Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2000-12-12:
Kunnskap og erfaring vil i endå større grad enn i dag vera den enkelte sin viktigaste konkurranseføremon på arbeidsmarknaden. For Arbeidarpartiet har rettferd gjennom lik rett til utdanning vore ein raud tråd i utdanningspolitikken. Når dette budsjettet vert omtala, vert det hevda at skiljelinene mellom høgre- og venstresida har vorte markert større. Det er eg einig i – høgresida vil ha private og individuelle løysingar, og venstresida vil ha fellesskap og offentlege skular. Kunnskapssamfunnet stiller andre krav til kompetanse enn tidlegare. Derfor treng heile utdanningssektoren å styrkjast. Vi har fått nye sosiale klasseskilje. Noreg har vorte søkkrikt, men fleire har vorte fattige. Hovudgrunnen til nyfattigdomen er at så mange vert slått ut av arbeidslivet. 10 pst. av befolkninga i yrkesaktiv alder går no på uføretrygd. Satsinga på etter- og vidareutdanning er i den samanhengen eit viktig verkemiddel for å hjelpa dei som kan og vil ut i arbeidslivet igjen. Arbeidarpartiet har ein utdanningspolitikk for alle. Alle skal få ta del i kunnskapsutviklinga, og det er ein føresetnad for eit sterkt demokrati. Mangfaldet blant borna våre må takast vare på. Vi vil hindra einsretting, vi vil tilby ein skule for alle, utan omsyn til religiøs og sosial bakgrunn. Det er når born går saman i skulen, at vi utviklar fellesskap og mangfald. Innhaldet i skulen er viktig. Vi må lytta til elevane, og vi må framleis gjera skuledagen meir heil. Skulefritidsordninga er særdeles viktig for ein heilskapleg skulekvardag. Ordninga har dei siste åra vorte bygd kraftig ut. Nesten halvparten av elevane i 1.-4. klasse er med i skulefritidsordninga. Men dette er framleis ei familiereform som vi må kjempa for, både når det gjeld tilbod og ikkje minst pris, spesielt når vi ser at Framstegspartiet ønskjer å fjerna heile ordninga, og at Høgre ønskjer å gjennomføra grove kutt i ordninga. Skulen kan utnytta fridomen den har til å ta i bruk alternativ pedagogikk og nye undervisningsmetodar. Undervisninga må tilpassast den enkelte elev. Eit tiltak i den retninga er eit prosjekt som vi sette i gang, der vi kartlegg leseevnene hos elevane i 2. og 7. klasse, slik at lærarane kan gje elevane undervisning som er tilpassa den enkelte sitt behov. For ei stund sidan las vi at ei undersøking som var gjennomførd, viste at 51 pst. av lærarane i grunnskulen ønskte reine gute- og jenteklasser. Igjen ser vi at det er nødvendig å kjempa imot at ein skal dela inn klasser etter kjønn, etnisk bakgrunn eller evner. Ei slik sortering av elevar er å stoppa utviklinga og gå mange år tilbake i tid. Når det gjeld lekselesing, har det alltid vore eit debattert tema blant dei som er opptekne av kvaliteten i skulen. I Oslo vert det no gjennomført eit utviklingsprosjekt ved fire skular, der opplegget kallast «leksefri skule». I staden for lekser har skulane innført arbeidsplanar på ulike nivå som elevane kan velja mellom, og som er utarbeidde av lærarane. Og all tilbakemelding viser at både lærarar og elevar er veldig fornøgde. Karakterane har vorte betre, lærarane fungerer som rettleiarar, og elevane synest det er meir morosamt å jobba. Desse tinga er det viktig å vidareutvikla. Ikkje minst ser vi no at den tradisjonelle kateterstyrte undervisninga er i ferd med å verta gammaldags. Kvaliteten er òg avhengig av dyktige og engasjerte lærarar. På bakgrunn av at berre éin av 14 lærarar jobbar til dei oppnår pensjonsalderen, og at uførepensjonistar utgjorde 57 pst. av alle lærarane som gjekk av i fjor, er den nye arbeidstidsavtalen eit stort skritt i rett retning. Den gjev m.a. betre moglegheiter for lærarane til å organisera undervisninga betre. Mange fekk òg eit lønnslyft, heilt opp til 30 000 kr i året. Grunnskulen er viktig, vidaregåande skule er viktig, høgare utdanning er viktig. Forsking har vore eit debattert tema i Stortinget det siste året, og det er klart at satsing på forsking er heilt nødvendig for at det skal vera kompetanse når det gjeld kunnskap som vi skal konkurrera med i framtida. Derfor er eg veldig glad for at vi òg i dette budsjettet har klart å satsa så mykje på forsking som vi har klart å få til. Og denne opptrappingsplanen som må vera på minst OECD-nivå innan fem år, er det viktig at heile Stortinget no har sagt ja til, inklusiv sentrumspartia.