Svein Ludvigsen (Høyre), 1998-10-29:
Høyre er positiv til Riksrevisjonens engasjement overfor utviklingslandene. Vi har i hvert fall de to siste årene vært med på merknader som bekrefter det. Komiteen har f.eks. i Innst. S. nr. 181 for 1996-97, som gjelder årsmeldingen for Riksrevisjonen for 1996, sagt at komiteen forutsetter at Riksrevisjonen skal komme tilbake til Stortinget angående en eventuell opprettelse av et IDI-sekretariat i en egen sak. Den er nå kommet. Men Høyre er ikke helt tilfreds med at Riksrevisjonen valgte å legge frem saken slik den foreligger. For det første kan man nok diskutere hensiktsmessigheten av å fremme en sak med betydelige økonomiske konsekvenser nærmest parallelt med budsjettproposisjonen. Det ville etter mitt skjønn ha vært minst like riktig og hensiktsmessig at saken hadde blitt grundig utredet i budsjettproposisjonen under Utenriksdepartementets/Bistandsdepartementets budsjett og/eller Finans- og tolldepartementets kap. 51 Riksrevisjonen. Jeg skal ikke ta for hardt i, men det er ikke helt bra at nettopp Riksrevisjonen legger frem en sak uten at de økonomiske konsekvensene er godt nok beskrevet i saksfremlegget, for det er faktisk slik at komiteen selv måtte ta initiativ til å få redegjort for de langsiktige budsjettvirkningene og kostnadene. Slikt ville nok ha fått – vil jeg tro – anmerkning fra Riksrevisjonen, hvis den hadde utøvet forvaltningsrevisjon overfor en annen statsetat. Etter min mening tilligger det Riksrevisjonen å utvise særlig aktsomhet for at saksfremleggene er tilfredsstillende, ikke minst hva angår de økonomiske spørsmål. Det var de ikke, etter mitt skjønn, i Dokument nr. 3:14 for 1997-98 hva angår økonomien. Jeg er enig med både Utenriksdepartementet og Bistandsdepartementet i at INTOSAI-engasjementet er god og effektiv utviklingshjelp. Derfor synes Høyre at det er riktig å bruke bistandsmidler til drift av så vel sekretariatet som til å finansiere prosjekter i samarbeid med andre land og organisasjoner. Vi er imidlertid bekymret for den fremtidige finansieringen og vil understreke at vår positive holdning til saken er fundamentert på at det også i fortsettelsen skal brukes bistandsmidler. Derfor kan ikke Riksrevisjonen eller UD neste år eller senere frigjøre seg fra det ansvaret og legge opp til en annen finansiering eller trekke uforholdsmessige ressurser ut av Riksrevisjonens ordinære aktivitet. I denne sammenheng henviser jeg til komitemerknaden som står på side 4, slik også saksordføreren gjorde. Der står det: «Komiteen vil bemerke at arbeidet i regi av IDI er god utviklingshjelp, og det er derfor naturlig at det norske bidraget finansieres over Utenriksdepartementets budsjett. Komiteen forutsetter at dersom det skjer endringer i grunnlaget for finansieringen legges saken frem på nytt for Stortinget på en egnet måte.» Det betyr i klartekst, slik også saksordføreren sa, at annen finansiering ikke kan komme på tale uten at saken fremmes for Stortinget på en egnet måte. Skulle forutsetningen for u-hjelpsperspektivet endres, vil også grunnlaget for IDI-engasjementet fra norsk side svikte. Her er det altså UD og NORAD som fortsatt er kilden for finansiering av drift og prosjekter. Jeg vil nemlig sterkt fraråde at Norge påtar seg et ansvar som fritar andre land fra deres forpliktelser, eller at vi fra norsk side skulle drive et IDI-sekretariat ut fra – la meg kalle det – prestisjehensyn, finansiert over Riksrevisjonens ordinære budsjett og til skade for det arbeidet som Riksrevisjonen er satt til å gjøre. La meg også bare vise til komitemerknaden der Høyre sammen med resten av komiteen har tatt forbehold om budsjettbehandlingen nå i høst. Og med de presiseringene og under henvisning til den samlede komites innstilling anbefaler jeg at Riksrevisjonen overtar vertskapsrollen for IDI-sekretariatet.