Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-02:
Jeg håper Regjeringen er innstilt på de ekstrabevilgninger som sikrer kysten og fiskefeltene mot konsekvenser av havarier som måtte oppstå. Selv om «Gudrun Gisladottir» ikke representerer en katastrofe tilsvarende den som rammet Spania, må det ryddes opp. Med oljetankere langs kysten må vi forberede oss på en langt høgere beredskap enn i dag. Jeg viser til de spørsmålene som jeg stilte i forrige periode, og til Dokument nr. 8-forslag om kongekrabben, men jeg vil komme tilbake til det når vi skal behandle energi og miljø. Budsjettets stramhet gjenspeiler den politiske styring, utfasing av ute- og hjemmekonkurrerende industri, maritime næringer og dramatisk nedbygging av primærnæringene. Prisen blir reduserte eksportinntekter, utarmede lokalsamfunn, fortettede byer, synkende miljøkvalitet og økende sosiale problemer. Uten distriktenes verdiskaping taper vi langsiktige muligheter til å opprettholde velferden i dette landet. Markedet for inntektsbringende tjenestesektor reduseres. Behovet for offentlig betalte tjenester øker, uansett om det er offentlige eller private foretak som leverer tjenesten. Kystpartiet har en annen visjon. Vi vil utvikle – ikke avvikle. Vi har en visjon om å investere i moderne infrastruktur som gjør det mulig å bo og drive tradisjonell og ny næringsvirksomhet i hele landet. Vi vil gi konkurranseutsatte næringer de samme rammene som utenlandske konkurrenter har. Det gir overskudd til å styrke kommunene, sikre barns oppvekstvilkår og gi dem teoretisk og praktisk opplæring, som et kunnskapsbasert samfunn er avhengig av. Vi vil sikre verdier, sikre forholdene for gamle og syke og sikre at pensjonene holder det nivået som vi ble lovet da folketrygden ble innført i 1967. Vi vil øke forskningsinnsatsen for å utvikle nye næringer basert på naturlige ressurser og moderne teknologi. Dette vil øke veksten i fastlandsøkonomien, også når oljeinntektene synker. Dette er Kystpartiets visjon, og den krever større investeringer innenlands og tilsvarende mindre aksjeinvesteringer i en usikker verdensøkonomi. Det er en visjon som forutsetter vilje til å prioritere verdigenererende investeringer framfor luksusinvesteringer i hovedstaden. Det går ikke an å bygge en opera i en trafikkmaskin. Operavedtaket handler om å bygge en ny bydel i Oslo øst, og det er snakk om hundre milliardinvesteringer. Hvem skal gjøre det arbeidet? Handlingsregelen for bruk av oljepenger bygger på en negativ visjon, og på at veksten i norsk økonomi skal hentes fra avkastningen av andre lands næringsutvikling – ikke fra vår egen verdiskaping. Dette er Kystpartiet uenig i. Kystpartiet vil styrke den innenlandske verdiskapingen mest mulig med oljepenger. Kystpartiet vil ha en handlingsregel der hensynet til arbeidsledigheten og til produksjonen blir bedre ivaretatt. I 1904 hadde vi et utenlandsfond på 50 mill. kr. Det ble oppløst i 1923, og da var det halvert. Jeg frykter for at vi er på vei den samme veien. Kystpartiet mener at finanspolitikken må støtte opp under pengepolitikken, slik at vi holder arbeidsledigheten nede og produksjonen oppe. Med riktig investering i innenlandske prosjekter vil oljepengene gi sikre arbeidsplasser, velferdsgoder og en tryggere framtid enn investeringer i utlandet vil gi. Regjeringen og Arbeiderpartiet snakker om både kronekurs og rentenivå, fordi budsjettets stramhet defineres i forhold til avvikling i stedet for i forhold til utvikling. Nå avvikles et par tusen arbeidsplasser hver måned. Vi har snart 100 000 arbeidsledige, og det vil bli verre. Inngangsblokkering av ungdom og sluttvederlag i aktivt fiske vil utrydde norske fiskere og avvikle grunnlaget for bosetting langs kysten. På samme måte vil dårlige rammevilkår for flåtegruppen som driver opplæring av sjøfolk, på sikt utrydde den norske sjømann. Avviklingsstrategien er tydelig for alle som vil se den. Det er ingen selvfølge at utlendingsloven ikke skal gjelde for båter som seiler under utenlandsk flagg og med utenlandsk mannskap fra havn til havn i Norge. Loven må gjelde for alle, og det kreves at man har arbeids- og oppholdstillatelse for i det hele tatt å kunne arbeide i norske havner. Vi utnytter ikke den arbeidskraften vi har. Likevel snakker Regjeringen om press i økonomien og om stramt arbeidsmarked. Skal varig høy arbeidsledighet skape internasjonal konkurransedyktighet? På hvilke felt skal vi konkurrere? President! Jeg tegner meg her og nå til et nytt treminuttersinnlegg.