trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Jeg må bare si igjen at når det gjelder dette sitatet «åpnes for private aktører», er det ikke noen kontekst her. Jeg vet ikke hvilken sammenheng det står i, om det gjelder flere private skoler eller hva det er. Det er ikke mulig for meg å si noe om hva Fremskrittspartiet har ment med utgangspunkt i dette spørsmålet. Men jeg kan si mye om hva jeg mener. Der tror jeg representanten Wickholm og jeg er helt på linje. Så er det verdt å ha med at vi ønsker jo også en sterk involvering fra næringsliv og arbeidsliv i skolen. Det er nok ikke så uvanlig som representanten Wickholm har inntrykk av, at næringsliv og arbeidsliv bidrar inn i skolen, uten å forvente noe direkte tilbake. For eksempel er det veldig mange bedrifter som donerer utstyr til yrkesfagprogrammer. De gjør det fordi de trenger faglært arbeidskraft og flere ansatte i fremtiden. De gjør det ikke fordi de skal få logoen sin på nistepakka til elevene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Dette må vel kunne kalles et polemisk spørsmål – jeg tror det fyller selve definisjonen av et polemisk spørsmål. La meg først svare at noe av det som kjennetegner denne regjeringen, er at vi har redusert skattene – for det har vi gjort, for å styrke norsk næringsliv, styrke arbeidsplassene og ikke minst sørge for at vi kan ha norske bedrifter på norske hender, istedenfor å måtte selge til utlendinger – samtidig som vi har satset stort på ikke minst kunnskap og forskning. Vi har hatt en samlet realvekst i statlige bevilgninger til skolesektoren på 47,5 pst. i denne stortingsperioden. Dette er en mye større realvekst enn skattelettelsene er i prosent. Viktige årsaker til det er f.eks. stor satsing på videreutdanning, tilskuddet til flere lærere på 1.–4. trinn, på 1,3 mrd. kr, lærlingtilskuddet har økt, vi har innført ny naturfagtime, osv. Så har vi også tatt konkrete steg for å innføre f.eks. flere spesialpedagogiske ressurser. Akkurat nå har Aasens komité en melding til behandling hvor vi foreslår å lovfeste spesialpedagogisk kompetanse på barnetrinnet. Når det gjelder norm for lærertetthet – det kommer litt an på hvordan man vil gjøre det, om man vil ha Arbeiderpartiets ordning, som tillitsvalgte i Utdanningsforbundet vel har kalt bleik, og som det er litt vanskelig å vite hva innebærer, eller om man ønsker Kristelig Folkepartis og SVs ordning – er det noe som regjeringen ikke ønsker. Vi er ikke for en nasjonal norm for lærertetthet. Når det gjelder digitalt utstyr til alle elever, kommer regjeringen med en digital strategi for skolen. Jeg svarer gjerne mer på det – det får jeg vel anledning til også i neste spørsmål.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Det er fristende å si at jeg klarer ikke å se at skatteløftene våre er så klare. Hvis man ser på hvordan skatteløftene i Høyres program er formulert – jeg har ledet programkomiteen – er det heller ikke der en menyliste over alle skatter og avgifter som Høyre vil ha ned. Vi står for det vi alltid har stått for, nemlig at vi må ha et sunt skatte- og avgiftsnivå for å skape arbeidsplasser og for å gi folk handlingsrom og oppmuntre til arbeid osv. Men det mest konkrete, eller det viktige konkrete, vi sier om skatt, er at vi skal følge opp skattereformen, og det antar jeg at Arbeiderpartiet også er enig i at vi burde. Så er det mye konkret på skole. Det er konkret, tidlig innsats, og der ligger detaljene til behandling i Stortinget akkurat nå, f. eks. lovforsterket plikt for kommunene til å gripe inn for de elevene som trenger det aller mest tidlig i skoleløpet, lovfesting av spesialpedagogisk kompetanse, en helt ny ordning for å følge opp de kommunene som har vedvarende svake skoleresultater over tid. Alt dette står også beskrevet i programmet. Dessuten er det store utgiftsforslag, som f.eks. ny masterutdanning for lærere, som også vil slå inn i neste periode.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Det skal gjennomføres ved at nesten alt handlingsrommet, eller i hvert fall store, store deler av det såkalte handlingsrommet, altså de nye, ekstra pengene vi har å bruke hvert år, går til å forbedre tjenestene i dette landet. Kunnskap og forskning er en veldig viktig prioritering blant dem. Selv om man av og til av Arbeiderpartiets retorikk får inntrykk av at alt går til skattelettelser, er det selvfølgelig ikke sånn. Bare veksten i skole i denne perioden illustrerer det veldig tydelig. Det er fullt mulig å gjøre begge deler, men det er klart at det forutsetter også at vi inn i de neste tiårene klarer å prioritere det som er viktigst. For regjeringen, for Høyre, har skole og forskning alltid vært en hovedsak, vi har alltid prioritert det. Men det betyr også at vi må være tøffe i prioriteringene. Vi må modernisere offentlig sektor. Vi kan ikke si nei til alle moderniseringsforsøk og alle moderniseringer, som noen partier ønsker. Vi kan ikke reversere, vi må fortsette å fornye, forbedre og forenkle.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Det har sneket seg inn en feil i representanten Tungs innlegg, enten bevisst eller ubevisst, for jeg har aldri hevdet at det å satse på en oppdatert og moderne skole for barna våre er naivt. Det ville vært helt «høl i hue» å hevde noe sånt. Det er heller ikke noe belegg i artikkelen og intervjuet med Dag og Tid for å formulere det på den måten. Det jeg sa, var noe veldig, veldig enkelt. Det gjelder to ting. For det første må skolen følge med i tiden, det er helt naturlig at skolen lærer opp barna i å bruke digitale verktøy og håndtere en digital hverdag. Det er en av de tingene regjeringen jobber med, og har jobbet med hele perioden. Så sa jeg også at denne troen på at bare man gir skolene utstyr, vil den digitale kompetansen komme, er naiv. Gjennom store deler av 1990-tallet bar en del av norsk IKT-utdanningspolitikk preg av dette. Man trodde det holdt at man ga bærbare PC-er eller annet til alle elevene, at digital kompetanse da automatisk ville følge med. En av de viktigste tingene man glemmer da, er den aller viktigste i skolen ved siden av eleven, nemlig læreren. Det hjelper ikke å kjøpe iPad eller lesebrett til alle norske elever hvis ikke lærerne har kompetanse i hvordan de skal bruke dette på en god, sunn og pedagogisk måte. Det som er hele poenget og hele nøkkelen til en vellykket digitalisering av norsk skole, er at utstyr, infrastruktur, lærerkompetanse og læringsmål faktisk må henge sammen. Noe annet utgjør en naiv digitalisering, i verste fall en skadelig digitalisering, som gjør at elevene bruker mer tid på å bli distrahert av digitale virkemidler enn på faktisk å lære mer – og lære mer om dem.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Det å sørge for at vi har arbeidsplasser i Norge, det å sørge for at vi har norske eiere som eier norske bedrifter, og ikke må selge alt til utlendinger, er viktig for denne regjeringen. En av grunnene til at det største oljeprissjokket Norge har hatt på mange tiår, kanskje noen gang, nå er over – ikke helt, men arbeidsledigheten går ned, det skapes nye jobber, optimismen er tilbake i norsk næringsliv – er at vi gjorde det som trengtes. Jeg har enda til gode å møte en bedriftseier som sier: Hvis jeg skal trygge arbeidsplassene, hvis jeg som norsk eier, som bor i kommunen her, går på den samme butikken og har barna på den samme skolen som dem som jobber her, skal opprettholde det, er det jeg trenger en skatteøkning på 15 mrd. kr. For øvrig er det sånn at Høyre og Fremskrittspartiet stemte imot forsalget om å lage en nasjonal strategi rett og slett fordi regjeringen hadde varslet at vi skulle lage en digital strategi. Da ble det litt pussig å stemme for å gjøre noe vi allerede var i gang med.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-31:
Når det gjelder koding, var det vi som startet det som valgfag. Valgfagene ble innført av forrige regjering, da var ikke koding en del av det. Vi har sagt at vi skal ha en forsøksordning, nå skal alle få lov til å ha koding som valgfag. Det kan hende at koding skal inn i flere fag. Vi skal nå inn i en fagfornyelse, og det kan godt hende at koding tidligere i årstrinnene er en naturlig del av f.eks. matematikkfaget. Men igjen er det viktig, som Arbeiderpartiet ofte glemmer, at vi også har lærere som kan bruke dette. Det er ikke bare å innføre noe fra politisk hold og anta at det fungerer greit. Det er ikke bare å bruke en halv milliard kroner på flere lesebrett til alle elever og anta at det skal gå i orden. Det trengs kompetanse, profesjonsfaglig digital kompetanse. For øvrig er kontrasten ganske tydelig mellom denne regjeringen og forrige regjering. Forrige regjering økte i praksis ikke skattene, men de prioriterte heller ikke forskning og kunnskap spesielt høyt. Vi husker alle hvileskjæret som sto igjen etter den rød-grønne regjeringen. Høyre prioriterer både skatt for å trygge arbeidsplassene og kunnskap.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«Etter en vår med barnehageopprør avviste Stortinget i fjor regjeringens forslag om å innføre språknorm i barnehagen, og statsråden uttalte flere ganger at forslagene hans var misforstått, og at Høyre ville bevare den frie leken i barnehagen. I Oslo går Høyre nå inn for tydelige ferdighetsmål, mer formell lek og mer planlagte aktiviteter med klare mål for hva barna skal sitte igjen med. Hva mener statsråden om at Høyre vil innskrenke mulighetene for barns frie lek i barnehagene?»
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Vi kan godt ta fatt i det som er statsrådens eget ansvar. Det er en kjensgjerning at etter at statsråden la fram sin barnehagemelding i fjor, ble det et opprør i hele barnehagesektoren, nettopp fordi man fryktet kravet om språknorm – veiledende eller gjeldende – ferdighetsmål, krav om mer dokumentasjon i barnehagen, og vi så at både foreldre og ansatte ga uttrykk for stor bekymring for hvilken utvikling barnehagen tar. Statsråden har selv uttalt at fri lek er viktig, men for at fri lek også skal bli læring, trenger vi voksne til å tilrettelegge. Det er vanskelig å tolke på annen måte enn at leken ikke har noen særlig egenverdi, men at dens formål er læring. Mener statsråden at fri lek i barnehagen har det formålet at det skal bli læring ut av det, eller anerkjenner han barns rett til å leke for lekens egen skyld?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Vi er helt enige om at selvsagt skal det ligge mye læring i barnehagen, og at det ligger mye læring i den frie leken. Samtidig er det slik at de aller fleste som kan noe om dette, fra forskerhold og fra de ansatte i barnehagen, mener at skal man få til god læring i barnehagen, skjer det først og fremst ved å øke kompetansen blant de ansatte, og ikke minst ved å øke andelen pedagoger. Da Arbeiderpartiet i spissen tok over etter 18 år med høyrestyre i Oslo, var Oslo den storkommunen i landet med dårligst kompetanse i barnehagen. Nå øker det nye byrådet til 50 pst. barnehagelærere og 25 pst. fagarbeidere, og de bygger 3 000 flere barnehageplasser fram mot 2019, tre ganger mer enn det Høyre gjorde. De har ikke tid til å vente på kunnskapsministeren, som altfor lenge har nølt og har måttet bli dratt etter håret av Stortinget for å få på plass en pedagognorm. Hvorfor har det arbeidet tatt så lang tid?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«I Fremskrittspartiets program kan vi lese at regjeringspartiet går til valg på å innføre 'fri etableringsrett for private skoler', at privatskoler skal få «100 pst. tilskudd», samt 'innføre en finansieringsmodell der pengene følger eleven'. Dersom dette blir gjennomført, hvilke konsekvenser mener statsråden dette vil medføre generelt og for distriktene spesielt?»
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Takk til statsråden for et svar som veldig tydelig avlyser Fremskrittspartiets skolepolitikk. Det er ikke veldig lenge igjen til valget, og selv om statsråden tar ansvar for sin regjering og sitt ansvarsområde nå, regner jeg med at han også har planer for norsk skole lenger enn til 12. september. Og for veldig mange er dette viktige spørsmål. Selv kommer jeg fra Trøndelag, som skal samles straks over valget til én stor region, og ha ansvar for videregående opplæring både i en storby og et omland, og det at Høyre så tydelig avlyser sin regjeringspartners skolepolitikk, vil nok oppleves som en grei avklaring fram mot valget. Jeg har bare lyst til å spørre statsråden: Kan vi være trygge på at dette er forhandlinger statsråden vil vinne fram med?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Det var en ganske fremmed tolkning fra statsråden knyttet til hva det innebærer å gi skoleeier en mulighet til å planlegge godt for alle elevene man har ansvar for. Hvis jeg skal fortsette med Trøndelag som det gode eksempelet, er det der kristne videregående skoler som fungerer veldig godt sammen med fylkeskommunens samlede portefølje, og det vil de fortsatt gjøre med den friskoleloven som Arbeiderpartiet stiller seg bak. Så går man selvsagt til valg for å kjempe gjennom programformuleringene. Det gjør vi i Arbeiderpartiet. Vi ønsker å bruke de store pengene på eldre og skole, ikke på de skattekuttene denne regjeringen målbærer som sin viktigste prioritet. Og jeg vil bare si at så tydelig som statsråden var nå, går det vel ikke an å oppfatte på annen måte enn at Fremskrittspartiet ikke vil nå fram med sin skolepolitikk i en fortsatt regjering med de to partiene vi har i dag.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«Mener statsråden at det er mulig å teste og kontrollere seg til gode resultater i skolen?»
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Ja, det var jo et kort og greit svar. Jeg vil gjerne følge opp, for det er ikke det statsråden og regjeringen følger i praksis, dette nei-et. Da Stortinget i 2015 behandlet forslag om å styrke svømmeferdighetene hos barn og unge, foreslo Arbeiderpartiet at skoleeier ikke skal kunne avslutte svømmeopplæringen før alle som hadde forutsetning for det, hadde lært å svømme. Det var den gang regjeringspartiene imot, og i stedet for å fortsette svømmeopplæringen, har regjeringen innført en ferdighetsprøve i svømming. Tror statsråden at en test er tilstrekkelig til å sikre at alle elever lærer å svømme, og at kommunene har ressurser til å sikre dette?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Arbeiderpartiet er ikke mot verken å teste eller å kontrollere, men Arbeiderpartiet er av den klare oppfatning at for at kommunene skal kunne gi det tjenestetilbudet de skal, er kommuneøkonomien det viktigste redskapet. TV 2 har vist at pengene som Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for å bevilge til flere lærere i 1.–4. klasse, bare har ført til flere lærere og mindre gruppestørrelse i rundt halvparten av kommunene. Kommunene rapporterer allerede detaljert på lærertetthet og gruppestørrelse. Likevel innfører regjeringen ytterligere rapportering om lærertettheten på de første klassetrinnene. Mener statsråden at det er manglende rapportering – og ikke svak kommuneøkonomi – som er problemet kommunene har med å klare å dekke de lovpålagte oppgavene, som gjør at halvparten av dem ikke bruker midlene slik de var ment?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«Hvordan mener statsråden at fylkeskommunene skal kunne drive god dimensjonering av yrkesfagutdanningene når private yrkesfagskoler ikke har noen plikt til å koordinere med fylket rundt dem?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Arbeiderpartiet synes det er veldig bra med positive initiativ, ikke minst i form av samarbeid med private aktører som skal bruke mange av dem vi utdanner. Men situasjonen er den at statsråden har godkjent 60 plasser på byggteknikk i Hordaland. Det skjedde mot rådene fra fylkeskommunen og mot rådet fra hans eget fagdepartement. 60 plasser er et betydelig antall plasser totalt sett. Entreprenørene har ett fag, betongfag, men det skal også rekrutteres murere, stillasbyggere og tømrere. Det betyr at fylkeskommunen ikke har mulighet til å dimensjonere, for da tar de alle de elevene som kanskje ville gått den veien, og i tillegg skal det være gratis – det påstås i alle fall at det skal være det. Ser ikke ministeren at det blir utfordrende, både fordi ungdommen skal velge, for konsekvensen kan godt bli at fylket må redusere sine tilbud, i og med at de private tar hele potten, og fordi næringslivet – utenom entreprenørene – ikke får tilgang på fagfolk når en privat skole ikke må dimensjonere, slik som en må i resten av fylket?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Problemstillingen her handler om det store samfunnsoppdraget som fylkeskommunen har, nemlig å gi et tilbud til samtlige ungdommer og å ha mulighet til å styre det. Statsråden velger her å overstyre den kompetansen og den kunnskapen som finnes lokalt, med tanke på behovet for tilgang på arbeidskraft som næringslivet – tømrerbedrifter, murerbedrifter, stillasbedrifter osv. – har. I tillegg er kanskje det mest utfordrende å få de ungdommene som sliter på skolen, til å få gjennomført skolegangen. Når 10 pst. av skoleplassene, som f.eks. i Hordaland fylkeskommune, er overlatt til private, som ikke må dimensjonere, verken når andelen ungdommer går opp, eller når den går ned, og de mest utfordrende elevene ofte går til yrkesfag, ser ikke ministeren noen grense for hva som er forsvarlig når det gjelder antallet private skoleplasser for en fylkeskommune, som har det helhetlige ansvaret?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg vil stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Mener statsråden at lærertetthet har stor betydning for elevenes læring, og er et viktig tiltak i skolen?»
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Takk for svaret. Men statsråden selv står bak et opplegg for f.eks. kommuneøkonomien som viser at 10 av 18 Østfold-kommuner reelt sett får et kuttbudsjett fra regjeringen for 2017. De får altså ikke engang nok i starten til å dekke opp for lønns- og prisstigning. Om ikke lærertetthet er statsrådens første prioritering, så er i hvert fall kvalitet og oppgradering av lærere det. Med slike budsjett for størsteparten av Østfold-kommunene, for å ta det som et eksempel, hvordan mener han at det bidrar til at disse kommunene kan satse på kvalitet i skolen, når statsråden heller prioriterer skattekutt til dem med de aller største formuene i Norge?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Det som er riktig, er at det hadde vært behov for betydelig flere Arbeiderparti-ordførere i Østfold enn det faktisk er. Det må vi sørge for å gjøre noe med. Men i Eidsberg kommune, hvor Høyre faktisk har ordføreren, som for øvrig er en bra mann, står ordføreren nå fram i Kommunal Rapport og sier økonomien er «krevende», så krevende at Eidsberg, med Høyre i spissen, altså måtte innføre eiendomsskatt fra i år. Og ordføreren sier videre: «Vi hadde ikke nok handlingsrom til å gjøre kommunen så attraktiv og legge slik til rette for vekst som vi ønsket. Uten eiendomsskatt ville det nærmest blitt stillstand.» Han avslutter med å si at kommunen ikke får nok drahjelp til å bryte kurvene. Det er rene ord for pengene, det skal ordføreren i Eidsberg berømmes for. Hvordan mener statsråden at Eidsberg kan styrke kvaliteten i skolen med et slikt utgangspunkt i kommuneøkonomien? Er det mer skattekutt i neste periode som skal til, eller er det andre tiltak som vil hjelpe til med kvalitet i skolen?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Det var en interessant stempling av alle landets Arbeiderparti-ordførere. Men jeg skal stille statsråden spørsmål om noe annet: «I Fremskrittspartiets program kan vi lese at regjeringspartiet går til valg på å gjennomføre at finansiering av utdanningssystemet i større grad må «åpnes for private aktører». Kan statsråden garantere at dersom Høyre- og Fremskrittspartiet-regjeringen fortsetter, vil det ikke åpnes for reklamefinansiering i norsk skole, og at Fremskrittspartiet sine målsettinger ikke blir gjennomført?»
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Det er grunn til å bekymre seg for at skolene skal bli en arena for reklamefinansiering. Vi ser i sammenheng med tidligere spørsmål at mange kommuner opplever at de ikke får de pengene som skal til for at det strekker til i skolebudsjettene. Jeg tror for øvrig statsråden skal se på en pressemelding fra Gunn Marit Helgesen i KS om at denne gode økonomiske situasjonen for kommunene var en engangshendelse pga. omlegginger i skattesystemet, før han bruker det som svar igjen. Det er sånn at andre Høyre-statsråder, som Kristin Clemet, tidligere har vært inne på at vi må kunne tåle noe reklame i norsk skole, til tross for at samarbeidsregjeringen den gangen hadde klare bestemmelser mot dette. Det er derfor vi bekymrer oss. Vi ser at pengene ikke strekker til. Men det er fint hvis statsråden igjen kan garantere at dette ikke blir aktuelt med en Høyre–Fremskrittsparti-regjering.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg er veldig glad for at statsråden nå sier at vi ikke skal ha reklamefinansiering i norsk skole, og at det åpenbart ikke er snakk om gratis ting som på en måte er en del av skolens undervisning eller skolens opplegg. Jeg var heller ikke på Fremskrittspartiets landsmøte, men når man skriver at det åpnes for at private aktører kan være en del av finansieringen av norsk skole, regner jeg med at det skal forstås som å understøtte den ordinære driften av skolen. Så er det selvfølgelig hyggelig hvis noen vil gjøre det uten å få noe igjen for det. Det kan sikkert ha skjedd oppigjennom. Men jeg tror at hvis det skal legges inn som et nytt prinsipp, vil det nok være som en gjenytelse der man får betalt for det. Kan statsråden være enig i at det er en type ting som han og hans parti vil være garantist mot, og kan han si at det vil vi ikke tillate selv om Fremskrittspartiet har skrevet det i sitt program?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«Hvorfor mener statsråden det er en fornuftig prioritering å bruke 25 mrd. kroner i skattekutt, først og fremst til de som har mest fra før, enn å innføre f.eks. makspris i SFO, norm for lærertetthet, digitalt utstyr til alle elevene og nok spesialpedagogiske ressurser?»
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg vil starte med å takke for svaret – polemisk eller ikke, men polemikk driver vi nå med i Stortinget, gjerne i spørretimen. Etter å ha lest Høyres program for neste periode slår én ting meg: Da de gikk til valg forrige gang, var hovedresepten for norsk skole å etterutdanne flere lærere – man mente altså at lærerne var for dårlige. Ut fra programmet nå ser jeg at det er et tydelig løfte når det gjelder skatt – det skal bli lavere skatt, selv om vi vet at de skattelettelsene vi har hatt, knapt har skapt en arbeidsplass. Men hvis man går inn og ser på skoleprogrammet, er det snakk om å sikre, forsterke, legge bedre til rette – ganske ulne punkter om skolen. Hvordan kan statsråden forklare at skatteløftene er så klare, mens de er så omtrentlige på skole?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Men skatten skal altså ned, så man er ikke fornøyd med skattelettelsen i denne perioden, selv om det ikke har ført til vekst i private arbeidsplasser overhodet. Når det gjelder tidlig innsats, har nok Høyre og Arbeiderpartiet ganske like ambisjoner der, det tror jeg vi kan være enige om. Men det jeg setter spørsmålstegn ved da, er hvordan dette skal finansieres. Dette krever ekstra innsats, det holder ikke bare med å slå fast i lov dette med tidlig innsats og spesialundervisning osv., jf. tidligere spørsmål som er blitt tatt opp knyttet til skole og kommuneøkonomi. Så hvordan skal statsråden sikre at skattene skal ned? Og kommuneøkonomien, hva skjer med den? Det store spørsmålet er: Hvordan gjennomføre dette, tross vakre og pene ord, som mange i denne salen bruker mye tid på?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«I en sak i Dag og Tid i 2015 tok statsråden et oppgjør med den såkalte digitalentusiasmen i skolen som han beskrev som «naiv», og satte en moderne skole og bedre læring opp som to forhold som står i motsetning til hverandre. Står statsråden ved sin beskrivelse av at å satse på en oppdatert og moderne skole for barna våre, er naivt?»
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg tror kanskje at statsråden har misforstått litt når han sier at digital kompetanse automatisk kommer med. Det kan i hvert fall virke som det er det han tror når regjeringen i løpet av fire år knapt har gjort noe når det gjelder digitale verktøy i skolen. I 2016 foreslo Arbeiderpartiet en nasjonal strategi for digitalisering, som både Høyre og Fremskrittspartiet stemte imot. Vi vet vel begge at gode digitale hjelpemidler kan gi elevene bedre læring, og ikke minst også lærerne mer tid. Jeg tror at det er en sammenheng heller enn en motsetning mellom god læring og moderne skole. Da må jeg spørre statsråden, siden det har skjedd veldig lite på dette området de siste fire årene: Har skattekutt til de rikeste vært viktigere for statsråden i hans regjeringsperiode enn satsingen på skole og digitale læremidler?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg synes det er litt pussig å stemme imot noe man er for, spesielt når man er i gang med arbeidet. Det burde være den beste unnskyldningen og ikke minst grunnen til faktisk å stemme for. I hvert fall sist jeg sjekket, var det ikke skapt særlig mange nye arbeidsplasser av skattekuttene regjeringen gir til de rikeste. Men la nå det være – disse spørsmålene handler om digital kompetanse og digitalisering i skolen. Jeg tror nok jeg og statsråden er enig i at den digitale kompetansen er – ikke minst framover – like viktig som det å kunne lese, skrive og regne. Koding er også en egenskap elevene bør ha kjennskap til. Jeg synes det er bra at regjeringen har innført dette som valgfag i ungdomsskolen, men hvis det virkelig skal monne, og hvis det skal være noe som alle elever får lov til å ta del i, må nok nivået noe opp. Da er egentlig mitt spørsmål: Hvorfor venter regjeringen til ungdomsskolen, og hvorfor er dette et valgfag?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«I Politiforum 23. mai 2017 uttaler justisministeren at «Politidirektoratet gir oss tilbakemeldinger om at samtlige kommuner har vært involvert, eller blitt orientert i en eller annen form i prosessen». Er statsråden fornøyd med måten POD har involvert kommunene ved endring av tjenestetilbudet lokalt?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Gode lokale prosesser er en viktig faktor for å lykkes med politireformen. Derfor var det helt sentralt for Arbeiderpartiet å få dette konkretisert i forliket om denne reformen. Det er viktig at innbyggerne kan være trygge på at det vil være tilgjengelig og tilstedeværende politi i deres lokalmiljø, også etter at lensmannskontoret er lagt ned eller flyttet. Politiforum stilte landets ordførere følgende spørsmål: «Føler du at din kommune har god oversikt over hva slags polititjenester som kommer etter at tjenestestedsstrukturen er endret?» 65 pst. av dem som svarte, sa nei. Det er et oppsiktsvekkende høyt tall, og det er ikke et tegn på at de lokale prosessene har vært gjennomført i tråd med Stortingets bestilling. Hvorfor har ikke statsråden sørget for at kommunene er blitt involvert på den måten Stortinget ba om?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg registrerer at justisministeren er av en slik oppfatning, og at han er fornøyd. Men Arbeiderpartiet er ikke fornøyd med hvordan regjeringa har fulgt opp gjennomføringen av politireformen. Det vi leser i aviser, og det vi hører fra statsråden, tyder på manglende kontroll med Politidirektoratet og manglende ledelse. Det er vanskelig å forstå hvorfor statsråden ikke har sørget for at politiet har gjennomført bedre lokale prosesser. Jeg har registrert at statsråden har uttalt til VG: «La det være helt klart hvem som styrer denne skuta. Det er jeg.» Hvilke konkrete tiltak har statsråden iverksatt overfor Politidirektoratet for å sørge for at skuta rettes opp og styres i riktig retning, i tråd med Stortingets bestilling?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Som kjent la Stortinget under sin behandling av Prop. 61 LS for 2014–2015, nærpolitireformen, betydelig vekt på lokal involvering ved utformingen av ny lokal struktur for politi- og lensmannsetaten. For å skape medeierskap, legitimitet og trygghet i befolkningen har det vært viktig å involvere lokalsamfunnene. Departementet har derfor i sine oppdragsbrev til Politidirektoratet påpekt viktigheten av at det gjennomføres gode, inkluderende og transparente prosesser. Departementet har fulgt Politidirektoratets arbeid med utarbeidelse av ny lokal struktur tett. Tilbakemeldinger fra direktoratet har fra et tidlig tidspunkt vist at lokal involvering har vært ivaretatt på en god måte. Departementet avgjorde 24. mai 2017 de 72 klagesakene som var fremmet over Politidirektoratets avgjørelse om ny lokal struktur. Noen av klagene fremholdt at prosessene hadde vært mangelfulle, men departementet har i sin behandling av klagene ikke funnet grunnlag for en slik påstand. Det er derfor min oppfatning at Politidirektoratet og politimestrene har gjennomført gode prosesser i henhold til Stortingets vedtak.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Det er viktig for meg å understreke at nærpolitireformen er både en strukturreform og en kvalitetsreform. Politiet skal arbeide annerledes. De skal ta i bruk nye hjelpemidler. Flere oppgaver skal løses av politipatruljer. Publikumsservicen skal øke. Den forebyggende delen av arbeidet vil intensiveres, bl.a. ved at det opprettes politikontakter. Dette skal være etablert i samtlige kommuner innen 15. juni i 2017. Vi snakker altså om litt over to uker. Samtidig vil Politirådets rolle utvikles. Det vil bli en viktig arena for lokal samhandling, spesielt innenfor forebyggende arbeid og beredskap. Det er viktig for meg å understreke at nå når kartet er tegnet, handler det om å fylle det med innhold. Det er det som er – skal vi si – beveggrunnen for politireformen, som vi ser resultater av nå.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Jeg kan faktisk bekrefte sitatet fra VG. Det er korrekt, det er jeg som styrer den skuta. Og jeg opplever det overhodet ikke som en konflikt mellom departementet og Politidirektoratet. Jeg opplever at Politidirektoratet i høyeste grad følger opp de beslutningene som foretas av politisk ledelse. Noe annet ville ikke vært akseptabelt – noe annet ville det blitt slått tydelig ned på. Jeg vil understreke at vi under den klagebehandlingen som vi ferdigstilte i forrige uke, gikk vi igjennom klagene. Det var totalt 72 klager som var fremmet, hvorav 50 var reelle. Samtlige ble gitt en god, skikkelig og egenbasert vurdering. På bakgrunn av det gjorde vi tre endringer, og det er en oppfølging av Stortingets vedtak om å ivareta gode lokale prosesser.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Jeg tør minne om at jeg fikk et likelydende spørsmål fra representanten Vågslid 5. april 2017, og at jeg da ga Stortinget en grundig orientering om politiets arbeid i de pågående prosessene. Den gang var klagesakene til behandling i departementet. Klagene er nå ferdig behandlet, sånn at det er først nå politiet vet hvordan den lokale strukturen blir. Politiet kan nå starte utformingen av den endelige orienteringen om hvordan tjenestetilbudet vil bli. Samtidig vil jeg minne om at det ligger i nærpolitireformens natur og intensjon, noe sikkert representanten Vågslid er helt enig med meg i, at den enkelte kommune og politiet fremover forventes å gå inn i et nærere samarbeid. Da tenker jeg spesielt på opprettelsen av politikontaktene, som vil være virksomme allerede fra 15. juni 2017, samt videreutviklingen av politirådene. Kommune og politi skal fremover arbeide sammen for å finne gode løsninger på de lokale utfordringene. På den måten vil nærpolitimodellen utvikles og bli stadig bedre. I dette arbeidet vil det være nødvendig å ivareta de sentrale kravene til politiets arbeid fremover, som ble vedtatt her i Stortinget 10. juni 2015. Så til den refererte uttalelsen fra Skulstad: Politidirektoratet opplyser at uttalelsen knytter seg til et spørsmål fra Politiforum om hvorfor politidistriktene ikke hadde utgitt skriftlige orienteringer om tjenestetilbudet lokalt på et tidligere tidspunkt i prosessen med utvikling av ny tjenestestedsstruktur. Politimestrenes oppdrag har vært å utarbeide utkast til en slik skriftlig orientering som del av deres tilråding om ny lokal tjenestestedsstruktur, etter involvering av de lokale styringsgruppene. Politimestrene skal ferdigstille disse dokumentene nå som den lokale tjenestestedsstrukturen for politiet er endelig fastsatt. Representanten Vågslid må ikke være i tvil om at Politidirektoratet har forstått Stortingets bestilling. Departementet følger reformarbeidet tett, og Politidirektoratets evne til oppgaveforståelse og utførelse vurderes til å være god, noe som senest ble bekreftet av Difis evalueringsrapport fra februar 2017. Der konkluderte bl.a. Difi at reformen er i rute, men at arbeidsbelastningen er omfattende.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Som jeg har gjort rede for tidligere, har man involvert alle kommuner i den prosessen som har vært frem mot endret struktur. Og la meg understreke, det er først når tjenestestedsstrukturen er endelig fastsatt, noe den er nå, at man har full oversikt over hvilket innhold som vil bli levert. Det vil selvfølgelig være avgjørende for den enkelte kommune hvorvidt man har et lensmannskontor i kommunen eller ikke, og det vil også være retningsgivende for hvilket annet innhold den kommunen da vil få. Vår intensjon – og det vi jobber etter, og som vi skal levere på – er at vi skal ha politikontaktene klare innen 15. juni, og vi skal følge opp gjennom et nært, tett samarbeid med kommunene. Det er Stortingets vilje, det følger jeg opp, og det ivaretar jeg at blir fulgt opp. Men det vil alltid være uenigheter om prosess når man ikke har vært enige om resultatet. Sånn er det alltid.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Jeg vil nok en gang minne om at vi har vært igjennom en klagesaksbehandling, hvor de vedtakene som ble truffet av Politidirektoratet, har vært behandlet ikke bare én gang til, men faktisk to ganger til. I første runde omgjorde Politidirektoratet sine egne vedtak, i ett tilfelle, og vi har fra departementets side omgjort ytterligere tre. Så er det altså sånn at et av fundamentene for å kunne klage, var nettopp prosessen, og den har det vært mulighet for å påklage. Disse har blitt vurdert individuelt, og vurderingen som man har kommet frem til, er at man har omgjort tre av stedene. Det er altså slik, som jeg sier, at når man gjør grep og endringer i en struktur, blir ikke alle fornøyde. Det vil alltid være noen som er misfornøyde. Men derfra å trekke parallellen og konkludere med at dette handler om en dårlig prosess, tror jeg man skal være tilbakeholden med. Vi har lagt til rette for gode prosesser, og vi skal nå, når beslutningen er tatt, følge opp kommunene tett og sørge for at man får et godt nærpoliti og et godt tilbud til innbyggerne i fremtiden, i tråd med Stortingets vedtak.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
Nasjonalt nødmeldingsprosjekt hadde konkludert med at det var mange fordeler med samlokalisering av nødetatene, men hadde ikke gjort utredninger om hvordan dette kunne løses i praksis over hele landet, eller hvor mye det ville koste. Daværende justisminister valgte derfor – og fikk bred tilslutning til – å legge samlokalisering av 110- og 112-sentralene inn som en del av nærpolitireformen. I tillegg til samlokalisering sluttet Stortinget seg til at 110-regionene skulle omorganiseres slik at de fikk felles grense med de nye politidistriktene. Politidirektoratet og Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap fikk i oppdrag å finne gode løsninger for samlokaliserte sentraler etter at Stortinget hadde sluttet seg til den nye distriktsinndelingen for politiet. Allerede da var det kjent at det kunne bli utfordrende å få til gode løsninger i noen av politiets eksisterende bygninger. I Innst. 306 S for 2014–2015 viser Stortinget til at departementet har opplyst at det er praktisk mulig å gjennomføre samlokalisering av alle tolv innenfor en treårsperiode, men at det vil være krevende å forplikte seg til å sluttføre alle samlokaliseringsprosessene innenfor en slik tidsramme. Jeg åpnet selv den samlokaliserte sentralen i Innlandet politidistrikt i mars. Den 6. juni, neste uke, skal jeg åpne sentralen i Nordland. Planene viser at Møre og Romsdal får felles sentral i løpet av året, og Øst og Sør-Øst politidistrikt får slike sentraler allerede i begynnelsen av 2018. Nødsentralene er så vesentlige i beredskapsarbeidet at det vil være å «gamble» med innbyggernes sikkerhet om vi skulle sette tidsfrister foran kvalitet. Denne regjeringen har foreslått og Stortinget har besluttet finansiering av fem samlokaliserte sentraler. Dette er i tråd med rådene fra direktoratene om fremdrift. Jeg er stolt over at vi får på plass fem samlokaliserte sentraler i 2018. Direktoratene rapporterer at samlokalisering forberedes i alle politidistrikter. Noen steder er dette mer krevende enn andre, og det er ikke konkludert på løsning alle steder ennå. De to direktoratene rapporterer om godt samarbeid og fordeler ved samlokalisering. Det er jeg fornøyd med. Nærpolitireformen og alle tiltakene knyttet til reformen er og vil fortsatt bli fulgt opp i styringsdialogen på en slik måte at Stortingets vedtak og føringer blir innfridd.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
For det første er det vel ingen som har underslått at det er utfordrende å få til samtlige samlokaliseringer innenfor et tidsperspektiv på tre år. Det er heller ikke noe nytt, det har vært kommunisert til Stortinget tidligere. Stortinget har også kontinuerlig fått rapport om fremdrift i forbindelse med budsjettbehandlingen, og den fremdriften man må holde i gang har også ligget til grunn for statsbudsjettet . Det har vært mye å lære av de samlokaliseringene som allerede er gjennomført. Utgangspunktet for den vellykkede samlokaliseringen vi så i Drammen, i Søndre Buskerud politidistrikt den gangen, ga oss mye godt grunnlag for å kunne gjennomføre det andre steder i landet. Vi har gjennomført det i Innlandet. Nå er ikke minst det gode arbeidet som er gjort i Nordland, gode erfaringer som tar oss videre i de ytterligere politidistrikter og den samlokaliseringen vi skal få på plass der.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-31:
For det første er jeg ikke enig i beskrivelsen, som blir – tror jeg – satt inn i en sammenheng som ikke er korrekt, men som er langs de linjene at det er «eksepsjonelt lav måloppnåelse». Jeg deler ikke den beskrivelsen. Vi er der vi skal være av hensyn til fremdrift når vi ser på rammene som er lagt i statsbudsjettet, hvor Stortinget har vært involvert hele veien, og også gitt de utfordringene det er å få samlokalisert tre ulike etater som dette. Jeg var selv på besøk i Finnmark i går og så de planene man har der for samlokalisering, som vurderes som veldig bra. Men igjen: Det er også ting som må inn i de ordinære budsjettprosessene, vedtas av Stortinget og finansieres opp. Det er klart at de erfaringene vi har gjort oss så langt for å kunne få til best mulige løsninger av teknisk karakter, men også på de bygningsmessige utfordringene, er gode forutsetninger for å levere raskere på de siste sentralene.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«Sjef for reformarbeidet i Politidirektoratet, Håkon Skulstad, uttaler at POD ikke er overrasket over at kommunene sier at de ikke har fått et dokument fra politiet med «Et løfte til innbyggerne». Han sier: «Det har nemlig aldri vært meninga fra Politidirektoratets eller politimesternes side.» Uttalelsen vitner om at POD ikke har skjønt bestillingen fra Stortinget. Hvorfor har ikke statsråden sørget for at politiet har fulgt opp Stortingets forlik på dette punktet?»
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Eg er kanskje litt meir i tvil om justisministeren har skjønt intensjonen i forliket når eg høyrer svaret hans. Det er ikkje rart at det ikkje kjem mange klager, fordi premissane for prosessen er ikkje gjort kjent. Då er det heller ikkje så mykje å klage på. Det står ikkje nokon plass i forliket at eit løfte til innbyggjarane skal gjevast etter at alt er bestemt. Det er ein stor forskjell på Arbeidarpartiet og regjeringa i akkurat den saka. Det blei sagt i stad at no er kartet ferdigteikna, no kjem innhaldet. Her er me ikkje einige. Eg lurar på om statsråden ser at det kanskje ikkje er så underleg at det ikkje har kome så mange klager, når det visar seg at kommunane ikkje er informert om kva premissar som ligg i eit løfte til innbyggjarane. Uansett om det skulle ferdigstillast etterpå, burde kommunane bli gjeve god tid til å kunne jobbe med dette for å nå vårt felles mål om ei betre polititeneste i alle landets kommunar.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Basert på fråsegna til Skulstad i Politidirektoratet, som eg refererte til i starten, så kan det framstå som eit aktivt val å ikkje informere kommunane om kva dei har rett på. Det er ingenting som tilseier at den informasjonen hadde vore til noko hinder for implementeringa. Tvert om hadde det garantert gjort prosessen mykje betre, både for justisministeren og for oss på Stortinget som står bak forliket, som var svært opptekne av eit løfte til innbyggjarane. Det er heilt sentralt. Og viss dette er tilfelle, betyr det jo at dette som no har skjedd, er ei motarbeiding av den viljen som er gjort i vedtak her på huset, som er formulert i «eit løfte til innbyggjarane», og det meiner eg er alvorleg. Då lurar eg på om statsråden, når han har høyrt både desse fråsegnene og det som det blir vist til i Politiforum, trass i dette meiner at intensjonane og viljen til Stortingets fleirtal har blitt vareteke i denne prosessen til no?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
«Stortinget har gjeve si tilslutning til at naudsentralane i Noreg skal verte samlokalisert. Dette byggjer mellom anna på at man i Drammen har hatt eit prosjekt i fleire år, som har vist gode resultater av eit slikt samarbeid. Kva gjer statsråden for å følgje opp POD når POD sjølv seier at dei har «eksepsjonelt lav måloppnåelse»?»
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Jeg takker for svaret og konstaterer at statsråden erkjenner problemet og utfordringen. Det er veldig bra. Etter at hovedsetet for Nordland politidistrikt ble lagt til Bodø i 2015, ble det i Bodø satt fart på prosessen med samlokalisering. Politidirektør Humlegård har uttalt til VG at politimester Vangen utarbeidet et godt og velfungerende konsept. Det har bidratt til at man får på plass samlokaliseringen i Bodø i nært samarbeid med Bodø kommune og helseforetaket. Som statsråden sier, skal han selv til Bodø i neste uke for å markere det – du skal være hjertelig velkommen! Men spørsmålet blir: På hvilken måte vil statsråden sikre at man kan lære av de gode erfaringene man har gjort fra desember 2015, da vedtaket om hovedsetet for politidistriktet ble gjort? Og hvordan kan man anvende de erfaringene på andre politidistrikter?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-31:
Statsråden erkjenner problemet, men mitt opprinnelige spørsmål var: Hva vil han foreta seg overfor POD for å få opp måloppnåelsen i forhold til det POD selv beskriver som «eksepsjonelt lav»? Her erkjenner vi alle parter, tror jeg, at dette er utfordrende, men det nærmeste vi kom et svar, var at dette vil man fortsatt ta opp i styringsdialogen, slik at Stortingets vedtak ble gjennomført. Det skulle blott bare mangle at ikke Stortingets vedtak ble fulgt opp! Men jeg kan utfordre statsråden på å være konkret: I neste styringsdialog med POD, når man skal diskutere hvordan vi skal nå målene, hvilke erfaringer fra Bodø og andre steder er det man konkret mener at POD i større grad bør gripe fatt i for å få opp farten og få en høyere måloppnåelse?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-02-09:
På vegne av Odd Omland, Terje Aasland, Eirik Sivertsen, Helga Pedersen, Torstein Tvedt Solberg, Kjell-Idar Juvik, Kåre Simensen, Anna Ljunggren, Martin Henriksen og meg selv vil jeg framsette et forslag om et nytt krafttak for mineralnæringen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-02-09:
Justiskomiteen har behandla Prop. 6 L om teknologinøytralitet. Regjeringa gjer i proposisjonen framlegg om å opne for meir teknologinøytrale løysingar gjennom endringar i m.a. tinglysingslova, inkassolova og tvangsfullføringslova. Komiteen er samstemt om endringane som gjeld tinglysingslova, som m.a. følgjer opp Stortinget sitt tidlegare vedtak som opnar for elektronisk tinglysing. Når det gjeld endringane i inkassolova og tvangsfullføringslova, har krav om fysisk kommunikasjon til no sperra for å bruke elektronisk post. Elektronisk kommunikasjon blir meir og meir utbreidd i kvardagen til folk, og for mange kan det vere ønskjeleg å få slike meldingar elektronisk. Komiteen har stilt seg bak hovudformålet i framlegget i proposisjonen, som går ut på å opne for elektronisk post i desse tilfella. Det har likevel vore visse motsetnader i komiteen som går på korleis slik elektronisk kommunikasjon kan bli gjennomført, og kva krav som skal stillast. No er det lagt opp til at detaljane skal bli regulerte i forskrift. Likevel har Senterpartiet eigne merknader – og vi har våre merknader saman med andre – som legg vekt på omsynet til dei som ikkje forventar eller ønskjer å få viktige meldingar som elektronisk post. Dei andre partia i komiteen har eigne merknader i saka om deira synspunkt på korleis elektronisk kommunikasjon kan bli gjennomført. Alle desse merknadene kan ein lese i innstillinga frå justiskomiteen. Avslutningsvis vil eg seie at eg er glad for at det er stor einigheit i komiteen om det vesentlege i endringane som det er gjort framlegg om. Med dette tilrår eg innstillinga frå komiteen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-09:
Jeg vil takke justiskomiteen for rask behandling av proposisjonen. Digitalisering av samfunnet har forandret måten vi kommuniserer på. Det gir også muligheter for enklere samhandling mellom offentlig og privat sektor, og det gir oss muligheter for en mer effektiv saksbehandling. Å ta i bruk mulighetene teknologien gir oss, er en viktig del av regjeringens digitaliseringsarbeid. For elektronisk tinglysing er tiltakene som foreslås, en oppfølging av prosjekt som har pågått i omkring 15 år, og som er omtalt i regjeringens melding «Digital agenda for Norge – IKT for en enklere hverdag og økt produktivitet». En enklere hverdag og økt produktivitet er viktige mål for regjeringen, og forslagene i denne proposisjonen gir betydelige samfunnsøkonomiske gevinster. Hos Kartverket tinglyses omkring 1,6 millioner dokumenter i året. Det opplyses at samfunnsgevinsten ved innføring av e-tinglysing kan bli opp mot 1,3 mrd. kr. Antall purringer, inkassovarsler, varsler om tvangsfullbyrdelse, osv. er meget betydelig. Åpning for overgang til elektronisk kommunikasjon har et tilsvarende samfunnsøkonomisk gevinstpotensial. Den største delen av denne gevinsten kommer i privat sektor som følge av mer effektive prosesser innenfor bank- og eiendomsbransjen. Dette er med på å gjøre norsk næringsliv mer konkurransedyktig. Flere av lovendringene som foreslås, er nødvendige for elektronisk tinglysing. Det er en ordning regjeringen håper å få satt i drift allerede om få måneder. Jeg registrerer med tilfredshet at komiteen enstemmig har sluttet seg til lovforslaget om å åpne for at bl.a. varsel av tvangsfullbyrdelse og inkasso skal sendes elektronisk. Så er det et varierende mindretall som peker på viktige hensyn nettopp i denne sammenhengen. Det vil vi ha med oss i det videre arbeidet, dersom det blir aktuelt i forskriften å åpne for andre former for elektronisk varsling enn de formene som i flertallets merknader er forhåndsklarert eller betryggende. Vi tar absolutt med oss de merknadene. Jeg takker også for en konstruktiv holdning til å benytte anledningen til å rette opp det som har vært enkelte inkurier i lovverket.