i f.eks. medisinering, noe som er avgjørende for deres liv og helse. Helsetilsynet har også utpekt eldreomsorgen som et risikoområde og har satt inn et fireårig tilsyn for å følge opp denne sårbare gruppen. Å kalle det et risikoområde – fra Helsetilsynets side – er ikke akkurat noen anerkjennelse av den innsatsen denne regjeringen har gjort for de eldre. Det skinner ikke av eldreomsorgen, statsminister. Derfor fikk vi til en avtale om å styrke eldreomsorgen, og i den avtalen var krumtappen at Regjeringen skulle fremme forslag til nye rettigheter: rett til en verdig omsorg og til en plass, rett til riktig medisinering, rett til riktig ernæring, rett til aktiviteter og kultur – en verdighetsgaranti. I forrige uke opplyste helseministeren fra denne talerstolen at den delen av avtalen er lagt i en skuff. Vi trodde den skulle følges opp med et lovforslag før valget, nå er det helt i det blå. Det er alvorlig nok at Regjeringen bryter en avtale med Kristelig Folkeparti, men det er enda mer alvorlig at man bryter løfter overfor eldre mennesker i dette landet. Hva har statsministeren tenkt å gjøre med det?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-06:
Jeg står her med en skriftlig avtale som inneholder statsministerens partis underskrift, Kristelig Folkepartis underskrift, alle regjeringspartienes og Venstres underskrift. Der har Regjeringen en forpliktelse, ikke til å komme med en ny stortingsmelding – for det var under behandlingen av en stortingsmelding vi inngikk denne avtalen – nei, til å komme med et lovforslag som innebærer at man oppfyller avtalens punkt 1, nemlig å sikre eldre mennesker rett til en plass, rett til forsvarlig omsorg, noe Helsetilsynet nå viser brytes hver eneste dag i norske sykehjem og i norske omsorgstjenester bl.a. på grunn av dårlig bemanning. Vi kan ikke slå oss til ro med at statsministeren nå skriver på en ny stortingsmelding. Dette er ikke avhengig av samhandlingsreformen. Dette handler om at eldre mennesker skal ha de rettighetene som vi har på veldig mange andre områder i det norske samfunnet. Det er faktisk slik at det i dyrevernloven er sterkere rettigheter enn det er i eldreomsorgen i dette landet.
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-06:
Siden statsministeren nå to ganger har kommet i skade for å feilinformere Stortinget, vil jeg gjerne gi ham anledning til å rette det. Hans egen helseminister bekreftet i spørretimen for en uke siden at det ikke er 10 000 nye årsverk til eldreomsorgen, men til pleie- og omsorgssektoren som helhet. Det er noe helt annet. Det er anslagsvis bare godt halvparten av de årsverkene som er gått til eldreomsorgen, og det synes jeg statsministeren skal være redelig nok til å innrømme. Riksrevisjonen har nettopp levert en gjennomgang av eldreomsorgen, som viser at dekningsgraden for sykehjem har falt i løpet av de tre siste årene, altså i denne regjeringens tid. Samtidig påpeker Riksrevisjonen at av hjemmehjelpstrengende eldre er det én av ti, altså 10 pst, som kan nyte godt av et dagtilbud. Eldreomsorgen er betydelig dårligere enn den var ved denne regjeringsperiodens inngang, og det bør statsministeren være redelig nok til å innrømme.
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-06:
Det er feil, president.
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-06:
Kan jeg be presidenten vente et lite øyeblikk med å starte stoppeklokken? Siden eldreomsorg har vært et sentralt tema i denne spørretimen, vil jeg gjerne – med presidentens tillatelse – gratulere presidenten med 65-årsdagen! Så til spørsmålet: Gro Harlem Brundtland har nettopp blitt feiret av hele Norge og i særdeleshet av sitt parti. Det er vel fortjent. Gro huskes for mange minneverdige uttalelser. En av dem var i en nyttårstale der hun stilte spørsmålet: Hvor er det blitt av nabokjerringa? Det spørsmålet er det vel ennå ingen som har funnet svaret på. Men hun huskes også fordi hun i en valgkamp på 1980-tallet brukte uttrykket «hjerterått» om helsekøene i Norge. Den gang var helsekøene i Norge på 50 000. I dag er de på mellom fem og seks ganger så mye, nær 300 000. Det har vært en økning på ca. 30 pst. i løpet av denne regjeringens ansvarsperiode. Samtidig har ventetidene på sentrale områder også økt. Jeg nevner et eksempel: En mann på 71 år – det interesserer meg siden jeg er på samme alder selv – fikk beskjed om at han måtte vente i 66 uker på en enkel skulderoperasjon. Han valgte å betale operasjonen selv og fikk den utført på dagen. Kjøp av private helseforsikringer har bare i løpet av de siste to og et halvt år økt med 130 pst. Vi ser altså en klar utvikling i retning av et klassedelt helsevesen. Det skyldes en eneste ting, nemlig at denne regjering av ideologiske grunner ikke ønsker å utnytte den ledige kapasitet som finnes ved private behandlingsinstitusjoner. Er statsministeren fornøyd med det resultatet? Hvilken karakteristikk ville statsministeren velge å bruke på en helsekø som er fem ganger så lang som den Gro Harlem Brundtland karakteriserte som hjerterå?
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-06:
Jeg registrerer at statsministeren nå svarte på svært mange spørsmål som ikke ble stilt, mens han omhyggelig unngikk å svare på det spørsmålet som ble stilt. Indirekte tolker jeg da statsministerens svar dit hen at han synes det er helt greit med en helsekø på nær 300 000. Han synes også det er helt greit at den fortsetter å øke. Det er med respekt å melde ikke spesielt imponerende at man behandler noen flere pasienter enn før, når man har økt utgiftene til sykehusene med 30 milliarder kr i løpet av de siste årene. Samtidig har denne regjeringen også klart å styre slik at det akkumulerte underskuddet ved helseforetakene nå er på svimlende 24 milliarder kr. Jeg tror faktisk at de mennesker som står og venter, eller som i en alder av 71 år får beskjed om at de må belage seg på å vente i ett år og fire måneder på å få en enkel operasjon, synes statsministerens svar er arrogant.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2009-05-06:
Eg er ikkje ekspert på sitat, men eg meiner å hugse at statsministeren sa at ein ikkje skulle gi ei krone i skattelette før det skein av eldreomsorga. Det er vel slik at det ikkje gjekk meir enn ein månad etter at den nye regjeringa var på plass, før det vart gitt skattelette. Når 100-åringar ikkje får sjukeheimsplass med éin gong dei treng det, er jo realiteten i dag at det må vere noko alvorleg gale med styringa, noko alvorleg gale med prioriteringa, i dette landet. Det er iallfall ikkje mykje verdigheit heller over ein slik situasjon. Mitt spørsmål er ganske enkelt: Er statsministeren fornøgd med gjenskinet frå eldreomsorga etter snart fire år som regjeringssjef?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-05-06:
Da vil jeg komme med et spørsmål til statsministeren som synliggjør et helt klart løftebrudd i den avtalen som ble undertegnet for ett og et halvt år siden. Det gjelder et selvstendig punkt i denne avtalen – det gjelder ikke verdighetsgarantien som sådan – nemlig utdanningskapasiteten for leger som er spesialister i eldres sykdommer, altså geriatere. Disse utdanningsstillingene skulle fordobles – det står i avtalen – men det viser seg altså i dag at det i beste fall har stått helt stille når det gjelder å få flere utdannede spesialister i eldres sykdommer. Skal også dette punktet utsettes til samhandlingsreformen kommer, og i så fall med hvilken begrunnelse? Det tar mange år å utdanne flere spesialister i eldres sykdommer.