Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-08:
SV støtter forslaget om å utvide territorialsonen fra 4 til 12 nautiske mil – eller, sagt med benevnelser som vi har lettere for å forholde oss til, fra 7,4 km til 22,2 km. Bakgrunnen for det er selvfølgelig de økte truslene vi opplever i forbindelse med bl.a. frakt av olje fra Russland. Vi har i dag 200 slike transporter i året, men det kan øke sterkt i årene som kommer. Enkelte sier at om 5–15 år kan det bli fraktet så mye som 320 000 tonn olje langs norskekysten hver eneste uke. Vi kan få oljetankere i drift bare to mil utenfor kysten, og det er ingen betryggende avstand. Derfor er tilstøtningssonen også viktig. Det er også viktig at man så raskt som mulig setter i verk tiltak som seilingsleder, eventuelt også losing der det er behov for det. Den største utfordringen vi står overfor på kort sikt, er slepebåtkapasiteten. Akkurat i dag har vi ingen båter som er sterke nok til å slepe vekk en stor oljetanker hvis den skulle komme i drift utenfor norskekysten. Kystlinjen fra Vardø til Stad er veldig lang, og responstiden er avgjørende hvis man skal unngå slike katastrofer. I forbindelse med behandlingen av havmiljømiljømeldingen påpekte en samlet energi- og miljøkomite behovet for at slepebåtkapasiteten i Nord-Norge må styrkes, og Stortinget har fattet vedtak om at Regjeringen i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett må fremme konkrete tiltak for å styrke denne kapasiteten. Det er bra at vi nå får økt mulighet til å sette i verk tiltak ut til 22,2 km. Men det finnes også en internasjonal mekanisme for å beskytte sårbare hav- og kystområder mot trussel fra skipsfart. Gjennom FNs sjøfartsorganisasjon IMO kan Norge søke om å gjøre sårbare havområder til såkalte PSSA-områder – Particularly Sensitive Sea Areas, altså særskilt sensitive sjøområder. Får et område PSSA-status, kan det iverksettes reguleringer også utenfor 12 eller 24 nautiske mil. Og man kan differensiere ut fra hvor farlige skipslastene er. PSSA-status er også en anerkjennelse av at et område har verdi og sårbarhet, og vil legitimere bruk av seilingsleder, krav til skipsdesign, losplikt, varslingsplikt osv. Kriteriene for å bli et PSSA-område er økologiske forhold, som går på sjeldenhet, unikhet, mangfold, grad av uberørthet osv.sosiale, kulturelle og økonomiske forhold, som økonomisk betydning av områdene, rekreasjonsmuligheter, turisme osv.vitenskapelige og pedagogiske forhold, at området har historisk verdi eller kan brukes som referanseområde Områdene i Barentshavet fyller alle kriterier, og arbeidet med sektorkonsekvensutredningene i forbindelse med den helhetlige forvaltningsplanen for Barentshavet vil gi oss ytterligere dokumentasjon som kan brukes. Barentshavet er et av verdens rikeste matfat i form av fiskeriressurser, og har en tetthet og et mangfold av sjøfugl som knapt finnes andre steder. I tillegg kommer en bunnfauna som har vakt internasjonal oppsikt etter at man i fjor fant et dypvannskorallrev utenfor Røst. Det er ikke mange PSSA-områder i verden i dag. Great Barrier Reef utenfor Australia var det første. Samferdselskomiteen besøkte Australia i vinter og så den imponerende forvaltningen av dette PSSA-området. En lignende forvaltning hadde vært mulig å etablere for Barentshavet. Andre PSSA-områder er Sabana utenfor Cuba og to områder som ble behandlet på siste møte i IMO, Florida Keys i USA og Malpelo Island utenfor Colombia. SV er derfor svært glad for at Regjeringen har tatt initiativet til å søke IMO om å gjøre deler av Norskehavet, Barentshavet og vernesonene rundt Svalbard til et såkalt PSSA-område.