Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-04:
Da kan jeg først opplyse at SV vil stemme for forslagene nr. 1–6 i saken om legemiddelmeldingen, og for forslagene nr. 1, 2 og 4 i representantforslaget. Medisiner er et stort gode, og det har revolusjonert verden. Nå overlever vi sykdommer og skader som man ikke for veldig lenge siden døde av, så det er en stor revolusjon og et kjempegode. Derfor er det viktig at Norge tilbyr gode medisiner tidlig, og at man kanskje er litt mer frampå enn det man har vært til nå med å ta i bruk nye behandlinger. Spesielt har vi sett det knyttet til kreft, men også til en del andre medikamenter. Når det er sagt, er SV, i likhet med det Senterpartiet ga uttrykk for, svært opptatt av rett legemiddelbruk. Debatten om antibiotikaresistens er en viktig sak der. Vi har diskutert det knyttet til dyrehelse, men også opp mot folkehelse, og det er klart at hvis en så viktig medisin blir ikke-virksom fordi det den skal virke mot, er blitt gjort resistent, er det veldig alvorlig. Jeg har vært i debatter med helseministeren, som har sagt at dette er den største helsepolitiske utfordringen vi har, og at behandling som til nå har reddet liv, faktisk kan bli uvirksom. Så det er en av de aller viktigste tingene som vi er nødt til å passe på. Derfor er SV kritisk til at man har tatt ut rett legemiddelbruk som en av hovedmålsettingene og de prioriterte områdene i meldingen. Jeg har tidligere hatt interpellasjon til statsråden knyttet til bivirkninger av medikamenter, også terapeutiske doser av vanlige medisiner – altså ikke overforbruk, ikke rus – for det er mye bivirkninger her som gjør folk alvorlig syke, og som igjen blir diagnostisert som ny sykdom der man blir medisinert, med påfølgende bivirkninger. Arbeidsministeren bør være veldig opptatt av dette, for det er veldig mange av dem som detter ut av arbeidslivet og går i den runddansen, som har dette problemet. Og det er ikke folk som søker rus; det er folk som har fått behandling, og som får altfor langvarig og altfor massiv behandling mot vondt, sorg eller smerte. Det er en del av dette som vi er nødt til å diskutere med mye større alvor knyttet til bruk av medikamenter, ikke bare når det gjelder antibiotika, men også når det gjelder bruk av andre medikamenter, for samfunnet har ikke lenger tid til sorg. Samfunnet har ikke lenger tid til at folk får lov til å ta den tida de trenger for å bli frisk. Man skal putte i seg masse medisiner og skal opp og stå og være like blid fra dag tre. Det er ikke et gode. Det skaper mye ny sykdom og bivirkninger, så det er det svært viktig at vi er opptatt av. I meldingen står det også noe om kvinner og LAR – de som blir gravide når de er på LAR-behandling. SV er veldig opptatt av at vi får gått igjennom det området skikkelig, og nå får på plass regler og ikke minst tilbud om langvarig prevensjon, gratis prevensjon, som man ikke kan avslutte selv, for dette skader barn svært mye. Det har også vært mye diskusjon rundt overdosedødsfall og bruk av metadon. Det er en sak for seg, som vi må komme tilbake til, men her mener jeg at legemiddelpolitikken er for mye preget av moralisme og for lite preget av realisme og av at man skal redde liv. Det siste punktet jeg skal ta opp, er knyttet til sykehjem og syke pasienter, særlig de demente. Det er svært mange demente pasienter som får veldig mye medisiner, og de får veldig mye medisiner for å roe seg ned, men noen ganger er det sykdom og skade, som skaper smerte og uro, som blir ubehandlet hos disse pasientene. Derfor er det uhyre viktig at vi får økt legetetthet knyttet til både hjemmesykepleie og sykehjem, og at man får økt bemanning ellers av fagpersonell, som vi skal diskutere i neste sak.