trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2014-05-06:
Jeg takker for en god og nyttig debatt. Også i denne debatten har det vært forsøk på å skape en konflikt mellom offentlige og private på dette området, for å prøve å dra opp noen politiske skillelinjer. Jeg vil bare minne om at Aktivitetsdosetten, som representanten Knutsen trakk fram, er utviklet på Øyane sykehjem, som er et privat drevet sykehjem i Stavanger. Det er en kvinnelig gründer som står bak. Hun har utviklet et produkt som nå selges kommersielt til mange andre sykehjem i landet, nemlig Aktivitetsdosetten. Dette viser på en veldig god måte etter min oppfatning at det er et kunstig skille. Fra regjeringens side er vi mer opptatt av at alle gode krefter tas i bruk på dette området. Blant de gode krefter Arbeiderpartiet viser til, er det en kvinnelig gründer som har utviklet et produkt som nå selges til andre sykehjem. Det er positivt. Det som ikke har vært så mye framme i debatten, er nettopp det som er en hovedutvikling, nemlig at veldig mange eldre bor hjemme, er aktive og friske. Det betyr at mange eldre er en del av kulturtilbudet – driver de frivillige organisasjonene – og er avgjørende som publikum i det helt vanlige kulturtilbudet som tilbys, f.eks. konserter og kino. Man ser at mange kulturinstitusjoner legger til rette for aktiviteter på dagtid som er spesielt tilpasset pensjonister, som dermed har muligheten til å oppleve kultur til tider man ikke ellers får annet publikum. Det er en viktig del av dette. Regjeringen jobber selvfølgelig med oppfølgingen av stortingsmeldingen om morgensdagens omsorg. Men vi mener at de tiltakene som var der, ikke er tilstrekkelige. Vi jobber også med oppfølgingen av regjeringsplattformen på dette området – utviklingen av et nasjonalt system for kvalitet og aktivitet, en sterkere satsing på utbygging av heldøgns pleie- og omsorgsplasser i sektoren og ikke minst et kompetanseløft – et kompetanseløft som innebærer at man har behov for å gi mer ressurser til utdanning, samtidig som vi ønsker å stille strengere krav til kommunene når det gjelder kompetanse. Frivillige er helt avgjørende. Det er også en viktig del av dette. Det er sentralt i Morgendagens omsorg. Det er et område som vi følger opp, for det å mobilisere frivillige i denne sektoren er helt avgjørende, skal vi klare dette i årene framover. Jeg oppfatter at i all hovedsak er dette et område der det er tverrpolitisk enighet om at vi er nødt til å jobbe mer for å få mer innhold, aktivitet og kultur i norsk eldreomsorg.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2014-05-06:
La meg først få takke representanten Knutsen for å reise en viktig debatt. Vi må ta på alvor hvordan vi legger til rette for gode, innholdsrike og meningsfylte opplevelser for den delen av den eldre befolkningen som ikke har mulighet til å delta på de vanlige kulturarenaene. Når et slikt spørsmål reises, må man ha både pasient og pårørende i sentrum, noe den nye regjeringen også er veldig opptatt av i alt sitt arbeid på helsefeltet. Som statsråden sa i sitt svar: Regjeringen vil skape pasientens helsetjeneste. Derfor har regjeringen også som mål å skaffe seg mer informasjon om hvordan brukere og pårørende faktisk opplever kvaliteten i pleie- og omsorgstjenesten. Mange eldre deltar aktivt og med stor glede i enkle aktiviteter som legges til rette for dem. Jeg har selv en far på 68 år som har demens og bor på bo- og dagsenter. Han finner glede i rolige gåturer, alene eller med ledsager, han deltar i quiz og vil gjerne ut på biltur, og han har mange som besøker seg. Han er heldig, tross alt. Men mange eldre – både med og uten demens – opplever å bli isolert, har kanskje liten eller ingen familie og får lite besøk. Det er nettopp da det er viktig at man i et fellesskap mellom pårørende, offentlig helsetjeneste, private tilbydere og frivillige organisasjoner kan legge til rette for tilbud om aktivisering. Det kan være gjennom lesekvelder, musikk, dans, sport, spill, kunst, kino, teater, radio og tv. For demente kan bøker og musikk gjøre sterkere inntrykk og gi større glede enn før de ble syke. Kanskje kan både menigheter, frivillighetssentraler og frivillige organisasjoner gi tilbud til eldre som trenger aktivisering, men som ikke kan delta på de vanlige kulturarenaene. For ikke å slippe demenssaken med en gang: Dette er en ny folkesykdom. Flere enn 70 000 nordmenn er rammet, og fram mot 2050 forventes det en dobling av antallet som får stilt denne diagnosen. Det gjør at vi må sikre nødvendig utbygging av hjemmetjenester og sykehjem, og at vi trolig også må få på plass en solid økning i antallet omsorgspersonell til eldreomsorgen. For å sikre den nødvendige utbygging er det prisverdig at den nye regjeringen nå gjør det lovlig for kommunene å føre ventelister, slik at vi får definert det eksakte behovet for hva man trenger av både hjemmetjenester, omsorgsboliger og sykehjemsplasser. Til sistnevnte har regjeringen også økt tilskuddet til kommunene, slik at det blir økt fart på byggingen av slike plasser, som vi vet at vi vil trenge flere av i årene som kommer. Verdighet i eldreomsorgen har alltid vært viktig for Fremskrittspartiet. Det er det fortsatt, og derfor er vi opptatt av å finne gode løsninger på det interpellanten etterspør.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2014-05-06:
Takk til interpellanten for en fin invitasjon til en debatt her om disse viktige temaene. Det vi snakker om, er jo kvalitet i omsorg, og under debatten i dag har vi fått høre om mange eksempler på mye godt som gjøres ute i kommunene, både når det gjelder aktivitet, musikk og ulike tilbud for våre pasienter. Vi må huske at institusjonene våre er hjemmet til langtidspasientene. Det er deres bolig. Disse pasientene er ikke en ensartet gruppe. De er like ulike som oss. De har like ulike preferanser som vi har med hensyn til musikk, mat, aktivitet og hva de mener er viktig for trivsel i sin hverdag. Det har også vært sagt mye om frivillig innsats, og det er viktig, men det å skape kvalitet i omsorgen handler veldig mye om systematisk arbeid. Det handler om god sykepleie, og det handler om kompetanse. Jeg oppfattet at representanten Otterstad fra Arbeiderpartiet i sitt innlegg kanskje var mer opptatt av eierform enn om institusjonene faktisk har eierskap til å skape god kvalitet, ha en verdighet i omsorgen og jobbe med kompetanse. Jeg tror det er en helt feil vei å gå å lage et skille mellom de ulike institusjonene, avhengig av om de er kommunalt eid eller om de er private. For Høyre er det viktig å ta alle krefter i bruk, men for Høyre er det også viktig å bygge kompetanse. Derfor er vi glad for at vår regjering løftet dette allerede i sitt første budsjett i fjor høst og la inn 50 mill. kr til et kompetanseløft i omsorgen. Jeg tok sykepleierutdanning for ikke så veldig mange år siden og skrev hovedoppgave om bruk av musikk i behandlingen av demenspasienter med utagerende atferd. Det jeg syntes var interessant, var å se at det på det tidspunkt var litt lite norsk forskning. Vi har selvfølgelig Myskja, som har vært nevnt tidligere, og vi har flere andre forskningsoppgaver som er i gang, men det må mer forskning til på dette feltet, for det er svært viktig hvis vi skal skape en god og verdig omsorg for det økende antall pasienter med demens som vi har på våre sykehjem. Jeg vil bare oppfordre videre til at vi sammen jobber godt for en økt forskningsinnsats på dette området i primærhelsetjenesten og for økt kompetanse.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Når jeg sier at leveringsforpliktelsene ligger fast, er det sånn at formålet med forskriften er at det skal komme råstoff på land som skal være med å skape lønnsomme arbeidsplasser. Utfordringene til industrien er mangesidige. Det ene er at man har et høyt kostnadsnivå. Det andre er at man må få tak i råstoff av en sånn kvalitet at man er konkurransedyktig overfor andre produsenter med andre produkter. Det tredje er å få et samspill mellom flåte og industri, sånn at man kan ha et markedsrettet fangstmønster – at man kan få råstoff på land til de tidene markedet vil ha det. Det er jo sånn med markedene og menneskene ute i Europa, som er vårt viktigste marked, at de gjerne vil spise fisk 365 dager i året. Det har vi ikke lyktes med å levere når vi snakker om torsk, det har vi lyktes med å levere når vi snakker om laks. Så leveringsforpliktelsene står fast. Da skal de brukes sånn at man skaper lønnsom og markedsrettet produksjon i hvitfiskindustrien.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Landsmøtevedtakene til Fremskrittspartiet må jeg nok be Fremskrittspartiet svare for. Det er nå sånn at vi er i et regjeringssamarbeid og har etablert en plattform. Der har vi sagt at vi skal vurdere struktur også for båter under 11 meter. Struktur handler om å fornye flåten og skape moderne arbeidsplasser – skape en flåte som kan levere et råstoff som skaffer oss lønnsomme arbeidsplasser. Strukturordningen er det norske stortings svar på det som tidligere het kondemneringsordningen, der staten gikk inn og brukte offentlige midler på å fornye en flåte. Man kjøpte ut gamle fartøyer og ga fiskerne mulighet til å bygge nye. Det var man på 2000-tallet ikke villig til å være med på lenger. Strukturordningen nå er sånn at flåten selv, ved å flytte flere rettigheter over på én båt, tar kostnadene med å fornye flåten. Det er det som er ute på høring fra regjeringen, og det er de vurderingene som skal gjøres. Så får regjeringen komme fram til et resultat etter hvert. Men de to partiene regjerer på en regjeringsplattform.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Her må jeg få lov til å være så direkte at jeg sier at representanten er jo klar over at det ikke er de kvotene som har leveringsforpliktelser som ville ha ryddet opp i dette problemet. Vi fremmet i forrige periode et forslag om å flytte starten på kvoteåret til 1. september, for på den måten å gi flåte og industri bedre muligheter til i samspill å fordele fangsten utover året – gjøre dette mer markedsrettet. I forrige periode var ikke SV veldig «keen» på å gjøre noe med det. Nå registrerer jeg at man uttaler seg om at man vil gjerne ha et mer markedsrettet fangstmønster. En sånn justering ville faktisk være til hjelp også for industrien i Båtsfjord, da man da kunne strekke fangstperioden mer. Det er ganske åpenbart at når vi fisker 450 000 tonn torsk, bør vi klare å holde sysselsettingen i gang mer enn fire måneder i året. Vi bør også klare å drive fangst i deler av året der råstoffet blir så godt betalt at fiskerne får opptil 4 kr ekstra per kilo, på grunn av at markedet er villig til å betale når vi ikke oversvømmer det med fisk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Det hevdes – både i merknadene og i innlegget fra representanten Heggø – at Stoltenberg-regjeringen innskjerpet leveringsforpliktelsene. Det mener jeg er feil. Det Helga Pedersen valgte å gjøre som statsråd, var at hun innførte noe som het bearbeidingsplikt. Men hun gjorde ikke noe med leveringsforpliktelsene. Jeg må be representanten redegjøre for om hun mener det er forskjell på leveringsplikt og bearbeidingsplikt, og hvordan man får den innførte bearbeidingsplikten til å være en innskjerpelse av leveringsforpliktelsene.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Det var ikke veldig avklarende. Bearbeidingsplikten er det industrien som har, mens leveringsforpliktelsene ligger hos trålerne. Jeg mener det er en helt klar forskjell. Det er også et annet spørsmål som har dukket opp her. De forskjellige trålkonsesjonenes forpliktelser er nedfelt i konsesjonsvedtakene forvaltet av regjeringen, mens det i tillegg er inngått en rekke avtaler mellom industri, rederi og kommunene. Man kan også lese forslagene fra de rød-grønne som at det skal være en del av vedtakene. Mener representanten at regjeringen – og kanskje også Stortinget – i lys av disse forslagene skal være bundet opp av skriftlige avtaler mellom kommune og rederi, i tillegg til at man skal forvalte konsesjonsvedtakene?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Jeg er helt enig med representanten i at de gangene det ikke oppfylles, må noe skje. Vi fant jo saker som har ligget i departementet i årevis, som ikke var ferdigbehandlet, og der det hadde vært brudd på leveringsforpliktelsene – 18, hvis jeg ikke husker helt feil. Dette dreier seg egentlig om at industrien på land er avhengig av å få råstoff av egnet kvalitet for å drive lønnsom produksjon. Det vil altså si: Slik som forskriften er i dag, er det fullt mulig for rederiene å levere all fangsten fryst, noe som vil være et problem for industrien med tanke på å produsere lønnsomt. Det er også slik at bearbeidingsplikten av og til kan gjøre det vanskelig for industrien å produsere lønnsomt om verken art eller størrelse passer. Mitt spørsmål til representanten er egentlig litt i forlengelsen av det. Kan det være en tanke at man endrer forskriften og pålegger disse båtene å levere fersk fisk for å oppfylle formålet?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Det var en imponerende tale av representanten Ingebrigtsen. Fiskeriminister Svein Ludvigsen endret i sin tid leveringsforpliktelsene til det som heter tilbudsplikt. En av begrunnelsene bak det var at når det var leveringsforpliktelser til et anlegg, var mannskapet om bord i tråleren dømt til å servere det til minstepris. Man ble av tariffhensyn pålagt å skape et marked. Man laget da regioner, slik at man skulle tilby fangsten. Mitt spørsmål til Johnny Ingebrigtsen, som er aktiv fisker når han ikke er på Stortinget, er: Høres det ikke ut som en plausibel ordning når man tar råfiskloven i betraktning, når man tar minsteprisordningen i betraktning, som Ingebrigtsen forsvarer til vanlig, at man i alle fall skal ha et marked og så mange kjøpere at fiskerne ikke skal være dømt til kun å levere til minstepris?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
I innlegget sitt tok også Ingebrigtsen opp problemene med å ha tilgjengelig råstoff for produksjon og å pleie et marked gjennom hele året, noe som er et reelt problem, noe som alle som jobber med fiskeripolitikk, er enige om. I punkt 3 i forslaget fra SV ser man at SV sier at inndratte kvoter kan tildeles andre fartøygrupper. Dette vil for det første rokke ved fordelingen mellom gruppene. Det er nå én debatt, jeg skal la den ligge. I forrige periode ba Høyre om å få utredet om industrien kunne disponere disse rettighetene for å få et mer markedsrettet produksjonsmønster. Det ble den gang avvist av SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet – til dels høymælte avvisninger. Kan man i forslagets punkt 3 tolke det sånn at SV har endret mening i dette spørsmålet?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Jeg skal gi et eksempel for å illustrere hvor kompliserte en del av disse sakene har vært. I Kjøllefjord, nabokommunen til Gamvik, der Mehamn ligger, fikk man tilført en trålkvote i 2003 tilhørende en tråler som het «Båtsfjord». Den kom fra Vadsø, for i Vadsø var det ikke industriaktivitet lenger. For å få lov til å flytte disse rettighetene over, presenterte Aker en leveranseplan og en aktivitetsplan som skulle bygge opp under den gode begrunnelsen for å flytte rettighetene til Kjøllefjord og få lov til å levere der. I 2008 skriver Fiskeridepartementet – med Arbeiderparti-statsråd – at aktivitetsplanen for Kjøllefjord, råstoffplanen, er en del av leveringsforpliktelsene. Det er en plan som skal oppfylles for at departementet kan anse leveringsforpliktelsene som fulgt. I 2012 – med arbeiderpartistatsråd – skriver Fiskeridepartementet til Kjøllefjord kommune at aktivitetsplanen og råstoffplanen ikke er hjemlet i konsesjonsvilkåret til «Båtsfjord», slik at de kan ikke anses å være en del av konsesjonsvilkåret. Det er altså sånn at man har ikke fått med alt man ville ha med i konsesjonsvilkårene, og departementet svarer på den måten med arbeiderpartistatsråd. Når man i denne debatten blir angrepet for å ha forholdt seg til konsesjonsvilkårene når man har avgjort saken i Mehamn, vel, så er det ikke bare urettferdig, det er usaklig. Det hadde vært fullt mulig for Arbeiderpartiet med sin statsråd å avgjøre Mehamn-saken mens man ennå satt i regjering. Da kunne man ha kommet til et annet standpunkt. Det er lite, når man ser på behandlingen av Kjøllefjord, som tyder på at det hadde blitt et annet resultat. Jeg tror resultatet hadde blitt akkurat det samme. Hva skal til for at industrien skal bli lønnsom? Vel, vi har nærhet til ressursene, men vi har ikke nærhet til markedet. Vi må altså øke markedskompetansen. Vi må gjøre en industrianalyse og få en moderne industri, det er jeg helt enig i. Det er litt av det utvalget skal jobbe med, og det er veldig bra. Så må vi se på: Hva er de lokale fortrinnene, og hvordan kan vi framheve dem, slik at vi på færrest mulig arenaer må konkurrere med lavkostland som kan gjøre dette så veldig mye billigere enn oss? Det er kvalitet, det er markedskompetanse, det er produktutvikling, det er moderne industri. Da spiller vi i første divisjon også på hvitfiskarenaen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-06:
Først må jeg få takke interpellanten for en viktig interpellasjon. Jeg er enig med representanten Heggø i at timingen er glitrende. De siste åtte årene har det vært jobbet godt. De rød-grønne gjorde en veldig bra jobb med å få ryddet opp i et alvorlig svartfiske i Barentshavet. Man la inn kontrollpunkter, og man jobbet godt internasjonalt for å få avtaler med både land der markedet var, og land der man forvaltet fiskebestanden sammen. Dette førte til at man fikk ryddet opp i et skadelig svartfiske. Det er en del av grunnen til at vi har en så bra bestand i Barentshavet som vi har i dag. Det medførte også at vi i markedet fikk et godt ry som gode forvaltere. Det er altså en markedsfordel å være dyktig til å forvalte. I flere av de viktige markedene våre selger vi til bevisste forbrukere som forventer at man handler – kjøper fisk, kjøper mat – fra bærekraftige bestander, og fra det som kalles for dokumentert bærekraftige bestander. Det er det som er grunnlaget for ganske mange uavhengige miljømerkinger som de forskjellige fiskeslagene våre i dag kan bruke for å få markedstilgang og for å øke verdien i markedet. Det er altså et veldig viktig spørsmål interpellanten tar opp nå. Hvis vi, som statsråden sier, får rykte på oss for å slurve med kontroll, svindler vi ikke bare oss selv, vi taper også i godt betalende markeder – markeder vi trenger i et høykostnadsland som Norge. Vi skal også ta med at i en del av grunnlaget for den nye fiskesalgslagsloven pålegger vi salgslagene større kontrolloppgaver. Vi skrev i loven at dette var viktig av hensyn til næringens omdømme, og det er viktig av hensyn til jobben framover for å øke verdiskapingen. Det er jo også sånn at den jobben Norge har gjort tidligere, er blitt brukt som eksempel når EU får utarbeide sin nye fiskeripolitikk. Vi er også på den arenaen nødt til å framstå som dyktige forvaltere, og da kan vi ikke ha på oss mistanke om at det foregår mye fusk i næringen. Statsråden nevner forenkling – og nevner rettsgebyr. Jeg er skeptisk til det med å bruke rettsgebyr. Grunnen er – som statsråden her sier – at det er veldig viktig at vi for å synliggjøre hvor alvorlig denne saken er, bruker det rettsapparatet vi har. Jeg mener vi for en stor grad må bruke politiet og rettsvesenet for å slå ned på disse sakene for å vise alvorligheten. Så er det mulig å forenkle på enkelte områder og bruke rettsgebyrer. Men det er et rettssikkerhetsspørsmål, for ved forenklet rettsgebyr gir man heller ikke dem som eventuelt er aktører der, muligheten til å få en rettergang og få prøvd dette for domstolene. Hva er så status? Nofima-rapporten viser, og Brennpunkt-programmet viser, at den viktigste konklusjonen vi som politikere kan trekke, er at hvis aktørene i næringen ikke har en forståelse av hvor alvorlig dette er, er faktisk det det sikreste tegnet på at vi er ute å kjøre. For å øke forståelsen i næringen på alle plan for hvor alvorlig det er å bli stemplet som fuskere og kriminelle – for omdømmet nasjonalt, men også for omdømmet og markedsforståelsen internasjonalt – må aktørene i næringen skjønne alvorligheten av at man kan bli sett på som småkriminell.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-05-06:
For å lykkes i fiskeripolitikken og i den saken vi diskuterer nå er det en rekke tiltak som må henge sammen. For Senterpartiet er det viktig med kystfiskerflåten. Sist uke gikk det ut varsel om at en ville tillate strukturering av kvoter for fartøy under 11 meter. Så har Fremskrittspartiet hatt landsmøte og gjort et vedtak som er i samsvar med det som står i Senterpartiets program. Mitt spørsmål til representanten er om dette vedtaket gjør at også Høyre vil revurdere sitt standpunkt når det gjelder å tillate strukturering av kvoter for fartøy under 11 meter – eller var dette et slag i luften fra Fremskrittspartiets side som regjeringen og regjeringspartiene ikke vil følge opp?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-05-06:
Senterpartiet – i likhet med resten med opposisjonspartiene, i alle fall med de rød-grønne opposisjonspartiene – mener at dette er en sak av så stor viktighet at den bør forelegges Stortinget til behandling. Jeg registrerte ikke i samme grad at et liknende krav ble framsatt i forrige periode. Vi kan vedta at dette skal skje, men jeg håper regjeringen uansett lytter til ønsket som de rød-grønne har: Dette er en så viktig sak at den bør behandles i Stortinget, som til sjuende og sist har det overordnede ansvaret for å sikre vekst og utvikling i hele landet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-05-06:
Det kan jo nå være fristende å minne om at vi hadde 6,2 pst. oppslutning. Det skal jeg absolutt ikke gjøre. Det siste halve året har vi hørt nok om hvor stor oppslutning ulike regjeringspartier har. Senterpartiet tar fullt ut ansvar for de beslutningene som den forrige regjeringen gjorde. Når det gjelder konsekvensen av å inndra kvoter, stemmer det at det står i forslaget, og at jeg sa det i mitt innlegg. Og den store, praktiske hovedregelen skal være at dette er en del av en pakke, der disse konsesjonene er gitt nettopp med den begrunnelsen at det også skal bidra til å sikre aktivitet på land. Hvis den helt vesentlige forutsetningen faller vekk, mener jeg at også grunnlaget for selve konsesjonen faller vekk. Så jeg står inne for den konklusjonen som partiet har lagt fram, og som jeg også hadde i mitt innlegg.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-05-06:
Statsråden var i sitt innlegg inne på behovet for å styrke verdiskapingen og lønnsomheten i industrien. Statsråden har en forventning til utvalget som er satt ned for å se på dette. Men jeg vil utfordre statsråden på hva som er hennes tanker om hvordan en skal øke lønnsomheten i næringen, for jeg går ut fra at en har noen egne tanker og ikke bare sitter og venter på utvalget.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-05-06:
Jeg vil starte med å gi ros til interpellanten for å ta opp et viktig tema. Jeg tok ordet for å gi uttrykk for Senterpartiets støtte til den saken som tas opp, og for å knytte noen kommentarer til saken. Utgangspunktet er en undersøkelse fra Nofima. Interpellanten var inne på risiko for feilmarginer i en sånn undersøkelse. Hvis man ønsker å kartlegge hvor mange skurker det finnes i Norge, kan man spørre hver enkelt: Er du en skurk? Eller man kan spørre naboen om han er en skurk. Jeg tror man vil få ulike svar, og det er litt det som gjenspeiles i de tallene som interpellanten redegjorde for. Men det er ingen tvil om at dette er et problem, dette finnes, og det må man ta på største alvor. Det er rett at her er det nulltoleranse, og det kommer først og fremst av at her handler det om høsting av en fornybar ressurs. Så er det sagt at man har forsterket kontrollen. Det er også sagt at til tross for relativt stor kontrollvirksomhet, har man avdekket lite. Det kan være et signal om at man må se på kontrollmetodene som benyttes, i like stor grad som kontrollomfanget. Det som kanskje er verst med det som kommer fram i undersøkelsen, er at det er en aksept for å jukse. Det kan skyldes at her snakker man om et felt der det er liten risiko for å bli oppdaget. Det er moderate reaksjoner overfor dem som blir tatt, kombinert med at de reglene som kanskje framstår som ufornuftige for den enkelte, men fornuftige for samfunnet som helhet, er vanskeligere å sette inn i egen hverdag. Statsråden snakket om bruk av gebyr. Flere av dem som har hatt ordet – både representanten Hjemdal og representanten Bakke-Jensen – har uttrykt skepsis til det. Jeg vil også gi statsråden det råd å være tilbakeholden med å ta i bruk gebyrinstituttet for sterkt, for det kan svekke inntrykket av alvorligheten av dette jukset. Det vi snakker om, er – som flere har sagt – kriminalitet. Næringen har et ansvar for holdninger og rutiner, men man må aldri gå bort fra at det er et offentlig ansvar – politi, påtalemyndighet og offentlige tilsyn – å avdekke og bekjempe kriminalitet. Det tror jeg er viktig å holde fast ved. Jeg er glad for det brede engasjementet som har vært rundt saken. Jeg er enig i at dette handler om å få effekt av den fiskeriforvaltningen vi har, og kanskje enda viktigere: Dette handler om Norges internasjonale troverdighet som en aktør med stor troverdighet innen fiskeriforvaltning, en troverdighet vi må beholde.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Vi har fått dokumentert at i vinter er flere tusen tonn torsk som skulle vært levert bl.a. i Finnmark og Troms, frosset rund om bord i fartøyene og levert til fryseanlegg lenger sør i landet, for eksport bl.a. til Kina. Samtidig har vi nettopp, i forrige uke, fått meldinger i avisene om at også bedrifter i Båtsfjord manglet fisk tidlig i januar. Jeg lurer på om representanten Frank Bakke-Jensen ser at denne torsken som skulle vært levert i bl.a. Båtsfjord og værene på Finnmarkskysten, kunne ha skapt mer sysselsetting i bl.a. Båtsfjord og Mehamn.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
I og med at SV ikke sitter i næringskomiteen, må jeg be om at vi får ta opp forslaget i Innst. 173 S.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Det var et veldig bra spørsmål, som skal få et veldig bra svar. Det som er det vesentlige i dette med at trålerne fikk sine konsesjoner, at de skulle levere på de fast definerte plassene, var i første omgang at man skulle ta hensyn til virksomheten, omsettingen, at folket skulle ha arbeid og at bedriftene skulle ha råstoff for å produsere. Det var det som departementet allerede på slutten av 1960-tallet og på begynnelsen av 1970-tallet sa var årsaken til at de ga disse trålkonsesjonene, det var ikke det at mannskapet skulle tjene mest mulig i et svingende marked med minstepris eller overpris. Slik var situasjonen da, og slik skal den være nå. Det var det som var intensjonen, og det skal vi leve etter.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Nei, la det være helt klart: Det er fiskerne som skal fiske fisken og levere til industrien, som skal produsere den. Vi skal ikke ha et slikt system at industrien skal gi kvotene. Det som forslagets punkt 3 betyr, er f.eks. at hvis de trålerne som har leveringsplikt i Mehamn, hvor det skal landes ca. 6 500 tonn, ikke kan levere etter lovens bokstav og det som er bestemt her, åpnes det for at kommunale organer, kommunestyret, kan fordele dette kvantumet til andre fartøy, f.eks. kystflåten, som er fullt ut kapabel til å fange dette råstoffet og levere det ferskt til bearbeidelse og virksomhet i land. Det er det det betyr.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Jeg har ikke fått noe spørsmål – det kom et utsagn, en kommentar. Vi har nettopp, for en time siden, gjort noe historisk. Vi endret Grunnloven, og da var vi 169 stykker i salen her. Det var også 169 meninger, og det er det gjerne også i denne saken om fiskeri. La det være klart: Alle de 169 personene i denne salen har like mye rett til å si hva de mener.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Torskebestanden i Barentshavet er historisk høy, det er vi klar over alle sammen. Det er store kvanta som bringes på land, og det gledelige er at produsentene og fabrikkene klarer å få solgt denne, få den unna, få den ut i markedet. Allikevel hører vi flere bedrifter som sier at deler av sesongen kunne de ha solgt enda mer fisk. Vi er også klar over at om ikke lenge kommer bestanden til å gå ned, kvotene kommer til å gå ned, og da blir behovet for å få mer råstoff til de opprustede fabrikkene enda større. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan vil statsråden sikre tilstrekkelig råstoff til de bedriftene som kan produsere dette, og gi den gode kvaliteten i markedet i framtiden?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Dette var jo et fornuftig svar, men jeg skal være litt mer presis i neste spørsmål, som det vil være naturlig å følge opp med. Dersom torskekvotene kommer til å gå ned de nærmeste årene, ser statsråden det da naturlig at disse trålerne som har leveringsforpliktelser for sine kvoter – som vi vet landes på frysehotell noen få dager før de blir hentet av store fryseskip og skipet til f.eks. Kina eller andre nasjoner langt av gårde – blir mer tvunget til å oppfylle de behovene som vi vet industrien kommer til å få en økning av framover?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-05-06:
La meg først få takke saksordføreren for å ha gjort en grundig jobb i disse sakene og for å ha belyst problemstillingene på en utmerket måte i sitt innlegg. Allikevel har jeg behov for å knytte noen kommentarer til de to sakene som vi behandler. Kystopprøret, som saksordføreren nevnte, er for så vidt et viktig og utløsende element for disse to forslagene. Så kan man stille spørsmålet: Hvorfor kom kystopprøret? Det kom som et resultat av de forventningene og det håp som den rød-grønne regjeringen hadde skapt. Det var ikke et kystopprør mot denne regjeringen, men det var et opprør mot og en fortvilelse, en frustrasjon, over den forhåpningen man hadde hatt til den rød-grønne regjeringen. Det var basert på at den rød-grønne regjeringen hadde reist rundt med enkelte aktører og skapt grobunn for stor optimisme – en grobunn som ikke hadde realitet i seg. Derfor ble det en fortvilet situasjon. Det er ganske pussig at de tidligere regjeringspartiene, de rød-grønne partiene, som satt i regjering i åtte år, som hadde flertall i Stortinget i åtte år, nå leverer en rekke forslag til Stortinget for å få endret en politikk de selv har stått for. Det er ganske forunderlig, og det er litt vanskelig å ta dem helt på alvor i så måte. Det er dokumentert at under den forrige regjeringen ble det slurvet betydelig med leveringsforpliktelsene, uten at den forrige regjeringen gjorde noe med det. Man bør kanskje kikke litt i sine egne bøker og se på hva man faktisk har gjort tidligere. Fiskerinæringen er en spennende og utrolig viktig næring, men det er også en næring som har en rekke rammevilkår som er utfordrende og interessante. Det er jo ikke sånn at vi i denne salen kan vedta lønnsomhet. Den lønnsomheten som fiskerinæringen har både til sjøs og til lands, må man sørge for gode rammebetingelser for. Det er altså en næring som i all hovedsak leverer sine produkt i et internasjonalt marked, et marked som er svært krevende, som er svært utfordrende, og der betalingsvilligheten og -muligheten også er begrenset. Det er det som egentlig er utfordringen i det hele. Man har et produkt man skal selge inn i et marked som har en heller dårlig økonomisk bæreevne. Man har også skarp internasjonal konkurranse, og man har hatt en kraftig økning i kvotene i Norge, som gjør at det blir enda mer råstoff inn i markedet. Det er også svært problematisk. Jeg er tilhenger av å finne gode løsninger, men det må ses i sin helhet. Jeg er veldig glad for at regjeringen er i full gang med å gjøre den jobben og gjør den på en utmerket måte. Noen av de forslagene som ligger her i dag, er for så vidt som å prøve å slå inn åpne dører. Jeg er absolutt en tilhenger av at man ser helheten før man begynner å gå løs på enkeltelementene, og det framgår også i innstillingen i dag. Jeg skjønner for så vidt muligens den rød-grønne utålmodigheten, men det er egentlig en frustrasjon over den politikken de selv har ført i åtte år.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-05-06:
Tusen takk for tilbudet om å svare ja eller nei, men jeg forbeholder meg retten til å gi det svaret jeg faktisk ønsker å gi. Dersom inngåtte avtaler ikke blir overholdt, er det selvfølgelig slik at det må få konsekvenser. Det tror jeg dagens fiskeriminister har gjort på en utmerket måte. Det forventer jeg også at fiskeriministeren i framtiden kommer til å gjøre, og det er jeg også ganske sikker på at fiskeriministeren kommer til å gjøre.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-05-06:
Hva slags reaksjon fiskeriministeren kommer med med hensyn til mulig brudd på inngåtte avtaler, tror jeg det er mye mer riktig at det er fiskeriministeren som svarer på, enn at det er undertegnede som svarer på det.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-05-06:
Jeg er ikke sånn at jeg prøver å skape noen inntrykk. I mitt innlegg viste jeg til det kystopprøret som var, og hva det kystopprøret dreide seg om. Jeg er sikker på at representanten Knag Fylkesnes har fått med seg at en av dem som fikk sterkest kritikk i det kystopprøret, var Helga Pedersen. Arbeiderpartiet fikk den sterkeste kritikken. Det var rett og slett fordi de forventningene og de forhåpningene som den rød-grønne regjeringen hadde bygd opp gjennom å komme med urealistiske lovnader, ikke holdt stikk. Derfor fikk man dette kystopprøret. Det var naturlig at det måtte «ramme» den regjeringen som sitter nå, og den ansvarlige fiskeriministeren. Men primært var det ikke det som var utgangspunktet, det var rett og slett en frustrasjon over de forhåpninger den rød-grønne regjeringen hadde skapt.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Det er litt rart å høyre på representanten Korsberg, som prøver å skape eit inntrykk av at opprøret i nord ikkje handla om at ein no gjekk inn for å lausrive dei forpliktingane ein hadde til å levere fisk til fiskeværa, men at det handlar om ei forventing som blei skapt av dei raud-grøne om at ein skulle levere fisk til fiskeværa. Da lurer eg på kva for del av noregshistoria representanten ikkje har følgt med på. Desse konsesjonane er gjevne som dispensasjon i samsvar med lov om eigedomsrett til fiskefarkostar frå 1947, dispensasjon frå trålloven frå 1951, deltakarlova frå 1972 og 1999. Det er eit sentralt prinsipp at konsesjonane er gjevne med det mål å vere eit supplement til det andre tradisjonelle råstoffet som vert gjeve frå kysten. Så kva for del av noregshistoria er det då representanten ser bort frå når han meiner at det er skapt eit inntrykk frå dei raud-grøne om at det skal leverast til lokalsamfunna?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Eg må seie eg er veldig skuffa over Kristeleg Folkeparti i denne saka. Her har SV og Arbeidarpartiet kome med forslag som knyter fisken til kystsamfunna langs kysten, og da spesielt Nord-Noreg, som det her er snakk om. Så var det mitt sterke inntrykk at i debatten i kjølvatnet av opprøret var Kristeleg Folkeparti og Venstre veldig på glid i retning av å stø dette – stø folket i nord. I staden blir ein her med på lina til regjeringa. Vi veit veldig godt kva deira plattform består i, ein ønskjer å lausrive fisken frå kystsamfunna og folket som bur der, og ein ønskjer også å gjere kvotar evigvarande. Så mitt spørsmål til representanten frå Kristeleg Folkeparti er: Kva er no fiskeripolitikken til Kristeleg Folkeparti? Har ein no lagt seg på regjeringas line?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Det gler meg i ei sorgas stund å høyre at Kristeleg Folkeparti ikkje har lagt seg på regjeringas line. Det kunne vore ei total øydelegging for landsdelen min, Nord-Noreg, i åra som kjem. Men representanten Hjemdal opnar no for ein annan type veldig interessant diskusjon, det vil seie at ein skal leggje seg på ei mellomline. Mitt spørsmål er: Anten så knyter ein fisken til landanlegget og dermed pressar ein både industri og trål til å effektivisere og utvikle teknologi som gjer at ein faktisk kan få den ekstraverdien ein har ved å levere det i Noreg i staden for å levere det andre stader eller berre fikse det om bord i båtane. Så spørsmålet mitt er om representanten kort kan synleggjere kva ei slik mellomline kan vere. Kva kan ei mellomline mellom forslaget til SV og Arbeidarpartiet på den eine sida og regjeringa på den andre sida vere?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Det overraskar meg at Venstre har tillit til at ministeren frå Høgre skal forvalte fiskeriressursane på best mogleg måte sett frå Venstre sitt perspektiv. Eg oppfattar at Venstre har ein annan type fiskeripolitikk i sine program enn det Høgre har – viss ikkje eg tar feil. Men det eg ønskjer å stille spørsmål om, er dette med lønnsemd. Regionalisering av leveringsforpliktingane er driven av eit ønske om større lønnsemd. På kva for måte trur representanten frå Venstre at ei regionalisering av leveringsforpliktingane automatisk vil skape større lønnsemd?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Eg ønskjer også å stille spørsmål om lønsemd – eller: Det eigentlege omgrepet vi er ute etter her, er vel kanskje konkurransedyktigheit, altså korleis ein skal skape ein robust og konkurransedyktig fiskeriindustri. Det er jo det som er målet. Som anna industriell tenking handlar det om å investere i teknologi og i kompetanse og om moglegheita for å skaffe seg råstoff. Det er det som er grunnlaget for dette. Mitt spørsmål til statsråden er rett og slett: Når ein snakkar om lønsemd eller det å bidra til ei konkurransedyktig næring, kvifor kutta då ministeren dei satsingane som var i statsbudsjettet, og som var innretta mot klippfisknæringa?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
Den reisa som denne saka har vore gjennom, er spesiell. Det er vel knapt nokon saker vi har hatt til behandling i Stortinget der forståinga av verkelegheita er så stor mellom folket det vedkjem, og dei som tener mest på det. I denne saka har regjeringspartia lytta til dei som tener mest på det. Dei har til og med lagt seg til ein argumentasjon og ein retorikk som ligg nær opp til dei Røkke-eigde selskapa, og det er grunn til å gå djupt inn i det: Stemmer det at dette berre handlar om lønnsemd og at det ikkje er mogleg å skape lønnsemd i små samfunn? Det kan alltid vere nyttig å stille seg eit enkelt spørsmål: Kven tener på dette? Folket i fiskeværa langs kysten meiner at dei er dei store taparane i dette. Samtidig seier fiskeriministeren at fisken ikkje kjem til å forlate landsdelen, at han framleis skal vere i landsdelen, og at han skal skape lønnsemd der han er. Men dei som jublar, er selskapa som tener på dette, og som i større grad kan bestemme kvar dei skal levere fisken. Det som kanskje er spesielt med fiskeripolitisk debatt, og spesielt diskusjon om fiskerinæringa, er at han ikkje følgjer vanlege diskusjonsreglar for industripolitikk. Ein normal måte å tenkje industrielt på i fiskeripolitikken vil vere at ein skal satse tungt også frå statleg hald, satse tungt på teknologi, satse tungt på kompetanse og ikkje minst tilføre kapital til dei miljøa som manglar det for å investere der dei er. Det er ikkje trenden internasjonalt at ein må ha store sentraliserte fabrikkar for å få effektiv drift. Trenden internasjonalt, viss vi berre stikk hovudet litt utanfor landet vårt – til Tyskland, England og USA – så er trenden distribuert industriproduksjon. Det kan vere «good news» i Noreg, men dette er ikkje noko ein har diskutert i denne saka. Ein har i staden lent seg på at ein treng å vere fleksibel når det gjeld fiskeressursane som har høyrt til den norske fellesskapen og skal tilføre verdiar til lokalsamfunna i evig tid – dei har valt å gjere det fleksibelt og lytta til bedriftene. Ein må ikkje vere naiv og tru at bedriftene ikkje ønskjer å gjere det enklast mogleg. Viss dei får tydelege rammevilkår, der dei veit kvar dei må levere, og der det er ei tydeleg satsing frå staten på teknologi og kompetanse, da kan ein få til verdiskaping. Viss ein berre lyttar til bedriftene, som ønskjer å gjere det enklast mogleg for seg sjølve, billigast mogleg for seg sjølve, ja, da sørgjer ein for at verdiane forsvinn ut av nordnorske hender, forsvinn ut av hendene på kystfolket, forsvinn ut av Noregs hender, og så blir Noreg ein råvareleverandør. Det er ikkje ein industripolitikk for fiskerinæringa.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-05-06:
Det er slik som det står i brevet av 13. mars 2014 fra fiskeriministeren til komiteen at i utgangspunktet er leveringsordningen en ordning som tilligger regjeringen. Men statsråden åpner i svaret for at dette kan være en ordning som hun vil komme til Stortinget med. Det har vi tatt høyde for. Hvis endringene er på et sånt nivå, har statsråden åpnet for at det kan bli en stortingsbehandling. Vi har tillit til statsråden, og derfor stemmer vi ikke for forslag nr. 1 i dag.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-05-06:
Jeg kan forsikre representanten Knag Fylkesnes om at Kristelig Folkeparti ikke følger regjeringens fiskeripolitiske linje. Vi følger Kristelig Folkepartis linje, og vi har snakket om at leveringsplikten er viktig, at man skal opprettholde leveringsplikten, og at det ikke skal være en så total løsrivelse som representanten tok til orde for i replikken. Men det finnes noen mellomveier her, og det er nettopp de mellomveiene jeg opplever at representanten ikke tar høyde for og heller ikke Arbeiderpartiet og Senterpartiets forslag tar høyde for. Derfor har vi valgt å ikke stemme for disse konkrete forslagene, men se det an og komme tilbake på et senere tidspunkt.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-05-06:
Det er godt at en representant fra Kristelig Folkeparti kan glede en SV-representant – å gå fra skuffelse til glede i løpet av to minutter. Hvis det ikke er mer som skal til, kan vi få mange gledesstunder her i salen. Det er også spennende at SV-representanten sier at Kristelig Folkepartis vei kan en ha interesse av å lytte til – der man ikke har det slik man har det i dag, og ikke har det som regjeringen har sagt i sin plattform, men finner en mellomvei. Jeg tror det er nettopp der mulighetsrommet for denne næringen til å skape lønnsomhet, er, og å prøve å få foredlet så mye som mulig på norsk jord, men samtidig gi god lønnsomhet for denne næringen. Det er nettopp i det spennet vi skal være, og der er sentrum i norsk fiskeripolitikk. Der er SV hjertelig velkommen inn de neste årene.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-05-06:
Kristelig Folkeparti er blant de mindre partiene på Stortinget og har historisk vært opptatt av at viktige saker skal forelegges Stortinget. Folkeengasjementet i denne saken har vært stort, og Kristelig Folkeparti sier også at leveringsforpliktelsene blir liggende fast. Det er derfor med undring jeg konstaterer at Kristelig Folkeparti ikke støtter å få saken om eventuelle endringer i leveringsplikten opp i Stortinget. Kan Kristelig Folkeparti begrunne hvorfor de ikke vil ha seg forelagt denne saken for Stortinget?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-05-06:
Mitt spørsmål er noenlunde det samme som jeg hadde til representanten Hjemdal fra Kristelig Folkeparti. Venstre har jo også historisk sett vært opptatt av at viktige saker skal forelegges Stortinget. Og som representanten selv sa i innlegget, står Venstre fast på at leveringsplikten ligger fast. Men som vi hørte fra Hjemdals side, legger hun vekt på en fortolkning av brev fra ministeren. Er det den samme fortolkningen Venstre har, og ville det ikke ha vært bedre å støtte forslaget om at endringer i leveringsplikten skal opp i Stortinget, sånn som Venstre historisk har hatt mening om?
Ove Trellevik (Høyre), 2014-05-06:
I innlegget ditt fekk eg inntrykk av – og du sa det jo faktisk òg – at du ønskte at regjeringa skulle leggja forskrifta om leveringsplikt fram for Stortinget. De sat åtte år i regjeringa, og det var heilt uvanleg å gå til Stortinget med ei slik forskrift. Kvifor ønskjer de å endra på dette no?
Ove Trellevik (Høyre), 2014-05-06:
I forslagets punkt nr. 3 i saka frå Arbeidarpartiet og Senterpartiet ber ein om at selskap som ikkje overheld leveringsforpliktingane sine og inngåtte avtalar, skal få inndratt konsesjonane dei er tildelte. Det sa du jo for så vidt òg i innlegget ditt her. Meiner du at ei slik straff skal vera heilt uavhengig av graden av pliktbrot, eller kan ein nyansera det slik regelverket i dag opnar for? Og viss ein skal vera absolutt på dette, kvifor gjorde de ikkje noko med dette, då de satt i regjering?
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-06:
Representanten Hjemdal hadde et godt svar på det samme spørsmålet tidligere i dag, synes jeg. Venstre har tillit til at fiskeriministeren håndterer leveringsplikten, andre forpliktelser og det som ligger i det vi diskuterer her i dag, på en sånn måte at vi sikrer den verdiskaping og sikrer den lønnsomhet som er nødvendig i næringen. Den tilliten har vi.
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-06:
Vi forventer at vi får en totalgjennomgang av disse spørsmålene som vil vise at vi blir nødt til å gjøre visse justeringer. Det er Venstre med på, det er noe av det som Venstre legger i bunnen, at her må vi kunne tilpasse oss de markedsutfordringene som er, og at det blir grunnlaget for hvordan vi vil håndtere en slik sak videre. Så vil jeg veldig sterkt understreke at vi har vårt program, og vi løper nødvendigvis ikke etter det som regjeringen sier i fiskeripolitikken. Men jeg tillater meg også å si at når vi etter en grundig gjennomgang av saken finner ut å gå for det vi nå går for, kan vi godt få respekt for det.
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-06:
Jeg går ikke inn i detaljer på dette. Jeg tror heller ikke at det går an på 1 minutt. Det som vi legger til grunn i Venstre, er at vi ønsker en dynamisk fiskeripolitikk. Vi har sagt klart fra hvor vi vil med dette både fra talerstolen her i dag og i andre sammenhenger. Det er gode intensjoner fra vår side, som jeg mener jeg har vært nokså tydelig på. Så sier vi at dette får fiskeriministeren håndtere på en fornuftig måte for oss, og det er jeg sikker på at fiskeriministeren gjør.
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-06:
Det var klar og tydelig tale fra representanten Ingebrigtsen. Jeg har behov for å komme med en replikk knyttet til det å forvalte sannheten, og at det er én person i salen her som forvalter hva som bør gjøres og hva som er riktig med hensyn til dette. Det føler jeg at jeg vil ta kraftig avstand fra. Fra Venstres side legger vi ikke opp til noe som vil utarme Finnmark. En sånn språkbruk når det gjelder hva som er til gagn for Finnmark, synes jeg er lite verdig, for å si det tydelig.
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-06:
Jeg takker fiskeriministeren for svaret. Jeg er enig i at det selvfølgelig først og fremst er næringens aktører som her må ta ansvar. Samtidig er jeg også glad for å høre at det har vært tett dialog med næringen og næringens organisasjoner i saken. Jeg føler meg trygg på at fiskeriministeren deler Venstres bekymring, og at hun ønsker å iverksette nye tiltak. Vi har allerede hørt om tiltak som er underveis og etablert. Disse ønskes velkommen. Enkelte aktører i næringen tar til orde for at man ville sett en helt annen holdning både blant kjøpere og fiskere som lar seg friste til snarveier, dersom fiskefusk hadde blitt slått hardere ned på. Det ble sagt at vi er nødt til å ta i bruk nye virkemidler i kampen mot fiskerikriminalitet. Kvotekutt og inndragning av kjøpetillatelse kan være eksempler på dette. Men hvis de kriminelle forholdene ikke blir oppdaget, og de anmeldte forholdene ikke blir etterforsket av påtalemyndighetene, vil strengere sanksjonsmuligheter bare ha begrenset effekt. Jeg er glad for at ministeren var tydelig på å sørge for å styrke kontrollvirksomheten, men jeg tillater meg et oppfølgingsspørsmål som er knyttet til politiets prioriteringer av fiskerikriminalitet, og hva slags dialog som har vært for å få høyere prioritet på dette området fra det holdet.
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-06:
Jeg er glad for den debatten vi har hatt i dag, den nyanserte debatten som har gått her i salen. Det fortjener saken selvfølgelig, og jeg er veldig glad for at fiskeriministeren og Stortinget tar dette på største alvor. Ikke minst er dette viktig av hensyn til dem som er hardtarbeidende representanter for en flott næring, aktører som driver skikkelig. Også de fortjener at dette blir tatt på alvor av myndighetene, og at fiskeriministeren er så tydelig i sin tale her til Stortinget.