Ola Elvestuen (Venstre), 2014-03-04:
Jeg kom med nattoget fra Stavanger i dag, betimelig nok med tanke på denne interpellasjonen. Det var en behagelig reise, selv om jeg må si – kanskje ikke så mye for Stavanger, men – at nattogtilbudet fra både Bergen og Trondheim er egentlig ganske betegnende for jernbanesituasjonen i landet: at vi fortsatt bruker nattog på strekninger som er 500 km lange, som i utgangspunktet, med moderne jernbane, burde kunne ta 2,5–4 timer. Men mer alvorlig er det at på veiene inn til de store byene i Norge står bilene støtfanger mot støtfanger i rushtiden. Det blir stadig flere mennesker som skal til og fra jobb, og folk må kunne utføre sine daglige gjøremål uten at for mye tid går til spille. Det er stor politisk enighet om at veksten i trafikken må tas ved hjelp av kollektive trafikkløsninger. Det er mulig. I godt samarbeid med lokale myndigheter, både fylke og kommuner, har staten klart å oppnå nettopp det, både i Oslo og i Trondheim. Det er positive signaler fra jernbanen. Etter å ha kjøpt inn nye tog og lagt om ruteplanen kan NSB melde om en årlig vekst i passasjertallet på over 7 pst. to år på rad. Dette er positivt. Men det er fulle tog og stor trengsel på mange avganger. Godstransporten på jernbane er i krise, med fall i godsmengden fra 2008 og fram til i dag. Behovet for å øke kapasiteten er stort. Norge trenger en raskere og mer målrettet utbygging enn den vi har sett de siste årene. Da må vi organisere jernbanen annerledes enn i dag. Jernbaneutvikling er selve grunnlaget for å få en god stedsutvikling, for å løse de transportproblemene og utfordringene vi har omkring de store byene, spesielt i østlandsområdet, men også på Jæren og i Trøndelag. Jernbanen kan også spille en større rolle omkring Bergen. En satsing på jernbane må være første steg i et mye større prosjekt, som handler om hvordan vi knytter byene i Norge tettere sammen, og hvordan vi knytter byene i Skandinavia mye tettere sammen, med en moderne jernbane. Da trenger vi nettopp å se på organisering. Vi må ha en helt annen systemtenkning med hensyn til hvordan vi planlegger og driver norsk jernbane. I dag er det ofte slik at man får på plass prosjektene før man egentlig har bestemt hvilket rutetilbud prosjektene skal være til for. Vi trenger å snu på dette, slik at man får en enhetlig organisasjon med ansvar for langsiktig planlegging, med ansvar for rutetilbud og med ansvar for å innhente anbud for å få på plass dette rutetilbudet. For noen måneder siden var NSB-sjefen ute med nye tanker om hvordan norsk jernbane kan organiseres bedre. Venstre er enig i den skissen som er lagt fram. Vi trenger mer vekst. For å få til det trenger vi mer konkurranse. Det er blitt foreslått å samle store deler av NSB og Jernbaneverket i et nytt aksjeselskap, underlagt Samferdselsdepartementet, som skal få ansvaret for langsiktig planlegging og utbygging av jernbanen. Denne enheten, som i forslaget har fått arbeidstittelen «Norsk Jernbane AS», må kunne få mulighet til å finansiere større prosjekter og gjennomføre disse på en effektiv måte. Selskapet vil, etter forslaget, ha råderett over alle jernbaneeiendommer som i dag er delt mellom NSB og Jernbaneverket, og sikre at stasjoner og omkringliggende jernbanearealer blir utnyttet på en helhetlig måte – i byutvikling og i utviklingen av de kollektive reisetilbudene. Når tiden er inne for å sette selve togkjøringen ut på anbud, vil det være Norsk Jernbane AS som har ansvaret for gjennomføringen av anbudet. Det vil dessuten være kundeansiktet utad. Dette er en parallell til det man lenge har hatt i bussverdenen, der f.eks. Ruter, i den regionen det nå er i – i Oslo og Akershus – har ansvaret for anbudsutsettelsene og har det helhetlige ansvaret for kollektivtilbudene. Norsk Jernbane AS må legge fram planer for de mest prioriterte prosjektene, men de overordnede beslutningene må fortsatt ligge til Stortinget. Det er vi som folkevalgte som fortsatt må ha ansvaret for hovedprioriteringene, men vi trenger et system, et selskap med et overordnet ansvar, slik at det folkevalgte nivået har mindre grunn til å gå inn i en detaljplanlegging, slik det i stor grad er i dag. Vi trenger en overordnet planlegging som har lengre tidshorisont enn den tiårshorisonten som ligger i Nasjonal transportplan. Norge er jernbanepolitisk en del av EU. I EU arbeides det for tiden med en ny jernbanelovgivning, den såkalte EUs jernbanepakke IV. Den har som hovedformål å gjennomføre EUs indre marked for jernbanesektoren. EU-kommisjonen har foreslått endringer som bl.a. innebærer at det blir obligatorisk med bruk av konkurranse ved tildeling av kontrakter om offentlig tjenesteytelse innen persontransport med jernbane, såkalt konkurranse om sporet. Fra Venstres side er vi tydelige på at konkurranse er ingenting å være bekymret for. Det skjerper leverandørene og gir normalt mer effektiv utnyttelse av arbeidskraft og utstyr. Men en vellykket konkurranse forutsetter fornuftige rammebetingelser. En god og stabil infrastruktur må være på plass, og det må være klarhet i hvem som har ansvaret for de ulike deler av den komplekse verdikjeden jernbanen er. Fra Venstres side ønsker vi en ny organisering av norsk jernbane for å få en tydeligere og bedre overordnet planlegging, for å få en tydeligere og bedre prioritering og for å få et bedre tilbud til den reisende. Situasjonen i seg selv, med et jernbanetilbud som i europeisk sammenheng i beste fall kan beskrives som middelmådig, krever at vi gjennomfører reformer. Men på grunn av den endringen vi vil måtte forholde oss til – innenfor jernbanepakke IV – er det også behov for å forberede seg på en ny situasjon og organisere norsk jernbane ut fra det. Tung infrastruktur tar tid å bygge ut. Det vi trenger, er likevel en organisering som gjør at vi kan utnytte potensialet i det eksisterende nettet så effektivt og godt som mulig, samtidig som vi klarer å planlegge for de store prosjektene, som vil ta tid å gjennomføre. Jeg er spent på hvordan samferdselsministeren ser for seg at vi skal organisere norsk jernbane for å bedre tilbudet på kort sikt, men også med store prosjekter på lengre sikt, og hvordan han ser for seg at vi skal forberede norsk jernbane på den situasjonen som kommer med et nytt jernbanedirektiv. Innholdet i direktivet og den konsekvensen det får for norsk jernbane og organiseringen av den, er noe som Venstre ønsker velkommen.