trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-06-06:
Eg sluttar meg fullt ut til statsråden sine gode ord om eit så godt prosjekt, med både sterk lokal tilhøyrsle og ønske om dette. Men eg har eit spørsmål om det at me får mange prosjekt med brukarfinansiering. Eg synest brukarfinansiering er eit godt verkemiddel for denne typen prosjekt. Men det gjeld å sjå heilskapen i dei mange brukarfinansierte prosjekta me får. Vurderer statsråden behovet for å få ein heilskap i brukarfinansieringa – bl.a. til Stortinget, der me no ser på heilskapen i dette? For det er eit godt verkemiddel, som Stortinget og komiteen har valt å bruke ein betydeleg del. Det er eg glad for. Men det er behov for å få sett dette i ein heilskap, ikkje berre stykkevis, sånn som me bl.a. får det i Stortinget i løpet av dagen i dag.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-06-06:
Kristeleg Folkeparti sluttar seg til bygging av ny riksveg mellom Kongsvinger og Slomarka. Eg vil òg nytte høvet til å takke saksordføraren for ein god jobb. Dette er eit viktig vegprosjekt. Det betyr veldig mykje for Solør/Glåmdalsregionen, men det er òg ein viktig sambandsveg til Oslo og Akershus og òg som riksveg til Sverige. Det har vore ein debatt om me skal takke bilistane. Eg stemmer for at me takkar bilistane, fordi det er jo ein så stor lokal tilslutning til dette prosjektet. Her har det altså vore lokalpolitisk behandling i Kongsvinger kommune, i Grue kommune, i Sør-Odal kommune, i Nes kommune, i Ullensaker kommune og både i Hedmark fylkeskommune og Akershus fylkeskommune, og det viser jo nettopp den store lokale semja om dette prosjektet. Så tek representanten Sortevik opp kor dyrt det er. Ja, det er eit stort prosjekt. Det er eit prosjekt som kostar 1 700 mill. kr, og her er altså finansieringa 985 mill. kr frå bilistane og 715 mill. kr med statlege midlar. Men det er jo ikkje sånn at dei statlege kronene nødvendigvis er gratis, dei har jo òg ein alternativ kostnad. Eg legg merke til at representanten Sortevik i sine reknestykke ikkje tek med den alternative kostnaden. Til slutt vil eg òg kommentere saksordføraren sin kommentar om dette med samanhengande utbygging, for det er Kristeleg Folkeparti veldig oppteke av at me får på plass. Det er òg bakgrunnen for at me har gått inn på den merknaden. Eg høyrer i dag at det er gode intensjonar om at her skal det kome meir i neste Nasjonal transportplan. Det er eg glad for. Men eg opplever ikkje at det er nokon garanti som er god nok til at me får ein samanhengande utbygging. Sjølv med dette vedtaket som me får her i dag, vil det stå igjen 33 km utbygging. Kristeleg Folkeparti og Høgre er veldig opptekne av å få ei samanhengande utbygging. Derfor har me òg valt å gå inn på den fleirtalsmerknaden som tek opp dette.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-06-06:
Eg registrerer at samferdselsministeren er einig med statsministeren i at ni år er for lang planleggingstid. Samferdselsministeren er òg einig med Lars Aksnes i at det trengst lovendring, som han seier i dag. Da ventar eg òg at det sjølvsagt har kome ei sak til Stortinget om det. Mitt spørsmål går på samanhengande utbygging. Me høyrde saksordføraren på ein god måte gjere greie for at me treng å få til ei samanhengande utbygging. Statsråden avslutta sitt innlegg med at det er ein tydeleg intensjon at det skal kome i NTP for neste stortingsperiode. Men kan statsråden garantere for at det blir ei samanhengande utbygging? No har me sagt ja til denne etappen – vil det vere klart når vi er ferdige med denne etappen, sånn at me får ei samanhengande utbygging?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-06-06:
Eg vil bore litt vidare, knytt til problemstillinga om fylka er gode vegeigarar eller ikkje. Det er ikkje lagt fram for Stortinget tal som slår fast det eine eller det andre. Derfor overraskar dei signala som statsråden gir her, meg litt, for mi oppleving har vore at fylka har vist eit veldig stort engasjement og òg evne til innafor sine rammer til å prioritere nettopp samferdselsformål. Det gjeld òg Akershus fylke, som har vist ei betydeleg evne bl.a. til satsing på kollektiv, som har vore heilt nødvendig, og som òg gir auka kollektivdel i Akershus. Det synest eg er veldig bra. Så mitt enkle spørsmål til statsråden er: Synest statsråden at fylka har vore gode vegeigarar dette eit og eit halvt året dei har hatt moglegheit?
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
Sett med en sosialists øyne, ja med Høyres og Kristelig Folkepartis øyne for den saks skyld, er det blitt kultur at alle veier skal ha bilistfinansiering. Sett med Fremskrittspartiets øyne er dette ukultur. Også i denne saken, finansiering og utbedring av fv. 34 på strekningen Grime–Vesleelva, ber lokalpolitikerne om bompengefinansiering av veien. Det gjør de nok ikke fordi de ønsker det, men fordi de føler at de må. Det står i saken at det er stor lokalpolitisk enighet om finansieringsopplegget. Men det er ikke lokalpolitikerne som vedtar bompengefinansiering. Det er det flertallet i Stortinget som gjør. Man kan se i merknadene til de rød-grønne at de straks har hengt seg opp i at regningen skal sendes til bilistene, og dette tiljubler de. Jeg tror at lokalpolitikerne i sin fortvilelse over de dårlige veiene ikke ser annen råd enn bilistfinansiering, og når de så faller i den rød-grønne fellen og spør regjeringen om de kan få lov til å sende regningen til bilistene, gnir regjeringen seg i hendene og koser seg. Fremskrittspartiet støtter ikke bompengefinansiering av veiene våre, verken når det gjelder riksvei, fylkesvei eller kommunal vei. Det er et offentlig ansvar, og bilistene betaler allerede mer enn nok i bilrelaterte avgifter. Nå må snart regjeringen være seg sitt ansvar bevisst og betale veiene av offentlige midler. Vi er veldig glad for at veien skal bygges, men foreslår altså statlig finansiering. For hver gang det blir vedtatt bompengefinansiering av en vei eller en veistrekning, ser jeg for meg onkel Skrue som sitter på toppen av pengebingen og gnir seg i hendene for å slippe å betale det veiene koster, mens pengebingen vokser til uante høyder.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
Igjen får vi et prosjekt på bordet hvor de rød-grønne stortingspolitikerne skjuler seg bak at de lokale ber om å få bompengefinansiert veiene. Da er det tydelig veldig lett for de rød-grønne, pluss Kristelig Folkeparti og Høyre, å vedta bompengefinansiering. Man kan vel også begynne å kalle dem for bompengekameratene. Denne gang gjelder det rv. 2 Kongsvinger–Slomarka. Det ene fylket etter det andre kommer i dag med sin bønn om bompengefinansiering – dette fordi staten ikke er seg sitt ansvar bevisst. Bompengefinansiering gjelder ikke lenger bare det å skulle betale veien man skal kjøre på. Nei bompengene kan også betale for gang- og sykkelstier, rutebilstasjoner og andre trafikksikringstiltak. Bilistene har lenge vært en melkeku for å få på plass prosjekter som regjeringen ikke er villig til å betale for. Det har vært sosialistisk regime i Norge i nesten 50 av de siste 66 årene. Men gode veier for folk flest har det ikke vært noe av. Det vises jo tydelig når man er ute og kjører på veiene. Fremskrittspartiet vil aldri bli trett av å stå på bilistenes side – ja, på folk flests side – og vi sier nok en gang at det er det offentliges ansvar å finansiere veien. Jeg håper at de som er med på å vedta bompengefinansiering av det ene prosjektet etter det andre – hele tre bompengefinansieringspakker i dag – ikke får sove så godt om natten, at de ligger og tenker på hvilke ekstra utgifter de har påført andre.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
I Aust-Agderpakka er det også lagt inn gang- og sykkelstier. Den rød-grønne regjeringen fraskriver seg et soleklart ansvar, da de her også legger inn myke pakker. Gang- og sykkelsti på fv. 402 er jo ikke engang langs E18. Jeg lurer på om ikke statsråden synes det er urimelig å fraskrive seg ansvaret for myke pakker og ikke finansiere trafikksikkerheten for folk flest, men overføre dette ansvaret til bilistene som kjører på E18, og som vel aldri vil komme til å bruke denne gang- og sykkelstien de her skal betale for?
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
Jeg vil gjerne få opplyse Kristelig Folkeparti og Kjell Ingolf Ropstad om at Fremskrittspartiet vil ha firefelts vei fra Oslo til Stavanger. Konsekvensene av Fremskrittspartiets politikk er at veiene blir bygd med statlige midler. Konsekvensene av Kristelig Folkeparti og de andre partienes politikk er at regjeringen sender regningen til bilistene. Det som skjer, er at det vedtaket som blir gjort her på Stortinget, er det som angir hvilken finansieringsmetode som blir brukt. Det var helt nytt for meg at Fremskrittspartiets medlemmer i kommuner i Aust- og Vest-Agder har stemt for at bommen skal deles. Jeg ble ganske interessert i å få rede på hvilke kommuner det er. Så har jeg en ting til statsråden, hvis jeg får lov: Statsråden sa tidligere i dag at dette er en pakke. Når det snakkes om pakker, får jeg helt andre assosiasjoner. En pakke er noe man får, ikke noe man skal betale for.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
Alle som kjører på norske veier, nærmest uansett hvor man kjører, merker og bemerker at veikvaliteten er særdeles dårlig. Det hjelper ikke at de rød-grønne skylder på forrige regjering, når Norge har vært sosialistisk styrt i nesten 50 av de siste 66 årene. Da virker det tafatt og banalt å skylde på andre, noe dagens regjering gjør omtrent daglig. Vedlikehold av veier er viktig, noe som Arbeiderpartiet har slurvet med i årevis. Derfor er vi nødt til å se i øynene – enten vi vil eller ikke – at nå må noe gjøres. Det må ekstraordinære tiltak til for å få bukt med noe av forfallet på veiene. Når staten overfører 27 000 km veier til fylkene, må det også følge nok penger med, slik at fylkene kan gjøre en bedre jobb enn det staten har gjort. Ellers minner det mistenkelig om dem som tror at regningene forsvinner når man kaster dem. Det blir for lite penger bevilget dersom staten overfører like mye midler til fylkene som det de selv brukte på veiene. Da blir resultatet slik som nå. Vi har jo sett hvordan forfallet florerer når man bruker så lite penger, og fylkene kan ikke trylle mer enn det staten kan. 4 mrd. kr til strakstiltak burde være en smal sak når staten har tjent 23 mrd. kr mer i oljeinntekter enn budsjettert, og det bare hittil i år. For Aust-Agder ville det etter vår modell bli 96 mill. kr ekstra til veivedlikehold og 32 mill. kr til vedlikehold av broer og tunneler. For Vest-Agder, som også ligger mitt hjerte nært, vil det utgjøre 126 mill. kr til veivedlikehold og 42 mill. kr til broer og tunneler. Begge fylkene vil ha god bruk for pengene, og innbyggerne ville ha fått bedre og tryggere veier.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
Jeg tror vel at uavhengig av innfallsvinkel når det gjelder nullvisjonen, er det slik at alle vi som jobber i komiteen, har et ønske om at det i framtiden skal bli minst mulig skader når det gjelder samferdsel i Norge. Når man velger å bygge en smalere vei i stedet for en bredere vei, vil det bli dårligere kurvatur, dårligere framkommelighet og dårligere flyt i trafikken. Da må jeg spørre statsråden: Hører dette sammen med troen på en nullvisjon?
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2011-06-06:
Det kunne være fristende å sette i gang både en bompengedebatt og en OPS-debatt, men jeg skal la det ligge i denne saken. Men jeg må bare si til Fremskrittspartiet: Jeg sa i mitt innlegg at dette har vært en debatt om trasévalg, bl.a. av hensyn til jordvernet, og det er en viktig debatt. Det er viktig at vi har med det elementet også når vi bygger infrastruktur i Norge, men som Gunnar Gundersen var inne på i sitt innlegg, ville det altså tatt sju til åtte meter til – og det er også et element i denne saken. Jeg er enig med Høyre som også sier at 16,5 meter er en god løsning, og som kanskje kan være en løsning for mange andre veiprosjekter også. Jeg kjører denne veien i hvert fall ca. én gang i uken, og jeg er veldig fornøyd med veibredden. Jeg kjenner mange som kjører denne veien. Jeg kjenner mange pendlere som kjører denne veien, og jeg har ennå ikke hørt noen klage på den type vei og veibredden på denne veien. Jeg vil heller si det sånn at de faktisk er ganske fornøyd. Så til dette med kontinuerlig utbygging. Jeg er glad for å høre i debatten i dag at det er flere som er opptatt av at vi får en kontinuerlig utbygging, og at den merknaden fra flertallet kanskje ikke var så alvorlig ment allikevel – for å si det på den måten. Det jeg også har lyst til å si i denne saken, er at her begynner vi faktisk ikke på scratch. Hvis man leser proposisjonen, vil man jo se at mye av planarbeidet faktisk allerede er gjort. Så når man snakker om ni, ti til tolv år her – akkurat i denne saken i hvert fall – håper jeg at dette kan gå mye fortere enn som så, fordi mye av arbeidet allerede er gjort. Så helt til slutt: Jeg gleder meg over at prosjektet nå kan settes i gang. Det er en viktig sak for regionen, for Kongsvinger, for hele Hedmark og for Oslo-distriktet.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2011-06-06:
Fremskrittspartiet snakker her om at vi har en regjering som svekker konkurransekraften og konkurranseevnen i Norge, og de forsøker å forklare oss at de ikke driver overbudspolitikk. Altså her snakker vi om 4 mrd. kr. Vi har tre veiprosjekter som vi har snakket om tidligere i dag, som Fremskrittspartiet også har mer penger til enn alle de andre. Jeg har ikke regnet på det, men vi snakker om noen hundretalls millioner her også. Og i tillegg til dette la meg tilføye: Alle bommene skal fjernes, de skal redusere bensin- og dieselavgiften, nybilavgiften skal fjernes; bare her er det snakk om i underkant av 60 mrd. kr. I tillegg har vi dette halvåret – hvis vi ikke tar helt feil – hørt mye om at Fremskrittspartiet har mer penger til det meste. Det er alt fra sykehus til brannskoler. Norge må føre en ansvarlig økonomisk politikk som ikke undergraver norske industriarbeidsplasser og ikke øker presset på renten. Når man vil pøse på med mer oljepenger til investeringer i Norge, vil det styrke kronen. Når kronekursen stiger, betyr det at vi kan kjøpe varer i utlandet billigere, men det betyr også at norske varer blir dyrere å selge i utlandet. For den delen av næringslivet som konkurrerer med utlandet, er høy rente og sterk krone derfor en ulempe. Vi taper i kampen mot utenlandske bedrifter. Resultatet er at de konkurranseutsatte bedriftene må si opp folk, og arbeidsledigheten går opp. Det er først og fremst alvorlig for dem det gjelder, men også for økonomien totalt sett. Samtidig vil renten gå opp og ramme vanlige folk med hus- og billån, som vil få økte månedlige utgifter. Vi trenger ansvarlighet og forutsigbarhet i norsk økonomi. Godskesen har i dag snakket om alt det ille sosialistene gjør for landet. Jeg tror nok at norsk næringsliv og norske arbeidstakere skal være glade for at det er den regjeringen vi har i dag, som styrer landet, og ikke Fremskrittspartiet. Og når det gjelder konkurransekraft og hva vi gjør for næringslivet, bare minner jeg om at det siden 2005 er skapt 250 000 nye arbeidsplasser i dette landet, to tredjedeler av dem er i privat sektor.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2011-06-06:
Som debatten her understreker, har det vært en lang og kronglete vei, bokstavlig talt, for rv. 2 fram til dagens vedtak. Det er mange som har æren for at byggingen av rv. 2 fra Kongsvinger til Slomarka nå realiseres. Én som må nevnes, er ordfører Henning Myrvang i Sør-Odal kommune, som har jobbet for veien i 25 år. Jeg vil også spesielt trekke fram Eirin Faldet og saksordfører Tone Merete Sønsterud som har vært viktige pådrivere for saken. Dagens veistandard er dårlig, og veien er svært ulykkesbelastet. Derfor vil bygging av ny, smal firefelts vei være viktig for å bedre trafikksikkerheten og framkommeligheten langs strekningen. Utbyggingen av rv. 2 er viktig i et regionalpolitisk perspektiv, men den er også viktig i et nasjonalt perspektiv. Innlandet har store utfordringer i forhold til næringsutvikling og sviktende befolkningsvekst, og en bedre trasé langs rv. 2 kan bidra til å avlaste trykket på hovedstadsregionen. Rv. 2 er også en viktig europeisk transportåre, noe som ikke minst understrekes av at FN er positiv til at veien nå skal omklassifiseres til europavei. Grenseovergangen ved Morokulien er nest mest trafikkert i Norge, etter Svinesund. Jeg vil slutte meg til representanten Gunnar Gundersen om at dette er en gledens dag. Nok en gang beviser den rød-grønne regjeringen at vi leverer på infrastruktur. Vi er i ferd med å gjennomføre et historisk samferdselsløft som innebærer at veistrekninger over hele landet, kjempet fram av lokalbefolkningen gjennom mange år, nå realiseres. Kampen for utbyggingen av rv. 2 har vart i nesten tre tiår, og regjeringen og ikke minst samferdselsministeren fortjener honnør for dagens vedtak.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-06-06:
Dette kunne vært en svært god dag for mange som enten bor langs rv. 2 eller bruker den for å transportere seg og sine, og for næringslivet langs veien – ikke minst for den delen av næringslivet som bruker rv. 2 for å transportere varer fram og tilbake. Debatten om rv. 2 og dens utbygging har tatt altfor lang tid – hele 27 år. Forskjellige traseer har vært diskutert fram og tilbake, med rettssaker og mye sagt som med fordel kunne vært unngått. Mange har levd lenge i uvisshet om hvordan deres hverdag vil bli. Veien og dens møter har hatt besøk av statsminister, statsråder, stortingsrepresentanter, fylkes- og kommunepolitikere og ikke minst av svært mange andre som har hatt en mening om veien. Det er blitt flagget, og det er blitt delt ut blomster – kanskje Norges største blomsterbukett ble gitt bort i håp om at nyveien snart skulle bli en virkelighet. Svært mange har sagt ja til ny vei og har høstet både ros og ris for dette. Veien har også vært oppe som sak i Stortinget flere ganger, og undertegnede har vært én av flere som har stilt spørsmål i spørretimen – ja, flere ganger har jeg gjort dette, og selvfølgelig i de debatter hvor dette har vært mulig. Og nå blir det utbygging av rv. 2 Kongsvinger, dvs. Kurusand, til Slomarka i Hedmark – en strekning på ca. 16,5 km, men det gjenstår mange kilometer før veien er fullt ferdig. Det som er synd, er at man ikke har fått gjort dette tidligere. Det hadde blitt vesentlig billigere, og man burde også hatt en sammenhengende utbedring av hele strekningen når man først satte i gang. Og: Mange ulykker kunne sannsynligvis ha vært unngått. Derfor er vi i den situasjonen at prosjektet er blitt vesentlig dyrere, og næringslivet m.fl. har tapt mye penger. Dagens og framtidens regning for dette må bilistene ta. Det bestemmer det rød-grønne flertallet her i dag, sammen med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti. Det er totalt feil at bilistene må betale for denne veiutbyggingen. Bilistene betaler mer enn nok allerede i dag, og en ytterligere belastning er totalt feil. Særlig er dette en stor belastning for næringslivet som sliter i dag. Det er en altfor lettvint løsning å la andre, dvs. bilistene, betale for noe de allerede gjør med godt monn. Det gjør vi i form av mange avgifter ellers. Fremskrittspartiet mener derfor: Nei til bompenger, ja til statlig finansiering, og også ja til en fullverdig europavei med en bredde på 22 meter. Det å gå fra 16,5 meter til 22 meter for å spare dyrket mark – slik som statsråden sa i stad – framfor økt framkommelighet og ikke minst økt sikkerhet, må være totalt feil. Kun Senterpartiet kan tenke slike tanker.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2011-06-06:
Som vi har hørt, er det en lang ferd som nå er kronet med vedtak. Det viser kanskje litt av de utfordringene som man står overfor når man skal planlegge nye veistrekninger. Det er mange hensyn som skal vektes opp mot hverandre – det er ingen kvikk fiks for å få alt på plass. Det har vært diskusjon om trasé, det har vært hensyn til jordvern og hensyn til en rekke andre som skal si sitt. Men endelig står man klar og gjør vedtak i dag i et viktig veiprosjekt som er viktig for Solør- og Glåmdalsregionen, men som også er viktig for Norge og Sverige i den forbindelseslinjen som vi her snakker om. Neste fase Slomarka–Nybakk kommer når tilstrekkelige avklaringer er gjort på plansiden, som da er det som gjenstår. Og bompengekamerat eller ikke, som representanten Godskesen uttrykte det, lever jeg veldig godt med, så lenge vi får bygd vei, og det gjør vi i stor stil. Jeg registrerer også at Fremskrittspartiet har levd godt med å være bompengekamerat i fire år tidligere og i enkelte kommuner, som ser at det er en god løsning for å få gjort de tiltakene som skal til. Senterpartiet gleder seg over hvert prosjekt som finner sin løsning, og som blir gjennomført. Det gagner landet og næringslivet rundt om. Så vil jeg slutte med å gratulere med dagen til Hedmark, til Solør- og Glåmdalsregionen og til oss alle sammen, og ikke minst også fordi vi har fått en ny europavei som jeg vet er en etterlengtet status hos mange rundt om.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2011-06-06:
Vedlikehold av infrastruktur er veldig viktig, det deler jeg forslagsstillernes syn på. Jeg tror at et stort og bredt flertall i Stortinget er opptatt av og ser behovet for å vedlikeholde og for å investere, for å sikre at vi får økt framkommelighet, og for at trafikksikkerheten skal øke. Jeg er veldig glad for at regjeringen i budsjettet for 2011 har bevilget midler som gjør at de stopper forfallet på veinettet i Norge. En vedlikeholdsbevilgning på 1,55 mrd. kr i 2011 er en økning på 60 pst. Det er en vesentlig økning. 3 600 km vei får nytt dekke i løpet av dette året. Det kommer til å bety veldig mye. Det er viktig at etterslepet tas igjen. Derfor må vi også legge tungt til rette for å satse på vedlikehold i kommende budsjett, slik at man får tatt igjen det som er forsømt i massevis av år. Fylkeskommunene bygger vei som aldri før. De vedlikeholder og bygger ny i stor stil. Kritikken mot at de skulle overta ansvaret, har stilnet. Det er veldig lite negativt å høre om den nye veieieren. Tvert imot har de tatt ansvaret på en veldig god måte. Når det gjelder det konkrete forslaget fra Fremskrittspartiet, viser jeg til det brevet som kom fra Samferdselsdepartementet, der man peker på at det ikke vil være mulig i inneværende år å ta i bruk en slik bevilgning når vi er kommet så langt ut i året. Men i tillegg til det som representanten Kjernli pekte på, vet man jo at det også skal lyses ut på anbud, og at det er en omfattende prosess knyttet til det. Det vil også ta tid. Det vil ta måneder før det er klart, og da er vi nesten ved årsskiftet. Da vil det ikke få stor effekt for dette året. I tillegg er det vist til at innenfor de eksisterende asfaltkontraktene er det ikke mulig å øke mer enn inntil 15 pst. på riks- og fylkesvegnettet. Så det ligger i bunnen av det som jeg oppfatter som positivt ment fra forslagsstillernes side i denne saken. Når det er sagt, skal Statens vegvesen utrede behovet for drift og vedlikehold nærmere fram til forslag om rullering av Nasjonal transportplan 2014–2023, eller det vedtaket som vi skal gjøre i 2013. I dette arbeidet inngår også å utrede hva som trengs for å ta igjen forfallet i veiinfrastrukturen. Da får vi en helhetlig oversikt som gjør at man sterkt kan satse på vedlikehold også i neste NTP. Det er vi nødt til å gjøre hvis vi skal ha den framdriften på utbygging og vedlikehold over hele landet som er nødvendig både for trafikksikkerhet, framkommelighet og for økt verdiskaping.
Svein Harberg (Høyre), 2011-06-06:
Jeg la merke til statsrådens svar til Ingebjørg Godskesen når det gjaldt disse ekstraveiene som er lagt inn, der statsråden mente at når det gjaldt Storemyr–Birkeland, tok regjeringen virkelig et ansvar her, i og med at dette var med i pakken. I spørretimen spurte jeg statsråden om ikke regjeringen burde ta grep og ta gang- og sykkelvei langs Storemyr–Birkeland inn i europaveimidlene, nettopp fordi det var blitt så stor økning i trafikken der, og det var farlig for syklister og gående. Den gangen fikk jeg til svar at dette hadde ikke noe med europaveien å gjøre, derfor var det ikke aktuelt å legge inn de midlene. Nå er det altså aktuelt, fordi bilistene betaler. Hva er det som gjør at dette plutselig er blitt relevant i forhold til europaveien?
Svein Harberg (Høyre), 2011-06-06:
I dag har jeg opplevd det man av og til opplever, at man må legge ned manus og begynne på nytt, og det etter å ha hørt innleggene her. For det første er det nok riktig å påpeke, som flere har gjort, at det har vært et samlet politisk miljø på Sørlandet som har gått inn for nye europaveier gjennom Sørlandet, både fra Kristiansand og vestover til Rogaland, og ikke minst fra Kristiansand til Oslo. Derfor har vi kjempet for E18. Vi er takknemlig for at vi har fått Grimstad–Kristiansand, som er et flott prosjekt. Nå kjemper vi for Arendal–Tvedestrand. Merk at det er Arendal–Tvedestrand vi snakker om. Jeg har hørt mest om Lillesand, men det er Arendal–Tvedestrand som nå skal ha ny veistrekning, og det er planleggingen av den som skal finansieres. Vi er glad for at denne veistrekningen var nevnt i NTP for 2010–2019. Her er det mange ulykker og mye kø og trafikk. I går kveld, da jeg startet sent fra Grimstad og trodde jeg skulle være i Oslo rundt midnatt, kom jeg til Oslo klokken halv to, på grunn av at vi sto i kø ved midnatt på de strekningene der vi har europavei. Det som er så underlig i denne saken, er at det hele startet da man oppdaget at det ikke var planleggingsmidler, og at det heller ikke kom planleggingsmidler med da statsråden sist delte ut ekstra planleggingsmidler. Jeg ble litt sjokkert. Flere kommuner og fylkeskommuner foreslo å forskuttere pengene, men det endte opp med en sak i fylkestinget i Aust-Agder som utviklet seg underlig. Da behovet var 50 mill. kr til planlegging av en veistrekning, dukket det opp en omkamp om plassering av bom. Så hev en på en del gang- og sykkelstier for å sukre pillen for dem som måtte smake kostnadene ved denne bommen. Jammen fikk det et ørlite flertall – det er det som er realiteten – i fylkestinget. Det var et solid mindretall som sa at å opprette ny bom, er uaktuelt. Også kommuner og fylkestinget i nabofylket har gitt klar beskjed om at dette ikke er måten å gjøre det på. Så når statsråden og saksordføreren viser til det solide flertallet, er det altså ikke solid. Så sier statsråden at omkamp er helt ok når det gjelder plassering av bommer. Altså: Etter at den nye veien har kommet, folk har forholdt seg til hvor bommene er og bussruter er lagt om, skal man plutselig endre bomstrukturen. Det er helt ok, sier statsråden. Nei, det er ikke ok, mener våre politikere i Aust-Agder, og heldigvis våre politikere her på Stortinget. Det er vist til rettferdigheten i at når man svinger ut fra Lillesand, skal det være det samme om man kjører østover eller vestover. Igjen: Dette gjelder veien mellom Arendal og Tvedestrand. Ja, enten man kjører østover eller vestover, må man betale 30 kr – det er rettferdigheten.
Svein Harberg (Høyre), 2011-06-06:
Jeg skal ikke være med og dra denne debatten ut. Som vi kan registrere, er Aust-Agder-benken fulltallig i salen i debatten, og det er fordi dette er en sak som engasjerer stort. Det er geografiske forskjeller, avhengig av hvor en bor. Men jeg synes det blir underlig en del av det som sies, at de som har betalt i øst, og de som har betalt i vest – ja, det er jo gjennomgangstrafikk, og det er mange som kjører halve veien, og mange som kjører hele veien, så det er ikke slik at de som bor i øst, bare har betalt i bommen i øst. Nei, alle som er fra hele Aust-Agder, eller Vest-Agder, og kjører til Oslo, eller Rogaland for den saks skyld, betaler i bommen i øst. Så regnestykket til de Ruiter blir litt for enkelt. Jeg registrerte også to ting. Han snakket om mine velgere i Grimstad. Nå er jeg så heldig at jeg vet at jeg har velgere andre steder enn i Grimstad, faktisk i hele Aust-Agder, og jeg er her på vegne av alle dem. Han sa at de i Grimstad måtte ta regningen. Grimstad er vel antakelig den kommunen som kommer upåvirket ut av det i forhold til pendlermønster når det gjelder lokalbefolkningen. De betaler det samme uansett, så det er ikke det som ligger bak. Nei, det er en helhetlig tanke i forhold til det vi snakker om i denne pakken. Forutsigbarheten for innbyggerne når de etablerer seg, når de velger arbeidsplass, når de velger bosted, når de velger om de skal bruke kollektivtrafikk eller bil, er en viktig bit. Så er det andre som har snakket om nytteverdien og kostnaden ved å gjøre de endringene som er foreslått her, men det er altså en totalpakke. Så må jeg til representanten Gorm Kjernli si at det ofte er lurt å ha hele sammenhengen når en siterer noen. Ja, Arne Thomassen kom med et hjertesukk og sa at det antakelig er en god måte å gjøre det på. Men han sa også at nå må vi få utredet alternativene, slik at vi vet hva vi skal gå for. Det er jo en veldig viktig fortsettelse på setningen; det forandrer hele innholdet når en trekker det ut av en sammenheng. Det har vært sagt hele tiden. Jeg vil bare presisere at Høyre både lokalt, regionalt og her i Stortinget går for en utvidelse av pakken. Det som er stridsspørsmålet, er om en skal bruke penger på å investere i en ny bom på et annet sted enn der denne strekningen nå skal planlegges – det planlegges midler til strekningen Arendal–Tvedestrand. Det synes vi er urimelig og en dårlig investering, spesielt siden vi ligger godt an og godt foran skjema på den innkrevingen som allerede er, og som fungerer godt.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2011-06-06:
Dagens Aftenposten-oppslag har vært et tema i debatter vi har hatt tidligere. Det er ikke helt det samme som det vi behandler nå, men et eksempel som utbyggingssjefen trekker fram der, som kan være med på å forsinke prosesser, er lokale forhold. I denne saken er det litt aktuelt: Hva skjer om det er lokal uenighet? Det er det mye av uenigheten her går på, og det trekkes bl.a. fram som et eksempel på hvorfor man går imot proposisjonen som er lagt fram i dag. Jeg har forståelse for at noen ikke liker bompenger. Jeg har også forståelse for at noen ikke ønsker bompenger hos seg. Men slik Arbeiderpartiet ser det, er det en fornuftig og rettferdig deling vi nå foretar. Takstene halveres i dagens snitt, og det kommer et nytt snitt der det ikke har vært tidligere, med takst som er lik den nye taksten i det gamle snittet. Gjennom den nye bommen, altså hvor det ikke har vært bompenger, kjører trafikantene på en helt ny firefelts vei. Veien kom først, og så må en nå etterpå betale bompenger – dette er en del av en pakke. Representanten de Ruiter har allerede gjort rede for flere av de ulike aspektene og for helheten i denne saken. La meg minne om at det er gjort vedtak i Aust-Agder fylkesting som ligger til grunn for denne proposisjonen, og de partiene som her er imot denne saken og det som proposisjonen legger opp til, har stemt for i flere kommuner – inklusiv Fremskrittspartiet. Jeg ønsker å sitere Lillesands ordfører – og gruppeleder på fylkestinget – fra Høyre, som nå kjemper med nebb og klør mot det han sa i fylkesutvalget i Aust-Agder i juni 2010, gjengitt i Agderposten 1. juni i år: «Dette blir en vanskelig sak å selge til de i Lillesand som skal til Kristiansand sentrum, og som må passere to bommer. Men dette er nok det beste alternativet.» Det hadde han helt rett i. Høyre og Kristelig Folkeparti er opptatt av lokal forankring. Det er viktig. Lokal enighet er de også opptatt av. Lokal enighet, eller mangel på sådan, er begrunnelsen for å gå imot saken og opprettholde dagens innkrevingssystem. Når vi ser på alle de kommunene som anbefaler den løsningen som ligger i proposisjonen, faller det argumentet på steingrunn. Å fortsette dagens ordning er det ikke lokal enighet om! Da handler det om å velge. Arbeiderpartiet velger å følge flertallets vedtak i fylkestinget i Aust-Agder og et flertall av kommunene i Aust-Agder, og – som sagt – den løsningen som Lillesands ordfører i fjor mente var det beste alternativet.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2011-06-06:
Det er ingen tvil om at det er viktig for både framkommeligheten og sikkerheten på norske veier at vi sørger for å ta vare på og vedlikeholde de veiene vi har. Det er et tverrpolitisk ønske om det. Derfor har Arbeiderpartiet og regjeringen som mål å ta igjen vedlikeholdsetterslepet på norske veier. Det er en formidabel oppgave når vi vet hvordan det etterslepet har fått utvikle seg over år. Ikke noe land kommer noen gang dit at alle veier er i tipp topp stand til enhver tid – i Utopia kanskje, men der lever de færreste av oss. Men det er ingen tvil om at vi har en jobb å gjøre for å bedre veistandarden i Norge. Med vedlikeholdsbudsjettet for 2011 stopper vi forfallet på norske veier. Nå starter jobben med å ta igjen etterslepet. Når vedlikeholdsbudsjettet øker med 60 pst. fra 2010 til 2011, er det ingen tvil om at man tar dette på alvor. Jeg er fortsatt noe mer usikker på hvor alvorlig jeg skal ta representantforslaget fra Fremskrittspartiet, som altså vil ha en ekstrabevilgning som er nesten tre ganger større enn det vi bruker på vedlikehold i 2011. Hvordan kan de tro at det er mulig å få brukt 4 mrd. kr ekstra på sju måneder? Det er en gåte. Men det er litt artig av Fremskrittspartiet sier at de åpner for at de pengene også kan overføres, når vi vet hvilken kritikk som har kommet tidligere når penger har blitt overført fra et år til et annet. Vi vet at innenfor eksisterende kontrakter har Statens vegvesen anledning til å øke kontraktene med inntil 15 pst. av kontraktsummen. Det utgjør til sammen 270 mill. kr for riks- og fylkesveinettet. Nye anbud er mulig, men ikke i størrelsesorden 4 mrd. kr ut dette året. Det er artig å foreslå milliarder til populære tiltak. Særlig fornuftig er det nok ikke for et parti som sier at det ønsker makt. Da fylkeskommunene overtok ansvaret for de nye fylkesveiene i 2010, ble rammene styrket med 1 mrd. kr utover de pengene staten hadde brukt på de samme veiene, som fylkene også fikk. Denne rammen er videreført i 2011. Altså er det mer penger til de veiene nå enn tidligere, hvis fylkene bruker pengene på samferdsel. Erfaringene viser at fylkene stort sett gjør det, og noen mer til. Fylkene tar ansvar, og det er bra. Et fylke som ikke tar det ansvaret, men som satte noen pengene på bok, er mitt eget fylke Akershus, styrt av Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Dersom Fremskrittspartiet er bekymret for fylkene som veieiere, bør de gå på sine egne og ikke på Arbeiderpartiet. Vi ga fylkene mer penger til vei. De blå-blå velger å ikke bruke dem. Det er dårlig nytt for innbyggerne i Akershus, som får dårligere veier med høyre- og fremskrittspartipolitikk. Det vil være en viktig oppgave framover å styrke vedlikeholdet av veiene. Den oppgaven vil Arbeiderpartiet og regjeringen ta. Men vi vet, i likhet med Høyre og Kristelig Folkeparti, at vi ikke kan gå for det overbudsforslaget Fremskrittspartiet fremmer. Det lar seg ikke gjennomføre. Derfor går regjeringspartiene imot forslaget.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
På vegne av stortingsrepresentantene Solveig Horne, Øyvind Korsberg og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om en omstrukturering av Norsk kulturråd.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-12-08:
På vegne av stortingsrepresentantene Ivar Kristiansen, Elisabeth Aspaker og meg selv vil jeg framsette et forslag om økt tilgang til fersk fisk for norsk landindustri og forbrukere.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-12-08:
Tidlig i november kunne vi lese en pressemelding fra KLIFF, der man gikk ut og varslet at oppdrettsnæringen var en ansamling av miljøsinker, manglet kompetanse på miljø og ikke hadde prosedyrer som var gode nok til å ivareta de biotopene vi har. Lykkeligvis kom det samtidig ut en forskningsrapport finansiert av Fiskeridepartementet og Miljøverndepartementet der man kunne skyte ned disse utspillene, som viste at næringen hadde kompetansen, og som også viste at de varslede fotavtrykkene ikke hadde realitet i virkeligheten. Mitt spørsmål til statsråden er: Er departementets forskningsbudsjett robust nok til at man i framtiden kan skyte ned mer eller mindre useriøse utspill fra fagetater underlagt Miljøverndepartementet?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
President! La meg først få lov til å si at jeg er glad for at det virker å være en veldig bred oppslutning om det nye systemet for pensjon. Så har vi diskusjon om forholdet til Grunnloven. Der oppfattet jeg i de møter vi har hatt som forberedelse, i debatten her og i innstillingen som foreligger, at ambisjonen har vært: så tidlig som mulig, gitt at vi ikke bryter loven. Det er det som er konklusjonen, og jeg tror ikke vi skal ta den diskusjonen videre. Jeg ba om ordet for å kommentere innlegget til representanten Chaudhry, for når han sier at det vil være en økning i ytelsene til representantene ved å innlemme den laveste dietten, så er det feil. Faktum er at de som har den laveste dietten i dag, altså de som bor mindre enn 40 km fra Oslo, får økonomisk sett den samme ytelsen som før. De som reiser lenger, altså de som er ukependlere, vil – i hvert fall veldig mange – få mindre enn før fordi de nå får bare for de døgn som de faktisk er i Oslo. Tidligere har man måttet betale skatt av den ytelsen når man ikke har kunnet dokumentere at man er i Oslo, nå får man bare for den ytelsen der man faktisk er i Oslo. Enkelt sagt når det gjelder dietten: Noen får det de fikk før, og noen får mindre enn det de fikk før. Da er det et drøyt stykke å påstå at dette er en påplussing. Jeg synes ikke det tjener debatten. På samme måte vil jeg si at når vi nå av praktiske hensyn og for enkelhets skyld bruker det samme kjørereglementet som regjeringen gjør, betyr ikke det at det er en stimulans til å bruke bilen mer. Det er en misforståelse. Det har stått og vil fremdeles stå at reise til og fra hjemmet skal skje på billigste reisemåte. Det blir ikke forandret av dette vedtaket.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
La meg få lov til å starte der forrige taler avsluttet og takke for et godt samarbeid i presidentskapet og et godt engasjement blant dem som har sitt virke her i Stortinget, i denne salen. Det har ført til at vi har kommet fram til en rimelig enstemmig konklusjon. I hovedsak slutter jeg meg til det som stortingspresidenten har sagt i denne saken, men jeg har behov for å knytte noen kommentarer til de særmerknadene vi har i sak nr. 1. Det er ikke tvil om at regjeringen har brukt svært lang tid på denne saken. Årsaken til det er vel at dette er vanskelige juridiske spørsmål som trenger gode avklaringer. Men det gjør at når vi får saken fra regjeringen i november, har vi svært kort tid til vi skal behandle den i denne salen. Vi får ikke den nødvendige tiden vi trenger for bl.a. å kunne innhente andre juridiske betraktninger rundt disse spørsmålene. Det gjør at det har vært nødvendig for oss å få inn noen merknader i så måte. Vi viser til at loven foreslås satt i kraft 1. januar 2012. Da forutsetter vi at det ikke er i strid med Grunnloven og gjeldende lovverk. Vi vil også peke på at ved ikrafttredelse 1. oktober 2013 – altså ved starten av en ny stortingsperiode – ville en nok helt klart ha gått klar av det. Det er altså spørsmål vi ikke har fått nødvendig tid til å gå inn på. Så er det også sånn at det har vært skrevet og sagt veldig mye om dette mange steder, ikke minst i media. Jeg har bare lyst til å vise til Dagens Næringsliv fredag 21. oktober, der Høyres Per-Kristian Foss uttaler seg. Avisen skriver: «Høyres Per-Kristian Foss mener saken nå må løses ved at den nye pensjonsordningen for stortingsrepresentanter og statsråder får virkningsdato fra 1. januar 2011.» Da er det interessant å registrere at også Høyre nå støtter forslaget om 1. januar 2012. Jeg forventer jo – og ser med glede fram til – at Høyre skal redegjøre for hvorfor man i løpet av den siste måneden har endret standpunkt. Jeg regner med at Høyre tar ordet i denne debatten og redegjør for det. Til slutt: Alle er vel enige om at det er behov for å gjøre endringer i pensjonsordningen. Ved å gjøre endringer i pensjonsordningen gjør man også endringer i den samlede godtgjørelsen til stortingsrepresentanter, en godtgjørelse som består av ordinær godtgjørelse og pensjon. Man endrer altså ganske betydelig ett element, uten at man gjør noe med det andre. Hadde det vært gjort andre steder i samfunnet, tror jeg det hadde vakt betydelig debatt og ikke blitt godtatt. Men dette med godtgjørelse er jo et spørsmål Stortinget kan komme tilbake til ved en senere anledning i og med at Stortinget også fastsetter sine egne godtgjørelser.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Eg teikna meg på grunn av representanten Høybråten sitt innlegg. Det var ein ting han sa, som eg meiner er feil. Eg òg synest at regjeringa har brukt vel lang tid på behandlinga av denne saka, men om dei skulle ha brukt kortare tid, så ville grunnproblemet likevel ha vore der, for grunnproblemet oppstod ved Stortinget si behandling i 2009. For nye representantar – som f.eks. meg, som var ny her på Stortinget frå 2009 – gjorde ein ei endring, vedteken 19. juni 2009, i stortingspensjonsloven § 12 andre ledd, som gjorde at lovvedtaket var gjort. Men for dei som hadde opptening frå før, sende ein saka vidare til regjeringa for å sjå nøyare på korleis dette skulle gjennomførast. Sjølv om det hadde teke kortare tid, hadde ein likevel vore i den situasjonen at ein hadde ein mellomperiode, og viss ein skulle følgje nøyaktig det som Lovavdelinga seier, måtte ein innført det på eit seinare tidspunkt. Det kunne ha vorte noko kortare, men problemet ville ha vore der. Så Stortinget gjorde då – i all hast, det er forståeleg – noko som har ført til litt problem, og så har regjeringa brukt litt lang tid. Men i mi verd er det slik at når det vert gjort feil, så er ikkje dei til for å gjere nye feil i neste runde, eller for å forklare nye feil, men ein må gjere det rett igjen, gjere det som openbert er riktig å gjere. Når det gjeld denne saka, vil eg igjen vektleggje det representanten Høybråten sa på slutten av sitt innlegg: Stortinget er ikkje kva som helst slags arbeidsplass. Stortingsrepresentantar er ikkje kven som helst tilsette. Vi er den lovgivande og grunnlovgivande forsamlinga i Noreg. Når vi heilt openbert og eintydig – og eg har ikkje høyrt nokon antyde noko anna eingong – kjenner til kva som er intensjonen i eit vedtak, vi skriv det i innstillinga, ja til og med ein som no er i presidentskapet, går opp og seier det heilt eksplisitt frå Stortingets talarstol, vi kommuniserer det ut – er kjende med forståinga av det vi sjølve seier, må vi leggje til grunn at Stortinget er samfunnsleiar som tek ansvar, gjennomfører og ikkje skaffar oss sjølve nokre år til med den pensjonsordninga, at vi ikkje kjem i den situasjonen at vi får eit par år med ulik pensjonsopptening. Derfor meiner eg det einaste riktige er å gjere det vi skulle gjere, nemleg å vedta den nye pensjonsordninga innført frå byrjinga av den stortingsperioden.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-08:
Senterpartiet er tilfreds med at vi nå får på plass et nytt lovverk med utfyllende bestemmelser om pensjonsordningen for stortingsrepresentanter. Jeg er glad for at det er et nesten samstemt presidentskap som står bak de forslagene som fremmes, og at det er en fullstendig revisjon av den tidligere ordningen som nå er foretatt, også når det gjelder etterlønn og diettgodtgjørelse. Den nye pensjonsordningen er basert på de samme prinsipper som ny alderspensjon i folketrygden. Det er bra – og helt nødvendig. De endringene som nå gjøres, fører til at de samlede godtgjørelsene for stortingsrepresentanter går ned. Det er positivt og nødvendig at omleggingen er basert på Grunnlovens bestemmelser om at ny lovgivning ikke skal ha tilbakevirkende kraft. Jeg mener det vil være bred forståelse for at overgangen blir slik at de som har tjent opp rettigheter som stortingsrepresentanter før den nye loven trer i kraft, beholder disse. Så er det selvsagt beklagelig at revisjonsarbeidet har tatt lang tid. Jeg mener dette er saklig begrunnet i behovet for grundige utredninger. Så til slutt noen ord om Stortingets administrering av den gamle ordningen. Det ble på et tidlig stadium erkjent at det er nødvendig at også denne pensjonsordningen best kan administreres av en profesjonell pensjonsforvalter. Jeg er tilfreds med at det ble Statens Pensjonskasse. Jeg har full tillit til at vi nå kan stole på at det utformes klare regler, og at det gis eksakt og pålitelig informasjon til alle medlemmer av ordningen.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
La meg først takke presidentskapet, ledelsen i presidentskapet og de parlamentariske lederne. De har gjort en fantastisk jobb, stått sammen og ryddet opp i de mange uklare, uoversiktlige og – som presidenten sa – «urimelig gode» ordningene for stortingsrepresentantene over tid. Det var på tide. Et uklart reglement er alltid gjenstand for misbruk. Vi har nå kommet med et bedre, oversiktlig reglement som vil bidra til at stortingsrepresentantene forstår det bedre og bruker det riktig. Det er imidlertid tre ting vi i presidentskapet har vært uenige om. Det ene er når den nye pensjonsordningen skal tre i kraft. Der har min kollega og SVs parlamentariske leder redegjort grundig. Det er to andre ting som jeg vil bruke litt tid på. Det ene er den gjeldende diettordningen. Det er helt riktig at presidentskapet nå foreslår at den skal avskaffes. Nå skal stortingsrepresentantene på lik linje med alle andre i dette landet søke om å få diettpenger når de er på tjenestereise eller er i tjeneste. Det SV er uenig i, er at de samme diettpengene legges inn i godtgjørelsen. Vi mener at det blir urimelig å legge disse pengene inn i godtgjørelsen. Det blir dekket og er en reell økning i lønnen. Det var ikke meningen. Dette mener vi at vi bør tenke igjennom en gang til før vi stemmer over det. Jeg vil invitere Stortinget til å reflektere over det før man stemmer over det i kveld. Det andre er kjøregodtgjørelsen. Det foreslås nå fra presidentskapets flertall å heve satsen for kjøregodtgjørelse mellom hjemmet og Stortinget, fra 1,50 kr til 3,65 kr per km. Vi mener at Stortinget som landets øverste politiske organ har et ansvar når det gjelder miljø. Vi stortingsrepresentanter er ikke annerledes enn alle andre mennesker, så min påstand vil være at når vi øker godtgjørelsen, så vil man bli stimulert til å bruke den muligheten når man har den. Vi mener derfor at denne økningen i godtgjørelsessatsen vil kunne stimulere til at flere kjører mer til og fra Stortinget. Det var ikke meningen. Det bør Stortinget tenke igjennom – på samme måte som den gangen vi foreslo at parkeringen i stortingsgarasjen bør avgiftsbelegges, på lik linje med det som gjelder for alle andre ansatte i dette landet. Har du mulighet til å parkere gratis, så gjør du det, så bruker du det, du kjører til og fra Stortinget. Jeg mener at Stortinget har et politisk overordnet ansvar for miljøbevisstgjøring i landet. Jeg vil ta opp forslaget fra presidentskapets mindretall og anbefale Stortinget å stemme for det forslaget.