Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-06-10:
Fremskrittspartiet ønsker å styrke det norske demokratiet ved å flytte makt fra politikere og byråkrater til folk flest. Målet er at folk flest skal ha mer makt over sitt eget nærmiljø og styringen av landet. I representantforslaget, Dokument 8:60, foreslår vi derfor økt direktedemokrati gjennom bindende folkeavstemninger. Det er nemlig ingen tvil om at folkeavstemningene om EU skapte et kjempeengasjement i befolkningen, og valgdeltakelsen i 1994 var på hele 89 pst. Hvorfor skal vi ikke da kunne bruke det samme verktøyet når det gjelder f.eks. datalagringsdirektivet, innvandringspolitikk, bompengefinansiering av infrastrukturprosjekter og andre viktige saker? Senterpartiets standpunkt i EU-avstemningen, der de ikke ville følge et ja-flertall, viser dessuten behovet for å få lovfestet en folkeavstemningsordning på en betryggende måte. Regjeringen og kommunalminister Liv Signe Navarsete føler seg åpenbart høyt hevet over folk flest og trekker bevisst fram begrepet «svak velgerkompetanse» for å argumentere imot bruk av folkeavstemninger. Regjeringspartiene, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, påstår altså at folk flest ikke har kompetanse til å sette seg inn i vanskelige politiske spørsmål, og at det derfor er best at byråkrater og politikere tar beslutningene for dem. Det er ikke tilfeldig at de samme partiene er tilhengere av skyhøye skatter og avgifter, nettopp fordi skatter og avgifter flytter makt fra folk flest til politikere og byråkrater. Jeg er politiker, men jeg hadde ikke sovet veldig godt om natten hvis min eneste politiske visjon var å øke politikerstandens makt over enkeltmennesket. Jens Stoltenberg brukte nyttårstalen sin til å snakke om rådslagning og involvering, og Senterpartiet har gått enda lenger ved å snakke om forskjellen mellom grasrotdemokrati og elitenettverk. Dessverre kan det virke som at regjeringspartiene står for elitenettverk og ikke grasrotdemokrati. De har nemlig bevisst svekket lokaldemokratiet gjennom bl.a. å flytte makt fra kommunene til fylke/region gjennom forvaltningsreformen. Jeg har inntrykk av at velgerne først og fremst forbinder denne regjeringen med tomme løfter og innholdsløs retorikk, og representantforslaget vårt om folkeavstemninger var en gyllen anledning som regjeringen burde ha omfavnet dersom den mente alvor. Det er veldig trist at alle partiene på Stortinget bortsett fra Fremskrittspartiet er med på en komitémerknad som påstår at bindende folkeavstemninger gir en lite helhetlig politikk, fordi det de da indirekte sier, er at det bare er politikereliten som er i stand til å se de store linjene. Jeg er ikke overrasket over at venstresiden mener dette, men det er trist for en FrP-er å se at våre venner i Høyre og Kristelig Folkeparti er med på denne dårlig tilslørte maktarrogansen. La meg avslutningsvis knytte noen kommentarer til forslaget om bompenger. Staten tar årlig inn oppimot 60 mrd. kr i skatter og avgifter på bil, samtidig som bilistene kun får tilbake i overkant av 20 mrd. kr i form av drift av veiene, vedlikehold og investeringer i veinettet. Nå bygges det nye bommer over hele landet, og regjeringen toer sine hender og skylder på såkalte lokale bompengeinitiativ. Men hvor kommer disse initiativene egentlig fra? Regjeringens nasjonale transportplan inneholder 63 veiprosjekter der det er forbehold om bompengefinansiering. Initiativet kommer altså ikke fra lokalpolitikere på grasrotnivå, men fra toppnivået i regjeringsapparatet. Dette er utpressing overfor lokalpolitikere over hele landet, som etter hvert har blitt så frustrerte av å vente på statlige veiinvesteringer at de sier ja til bompengefinansiering. Teknologien gir oss nå bedre muligheter til å flytte makt fra politikere og byråkrater til folk flest enn noen ganger tidligere i historien. La oss gripe den muligheten og videreutvikle demokratiet vårt ved å ta i bruk de nye mulighetene. Jeg vil herved ta opp Fremskrittspartiets forslag i saken.