trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Breivik (Venstre), 2013-12-13:
Takk til ministeren for responsen på oppfordringa frå meg om utflytting av statlege arbeidsplassar. Det set me pris på. Men Venstre kjem sjølvsagt til å vera ei vaktbikkje og, om nødvendig, bruka armslaget i Stortinget til å sikra at det òg skjer noko i praksis. Så kan eg roa Slagsvold Vedum og seia at regjeringa ikkje på nokon måte har brukt rå makt. Eg føler framleis eg er rimeleg frisk og rask her eg står på talarstolen. Men me har bidrege til større kunnskap om saka. Òg for Venstre handlar dette om sikkerheit, leveringsdyktigheit og ikkje minst at ei utsetjing med nye utgreiingar neppe ville ha resultert i eit betre avgjerdsgrunnlag – heller trenering og ny usikkerheit, slik representanten Meling var inne på i innlegget sitt. Så er eg sjølvsagt samd i at denne typen vedtak, avgjerder, er veldig vanskelege. Det går ut over arbeidsplassar og enkeltindivid. Tre grundige vurderingar meiner eg bestemt Venstre no har gjort i denne saka – på same viset som eg føreset at dei raud-grøne hadde då dei, som ministeren no har sagt ved to høve, vedtok nedlegging av 103 likningskontor, eller då lokalsjukehusa faktisk systematisk under raud-grønt styre vart tappa for innhald og funksjonar. Så litt om oljepengebruken. Eg kan òg forsikra forsamlinga, og slik sett senda eit signal til regjeringa, om at oljepengebruken som Venstre har lagt til grunn i vårt alternative statsbudsjett i år, legg lista for vårt syn på dette. Me er svært skeptiske til unødvendig og høg oljepengebruk, og kjem òg til å leggja det til grunn i framtidige budsjettprosessar.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-13:
Først vil jeg takke komitéleder Syversen for at han gleder seg til idédebatt i Stortinget. Det er veldig bra, det gjør jeg også. Så skal jeg hoppe fra idédebatt til de virkelig små detaljer. Jeg bet meg merke i det representanten Syversen sa om oljepengebruk. Etter hvert som oljefondet øker og øker i verdi, vil prosenten man bruker av oljefondets verdi, ha mindre og mindre å si, egentlig. Når representanten Syversen skryter av at kun 2,9 pst. av pensjonsfondets verdi blir brukt, er det kun halve sannheten – i beste fall. Antall kroner vi bruker, har mest å si, av den enkle grunn at oljepengebruken som andel av fastlandsøkonomien, jo aldri har vært større. Neste år vil man kunne bruke enda mer oljepenger og en enda større andel av fastlandsøkonomien på skattekutt og dyre valgløfter, og samtidig skryte av å følge handlingsregelen og bruke en lav prosent. Jeg vil oppfordre representanten Breivik til å ta med seg en hilsen til sin stortingsgruppe. Det er at det er ekte arbeidsplasser, som ekte mennesker har gledet seg over å kunne beholde, fordi de trodde at Venstre hadde skaffet dem et flertall i Stortinget. Det å være et parti på vippen, medfører et betydelig ansvar. Det gir mindre rom for vingling enn det Venstre tradisjonelt er kjent for. Her har Venstre vinglet, mens regjeringen har demonstrert at den er villig til å piske og ydmyke et samarbeidsparti – ikke for å sikre en stor reform, ikke for å få gjennom en helhet, men fordi man absolutt må, uten ordentlig utredning, legge ned distriktsarbeidsplasser. Som jeg sa da tilleggsproposisjonen ble lagt fram, demonstrerer dette egentlig at regjeringen er fullt i stand til å prioritere, det er bare det at det den velger å prioritere, er gal politikk. Det er fryktelig synd at Venstre i det ene øyeblikket var enig om å stoppe noe av det, og så i aller siste øyeblikk har snudd, når alle disse menneskene det er snakk om, nok trodde at jobbene deres var sikret. Sånn skal ikke et mektig parti som er på vippen i Stortinget, opptre.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-13:
Her sies det mye rart. For det første er det ganske spesielt av representanten Kjenseth å gå i angrepsposisjon, når hans eget parti nå nettopp har brutt sitt løfte overfor de ansatte i DFØ i Vadsø, i Tromsø, i Hamar, i Drammen og i Kristiansand uten å gi noe ordentlig forklaring på det. Så sier Gjermund Hagesæter etterpå – han sier det rett ut, han bekrefter det og forsterker det – at Stortinget ikke er et egnet organ for å diskutere avbyråkratisering. Tydeligere kan det vel ikke sies, en stortingsrepresentant fra et regjeringsparti vil flytte beslutninger ut av salen. Så sa han til slutt at dette ikke er snakk om en sentralisering, men en reduksjon av statlige arbeidsplasser. Ja, det er masse ordentlige mennesker som mister jobben sin, og det er spesielt noen i Venstre som bør lytte til hvordan Fremskrittspartiet forsvarer den beslutningen Venstre nettopp har gitt sitt flertall til.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-12-13:
La meg først oppklare noen åpenbare feil. Det er altså ikke noen tilfeldige embetsmenn, som Slagsvold Vedum kalte det, som har fått banket igjennom dette. Dette er et forslag som regjeringen har lagt frem for Stortinget, og som nå får tilslutning fra et flertall. Dette er basert på en vurdering – gjennomført av direktoratet selv – av fire alternative løsninger for å effektivisere etaten. Jeg har lyst til å minne om da at den forrige regjeringen gjennomførte den endringen av skatteetaten som jeg refererte til i mitt forrige innlegg, skrev regjeringen følgende: «En struktur med fortsatt mange små kontorer er imidlertid utfordrende både faglig og kostnadsmessig. For å sikre et tilfredsstillende tjenestetilbud til alle skatteytere, herunder ensartet behandling av like saker, og en effektiv ressursbruk, har Regjeringen gitt Skattedirektoratet fullmakt til å legge ned(…) skattekontorer ...». (…) Det var en endring som skulle gi en innsparing på om lag 20 mill. kr – «kuttpolitikk», som Karin Andersen kaller det. Vi har gjort dette fordi vi mener det er riktig. Vi har gjort dette fordi vi gikk til valg på å effektivisere, forenkle og avbyråkratisere Det gikk vi til valg på – derfor ble det regjeringsskifte. Jeg synes det er helt greit at rød-grønne partier er uenig i dette. Vi gikk altså til valg på dette – nå gjennomfører vi det. Men å komme med påstander om at vi har brukt rå makt overfor Venstre eller pisket og ydmyket dem, som Serigstad Valen kalte det, synes jeg er en meget unødvendig språkbruk. Det er en helt ærlig sak at man er uenig i det forslaget regjeringen har lagt frem for Stortinget, men dette har vært en ryddig prosess, og vi har hatt god dialog med samarbeidspartiene i Stortinget. Dette er basert på en god, grundig gjennomgang og vurdering, som har ført til at det nå er et flertall i Stortinget for å gjennomføre dette. Det er greit at man er uenig, men sånn er nå det flertallet har besluttet seg for. Det jeg har lyst til å si helt avslutningsvis, er følgende: Denne regjeringen kommer til å fremme en lang rekke forslag for Stortinget om mer effektivisering, forenkling og avbyråkratisering. Det betyr at det er ikke siste gang vi kommer til å ha en debatt om disse spørsmålene. Det er ikke et overordnet mål for denne regjeringen å sentralisere. Det er ikke slik at det er noen naturlig sammenheng mellom forenkling, effektivisering, avbyråkratisering og sentralisering. Men konsekvensen av å gjennomføre effektiviseringer med sikte på å bruke skattebetalernes penger på en mer fornuftig måte, betyr at man frigjør midler til andre formål. Det har denne regjeringen tenkt å fortsette med.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-13:
Jeg må innrømme at jeg virkelig ikke trodde mine egne ører da jeg hørte hva som hadde skjedd, at det her var skapt et flertall i en sak der det har vært et stort lokalt engasjement – fra regjeringspartiene også – for å stoppe denne sentraliseringen, som slett ikke har vært grunnlag for noen grundig politisk vurdering, slik representanten Slagsvold Vedum var oppe og sa. Det er en del av regjeringens kuttpolitikk, de trengte penger for å finansiere sine hjertesaker, som er skattelette. Da spiller det ingen rolle om det går ut over noen, særlig ikke hvis det er i distriktene. Det så vi i budsjettet da man fjernet satsingen på sentraldepot og helsearkiv på Tynset, en investering på nærmere 1 mrd. kr, som har vært konsekvensutredet, og ville gitt 80 varige arbeidsplasser i distriktene – «vekk me’n». Nå var det disse arbeidsplassene, og dem skulle de lokale representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet redde. Det klarte de ikke, men det så lenge ut som om Venstre skulle greie det. Vi var glade og heia på Venstre. Jeg skjønner nå at de utsettes for en makt, en rå makt, som ikke er særlig pen å se på. Jeg tror også regjeringspartiene nå må vurdere hva slags lys de setter sine lokale representanter i, for nå blir de framstilt som totalt uten innflytelse på regjeringen og hva de får til i det hele tatt. Denne regjeringen har klare signaler på at f.eks. et fylke som Hedmark kommer til å tape store summer, både på skatteinntekter, fordi man skal fjerne skatter, og på kommuneøkonomien, der man signaliserer helt tydelig – også fra komiteen i Stortinget – at inntektsfordelingen skal svekkes, og at selskapsskatten skal tilbake igjen til de kommunene som får den, der hovedkontoret er. Vi har sett de fordelingstabellene. De viser tap i alle kommuner i mitt hjemfylke, og vinst i de kommunene der særlig Høyre står sterkt. Jeg forundrer meg mest over Fremskrittspartiet, for de er også sterke i noen av disse kommunene. Og de skal da ikke ha noen ting. De har kuttet voldsomt i de regionale utviklingsmidlene – de har fått igjen litt av pengene på vei. Dette er altså det skal skape vekstkraften. NHO skriver i sin rapport at offentlig sektor i Hedmark er motoren for det som foregår der. Denne regjeringen går rett på det og kutter på alle muligheter de ser. Jeg må si jeg er bekymret. Jeg er bekymret for utviklingen, og jeg er også bekymret for det samarbeidsklimaet jeg ser utvikler seg.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-13:
Først til det siste kuriøse som ble sagt nå. Det står altså ikke et ord i denne proposisjonen om noen innsparing av denne sentraliseringen, og hva det har å gjøre med oljepengebruk, aner jeg ikke. Dette er et et rent sentraliseringsforslag. Jeg tror også at representanten må sjekke sine tall for statlige arbeidsplasser i distriktene. Jeg kan nevne at bare i Hedmark har vi Helse Sør-Øst på Hamar, vi har flyttet deler av Heimevernet og Hæren til Hedmark, og det er atskillig flere statlige arbeidsplasser enn det representanten fra Venstre sa. Det betyr at vi har hatt en aktiv politikk. Det betyr ikke at sentraliseringstendensene ikke er sterke. Det er jo nettopp derfor vi må ha en sterk distriktspolitikk, og det er da signalene fra denne regjeringen går i stikk motsatt retning. Det forundrer meg veldig sterkt at Venstre og Kristelig Folkeparti er med på den ferden når det gjelder kommuneøkonomi, og når det gjelder distriktspolitiske virkemidler. I flere dager har vi diskutert virkemidler overfor skogindustrien og bioenergibiten der hvor det varsles at det er tusenvis av arbeidsplasser som kommer til å ryke. Nå er det dette, i budsjettet var det helsearkivet på Tynset, og finansministeren varslet fra talerstolen at det blir mer av dette. Det blir flere tiltak som skal sentralisere virksomhet til dit hjulene går så det griner fra før. Det må en aktiv distriktspolitikk til hvis vi skal få til det vi vil, for sentraliseringen er en kraft som går av seg sjøl. Men nå skal man altså hope opp penger og aktivitet der hjulene går godt av seg sjøl, som de skriver i både dokumenter og innstillinger. Jeg har ikke opplevd at det er noen som har gått til valg på å legge ned disse arbeidsplassene. Jeg har ikke opplevd i Hedmark at det er noen som har gått til valg på å legge ned disse arbeidsplassene eller den aktiviteten som var planlagt på Tynset – tvert imot! Og i de siste ukene har jo representanter fra både Fremskrittspartiet og Høyre – og Venstre – vært veldig synlige i media og kjempet for dette, for dette har de vært imot. De har sagt at dette er ikke vår politikk, men finansministeren sier at dette er deres politikk. Det er dette dobbeltspillet jeg reagerer på. Jeg skjønner at Venstre har behov for å forsvare hva de har gjort, og jeg er skuffet hvis de faktisk mener at dette er riktig, for da står de for noe annet enn det de har sagt før. Men det jeg reagerer mest på, er at det blir sagt at dette har vært en ryddig prosess. Det har det ikke vært. Det har ikke vært lagt fram noen ting for Stortinget som kunne gjort at vi kunne ha tatt kvalifiserte beslutninger om dette. I Stortinget har det fram til i dag vært et flertall for en annen løsning, og det har vært skrevet ned i stortingsdokumenter. Så dette har ikke vært en ryddig prosess.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-13:
Jeg slutter meg til det som representanten Jonas Gahr Støre nå sa. Det tegnes nå opp en metode for å drive kraftig sentraliseringspolitikk, til og med at Stortinget kun skal diskutere overordnede målsettinger, som f.eks. færre byråkrater, at det skal være et styringssignal, og der regjeringa skal ha fritt spillerom. Jeg vil bare igjen minne om at det er et stort engasjement i denne saken og i de andre sakene i de andre byene, fra representanter fra regjeringspartiene også og fra Venstre og Kristelig Folkeparti. Det er ikke bare SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet som bryr seg om dette – dette bryr folk seg om utover landet. Vi opplever nå en regjering som ikke hører og ikke bryr seg om hvordan dette er. Jeg opplever også at det er systematisk slik at man sier én ting, man sier at man vil ha god distriktspolitikk, og så gjør man det motsatte. Man kutter systematisk og vrir pengebruken mot sentrum.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-13:
Det er jeg veldig glad for å høre. Det var en viktig oppklaring fra saksordføreren i Stortinget. Spørsmålet er da bare om statsråden deler den oppfatningen, som er at det nå ikke er merknadene som skal legges til grunn, der det sies at «statene oppfordres» om å ta hensyn til barnet, men at hensyn til barn «skal være et grunnleggende hensyn», og at det er i den vurderingen av hensynet til barna man oppfordres til å gjøre ulike vurderinger. Det er en vesensforskjell, for å oppfordre statene til å legge barnets beste til grunn er et stort tilbakeskritt ut fra den rettstilstanden vi også har i dag, der barnets beste «skal være» et av de viktige vurderingstemaene i behandlingen av disse sakene.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-12-13:
Først vil eg seie at den interpellasjonen som representanten Snorre Serigstad Valen har varsla, gleder også Framstegspartiet seg til. Eg må i utgangspunktet seie at eg har litt vanskeleg for å få tak i kva representanten Serigstad Valen eigentleg meiner, for på den eine sida er han bekymra for at oljepengebruken er for stor, og på den andre sida er han bekymra for at oljefondet eig stadig meir og meir i verda. Det er slik at om vi hadde hatt lågare oljepengebruk, ville ein måtte ha kjøpt fleire aksjar og eigd meir og meir. Når det gjeld konkurransekrafta, er det eit faktum at frå tilleggsproposisjonen blei lagt fram og til den no blir behandla i Stortinget, har kronekursen falle og konkurransekrafta til norske bedrifter styrkt seg Det andre temaet som har vore oppe her i dag, er Direktoratet for økonomistyring. No er det eit faktum at Noreg har ein av dei største offentlege sektorane i verda. Han har utvikla seg negativt under den raud-grøne regjeringa. Det er ei utvikling som ikkje kan fortsette med den veksten vi har sett. Då er det slik at samarbeidspartia, dei fire borgarlege partia, har sett dette på dagsordenen. Ein vil ha effektivisering og avbyråkratisering. No vil vi i den første saka, som gjeld Direktoratet for økonomistyring, med dei grepa som blir tatt her, kunne spare 20 mill. kr i året. Dette er eit eksempel på at ein går riktig veg, og ein har mange andre direktorat der ein bør ta liknande grep. Eg trur denne debatten har vist at Stortinget ikkje eignar seg som arena for å ta denne typen diskusjonar om effektivisering og avbyråkratisering. Eg er overtydd om at dei grepa som blir tatt når det gjeld å få effektivisert offentleg sektor, vil medføre at talet på både sentrale arbeidsplassar, statlege arbeidsplassar, og også distriktsarbeidsplassar, må reduserast. Det er ei utvikling som er nødvendig. Dette er ikkje snakk om sentralisering, dette er snakk om å effektivisere og slanke offentleg sektor. Det er det nødvendig å gjere. Det håper eg det blir meir av framover, og det er eg også overtydd om at det blir. Når vi høyrer på representanten Tore Hagebakken, høyrest det ut som om den tidlegare raud-grøne regjeringas form for distriktspolitikk, var statlege arbeidsplassar i distrikta.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-12-13:
Grunnen til at eg tar ordet, er det som representanten Jonas Gahr Støre sa frå talarstolen, der han kommenterte eit innlegg eg hadde hatt. Det som er utgangspunktet, er at Stortinget er lovgivande og løyvande makt, og regjeringa er utøvande makt. Det eg sa, var at viss vi skal gå inn i detaljar og slike avbyråkratiseringsprosessar, trur eg ikkje at Stortinget er eit eigna organ for å få til avbyråkratisering og ein mindre offentleg sektor. Men det er sjølvsagt heilt riktig at Stortinget skal kunne gi overordna retningsliner, også i slike debattar som dette, når det gjeld å avbyråkratisere og forenkle. Det gjer ein med både lovverket og statsbudsjettet osv. Eg trur at viss vi skal gå inn i kvart einaste direktorat og avvikling av statlege arbeidsplassar og diskutere det i full breidde i Stortinget, skjer det som har skjedd dei siste åtte åra blant dei raud-grøne, nemleg at det skjer veldig lite på det området, at offentleg sektor veks, og det vil vere ei utvikling som ikkje kan fortsetje. Vi kan gjerne ta dei overordna retningslinene og signala og diskutere dei, men eg føler ikkje at det har skjedd i denne saka. Her går ein inn i ei konkret sak og lèt nærmast som om det viktigaste distriktsverkemiddelet er statlege arbeidsplassar. Det er det sjølvsagt ikkje. Regjeringspartia har no saman med Kristeleg Folkeparti og Venstre stemt for eit statsbudsjett der ein har rekordinvesteringar i veg og bane og skattelette som vil styrkje konkurransekrafta. Dette vil kome distrikta veldig godt i møte, og vi legg eit godt grunnlag for å få ei god utvikling i heile landet. Representanten Karin Andersen var m.a. inne på selskapsskatten, at skatten skulle gå der hovudkontora skulle liggje. Det er ikkje riktig. Det er ein føresetnad at delar av selskapsskatten skal bli ført tilbake til kommunane, og så skal det gå der arbeidsplassane er, ikkje der hovudkontora er – der verdiskapinga skjer, og ikkje der hovudkontora ligg. Det blir vidare snakka om at dette er for å sentralisere. Dette har – det har eg gjentatt fleire gonger – ingen ting med sentralisering å gjere, når vi snakkar om Direktoratet for økonomistyring. Dette har med avbyråkratisering, forenkling og reduksjon av statlege arbeidsplassar å gjere.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2013-12-13:
Det var innleggene fra representantene fra Oppland og Hedmark som fikk meg til å be om ordet. For når det sies at vi har vært utsatt for rå maktmisbruk i Venstre, så er det ikke det det handler om. Hvis vi ser tilbake på den rød-grønne regjeringas åtte år, skapte de 10 000 nye statlige arbeidsplasser. 8 000 av dem er lokalisert til Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger og Hamar. Vi snakker om en omfordeling mellom vinnerne av statlige arbeidsplasser, og det er verdt å bemerke at den rød-grønne regjeringa greide å flytte ut ca. 100 statlige arbeidsplasser fra Oslo. Så vi snakker vel ikke om en vinnerepoke i desentralisering av staten under den rød-grønne regjeringa. Det som har vært viktig for Venstre, er nettopp å se på både effektivitet og faglig konsolidering, og dette er jo et eksempel på at teknologien og effektiviteten går framover, og der det er et fornuftig grep å gjøre akkurat dette. Så kommer helt sikkert Hamar til å bli en vinner i framtida. Byen ligger 30 minutter nord for Gardermoen, det tilsier at det er smart å legge en del ting dit. Den store utfordringea i distriktsdebatten er knyttet til det indre innlandet og de ytre distriktene, og det er her vi kommer til å kreve en tydelig handlingsplan fra regjeringa om at den flytter ut statlige arbeidsplasser der det er naturlig å gjøre det – fra Oslo, Bergen, Stavanger, Trondheim og Hamar, for den del – til dem som har behov for arbeidsplasser, og der det er helt naturlig at en kan utføre den oppgaven, fra f.eks. Vadsø. Det var et tilfelle her, det er helt riktig. Men her er det behov for en helhetlig gjennomgang, og dermed finner vi også at det er et fornuftig grep å flytte helhetlig ut. Så må vi også ha en politikk for å etablere nye arbeidsplasser fornuftig. Så blir det jo et paradoks å snakke om oljepengebruk. Hvis vi skal bruke oljepenger for å opprettholde statlige arbeidsplasser, er jo ikke det bærekraftig over tid. Vi er nødt til å skape en næringspolitikk som gjør noe med hvilke arbeidsplasser vi oppretter, også i distriktene.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2013-12-13:
Det representanten Slagsvold Vedum nå sier, er at man skal gå en runde til i seks måneder. Da må en tenke tilbake på at den rød-grønne regjeringa har brukt åtte år på å gå sånne runder og ikke fått flyttet en eneste ny arbeidsplass ut av Oslo. Dette handler om handlekraft. Det er vi nødt til å vise. Effektivisering er vi nødt til å få til på den ene sida, samtidig er det også mulig å legge en plan for hvor vi skal ha statlige arbeidsplasser i Norge. Når representanten Andersen sier at jeg må sjekke tallene, må hun faktisk gå hjem og sjekke de tallene selv – når det gjelder statlige arbeidsplasser – de 10 000 nye er det ingen tvil om hvor er opprettet. Av alle de eksisterende arbeidsplassene som staten hadde før den rød-grønne regjeringa tiltrådte, er ikke noen flyttet ut. Det var ingen plan, og det har sikkert vært mange kamper internt i den rød-grønne regjeringa, men en har aldri fått fram handlekraften. Muligens er det på bekostning av dem som jobber i Oslo, at det er blitt for vanskelig. Dette smertes selvfølgelig, men vi har to oppgaver: Den ene er å gjøre viktige grep, også fordi teknologi og prosesser går framover, den andre er å ta hensyn til at vi skal fordele de statlige arbeidsplassene utover landet. Det mener vi at er mulig å gjøre gjennom en helhetlig plan.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2013-12-13:
Jeg har stor respekt for de debattene som går i de lokalsamfunnene som mister arbeidsplasser. Det er nettopp det vi ikke må gjøre, gjøre dette til en liten debatt i hvert enkelt tilfelle. Vi er nødt til å ha den store planen. Venstre vil ha en demokratireform, og den skal vi diskutere i Stortinget – det er selvfølgelig. Men det har vært en formidabel direktoratisering, og vi har i dag en stat som er inndelt i 45 ulike inndelinger geografisk. Det er et formidabelt konglomerat. Vi er nødt til å gå gjennom, også for demokratiets skyld, den inndelingen av staten for å få en mer strømlinjeformet stat. Da er vi nødt til å diskutere også det store bildet, og det er Venstres viktige ærend i denne saken – vi skal ikke diskutere enkeltsaker sak for sak.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-12-13:
Jeg tror denne saken er rimelig opplyst nå. La meg bare komme med én refleksjon. Vi i komiteen var enige om en tilnærming til dette som ikke tok stilling til strukturen, men vi ba om at det ble gitt noe mer tid til at man kunne se denne type spørsmål i sammenheng. Man snakker om at en kombinasjon av effektivisering av direktoratet og en opprettholdelse av en desentralisert kontorstruktur blir vurdert særskilt – ikke et veldig radikalt spørsmål. Flertallet var enig om det, og det påkaller jo da interesse at Venstre snur etter at vi har hatt diskusjonene om merknadene i komiteen. Men la nå det bare være. Det jeg har lyst til å knytte en kommentar til, er en uttalelse fra representanten Hagesæter som fra denne talerstolen sa omtrent følgende, slik jeg noterte det: Stortinget egner seg ikke som arena for å diskutere effektivisering av offentlig sektor. Nå har denne regjeringen, regjeringspartiene og de fire flertallspartiene snakket om at vi har fått debatten tilbake til Stortinget. Det fine er at vi nå kan ta debatter om hvordan samfunnet utvikler seg, og ta beslutninger her. Jeg så på den komitemerknaden vi hadde, som et uttrykk for at den faktisk hadde noe ved seg. Vi har vært igjennom en budsjettbehandling som egentlig ikke har hatt synlige tegn på det, fordi de fire partiene har stått godt sammen. Det gratulerer jeg dem med. Det er naturlig etter den uttalelsen de har. Men denne flertallsuttalelsen var et uttrykk for at Stortinget faktisk kunne ytre seg på en måte som regjeringen kunne ta med seg, og ta seg noe mer tid. Så skjer ikke. Men jeg synes det er et veldig dårlig signal hvis vi skal stå foran en utvikling av offentlig sektor som vi alle, tror jeg, er enige om at trenger kontinuerlig fornyelse og effektivisering i samsvar med teknologi osv. Hvis holdningen er at, nei, blir det for detaljerte diskusjoner, egner det seg ikke i Stortinget, går jeg ut fra at særlig Venstre vil reagere med sin opprinnelse som er knyttet til at all makt ligger i denne sal. Jeg vil være veldig opptatt av at vi kan diskutere disse spørsmålene veldig grundig. Hva annet skal være vårt mandat som ombudsmenn for dem vi er valgt av?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-12-13:
Det var nyttig å høre representanten Hagesæter bekrefte det han sa innledningsvis. Da tror jeg at jeg på vegne av Arbeiderpartiet vil melde fra denne talerstol at vi ikke kommer til å dele den oppfatningen at det ikke er egnet å diskutere avbyråkratisering og effektivisering av offentlig sektor i Stortinget. Hvis vi skal gå inn i detaljer, sier Hagesæter – detaljer handler jo her om jobbene til folk, det handler om lokalsamfunn, det handler om kompetansearbeidsplasser. Vi har aldri ment at det er statlige arbeidsplasser som redder distriktene, tvert imot. Men har det betydning? Hva er grunnen til engasjementet fra de byene som representanten Serigstad Valen nevnte? Jo, det er jo nettopp fordi disse arbeidsplassene faktisk betyr noe, de er opparbeidede. Nå har ikke vi sluttet hva strukturen for dette direktoratet bør være. Vi har bedt om noe mer tid for det, og den tiden gis altså ikke. Her hører vi det veldig tydelig – og jeg skal med interesse følge hvordan Kristelig Folkeparti og Venstre vil følge den debatten – her er målet satt, det skal være en mindre offentlig sektor, det skal kuttes i den typen arbeidsplasser, og det kalles effektivisering. Og: Debatten hører ikke hjemme i Stortinget. Skal vi ha det slik at Stortinget på en måte skal vedta prinsippet om færre offentlig ansatte, færre statlige arbeidsplasser, og da har vi tatt vår prinsipielle vurdering, og så er det regjeringen som utøvende makt som gjennomfører det i lokalsamfunn her og lokalsamfunn der. Hvis det er regjeringspartienes modell, sier jeg klart fra: Vi er mot det, og vi kommer til å forbeholde oss retten til å ha en mening om det enkelte direktorat, den enkelte sektor og det enkelte mål. Dette har vært en nyttig illustrasjon fra Fremskrittspartiets representant. Vi begynner å se klarere konturtrekk bak grunnleggende formuleringer i denne regjeringserklæringen av hvordan metoden er tenkt å bli anvendt.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2013-12-13:
Jeg fulgte debatten fra kontoret, og det var Venstres Kjenseth som fikk meg til å ta ordet. Når det kommer en påstand om at det ikke er etablert eller flyttet ut statlige arbeidsplasser de siste åtte årene, er det rett og slett feil. Jeg kan nevne bare noen – det vi snakker om i dag, er jo stort sett Hedmark, har jeg fått med meg, så da velger jeg også Hedmark som eksempel – Statens sivilrettsforvaltning, vergemålsadministrasjon, Statens Barnehus, særskilt etterforskningsorgan for politisaker, Helse Sør-Øst, Jernbaneverket. Jeg kan nevne Kongsvinger, snakke om Politihøgskolen, Vardåsen fengsel osv. Karin Andersen har også nevnt flere, og jeg tar ikke med dem i denne omgangen. I tillegg har arkivet på Tynset vært nevnt. Man videreførte heller ikke det som lå inne i Stoltenberg IIs budsjettforslag om bachelorutdanningen for arkivfag, som var foreslått som et desentralisert høgskoletilbud på Tynset under Høgskolen i Sør-Trøndelag. Jeg måtte bare ta ordet, for så urimelig kan en bare ikke være. Skal man være med i debatten, får det være en viss redelighet i det man faktisk kommer med fra denne talerstol.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2013-12-13:
Jeg tar ordet for så vidt mer som en kommentar til representanten Karin Andersens innlegg. Dette er ikke alltid like enkle saker, det må man bare innrømme, men hvis det er slik at det er en nyanseforskjell i språkbruken i merknadene – og det må nok jeg som saksordfører i så fall bære et visst ansvar for – har intensjonen fra flertallet ikke vært å gjøre endringer i de premissene som regjeringen og proposisjonen legger til grunn når det gjelder forståelsen av betydningen av «barnets beste».
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-13:
La meg starte med å takke saksordføreren for en grei framstilling av de sakene vi behandler. Jeg skal bare knytte noen kommentarer til de sakene. Det er riktig, som saksordføreren sa, at det er to hovedformål med de endringene som nå er foreslått, og som kommer gjennom Dublin III-samarbeidet. Det er mer effektivt samarbeid og å styrke rettighetene til asylsøkerne. Da skal jeg i likhet med saksordføreren understreke at styrking av rettighetene til asylsøkerne ikke handler om en utvidelse av vilkårene for asyl. Det reguleres ikke av de endringene som foreslås. Det er det fortsatt norsk rett og andre internasjonale forpliktelser som regulerer. Det er bl.a. gjort noen viktige styrkinger av rettighetene til asylsøkere. Jeg skal nevne to av dem. Det ene er å gjøre begrensninger i anledningen til å sende personer tilbake til land der det er grunn til å anta at det foreligger systematisk mangelfulle forhold ved asylsystemet eller mottaksforholdene. Det er en praksis som Norge har hatt i flere år på egen hånd, men vi ønsker den velkommen også for andre land. Jeg vet bl.a. at det var tilfellet knyttet til forhold i Hellas på et tidspunkt, noe som gjorde at man holdt tilbake returen av Dublin-søkere dit. Det andre er understrekingen av at hensynet til barnets beste bør være et grunnleggende hensyn, og at personkretsen er utvidet. Personkretsen som barnet skal gjenforenes med, er en reell utvidelse, som også vi i Norge gjør endringer for. Men hensynet til barnets beste har vært gjenstand for debatt i Stortinget tidligere, og det er vår oppfatning at hensynet til barnets beste har vært behandlet som et grunnleggende hensyn i Norge. Avslutningsvis vil jeg berøre fengsling på bakgrunn av unndragelsesfare. Jeg har merket meg de vurderingene som departementet har gjort om vilkårene for fengsling, og jeg har lyst til å referere til at på skriftlig spørsmål fra undertegnede svarte justisministeren på omfanget og bruken av § 106 i utlendingsloven når det gjelder fengsling, i 2013 – og den er ikke brukt, så langt. Jeg registrerer at det er en diskusjon der bl.a. Politiets utlendingsenhet har gitt uttrykk for at vilkårene som stilles i den nye ordningen, er strengere enn det som ligger i norsk lov. Jeg støtter meg på departementets vurdering og tror ikke det er tilfellet. Det er vel også et flertall i komiteen som har den oppfatningen. La meg helt til slutt få understreke, som det framgår i proposisjonen, og som det også framgår av merknadene i innstillingen til proposisjonen, at det ikke er tilstrekkelig bare å henvise til at vedkommende er gjenstand for en Dublin-prosedyre, og bruke det som begrunnelse for fengsling. Det skal også være tyngre vilkår til stede før man kan bruke fengsling, med henvisning til unndragelsesfare.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-13:
Jeg har lyst til å gjøre oppmerksom på at Kristelig Folkeparti ved en inkurie ikke er nevnt i en merknad på sidene 13 og 14 i Innst. 67 L, som omhandler enslige mindreårige asylsøkere. Der er det en merknad fra Venstre og Sosialistisk Venstreparti som Kristelig Folkeparti støtter og sier seg enig i. Jeg tegnet meg egentlig til sak nr. 2, men det gikk så fort. Det gjelder Innst. 68 S. Jeg vil også ta en liten visitt innom den. Der er det på samme måten: Kristelig Folkeparti støtter merknaden fra Venstre og SV på side 6 under punkt 2, andre spalte, øverst. Det gjelder hensynet til barnets beste ved behandlingen av enslige mindreårige asylsøkere.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-13:
Jeg kommenterte ikke det i mitt innlegg, fordi jeg regnet med at representanten Karin Andersen ville ta replikk. Men siden hun ikke gjorde det, kan jeg bekrefte at statsråden er enig i saksordførerens betraktninger om disse forholdene og selvfølgelig har med seg Stortingets forståelse av dette inn i den videre prosessen.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-06-05:
Dei raud-grøne partia har no hatt regjeringsmakta og Fornyingsdepartementet i snart åtte år. Rigmor Aasrud har i halvparten av denne tida vore fornyingsminister og hatt ansvaret for fornying av offentleg sektor. Samtidig som nabolanda våre fornyar og avbyråkratiserer, går mange ting feil veg i Noreg. Her blomstrar byråkratiet. Tal frå SSB viser at det blir tilsett 39 nye byråkratar kvar einaste arbeidsdag. NRK kunne i går fortelje at politiet no bruker meir tid enn nokon gong tidlegare på administrasjon og rapportering, og at dette går ut over kampen mot kriminalitet. Før dei raud-grøne overtok, brukte legane ved sjukehusa størstedelen av tida si til å behandle pasientar. I går fortalde Hege Gjessing, president i Legeforeningen, at legane no bruker størstedelen av arbeidsdagen sin på rapportering og administrasjon. Køane til sjukehusa veks, samtidig som helseføretaka kommuniserer med kommunane via gamle faksmaskinar. Røntgenbilde kan ikkje bli faksa, så dei blir sende med taxi. Årlege driftsutgifter i departementa og underliggande etatar har auka med 53 mrd. kr sidan 2005. Auken utgjer meir enn 10 000 kr per innbyggar i Noreg. Bortsett frå at Framstegspartiet til slutt fekk gjennomslag for å fjerne revisjonsplikta for små føretak, har det meste gått feil veg. Er fornyingsministeren, som altså har eit overordna ansvar for fornying og avbyråkratisering i Noreg, fornøgd med den utviklinga vi har sett på dette området dei siste åtte åra?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-06-05:
Eg registrerer at fornyingsministeren trekkjer fram Nav-reforma som eit eksempel på det gode arbeidet regjeringa har gjort, og eg vil berre seie at det er ikkje alle som er like fornøgde med Nav-reforma som fornyingsministeren er. Faktum er også at helsekøane veks. Ein snakkar her om digitale løysingar, og det er vel og bra, men fortsatt er det altså slik at helseføretaka kommuniserer med kommunane via gamle faksmaskinar, og røntgenbilde blir sende med taxi. Så eg kunne tenkt meg å få lite grann utdjupa frå fornyingsministeren om det er nokon planar på dette området. Har ein tenkt på nokon idear når det gjeld digitale løysingar på dette området, slik at ein altså slepp å fakse til kvarandre i 2013, og også slepp å sende røntgenbilde via taxi? Har ein nokon digitale løysingar på trappene på dette området?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Regjeringen har satset på å fornye og forbedre offentlig sektor, bl.a. gjennom noen store reformer som Nav-reform, barnehagereform og politireform, og det er også gjort en hel rekke tiltak innenfor de enkelte sektorene for å bidra til en mer effektiv offentlig sektor. Vår regjering har satset på offentlig sektor, og derfor har det blitt flere ansatte både i politiet, i helsevesenet og i kommunesektoren så vi skal få gode tjenester. Derfor er det også sånn at det er mer enn 700 000 flere enkeltbehandlinger i sykehusene våre nå enn for bare noen år siden. Det vitner om at det er mye som er bra også i sykehusene. Det viktigste regjeringen har jobbet med de siste årene, er å få til flere digitale løsninger, sånn at det blir bedre for både innbyggerne og flyten mellom næringsliv og det offentlige. Der har vi lagt et godt grunnlag, og det er mange nye tjenester som etableres innenfor digital forvaltning, sånn at vi kan bruke våre ressurser til å gjøre kontrolloppgaver, forbedre de tjenestene vi har og utvikle mange nye tjenester i det offentlige. Det er på mange forskjellige områder satt i gang gode digitaliseringsprosjekter. Skatteetaten og Lånekassen nevnes ofte i den sammenheng. Men jeg vil minne om at de aller fleste offentlige etater har gjort gode digitaliseringsprosjekter som gjør at innbyggerne forholder seg enklere til offentlig sektor, og vi utvikler gode tilbud. I dag er både fiskeriministeren og utenriksministeren i salen. Da vil jeg minne om ett tiltak som i så måte er ganske aktuelt, og det er BarentsWatch, som bidrar til at vi får bedre overvåkning og bedre samhandling i havsektoren i Nord-Norge og i resten av Norge. Det er et godt eksempel på hvordan vi har bidratt til å fornye offentlig sektor.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Nå ligger helse og den digitale utviklingen innenfor helsesektoren under helse- og omsorgsministerens ansvarsområde. Men det er gjort store forbedringer innenfor helsevesenet, bl.a. gjennom etablering av Norsk Helsenett, som gjør at vi nå har et sikkert nett der man kan sende informasjon mellom helseforetak og andre tilbydere av helsetjenester. Det blir etter hvert løsninger som også innbyggerne kan bruke, bl.a. innlogging med e-reseptmuligheter, og man har et godt system for utbetaling av egenandeler gjennom at man får et automatisk frikort. Etablering av en norsk kjernejournal er også et godt tiltak for at innbyggerne skal kunne få enklere løsninger fra det offentlige. Så er det en stor jobb å få helsevesenet til å henge sammen med digitale løsninger. De fleste sykehusene har etablert ordninger som er velbrukte og ikke nødvendigvis sånn at de henger sammen, men bl.a. ved etablering av Helsenett vil vi få store forbedringer.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Jeg vil ta sterkt avstand fra at vi driver aktive sysselsettingstiltak gjennom de statlige organisasjonene vi har. Det er folk som jobber mye og følger opp det som både storting og regjering har vedtatt, så vi bruker på ingen måte offentlige arbeidsplasser i statsforvaltningen og i landbruksforvaltningen til å drive offentlige sysselsettingstiltak. Det er kompliserte områder man har, det er mange søknader som skal behandles, og også landbruksforvaltningen er blant dem som jobber mye med å finne gode, effektive og nye digitale løsninger, sånn at man kan effektivisere arbeidet på en enda bedre måte i tiden framover.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Jeg er enig i at vi selvsagt skal fokusere sterkest på å gjennomføre den politikken som er bestemt, både i denne salen og internt i regjeringen, men vi opplever en helt annen mediehverdag i dag. Det er mange flere i media som skal ha opplysninger fra vårt byråkrati, og det er mange flere flater som skal betjenes. Blant annet tror jeg det er viktig at offentlig sektor også er god på å være på sosiale medier og kan ta del i å informere folk gjennom dem. Det gjør at vi trenger flere folk til å jobbe også med det. Så har det ikke vært noen eksplosjon i departementene. Den største eksplosjonen, hvis man kan kalle det det, har vært i Utenriksdepartementet. Der har vi opprettet et servicesenter som er oppe 24 timer i døgnet sju dager i uken for å betjene nordmenn som er i utlandet. Det er en villet politikk fra regjeringssiden: Det tror jeg har vært bra, og jeg tror det hilses velkommen fra veldig mange som har behov for den typen tjenester når det trengs.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Først vil jeg si at antall ansatte i det statlige byråkratiet, hvis vi måler det mot antall sysselsatte i Norge, holder seg konstant på om lag 30 pst. Vi har hatt en ganske stor befolkningsvekst i Norge. Vi har fått flere helsepersonell. Vi har fått flere som jobber i politiet. Da vil det nødvendigvis også måtte være noen som jobber med å sørge for lønn og systemer for dem. Så er det viktig, og det er jeg helt enig med representanten Bekkevold i, at vi hele tiden har et kritisk blikk på hva vi forventer av rapportering, og om vi trenger all den rapporteringen vi har. Derfor har vi utviklet KOSTRA for kommunesektoren. Derfor utvikler vi nå StatRes for statlig sektor, sånn at vi kan få enhetlig rapportering innenfor områdene én gang i året og slippe så mye detaljregulering. Det tror jeg er et av de viktigste tiltakene vi kan gjøre, sånn at vi slipper å be om nye rapporter hele tiden.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Jeg tror at hvis vi skal få vekk unødvendig rapportering, må vi ta sektor for sektor, og det har næringsministeren gjort. Det holder finansministeren på med. Vi har tatt et initiativ nå for å gå igjennom det som er innbyggerorienterte løsninger og se om vi kan forenkle mer der. Men i det store og hele dreier det som å kunne rapportere inn felles én gang, sånn at vi kan hente opplysninger ut fra de rapportene som ble laget, og at vi ikke da ber om spesialrapporter når det er noe vi lurer på. Jeg tror at både vi som er i storting, og vi som er i regjering, skal bli litt tøffere til å si at det går an å finne opplysninger på andre måter enn å be om spesialrapporter. Det kan vi i regjeringen blir bedre på, og jeg tror vi sammen også kanskje kan ha litt større romslighet for at vi ikke vet alt når vi skal forme politikken vår. Men jeg mener at det vi har gjort innenfor StatRes, er et godt bidrag. Det må videreutvikles, sånn at vi får mer enhetlige rapporteringer inn.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Det er riktig at det er utarbeidet ganske omfattende regler for varsling i mitt departement som skal gjelde for statlig sektor og i de enkelte departementene. Når vi gjennomfører og foreslår den type retningslinjer, er det opp til det enkelte departement å sørge for at det implementeres i dets egen organisasjon. Så vidt jeg er kjent med, er det gjort også i Forsvarsdepartementet. Så har jeg forstått at det har skjedd en glipp, og at man ikke har fulgt de reglene som da var etablert, fullt og helt, på det enkelte tidspunktet. Det er altså etablert rutiner i mitt departement – ganske omfattende sådanne. Jeg er nok noe bekymret for at rutinene kan være noe omfattende når jeg ser på det materiellet som er utarbeidet. Kanskje bør vi tenke og vurdere noen forenklinger også i det varslingsregimet. Men når det gjelder varsling, er det viktig at du har gode rutiner for den, sånn at både varsleren blir hensyntatt på en god måte og også dem varselet gjelder. Jeg mener vi har etablerte rutiner, og jeg skjønner også at det var etablert rutiner i Forsvarsdepartementet. Når det gjelder den interne saksbehandlingen der, er det forsvarsministeren som har ansvaret for den, og må svare for den.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Dersom det er uklarheter rundt regelverket, er det sjølsagt mulig å presisere det. Ved enhver situasjon som oppstår der ting har gått galt, kan det være grunnlag for å minne om reglene og ta en runde på det, sånn at vi forsikrer oss om at vi har gode rutiner etablert i de enkelte departementene.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Når regjeringen gjør vedtak om interne saksbehandlingsrutiner, er det en forventning om at det følges opp av de enkelte departementer. Dersom det er uklarhet om fortolking av regelverket, vil jeg selvsagt kunne bidra til at vi tar opp det gjennom de egnede kanaler som er etablert for samhandling mellom departementene på personalsiden, og også minne statsråder og andre som mottar sånne varsler, om at det er etablert rutiner. For øvrig: Hvordan saken er håndtert i Forsvarsdepartementet, mener jeg det må være forsvarsministeren som svarer for.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Ja, hvis det kan berolige opposisjonen, vil jeg selvsagt gjøre det.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Jeg er enig i at det er viktig at det er god kunnskap om varslingsreglene både i departementer, i direktorater og også i det vanlige arbeidslivet. Det er krevende å være varsler. Det har vi sett i noen sammenhenger. Derfor er det viktig at det er kunnskap om varslingsreglene og at det er etablert gode rutiner for hvordan man skal følge opp varsler. Det mener jeg at det er etablert rutiner for i de enkelte departementene. Men som jeg sa, tyder debatten her i dag på at det er ønskelig at man presiserer og jobber videre med å forsikre seg om at dette er på plass. Det vil jeg selvsagt da gjøre.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-06-05:
Når det gjelder Arbeidstilsynet og opprettelsen av en egen varslerenhet, ligger det under arbeidsministerens ansvarsområde. Når det gjelder å varsle i statlig forvaltning som er mitt ansvarsområde, tror jeg det bare er å sørge for at kunnskapen er der, at rutinene er etablert, at det tas opp i ledermøter, at de tillitsvalgte kan gi råd om varsling og at det er etablert regler som er gjennomsiktige sånn at den som varsler, vet hva man går til. Det tror jeg er det viktigste når man skal gå inn i tøffe varslersaker. Jeg er enig med representanten Skei Grande i at det er tøft å være varsler, og at det er mange som opplever det som krevende. Derfor må vi ha rutiner som gjør at varslere blir tatt på alvor, og at det følges opp grundig når sånne saker kommer opp.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2013-06-05:
Då eg kom inn på Stortinget i 2005 og kom inn i kommunalkomiteen, var eg spent på kva som ville skje av forbetring og fornying innanfor dette feltet. Eg må berre seie at på lik linje med folk flest og næringslivet har eg vorte svært skuffa over kva ein har fått til. Eg høyrer svaret frå statsråden. Ho peikar på fleire felt der ein har gjort framsteg. No kan vi ut av offentleg statistikk lese om nettopp mange av desse felta, og vi kan også høyre frå fagfolk at dei har svært kritiske merknader til dette. Sjølv for landbruksbyråkratar har talet auka, på tross av at vi har ein dramatisk nedgang i talet på bønder. Mitt spørsmål er då: Er det slik at ein bruker dette som rein sysselsetjing, i håp om at den offisielle statistikken over arbeidsledige skal verte lågast mogleg?
Michael Tetzschner (Høyre), 2013-06-05:
Hvis man vil bekjempe byråkratiet, er det ofte en god begynnelse å begynne på toppen. Det jeg da sikter til, er departementenes betydelige bidrag i byråkratiseringen av statsforvaltningen. Det er nemlig slik at denne regjeringen mer enn noen foregående regjering har vært opptatt av å styrke PR-siden ved politikken, selge politikken sin og fungere i en mediehverdag. Det har ført til en eksplosjon i antall politisk ansatte rundt statsråden, og signalene fra fagdelen av departementet er at dette ofte underordnes de partipolitisk uavhengige faglige miljøene i departementene. Er dette en utvikling som bekymrer statsråden, at man blir mer opptatt av å selge politikken og at man ikke gjennomfører vedtak, enn at man faktisk gjennomfører vedtak f.eks. fattet i denne salen?
Michael Tetzschner (Høyre), 2013-06-05:
Arbeidsmiljøloven pålegger som kjent arbeidsgiver å utarbeide rutiner for å kunne motta intern varsling, det være seg om uregelmessigheter, misligheter og annet. Vi snakker om varslingsregler som er pålagt alle arbeidsgivere. Selv den minste lille bakeribedrift er pålagt å dokumentere at man raskt og aktivt følger opp slike varsler. Fornyingsdepartementet har fortjenestefullt utarbeidet retningslinjer for hvordan dette skal følges opp i staten og i regjeringen. Vi kan lese i avisene at et internt varsel om påstått trusselbruk i forbindelse med omorganisering av spesialstyrkene ble mottatt av forsvarsministeren personlig i februar og fulgt opp i mai – hele tre måneder senere. Mitt spørsmål til ansvarlig statsråd for dette regelverket blir da følgende: På hvilken måte har statsråden forsikret seg om at retningslinjene hun har utarbeidet for varsling, er innført i fagdepartementene, og at de faktisk følges i hverdagen?
Michael Tetzschner (Høyre), 2013-06-05:
Det er utmerket at det er slik at statsråden med sikkerhet kan si at det er innført rutiner i hennes eget departement. Spørsmålet gjaldt imidlertid om hun hadde forsikret seg om at det er gjennomført på en ordentlig måte i de andre departementene, og at det også fanges opp i den daglige pågang av meldinger. Mitt spørsmål blir om statsråden vil vurdere å presisere for sine kolleger at det ikke gjelder formkrav til hvordan varslene utformes, at det er meget mulig at varsler kan komme per e-post i vår tid, og at når man mottar e-post om tjenestlige forhold, kan det være slik at informasjonen faktisk befinner seg i vedlegget?