Åge Konradsen (Høyre), 2001-12-10:
Samarbeidsregjeringen legger i dag fram sitt budsjett for Forsvaret for år 2002. Dette er det første budsjettet etter at Stortinget vedtok ny struktur i vår, og jeg registrerer med stor tilfredshet at omleggingen av Forsvaret har startet. Det er den største og mest omfattende omstillingsprosessen det norske forsvaret noensinne har vært inne i, og da må vi ikke glemme at hensikten er å få etablert et moderne og effektivt forsvar tilpasset dagens sikkerhetspolitiske landskap, både heime og internasjonalt. Jeg registrerer at rammen på 27,6 milliarder kr ikke dekker opp det Stortinget vedtok at den nye strukturen skulle være. La meg slå fast at det Forsvaret nå trenger, er stabile og forutsigbare rammer for å kunne lykkes med den krevende omstillingen som nå skal gjennomføres. Det betyr at Stortinget må sørge for at den strukturen som de har vedtatt, blir finansiert. Og jeg er veldig tilfreds med at Samarbeidsregjeringen har varslet at vi til våren skal fremme en tilleggsproposisjon der vi skal kvalitetssikre og fullfinansiere den vedtatte struktur. Vi må alle ha for øye at vi skal ha et forsvar som aktivt skal ivareta de overordnede mål for norsk sikkerhetspolitikk. Vi må ha et forsvar som er i stand til å forebygge krig og bidra til stabilitet og en fredelig utvikling. Vi må ha et forsvar som er i stand til å ivareta norske rettigheter og interesser, og sist, men ikke minst, vi må ha et forsvar som ivaretar norsk suverenitet. I St.prp. nr. 1 for 2001–2002 nevnes det tre forhold som skal være toneangivende i norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk i årene framover. Her heter det bl.a. at Forsvaret skal ha selvstendig kapasitet og evne til å håndtere episoder og mindre konflikter i Norge og Norges nærområder. Under større sikkerhetspolitiske kriser skal Forsvaret kunne operere sammen med allierte forsterkningsstyrker. Og sist, men ikke minst: Forsvaret skal fortsatt kunne inngå i kollektivt forsvar av norsk territorium og norske interesser. Dette betyr at Forsvaret skal være et sikkerhetspolitisk verktøy som skal kunne brukes i fred, krise og krig, både nasjonalt og internasjonalt. Helt siden Norge tiltrådte FN-traktaten har vi vært forpliktet til å delta i internasjonale operasjoner. Norge er i tillegg medlem av NATO, og NATO er en organisasjon som er tuftet på felles verdigrunnlag – demokrati, individuell frihet og rettsstaten. Angrepet på World Trade Center var et angrep nettopp på disse verdiene. Da tror jeg det er vel verdt å minne om at himmelen er blitt erklært skyfri, for ganske kort tid etter å måtte vike for orkan. Derfor skal vi huske at et forsvar er å betrakte som en forsikringspremie, og det er viktig at vi har den best mulige forsikringen. Når det gjelder et lite land som vårt, har vi lært at vi er for små til å stå for denne forsikringen helt alene. Derfor er det viktig å søke fellesskap, og derfor er NATO-samarbeidet like relevant nå som det alltid har vært. For Norge ligger det dessuten en spesiell utfordring her. I alle år under den kalde krigen var det trygt å vite at vi kunne få alliert hjelp. Nå er tiden kommet til at vi skal bidra. Hvordan kan vi ellers forvente at andre bistår oss i framtiden? Avslutningsvis vil jeg si at det må aldri være tvil om at Forsvarets primære oppgave er forsvaret av Norge. Vårt forsvar må utformes med dette for øye, og våre bidrag til internasjonale operasjoner bør primært bestå av elementer der vi er dyktige ut fra de ovennevnte prioriteringene.