Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-05-20:
Først vil jeg takke interpellanten for å invitere til dialog og debatt om et viktig tema. Som kommunal- og moderniseringsminister er jeg også byminister, og jeg er glad for enhver anledning til å snakke om byer og bypolitikk og er glad for at det kommer på dagsordenen. Arealpolitikken, hvordan vi planlegger byene våre, er en nøkkel til bærekraftig byutvikling. Alle beslutninger om lokalisering og utforming av næringsvirksomhet, boliger og infrastruktur legger føringer for hvordan byene og byregionene vil fungere i fremtiden. Planlegging er derfor et helt sentralt verktøy for å sikre bærekraftig byutvikling. En god og samordnet bolig-, areal- og transportplanlegging skal ligge til grunn for attraktive og klimasmarte byer. Vi må planlegge for fortetting av eksisterende byområder med sammenhengende grønn struktur der byenes utforming gjør det enkelt å hente barn i barnehagen, reise til og fra jobb eller treffe venner uten å måtte bruke bilen. Klima- og miljøministeren har det overordnede ansvar for at vi når klima- og miljømålene. Dette inkluderer også klima- og miljøpolitikken for byene. Byplanlegging er i hovedsak et kommunalt ansvar. Det vil jeg holde fast ved. Økt statlig detaljstyring vil svekke byenes eget ansvar. Jeg merket meg i Bård Vegar Solhjells innledning at han i stort sett alle punkter ber om mer statlig styring i bypolitikken. Det mener jeg er feil vei å gå. Jeg tror ikke jeg hørte ett eneste ord om bypolitikere. Vi har et eget forvaltningsnivå, det kommunale nivået, som har det grunnleggende ansvaret for byplanlegging. Jeg mener det er feil vei å gå å skulle øke den statlige detaljstyringen av byene. Vi må legge mer ansvar på og ha større tillit til også våre bypolitikere. Jeg mener at vi over tid har sett at byene i økende grad tar klima- og miljøhensyn i sin planlegging og legger vekt på å utvikle gode byrom. Jeg er opptatt av å ha god dialog med bykommunene og bidra til å forsterke denne positive utviklingen. Som miljøminister oppnevnte Solhjell et faglig råd for bærekraftig bypolitikk. I desember 2013 mottok jeg, sammen med klima- og miljøministeren, deres anbefalinger. Alle rådets medlemmer stilte seg bak de 11 rådene som gis i rapporten, men plasserte seg ulikt med hensyn til de i alt 34 forslagene til tiltak. I mitt svar på interpellantens spørsmål legger jeg vekt på hvilken bypolitikk denne regjeringen kommer til å føre. Det faglige rådet inkluderte både miljø, økonomi og sosiale forhold i bærekraftbegrepet. Det mener jeg er klokt. Kommunene må gis spillerom til å utnytte de positive kreftene som finnes lokalt. Staten kan stimulere til idéutvikling og tiltakslyst og legge til rette for at byutvikling skjer i dialog mellom ulike sektorer og fagområder. Det er riktig, som interpellanten pekte på, at byene og byregionene vokser, og mange kommer til å vokse mye. Ser vi på Oslo og Akershus, kommer Oslo og Akershus til å vokse med om lag 30 pst. de neste 16 år. Det er nesten 300 000 innbyggere, og det skal planlegges for både boliger, næringsarealer og annen infrastruktur, og vi ser tilsvarende for andre byer og byregioner – at de også vokser, og de vokser mye. Derfor er regjeringen opptatt av å legge til rette for vekstkommunene, også gjennom å bedre veksttilskuddet som vi har redegjort for i kommuneproposisjonen som ble lagt frem i forrige uke. I byregionene går utbyggingsmønstre og transportsystem på tvers av bygrensene. Fagrådet understreker gang på gang betydningen av tverrsektorielt samarbeid. Kombinasjonen av sterk vekst i byregionene og en kommunestruktur som ikke er tilpasset dagens bo- og arbeidsregioner, skaper store utfordringer i arbeidet med areal- og samfunnsplanlegging. Derfor er byregionenes utfordring helt sentral i den kommende kommunereformen. Men inntil vi får på plass en kommunestruktur som er mer tilpasset dagens og morgendagens utfordringer, må vi skape gjensidighet og større helhet i bypolitikken ved at stat, fylkeskommune og kommune går sammen i forhandlinger og forplikter seg til å følge opp felles mål. Det skaper forutsigbarhet lokalt. Regional samordning på plansiden er viktig for gode løsninger rundt de største byene. God arealpolitikk er også god klima- og miljøpolitikk. Vi har et ansvar for at arealpolitikken bidrar til overgangen mot et lavutslippssamfunn. Jeg vil derfor ha et nært samarbeid med klima- og miljøministeren og samferdselsministeren fremover. Bymiljøavtalene skal bidra til at veksten i persontransport kan tas med kollektiv, sykkel og gange. Det er et ambisiøst mål, men byene viser vei. I Oslo og Akershus øker nå antallet som reiser kollektivt, og veksten i biltrafikken stopper opp. Det kan se ut som om tilsvarende skjer i de andre store byene. Jeg vil spesielt gratulere mine kolleger i Bergen. Den siste reisevaneundersøkelsen viser at antallet bilturer for første gang har gått ned fra 2008 til 2013. I den samme perioden har kollektivandelen i bybane-bydelene økt fra 19 til hele 28 pst. Byenes innsats bærer frukter. Det handler om god arealpolitikk, målrettet satsing på kollektivtransport, smarte transportløsninger og fortetting. Statens jobb er å sørge for forutsigbar, men ikke vidløftig, finansiering av de viktigste kollektivtiltakene i storbyene. Jeg ser særlig behov for å styrke samarbeidet i de fire største byregionene. Som del av regjeringens arbeid med bymiljøavtaler skal vi sikre og legge til rette for en god regional samordning mellom arealbruk, boligbygging og transportløsninger i byområdene. Jeg har tro på at plansamarbeidet mellom Oslo og Akershus vil vise at det nytter å samordne areal- og transportplanleggingen. Byregionene må bindes sammen, og staten skal bidra med finansiering. Det er viktig for den enkelte, for klimaet og for næringslivet at køene på innfartsårene blir mindre. Vi må ha et verdiskapingsperspektiv på byregionene, hvor de små og mellomstore byene også er viktige som utdanningssteder og arbeidsmarkedssentra i regionene. På lengre sikt vil f.eks. intercity-investeringene gi mulighet for å balansere pendlingen og skape større vekst i flere av byene på det sentrale Østlandet. Men det krever en aktiv innsats fra samarbeidende kommuner langs fremtidens transportakser. Vi har derfor startet et eget byregionprogram for å se hvordan byene og kommunene rundt kan samarbeide for å øke konkurransekraften. Hele 33 byregioner, og nesten halvparten av landets kommuner, er med i den første fasen. Befolkningsvekst har gitt press i boligmarkedet i enkelte sentrale strøk, og vi må øke utbyggingen gjennom bedre samarbeid og raskere prosesser. Vi skal forenkle de tekniske byggeforskriftene i samarbeid med byggebransjen, få ned planleggingstiden bl.a. ved å begrense innsigelser og legge til rette for mer parallell behandling av planprosess og byggesak. Forenkling skal ikke bety dårligere kvalitet. Tvert imot skal det være en enklere vei til kvalitet. Å fortette i eksisterende byer behøver ikke gå på bekostning av de kvaliteter som gjør bylivet attraktivt. I den nye Ensjøbyen i Oslo har man gjennom arealplanlegging og godt offentlig–privat samarbeid sikret en god kombinasjon av hensynet til fortetting og klimatilpasning. Byene sitter på mye erfaring fra gjennomførte prosjekter, som det er viktig å dele. I Bergen kommune bidrar vi med finansiering, slik at kommunen kan gjennomgå et utvalg fortettingsprosjekter langs Bybanen. Disse evalueres opp mot overordnede planer og føringer samt beboernes opplevelser av kvalitet på stedet. Trivelige og kompakte bysentra er en forutsetning for levende sentrumshandel. Vi vil støtte opp om lokale initiativ og tiltak som kan gjøre det mer attraktivt for handel og service å etablere seg i sentrum. Blant annet har jeg iverksatt flere utredningsprosjekter for å fremme en kunnskapsbasert og fremtidsrettet politikk på området. Jeg mener kommunene selv er best skikket til å utforme by- og sentrumspolitikken og sette den ut i livet. Samtidig ser jeg behovet for noen overordnede prinsipper på enkelte områder, særlig i problemstillinger som krysser kommunegrensene. Regjeringen har derfor valgt å beholde gjeldende rikspolitiske bestemmelse for lokalisering av kjøpesentre, som i de fleste fylker nå er avløst av regionale planer. Men vi vil evaluere bestemmelsen.