Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-01:
Som en av forslagsstillerne fra Venstre synes jeg det er på sin plass at vi bruker noen minutter i løpet av fire år på å diskutere den immaterielle kulturarven. UNESCO-konvensjonen, som vi ratifiserte i 2007, forplikter oss jo til å sette inn noen tiltak. Noe er også gjort. Blant annet på den digitale siden ser vi at museene er i ferd med å utvikle både gode tilbud og gode vaner og også i større og større grad registrerer en del av den viktige arven vår. For meg som er fra et kulturfylke, Oppland, som tar vare på en del av disse tradisjonene – særlig bunadsmiljøet er stort i deler av Oppland – er dette også en viktig næring. Av dem som syr bunader, er det mange voksne kvinner som representerer småbedrifter. Mange av dem er selvstendig næringsdrivende. De er smålåtne, men flittige. I dag gir vi dem et håndslag, slik at vi kan hjelpe dem med å føre arven videre. Det er ikke enkelt å skulle drive sin egen virksomhet og i tillegg ansette en lærling, f.eks. Så det å gjøre det enklere og øke tilskuddene, som flertallspartiene har gjort gjennom de siste fire årene, er et særlig viktig håndslag. Så jeg er veldig glad for at komiteen enstemmig ber regjeringa om å styrke lærlingordningen ytterligere for de små og viktige håndverksfagene. Viktige verdier i denne kulturarven er også nøysomhet og en god del resirkulering og gjenbruk. Ved å ta vare på minsker man behovet for å produsere noe nytt. I debatten om globalisering og spørsmålet om pris – f.eks. på en bunad, som fort kan beløpe seg til mange titusener – ligger det også muligheter i denne globaliseringen, for f.eks. i mitt fylke, Oppland, er turismen en særlig viktig næring. Det er en av de største eksportnæringene, og de turistene som kommer til vårt distrikt, oppsøker særlig mange av de attraksjonene som har med nettopp denne kulturarven å gjøre. Derfor er den så viktig, og den gir oss også muligheter, så vi må diskutere begge sider av den globaliseringen. Derfor er også tilknytningen til reiselivet særlig viktig. Vi ser hvilket miljø Valdres Folkemuseum greier å skape ved å samle en del av de små håndverksfagene knyttet til både instrumenter, bunader og drakter. Dels kommer også mat mer og mer inn i dette – å ta vare på mattradisjoner og dyrke det håndverket. Oppi dette er også utdanning viktig. Hjerleid er en stiftelse i Oppland som driver videregående utdanning, bl.a. utdanner de innenfor næming – det høres nesten ut som et fremmedord. Disse små og sårbare håndverksfagene er særlig viktige, og at vi skaper miljøer for at disse håndverksfagene finner sammen og kan skape bærekraftige miljøer, er veldig viktig. De sliter både med å skaffe finansiering og på en måte med å overleve. De har ganske bra med søknadstilstrømming, men det er krevende å drive små privatskoler på dette nivået. Det ligger også muligheter i internasjonalt samarbeid innenfor Norden og innenfor EU gjennom f.eks. utvekslingsprogrammer. Skottland er et av de landene som jobber mye med dette. Ved å skape attraktive utdanningsprogrammer for ungdom og vise at dette er en internasjonal kulturarv, og faggruppene i disse landene – litt avhengig av hvilken kulturarv vi forvalter – har mye til felles, og koble dem sammen. Så det er en viktig debatt, som vi må fortsette, og vi må fortsette å sette inn tiltak.