Hårek Elvenes (Høyre), 2019-11-27:
Da regjeringen Solberg overtok i 2013, startet daværende forsvarsminister Ine M. Eriksen Søreide og forsvarssjefen en total gjennomgang av tingenes tilstand i Forsvaret. Resultatet var nedslående. Der lå det en ubetalt regning på 180 mrd. kr, uten en plan for å betale den. Tiden med fortielser om og fortrengning av situasjonen i Forsvaret var definitivt forbi. Regjeringen tok fatt i situasjonen, og steg for steg settes nå Forsvaret i stand. Forsvarssjefen sier i sitt fagmilitære råd at Forsvaret nå er styrket på flere felter og vil bli det ytterligere i årene som kommer. Arbeiderpartiets alternative budsjett på forsvarssektoren er en føljetong i brutte lovnader. Det er ikke samsvar mellom det Arbeiderpartiet har lovet i forkant, og det Arbeiderpartiet faktisk gjør i sitt budsjett. I 2018 sto Arbeiderpartiet fram i VG med et stort oppslag – de skulle ut i bruktmarkedet og kjøpe nye Bell-helikoptre. Så kom budsjettet for 2019 – intet spor av Bell-helikoptre. Så blir det valgkamp i det Herrens år 2019. Arbeiderpartiet er igjen ute og sier at nå skal man kjøpe Black Hawk-helikoptre. Så kommer Arbeiderpartiets alternative budsjett for 2020 – der er det intet spor av investeringer til Black Hawk-helikoptre. Arbeiderpartiet har gjort det til sin paradegren å kritisere regjeringen for at man ikke vil framskynde investeringene til stridsvogner. Det har man drevet på med i tre år. Så kom fjorårets budsjett. Der la Arbeiderpartiet inn 70 mill. kr til stridsvogner. Det holdt til ¾ stridsvogn. I år har man fullstendig kapitulert: Det er ingen midler til stridsvogner. Det positive oppi dette er at Arbeiderpartiets alternative budsjett på forsvarssektoren er – for alle praktiske formål – en total tilslutning til regjeringens budsjett. La meg illustrere det: Arbeiderpartiet har kritisert regjeringen for at man ikke når 2-prosentmålet så raskt som Arbeiderpartiet tilsynelatende vil. Så kommer budsjettet til Arbeiderpartiet. Man legger fram et forsvarsbudsjett som har en andel på 1,81 pst. av bruttonasjonalprodukt, altså en økning på et hundredels prosentpoeng i forhold til det denne regjeringen har. Det lover egentlig godt for den tiden vi har foran oss, når vi skal begynne å forhandle om langtidsplanen for den neste perioden. Når Arbeiderpartiet ligger så tett opp til regjeringen i forsvarspolitikken, bør det være håp for at vi skal kunne klare å få til noe når den tid kommer. Både Senterpartiet og Arbeiderpartiet har foreslått kutt til Forsvarsbygg. Konsekvensen av det er at arbeidet med objektsikring vil bli direkte rammet. Det kritiserte Arbeiderpartiet – og nesten i enda sterkere grad Senterpartiet – regjeringen for, sågar snakket partileder Slagsvold Vedum om mistillitsforslag mot regjeringen. Konsekvensen er at samfunnssikkerheten svekkes ved dette kuttet som Arbeiderpartiet legger inn. Så må jeg si at det mest virkelighetsfjerne kuttet opposisjonen gjør i forsvarsbudsjettet, er det Senterpartiet som står for. Senterpartiet foreslår å kutte 337 mill. kr i utbyggingen på Evenes. Den naturlige, logiske konsekvensen av det hadde jo vært at man satte av omtrent samme beløp til det erstatningsansvaret som staten vil rote seg opp i ved å bryte allerede inngåtte kontrakter. Man skulle i hvert fall ha avsatt en del midler til Andøya for å kunne ta imot og drifte de nye P-8A Poseidon-flyene. Denne regjeringen har økt forsvarsbudsjettet med 30 pst. siden 2013. Det er gjort i erkjennelsen av at innbyggernes trygghet og landets sikkerhet er statens viktigste oppgave. Det er litt betimelig å minne om det i finansdebatten, som på mange måter kunne ha endret navn til velferdsdebatten, for det er jo en pågående konkurranse om å bevilge mest til allehånde velferdsformål.