Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-11-05:
Vi står overfor en rettsskandale i Nav. Riksadvokat Tor-Aksel Busch griper inn. Skandalen legges fram på en pressekonferanse mandag 28. oktober, hvor statsråd, Nav-direktør og riksadvokat deltar. Riksadvokaten sier under pressekonferansen at saken savner sidestykke i norsk rettshistorie. Saken er så alvorlig at folk til og med er dømt til, og har sonet, fengselsstraffer på feil lovgrunnlag. Det synes klart at i hvert fall helt siden 2012 har både Nav, påtalemyndighet og domstoler praktisert lov og regelverk feil. Senterpartiet tar saken på det største alvor. De menneskene som er berørt av rettsskandalen, må gis full oppreisning. Slik saken står nå, er det et åpent spørsmål om ikke hele tidsperioden fra 1. januar 1994 fram til dags dato må gjennomgås. Så langt vi har oversikt nå, gjelder saken utbetaling av midlertidige trygdeytelser – sjukepenger, arbeidsavklaringspenger og pleiepenger – til mennesker som i lengre eller kortere tid har oppholdt seg utenfor Norge, men innfor EØS-området. Sentrale spørsmål som må avklares, er hvordan dette kunne skje, hvem som har ansvaret, og hvem som har konstitusjonelt ansvar av de berørte statsrådene. Regjeringa la fram Meld. St. 40 for 2016–2017, Eksport av norske velferdsytelser, 16. juni 2017. Som saksordfører la jeg fram Innst. 108 S for 2017–2018 6. februar 2018. Debatten i salen var 1. mars 2018. I stortingsmeldinga skriver regjeringa under kapittel 2: «Det er viktig å være klar over at bestemmelsene i de internasjonale avtalene griper inn i det nasjonale regelverket og går foran, dersom det er motstrid mellom de to regelsettene.» Da jeg som saksordfører ville slå fast dette i innstillinga, ble det imidlertid bare en mindretallsmerknad med støtte fra SV. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre kunne ikke støtte følgende: «... viser til at bestemmelsene i de internasjonale avtalene griper inn i det nasjonale regelverket og sågar går foran dette dersom det er motstrid mellom de to regelsettene.» Dette på tross av at statsråden, etter to skriftlige spørsmål fra saksordføreren, til slutt bekreftet sitatet fra stortingsmeldinga. I debatten sa jeg derfor: «Det som imidlertid er ganske spesielt, er at regjeringspartiene ikke kunne underskrive på dette faktum. Det er en svakhet.» Ja, det var en svakhet. Denne svakheten er kjernen i rettsskandalen. Dette viser også noe av det krysspresset statsråden sto i etter stortingsbehandlingen, når ikke komitéflertallet kunne slutte opp om EØS-avtalens logikk. Kravet om innstramming av trygdeytelser var så sterkt at disse partiene fortsatte å tone ned det at det var i strid med EØS-avtalen. Komiteen ble for øvrig ikke orientert av statsråden om de avgjørelsene trygderetten tok i perioden fra juni 2017 til mars 2018, som viste at Nav hadde feil rettsforståelse. Dette er oppsiktsvekkende. Senterpartiet mener i dag at saken bør behandles videre innenfor rammene av Stortingets og regjeringas mandater. Senterpartiet tar derfor til orde for at en særskilt komité i Stortinget nå må behandle oppreisning for dem som er rammet av rettsskandalen, avklare ansvarsforhold og hvem som har konstitusjonelt ansvar for rettsskandalen. Videre må arbeids- og sosialkomiteen på bakgrunn av en proposisjon fra regjeringa behandle nødvendige endringer i det lov- og forskriftsverket som skal gjelde framover. Skandalen har vist at de kravene som stilles, må være like for alle – både for dem som har opphold i Norge, og for dem som har opphold innenfor et EØS-land. Skandalen gjelder midlertidige ytelser som gir retter og plikter. Ytelser skal gi grunnlag for et verdig liv i Norge og er derfor blant de beste innenfor EØS-området. Ytelsene krever noe av den enkelte trygdemottakeren og forutsetter – jeg understreker forutsetter – at det offentlige påser at forpliktelsene overholdes, altså rettigheter og plikter. Skandalen viser at vi må få klarere plikter knyttet til trygdeytelsene, noe som krever tettere og bedre oppfølging – tettere og bedre oppfølging fra Nav. Hele Navs organisasjonsmodell må gjennomgås for å gjennomføre en trygghet for at retter og plikter blir realisert.