trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2001-04-23:
Jeg føler behov for å forsvare min kollega Aud Gaundal, når representanten Solberg sier at fordi vi ikke stemte for i Stortinget, kan vi ikke sette frem påstanden om at småbedriftene vil forsvinne. Det går jo an å legge frem slike tall selv om ikke Stortinget har kommet med dem. De påstandene som kommer både fra Fremskrittspartiet og Høyre om at småbedriftene forsvinner, må kunne settes frem. Jeg synes at det eksemplet Torbjørn Andersen kom med om naboen som sluttet som håndverker og begynte som takstmann – i hvert fall slik jeg kjenner bransjen – er et godt eksempel. Det medfører et ganske stort skjemavelde å være takstmann. Når man da slutter som håndverker for at skjemaveldet blir for stort, er det noe som ikke stemmer. Men jeg vil gjerne be om at man legger frem dokumentasjon om at de små bedriftene forsvinner uten at Stortingets flertall pålegger en å gjøre det. Jeg synes at både representantene Andersen og Solberg burde komme med de tallene.
Ane Sofie Tømmerås (Arbeiderpartiet), 2001-04-23:
Jeg bad om ordet til et kort innlegg fordi vi fra Arbeiderpartiet ikke forstår dette forslaget. Vi mener at innholdet i forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet nå fullt ut er dekket opp gjennom den loven som ble vedtatt i Odelstinget for få uker siden. Vi er helt enig i det som står der, vi er helt enig i innholdet, noe som også klart går fram av komiteens enstemmige merknader til dette temaet i innstillingen. Og vi kan ikke forstå det annerledes enn at de paragrafene som Odelstinget vedtok i straffegjennomføringsloven og de endringene som ble gjort i straffeloven, fullt ut imøtekommer det som dette forslaget tar opp. Og vi synes at det er veldig vanskelig å be Regjeringen om å fremme regelendringer så lenge de regelendringene vi nå nylig har gjort, nettopp imøtekommer det man ber om regelendringer for. Så hvis Arbeiderpartiet skal gå inn på dette forslaget, som vi for så vidt er helt enig i innholdet i, må vi få en avklaring fra Høyre eller Fremskrittspartiet med hensyn til hva slags regelendringer de egentlig er ute etter, og hvorfor man anser at dette ikke er dekket opp av det som Odelstinget har vedtatt.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2001-11-22:
Det er mye i Djupedals innlegg som man kunne tenke seg å kommentere. Jeg vil ta fatt i spørsmålet først. Når det gjelder unntak fra petroleumsskatteloven, er det naturlig å gjøre det når man får inn en helt ny type industri på den norske sokkelen. Dette er en teknologi og en utvinningsform som ikke har vært brukt i Europa før i det hele tatt, og det er naturlig at Stortinget i forbindelse med innføring av den type ny teknologi ser nærmere på de skattemessige rammevilkårene. For øvrig er det feil som Djupedal sier, at prosjektet ikke er lønnsomt, at det ikke burde vært gjennomført. Prosjektet er i henhold til den planen om utbygging og drift som er levert inn, meget lønnsomt både for staten og for utbygger. Når det gjelder unntak fra petroleumsskatteloven, er dette ikke et nytt fenomen. Dette har vært gjort tidligere i forbindelse med ny produksjonsvirksomhet. Det ble gjort i 1983 i forbindelse med et vanninjeksjonsprosjekt på Ekofisk, og det fikk for så vidt ingen følger i form av presedenseffekter i ettertid. Så det er helt naturlig for Høyre at man ser på rammevilkårene for en helt ny type gassutvinningsindustri i Norge.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2001-11-22:
Det er mange påstander i dette innlegget fra representanten Djupedal, for det første at prosjektene ikke er bedriftsøkonomisk lønnsomme. Da tar man utgangspunkt i petroleumsskattesatsen på 78 pst. Det er naturlig at Stortinget, når man har den type tung beskatning av petroleumsutvinning, ser nærmere på de skattemessige rammevilkårene når det kommer inn en helt ny type naturgassutvinning. Det ble også påstått at det ligger inne skattesubsidier på 2 milliarder kr. Det er ikke korrekt. Jeg registrerer med interesse at SV her baserer både innlegget og merknaden på et oppslag i finansbladet «Kapital». Hvis man ser på de beregningene som er gjort av Finansdepartementet, og som også støttes av faglige utredninger, utgjør endringen i beskatningen av dette Snøhvit-prosjektet under 1 milliard kr, bare til informasjon. Det er ikke et generelt prinsipp for Høyre at man skal lage spesialregler for all type næringsvirksomhet, men her er det altså snakk om en stor, ny, omfattende utvinning av naturgass, og i den anledning er det naturlig at vi ser nærmere på de skattemessige rammevilkårene for det.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Jeg kan ikke annet enn å gi honnør til saksordføreren for en gjennomgang der man bruker såpass mange positivt ladede ord om et prosjekt som ut fra en helt vanlig betraktning fra partiet Høyre aldri burde ha vært realisert. Hvis man ser bort fra forhold knyttet til ressursforvaltning, altså fiskeri i Barentshavet, og hvis man ser bort fra alle de miljøargumentene som taler mot at dette skal realiseres, men kun holder seg til dagens tekst, er det interessant å se at Høyre i den første saken etter at den nye petroleumsskatteloven ble vedtatt, dispenserer fra det som for Høyre bestandig har vært et hellig prinsipp, nemlig like konkurransevilkår uavhengig av selskap og uavhengig av næring. Det er ganske interessant å se at prinsippløsheten her gjøres nærmest til en dyd, og det man da legger merke til, er følgende: Man går altså her fra Høyres side inn med selektive statlige skattesubsidier til et prosjekt som selskapet selv ut fra enhver betraktning har ment var ulønnsomt. Statoil hadde lagt dette prosjektet i en skuff for lenge siden, inntil en eller annen politiker fra Finnmark, en tidligere finansminister, plukket det opp igjen og sørget for at man fikk en skattesubsidie som gjorde at dette prosjektet plutselig ble lønnsomt. Dette prosjektet er en statlig subsidie på ca. 2 milliarder kr. Jeg kan komme litt tilbake til hvordan denne summen fremkommer, men uten disse 2 milliarder kr lagt inn i statlige skattesubsidier, hadde dette prosjektet aldri vært realisert fra Statoils side. For Statoil har hele tiden hevdet at det finnes ikke økonomi i dette. Og det gjør det jo heller ikke – verken fra et samfunnsmessig ståsted eller fra et bedriftsmessig ståsted finnes det økonomi. Mitt spørsmål til saksordføreren er da: Er dette en endring i Høyres generelle skattepolitikk? Mener Høyre plutselig nå at man skal drive med selektive skattesubsidier til enkeltselskaper og enkeltnæringer? Er dette et prinsipp Høyre har tenkt å videreføre når vi snakker om andre bedriftsetableringer, andre selskap som synes at de gjerne skulle hatt et sugerør inn i statskassa?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Det er klart at når man gjør prinsippløshet til en dyd, er det mulig å argumentere slik man her gjør. Men betyr det at en hvilken som helst ny næringsvei i Norge som en eller annen har lyst til å etablere, og som Høyre har sympati for, i utgangspunktet kan forvente skattesubsidier? Betyr det at dette prinsippet om LNG-anlegg i den form vi her kjenner det, er noe nytt? Hvis man nå – jeg holder prinsippløshet utenfor – tar tak i det som er skattelovgivningens generelle bestemmelser: Høyre mener vel ikke egentlig at vi, hvis man skal starte på noe helt nytt, som ikke finnes her fra før, kan dispensere fra de generelle retningslinjene i skatteloven fordi vi mener at dette er så positivt – hvis det ikke finnes bedriftsøkonomisk lønnsomhet i dette? Det er jo det som er realiteten. Ut fra gjeldende skatteregler finnes det ikke bedriftsøkonomisk lønnsomhet i dette. Da hadde Statoil og de andre gjort dette for lenge siden, helt uavhengig av skattesubsidier. Så gir vi dem altså 2 milliarder kr på veien og sier vær så god, start! Men poenget er at dette hadde aldri blitt startet hvis ikke Stortinget hadde gjort den typen ting. Det som er det interessante, er at Høyre her innfører noe helt nytt i sin generelle næringspolitikk og sin generelle skattepolitikk, nemlig skattesubsidier i en sak der man ønsker ting etablert åpenbart av helt andre årsaker. I dagens innstilling til Odelstinget under punkt 1.3, Departementets vurderinger og forslag, står det at man ønsker å åpne Barentshavet for gassvirksomhet og oljevirksomhet. Det er det som er hele begrunnelsen, selvfølgelig, men det sier man jo egentlig ikke høyt her i salen heller. Begrunnelsen er at man ønsker å bruke betydelige skattesubsidier for å få i gang olje- og gassvirksomhet i et område som til nå ikke har vært kommersielt utnyttet. Mitt poeng er da: Hvis en annen næringsgrein som ikke er olje og gass, kommer til Stortinget med et ønske om skattesubsidier for å starte en ny virksomhet, kan da denne næringsgreinen eller dette selskapet i utgangspunktet forvente Høyres støtte? Er dette en prinsippløshet som man har tenkt å videreføre til andre saker, eller er dette en prinsippløshet som kun gjelder Statoil? Og det er jo et ganske pussig poeng at det er statens eget oljeselskap Høyre her ønsker å favorisere.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
At Høyre i dette spørsmålet er prinsippløst, overrasker meg, for det er et eklatant brudd på det Høyre i sin alminnelighet står for. At Arbeiderpartiet velger å dispensere fra de generelle skattebestemmelsene, overrasker meg ikke, for Arbeiderpartiet er tradisjonelt prinsippløst i alle slike spørsmål. Men hvis man tar Nordtuns resonnement om at her finnes det lønnsomhet, men risikoen er for stor og derfor må staten gi subsidier så man skal være sikker på at man får gevinst fra selskapets side, må jeg spørre representanten Nordtun: Hvis jeg hadde tenkt å starte en pølsebod, og jeg tror det finnes lønnsomhet i dette prosjektet, jeg tror jeg skal selge nok pølser til at jeg skal få et utkomme av denne pølseboden, og jeg går til Nordtun og sier at jeg er usikker, risikoen er ganske stor for at det kanskje ikke er lønnsomhet i dette, og derfor vil jeg gjerne ha en skattesubsidie på veien så jeg er helt sikker på at min pølsebod går med overskudd, hva ville Nordtun da ha sagt? Hvis man i utgangspunktet skal gjøre den typen resonnement i forbindelse med skattelovgivningen som hr. Nordtun nå gjør seg til talsmann for, kommer vi selvfølgelig helt galt av sted. Det vet Nordtun, og det er derfor han føler seg svært ubekvem med denne innstillingen. Det er derfor komiteens flertall ikke har skrevet et eneste ord i denne innstillingen. De har bare sluttet seg til departementet, for hvert ord man skriver i en innstilling, vil kunne bli brukt mot en i neste runde. Selvfølgelig er dette et eklatant brudd på alt i alminnelig norsk skattelovgivning. Hvis man tar utgangspunkt i hvordan petroleumsskatten kom opp i et av de siste vedtak Stortinget gjorde før sommeren, var denne saken så viktig at fraksjonslederne i finanskomiteen hele vinteren og våren var i Finansdepartementet for å avklare alle uavklarte spørsmål, slik at det ikke fremstod som det var tvil når dette ble vedtatt i Stortinget – og med store dissenser. Det hadde gitt et usikkert signal til markedet, til selskapene, hvis det ble stor debatt om vår petroleumsskattelovgivning. Så kommer den første saken på bordet etterpå, og at Arbeiderpartiet der er prinsippløst, har vi visst fra lang tid tilbake, men at stortingsflertallet skal dispensere fra alminnelig skattelovgivning – og særlig hr. Nordtun, som jo er skatteeksperten i Arbeiderpartiet – er meget, meget nedslående.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Jeg skjønner at det er svært vanskelig for Arbeiderpartiet å snakke om prinsipielle sider i et slikt spørsmål hvor man så definitivt fraviker det som er Arbeiderpartiets alminnelige politikk. Men jeg vil likevel tillate meg å være litt prinsipiell igjen. Hvis jeg skal starte en pølsebod med pølser av struts – jeg vet ikke om det finnes strutsepølser i Norge, men la meg bare si at det ikke finnes – og jeg mener at det finnes et stort marked for dette, det finnes ingen andre strutseprodusenter eller strutseselgere i hele Norge, jeg er den første som gjør dette, men risikoen er ganske stor, mener Nordtun da at jeg skal få en skattesubsidie fordi jeg tar den risikoen med noe helt nytt? Det er denne grenseløse prinsippløsheten knyttet til at man sier at det er bare ett LNG-anlegg i Norge! Dette er for øvrig feil, det finnes et annet lite anlegg, men det er ikke det viktige. Poenget er at dette selvfølgelig vil skape presedens i lovgivningen. Det betyr at andre typer anlegg – ikke nødvendigvis LNG-anlegg, men en ny type anlegg som kommer i Nordsjøen, som ikke finnes fra før – vil kunne komme og si: Ja, men se på Snøhvit da, der gav dere glatt bort 2 milliarder kr for å få dette i gang, det betyr at vi vil ha det samme. Det er denne presedensvirkningen, det er denne prinsippløsheten som Nordtun i enhver annen sammenheng i skattelovgivningen advarer sterkt imot, og som ikke minst den tidligere finansministeren advarer sterkt imot, jeg reagerer på. Hele grunnlaget for skattelovgivningen er at det ikke skal finnes all verdens smutthull og skattesubsidier og hva det ellers måtte være, som Nordtun her gjør seg til talsmann for. Jeg har ingenting imot, saklig sett, hvis man ser bort fra alle miljø- og ressursstandpunkt, at det er mulig å starte virksomhet der det ikke finnes virksomhet før. Men da må man ta utgangspunkt i de generelle skattebestemmelsene som her finnes. La meg da bare avslutningsvis spørre Nordtun: Er han enig i at denne skattesubsidien ligger på anslagsvis ca. 2 milliarder kr? Og er han enig i at dette anlegget aldri ville ha vært realisert hvis ikke staten hadde gitt denne gaven til Statoil?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Dette er ikke en filologisk debatt – selv om jeg også gjerne deltar i dem – men begrepet subsidier dreier seg selvfølgelig om unntak fra generell lovgivning. I det øyeblikket jeg gir meg selv skattelettelser, men ikke de andre rundt meg som jeg ellers skal likebehandle, snakker vi om subsidier. Dagens Næringsliv skrev f.eks. den 19. oktober under overskriften «Stopp Snøhvit» at det er litt drøyt å subsidiere klimautslipp. Begrepet subsidier er selvfølgelig det eneste riktige begrepet i denne sammenhengen, fordi en må gi en skattelettelse som de facto er en subsidie for å få i gang et prosjekt. Hadde det vært som hr. Nordtun i en tidligere replikk til meg sa, at dette prosjektet er lønnsomt, men det er stor risiko ved det, derfor må vi gi det en skattelettelse, så er det selvfølgelig det samme som at staten taper de inntektene som staten ellers ville fått – ergo er dette en subsidie. Og dette er ikke en filologisk debatt. Dette er en rent praktisk, politisk debatt. Mitt utgangspunkt har hele tiden vært følgende: Det er nettopp denne dispensasjonen, denne subsidien, i den generelle skattelovgivningen som er det mest alvorlige med dette. Det vil selvfølgelig danne presedens for andre anlegg. Det er jo derfor Statoil nå sannsynligvis gjør dette. For Statoil er ikke entusiastisk for det. Statoil ser risikoen ved det. Men Statoil har merket det politiske presset fra særlig Arbeiderpartiet og Høyre for å få i gang dette. Det Statoil selvfølgelig også ser, er følgende: I det øyeblikket Stortinget dispenserer fra den generelle skattelovgivning én gang, kan vi selvfølgelig få det til en gang til. Og det vil være i selskapets interesse. Derfor går Statoil nå inn og realiserer dette prosjektet, men med mange bange anelser inni seg, for de vet utmerket godt at risikoen, ikke bare økonomisk, men kanskje særlig knyttet til det å starte kommersiell utbygging i et så sårbart havområde, er stor. Og i det øyeblikket det smeller i Barentshavet, er det ikke Stortinget som sitter med ansvaret, da er det Statoil som operatør som sitter med ansvaret. Derfor fins det ingen entusiasme for dette i Statoil.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Jeg vet ikke hvor grundig jeg skal ta dette. Det som ligger i subsidieelementet i dette, er endring i avskrivningsregler, og de er generelle. Avskrivningsreglene er generelle, og ikke spesielt knyttet til LNG-anlegg. Det betyr selvfølgelig at når man endrer avskrivningsreglene her, så kan man gjøre det fordi man sier dette gjelder et LNG-anlegg, og ikke noe annet. Men det er klart at avskrivningssatsene for Nordsjøen er akkurat som avskrivningssatser generelt. Det har finanskomiteen brukt betydelig tid på de siste årene. Når det gjelder kontormaskiner, enhver investering, har skatteloven en avskrivningstid. Hvis man endrer avskrivningstiden for kontormaskiner for ett selskap, og sier at det gjelder en spesiell type kontormaskin, det gjelder ikke generelt, så er det selvfølgelig en skattemessig subsidie som ligger i dette. Og det vil man i sin alminnelighet ikke gjøre. Det som er interessant her, er at man argumenterer med at dette gjelder et LNG-anlegg, det finnes ingen andre slike anlegg. Men hvis man ser på den generelle konkurransepolitikken som Norge er underkastet gjennom EØS-avtalen og andre avtaler, er dette helt i grenseland, om ikke over grenseland. Jeg vil anta at man etter EUs konkurranselovgivning – hvis man ikke kan bruke andre argumenter – vil si: Ja, dette er i strid med det generelle konkurransereglementet som fins. Det er ikke veldig ofte jeg bruker den type argument fra Stortingets talerstol, men jeg sier det rett og slett fordi dette viser hvordan departementet bruker denne bestemmelsen for et LNG-anlegg som en gummistrikk for å prøve å unndra seg generelle konkurransebestemmelser som departementet i sin alminnelighet ellers er de sterkeste forsvarere av. Det som er interessant å se, er at til og med Fremskrittspartiet, som generelt er for andre rammebetingelser enn det SV er, men selvfølgelig for like rammebetingelser, her er akkurat like prinsippløse som resten av Stortinget – akkurat like prinsippløse! Vi synes at disse arbeidsplassene i Finnmark er så uendelig viktige at vi bryr oss ikke om hvilke prinsipper man i alminnelighet ellers snakker om i denne sal. Det er mitt hovedpoeng, og derfor bør dette ikke realiseres.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Det er ganske interessant å høre en tidligere finansminister gjøre prinsippløshet til en dyd i sitt innlegg nå ved å vise til at dette ikke er skattesubsidier, at dette er lønnsomt både før og etter skatt, og at det står Stortinget til enhver tid helt fritt å gjøre de endringer som dette medfører, knyttet til avskrivningssatser. Egentlig er det litt skuffende – for å være helt ærlig. Grunnen til at dette realiseres her, er at dette er et prosjekt som man fra Arbeiderpartiets side ønsker, for å åpne Barentshavet for kommersiell olje- og gassvirksomhet. Dermed må man gi en liten startpakke, en slags morgengave, for at man skal være sikker på at dette kommer i gang. Hvis det virkelig var slik som hr. tidligere finansminister nå prøver å legge det ut som, hvorfor i all verden skal staten da gi disse subsidiene på 2 milliarder kr? Hvorfor skal man endre avskrivningssatsene slik at dette skal bli mer lønnsomt? Hvorfor skal man sette en diskonteringsrente på 4 pst., som er omtrent halvparten av det Statoil i sin alminnelighet ville ha valgt, i et så risikofylt prosjekt? Man gjør selvfølgelig alt dette for at dette prosjektet skal realiseres. At man dispenserer fra de alminnelige konkurransereglene, er også hevet over tvil, for selv om dette er et LNG-anlegg og det ikke finnes tilsvarende LNG-anlegg, finnes det jo mange andre rørgater som det går an å sammenlikne med. Det velger man altså ikke, rett og slett fordi man skal bruke alle de muligheter som måtte finnes for å få i gang et anlegg som man ønsker skal gi store ringvirkninger i Finnmark. Istedenfor å si helt ærlig og rett ut at dette velger vi, skriver vi det ikke i proposisjonen, vi håper ingen legger merke til det, og så håper vi at det går igjennom, slik at vi kan få dette i gang. Dette er prinsippløshet på høyt nivå. Og det er spesielt skuffende å se at en tidligere finansminister fra Arbeiderpartiet, som ellers har gjort prinsipper i skatteloven og særlig i petroleumsskatteloven til en dyd, var den som la dette fram for Stortinget før sommeren, der det var så uendelig viktig at Stortinget var enig før man kom til salen.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Dette begynner å bli en interessant øvelse, det må jeg innrømme. Det vi er med på i finansinnstillingen, er å gå tilbake på det som Schjøtt-Pedersen og andre gjorde på Plaza i sin tid, der den nye regjeringen nå går tilbake på avskrivningssatsene til slik som det var før dette budsjettforliket. Det har vi gitt vår tilslutning til. Vi har i utgangspunktet aldri støttet dette, så det er en klok endring som den nye regjeringen har gjort. Ellers i sin alminnelighet er vi selvfølgelig enige om at ting avskrives over forskjellig tidshorisont. Men det vi her snakker om, er at man mener at én spesiell type rørgate knyttet til én spesiell gass skal ha en annen form for avskrivning enn en tilsvarende rørledning et annet sted, men da med et annet innhold. Det er jo denne forskjellen som gjør at dette i forhold til den alminnelige avskriving og skattelovgivning selvfølgelig er å dispensere fra det som er den generelle skattelovgivning. Og det er interessant å legge merke til hvordan Schjøtt-Pedersen nå kontinuerlig prøver å snakke seg rundt dette og si at det finnes forskjellige avskrivningssatser rundt i verden. Rundt i verden finnes det substansielt hundre forskjellige petroleumsskatteregimer – selvfølgelig. Og det har da vel aldri vært det som er utgangspunktet for norsk skattelovgivning. Det som er utgangspunktet for petroleumsskattelovgivning, er likebehandling. Staten skal ha en grunnrente pluss litt ekstra – og likebehandling. Alle selskaper skal vite at de skal behandles likt, helt uavhengig av hva de gjør. Dette har vært prinsippet i norsk skattelovgivning i alle år, og det ble innskjerpet senest i sommer, ved at det som er lønnsomt før skatt, skal være lønnsomt etter skatt. Her velger man eksplisitt å si at ved dette prosjektet er det så stor risiko at vi må gi en skattesubsidie på 2 milliarder kr. Men når ble risiko et element i skattelovgivning? Skattelovgivning forholder seg rett og slett til investeringer, til hvordan det skal avskrives, og til hvordan staten skal få sine inntekter. I det øyeblikket man bringer risiko inn som et moment, kan en hvilken som helst næringsdrivende si at dette har ingen prøvd før, her er det en risiko, jeg må ha en skattesubsidie, men jeg tror det er lønnsomt. Poenget er at Statoil vet at det er en så stor risiko knyttet til miljøfaktorer og til økonomi at hadde det ikke vært for at stortingsflertallet hadde puffet dem, hadde de aldri villet realisere dette prosjektet.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
La meg først få berolige finansministeren: Om ti år bør ikke jeg sitte i denne sal, og det tror jeg heller ikke finansministeren bør. Det kan jo være til beroligelse for det norske folk i dag. La meg også si at nå skal jeg ikke ta ordet mer i denne debatten, men jeg vil bare få lov til å stille finansministeren et spørsmål som jeg oppfatter som det sentrale. Finansministeren aksepterer resonnementet om at dette er statsstøtte. Men som han sier: Dette er ikke i strid med de alminnelige konkurranseregler som gjelder for EU. Det betyr at finansministeren i hvert fall åpent erkjenner at dette er en statsstøtte, ergo en subsidie, som de øvrige debattanter i dag som har talt for dette prosjektet, har latt som det ikke er – ikke minst tidligere finansminister Schjøtt-Pedersen, som laget et finurlig resonnement om hvorfor dette ikke er statsstøtte. Men det er selvfølgelig det det er – det vet jo alle! Det vet Statoil, det vet selvfølgelig alle som kjenner til dette, ellers hadde det ikke blitt realisert. Men la meg stille finansministeren følgende spørsmål: Han presiserer at dette er lønnsomt, helt uavhengig av skatt. Jeg har sett det foreløpige utbyggingsprospektet fra Statoil, og det er klart at det finnes lønnsomhet i det under gitte forutsetninger, at det ikke blir overskridelser, og at alt går på skinner. Men Statoil vet selvfølgelig at ikke alt går på skinner. Vi kan bare ta Åsgard som et eksempel. Det gikk ikke akkurat på skinner, men likevel var det lønnsomt etter skatt, på tross av en overskridelse på 35 milliarder eller enda mer til slutt. Poenget her er følgende: Mener Høyre at det å legge inn en risikovurdering fra myndighetenes side, er et relevant argument i en skattedebatt om realisering av prosjekter? Har Høyre her dispensert fra sin helt alminnelige holdning til skatt? Eller mener man faktisk at risiko i utgangspunktet skal bæres av investor, og ikke av samfunnet for øvrig? Det mener jo Høyre i alle andre sammenhenger. Man ønsker lavere skatt generelt. Det er en annen diskusjon. Men jeg mener at det er investor som skal bære risiko. Det er jo det som ligger i hele kapitalismens natur, selvfølgelig. I dette tilfellet dispenserer man fra det ved å si at risikoen skal skattebetalerne ta. Er dette et generelt standpunkt fra finansministeren?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2001-11-22:
Statoil og de andre rettighetshaverne har i lengre tid vurdert utvinning av gassreserver i feltene Snøhvit, Askeladd og Albatross, og jeg er glad for at den forrige regjeringen, regjeringen Stoltenberg, la til rette for at vi kunne komme i gang i dette området. Jeg er videre glad for at den sittende regjering følger opp dette. Når det så gjelder den videre skjebnen til dette feltet, får vi komme tilbake til det i Stortinget når hele saken om produksjon, utvinning og drift kommer opp. Men for dem som nå ønsker å gå i gang i dette området, er det viktig å vite hvilke rammebetingelser de skal ha. Skulle en komme til den konklusjon at en vil åpne for petroleumsvirksomhet i Barentshavet med påfølgende ressursutnyttelse, vil det åpenbart kunne ha store ringvirkninger for hele denne landsdelen. Det vil komme til å bli den største industrireisingen i Finnmark noensinne. I tillegg vil denne store industrireisingen legge grunnlaget for å ta naturgass i bruk i Finnmark. Skulle anlegget bli bygd, noe jeg inderlig håper, vil det bli det første LNG-anlegget i Norge, ja i Europa. Det har store framtidsperspektiver i seg. La meg også knytte et par kommentarer til det som har med nye rammebetingelser å gjøre. Vi har nå til behandling lov om skattlegging av undersjøiske petroleumsforekomster, dvs. om utbygger, i dette tilfellet Statoil med partnere, skal få raskere fradrag på sine driftsmidler enn de ellers ville fått etter den gjeldende petroleumsloven. I dag kan rørledning og produksjonsinnretning avskrives skattemessig med inntil 16  2/3 pst. pr. år. Forslaget som vi i dag har til behandling, vil innebære at rørledning og produksjonsinnretning kan avskrives skattemessig med inntil 33  1/3 pst. pr. år. Det har vært reist spørsmål om staten taper mye på en slik omlegging. Anlegget vil nå bli nedskrevet over tre år istedenfor seks år i de ordinære reglene i petroleumsskatteloven, noe som vil innebære lavere inntekter for staten de første årene og tilsvarende høyere inntekter i de tre derpå følgende årene. Det har i denne forbindelse også vært reist spørsmål om hvilke andre konsekvenser utbyggingen vil få i dette området. Jeg tenker da spesielt på det miljømessige, herunder fiskeri osv. Dette er spørsmål som denne innstillingen ikke inneholder grundige nok analyser av. Det er spørsmål som vi skal komme tilbake til i Stortinget når vi skal ta stilling til hele utbyggingen, og det blir klargjort. Så er det blitt reist spørsmål om lønnsomheten i prosjektet, og jeg hørte i replikkordskiftet nettopp at lønnsomheten ikke var på plass uten at vi gjorde denne vrien i skatteloven, som en sa. Det er etter min oppfatning ikke riktig. Utbygger sier at det allerede i dag er lønnsomhet med den gjeldende petroleumsskatteloven. Men utbygger sier videre at risikoen i dette prosjektet er så høy at det vil være formålstjenlig å ha et annet avskrivningssystem, slik at man er sikker på at dette vil være bedre både for staten og utbygger. Det mener jeg er riktig, og jeg håper inderlig at innstillingen får et solid flertall. Vi støtter flertallsinnstillingen.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2001-11-22:
Vi er i et meget følsomt område miljømessig. Jeg er helt enig med replikanten i at vi må ha en nøye overvåking av dette og vite hva vi gjør. Men det er ikke det spørsmålet vi har til behandling i dag. Det spørsmålet skal tas grundig opp når den såkalte PUD-en – plan for produksjon, utvikling og drift – kommer til Stortinget. Så får vi da ta den politiske debatten om hva framtiden skal være for Barentshavet når det gjelder denne nye industrien. Men vi har jo gitt tillatelse til forsking i Barentshavet på visse områder, for å se hvilke ressurser vi har og vil ha til disposisjon i dette området. Da er det også viktig å gi beskjed om hvilke rammebetingelser vi ønsker for dem som vil ta fatt og utvikle disse viktige ressursene for landsdelen og nasjonen. Hvor stor åpning vi har, hvilke miljømessige konsekvenser det vil få, hvor store CO2-utslippene vil være osv., vil jeg komme tilbake til når vi får denne saken til behandling. I dag er det petroleumsskatteloven og en justering av avskrivningssystemet vi har til behandling. Så får vi se hva resultatet blir for utbyggerne. Og når vi da i neste omgang får hele saken til Stortinget, får vi ta debatten om fiskeriene, om miljøet osv. Jeg kunne gått inn på dette og sagt noe om hvordan disse installasjonene i Barentshavet skal være, hvis det blir en realitet, men det syns jeg ikke denne saken med det grunnlag vi i dag har i Stortinget, inviterer til.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2001-11-22:
Jeg må innrømme når Djupedal snakker om sin pølsebod, at jeg hadde vært bekymret hvis det var Djupedal som så meg komme i køen og han skulle selge meg en pølse, for hva som var inni pølsen. Men til dette at vi skulle være prinsippløse i alle slike spørsmål: Arbeiderpartiet er overhodet ikke prinsippløst i denne saken. Det er ikke en subsidie, en direkte innsprøyting, vi går inn med her, overhodet ikke. Vi inviterer til en endring i avskrivningsreglene for denne type utbygging, slik at man kan gis muligheten til det når risikoen er så stor. Denne saken er knyttet til en eneste sak i petroleumsskattelovgivningen, og det er til LNG-anlegg. Det vil ikke bli slik at kreti og pleti langs hele Norskekysten som driver petroleumsutvikling, kan påberope seg denne paragrafen, overhodet ikke. Det er ett anlegg, det er et LNG-anlegg, og det er det eneste slike anlegget i hele Nord-Europa. Vi har vært med tidligere og laget spesielle løsninger for å få tingene til, bl.a. på Ekofisk-feltet. Jeg må si til Djupedal at jeg er stolt over å være med på en skattelovgivning som kan få ting til å fungere i Norge, få virksomheter i gang og sysselsettingen opp og skape velferd i samfunnet.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2001-11-22:
Jeg føler det ikke helt bekvemt når vi hele tiden sammenlikner utbyggingen av Snøhvit-feltet med en pølsebod. Djupedal utvider nå pølseboden til å omfatte struts. Jeg må si at det er litt forskjell her i dimensjoner. Jeg forholder meg i innstillingen ikke til en pølsebod, men til Snøhvit-anleggene som det er tenkt skal føre til en industriutvikling i Nord-Norge, i Finnmark, i Barentshavet. Det er snakk om det som er kjernen her, slik som jeg oppfattet Djupedals spørsmål til meg: Er vi på en glideskala når det gjelder skattepolitikken innenfor denne virksomheten? Har vi ingen prinsipper? Etter min oppfatning har vi meget solide og gode prinsipper i petroleumsskattelovgivningen i Norge. Petroleumsbeskatningen har ligget fast over mange, mange år, og senest i vår stadfestet Stortinget med overveldende flertall at den ligger ganske fast framover. Når det så gjelder dette anlegget som vi snakker om i dag, viser jeg bl.a. til Ot.prp. nr. 16, side 3, første spalte midt på siden, der det er helt tydeliggjort og helt klart at dette gjelder LNG-anlegg, altså flytende gassanlegg. De har vi ikke mange av nå, og det er knyttet til dette. Vi gjør en endring i skattelovgivningen på avskrivningsreglene i forhold til denne type anlegg, som gjør at risikoen ikke skal bli så stor. Det er i dag lønnsomt med den skattelovgivningen som vi har, det vil bli det òg, men vi tar høyde for en viss risiko i dette området. Så vi kan si at hvis det miljømessige osv. er på plass, skal iallfall også rammebetingelsene ligge på plass, slik at dette ikke skal bli til hinder for å drive en utvikling på dette området. Jeg gleder meg til neste debatt sammen med Djupedal – hvis denne saken kommer til Stortinget, noe jeg håper – når vi skal snakke om det miljømessige perspektivet i forbindelse med produksjon, utviding og drift. Da skal vi ta det oppgjøret.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Jeg merker meg at representanten Nordtun framhever at det ikke er foretatt noen grundig analyse av de store miljømessige konsekvenser dette prosjektet vil innebære. Vi snakker her om en prinsipiell åpning av Barentshavet Sør for petroleumsvirksomhet. Da man åpnet Barentshavet Sør for letevirksomhet i 1989, gjennomførte man konsekvensanalyser for letevirksomhet, og da satte man begrensninger som innebar at man i nesten halvparten av året ikke skulle få lov til å drive med petroleumsvirksomhet i det aktuelle området. Nå åpner man altså for subsidiering av et prosjekt som innebærer helårsdrift, i det området hvor man da bare kunne lete etter olje og gass halvparten av året. I tillegg kommer at dette prosjektet medfører en økning av norske CO2-utslipp på 900 000 tonn. Jeg vil gjerne spørre representanten Nordtun om han synes det er greit at vi som storting skal vedta å subsidiere et prosjekt før vi har behandlet om vi i det hele tatt skal gjennomføre et slikt kontroversielt prosjekt rent miljømessig.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Denne saken handler om endring av petroleumsskatteloven. Endringer av skatteloven er kanskje noe av det som i aller størst grad påvirker om vi får en mer miljøvennlig utvikling, eller om vi går i motsatt retning. Vi har nesten ingen tyngre virkemidler enn skatter og avgifter når vi skal påvirke utviklingen for framtiden. Kristelig Folkeparti er blant de mange partiene på Stortinget som i sitt program sier at de ønsker en grønn skattevridning – mer skatt på forbruk og forurensning, og mindre skatt på arbeid og kapital. Når vi nå vedtar å subsidiere et prosjekt som kan være miljøfarlig i Barentshavet, og som innebærer et utslipp på 900 000 tonn CO2, er dette det motsatte av en grønn skattevridning. Jeg har lyst til å spørre Kristelig Folkeparti: Betyr det ingenting at vi nå vedtar subsidiene først, og så skal vi komme tilbake etterpå og snakke om de miljømessige konsekvensene? Er det ikke slik at endringer i skattereglene er det som avgjør om vi får økt forurensning, eller om vi får en mer miljøvennlig utvikling? Eller er det slik at Kristelig Folkeparti har gitt opp å snakke om en grønn skattevridning?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
SV er selvsagt alltid glad for at de miljømessige konsekvensene blir utredet mer grundig enn det det var lagt opp til i utgangspunktet. Jeg må si til representanten fra Kristelig Folkeparti at jeg ofte skjønner, og har forståelse for, de strategiske vurderinger det partiet gjør for å få til mest mulig miljøpolitikk. Men i dette tilfellet har jeg vanskelig for å følge resonnementet. Her går man altså inn for en subsidie av et prosjekt som vil slippe ut 900 000 tonn CO2. Vi må huske på at et av Naturkraft AS" gasskraftverk på Vestlandet ville ha sluppet ut 1,1 million tonn CO2, altså litt mer enn det planlagte LNG-anlegget. Det er et spørsmål jeg har stor respekt for at statsminister Bondevik valgte å gå på. Hvorfor man håndterer denne saken så annerledes enn det man gjorde med de ordinære forurensende gasskraftverkene på Vestlandet er det for meg ubegripelig å forstå. Og så er det nå vi diskuterer om vi skal ha en miljøvennlig eller en ikke miljøvennlig skatteinnretning, som da ligger til grunn for om vi skal øke forurensningen eller ikke.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-22:
Representanten Schjøtt-Pedersen understreket at dette er generelle skattebestemmelser som skal gjelde LNG-anlegg – i dette tilfellet LNG-anlegg utenfor eksisterende rørledningsstruktur, altså vedrørende plassering – og påpekte at Snøhvit-prosjektet utenfor Finnmarkskysten vil være det første anlegget som vil kunne nyte godt av denne generelle bestemmelse. Det er da interessant å se for seg hvilke andre steder vi for framtiden kan få lignende LNG-anlegg som skal få den samme type skattesubsidier. Hvis jeg skal prøve å reflektere rundt det, må det eventuelt være i forhold til om man finner et stort gassfelt utenfor Lofoten, om man finner et utenfor Vesterålen, eller, hvis ikke det blir gassrørledning til Baltikum, kanskje utenfor Kristiansand – eller hvis man åpner Barentshavet nord, kan det komme et LNG-anlegg på Svalbard. Er det denne framtiden Schjøtt-Pedersen mener at vi nå legger til grunn, er jo dette en mye større miljøskandale enn om det bare skulle gjelde Snøhvit-prosjektet.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2001-11-22:
Denne saka som vi har til behandling i dag, er ei viktig sak, spesielt for dei nordlegaste delane av Noreg. Det saka dreier seg om, er om vi skal godta nedskriving over tre år i staden for seks år for storskala LNG-anlegg i Noreg. Dette betyr mindre skatteinntekter dei tre første åra og tilsvarande meir skatteinntekter dei tre neste åra. Etter ei noverdiberekning vil dette bety eit teoretisk, lite skattetap for staten og ein teoretisk skattegevinst for utbyggjar. Denne endringa er likevel nødvendig for at vi skal få lagt dei økonomiske rammevilkåra til rette for utbygging av denne typen anlegg i Noreg. I første omgang dreier dette seg om, som nemnt, at vi ønskjer å leggje forholda til rette for utbygging av Snøhvit-feltet. Alt tyder nemleg på at dersom vi ikkje aukar avskrivingssatsane som foreslått i innstillinga, vil vi heller ikkje få til ei utbygging av Snøhvit-feltet, med dei konsekvensane det har. Inntektene frå heile dette anlegget skal som nemnt også skattleggjast med 78 pst. og ikkje med 28 pst. Å framstille dette som ei subsidiering er derfor etter mi oppfatning i beste fall ei misforståing av kva dette dreier seg om. Det er nemleg ikkje snakk om noka overføring av subsidiar eller offentlege midlar til dette prosjektet. Kontantstraumen går nemleg utelukkande den motsette vegen i form av skatteinntekter til det offentlege. Dersom vi ikkje aukar avskrivingssatsane, vil vi ikkje få realisert prosjektet og heller ikkje få inn skatteinntekter på prosjektet. Dersom vi derimot aukar avskrivingssatsane, vil vi få realisert prosjektet og også få inn titals milliardar i ekstra skatteinntekter som sikkert kan komme godt med, i den grad vi ein eller annan gong inn i framtida finn rom for å bruke noko av desse pengane. I tillegg til dette vil prosjektet gi arbeid til mange. Det vil gi kompetanseoppbygging, og det vil vere ei vitamininnsprøyting for store delar av Nord-Noreg. Nord-Noreg treng også fleire bein å stå på, og i så måte er dette eit kjærkomme prosjekt, som kan skape mange positive ringverknader. For oss som er opptatt av verdiskaping og Distrikts-Noreg, er dette ei veldig god sak. Det kan derfor ikkje vere dei økonomiske sidene som gjer at SV, Senterpartiet og eventuelle enkeltrepresentantar frå andre parti er imot dette prosjektet. Eg oppfattar det slik at enkelte av motstandarane bruker denne saka, som dreier seg om ei endring av petroleumsskatteloven, til å stanse eit prosjekt som dei av særeigne miljømessige omsyn er imot. Det er faktisk litt interessant, for då innrømmer jo desse representantane også at skattlette gir auka verdiskaping og nye arbeidsplassar. Det siste er noko som Framstegspartiet er einig i og kan slutte oss til, men vi ønskjer altså ein realisasjon av dette prosjektet. Framstegspartiet vil derfor støtte innstillinga om auka avskrivingssatsar for denne typen anlegg.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2001-11-22:
Eg stiller spørsmål ved ordbruken til Djupedal når det gjeld omgrepet subsidiar. Uansett er dette eit prosjekt, om ein får realisert det, som vil medføre at vi får titals milliardar i skatt til det offentlege. Og alt tyder på at dersom ein ikkje føretar denne endringa i avskrivingssatsane, vil ikkje desse pengane tilflyte det offentlege. Det er altså inga overføring av midlar frå det offentlege til utbyggjaren, likevel seier representanten Djupedal at ein subsidierer, og at det er samfunnet som må dekkje desse subsidiane. Eg synest dette er ein interessant bruk av omgrepet subsidiar. Eg lurer då på, når Sosialistisk Venstreparti f.eks. føreslår skattelette til dei lavtlønte: Reknar ein då dette som ei form for subsidie eller yting, eller gjeld det berre når det er skattelette eller endring i avskrivingssatsane for næringslivet? Er det berre då det er snakk om subsidiar, eller er det på andre skatteområde òg?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2001-11-22:
Eg må først seie at dette er ei generell endring, Elles følte eg ikkje at eg fekk svar på det siste spørsmålet som eg stilte til hr. Djupedal, om Sosialistisk Venstreparti reknar all skattelette, f.eks. også til dei lavtlønte, som ei form for subsidie, eller om dette berre gjeld næringsverksemd.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2001-11-22:
Flertallet i komiteen, inkludert medlemmene fra Kristelig Folkeparti, har gitt sin tilslutning til forslaget til endringer i petroleumsskatteloven i Ot.prp. nr. 16. De foreslåtte endringer i loven går i hovedsak ut på en dobling av avskrivingssatsene for investeringer i forbindelse med produksjon og rørtransport av gass som skal nedkjøles til flytende form. Det innebærer lavere skatteinntekter for staten de første årene og tilsvarende høyere de neste årene. Dette gir et tap for staten og en tilsvarende gevinst for selskapene. Forslaget til endringer i petroleumsskatteloven legger til rette de skattemessige rammebetingelsene for feltutbygginger som forutsetter bygging av storskala LNG-anlegg, slik som i planene for utbygging av Snøhvit-feltet. Det er viktig å presisere at lovforslaget kun omhandler de skattemessige forhold, ikke de miljømessige vurderinger ved en utbygging. De miljømessige vurderinger er en egen sak. Med forslaget til endringer av petroleumsskatteloven legges de økonomiske rammebetingelsene. Jeg vil peke på at også de miljømessige innvendingene skal få en grundig behandling i en egen sak, og at innvendingene fra aktuelle fagmyndigheter blir tatt hensyn til. Det er ingen grunn til å legge skjul på at det ved spørsmålet om utbygging av gassfeltet Snøhvit er en vanskelig vurdering som det knytter seg mange dilemmaer til. På den ene siden representerer utbyggingen en mulighet for den nordlige landsdel til å høste fruktene av petroleumsaktiviteten og de ressursene dette landet er rikt på, som andre landsdeler og distrikter har hatt stor glede av. På den andre siden er det grunn til å rette stor oppmerksomhet mot de utfordringer utbyggingen representerer når det gjelder hensynet til miljøet. Det er fra flere hold reist kritikk over mangelfull konsekvensutredning og over at man i saksbehandlingen ikke har tatt tid til å behandle de miljømessige innvendingene fra høringsinstansene. Gjennom forhandlingene på Sem ble partiene som utgjør Samarbeidsregjeringen, derfor enige om å forskyve prosjektet i tid, slik at man kunne ta mer tid på å gå gjennom de miljømessige innvendingene fra høringsinstansene og ta hensyn til disse i den videre behandlingen. På bakgrunn av en slik gjennomgang og behandling der innvendingene blir tatt hensyn til, kan Kristelig Folkeparti akseptere Snøhvit-prosjektet og de forslag til endringer i petroleumsskatteloven som er lagt fram i Ot.prp. nr 16.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2001-11-22:
Det er vel kjent, og det er ingen grunn til å legge skjul på, at det har vært stor skepsis til Snøhvit-utbyggingen i Kristelig Folkeparti. Jeg forstår spørsmålet til representanten, men det er viktig å skille mellom to saker. Dette handler om skattelovgivningen. Utbyggingen skal få en miljømessig vurdering. Representanten fra SV er fullstendig klar over at det har og vil være et flertall i denne sal som er positiv til utbygging. Det har det vært både før og etter valget. Kristelig Folkeparti kan velge å stille seg utenfor, eller å være med og påvirke slik at de miljømessige innvendingene får en grundig behandling, og at innvendingene fra myndighetene blir tatt hensyn til. Kristelig Folkeparti har på de premissene og med det utgangspunkt gitt et konstruktivt bidrag i Sem-erklæringen, og legger altså opp til at en miljømessig vurdering vil skje. Jeg antar at også SV er glad for at man har lagt en slik vurdering inn i behandlingen. Jeg tror vi skal skille mellom dette og de grønne skatter, og ta debatten som går på miljø, når den debatten kommer.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2001-11-22:
Jeg vil gjerne gjenta det jeg sa innledningsvis. Det var etablert et flertall for Snøhvit-prosjektet i denne sal, og Kristelig Folkeparti ønsker å være med og påvirke, slik at vi får tatt de miljømessige vurderingene. Det er rett at det er viktig for Kristelig Folkeparti å være med i miljødebatten, og det er rett for Kristelig Folkeparti fortsatt å ha et standpunkt når det gjelder forurensende gasskraftverk – og det holder vi fast på. Men jeg tror også man har forståelse for i SV at når det er et etablert et flertall, er det viktig å være på banen og sørge for en runde til som vil gi en miljømessig vurdering. Og det er Kristelig Folkepartis miljøbidrag.
Morten Lund (Senterpartiet), 2001-11-22:
Senterpartiet vil gå imot den foreslåtte endringen av petroleumsskatteloven. Vi mener, som SV, at de prinsippene som nylig er vedtatt for skattlegging av petroleumsvirksomhet skal følges også i denne saken. Vi er redd for smitteeffekten av ikke å fastholde det prinsipp som det ble bred enighet om, etter en omfattende prosess, og i så nær fortid. Også oljeselskapene ber om forutsigbare rammevilkår, og bør få det. Den infrastruktur som denne proposisjonen omhandler, i første rekke for utbygging av Snøhvit-feltet, vil ifølge proposisjonen også «lette utvinning av andre gassforekomster i denne delen av den norske kontinentalsokkelen», som det står. Senterpartiet har programfestet at olje- og gassutvinning i Barentshavet ikke skal godkjennes. Vi mener videre at det må stilles krav om at søknader om leteboring skal inneholde en utredning om bl.a. miljøkonsekvensene ved helårsdrift. Så vidt jeg skjønner, sier SFT nå klart fra om at de innleverte konsekvensanalysene knyttet til driftssøknaden når det gjelder Snøhvit-feltet, ikke på noen måte holder mål. Senterpartiet synes det er svært betenkelig at flertallet vil vedta økonomiske stimulanser til en utbygging som senere kan få tommelen ned av hensyn til havmiljøet og gyte- og oppvekstområder for viktige fiskebestander. Jeg håper inderlig det er slik at det finnes vilje blant flertallet til å vurdere saken skikkelig når den kommer, med disse miljøkonsekvensene utredet. Men jeg er ikke helt sikker på at det er tilfellet. Det er et svært sårbart og verdifullt område vi snakker om. Også fisken gir arbeidsplasser og ringvirkninger, og det er ringvirkninger og arbeidsplasser som er langsiktig basert.