Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-02-03:
I 2005 gikk dagens regjeringspartier til valg på at det skulle gjennomføres et kulturløft. Vi hadde et offensivt mål om at 1 pst. av statsbudsjettet skulle gå til kulturformål innen 2014. Fra 0,78 pst. i Bondevik-regjeringens siste budsjettforslag er vi nå oppe i 0,91 pst. i 2011. Kultur har for alvor blitt løftet fram og prioritert i politikken under denne regjeringen. Kultur har hvert eneste år blitt prioritert og vært en av budsjettvinnerne, og siden 2005 har kultursatsingen over statsbudsjettet økt med 3,3 mrd. kr. Det er ikke tvil om at regjeringens offensive satsing innenfor kultur har løftet rammene og løftet kulturuttrykkene og det brede feltet. Vi skal utvikle Norge til en ledende kulturnasjon som legger vekt på kultur i alle deler av samfunnslivet. Denne regjeringen har iverksatt et historisk taktskifte i satsingen på kunst, kultur og frivillighet, både gjennom sakene som er fremmet i Stortinget, og ikke minst gjennom å følge opp løftene og satsingen som ble lovt i 2005. Men Kulturløftet handler ikke bare om penger. Det handler om å gi kulturlivet og frivilligheten økt anerkjennelse og økt status. Vi har ambisjoner om å fortsette å utvikle Norge som kulturnasjon og fortsette å heve statusen på dette feltet. Kunst og kultur har også stor egenverdi. Samtidig som vi har satset på kultur, har det fått betydning for andre samfunnsmål som næringsutvikling, arbeidsplasser, integrering og inkludering, helse, læring og kreativitet. Det ser vi ikke minst i helseundersøkelsen i Nord-Trøndelag, som har funnet en sammenheng mellom engasjement i kulturlivet og hvordan man opplever sin egen helse. Mye er gjort, men vi har også en vei foran oss. Hvis jeg skal framheve noen av de utfordringene vi står overfor, vil jeg spesielt nevne den utfordringen vi har med å bygge sterke regionale miljø og få en jevnere fordeling av midlene. Sterke regionale kompetansemiljø bidrar til å løfte Norge som kulturnasjon og gjør at vi i enda sterkere grad kan hevde oss internasjonalt. Her har f.eks. Tindved Kulturhage i Verdal gått foran som et godt eksempel når de, sammen med teaterutdanningen ved Høgskolen i Nord-Trøndelag, har klart å utfordre mange av de etablerte miljøene utenfor hovedstaden og er med på å skape nye miljø. For at vi skal få det mangfoldet vi ønsker oss i Kultur-Norge, må vi fortsette satsingen på å koble profesjonelle og amatører. Vi må legge til rette for at enda flere profesjonelle kulturutøvere kan finne seg utviklende miljø også utenfor hovedstaden. Men da er vi også nødt til å se på annen bruk av midlene. Vi er nødt til å se på hva slags institusjoner vi ønsker å løfte fram, og vi må se på hvordan vi kan bidra til etablering av framtidige institusjoner også utenfor hovedstaden. Vi må være villige til å desentralisere og avbyråkratisere mer av kultursektoren. Frivilligheten har for alvor fått et løft under dagens regjering – økonomisk, men også gjennom status. En av utfordringene vi har på frivillighetsfeltet, er behovet for fortsatt å forenkle og avbyråkratisere samhandlingen mellom det offentlige og det frivillige. Det blir en spesielt relevant problemstilling nå som det er både mer midler i sektoren og opprettet flere ordninger i sektoren. Da må man også passe seg så man ikke tipper over på den andre siden, slik at vi får en for byråkratisk sektor. Hvordan frivillighet og kultur skal bli underdanig, og hvordan vi kan bli beskyldt for å sette oss som dommere over hva som er god og dårlig kultur, når vi nettopp har løftet det brede feltet, når vi har økt satsingen på det brede feltet i kulturen, har jeg vanskelig for å forstå. Opposisjonen kritiserer oss for at vi blander oss for mye inn i enkeltdeler av kulturen, at vi ikke lar kulturen få det frie rommet. Men regjeringen har nettopp muliggjort kulturell nydyrking samtidig som den har gjødslet der det allerede var sådd, ved at den har løftet et bredt felt og hele kultursektoren. Det mener jeg er vårt ansvar. Gjennom denne tenkningen sikrer vi nettopp det at kulturen får blomstre – uten at vi som politikere, Kulturdepartementet eller Kulturrådet blander seg inn og skal være med og bestemme hvem det er som skal få offentlige midler.