trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Det har vært gjort et godt stykke arbeid med dette tidligere. I min tid i justiskomiteen, fra 2009 til 2013, var dette tema hvert år – vi kikket på dette. Selvfølgelig utvikler teknologien seg, men det har også gjort at nettopp dette med IP-adresser faktisk er vel så ufarlig når det gjelder personvern nå enn det var tidligere, da teknologien kanskje ikke var kommet så langt. Jeg har også inntrykk av at veldig mange av dem som tar ordet, ikke har fulgt helt med i hva som skjer der ute. Derfor er det viktig, faktisk, å kunne være i forkant og lande dette. Så til stemmeforklaring: Fremskrittspartiet kommer til å støtte subsidiært Kristelig Folkepartis forslag om inntil seks måneders lagringstid hvis vårt forslag om minst seks måneders lagringstid faller.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2017-06-15:
Senterpartiet er veldig glad for at vi viderefører dagens finansiering av Avinor. Den er viktig for å sikre kortbanenettet rundt omkring i landet. I 2016 var det åtte lufthavner som gikk med driftsoverskudd, mens resten hadde et underskudd. Kortbanenettet er viktig og binder landet sammen. Det er den meste effektive transportløsningen vi har over lange distanser, ikke minst for å ivareta velferdstilbud og helsereiser rundt omkring i det langstrakte landet vårt. Senterpartiet er mot en utbygging av en tredje rullebane på Gardermoen, først og fremst ut fra jordvernhensyn, men også fordi vi mener det er mulig å ta en del av utenlandstrafikken fra større regionale lufthavner i stedet for at alt skal gå om Gardermoen. Vi mener det er viktig å utnytte dagens kapasitet på de to rullebanene som er der best mulig og forventer at bruk av nye teknologiske løsninger for inn- og utflyging benyttes. Senterpartiet er kritisk til en eventuell konkurranseutsetting av flysikringstjenestene. Vi mener det er rett å avvente erfaringer fra fjernstyrte tårn før man vurderer konkurranseutsetting av flysikringstjenestene. Videre er vi veldig for at man skal bruke Vinmonopolet, i hvert fall vurdere dem som aktør, for salget av alkoholholdige varer på taxfree når avtalen som gjelder med taxfree-aktørene i dag, utløper. Det er mange gode grunner til det. Jeg viser til representanten Bollestads innlegg for nettopp det. Senterpartiet er positiv til investeringsplanen til Avinor. Bergen står nå snart ferdig, Stavanger neste år. Det er behov for utvidelser både i Trondheim og i Tromsø, og i tillegg står nye prosjekter for døren – både i Bodø og i Mo i Rana. Det er veldig bra. Det er en samlet komité som slår fast at ingen lufthavner skal legges ned som en følge av investeringene i ny lufthavn i Mo i Rana. Som innbygger på Helgeland er jeg veldig glad for at en samlet komité er så tydelig på det, for det har vært en vond sak over mange år. Senterpartiet mener det nå er viktig å sette nye ambisiøse mål for kollektivtrafikk til og fra Avinors lufthavner og forventer at Avinor legger til rette for nettopp dette. Videre forutsetter Senterpartiet at Avinor i størst mulig grad konsentrerer seg om sitt samfunnsoppdrag, som er å eie, drive og utvikle et landsomfattende nett av lufthavner for sivil sektor og en samlet flysikringstjeneste for sivil og militær sektor.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2017-06-15:
Bare for å presisere først når det gjelder taxfree-ordningen: Senterpartiet er ikke for å avvikle den, for den er en del av finansieringen for kortbanenettet, som er viktig. Men det vi har tatt til orde for, sammen med en rekke andre partier, er at man vurderer å bruke Vinmonopolet som aktør for salg av alkohol når dagens avtale går ut. Til representanten Orten, som mener at det å si nei til en tredje rullebane er å gamble med flytilbudet for Distrikts-Norge: Det mener Senterpartiet at ikke er rett. Det er ikke nødvendig når vi skal til Syden eller på utenlandsturene våre, at vi skal reise fra Gardermoen. For mange av oss, og sikkert for representanten Orten også, hadde det vært like hensiktsmessig å reise fra den regionale lufthavnen nærmere der vi bor. Vårt poeng er at alle utenlandsreiser ikke nødvendigvis må gå fra Gardermoen, men kan gå fra de regionale lufthavnene rundt omkring i landet. Det viktigste for oss er å sikre kapasiteten for innenlandstrafikken til og fra Gardermoen. Det er mange som i framtiden også skal reise til og fra Oslo i ulike ærend, og da må man sikre at man har kapasitet til å ta imot de flyene som kommer via andre flyplasser eller kommer direkte, enten vi snakker om Molde, Sogndal, Mosjøen, Mo i Rana osv. Dette er ikke å gamble, men rett og slett å planlegge litt bedre enn det vi synes det gjøres i dag.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2017-06-15:
Taxi er en viktig del av det samlede kollektivtransporttilbudet, med geografisk dekning over hele landet. Det er forskjeller – det er ingen tvil om at i Oslo er taxien kanskje mer på jakt etter kunden enn tilfellet er i min kommune, der vi knapt har taxi. Men det taxitilbudet som man har ute i Distrikts-Norge, er utrolig viktig bl.a. for eldre, skolebarn, syke og personer med nedsatt funksjonsevne. Det er viktig at vi greier å sikre også det velferdstilbudet som taxien bidrar til. Derfor synes vi i Senterpartiet at det er nødvendig å se på de rammebetingelsene som er. Den offentlige reguleringen av taxinæringen har blitt et stadig mer aktuelt tema, og det er tjent med å bli utredet skikkelig. Saksordføreren og flere andre har nevnt det som har foregått, og som har blitt kjent gjennom mediene, med Uber og med pirattaxi – som taxinæringen selv er veldig opptatt av å finne løsninger for å komme i møte. Man ser det i ESA-diskusjonen som vi må finne en løsning på, og vi ser det som Delingsøkonomiutvalgets rapport peker på. Det er bakgrunnen for at Senterpartiet har fremmet et representantforslag, for vi mener at det er nødvendig å drøfte og avklare denne næringens rammevilkår, slik at vi kan gi næringen forutsigbarhet og stabilitet så vi fortsatt har en taxinæring over hele landet. Ellers viser jeg til saksordførerens gode innlegg, som redegjorde veldig nøye for en rekke punkter. Vi tror at alle er tjent med at vi tar en slik drøfting på alvor, slik at vi – som sagt – kan sikre forutsigbarhet for drosjenæringen.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2017-06-15:
Jeg tar ordet mer til en liten stemmeforklaring. Jeg er enig i at saken har en svært alvorlig bakgrunn, men det er heller ikke gjort noen grundige utredninger når det gjelder de ulike alternativene vi egentlig står overfor. Senterpartiet har lagt inn sine primærstandpunkter i saken og valgt å se på en mulig utredning. Nå foreligger det to forslag fra SV, som Senterpartiet er beredt til å støtte. Vi kommer til å stemme imot forslagene nr. 1 og 2, som ligger i saken. Vi kommer til å stemme for forslagene nr. 3 og 4. Og så kommer vi subsidiært til å støtte I, som ligger i saken.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Jeg er enig med statsråden i at det er viktig å ha et godt kortbanenett i Norge, som knytter landet sammen, og som gjør at folk kan fly ut om morgenen og hjem igjen på ettermiddagen. Nettopp derfor er det viktig å frigjøre kapasitet på Gardermoen til de stedene der man har konkurransedyktige alternativer, som jernbanen kan være, mellom de store byene i Skandinavia – det gjelder både Trondheim, Bergen, Stavanger, Stockholm, Göteborg og København – og også at man har et jernbanesystem som gjør at man kan utnytte Rygge og Torp bedre enn det man gjør i dag. Men det er også viktig at man har den siste teknologien på Gardermoen for å utnytte de to rullebanene vi har. Som jeg nevnte i mitt innlegg, er det analoge innflygningssystemet i ferd med å bli utdatert, og det skal inn et nytt GBAS-system. Det skal gjøres store investeringer både i Norge og internasjonalt. Det er norske aktører som også interesserer seg for dette, og da blir mitt spørsmål: Vil statsråden ta initiativ til å sette i gang et sertifiseringsprosjekt for GBAS-systemet på Gardermoen, slik at også norske aktører kan ta del i de investeringene som skal gjøres internasjonalt?
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Jeg takker for svaret. Jeg merket meg et lite stikk til spørsmålsstilleren – om at noen har vært i kontakt med representanter. Da vil jeg understreke at dette handler om et felt der det er få aktører internasjonalt, og det er store verdier som ligger til grunn. Jeg mener det er viktig at vi også ligger i front, både for å få på plass systemet i Norge for å få utnyttet kapasiteten bedre og for at norske aktører kan være med. Det er riktig. Jeg tror det er viktig at stortingsrepresentanter har kontakt med norsk næringsliv og norske aktører, men også at vi kan være med slik at man kan posisjonere seg internasjonalt i en veldig stor bransje. Mitt spørsmål blir likevel: Ja, man skal lytte til fagfolk, det er de som skal ta den siste vurderingen, men det er selvfølgelig også et politisk initiativ som kan tas, og som statsråd kan man stille de riktige spørsmålene. Da blir spørsmålet igjen: Vil statsråden i det hele tatt involvere seg i spørsmålet for å få en framdrift i hvert fall når det gjelder om det skal gjøres en slik vurdering?
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
En liten oppfølging: Det er klart at det å få plassert Oslo lufthavn på Gardermoen har vært ekstremt viktig for regionen, Romerike, og det har vært ekstremt viktig for Oslo, særlig fordi vi har et helt fantastisk kollektivsystem, som virkelig fungerer, og som er bra for hele landet. Det har vært kjempeviktig. Jeg reagerer likevel litt på Sverre Myrli, som påpeker at det er viktig med arbeidsplasser – også med en tredje rullebane. Alternativet er å bygge opp et jernbanesystem mellom de store byene i Skandinavia som er konkurransedyktig. En høyhastighetsbane mellom de store byene, enten det er Trondheim, Stockholm eller Bergen, er dyr å bygge, men er bedriftsøkonomisk lønnsom å drive. Det må vi huske på. Og det vil gi minst like mange arbeidsplasser som alternativet med en tredje rullebane. Det vil også bety like mange arbeidsplasser om en utnytter særlig Rygge som en tredje rullebane på Østlandet, til det den kan brukes til. Dette er en langsiktig investering – som alle peker på – å sette av, fordi en skal ta en beslutning fram mot 2030–2035, kanskje 2040. Da handler det om at en i dag må ha en politisk beslutning om hvilket hovedgrep en ønsker å bygge opp transportsystemet omkring. Jeg mener, og Venstre mener, at det viktigste er å bygge det rundt jernbane der jernbanen er konkurransedyktig. Det vil også gi mye større effekt for områdene mellom de store byene. Fly er opp – og det er ned. Det vil også gi helt annet tilbud og knytte en region sammen, som er konkurransedyktig, hvor som helst i verden, hvis en ser dette i sammenheng. Da må vi begynne det løpet nå, i stedet for bare å sette av og på en måte la situasjonen og utviklingen gli, og ta beslutningen til slutt, nærmest tvangsmessig, når en kommer nærmere 2030–2035. Jeg mener at dette er det viktigste grepet en kan gjøre også for kortbanenettet, som er kjempeviktig i Norge, nettopp at en får utnyttet kapasiteten der også inn mot en hovedflyplass, men at en har en avlastning der reisene mellom de store byene i mye større grad kan tas på en konkurransedyktig jernbane som er både miljømessig riktig og transportmessig og økonomisk riktig for den økonomiske utviklingen i landet vårt.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Jeg skal prøve å være kort. Først: Samarbeidet «8 millioners byen», Oslo–Gøteborg–Malmø–København, om et interregprosjekt viser at det teknisk er fullt mulig å ha en jernbane som knytter dette området sammen innenfor en reisetid på to og en halv time. Men det må være vilje til å gjennomføre det. Det er noe helt annet – i samarbeid med Norge. Men mulig er det absolutt. Ellers er det at man tar inn over seg at det ikke er noen kapasitetsproblemer på Gardermoen når det gjelder antall passasjerer totalt. Den tar fint 35 millioner. På Heathrow er de oppe i 70 millioner. Det handler om trafikken om morgenen og på ettermiddagen, på den mest travle tiden, og det er innenrikstrafikken som først og fremst tar den kapasiteten. Det er en kjensgjerning at ingen flyr mer enn nordmenn, og vi flyr veldig ofte strekninger på 500 km, der toget er konkurransedyktig. Det er helt klart at vi har mulighet til, med et så langt perspektiv som det her er snakk om, å bygge opp den kapasiteten. Heldigvis har vi i forbindelse med Nasjonal transportplan vedtak om at vi skal se på strekningsvise utredninger om høyhastighetsjernbane, som er et nytt initiativ.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Som flere har påpekt: Kinas og Asias betydning øker. Noe av det første den nye president Trump avsluttet, var TPP-samtalene om en handelsavtale med elleve land rundt Stillehavet, som er en strategisk posisjonering sammen med til dels andre demokratiske land som et alternativ til Kina. Vi har – som utenriksministeren også påpekte – fått en normalisering av vårt forhold til Kina, samtidig som USA trekker seg tilbake. Da blir mitt spørsmål: Når vi i vårt forhold til Kina fortsatt skal fremme menneskerettigheter og demokrati, i hvor stor grad bør vi gjøre dette alene? I hvor stor grad bør vi gjøre det sammen med EU, som jo trenger å innta en sterkere posisjon, ikke minst for å støtte opp under demokratiske land i Asia – enten det er Japan, Sør-Korea eller Indonesia? Hvordan vil utenriksministeren vurdere hva man prioriterer når disse interessene kan være i motstrid?
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Som utenriksministeren påpekte: Norge er en veldig stor bistands- og utviklingsaktør, men den suverent største er likevel, eller har vært, USA. Men med den «America first»-tenkningen som president Trump legger for dagen, legges det opp til dramatiske kutt i de forslagene som han har kommet med. Det er bra at Norge har støttet opp under å fylle tomrommet for reproduktiv helse. Innenfor klimainnsatsen vil man også måtte bidra sterkere i årene framover. Mitt spørsmål blir: Med så store endringer og at man trekker seg tilbake, hvordan ser egentlig utenriksministeren for seg at vi skal kunne være med og fylle opp det tomrommet? Hvordan kan vi gjøre det, og med hvem? Og hvordan vil det påvirke resten av bistands- og utviklingsarbeidet? – Det er store summer det er snakk om.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet, men jeg skal prøve å være veldig kort. Det er mange som har snakket om behovet for å få fram en tostatsløsning og hva vi kan bidra med for å få til det – med demokratisering på palestinsk side, som er nødvendig, samtidig som man opprettholder prinsippene inn mot den demokratiske staten Israel, som må kunne opprettholde sin posisjon innenfor sikre grenser. Det jeg skulle si, gjelder to ting. Norge har en viktig rolle som leder av giverlandsgruppen. Det bør vi fortsette med. Vi er et land som har stor respekt på begge sider i konflikten. Så har jeg lyst til å nevne en rolle til som Norge har, og som også er en arv fra Oslo-avtalen, nemlig Temporary International Presence i Hebron, som jeg også har hatt gleden av å besøke. De er sjelden i nyhetene, men det ligger i selve rollen de har med å rapportere direkte til de to partene. De får dermed ikke mye oppmerksomhet, men spiller likevel en viktig rolle og får stor respekt på begge sider. Dette er et element i den posisjonen som Norge har, og som vi definitivt også bør videreføre.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-06-15:
Det denne diskusjonen, eller situasjonen viser, er at Hæren og landmakten definitivt burde vært en del av langtidsmeldingen, sånn at vi hadde sett hele Forsvaret i en sammenheng, og ikke fått denne rekkefølgen som vi nå får. Grunnen til at jeg tar ordet nå, er egentlig det statsråden svarte. Nå får vi ikke en fagmilitær vurdering av eller utredning om landmaktstudien som kom på mandag. Dette blir en statusrapport fra arbeidsgruppen. Da forutsetter jeg, som også statsråden sier, at endelige beslutninger ennå ikke er tatt, de vil bli tatt senere. Da lurer jeg på hvordan statsråden tenker at de uavhengige fagmilitære vurderingene skal gjøres kjent for Stortinget. Eller vil det ikke foreligge noen fagmilitær vurdering? Hvis det ikke foreligger en fagmilitær vurdering fra forsvarssjefen, fra sjef Hær eller de andre – nå er de jo blitt hærsjefer og ikke generalinspektører – så har vi fått en situasjon hvor den integrerte ledelsen bare er blitt en del av departementets styring av Forsvaret. Man får ikke den tydelige rolleforståelsen med at man har en fagmilitær vurdering, og så har man en politisk vurdering som ligger i departementet. Jeg håper statsråden vil klargjøre at vi får også en uavhengig fagmilitær vurdering av det arbeidsgruppen legger fram og jobber med. Den gjøres kjent for Stortinget. Jeg lurer også på hvordan hun tenker at det skal gjøres.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Det er riktig at en kan få inntekter ved å utvikle næringseiendommer. Men en påtar seg også en betydelig risiko, for det er ingen garanti for at en alltid tjener penger bare en investerer i noe. Det er den risikoen vi mener at Avinor kanskje ikke skulle påta seg, rett og slett fordi Avinor er veldig flinke til å drifte en flyplass, men de er ikke nødvendigvis veldig flinke til å drifte et hotell. Det finnes andre profesjonelle aktører som kan sørge for at Avinor gjennom å eie eiendommene i utgangspunktet kan sikre sine inntekter, samtidig som en mer profesjonell leverandør kan gjøre det. Men jeg registrerer hva Stortinget nå sier, og skal ikke argumentere imot det. Jeg tar signalet Stortinget gir, og så skal vi sørge for at Avinor er så effektive og flinke som mulig i den næringsutviklingen som de driver på de områdene de eier. Så vil vi også stimulere til at andre private næringer er med og bidrar, slik at en får et mangfold av tilbud – både til de reisende og til næringsaktiviteten rundt flyplassene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Jeg tror det er mulig å ha mange ulike prosesser i gang på en gang, så lenge en tar hensyn til de ulike sidene – og ikke går videre med ting der det er en omstillingsprosess og annet som skjer samtidig. Når det gjelder dette med fjernstyrte tårn, lyttet jeg veldig nøye til hva representanten Juvik sa i sitt innlegg. Jeg oppfattet at det som ble sagt, var at det var greit at en jobber med fjernstyrte tårn på de 15 flyplassene, og det er i utgangspunktet også greit at en jobber med konkurranseutsetting, men at en må være forsiktig – eller egentlig vente – med konkurranseutsetting av de flyplassene som skal ha fjernstyrte tårn, inntil en har erfaring med det. Det kommer vi selvsagt til å legge til grunn. Vi må også sørge for at vi ikke både kjører en teknologiprosess med implisitt risiko og samtidig en organisasjonsprosess med implisitt risiko. Vi må sørge for at vi ikke gjør begge deler på ett sted, men at vi på den enkelte flyplass enten jobber med fjernstyrte tårn eller med konkurranseutsetting.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
På det siste punktet er komiteen veldig tydelig. Men når det gjelder dette med konkurranseutsetting og fjernstyrte tårn, må jeg bare understreke at det er 15 flyplasser der en nå jobber med å få fjernstyrte tårn. Ingen av dem er planlagt å være blant dem som skal konkurranseutsettes. Derfor er det ingen grunn til at en på de stedene som en skal konkurranseutsette, skal vente på erfaringer fra noe som ikke er relevant, nemlig en teknologiutvikling når det gjelder tårnstyringen. Jeg hørte representanten sa – som komitélederen – at konkurranseutsetting av flyplasser med fjernstyrte tårn ikke måtte finne sted. Så presiserer han det litt annerledes nå. Det hadde vært veldig greit om komiteen i den påfølgende debatten kunne presisere om de mener at en skal vente med konkurranseutsetting også av de flyplassene som ikke er tenkt med fjernstyrte tårn, for den venteperioden vil ikke ha noen verdi. Jeg er veldig opptatt av at vi ikke skal både konkurranseutsette driften og samtidig innføre ny teknologi. Det vil være for mange x- og y-faktorer til at det kan være risikostyrende nok.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Når det gjelder både teknologibruk på innflygningssystemer og generelt på flyplasser, har vår holdning vært at her må vi la fagfolk være fagfolk. Vi skal stille mange spørsmål, slik at vi sørger for at alle ulike teknologier blir best mulig belyst. Vi skal være opptatt av kostnadseffektivitet, og vi må også høre på hva som blir sagt når det gjelder risiko ved de ulike greiene, og hva som er fordelene med de ulike greiene. Når det gjelder hvilket system en til slutt skal velge, og hvilken risiko en skal pålegge skattebetalerne ved å teste ut alle mulige systemer, må vi være konkrete i de enkelte sakene. Jeg vil være betenkt over at vi skal bruke mye penger på å teste ut ett og ett prosjekt bare fordi noen har vært i kontakt med en og annen politiker. Jeg er opptatt av at Avinor skal kunne synliggjøre og presentere alle de ulike teknologiene som er på plass, og at det så blir tatt en beslutning på et best mulig faglig grunnlag. I dette er jeg også opptatt av at vi skal være med og utvikle norsk næringsliv, men vi må se på hva som er den best mulige totale pakken.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Vi har engasjert oss i den forstand at vi har diskutert tematikken med Avinor, og ved at vi stiller spørsmålene. Så der mener jeg svaret er ja. Så må jeg bare beklage hvis det jeg sa, ble oppfattet ment som et stikk. Jeg har åpenbart uttalt meg litt upresist – eller hvilket ord jeg skal bruke – men det jeg forsøkte å kommunisere, var at det er viktig at vi som politikere kan være med og eksponere og løfte inn mange ting gjennom spørsmål. Men jeg er fortsatt veldig opptatt av at jeg kommer aldri, i hvert fall ikke i overskuelig framtid, til å ha den samme flytekniske kompetansen som Avinors folk har, derfor overlater jeg beslutningene til dem. Men vi skal ivareta skattebetalernes penger, eller på dette området egentlig flypassasjerenes penger, siden det er lite skattepenger involvert i Avinor.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
I diskusjonen om konkurranseutsetting kan man alltid være enig eller uenig om hvorvidt det er fornuftig å få private aktører til å være med og tilby sine tjenester. Men i den diskusjonen som har vært når det gjelder tidspunkt for konkurranseutsetting sett opp mot gjennomføring av fjernstyrte tårn på 15 flyplasser, mener jeg det er grunn til å spørre seg om den merknaden som Kristelig Folkeparti er med på. For Kristelig Folkeparti er med på at det er fornuftig med konkurranseutsetting, men så er de også med på en merknad der de sier at de vil avvente erfaringene fra fjernstyrte tårn før man går videre. Da er rett og slett spørsmålet: Er den merknaden fra Kristelig Folkepartis side ment å være begrenset til de flyplassene som skal ha fjernstyrte tårn, eller skal det være generelt, som Arbeiderpartiet har gitt inntrykk av? Det hadde vært veldig nyttig om Kristelig Folkeparti presiserte det. Jeg er helt enig i at der man skal ha fjernstyrte tårn, bør man vente med konkurranseutsetting. Men der man ikke skal endre teknologien, er det ingen erfaring å hente fra prosessen med fjernstyrte tårn. Da burde man kunne gå videre. Det er en presisering jeg skulle ønske Kristelig Folkeparti kom med. En annen presisering som jeg håper på – dette bare for å forstå, ikke for å diskutere – gjelder en merknad fra komiteen der man snakker om at Avinor bør kunne kapitalisere på det de er flinke til, og må kunne selge tjenester i utlandet. Skal det oppfattes av regjeringen som at da skal de kunne selge konsulenttjenester innen drift av flyplasser, eller er det at Avinor også skal kunne drifte flyplasser? Det er en vesentlig større greie, for da skal man også ha en organisasjon og alt mulig som kan reise utenlands, og ikke bare selge egen erfaring. Det hadde vært greit om komiteen kunne presisert det. Så litt om det det er politisk uenighet om. Jeg hører hva representanten fra Senterpartiet sier, at man ønsker at det skal være flere utenlandsruter fra andre flyplasser enn Gardermoen, da får man tatt vekk litt av presset. Jeg tror vi skal huske at når det gjelder de flyrutene som går, forventer flyselskapene at flyene skal være noenlunde fulle. Jeg tror man forregner seg hvis man tror at Distrikts-Norge kan bli servet ved at folk fra Sandane skal kunne fly til Bergen, Trondheim, Stavanger og Tromsø og få det samme flytilbudet som de kunne fått i Oslo. Derfor blir det helt feil å la være å gå videre med å se på en tredje rullebane og å tro at reisende fra Sandane får dekket behovet andre steder, til samme tid, og av den grunn ikke trenger å reise til Oslo. Så skal vi huske at veldig mange av dem som flyr fra Sandane, ikke nødvendigvis skal ut i verden, men skal treffe politikere, næringsliv og andre aktører i Oslo-regionen eller i Trondheims-regionen. Da er det for så vidt greit å fly til Værnes, hvis bedriften man skal treffe, er der. Men mange av dem som peker på at noe av det viktigste med FOT-rutesystemet er å kunne komme seg til Oslo om morgenen, vil ikke få dekket behovet sitt om noen år med den politikken Senterpartiet fører. Derfor er den rett og slett direkte distriktsfiendtlig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
For det første: Jeg har ikke fanget opp at Arbeiderpartiet mener at det bør gjøres konkrete endringer i dette. Det ville vært interessant om Arbeiderpartiet også kom med noen konkrete synspunkter på hva de mener det bør gjøres mer av eller mindre av – hva bør endres, og hva bør beholdes – istedenfor at vi bare skal ha en åpen greie der en viser interesse for tematikken, uten å ha mening om innholdet. Når det gjelder sammenligningen med Avinor, synes jeg det er helt naturlig at vi har eiermeldinger om det med jevne mellomrom – det er tross alt storting og regjering som er eier og forvalter av dette. Vi forvalter skattebetalernes penger. Derimot er staten ikke eier av drosjebransjen. Der er vi regulator. Der lager vi lovverket. Så er det fylkeskommunene som deler ut konsesjoner og lignende, og som slik sett har mest styring. Derfor synes jeg at sammenligningen med Avinor-meldingen her er vel irrelevant. Som regulator og som lovgiver er det viktig at en av og til tar en pust i bakken, det er jeg enig i, men hvis Arbeiderpartiet mener at noe av det som er dagens lovverk, bør endres, har en alltid mulighet til det – selv uten en stortingsmelding.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Den overordnede målsettingen – et tilbud i hele landet – er en målsetting vi deler. Jeg har allerede redegjort for iallfall mitt og regjeringens standpunkt i dette. Hvis Arbeiderpartiet mener at det er ting i dagens lovverk som de vil ha endret, er det fortsatt mulighet til å fremme forslag om de konkrete endringene.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Den 8. oktober 1992 var en stor dag for Romerike og Innlandet. Ja, det var en stor dag for Norge, for da fattet Stortinget den endelige beslutningen om at hovedflyplassen skulle bygges på Gardermoen, etter mange tiårs debatt om en av de vanskeligste, politiske sakene i Norge i etterkrigstida. Den 8. oktober 1998 var også en stor dag, for nøyaktig seks år etter vedtaket var flyplassen klar til åpning. Og det har gått veldig bra med Gardermoen. Det er en moderne og bra flyplass, som bidrar svært godt i det jeg vil kalle det solidariske finansieringsopplegget vi har i luftfarten i Norge. Men det er en dimensjon til ved flyplassen på Gardermoen, og nå prater jeg som representant fra Romerike og Akershus. Flyplassen har gitt svært store regionale virkninger. Det var også hovedargumentet for å velge Gardermoen som lokaliseringssted. Inne på Oslo lufthavn på Gardermoen jobber det i størrelsesorden 15 000 mennesker. Tar vi med indirekte arbeidsplasser – ca. 10 000 – snakker vi altså om i størrelsesorden 25 000 arbeidsplasser. Vi snakker om nye næringer og ny teknologi, og det er veldig bra, men det er én ting som aldri går av moten, og det er at folk må ha arbeid. Folk må ha arbeidsplasser hvis dette samfunnet vårt skal fungere. Sånn sett har hovedflyplassen på Gardermoen vært svært viktig for hele regionen. Jeg tør nesten ikke tenke på hva situasjonen hadde vært for Romerike hvis flyplassen ikke hadde blitt bygd på Gardermoen. For 25 år siden klarte Stortinget og de som da hadde ansvar, å få på plass dette vedtaket etter lang tids vanskelig debatt. Da må vi som har det ansvaret å sitte på Stortinget i dag, 25 år etterpå, også være oss ansvaret bevisst. Nå må vi sørge for at hvis flyplassen skulle trenge utvidelsesmuligheter, må flyplassen ha utvidelsesmuligheter. Det er ikke noe poeng i å bygge en tredje rullebane bare for å bygge en tredje rullebane. Antakeligvis ligger det mange år fram i tid, men vi må ikke komme i den situasjonen at flyplassen ikke har utvidelsesmuligheter. Derfor mener jeg det er helt riktig, det vi nå sier, at vi ikke sier ja eller nei til bygging av en tredje rullebane, men at vi setter av arealer, at vi baserer oss på de faglige utredningene som ligger til grunn, og at Stortinget sier at det blir det østre alternativet. Så kommer vi tilbake til selve beslutningen senere.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg forstod representanten Elvestuen slik at han mente at vi ikke trengte en tredje rullebane, fordi vi i stedet skulle satse på jernbanen. På mandag skal vi diskutere Nasjonal transportplan. Da skal vi også diskutere jernbaneinvesteringer. For fire år siden vedtok Stortinget som en ambisjon at vi skulle ha bygd ferdig dobbeltspor på intercitystrekningene til Lillehammer, Halden og Skien innen 2030. Det går nå regjeringen, med Venstres støtte, bort fra, så nå på mandag vedtar vi en mindre ambisiøs plan for utbygging av intercitystrekninger. Og 2030 er i grunnen et interessant årstall, for det var da Stortinget sa at vi skulle ha ferdig intercitystrekningene, som vi nå altså ikke klarer, og det er da Avinor anslår at det kan bli behov – kan bli behov – for en tredje rullebane på Gardermoen. Så om vi dobler jernbaneinvesteringene, hvilket er usannsynlig at vi skal gjøre på mandag, utover det som ligger i forslaget til NTP, er det ingen realisme i at jernbaneutbyggingen i Norge de nærmeste 10, 15 eller 20 årene kan ta store andeler fra luftfarten. Jeg har kjempet for jernbanen i alle de årene jeg har vært i dette huset, og kommer til å fortsette å gjøre det, men vi må også være realistiske, og vi må også se at vi kommer til å ha en stor grad av flytrafikk i Norge også i årene som kommer. Og hvis vi lykkes i å få flere til å kjøre tog – la oss håpe det – og at økningen i flytrafikken bremser opp, ja, så vil det være behov for å bygge den tredje rullebanen senere enn det som Avinor nå anslår. Så jeg gjentar i grunnen noe av det jeg sa i stad: Vi skal ikke nå vedta at vi skal bygge en tredje rullebane et eller annet år fram i tid – nei, men vi må nå si at vi skal sette av arealer. Tenk hvis vi kommer i den situasjonen at Elvestuen, jeg og andre som jobber for jernbanen, ikke lykkes med å få store passasjeroverganger til jernbanen, og så står neste generasjons politikere med en flyplass på Gardermoen som er innebygd, fordi dagens politikere ikke turte å manne seg opp til å si at vi skal sette av arealer. Vet du hva, president, det vil ikke jeg være med på. Transportkomiteen var tidligere i år i London og fikk orientering om hva som er situasjonen på Heathrow, hvor de ikke har tatt den politisk vanskelige debatten. Det er bygd omkring Heathrow på alle kanter. Nå må de bygge en ny, tredje rullebane, med det til følge at mange folk får husene sine ekspropriert og revet. Slik vil ikke jeg ha det på Gardermoen. Jeg vil at vi som sitter på Stortinget nå, skal være like ansvarlige som forrige generasjons politikere var, som klarte å få landet hovedflyplassaken, og si at vi setter av arealer på østre side, for det er det myndighetene sier er det beste, og så kommer vi tilbake til selve utbyggingsspørsmålet senere.
Helge Orten (Høyre), 2017-06-15:
Avinor-modellen har tjent norsk luftfart og de reisende på en god måte i mange år. Omdanningen av Luftfartsverket til statlig aksjeselskap ble gjort i 2003, sist vi hadde en borgerlig regjering, og ikke overraskende mot stemmene til både Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Avinor-modellen legger til grunn at flyplasstrukturen i Norge skal være selvfinansierende, med avgifter og kommersielle inntekter omtrent likt fordelt. I 2016 hadde 8 lufthavner positivt resultat og 38 negativt resultat. Denne helhetstenkningen i finansieringen av lufthavnstrukturen, i tillegg til at staten kjøper flyruter der det ikke er kommersielt grunnlag, gjør at vi har et effektivt og landsdekkende lufthavnnett som legger grunnlaget for verdiskaping og bosetting i hele Norge. Etter å ha hørt representanten Serigstad Valen, som vil avvikle taxfree-salget på norske flyplasser, må jeg si jeg blir litt forundret. Av de kommersielle inntektene utgjør faktisk avgiftsfritt salg ca. halvparten, og det betyr at det må være et sted mellom 2 og 3 mrd. kr i inntekter fra det formålet. Å sette det i spill vil true hele finansieringsmodellen og hele lufthavnstrukturen i Norge. I tillegg vil det bare bety å flytte taxfree-salget ut av landet, og at alle flasker med alkohol, sjokolade eller parfyme må fraktes tilbake med fly. Det kan heller umulig ha noen særlig god klimaeffekt. Det er viktig at Oslo lufthavn kan fortsette å utvikles som et nasjonalt knutepunkt, men at flyplassen også kan ha potensial som et internasjonalt knutepunkt. Det er viktig for å opprettholde inntektsgrunnlaget ikke bare for Oslo lufthavn, men for hele strukturen i Avinor-systemet. Tilstrekkelig kapasitet og attraktivitet ved Oslo lufthavn Gardermoen er viktig for hele Norge. Om vi skulle ende opp i en situasjon med kapasitetsproblemer, vil det ha betydning for inntektspotensialet i hele strukturen. I tillegg er det et enkelt regnestykke for flyselskapene om de må prioritere. Da velger de selvfølgelig de rutene som gir best lønnsomhet. Manglende kapasitet ved Oslo lufthavn Gardermoen vil kunne sette oss i en situasjon der vi enten får et dårligere tilbud i store deler av landet, eller vi må bruke vesentlig mer midler på å kjøpe flyruter. Derfor er jeg litt forundret over Senterpartiet som påberoper seg å ha en politikk for hele Norge, og som velger ikke å støtte det videre arbeidet med en tredje rullebane på Gardermoen. Det er etter min mening å gamble med det framtidige flytilbudet. Det er viktig at vi setter av areal for en tredje rullebane nå, skaper forutsigbarhet for omliggende kommuner – og Avinor – og at vi har et tilgjengelig areal den dagen vi har behov for kapasiteten. Nå er det mye som kan endre seg fram til 2030, men én ting er iallfall sikkert: Har vi ikke tilgjengelig areal, har vi heller ikke utvidelsesmuligheter, og den risikoen er ikke vi villige til ta.
Helge Orten (Høyre), 2017-06-15:
Jeg har lyst til å starte med noen av de sentrale utviklingstrekkene vi ser i samfunnet vårt nå, og som vil prege industrien vår framover. Vi hadde et dramatisk oljeprisfall i 2014. Vi har mistet 50 000 arbeidsplasser i olje- og gassrelatert virksomhet. Samtidig er det skapt 60 000 nye arbeidsplasser i privat sektor og 26 000 i offentlig sektor – samlet sett er det en netto tilvekst av arbeidsplasser i en vanskelig situasjon. Jeg hører stadig flere som sammenligner denne situasjonen med et kraftig oljeprisfall med en situasjon med en rekordhøy oljepris. Det blir omtrent som å sammenlikne epler og pærer. Digitalisering: Hele samfunnet vårt er i ferd med å bli digitalisert i større og mindre grad. Det skaper nye muligheter, og det skaper en del utfordringer. Jeg ser at industrien i mitt fylke tar i bruk automatisering, robotisering og digitaliserer virksomheten sin og skaper nye konkurransemuligheter og nye konkurransefortrinn. Det er positivt. Strenge miljøkrav: Ja, det er noe som vi alle må forholde oss til framover. Vi kan velge å forholde oss negativt eller positivt til det. Når jeg møter bedriftsledere og ansatte i bedrifter i Møre og Romsdal, ser de det som et konkurransefortrinn, en konkurransemulighet og en mulighet til å skape nye produkter og nye arbeidsplasser. Jeg har besøkt ganske mange bedrifter i mitt fylke, og det er noen ting som går igjen. Det viser seg at aktiv næringspolitikk ikke bare handler om tilskuddsordninger. Det handler om infrastruktur. Det første som bedriftene peker på når jeg besøker dem, er at de trenger mer og bedre vei, god infrastruktur: Det har vi gjort noe med. De trenger økt satsing på innovasjon, forskning og utvikling og SkatteFUNN: Det har vi gjort noe med. Vi har økt satsingen på det. Det er en rekordhøy satsing på de områdene. De trenger økt satsing på kunnskap, og ikke minst blir realfag pekt på som utrolig viktig. I et fylke der industrien står sterkt, er fagutdanningene, yrkesfagene, ekstremt viktige. Dette er akkurat de områdene som denne regjeringa satser på. Vekstfremmende skatteletter, som tydeligvis er et fyord på rød-grønn side: Jo, de virker. Når bedriften Brunvoll kan beholde 10 mill. kr mer hvert år, betyr det at de kan bruke de pengene til noe fornuftig, til å skape nye arbeidsplasser, til å sikre eksisterende arbeidsplasser. Det er jo slik det virker. Det er ikke mer komplisert enn det. Man trenger ikke et forskningsprosjekt for å finne ut av dette. Det er bare å spørre dem som har skoene på, og som vet hvor de trykker. Poenget er at jeg synes det blir gjort veldig mye bra. Vi fører en aktiv næringspolitikk. Når noen snakker om næringsnøytralitet, er det det motsatte vi driver med. Vi har en havstrategi, en reiselivsmelding, en maritim strategi, en gründerplan, vi styrker nettolønnsordningen, vi styrker Enova, og vi legger nå fram en industrimelding – alt dette er for å bygge opp under de konkurransefortrinnene Norge har.
Helge Orten (Høyre), 2017-06-15:
Jeg tenkte bare å runde av for min del også. Det var en interessant debatt, jeg synes det er kjekt å få lov til å diskutere litt næringspolitikk og ikke bare samferdselspolitikk, selv om det er to sider av samme sak. Jeg registrerte at representanten Pollestad var litt misfornøyd med at kanskje noen av oss virket litt fornøyd. Det er mulig at han forvekslet fornøyd med entusiastisk. Vi snakket om omstilling og behovet for omstilling allerede lenge før valget i 2013. Vår politikk er innrettet på at vi måtte igjennom en omstillingsfase. Derfor er det viktig for oss å sørge for at vi har en sterk satsing på samferdsel, som en viktig del av næringspolitikken. Derfor er det viktig for oss å ha en rekordhøy satsing på innovasjon, forskning, utvikling og SkatteFUNN, fordi det bidrar til omstillingsprosessen. Derfor er det viktig å satse på realfag, på fagkompetanse, på yrkesfagene og sørge for at industrien har de fagarbeiderne de skal ha, og den kompetansen de trenger, for å utvikle seg videre. Derfor er det også viktig for oss å sørge for å redusere formuesskatten, rett og slett fordi hvis vi lar bedriftene beholde mer av kapitalen sin, er jeg ganske overbevist om – iallfall ut fra alle tilbakemeldinger som jeg får gjennom mine bedriftsbesøk – at da bruker bedriftene de pengene fornuftig, til å trygge eksisterende arbeidsplasser, til å stimulere til innovasjonsaktiviteter, til å sørge for at man skaper nye jobber og nye produkt og til å sørge for at nye arbeidsplasser, og lønnsomme arbeidsplasser, kommer på plass. Den entusiasmen jeg viste for den politikken – hvis det ble oppfattet som at jeg er fornøyd, er det feil: Jeg er fornøyd med at vi har fått til såpass mye som vi har gjort, men jeg er ikke fornøyd med at vi skal ha kommet i mål, for det har vi ikke. Den dagen vi er i mål, skal jeg love både Pollestad og andre at da slutter jeg i politikken. Det som er viktig her, er å fortsette med den politikken, for det er nettopp denne politikken som bedriftene våre og næringslivet vårt etterspør for å bidra til at vi fortsatt kan ha et trykk på omstillingsprosessene, for at vi fortsatt kan ha trykk på det å skape nye arbeidsplasser. Derfor er jeg entusiastisk, og derfor er jeg også fornøyd med at vi greier å gjennomføre den politikken vi gikk til valg på i 2013. Det mener jeg må være helt innafor. Så et lite innspill til representanten Juvik. Jeg synes det er ganske lite opplysende i debatten hele tiden å sammenligne jobbskaping – den jobbskapingen vi ser nå, i en situasjon med et dramatisk fall i oljeprisen, og en situasjon de foregående ti–femten årene med rekordhøy oljepris og en stor vekst innenfor den sektoren. Det blir som å sammenligne epler og pærer – og det opplyser ikke debatten.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Mye er allerede sagt her i dag om betydningen av luftfarten i et land som Norge, så jeg lar akkurat det temaet ligge. Men som medlem av arbeids- og sosialkomiteen er jeg minst like opptatt av at vi skal ha ryddige forhold i luftfarten, både når det gjelder sikkerheten for passasjerene, og når det gjelder lønns- og arbeidsvilkår for de ansatte – i lufta og på bakken. De to forholdene henger også til en viss grad sammen med hverandre. I representantforslaget viser Arbeiderpartiet til at det nå begynner å haste med å iverksette tiltak for å sikre at vi fortsatt skal ha en luftfartsnæring i Norge og i Europa som kan konkurrere på like vilkår, basert på de standardene som må gjelde i et moderne arbeidsliv. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa liker stadig å framheve at den i egne øyne er både framoverlent, handlekraftig og gjennomføringsdyktig. I sitt arbeid med å følge opp Stoltenberg II-regjeringas handlingsplan nr. 3 mot sosial dumping, fra 2013, der behovet for skjerpet innsats for å trygge arbeidsvilkårene i luftfarten ble tatt opp, har samferdselsministeren verken vist handlekraft eller gjennomføringsevne. Det hjelper lite å være framoverlent når man ikke samtidig flytter føttene. Det går som regel ganske dårlig. I representantforslaget viser vi til at statsråden for snart et år siden, under Arendalsuka, lovte at han skulle lage en luftfartsstrategi. Det ble godt mottatt, bl.a. av fagbevegelsen, men også av arbeidsgiversida, som begge tidligere på året hadde etterlyst både strategi og stortingsmelding om luftfarten. Tidlig på høsten sier statsråden at han i løpet av kort tid skal ta stilling til hva slags form det videre oppfølgingsarbeidet skal ha, men lite har skjedd, og nå er stortingsperioden snart over. Jeg tillater meg også å minne statsråden om at vi allerede i hans første halvår i statsrådsstolen hadde en interpellasjonsdebatt i Stortinget der Arbeiderpartiet spurte hvilke initiativ statsråden ville ta nasjonalt og internasjonalt for å sikre ryddige lønns- og arbeidsforhold og like konkurransevilkår i luftfarten. Statsråden viste da til et brev han hadde sendt EUs transportkommisær dagen før. I ukene før hadde vi gjentatte ganger ringt departementet for å få tak i det varslede brevet, som altså ikke ble sendt før Arbeiderpartiet presset på ved å ta saken opp i Stortinget. I januar 2014 sa statsråden at han ønsket å videreføre det arbeidet den rød-grønne regjeringa hadde igangsatt. Det er tre og et halvt år siden. Lite har skjedd. Det er så en nesten kan lure på om statsråden egentlig ikke synes at dette er så veldig viktig. Tilgi meg hvis jeg tar feil, for hvis det er manglende evne det står på, så la meg tipse statsråden om at SAMAK, fellesorganisasjonen av sosialdemokratiske partier og fagbevegelsen i Norden, i januar i år la fram en rapport med både analyse og gode forslag, som statsråden fritt kan få lov til å benytte seg av.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg skal ikke hale ut tida unødig. Jeg har i grunnen fått fram poenget mitt – at jeg synes det går for smått. Jeg registrerer at statsråden nok en gang nå helt på slutten av sin statsrådperiode – forhåpentligvis – fortsatt refererer til åtte år med rød-grønn regjering og ikke til fire år med egen regjering. Selvfølgelig har undertegnede fått med seg globaliseringsrapporten, men det som var Arbeiderpartiets intensjon med handlingsplanen mot sosial dumping, der vi også løftet fram luftfarten, var å komme med konkrete forslag til hvordan en skal bekjempe sosial dumping. Til statsrådens orientering, når han sier at det at vi kom med en handlingsplan i 2013 for det første viste at vi ikke hadde handlekraft i spørsmålet om sosial dumping selv, og at vi ikke i løpet av vår regjeringsperiode hadde greid å fjerne sosial dumping, faller jo det på sin egen urimelighet. Vi la fram den første handlingsplanen mot sosial dumping i 2006, så kom plan nr. 2 i 2008, plan nr. 3 i 2013, plan nr. 4 i 2014 og plan nr. 5 i 2017. Samtlige planer har det som utgjør flertallet og regjeringspartiene i dag, vært med på å stemme ned. Arbeiderpartiet har aldri prøvd å gi inntrykk av at sosial dumping er noe en kan fjerne med et trylleslag ved hjelp av en handlingsplan. Nei, det er et arbeid som må pågå kontinuerlig fordi vi bl.a. snakker om internasjonal organisert kriminalitet i en del av de sakene, og her finner en alltid nye veier: Når en greier å tette ett smutthull, finner en nye, så kampen mot sosial dumping må pågå i de bransjene som er utsatt, kontinuerlig. Fafo har foretatt en evaluering av de tre første handlingsplanene våre og konkludert med at handlingsplaner mot sosial dumping virker der det er skolerte organiserte tillitsvalgte til stede på arbeidsplassen. Men arbeidet må pågå kontinuerlig, og når vi forhåpentligvis overtar regjeringsmakta til høsten, kommer vi til å fortsette det arbeidet. Og vi kommer aldri til å si at det arbeidet er vi nå ferdig med.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Eg forstår at prosessar som er i gang i ESA osb., kan ein liksom ikkje berre leggja til sides fordi Stortinget har bedt om ei stortingsmelding. Det som er i gang, må gå – og ting skjer jo fort når det gjeld dette med drosjer. Men eg vil litt tilbake til debatten me hadde tidlegare, om Avinor – godt førebudd frå departementet – ein godt førebudd og god debatt om ei verksemd som fungerer veldig bra. Det eg ser for meg, er at i og med at det ikkje har vore berre berre innan drosjenæringa, og ho òg skal gjelda i heile landet, ville det ha vore godt å ha ein slik type debatt her. Spørsmålet er igjen: Går det ikkje an å gjera begge delar – ta unna dei tinga ein må gjera, men likevel leggja opp til ei stortingsmelding, slik at me får ei samla vurdering av det og debatt?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Då eg drog parallellen til stortingsmeldinga om verksemda i Avinor, var det fordi det ikkje er meir enn ei halvtimes tid sidan me hadde ein god debatt her, og der sjølve meldinga belyser heile verksemda. Avinor er ein vel fungerande del av samferdsla vår over heile landet. Det var det som var parallellen min til det – elles er det to vidt forskjellige ting. Arbeidarpartiet har òg synspunkt på ting som kunne vore endra, og me ser dei utfordringane denne næringa står overfor. Det er mykje det som gjer at me har interesse av no å kunna sjå det noko breiare, særleg fordi me skal ha eit tilbod som skal gjelda òg i heile landet i framtida.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-06-15:
Jeg vil takke statsråden for et godt innlegg og for et viktig engasjement, som vi deler fullt ut, men jeg synes det blir tatt litt for enkelt på det. Jeg er glad for at statsråden understreker hensynene som må veies opp mot hverandre her, det er vi helt enig i, men jeg tror ikke det er noen i denne salen som f.eks. ville foreslått at en skulle ha mobiltelefoner med kontantkort, der en ikke kan registrere kontakt- eller abonnementsinfo, eller akseptert at bileiere kunne kjøre rundt uten at en knytter noe navn til hvem som hadde bilen. Det er enkelt, fordi det ble utnyttet da det var kontantkort som ikke ble knyttet til personen. Dette med IP-adresse er selvsagt å gå lenger, det skjønner jeg også, men det er sammenlignbart. Derfor er jeg glad for at statsråden har satt i gang utredning allerede, og jeg tror at dette vil være, som han sier, et av de viktigste tiltakene for å få avdekket mer alvorlig kriminalitet. Men kan han si noe mer om når utredningen vil være ferdig, og når det eventuelt kan komme en sak til Stortinget?