trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2022-05-10:
Det er ikke noen tvil om at når det gjelder bompengedebatten, skiller de øvrige partiene seg fra Fremskrittspartiet ganske tydelig. Det blir hevdet at Fremskrittspartiet krevde inn mye bompenger i regjering: Ja, det er som følge av at det var en historisk veisatsing – over en dobling i veibudsjettene. Det har aldri blitt bygd så mye vei i Norge som under Fremskrittspartiet i regjering. Så vet nok alle at bompengeandelen i veiprosjektene gikk ned. Når det gjelder bypakker, tror jeg også det er vel kjent for det ganske land, i hvert fall for denne salen og øvrige partier, at det var et bompengeforlik. Det var fordi det var en Fremskrittsparti-statsråd som fokuserte på å få ned kostnadene i disse bypakkene, nettopp fordi det er ganske urimelig – det har Fremskrittspartiet ment i regjering, og også i denne salen – å kreve bompenger for noe bilistene ikke skal bruke. Det har også vært en debatt i denne salen tidligere i år om noe jeg kalte «luksusfellen». Det er greit når statsråden står og sier at det er lokalt forankret. Men det er også Samferdselsdepartementet og denne salen som konfirmerer de forslagene og tiltakene og er med på det. De partiene som ivrer mest, er de partiene som sier nei til biltrafikk inn i byene, og som vil ha nullvekst. Nullvekstmålet i 2012 er greit å nevne – men i 2012 hadde vi ikke den elbilparken som vi har i dag. Det var ingen som så for seg det da, den gangen. Nullvekst handlet selvfølgelig om forurensing, miljø, lokale utslipp og litt areal. Nå ser vi at de partiene som var for nullvekstmålet i 2012, bruker det samme argumentet overfor elbilene i dag. Ja, det er en kjensgjerning: Fremskrittspartiet er imot at bilistene skal betale for sykkel og gange i kollektivprosjekter. Jeg mener det er på høy tid at denne salen tar diskusjonen på alvor framover. Vi har sett alle opprørene i senere år mot disse bypakkene, særlig i storbyene. Og det er ikke noen tvil om at kostnadene øker betydelig for de som skal bruke det nettet, også i Ålesund. Vi mener at man må se på andre tilskuddsordninger, rett og slett, for det er faktisk en offentlig oppgave å bygge ut infrastruktur og sørge for det. Og det er ikke noe misforhold: Fremskrittspartiet er for at man kan sykle og gå, de som kan det; Fremskrittspartiet er for å kunne bruke kollektivtransport, de som kan det – men vi synes det er feil at det er bilistene som skal betale det store gildet.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2022-05-10:
Det er tydelig at det var betimelig å fremme dette forslaget, og når vi hører debatten her i dag, er jeg egentlig mer bekymret enn jeg var før debatten startet. For det er helt riktig: Mens vi har sittet her i salen i dag, har det kommet nye meldinger om hva Statens Vegvesen mener, sammenliknet med hva statsråden uttalte torsdag i forrige uke. I dag er det tirsdag, uken etter. Samtidig har vi representanter fra regjeringspartiene som mener noe helt annet. På torsdag sa statsråden til mediene at nå skal man gå gjennom lista og se hva man får plass til, mens Statens Vegvesen har løftet opp de samme prosjektene, som egentlig er avlyst. Så sier representanter fra regjeringspartiene at nei, nå skal vi tone ned, vi må bygge mindre og billigere, bl.a. på grunn av Ukraina og pandemien. Da begynner jeg å lure: Hvem er det som egentlig styrer Samferdselsdepartementet? Er det senterparti- og arbeiderpartirepresentanter her i Stortinget, eller er det statsråden, som følger flertallsvedtak og flertallsinnstillinger? Det er helt riktig at det er merknader når det gjelder Strynefjellet, som man er veldig samstemte om i NTP-behandlingen, og så virker det som om alt nå skal tones ned. En liten kommentar til slutt, til Sandtrøen, om at det ikke skjedde noe under Solberg-regjeringen. Det skjedde mye – det er helt klart. Det skjedde riktige ting. Det skjedde store reformer innenfor både bane og vei. Det ble bygd mye mer enn noen gang før. Men det som er i ferd med å skje nå – det er helt riktig – er ingenting. Det er dramatisk, og det er det Sandtrøen må stille spørsmål om til egen regjering. Nå skal det ikke skje noe, hvis jeg skal forstå mediene riktig, og ut fra hva samferdselsministeren og regjeringspartienes egne representanter har uttalt til pressen, senest i dag – sammenlignet med hva det var forrige uke. Det er leit at det ikke er større trøkk, for det er helt riktig: Strynefjellet er særdeles viktig. Leirtrø snakker om mangel på entreprenører. Ja, det kan det fort bli med de kostnadene vi ser i dag, særlig på drivstoff. Akkurat det samme sliter transportbransjen med, i tillegg til den dårlige sikkerheten som er langs den veien. Jeg skulle ønske det var et enda bredere flertall som sto bak det man mente før valget, at de mente det samme i dag, og ga bransjen, innbyggerne og næringslivet den veien de hadde trengt, og det signalet de hadde trengt fra Stortinget, for det er helt klart at skal man komme i gang, må det være tidlig i første periode. Fremskrittspartiet er ikke imot porteføljestyring. Det høres ut som om statsråden mener det. Nei – men statsråden vet også at da må det komme i gang i første periode. Hvis ikke betyr det ikke noe.
Erling Sande (Senterpartiet), 2022-05-10:
I framlegget frå representantane Sve, Stordalen, Listhaug, Hoksrud, Hjemdal, Njåstad, Hagen og Johnsen er temaet å prioritere rv. 15 Strynefjellet gjennom igangsetjing av planarbeid og involvering av Møre og Romsdal fylkeskommune, knytt til den delen av prosjektet som omhandlar arm til Geiranger. Ein samla komité har i handsaminga av dette forslaget påpeika at rv. 15 er ein svært viktig sambandsveg mellom vest og aust. For mange enkeltpersonar, delar av næringslivet og reiselivsnæringa på Nord-Vestlandet er dette den vegen austover dei brukar oftast. Vidare er strekninga frå Skåre til Breidalen veg med svært dårleg standard, og i tillegg er han rasfarleg – det både går ras, og han blir i periodar stengd ved fare for ras. Dei eksisterande tunnelane på strekninga er smale, og ofte oppstår det trafikkfarlege situasjonar. På denne bakgrunnen har både kommunar, folk og næringsliv kjempa for ein ny tunnel på denne strekninga, og i 2018 presenterte regjeringa eit konseptval for den som inneheld lang tunnel frå Skåre til Breidalen, med arm til Geiranger. Målet er at ein samtidig med ein ny og trygg veg over Strynefjellet kan oppnå å gje Geiranger ein rassikker heilårsveg dersom Møre og Romsdal fylkeskommune ønskjer å prioritere dette. Det vil også utbetre ein veg som tidvis har stor trafikk, særleg i sommarhalvåret, og komiteen har då også peika på at Geiranger er eit reisemål å rekne med også i internasjonal samanheng. Komiteen viser vidare til at det under handsaminga av Nasjonal transportplan i Stortinget var eit breitt politisk fleirtal bak å prioritere rv. 15 i første seksårsperiode, og at Statens Vegvesen har lagt opp til å starte planlegging av prosjektet i sin gjennomføringsplan. På denne bakgrunnen meiner fleirtalet at Strynefjellet er godt vareteke i oppfølginga av transportplanen, og innstillinga er på bakgrunn av dette at forslaget ikkje blir vedteke. Så legg eg til grunn at mindretalet presenterer sitt syn i saka. La meg berre kort få leggje til at for Senterpartiet er det også viktig å løfte fram at dette er eit viktig prosjekt. Det handlar om å sikre dei reisande ein trygg og rassikker veg over fjellet, og det handlar ikkje minst om å redusere ulempene næringslivet opplever med dagens veg, som har dårleg standard. Denne vegen var ikkje ein del av dei prosjekta som Solberg-regjeringa hadde med i sitt opphavlege forslag til Nasjonal transportplan. Difor var det så viktig for Senterpartiet, gjennom handsaminga av transportplanen, å sikre fleirtal for at dette prosjektet kom med. Det var også viktig, det statsråden bekrefta tidlegare i år, at dei prosjekta som Stortinget løfta fram med breie fleirtal gjennom handsaminga, stiller på lik linje med dei opphavlege forslaga når transportplanen skal oppfyllast.
Erling Sande (Senterpartiet), 2022-05-10:
Eg vil først berre gjenta det som representanten Lien sa: Det er eit gledeleg, sterkt tverrpolitisk engasjement for Strynefjellsvegen, og det er kjekt å erfare – det er kjekt å erfare når det gjeld mange vegar, men iallfall når det er ein veg ein kjenner godt. Så det er eit viktig signal for dei mange som jobbar for å få ein ny veg over Strynefjellet, og som har aksjonert for det, som det er vist til tidlegare. Så må eg seie at eg opplever at innlegget til representanten Sve spreier unødig usikkerheit kring prosjektet. For det første er det vist til at Statens vegvesen ikkje berre har varsla start av planlegging, men på vår komitéreise også til Nordfjord signaliserte Statens vegvesen at dei hadde stort engasjement for dette prosjektet og såg på det allereie. Så det er – heilt openbert – iallfall ikkje mitt inntrykk at dette er noko nedprioritert prosjekt frå Statens vegvesen si side, tvert imot. Og dersom resonnementet til representanten Sve skulle halde vatn, vil jo alle vegstrekningar som Framstegspartiet ikkje får tilslutning til ut frå enkeltforslag i denne sal, stå i fare, men slik er det naturleg nok ikkje. Var det slik, ville jo også representanten Sve få ei utfordring når det gjeld alle dei prosjekta han ikkje har nemnt, og ikkje har løfta fram for denne sal. Det trur eg er viktig å ha med seg. Statsråden har vore tydeleg på at dei prosjekta som låg i den opphavlege nasjonal- og transportplanen, i tillegg til dei prosjekta som hadde breie fleirtal i Stortinget, er med vidare i prioriteringa og i oppfølginga av den nasjonale transportplanen. Så heilt til slutt: Det er litt underlege kommentarar frå fleire av opposisjonspartia her knytte til porteføljestyringa til Statens vegvesen. Kanskje i endå større grad enn dagens regjeringsparti peika dei førre regjeringspartia på kor viktig det var at fagetatane hadde fridom og fleksibilitet i planlegging og ressursbruk, og ein har gått så langt at eksempelvis Nye Vegar har ein brei fridom innanfor dette feltet. På uttalene som fell her i denne sal, får ein inntrykk av at det er det motsette som gjeld, at her gjev regjeringa nærast frislepp til etatane, og at regjeringa ikkje har nødvendig politisk styring i desse prosessane. Så det er ein merkeleg kontrast, må eg seie, når ein høyrer innlegga i salen frå opposisjonen her i dag kontra det dei sjølve sa den tida dei regjerte.
Erling Sande (Senterpartiet), 2022-05-10:
I ei tid med mange kriser og utfordringar er det likevel sånn at på lengre sikt i vår generasjon er det klimautfordringa som er den største. Vi lyt forme ein politikk for å få ned utsleppa nasjonalt og internasjonalt, og då spelar alle sektorar ei rolle. Jernbanen i Noreg bidreg lite – det må vi seie – til dei samla utsleppa, men det er likevel slik at vi ved å sjå på løysingar også på dette området kan bidra til ny teknologi og nye løysingar som transportnæringa i andre land kan dra nytte av. Det vil vere bra for miljøet, men det vil også vere god næringspolitikk, for ved å utvikle nye grøne løysingar her i landet, skapar vi ny aktivitet, vi skapar grøne arbeidsplassar, vi skapar sterke fagmiljø inn i det grøne skiftet – og det er fornuftig. Hydrogen er ein del av løysinga og eit veldig godt eksempel på ein energiberar som vi kan byggje desse lange verdikjedene rundt – byggje aktivitet og byggje arbeidsplassar på Fastlands-Noreg. Særleg spennande er det også knytt til maritim sektor, der vi i dag ikkje har alle svara på korleis vi skal få til den grøne omstillinga. Der kan også hydrogen vere enn ein viktig del av svaret. Det er likevel sånn at det er mange teknologiar som kan vere ein riktig del av svaret, og eg trur vi gjer klokt i å ikkje vedta i denne sal kva teknologiar vi skal bruke på dei ulike områda. Vi skal peike på problema som skal løysast, og så skal vi , som saksordføraren så riktig sa det, ha ei teknologinøytral tilnærming til det. Eg minnest at eg hadde gleda av å møte i denne forsamlinga også i ein tidlegare periode, og då var eit av dei forslaga som var oppe i den offentlege debatten, å bruke hydrogen i biltrafikken, byggje ut massivt med fyllestasjonar for hydrogen rundt om i heile landet. Eg trur at i dag ser vi at teknologien viser at det var bra vi ikkje sikta hydrogen inn mot personbiltrafikken. Så vi skal ikkje vedta teknologi, og det er også stemmeforklaringa til Senterpartiet her i dag – vi viser til den KVU-en som skal lagast. Der skal ein nettopp vurdere desse ulike tinga, og så skal ein ta val basert på den kunnskapen som vi får ut av ein slik KVU.
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2022-05-10:
Rv. 15 Strynefjellet er en viktig øst–vest-forbindelse på store deler av Møre og Romsdal og Sogn og Fjordane. Den er viktig for folk som bor langs traseen, og selvsagt viktig for næringslivet og reiselivet. Det er allerede altfor dårlig trafikksikkerhet på strekket, og tunnelene er, som allerede beskrevet her i debatten, smale og har dårlig standard. Dette er en rasutsatt vei som sårt trenger utbedring, og Strynefjellstunnelene er også overmodne for utskiftning. I NTP-behandlingen la Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti inn 500 mill. kr ekstra til rv. 15 Strynefjellet i første periode. I tillegg har både Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Fremskrittspartiet dette prosjektet inne med midler i sitt alternativ. Et bredt flertall omtalte dermed prosjektet i sine merknader og var enige om å legge inn ekstra midler til at prosjektet skulle sikres oppstart i første seksårsperiode. Statens vegvesen har lagt inn planleggingsmidler i gjennomføringsplanen fra 2024, men vi i Høyre er utålmodige og støtter derfor forslagene om at planlegging bør komme i gang enda raskere. Reiselivet er en stor næring som sysselsetter mange på Vestlandet, ikke minst i Geiranger. Jeg har selv hatt gleden av å jobbe to sommersesonger i vakre Geiranger, og selv om det begynner å bli noen år siden, har det ikke vært de store endringene på tilkomstveiene dit. Veien fra Strynefjellet til Geiranger er dårlig og blir hvert år stengt om høsten og åpner ikke igjen før om sommeren. Det er tusenvis av turister som kommer med bil og buss, selv om man kanskje tenker at de fleste kommer med cruise. Høyre støtter derfor forslagene om at rv. 15 Strynefjellet bør sikres oppstart i første periode, og også at en arm til Geiranger som helårsvei skal planlegges i samarbeid med fylkeskommunen. Avslutningsvis en liten stemmeforklaring: Høyre støtter i dag de forslagene som gjelder det representantforslaget dreier seg om, nemlig rv. 15 Strynefjellet. De fem andre forslagene i innstillingen, som tar for seg andre veiprosjekter, og hvor vi også støtter flere av dem, kommer vi tilbake til senere.
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2022-05-10:
Ja.
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2022-05-10:
For å nå Norges klimamål må utslippene ned i alle sektorer – og jernbane er ikke noe unntak. Som saksordføreren var inne på, haster det å kutte utslipp fra jernbanen, og hydrogen som energibærer kan komme til å bli en del av løsningen. Hydrogentog er allerede i kommersiell drift i Tyskland bl.a., og teknologien er på plass. Grønn hydrogen vil være tilgjengelig i Norge i løpet av veldig kort tid. Høyre mener regjeringen må ta en mer aktiv rolle og jobbe for å få opp farten på dette i Norge. Det er bakgrunnen for at vi har fremmet dette representantforslaget. Det er bra at Jernbanedirektoratet har fått i oppdrag å lage en såkalt KVU, en konseptvalgutredning, for å vurdere ulike alternativer som gir utslippsfri eller reduserte utslipp fra jernbane. Hydrogen er et av de alternativene som skal vurderes, og da mener vi det er veldig bra at Høyre har fremmet så mange gode forslag som kan være med i den vurderingen. Hydrogen på tog kan kobles på hele verdikjeder, på eksportmuligheter og knutepunkter for hydrogen. Det vi ber om i dette forslaget er at man får fram et oppdatert kunnskapsgrunnlag for hydrogen som energibærer for tog. Vi ber om en gjennomgang av regelverket for å kunne ivareta både hydrogen og ammoniakk. Vi ber om en vurdering av hvilke strekninger det kan være aktuelt å bruke hydrogen på. Vi vil at differansekontrakter skal vurderes, om det også kan innføres rettet mot hydrogen på tog, så man faktisk får opp volumet på produksjon av hydrogen – rett og slett få en vurdering av finansieringsmodeller. Vi mener at man i en KVU, som nå skal lages, også kan vurdere hvordan det kan legges til rette for at næringslivet kan lage verdikjeder for hydrogen på tog som en del av et eksportmarked. Vi ber om å vurdere samarbeid på hydrogen i Norden, og til slutt ber vi om at man forsterker klimavektingen ved innkjøp av togmateriell. Jeg merker meg at regjeringspartiene ikke ønsker å støtte noen av våre forslag og lener seg på regjeringens svar om at teknologien er umoden. Til debatten vil jeg bare si at når det først kommer en KVU, og vi har innspill til hva som bør med i den, forstår jeg ikke helt hvorfor man ikke kan stemme for å ta dette inn. Jeg ser liksom ikke helt nedsiden ved det. Jeg kan være enig i at det er ikke sikkert at hydrogen er den eneste løsningen for å få ned utslippene på jernbanen. Jeg forskutterer ikke hva en KVU skal komme fram til. Men det vil være veldig dumt ikke å gå nøyere inn på det og vurdere de forslagene som er tatt opp i Stortinget nå, slik at alt dette kommer med i den vurderingen som skal gjøres, og som kommer på bordet. Til slutt tar jeg opp de forslag som Høyre står bak.
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2022-05-10:
Under regjeringen Solberg og nå også under regjeringen Støre er hydrogen en viktig satsing for Norge, som statsråden var inne på i sitt innlegg. Staten bruker mangfoldige kroner, flere hundre millioner, på å satse på hydrogen som energiform. Samtidig har Hurdalsplattformen slått fast at der det ikke er mulig å elektrifisere jernbanen, skal man se på andre energiformer. Når staten for det første satser så tungt på hydrogen og for det andre ønsker å få utslippene fra jernbanen ned, vil det ikke være en smart ting for Norge å si at man legger litt press på dette, at man ikke står på linjen med teknologinøytralitet, ettersom man har denne enorme satsingen, men at man legger litt føringer inn i den KVU-en som nå er bestilt av statsråden?
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2022-05-10:
Er det noen av de forslagene Stortinget behandler i dag, som statsråden mener er interessante å se på inn i det KVU-arbeidet, selv om Stortinget ikke støtter dem?
Trond Helleland (Høyre), 2022-05-10:
Det er grunn til å stille noen spørsmål ved hvordan samferdselsplanleggingen foregår for tiden. Her er det altså et prosjekt som en hel komité stiller seg bak, og som alle har stilt seg bak i NTP, og så sier samferdselsministeren nå at det kanskje kan bli oppstart av planlegging i 2024. Samtidig gikk samferdselsministeren ut før helgen og utsatte tre store veiprosjekter, bl.a. Oslofjordtunnelen, E6 gjennom Sørfold og Røldalstunnelen. Toppoppslaget på NRK nå er at det øverst prioriterte prosjektet fra Vegvesenet er nytt løp i Oslofjordtunnelen. Så går statsrådens venner i komiteen ut og sier at vi skal bygge fylkesvei og nedskalere farten på motorvei til 80 km/t. Når vil Stortinget få presentert en helhetlig gjennomgang, der vi også kan delta i denne debatten, som tydeligvis foregår internt i regjeringspartiene?
Trond Helleland (Høyre), 2022-05-10:
Det var et veldig knapt svar på et vanskelig spørsmål. Jeg skjønner at det er vanskelig å svare utførlig på noe som er så rørete internt mellom regjeringspartiene. Blant annet sier representanten Iversen i komiteen at nei, det ikke gul midtstripe på alle veier i Finnmark, så da får de på Østlandet klare seg med 80 km/t, det går jo like fort som å kjøre i 110. Jeg kjører mellom Oslo og Drammen hver dag. Der går det ikke veldig fort. Det er ikke fordi det er 80 km/t, det er fordi det er kø, det er for liten kapasitet. Er det virkelig sånn at den nye regjeringen har tenkt å legge alle motorveiprosjekter på is fordi den ikke klarer å prioritere? Og når det til alt overmål står i Klassekampen i dag at det er på grunn av landbruksoppgjøret vi nå skal utsette veiprosjekter som skal ha en levetid på minst 50 år – hva slags kortsiktig tenking er det regjeringen nå er inne på?
Trond Helleland (Høyre), 2022-05-10:
Jeg kan opplyse statsråden om at den siste saken jeg var saksordfører for forrige gang jeg var i transportkomiteen, fra 2005 til 2009, var nytt løp i Oslofjordtunnelen, som da ble vedtatt av Stortinget, med jubel. Nå er det gått 13 år, og foreløpig ser det mørkt ut. Det er mørkt nede i tunnelen, men det ser enda mørkere ut nå, når en ser hvordan statsråden den ene dagen avlyser prosjektet og Vegvesenet neste dag løfter det fram som det øverste prosjektet. Poenget mitt med dette er å understreke at Stortinget har vedtatt en nasjonal transportplan. Riktignok var det ikke et flertall som sto bak alle deler av alle prosjektene, men det var et bredt flertall for Strynefjellsvegen, for Oslofjordtunnelen og andre ting. Da er spørsmålet: Når vil Stortinget bli invitert til å ta del i denne store rådslagningen som nå foregår internt i regjeringspartiene?
Trond Helleland (Høyre), 2022-05-10:
Det var komitélederen som fikk meg til å ta ordet, for han lurte på om jeg så helt vekk fra det vi hadde ment før, om porteføljestyring. Nei, overhodet ikke, men nå ligger det altså en liste på VG og NRK over gryteklare prosjekter og hvordan de prioriteres. Når det gjelder Strynefjellsvegen, vil noen si at det burde vært gryteklart for lengst, men det er det ikke. Det må planlegges. Det er der Stortinget har sendt et overordnet signal om at det skal ha oppstart i første planperiode, og får å få til det, må man planlegge. Sånn sett er det ikke så rart at det ikke ligger på listen, for listen har kun prosjekter som er ferdig prosjektert. Det som er litt mer overraskende, er at de tre prosjektene som ble trukket fram i NRK før helgen, og som kunne bli utsatt, er de tre øverste som regjeringen mente kunne bli utsatt. Det er de tre øverste prosjektene Vegvesenet nå prioriterer. Hvis en virkelig skal være djevelens advokat her og finne problemer: Hvis de tre øverste prosjektene skal utsettes, hva med de sytten neste? Da blir det ikke mye veibygging her i landet de neste seks årene. Det er det jeg etterspør: Når har regjeringen tenkt å presentere en helhetlig plan? Jeg vet at de skal komme tilbake med svar på SVs krav i statsbudsjettet, og det er jo krav som bygges opp under av Senterpartiet og også noen i Arbeiderpartiet, om at man heretter bare skal prioritere rassikring og fylkesveier. Vi må altså ha et sammenhengende veinett i dette landet, der man har noen hovedveier, øst–vest, nord–sør, som har en større veibredde og en høyere standard. Det er der jeg er kritisk til vinglingen. Jeg har nemlig ennå ikke hørt statsråden ta det i sin munn at det nå er kun rassikring og smale veier som skal prioriteres, men han blir jo presset av sine egne hele tiden. Fra min side får statsråden full støtte i å stå i det at vi skal følge Nasjonal transportplan, at vi skal satse på noen hovedveier mellom nord og sør og øst og vest. Men sånn Senterpartiet og nå også deler av Arbeiderpartiet uttaler seg i bl.a. Klassekampen, begynner jeg å miste troen på at denne regjeringen har tenkt å prioritere samferdsel i det hele tatt. Bypakkene klarer de heller ikke å levere på. Da er spørsmålet: Hva er igjen da?
Trond Helleland (Høyre), 2022-05-10:
Ja, det er bred enighet om at vi skal løfte Strynefjellsvegen, og det er også bred enighet om at vi skal satse på samferdsel, men det er litt mer uklarhet om hva regjeringspartiene egentlig vil. Mens noen deler av regjeringspartiene snakker utelukkende om fylkesveier og rassikring, kom nå fraksjonslederen Nils Kristen Sandtrøen opp og dro på sin erfaring fra næringskomiteen og begynte å snakke om industriveier. Og ja da, vi er for Batteriveien, vi er for viktige næringsprosjekter, men det som er hele poenget med den porteføljestyringen og den satsingen som Vegvesenet nå legger opp til, er at det er prosjekter som er høyt prioritert fordi det er viktige næringsveier. Det er viktig for industrien å få varene fram, det er viktig for havbruket å få fisken ut, og det er det som ligger til grunn for mange av de prioriteringene som gjøres. Det er også viktig med Strynefjellsvegen, og jeg fikk det veldig godt illustrert da vi var i Loen, der vi fikk høre om utfordringene transportbedriften Tenden hadde, om fiskeindustrien som skulle ha fisken ut, osv. Så det eneste vi ber om fra opposisjonens side, er at det er en viss konsistens i det som kommer fra regjeringspartiene. Folk blir så forvirret, det er så mange utspill, og de fleste går ut på at ting skal utsettes, og det skal nedskaleres. Det er ikke gode signaler. Så prøver Sandtrøen seg på den med at det skjedde ingen omstilling under Erna Solberg. Vel, det var en dobling av samferdselsbudsjettene. Riktignok prioriterte vi andre ting enn vei også: Vi prioriterte byvekstavtaler. Da Ola Elvestuen, som sitter i salen nå, var samferdselsbyråd i Oslo, var det 0 kr i belønningsmidler fra den rød-grønne regjeringen, antagelig fordi det var Høyre, Venstre og andre som styrte Oslo. Nå er det 6,5 mrd. kr i belønningsmidler, eller det som nå heter byvekstavtaler – det ligger inne nå. Det var en stor omstilling, det var en satsing, og oljefondet har økt og økt og økt under oss. Så at Sandtrøen er opphengt i å sammenligne kommunebudsjettene i hjemkommunen sin med eksportunderskuddet, det får nå så være. Det viktige er at Norge har tatt et sjumilssteg når det gjelder både å satse på kollektiv og klima og å bygge hovedveier som binder landet sammen. Jeg har et håp om at vi skal fortsette den satsingen som vi var enige om i NTP, og det virker det som om flere i regjeringspartiene synes er vanskelig. De vil helst nedskalere, pusle litt.
Olve Grotle (Høyre), 2022-05-10:
Eg kjenner ikkje på behov for å gå gjennom behovet for Strynefjellstunnelen – det har vore belyst tidlegare i debatten. Eg vil berre kort nemne at rv. 15 Strynefjellet er kome inn som ein del av NTP, rett nok etter at den første blei lagd fram, og det er eit samla storting som står bak rv.15 Strynefjellet og at den er med i NTP. Det er også lagt til grunn at oppstart skal skje i første periode. Så er det nemnt her frå to representantar at dei var med på ein kolonne i Stryn i sommar. Det var eg også, og så har eg vore med på ein ting til. Eg var nemleg med på eit oppstartsmøte i Stryn i vinter i regi av Statens vegvesen. Da kom det fram at dersom ikkje Statens vegvesen startar planlegginga før 2024, vil ein ikkje kome i gang med å byggje tunnelen i første periode, slik heile Stortinget har lagt til grunn. Det er faktisk slik at i kommunane der oppe no snakkar om at ein vil prøve å forskottere planlegginga, slik at ein kan kome i gang i 2023. Og når ein da ikkje grip inn overfor Statens vegvesen og ber dei starte opp planlegginga i 2023, vil ein altså ikkje rekkje oppstart av sjølve prosjektet i den første perioden i NTP, slik alle i denne salen ønskjer.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Før Erna Solberg skulle bli statsminister, gikk hun høyt på banen og lovet såkalt omstilling av norsk økonomi. Det er egentlig et fremmedord, men betyr kort og godt at vi industrielt skal få flere bein å stå på i landet vårt, ikke bare olje- og gassindustrien. Det var jo helt riktig sagt av Erna Solberg. Problemet til Høyre-regjeringen var at resultatene stadig gikk feil vei, og at underskuddet utenom olje- og gasseksporten stadig ble større og større. I 2020 var underskuddet faktisk 312 000 mill. kr. Det er et så stort tall at det er vanskelig å forholde seg til, men for å sette det inn i en kontekst som gjør det mulig å gripe, har min nabokommune, Alvdal, et kommunebudsjett på litt i overkant av 300 mill. kr. Det vil si at i handelen med utlandet gikk Norge i 2020 med et underskudd tilsvarende tusen ganger Alvdal kommunes økonomi. Det er også viktig i denne saken, med tanke på hvorfor vi driver med samferdselspolitikk, og hva som er grunnen til at vi skal gjøre de beslutningene vi gjør. Jo, det er å få et bedre fungerende samfunn. Det er ikke fordi det er et mål i seg selv å bygge firefelts motorveier, legge ned natur eller matjord eller at det er gøy å kjøre fort. Jeg kan synes at det er ok, men det gir ikke veldig stor verdi til samfunnet. Denne Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen har gjennom Hurdalsplattformen fått en mye mer helhetlig politikk for hvordan vi skal bygge opp industrien på fastlandet i Norge. Det ser vi allerede resultater av. For bare noen dager siden kom gladnyheten om at det blir veiinvestering knyttet til Batteriveien i Agder. Når representanten Helleland spør hva det nye flertallet gjør, er svaret at vi bygger et framtidsrettet samfunn der både folk og varer kan komme seg trygt fram i hele Norge. Da må det prioriteres. Som jeg har sagt tidligere, gjorde den forrige regjeringen et bra grep med å sette ned ekspertutvalget for bærekraftig mobilitet. Men det er jo helt glemt! Det virker som om man nesten ikke har tatt inn over seg et ord av det som kom fram i den viktige rapporten. Her står Helleland kun på det mer brokete bildet som ikke fikk noe flertall i behandlingen, og er ikke villig til å ta inn over seg industrielle og framtidsrettede prioriteringer, som vi åpenbart må gjøre av flere grunner, ikke bare for økonomien, men også for å prioritere arbeidsfolka der de gjør størst nytte for seg. Det er helt åpenbart at det var på tide med nye koster i samferdselspolitikken – koster som kan få ting gjort og ikke bare snakker om omstilling, men som får resultatene til å gå opp i stedet for ned, for resultatene er det som teller.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Representanten Helleland understreket just presis mitt poeng, for det var jo det som var utfordringen til tidligere statsminister Erna Solberg, at hun brukte ordet omstilling, men var lite presis på hva det egentlig innebærer. Det det betyr, er, som jeg var inne på i stad, at norsk økonomi ikke skal bli så avhengig av inntektene fra olje og gass. Det Helleland derimot prater om, er hvor mye asfalt det er lagt i Norge, men det er ikke noe som helst bevis på om norsk økonomi er mer eller mindre avhengig av eksportinntekter fra olje- og gassindustrien, eller om vi får til annen industrivekst i Norge, og dermed økt produksjon og økte eksportinntekter. Innenfor samferdselssektoren er OPS-prosjektet på Sotra et godt eksempel på hvordan man ikke skal drive samferdselspolitikk, hvis man ønsker omstilling og verdiskaping i vårt eget samfunn og å utvikle kompetansen selv. Der har den tidligere regjeringen lagt opp til en type opplegg som også etter Byggenæringens Landsforbunds mening gjør at dette er veldig dårlig næringspolitikk, for vi må sørge for at det kan være mulig å få deltakere i prosjektene fra vårt eget kompetansemiljø her hjemme i Norge ved å utvikle f.eks. klimavennlig byggeteknologi. Det kan være ett eksempel på omstilling der pengene kommer bedre til nytte for industrien og næringslivet i Norge. Det blir også hevdet at det nye flertallet ikke er konkrete i sine prioriteringer. Det første vi gjorde i dette budsjettet, som vi vedtok rett før jul, var eksempelvis å sørge for at Suldal skal få rassikring. Folk har markert og kjempet for det i mange år, men det har ikke skjedd noen ting. Mange har snakket om det, Arbeiderpartiet og Senterpartiet gjør noe med det. Statsråden har også vært inne på at vi sørger for bedre ubedringsprosjekter, bl.a. i Nordland – viktige prosjekter der som har vært overmodne for å få oppstart. Så her skjer det konkrete prioriteringer på løpende bånd. Helleland kan vel ei heller påstå at Batteriveien, som jeg nevnte, er lite konkret. Det er helt konkret, og det er folk i Agder veldig, veldig fornøyd med.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-05-10:
Å få en utslippsfri jernbane er en fortsettelse av det som har vært en hovedsatsing gjennom mange år, og med det forrige flertallet. Både fra den regjeringen og fra flertallet helt fra 2013 og fram til nå har det vært en omfattende satsing på jernbane. Jernbanetilbudet har aldri vært bedre i Norge, og det har vært en vesentlig økning i frekvens og tilbud i løpet av de årene. Hovedtesten for nåværende regjering og flertall handler om å opprettholde og forsterke det tilbudet i årene framover, først nå i sommer og så framover, hvor vi må ha en sterkere innsats for å ha det jernbanetilbudet som vi trenger videre. Det kan ikke være sånn at vi sitter igjen med et dårligere tilbud etter korona enn det vi hadde før korona. Så handler dette også om at vi skal kutte utslipp fra jernbanen. Det ble nevnt tidligere at vi har gått inn på strekninger – med hybridtog på Trønderbanen og elektrifisering av Meråkerbanen – for å redusere utslipp fra den. Til dette forslaget er det en todelt begrunnelse for Venstres stemmegivning. Det ene er at det er bra det vedtaket som komiteen og Stortinget samler seg om, at vi skal ha en forsterket innsats for å gjøre togtransporten utslippsfri. Dette har Jernbanedirektoratet jobbet med siden tilbake i 2018, og det er viktig at vi klarer å få de siste strekningene utslippsfrie for å redusere klimagassutslippene. Men Venstre kommer til å stemme for flere av forslagene fra Høyre, fordi vi trenger en spesiell oppmerksomhet mot hydrogen og ammoniakk, grønn og blå, for å få tatt det mer i bruk. Det er helt klart at bruk av blå og grønn hydrogen og ammoniakk er helt avgjørende både her og i Europa for å få ned utslippene i årene framover. Men det er en verdikjede som ikke er der per i dag, og først og fremst er det en etterspørselsdrevet prosess. Derfor er det viktig at vi ser spesielt på hydrogen også når det gjelder å redusere utslippene fra jernbanen, for å se om det er der det er riktig å sette inn ekstra ressurser, akkurat som vi gjorde for ferjedriften i Vestfjorden, hvor vi jo satser på hydrogen for å utvikle den teknologien. Derfor kommer Venstre til å stemme for forslag nr. 1, som ber om denne spesielle oppmerksomheten i KVU-en, vi vil stemme for forslag nr. 2, der en ber om at man skal se nærmere på hvilke strekninger som vil egne seg, forslag nr. 4, om næringsliv og verdikjeder, forslag nr. 5, om regelverk og forslag nr. 6, om en forsterket klimavekting ved anbud.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-05-10:
Jeg blir litt urolig når jeg hører statsrådens innlegg, der han legger så stor vekt på at det er kostnadseffektivitet som skal legges til grunn for hvilken teknologi man skal velge for å ha nullutslipp. Det er bra med mål om nullutslipp, men samtidig trenger vi sterk vilje over lang tid for å drive fram og ta i bruk hydrogen. Alle vet at vi kommer til å trenge det innenfor mange områder innenfor transportsektoren, men vi henger etter med tanke på å ta det i bruk. Nå er det oppstart med bruk av hydrogentog i Tyskland. De tar et ansvar. Til et tidligere innlegg: Jeg er en av dem som fortsatt virkelig blir glad hver gang jeg ser en hydrogenbil i gatebildet. Men vi trenger å drive fram bruk av hydrogen for at vi skal få i gang verdikjedene for dette. Så da blir mitt spørsmål: Kan vi være trygg på at statsråden gjør en selvstendig vurdering av om det er strekninger i Norge der vi skal bruke hydrogentog, eller er det bare kostnadseffektivitet som legges til grunn på alle strekninger?
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-05-10:
Jeg er enig i det, men samtidig: Er det noe man trenger med hensyn til utvikling av karbonfangst og -lagring, alt det vi gjør med tanke på Langskip, alt det vi gjør for nettopp å legge til rette for en verdikjede for ammoniakk og hydrogen innenfor transportsektoren, kanskje særlig for skip, er det noe for å dra etterspørselen oppover, for her gjør vi enorme investeringer. Stortinget har gjort det med åpne øyne, og da handler dette om å gjøre større investeringer også på etterspørselssiden, som jo er lite i den store sammenhengen når det gjelder å dra fram denne teknologien, sammen med andre land som Tyskland. Så spørsmålet blir igjen: Kan vi være trygg på at det gjøres en egen vurdering av om det er noen strekninger som også kan brukes med det formålet i Norge, og at man vurderer det ut fra hele verdikjeden man skal oppnå?
Dagfinn Henrik Olsen (Fremskrittspartiet), 2022-05-10:
Først vil jeg takke komiteen for et konstruktivt arbeid og statsråden for de avklaringene som er gitt i saken. Saken vi har hatt til behandling, er basert på et representantforslag fra stortingsrepresentant Mímir Kristjánsson om harmonisering av rentesatser ved etterbetaling av ytelser og tilbakekreving av feilutbetalinger fra Nav. Det har vært gjennomført en skriftlig høring i forbindelse med saken, men ingen høringssvar ble mottatt. Komiteen har i sitt arbeid bedt om arbeids- og inkluderingsministerens vurdering av representantforslaget, og hun skriver i sitt svarbrev at det «ikke er hensiktsmessig å endre regelverket slik stortingsrepresentanten foreslår», og begrunner det med at det kan få uheldige konsekvenser for den enkelte skyldner. En endring av regelverket slik det er foreslått, innebærer at risikoen for at de samlede krav om tilbakebetaling blir høyere enn i dag. Svaret fra statsråden var såpass avklarende for komiteen at forslaget til vedtak fra mindretallet er blitt endret i forhold til det som var utgangspunktet. Det er viktig at feilutbetalinger av stønader blir håndtert på en måte som er både økonomisk bærekraftig og sosialt rettferdig. Med dagens regelverk får mottakeren som skylder Nav penger som følge av feilutbetalinger, krav om å betale beløpet tilbake over en tidsperiode. I de tilfellene hvor det vurderes som at mottakeren burde ha vært klar over feilen og meldt fra på et tidligere tidspunkt, vil man få et samlet gebyr på 10 pst., som legges på toppen av kravet. Dersom et flatt gebyr på 10 pst. blir gjort om til en løpende rente som er harmonisert med det som løftes av forslagsstilleren, vil kostnaden bli høyere for mange mottakere. Denne formen for harmonisering vil også gjøre det vanskeligere for folk å håndtere gjeld som går over tid. Komiteens flertall mener derfor at det ikke bør gjennomføres en harmonisering, men vil på samme tid understreke at selve vurderingen av hvorvidt mottakeren burde ha visst om feilutbetalingen, må fattes med utgangspunkt i mottakerens forutsetninger. I en sårbar tilstand og livsfase kan det være vanskeligere å orientere seg om både vedtak og økonomi. Flertallet mener derfor det er viktig at den skjønnsmessige forståelsen av dette blir vektlagt på en rimelig måte i den totale vurderingen. Komiteens tilråding fremmes av komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Høyre, Senterpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti. Jeg regner med at mindretallet vil fremme mindretallsforslaget og argumentere for det. Med det regner jeg saken som belyst.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Først og fremst ønskjer eg å takke kollegiet i komiteen for eit veldig godt arbeid. Dette vedkjem på mange måtar dei som treng aller mest hjelp og støtte i samfunnet, folk som har falle utanfor sikkerheitsnettet vårt, folk som treng å bli tekne på alvor. Det som har vore ei viktig avgjerd og vurdering då vi skulle lande denne saka, er å sjå på kva konsekvensane er for dei menneska som er i Nav-systemet, viss ein innfører ei harmonisering av eit slag. Då er konklusjonen eigentleg ganske klar: Viss ein innfører ei harmonisering av rentesatsane på det nivået der ein gjer det slik at både Nav og brukarane betaler eit flatt gebyr på 10 pst, vil det i det tilfellet ikkje løne seg for brukarane – tvert imot: Det vil gjere at dei går i minus. Det same gjeld òg viss ein harmoniserer rentene på det andre beløpet, at det er ei løpande, mindre rente som går – både viss Nav skal betale ut det uteståande og viss brukarar skal betale inn det dei måtte skylde – og i det alternativet blir det mindre lagleg og meir krevjande for dei som treng det aller mest, og no skal eg fortelje kvifor. Det er nemleg slik at viss ein i dag endrar det frå denne 10-prosentgrensa til ei løpande 4-prosentgrense, vil dei menneska som skyldar Nav pengar og som brukar lengst tid på å betale ned det kravet, risikere å tape på forslaget frå Raudt. Den måten å drive politikk på vil ikkje vere god for dei som har det aller hardast frå før av. Nettopp difor ønskjer vi heller å fokusere på det vi meiner er viktig, og det er å sjå på den skjønsmessige vurderinga for dei menneska som får eit krav om tilbakebetaling. I dei tilfella der mange av oss, folk som har det bra med seg sjølve, ville ha klart å halde ei oversikt over økonomien og oppdage feil ved tilbakebetalinga, er det mange som er i ein sårbar situasjon der det er vanskelegare å klare å gjere nettopp det. Difor er vi tydelege på at den skjønsmessige vurderinga når eit krav skal betalast tilbake, i større grad enn i dag må ta omsyn til at folk har ein tøff periode i livet sitt. Det må også leggjast vekt på når det gjeld kravet om rente eller ikkje rente.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Representanten Vereide erkjenner at han moglegvis heldt eit under snittet godt innlegg i stad, så eg prøver på nytt. Det er rett og slett fordi eg mista fokuset litt på grunn av inn- og utmarsj på galleriet – men det skal eg ikkje hengje meg opp i. Det som eg ønskjer å vere tydeleg på, er det som er politikken Arbeidarpartiet og Senterpartiet, altså regjeringspartia våre, har for Nav-arbeidet som ligg framfor oss. Der er det nemleg klart at vårt største mål no er å byggje tillit i Nav-organisasjonen, ikkje berre internt i Nav, men òg til dei som treng hjelp i Nav-systemet. Den beskrivinga som Raudt har om at det berre er dei aller, aller svakaste som kjem til å trenge hjelp i Nav-systemet, synest eg er ein «mismatch» med verkelegheita. Sanninga er at vi alle kan måtte trenge hjelp frå sikkerheitsnettet vårt ein gong eller to i løpet av livet, uansett kvar vi måtte vere. Då er det viktig at systemet fungerer. Difor ønskjer vi å vere tydelege på forslaget til Raudt og samanlikninga om straumrekning og eit tilfelle der ein skuldar Nav pengar. Med ei harmonisering den vegen ville ein gjort livet veldig mykje vanskelegare og tøffare for dei som skuldar Nav pengar, viss ein hadde hatt ei løpande rente som følgde med heilt til ein hadde betalt ned, i staden for å ha det 10 pst.-gebyret som i dag gjeld for 22 pst. av dei som må betale tilbake. Det same gjeld òg viss ein hadde endra frå ei løpande rente på det Nav skuldar ein brukar, til ein fast prosent harmonisert til liks med det som kjem inn med pengar, for då er tilfellet at dei menneska som har venta aller lengst på å få utbetalt eit beløp frå Nav, dei ville tape på politikken til Raudt. Å ha ein heilskapleg innfallsvinkel til Nav-arbeidet og ikkje berre sjå på kvar ein kan få dei sterkaste retoriske poenga i avisar og på talarstolen, men òg kva politikk som tener dei som måtte trenge hjelp i Nav – anten ein kjem frå øvre, midtre eller nedre lag i samfunnet – den forma for politisk handverk er det som våre parti tek sikte på å gjere i tida som kjem. Vi har ein stor jobb framfor oss i Nav, og la det vere klart: Vi skal byggje tillit, både mellom dei tilsette og mellom alle dei som ein gong måtte trenge hjelp i Nav-systemet.
Anna Molberg (Høyre), 2022-05-10:
Ulik rente ved etterbetaling av ytelser fra Nav og tilbakebetaling til Nav har sine begrunnelser. Overfor privatpersoner tar staten naturlig nok en høyere risiko enn motsatt vei, og dette reflekteres da i rentesatsen for krav mot privatpersoner. Skulle vi justert denne renten, ville det være en risiko for at renten ble lavere enn hva andre kreditorer krever. Da blir det billigere å misligholde statens krav framfor annen gjeld, og det er en situasjon vi kanskje ikke burde etterstrebe. Høyre har samtidig forståelse for intensjonen i forslaget. Det kan oppleves urettferdig at staten skal ta en høyere rente enn hva privatpersoner har krav på når staten skylder penger. Nå er det riktignok et ansvarsgrunnlag som ligger til grunn for at en privatperson betaler dagens sats, og det er at personen har handlet forsettlig eller grovt uaktsomt. Jeg vil også, som flertallet i komiteen, vise til statsrådens svarbrev, der statsråden skriver at en endring i regelverket vil kunne bety at de samlede kravene om tilbakebetaling kan bli høyere enn i dag. Hvis vi skal gjøre noe med dette, må man i så fall utrede konsekvensene. På generelt grunnlag vil Høyre også mene at rente ikke er et egnet verktøy for å ivareta fordelingshensyn. Fordelingsmessige hensyn ivaretar vi best i debatter om størrelsen på selve ytelsene fra Nav.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-05-10:
Jeg vil takke Rødt for at temaet blir tatt opp. Det er situasjoner hvor folk skylder penger til Nav som følge av feilutbetalinger, og at en da får krav om tilbakebetaling over en tidsperiode. I de tilfellene hvor en burde oppdaget feilen og dermed meldt fra på et tidligere tidspunkt, vil mottaker kunne få et gebyr på 10 pst., som legges på toppen av det totale kravet. Jeg har lyst til å gi en kort kommentar til det punktet. Det er mange som er i en sårbar situasjon. Det er mange som er i en situasjon hvor en av ulike grunner ikke følger godt nok med på det som blir innbetalt på ens konto. Når det er en situasjon hvor det er Nav som har gjort en feil, er jeg veldig tilhenger av det en samlet komité sier – jeg vil si en samlet komité, jeg regner med at Rødt ikke er uenig i det som står på det punktet – at en her må ha en skjønnsmessig forståelse av hvordan en skal opptre. Jeg vil si det så sterkt at det etter min vurdering skal mye til for å kreve mer tilbake enn det som er feilutbetalt. Da skal unnlatelsen fra den som har mottatt for mye, være stor. Det er liten grunn til her å bruke den 10 pst.-en i annet enn særs spesielle tilfeller, når vi vet at det er Nav som har gjort feilen.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-05-10:
Jeg har forståelse for forslaget som er fremmet fra Rødts side. Så er det redegjort godt fra andre representanter om hvorfor komiteen ikke slutter seg til forslaget. Jeg ønsker likevel å understreke det som også flertallet i komiteen har sluttet seg til en merknad om, nemlig viktigheten av bruk av skjønn i de tilfellene som vi her snakker om. Jeg tror det er bred enighet om at det ikke er om rente den store fordelingsdebatten kan tas, det er ikke der virkemiddelet for å få ned de økonomiske forskjellene ligger. I de spørsmålene er det stor uenighet i denne salen, der et flertall ønsker en ny politisk kurs for en sterkere velferd og en sterkere trygghet for arbeidsfolk, og har samlet seg om i stor grad å reversere de usosiale kuttene fra forrige regjering. Men når det gjelder det med ikke bare å ha velferdsordninger som trygger oss, men også et system som ivaretar oss når vi trenger det, da er skjønn helt sentralt. Det er det både for at møtet med Nav skal være godt, at man skal vite at det er tillitsfullt og tillitsbasert, og at utgangspunktet for møtet med velferden er at spørsmålene våre skal bli besvart, behovene våre skal dekkes, og de ordningene som vi skal stille opp for hverandre med i fellesskap, skal treffe i hverdagen vår. Men det er også viktig med skjønn for at de som jobber i Nav, skal oppleve å ha faglig frihet til å bruke hodet i jobben og kunne være der for det mennesket som trenger hjelp, som har behov for bistand. Derfor vil jeg bare understreke viktigheten av å få gjennomført en tillitsreform i Nav, nettopp for å kunne kjenne det på alle nivåer i Nav. Det skal være mennesker man er der for å møte, ikke skjemaer man er der for å mate. Som tidligere ansatt i Nav har jeg savnet tillit, som jeg håper dagens ansatte i Nav snart kan kjenne på i mye større grad, som en sterk kontrast til ovenfra-og-ned-styring og mål- og resultatstyring.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-05-10:
Det er viktig med skjønnsmessig forståelse og å kunne utøve skjønn i det feil skal rettes opp eller misforståelser avklares. Det å bli møtt med skjønn er viktig for å kunne møtes med forståelse. I mitt innlegg etterlyste jeg også større grad av bruk av skjønn som et ledd i tillitsreformen regjeringen har varslet. Jeg vil gjerne høre statsrådens vurderinger rundt det. Er graden av skjønnsbruk tilstrekkelig? Hvis ikke, hvilke grep vil statsråden ta for å sikre nettopp det?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-05-10:
Jeg deler statsrådens vurdering av viktigheten av tillit til ansatte i Nav og også å forsterke den tilliten. Vi vet det har skjedd feil i behandlingen av folk. Vi har en tung trygdeskandale som henger over oss. Det på en god måte å kunne møte dem som har både vært ulovlig fengslet, betalt tilbake og uskyldig blitt gjort til kjeltringer, rett og slett, er veldig viktig. Det viser også hvor krevende grensen mellom forsettlighet og ikke kan være å vurdere. Hva tenker statsråden rundt det?