Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Politiet har vært under lupen i lang tid. Etaten har vært utsatt for mye kritikk og har selv ønsket endring i lang tid. Fokuset har til tider vært ensidig negativt. Så i dag, når vi behandler ny politireform, må jeg si takk til alle de politimenn og -kvinner som gjør en heroisk innsats. Som regel får vi høre om de gangene det går galt, og ikke de tusenvis av episodene der det går godt. Der det går godt, er det ofte takket være et politi som har høy tillit i befolkningen, og som er der når folk trenger det. Når vi nå skal vedta ny politireform og foreta de store endringene, har det vært avgjørende å ta tak i det som har gått galt. Uten å tørre å gjøre det kan vi ikke få til endringer som vil bedre norsk politi. Politiet har vært gjenstand for mange analyser og rapporter som har avdekket flere forbedringspunkter. 22. juli-kommisjonens rapport var en grundig gjennomgang av tilstanden i norsk politi og har vært – og vil fremdeles være – en viktig rettesnor for å sikre at politiet er satt i stand til å utføre sitt oppdrag. Politiet har selv satt i verk mange tiltak for å rette opp i flere forhold. Det er bra. Men vi som politikere må også ta vårt ansvar. Jeg er derfor veldig glad for at regjeringspartiene og Venstre ønsket å gå i forhandlinger med resten av Stortinget – og at de var villig til å strekke seg, sånn at vi fikk til et bredt forlik sammen med Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti. Det er viktig for å sikre reformen legitimitet og forutsigbarhet, ikke bare for politiet, men også for innbyggerne i landet vårt. Jeg vil spesielt takke saksordføreren for en god jobb. I arbeidet med ny politireform, som jo har vart i godt over et år for vår del, har Kristelig Folkeparti hele tida vært opptatt av å sikre et politi som er til stede der folk bor – ikke fordi vi tror tryggheten ligger i et kontor og skilt på veggen, men fordi vi mener det er avgjørende å ha politi til stede for å styrke forebyggingen og dermed bekjempelsen av kriminalitet. I arbeidet med å skape framtidas politi har vi vært opptatt av å sette politiet i stand til å etterforske bedre og oppklare mer kriminalitet – et politi som kan håndtere de store terroranslagene, men også et politi som kan håndtere de anslagene av terror i hvert enkeltmenneskes liv, dersom man opplever et drap, en voldtekt eller et innbrudd i huset sitt, og et politi der både vi som politikere og politiet tar lærdom av det Gjørv-kommisjonens rapport påpekte gikk galt. De sa bl.a.: «Tragedien 22/7 avdekker behov for mange slags endringer: i planverk og regler, i disponering av kompetanse og ressurser, i organisasjonskultur, prioriteringer og fokus, ja, til og med i samfunnets holdninger. Noen av disse endringene vil kunne vedtas av en myndighet. Det er de enkleste endringene å få til, hvis bare den politiske viljen er til stede. Andre og mer grunnleggende endringer – i holdninger, lederskap og kultur – må utvikles over tid.» Det er disse endringene, og ikke minst forutsetningene for at disse endringene kan skje, som vi i dag skal vedta. Samtidig vet vi at reformarbeid er utrolig krevende, og det kan ta lang tid før vi ser resultatene. Politiet står foran en krevende oppgave, og vi må også erkjenne at selv om vi i dag vedtar det vi mener er et godt verktøy for at politiet skal lykkes, er det ikke gitt at vi får det ønskede resultat. Men jeg har tiltro til at politiet gjør sitt beste, og vi som politikere må gjøre vår del for at de skal lykkes best mulig. Det må også gjenspeiles i budsjettene og i økt antall polititjenestemenn og -kvinner. Endring av struktur får mye oppmerksomhet – og det er viktige endringer vi gjør der – men skal vi lykkes med å sette politiet i bedre stand, er det innholdet vi må måles på: at flere får hjelp når de trenger det, at færre unge mennesker blir kriminelle, at flere saker oppklares, at terror bekjempes, og at beredskapen styrkes. Men som Gjørv-kommisjonen pekte på, kan ikke alt vedtas politisk. Vi kan legge til rette for at kulturen kan endres, men vi kan ikke vedta med et kulepunkt at kultur, holdninger og ledelse skal bedres – det er nødt til å skje i et samspill. Jeg er glad for at vi i dag vedtar en politireform som har tatt denne kritikken på alvor, at vi vedtar spesifikke krav til ledelseskompetanse på alle nivå i politiet, at det innføres mentorordning for ledere i politiet, at det skal etableres en nordisk mastergrad i politiledelse – for å nevne noe. Dette er viktige og gode tiltak. Skal vi bygge et godt samfunn, er det helt avgjørende at vi lærer av våre feil – det gjelder også politiet. Derfor er det avgjørende at evalueringen underveis bidrar til læring. Kristelig Folkeparti har gjennom forhandlingene fått satt et tydelig stempel på reformen. Blant annet er jeg glad for at vi har fått gjennomslag for tilstedeværende politi i alle landets kommuner.Alle kommuner skal nå ha en politikontakt som skal være til stede én eller flere dager i uka. Lokalkunnskap og personkunnskap er viktige forutsetninger for det forebyggende arbeidet, og da må politiet være til stede lokalt, og ikke sentralt. Samtidig må også kriminalitetsforebygging være forankret på ledelsesnivå, og Kristelig Folkeparti er fornøyd med at det nå skal være en fagleder eller visepolitimester i hvert politidistrikt som er dedikert til å jobbe med forebygging. Jeg vil presisere at dersom vi skal sikre at forebygging blir en sentral del av politiets strategiske tenkning, må denne lederen få jobbe med forebygging på heltid. Lokal forankring ved eventuelle endringer av tjenestestrukturen er avgjørende for å sikre en god prosess. Berørte kommuner skal bidra aktivt i dette arbeidet, og deres stemme skal veie tungt om man skal legge ned et kontor. Lokal medbestemmelse er viktig når framtidas politi skal utformes – på den måten sikrer vi et politi nær folket. Sammen har vi utarbeidet viktige kriterier for utformingen av denne strukturen. Ikke minst skal vi endelig få krav til politiets responstid. Politiet skal være til stede og drive den viktige forebyggingen, men innbyggerne må også være trygge på at politiet er raskt på stedet dersom noe skjer. Dette vil gi trygghet. For å sikre et trygt og godt samfunn er det ikke bare tjenestestedene som må spres. Det er viktig at de spesialiserte kompetansemiljøene ikke bare sentraliseres rundt politimesteren. Vi er derfor enige om at fagmiljøene skal spres i politidistriktene. Det er viktig fordi det sikrer kvalitet i hele landet, bidrar til å spre arbeidsplasser og dermed også sikrer rekruttering til politiet fra hele landet. Kriminalitetsbildet har endret seg de siste årene. Det foregår mindre kriminalitet, men kriminaliteten har blitt mer alvorlig og organisert. Da er det helt avgjørende at politiet settes i stand til å etterforske og oppklare denne typen kriminalitet. Vi må sikre incentivordninger for å rekruttere dyktige politifolk og andre med spisskompetanse som er nødvendig for å etterforske og bekjempe dagens kriminalitetsbilde. Det kan være dataingeniører, sosionomer, økonomer osv. Det er veldig positivt at vi nå får på plass en nasjonal handlingsplan for å styrke etterforskningsarbeidet. Det er avgjørende at politiet er ute i felten og avdekker kriminalitet, men vi er også avhengig av at politiet etterforsker og oppklarer kriminaliteten. Da må det et større løft til. Kristelig Folkeparti er spesielt glad for at det er tverrpolitisk vilje bak å løfte kompetansen og også antallet etterforskere som jobber med vold i nære relasjoner, menneskehandel og seksuelle overgrep. Dette er ekstremt alvorlige saker, og det er kriminalitet som rammer ekstremt hardt, og som derfor må prioriteres. Vi har dessverre flere eksempler, også den siste tida, på at ting i politiets arbeid har gått galt der det ikke burde gått galt. Derfor sier jeg igjen: Vi må lære av de feil som gjøres – ikke for å finne syndebukker, men for å sikre at det ikke skjer igjen. Politireformen vi vedtar i dag, bygger på Politirolleutvalgets ti grunnprinsipper. Jeg er glad for at det er enighet om at grunnprinsippene skal stå fast, slik at vi får et politi som skal avspeile samfunnets idealer, ha et sivilt preg, være et enhetspoliti, og at det skal være desentralisert. Vi sikrer dermed at politimannen skal være en generalist, og at politiet skal virke i samspill med publikum og være integrert i lokalsamfunnet. Vi sikrer bred rekruttering og at politiet skal legge hovedvekten av sitt arbeid på forebyggende virksomhet. Ikke minst sikrer vi at politiet skal være underlagt effektiv kontroll fra samfunnets side. Det er avgjørende i en rettsstat. Politirolleutvalget pekte på at grunnprinsippene bidrar til å sikre små enheter, nært samarbeid med publikum og integrasjon i lokalsamfunnet, og ikke minst at forebygging skal være hovedmålet til politiet. Med dette grunnlaget og de endringene vi gjør i dag, sikrer vi et politi for framtida.