Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2016-10-11:
Da er dagen kommet, og vi skal diskutere Meld. St. 28 for 2015–2016. Vi skal fornye Kunnskapsløftet, og det har til nå vært en lang prosess. Det begynte med at regjeringen Stoltenberg satte ned Ludvigsen-utvalget, som skulle se på elevenes læring i framtidens skole. Utvalget la fram flere utredninger og presenterte anbefalinger som både var forankret og hadde stor oppslutning der ute. Ja, jeg vil gå så langt som å si at det i flere miljøer var begeistring å registrere. Det er en samlet komité som støtter mange av disse anbefalingene fra Ludvigsen-utvalget som også er fulgt opp i stortingsmeldingen. Det er og var stor tilslutning til anbefalingen om at det må ryddes i læreplanene. Det er for mange mål, og ikke alle henger sammen. Elevene må lære å lære, og de må få bedre muligheter til å gå i dybden på temaene. Utvalget foreslo temaer som livsmestring, bærekraftig utvikling, demokrati og medborgerskap, og at disse temaene skulle løftes fram som tverrfaglige temaer. Det er en samlet komité som slutter seg til mange av disse anbefalingene. Det er også en samlet komité som støtter at generell del av læreplanen fornyes, så lenge resultatet blir at det bygger opp under skolens brede samfunnsmandat. La meg lese noen linjer fra komitéinnstillingen: «Skolen skal bidra til å utvikle elevenes kunnskap og kompetanse slik at de kan bli aktive deltakere i et stadig mer kunnskapsintensivt samfunn. Samtidig skal skolen støtte elevene i deres personlige utvikling og identitetsutvikling. Skolen skal også ta høyde for at samfunnet er stilt overfor lokale og globale utfordringer knyttet til sosial, kulturell, økonomisk og teknologisk utvikling.» Dette sier mye om det enorme samfunnsoppdraget som skolen har. Denne saken, behandlingen og oppfølgingen, skal favne alt det. Jeg ønsker å takke komiteen for konstruktivt samarbeid. Vi er enige om mye – det er bra. Samtidig opplever jeg at innstillingen fra komiteen er et korreks til stortingsmeldingen på flere punkt. Det vil jeg komme tilbake til. Ludvigsen-utvalget ble satt ned av Stoltenberg-regjeringen i en tid da mange piler pekte rett vei i skolen. Likevel var det den gang og er det fortsatt noen utfordringer som må løses. En av dem er at 30 pst. av elevene i norsk skole ikke fullfører eller består fem år etter påbegynt videregående opplæring, og mange elever sliter med å tilegne seg de grunnleggende ferdighetene tidlig. I tillegg vet vi at mange elever opplever mobbing og psykiske utfordringer og plager. Vi må lage et læreplanverk som er helhetlig, som henger sammen, og som håndterer disse utfordringene bedre enn det vi klarer i dag. Norge trenger teoretiske praktikere og praktiske teoretikere. Arbeiderpartiet er bekymret for at grunnskolen i for stor grad er tilpasset et studieforberedende løp. Vi mener at elevenes praktiske ferdigheter i større grad må stimuleres gjennom hele skoleløpet. Det er mange gode eksempler på at læreplanmålene i matte kan konkretiseres i sløydsalen. Vi må derfor sørge for at bredden i skolens fagområder ivaretas nå når det skal ryddes i læreplanene. En forutsetning for at elevene skal komme seg gjennom grunnskolen og videregående opplæring, er at de mestrer de grunnleggende ferdighetene skikkelig. Det er særlig viktig at elevene lærer seg å lese, skrive og regne på et tidlig tidspunkt. Læreplanverket må bygge opp under dette. Arbeiderpartiet mener at det innenfor de grunnleggende ferdighetene i lesing, skriving og regning må defineres et ferdighetsnivå som alle elever skal hjelpes opp til å nå, det vi har kalt en lese-, skrive- og regnegaranti. Da må læreplanmålene henge sammen, skolen må ha nok ressurser, og vi trenger flere lærere som bedre kan hjelpe elevene til å nå sine mål. Når vi er inne på grunnleggende ferdigheter: Ludvigsen-utvalget la i sin utredning stor vekt på å styrke elevenes kompetanse i å utforske og skape. De knyttet dette til kreativitet, innovasjon, problemløsning og kritisk tenkning. Mange av organisasjonene i komitéhøringen trakk fram at det er behov for å forsterke dette i stortingsmeldingen. Arbeiderpartiet er enig i det. Arbeiderpartiet er for at vi holder på de allerede definerte grunnleggende ferdighetene, men at perspektivet utvides noe. Vi vil derfor at det utarbeides en ny sjette grunnleggende ferdighet, knyttet opp mot Ludvigsen-utvalgets kompetanse «å utforske og skape». På noen konkrete områder er komiteen mer uenig enn på andre. Det gjelder bl.a. vurdering og eksamen. Arbeiderpartiet er i likhet med Utdanningsforbundet, Skolenes landsforbund og Elevorganisasjonen kritiske til forslaget om flere obligatoriske eksamener i engelsk, matematikk og norsk. God vurdering handler om langt mer enn flere eksamener. En eksamen er en enkelthendelse som foregår over et relativt kort tidsrom, og der elevene prøves i et mer eller mindre tilfeldig utplukk av læreplanmål – apropos overflatelæring. I stortingsmeldingen foreslår også regjeringen at man øker grensen skolen har for omfordeling av timer fra 5 pst. til 10 pst. I likhet med flere i komitéhøringen er vi i Arbeiderpartiet redde for at dette, kombinert med forslaget om innføring av obligatorisk eksamen i basisfagene, vil kunne føre til en enda sterkere prioritering av disse fagene på bekostning av andre fag i skolen. Arbeiderpartiet kan derfor heller ikke støtte at kunst- og håndverksfaget deles opp. Vi mener at regjeringen heller burde styrke faget som helhet, både som redskapsfag og som danningsfag. Vi sier ofte at skolen er lærerens viktigste ressurs, og hva lærerne bruker tiden sin på, er derfor avgjørende når vi snakker om best mulig forvaltning av den ressursen. Arbeiderpartiet mener derfor det bør tas en gjennomgang av det nasjonale kvalitetsvurderingssystemet. Vi må passe på at dette systemet fungerer hensiktsmessig, og at kartleggingsverktøyene ikke bidrar til at vi driver kartlegging for kartleggingens skyld, men at kartleggingen bidrar til økt læring for elevene. Og når vi snakker om tid: Mange har gitt tilbakemeldinger om at det lokale læreplanarbeidet tar mye tid, og at det er feil bruk av tid. Arbeiderpartiet mener derfor at det lokale læreplanarbeidet slik det framstår nå, bør avvikles. Vi vil heller at lærerne skal bruke tiden og kompetansen sin på å avgjøre hvilke metoder og virkemidler som skal tas i bruk i undervisningen. Seksåringene som begynte på skolen i høst, skal stå i arbeidslivet til 2080. Det betyr at skolen må omstille seg kontinuerlig. IKT og digitale ferdigheter var noe som man bare for et par–tre tiår siden trodde kom til å gå over. Sånn ble det heldigvis ikke. Elevene må i framtiden ikke bare gjøres i stand til å bruke, men også å skape digitalt innhold og digitale tjenester. Arbeiderpartiet mener det trengs en større satsing på IKT og digitale ferdigheter enn det regjeringen til nå har lagt opp til, og vi mener bl.a. at alle elever i skolen må få kjennskap til koding og programmering. Til nå har jeg snakket utelukkende om hva elevene må kunne i framtiden. Men hva må lærerne kunne? Regjeringen har kommet med forslag om en ny, femårig lærerutdanning. Vi hadde forventet at når man utvider lærerutdanningen med ett år, ja, da hadde man gjort mer plass til det sektoren, Pedagogstudentene, lærerne selv og skolelederne har sagt at de ønsker mer av: mer praksis og mer pedagogikk. Arbeiderpartiet fremmer derfor forslag om å øke praksis vesentlig i den nye lærerutdanningen samt å styrke pedagogikkundervisningen. Da nærmer jeg meg en avslutning, og avslutningen på denne debatten er startskuddet på konkretiseringen, utarbeidelsen og implementeringen av et nytt læreplanverk. Arbeiderpartiet forutsetter at det legges opp til gode prosesser som er åpne, og som inkluderer et bredt spekter av involverte parter. Ekspertgrupper må ikke kun bety fageksperter, men også ekspertene der ute som kjenner skoledagen best: skoleeierne, skolelederne, lærerne og elevene. Det er egentlig nå det hele begynner, så jeg vil avslutte med å si at vi ønsker hverandre lykke til. Jeg fremmer med dette forslagene som Arbeiderpartiet står bak i innstillingen.