Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2007-04-16:
Det er ikke vanskelig å slutte seg til intensjonen, at ethvert individ skal kunne ha mulighet til å utvikle sine evner og sitt talent. Et ubenyttet talent er til skade både for den det gjelder, og for samfunnet. Det er derfor viktig at utdanningssystemet er i stand til å stimulere og veilede den enkelte til å strekke seg lengst mulig for å realisere sitt læringspotensial, uavhengig av den bakgrunnen den enkelte har. Fremskrittspartiet har merket seg at meldingen legger opp til å drøfte hva som hindrer gode læringsprosesser, og konsekvenser for deltakelse og læringsutbytte. Meldingen er etter vår vurdering ikke god nok til å følge opp dette og trekker i liten grad opp virkemidler for at skolen skal være et sted å lære og ikke bare et sted å være. Et hovedpoeng med meldingen er tidlig innsats for livslang læring. Det er viktig å understreke at tidlig innsats dreier seg om innsats på et tidlig tidspunkt i barns liv, altså tidlig inngripen når problemer oppstår eller avdekkes, enten det er i førskolealder, i løpet av grunnskoleopplæringen eller i voksen alder. De resultatene som finnene oppnår i PISA- og TIMMS-undersøkelsene, viser klart at tidlig innsats nytter. Det har vært et sentralt mål for en rekke utdanningsreformer å utjevne sosiale forskjeller. Til tross for en rekke tiltak har det ikke skjedd noen utvikling eller utjevning fra 1983 til 2004. Det er fortsatt slik at ulikhetene reproduseres. Årsaken er ifølge forskere at tiltakene er rettet mot skoleprestasjoner. Selv om karakterforskjellene utjevnes, vil en få vesentlig forskjell på andel som begynner på universitet. Elever med «høy bakgrunn» velger i langt større grad universitet enn de med «lav bakgrunn». De med «lav bakgrunn» går i større grad til høyskoler. Dette problemet med preferanseforskjeller tas i liten grad opp i meldingen. Det er kun ett tiltak som er rettet mot dette, nemlig i forhold til rådgivning. Fremskrittspartiet er meget fornøyd med at det legges opp til en styrking av kvalitet og kompetanse i rådgivningstjenesten for å redusere risikoen for feilvalg og frafall. Det er etter vår oppfatning viktig med skolerte rådgivere, og at næringslivet trekkes mer inn i forhold til karriereveiledning. Fremskrittspartiets tilnærming til problemstillingen om sosial utjevning vil være at alle individer skal ha samme mulighet, og vi vil motsette oss forsøk på å redusere avstanden mellom høyt utdannede og lavt utdannede ved å iverksette tiltak som begrenser den enkeltes mulighet til å utnytte sine evner eller sitt talent. Sentrale elementer i dette bildet er for oss også valgfrihet og valgmuligheter. Regjeringens angrep på friskolene blir for oss derfor et skritt i gal retning. Vi ser at de store forskjellene i norsk skole ikke går mellom skolene, men mellom klasserommene. Lærernes bruk av undervisningsverktøy er tilfeldig og lite målrettet. Det legges opp til høy elevaktivitet, og det er høy toleranse for elevinnspill i norsk skole, men dette er i liten grad forankret i læringsmål. Kun 20 pst. av lærerne gir uttrykk for at de har forstått læringsmålene. En slik metodefrihet nærmest uten mål og mening gir ikke grunnlag for en god skole. Det er større behov for kompetanse i forhold til læringstrykk. Det relasjonelle har i dag fått fortrinn framfor læringsutbytte. Gode undervisningsmetoder er knyttet til variasjon og bruk av undervisningsverktøyene. Vi ser at det er stor avstand mellom forskningsfront og pedagogisk front. Lærerutdanningen har lite fokus på dette, og her må det etter Fremskrittspartiets syn settes inn en innsats raskt, fordi det tar tid å få resultater av slike forandringer. Det er viktig at undervisning og læring kobles sammen, og forskning kan bidra til å forbedre dette, men enda viktigere blir det å implementere forståelsen for forskningsresultatene ut i skolene og til den enkelte lærer. Det synes derfor feilslått at Regjeringen legger opp til å legge dette ansvaret lokalt når det er et nasjonalt problem. Fremskrittspartiet vil også understreke viktigheten av at lærerne får en individuell etterutdanningsplan, og at denne følges opp. Dagens skole er etter vårt syn preget av at en har svekket de faglige kravene i skolen for å «få flere med», noe som har ført til at skolen ikke har blitt så tydelig. Vi ser store skjevheter i læringsutbyttet, og dette brer seg oppover i systemet. I økende grad legges det mindre vekt på lærernes faglige kompetanse. Språkutvikling i ungdomstiden er også viktig i forhold til videre utdanning. Vi har merket oss at det fra lærerhold hevdes at skolen i dag stiller lavere forventninger til elever som kommer fra hjem med svakere stilte foreldre. En slik misforstått «snillisme» går ut over eleven og bidrar til reprodusering av forskjeller. Her må det en holdningsendring og en bevisstgjøring til blant lærerstanden – også hos skoleeier. Jeg vil i denne sammenheng få vise til Fremskrittspartiets forslag om å bedre allmennlærerutdanningen ved at den legges inn i en ordinær gradsstruktur, med bachelorgrad og mastergrad. Videre viser jeg til vårt forslag om en forpliktende etterutdanningsplan for lærere som også har fokus på moderne ledelse og klasseledelse. Fremskrittspartiet er positive til at Regjeringen vil videreføre gratisprinsippet i høyere utdanning, selv om OECD og EU-kommisjonen har argumentert for innføring av studieavgifter i forhold til likhet i europeiske utdanningssystemer. Et utdanningsvalg er et valg foretatt i usikkerhet. Når ungdom fra høyere sosiale lag velger høyere utdanning, har de større ressurser til å kunne gjennomføre. Det er også viktig å få høyere utdanning for å «opprettholde sin klasseposisjon». Forsøk med å få personer med gode karakterer fra «høy bakgrunn» til å velge yrkesfag har vært lite vellykket. Vi har også merket oss at Lånekassen ikke fungerer utjevnende. Lån tas opp av dem med best økonomi. Tiltaket Regjeringen kommer med, er å innføre mulighet for å binde renten på utdanningslån i ti år. Det er for så vidt en grei valgmulighet, men det vil på ingen måte løse problemet. Fremskrittspartiet vil derfor vise til vårt forslag hvor vi sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre ber om at det legges fram en egen sak om studiefinansiering som sikrer alle, uavhengig av egen eller familiens økonomi, finansieringshjelp til høyere utdanning, og at summen av lån og stipend sikrer studenten kjøpekraft nok til å kunne studere på heltid. En av hovedintensjonene med meldingen er å peke på tiltak for å få mindre sosiale forskjeller. Samarbeid mellom skole og hjem vil etter Fremskrittspartiets syn være av vesentlig betydning for å motvirke reproduksjon av sosiale ulikheter. Det er derfor oppsiktsvekkende at dette aspektet kun omtales på en snau side i meldingen. Etter vår oppfatning er det særdeles viktig å få en forventningsavklaring mellom hjem og skole, og at skolevesenets kompetanse på denne samhandlingen bedres. Vi har merket oss at Regjeringen vil innføre foreldrekontrakter. Foreldreutvalget for grunnskolen gav under komitehøringen uttrykk for at de ikke var tilfreds med begrepet «kontrakt», da de mente at en kontrakt i denne sammenheng kan oppfattes som noe ensidig og ovenfra og ned. FUG foreslo at det isteden ble utarbeidet samarbeidsavtaler. Fremskrittspartiet deler det synet Foreldreutvalget for grunnskolen gav uttrykk for, og vi foreslår derfor at det utarbeides samarbeidsavtaler som kan klargjøre ansvarsdelingen mellom hjem og skole, samtidig som det klargjøres for foreldrene hvordan opplæringen legges opp, og hvilke arbeidsmetoder som benyttes. Etter Fremskrittspartiets oppfatning vil en samarbeidsavtale lettere kunne oppfattes som et framforhandlet produkt mellom to likeverdige parter enn en kontrakt. Fremskrittspartiet vil også understreke at det er viktig å trekke barnet, altså eleven, med i denne dialogen og utformingen av avtalen. Etter hvert som barnet utvikles og modnes, vil det være naturlig å legge økende vekt på barnets synspunkter. Når barnet er fylt 12 år, skal det etter Fremskrittspartiets oppfatning få lov til å si sin mening ved utarbeidelse av en slik samarbeidsavtale mellom skole og hjem. Fremskrittspartiet mener brukerne og deres foresatte må trekkes inn i drift og organisering av skolen i betydelig større grad. Vi ønsker etablert driftsstyrer på de enkelte skolene hvor de foresatte bør ha flertall. Vi vil også peke på muligheten som kommuner og fylkeskommuner har i dag til å iverksette en ordning med samarbeidsutvalg på den enkelte skole med utvidet myndighet. Slike tiltak kan gjennomføres innenfor eksisterende lovverk og gi foreldrene vesentlig større innflytelse enn tilfellet er i de fleste grunn- og videregående skoler i dag. Fremskrittspartiet har merket seg at det legges opp til å vurdere forenkling av saksbehandlingskravene for spesialundervisning. Vi forutsetter at en slik forenkling i saksbehandlingen ikke medfører frislipp i forhold til innvilgelse av spesialundervisning i den hensikt å utløse mer midler til den enkelte skole, og forutsetter at kravet til faglig forsvarlig vurdering ikke svekkes i forhold til den enkelte elev. Målet for spesialundervisningen skal være å få eleven tilbake i ordinært tilpasset skoleløp så snart som mulig. Regjeringen legger til grunn at en slik omorganisering kan frigjøre saksbehandlingsressurser som kan overføres til tidlig innsats for den enkelte elev. Etter vår oppfatning trenger ikke målet være å spare ressurser, men å forkorte saksbehandlingstiden vesentlig og forbedre klagebehandlingen, slik at en unngår situasjoner hvor hele skoleåret går med til klagebehandling og -håndtering. Når det gjelder minoritetsspråklige, mener vi målet må være at elevene så snart som mulig skal bli i stand til å følge den ordinære læreplanen i norsk. Vi vil gi vår tilslutning til at de aldersbaserte læreplanene erstattes med nivåbaserte læreplaner. En forutsetning for en vellykket integrering i det norske samfunn er at de som kommer til landet, tilegner seg tilfredsstillende kunnskaper i norsk språk og samfunnsforståelse. Dette er også viktige forutsetninger for å kunne lykkes i utdanning og arbeidsliv. Vi kan ikke støtte Regjeringens forslag om en egen lovformulering i forhold til minoritetsspråklige elevers rett til særskilt norskopplæring, og vi mener at behovet til den enkelte vil bli bedre ivaretatt gjennom tilpasset opplæring/spesialundervisning og nivåbaserte opplæringsplaner. Fremskrittspartiet mener opplæring i foreldrenes morsmål ikke skal være et offentlig ansvar, og vi har merket oss at morsmålsopplæringen i mindre grad fungerer som sekundære hjelpemidler i norskopplæringen, slik intensjonen var. Når minoritetselever får opplæring i norsk som andrespråk gjennom hele skoleløpet, selv om de kunne mestret opplæringen i den ordinære læreplanen i norsk, mener vi at skoleledelsen gjør seg skyldig i brudd på lovens intensjon og gjennom dette påfører elevene et problem med å mestre videre utdanning og arbeidsliv. Det er positivt at Regjeringen nå vil fjerne 1978-regelen i forhold til rett til videregående opplæring. Imidlertid ser vi det som lite ønskelig å erstatte dette med en 25-årsregel. Vi vil at alle som ønsker det, skal få mulighet til å fullføre videregående opplæring og tenker da bl.a. på voksne innen rusomsorgen som har et ønske om å få seg en utdanning og et arbeid. Vi vil understreke viktigheten av å kvalitetssikre den voksenopplæringen som mottar offentlig tilskudd, slik at læringsutbyttet måles og kan vurderes i forhold til ressursinnsatsen. Ellers er vi positive til at det offentlige tilbudet om grunnskoleopplæring og grunnleggende ferdigheter hos voksne styrkes. Med dette vil jeg få lov til å ta opp Fremskrittspartiets egne forslag samt de forslag hvor Fremskrittspartiet er medforslagsstiller.