Signe Øye (Arbeiderpartiet), 1999-12-20:
Når flertallet i Innst. S. nr. 61, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, avviser Dokument nr. 8:5 for 1999-2000 – et forslag fra stortingsrepresentantene Torbjørn Andersen, Vidar Kleppe og Lodve Solholm fra Fremskrittspartiet om å avvikle fylkeskommunen som selvstendig forvaltningsnivå – er det først og fremst begrunnet i følgende: Det samme forslaget ble fremmet av de samme representantene og behandlet her i Stortinget for vel et halvt år siden. Da ble forslaget avvist. Når nå det samme forslaget fremmes igjen, uten at det er kommet fram vesentlige nye momenter i saken, mener et flertall igjen at det er riktig at forslaget om å legge ned fylkeskommunen ikke skal bifalles. Det er også med henvisning til Dokument nr. 8:16 for 1999-2000, som vi behandler her i dag, der Stortinget ber Regjeringen om at Oppgavefordelingsutvalgets mandat også skal innbefatte en vurdering av antallet forvaltningsnivåer. Mindretallet, Fremskrittspartiet og Høyre, fremmer forslag om at Dokument nr. 8:5 ikke avvises, men vedlegges protokollen. Arbeiderpartiet vil ta avstand fra mye av det som står i dokumentet, bl.a. at fylkeskommunens generelle handlefrihet, styringsevne og legitimitet er svekket, og at fylkeskommunen derfor bør legges ned. Dokument nr 8:16 er et forslag fra representantene Jan Petersen, Sverre J. Hoddevik og Erna Solberg om å utvide Oppgavefordelingsutvalgets mandat til også å innbefatte en vurdering av antallet forvaltningsnivåer. Som kjent bad Stortinget for en tid tilbake Regjeringen om å vurdere å sette ned et bredt sammensatt utvalg som skulle foreta en helhetlig gjennomgang av ansvars-, oppgave- og funksjonsfordelingen mellom de tre ulike forvaltningsnivåene. Regjeringen fulgte opp vedtaket og nedsatte Oppgavefordelingsutvalget, som nå er godt i gang med sitt arbeid, og som skal legge fram sin innstilling 30. juni neste år. Det har i den senere tid kommet mange utspill vedrørende organiseringen av den offentlige forvaltningen her i landet. Det må Stortinget ta på alvor. Oppgavefordelingsutvalgets mandat, slik det ble vedtatt, kan tolkes dit hen at utvalget ikke skulle se på antall forvaltningsnivåer. Derfor mener en enstemmig komite nå at det er riktig at utvalget også får i mandat å se på dette, samtidig som de ser på oppgavefordelingen mellom forvaltningsnivåene. Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Høyre og SV mener utvalget også må vurdere spørsmålet om større regioner og/eller færre og større fylker, eller om vi skal fortsette med dagens organisering. Flertallet mener at Stortinget nå har behov for et godt utredet grunnlag for å fatte eventuelle vedtak med hensyn til organiseringen av forvaltningen her i landet. Målet med å få endringer må være at velferdsoppgavene til innbyggerne skal bli bedre. Vi må organisere oss slik at vi får mest og best mulige tjenester til befolkningen. En eventuell omorganisering må gi som resultat at tjenesteproduksjonen kommer styrket ut, samtidig som kontroll, tilsyn og byråkrati forenkles. Da må vi være villig til å diskutere både oppgaver og størrelse på de geografiske og politiske enhetene. Flertallet ønsker nå å få en grundig utredning der alle sider av den offentlige forvaltningen og organiseringen blir belyst. Vi har lavere valgdeltakelse ved fylkestingsvalgene enn ved stortings- og kommunevalg. Et av målene ved en eventuell omorganisering må være å få større valgdeltakelse. Det er merkelig at regjeringspartiene i innstillingen ikke er med på flertallsmerknadene om en utredning om regioner eller større og færre fylker, samtidig som Kristelig Folkeparti og Senterpartiet mener det er positivt at Oppgavefordelingsutvalget får fullmakt til å utrede antall forvaltningsnivåer og konsekvenser knyttet til en eventuell reduksjon. Det som kanskje er enda mer oppsiktsvekkende, er at kommunalministeren i brev til komiteen ønsker at Oppgavefordelingsutvalget også skal få i mandat å utrede en modell uten et direkte folkevalgt regionalt nivå – med andre ord et byråkratisk forvaltningsnivå uten et folkevalgt styringsorgan. Det må bety mer byråkrati og mindre folkevalgt styring. Det er høyst oppsiktsvekkende av en senterpartistatsråd. Utredning av en slik modell har ingen i komiteen gått inn for, heller ikke hans egne partifeller.