trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anders B. Werp (Høyre), 2010-03-03:
Jeg takker for svaret. Statsråden peker på mange viktige ting – ingen tvil om det. Det lokale fokus er viktig, naturligvis, men når vi snakker om den organiserte kriminaliteten og hvordan den utvikler seg nå, så vokser jo den grenseløst. Den øker. Den blir mer avansert. Så her er det ikke minst viktig at vi også tenker nøye gjennom organiseringen ovenfra i samfunnet – den overordnede organiseringen – for å møte denne utfordringen. Disse miljøene bruker i økende grad trusler og frykt som virkemidler for å få det som de vil. Det er store pengesummer inne i bildet. Grenseflaten mot det ordinære næringsliv øker. Så mitt oppfølgingsspørsmål er: Hva ønsker statsråden å gjøre for å involvere flere statlige etater utenfor politiet? For politiet kan ikke løse dette alene, det er vi helt enige om. Men hva vil statsråden gjøre for å involvere flere statlige etater i et systematisk, målrettet arbeid mot organisert kriminalitet?
Anders B. Werp (Høyre), 2010-03-03:
Jeg takker også for dette svaret. Vi er jo dessverre veldig godt kjent med utviklingen innen organisert kriminalitet. Kriminaliteten øker, som nevnt. Dette må møtes bredt, og vi har behov for å komme med raske tiltak – ikke adhoctiltak, ikke prosjektpregede tiltak – for å møte det vi vil kalle denne samfunnstruende virksomheten. I en situasjon hvor dette er kjent, er det likevel viktig å stille et kritisk spørsmål til justisministeren: Hva er det som har begrenset, eller begrenser statsråden i å ta et bredt initiativ overfor andre statlige etater – toll er viktig, skattemyndigheter, Nav – og også kommuner, for å møte dette systematisk? Tiden går, og dette utvikler seg raskt negativt. Her må vi komme på banen med samordnede statlige tiltak. Hva begrenser statsråden i å gjøre det?
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Et stabilt og effektivt kraftsystem er en forutsetning for å drive næringsvirksomhet i Norge. I den siste tiden har vi sett svært uvanlig høye strømpriser i nesten hele Norden. Sør-Norge og Jylland har skilt seg ut med lavere priser på grunn av begrensninger i overføringskapasiteten. De høye prisene skyldes en lang og kald vinter i kombinasjon med at store deler av svensk kjernekraft er ute av drift. Det har bl.a. resultert i lav magasinfylling, noe som har bidratt til det som representanten tar opp. Det er nå behov for å bygge ut mer nett flere steder i landet. Store deler av sentralnettet ble bygd ut på 1960-, 1970- og 1980-tallet, og betydelige investeringer er nå nødvendig. Statnett planlegger å investere for 40 milliarder kr i sentralnettet i løpet av de neste ti årene. Produksjon og forbruk av elektrisitet er ikke jevnt fordelt over landet, og det er begrensninger i overføringskapasiteten mellom ulike regioner. Jeg ønsker ikke at det i lange perioder skal være store regionale prisforskjeller, og det er derfor mitt mål å fjerne store og langvarige flaskehalser i sentralnettet. Økt satsing på nettutbygging og forbedret overføringskapasitet både mellom regioner innenlands og til utlandet utgjør derfor viktige grep i min strategi for å bedre kraftflyten, sikre kraftbalansen og bidra til mer stabile priser. Vi har også styrket satsinga på fornybar energi og energieffektivisering gjennom Enova. I perioden 2006–2009 ble det gitt endelig tillatelse til ny vannkraftproduksjon med årlig produksjon på ca. 3,4 TWh og ny vindkraftproduksjon på ca. 2,6 TWh. Enova har i perioden fra 2006 til 31. juli 2009 gitt støtte til 500 GWh vindkraftproduksjon og 2,6 TWh fjernvarmeproduksjon. Energieffektiviseringstiltak gjennom Enova i perioden utgjør i tillegg ca. 4,1 TWh. Et viktig industripolitisk tiltak er dessuten enøkstøtten som Enova deler ut til industrien. I perioden 2006–2009 ble det delt ut 752 mill. kr i Enova-støtte til over 100 industriprosjekter. Vannkraftutbygginga og Enovas energiresultat er totalt på over 11 TWh de fire siste årene. I tillegg kan jeg bare kort nevne at Sveriges næringsminister, Maud Olofsson, og jeg signerte en avtale i september i fjor som skal bidra til et felles norsk-svensk elsertifikatmarked som igjen vil bidra til ytterligere økt fornybar elproduksjon. Strømprisene har vært svært høye i hele Norden, ikke bare i Norge. Jeg mener at de høye prisene bare kan reduseres ved langsiktig satsing på nett, produksjon og energieffektivisering, ikke ved kortsiktige enkeltgrep.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Å ta grep for å fylle opp magasinene – det oppfattet jeg at spørsmålet til slutt landet på – må jeg, med respekt å melde, si ligger noe utenfor mitt mulighetsområde. Det vil nok være været de neste månedene som kommer til å avgjøre hvor mye magasinene blir fylt opp. Hvis representanten tenker på inngrep for å redusere bruken av strøm fra de samme magasinene og sånn sett hindre den nedtappinga som nå skjer, går jo det på bruken av energi, altså en effektiv energibruk utover våren. Det går på å sørge for tilstrekkelig import til områdene med lav egenproduksjon. Midt-Norge er jo et eksempel på det. Der har vi heldigvis en bedre situasjon nå enn vi har hatt tidligere ved at Nea–Järpströmmen-forbindelsen har kommet opp og sånn sett bidrar til at kraftområdet Midt-Norge og kraftområdet i Norden for øvrig på en helt annen måte enn tidligere er ett kraftområde. Så det viktigste enkelttiltaket når det gjelder det jeg antar representanten spurte om, går på importkapasiteten, primært fra Sverige.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Jeg er glad for at representanten Nesvik er nyansert i sin beskrivelse av effekten av de nevnte mobile gasskraftverkene. Forskjellen i den effekten som er tilgjengelig der, målt opp mot den effekten som nå er ute, og som er hovedproblemet i dette spørsmålet – altså forskjellen på de 4 000 megawatt som nå er tatt ned fra svensk kjernekraftproduksjon, og de 300 megawatt fra de to kraftverkene vi har i Midt-Norge – er formidabel. Vi snakker vel om en installert effekt på ca. 7,5 pst. av det som er ute. Så jeg tror vi skal være edruelige i forhold til effekten av det. Så har jeg sagt at det vedtaket som Stortinget tidligere har fattet, er noe jeg forholder meg til, og som jeg også mener er et klokt vedtak for å ha en reservekapasitet installert i området, som har beredskap som mål og som skal startes av eventuelle beredskapsmessige hensyn. Det gir en veldig god trygghet for innbyggerne i regionen, fordi man vet at det er tilgang på strøm uansett hva som måtte skje i forhold til beredskapsmessige spørsmål.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Regjeringa har tidligere trukket opp en bred strategi for å bedre kraftsituasjonen i Midt-Norge. Det er alt gjennomført omfattende tiltak for å bedre denne situasjonen. Regjeringa vil følge opp med ytterligere tiltak i tiden framover. Hovedelementene i strategien er henholdsvis tiltak for å styrke nettet i regi av Statnett, og satsing på fornybar energi og energieffektivisering. Statnett har investert for om lag 5 milliarder kr de siste årene, og de planlegger ytterligere investeringer for 2,5 milliarder kr de nærmeste årene. En ny overføringsforbindelse mellom Sogn og Møre er nå til behandling i departementet. En realisering av denne forbindelsen vil bedre kraftsituasjonen i Midt-Norge betydelig. Regjeringa fører en ambisiøs politikk for å fremme fornybar energi og energieffektivisering. I år overføres 1,8 milliarder kr til Enovas arbeid med fornybar energi og energieffektivisering. I perioden 2006 til 2009 er det satt av over 5,3 milliarder kr til denne satsingen. Det er for øvrig nær to og en halv gang så mye som forrige regjering satte av. Siden 2006 er det gitt tilskudd til prosjekter med et forventet energiresultat på om lag 7,5 TWh. Satsingen har bidratt til å utløse mange gode prosjekter i Midt-Norge, og det er lagt til rette for en fortsatt høy aktivitet. Vi må styrke innsatsen for å bygge ut nett i de regionene der det er blitt ubalanse mellom produksjon og forbruk. Vi skal også fortsette å drive fram utbyggingen av fornybar energi, og vi skal styrke arbeidet med å bruke energien mer effektivt. Utbyggingen av fornybar energi og energieffektivisering vil gjøre kraftbalansen mer robust når vi har et godt nett i alle deler av landet. Derfor er det nødvendig å ha svært stor oppmerksomhet på nettutbygging i den nærmeste tiden.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Min ambisjon er å fortsette det arbeidet som vi nå er godt i gang med, som bl.a. – som jeg nevnte – innbefatter å bruke 7,5 milliarder kr i området. Og med all respekt for 300 millioner kr, vil jeg nok mene at det som blirgjort i området, er betydelig mer enn det. Det er summen av disse tiltakene – nettutbygging, kraftutbygging og energieffektivisering i Midt-Norge – som kommer til å bidra til at situasjonen nå gradvis blir bedre. Det har bidratt ved at vi har fått mer av Nea–Järpströmmen på plass, det har bidratt til at kraftflyten mellom Midt-Norge og det nordiske markedet for øvrig har blitt bedre. Så er det paradoksalt nok sånn at i år har situasjonen som vi har sett i vinter i det nordiske markedet, vært så alvorlig at det også har slått inn i Midt-Norge. Men det er – som jeg sa i forrige replikkordveksling – ingen annen vei til løsning enn å jobbe målrettet med nettinvesteringer, med energieffektivisering og med kraftutbygging i regionen. Vi driver med alle disse tre tingene.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Det er ikke tvil om at 450 MW i Midt-Norge vil bidra til en bedret energibalanse i området. Det vil jeg nesten si er ren matematikk. Det vi har sagt, i forbindelse med at konsesjon har blitt gitt, er at vi er opptatt av energidelen, men også av klimadelen, og at håndtering av utslippene også er en del av dette. Jeg vil nok også – i en vanskelig tid som vi nå er inne i – mane til å klare å ha fokus både på energiutfordringene og klimautfordringene. Det er ikke mer enn to måneder siden vi – omtrent alle verdens land – var samlet i København for å diskutere hvordan vi skal møte klimautfordringene framover. Resultatet derfra var ikke oppløftende. Vi i Norge er nødt til å følge opp det som er intensjonen, tenkningen, bak det globale klimaarbeidet, ved også å ha ambisjoner på hjemmebane. Og en del av den ambisjonen går på renseteknologi, rensing av kraftverk for på den måten å få ned utslippene, og det gjelder også disse spørsmålene.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Det jeg refererte til i mitt svar med hensyn til odelstingsproposisjonen som jeg fremmet for Stortinget i fjor, og komiteens merknader til den, er sjølsagt grunnlaget for min og Regjeringas politikk på dette området.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-03:
Jeg er helt enig i at vi må unngå å se grusen i magasinene – det er et mål med hensyn til magasinfylling. Når det gjelder konsesjonsbehandling og saker rundt det, har NVE fått helt andre ressurser enn hva de tidligere har hatt. De har nå brukt noen år på å bygge seg opp, lære opp nye folk og tilpasse seg en ny ressurssituasjon. Jeg forventer klare resultater fra NVE i form av at flere saker blir behandlet ferdig og raskere saksflyt som følge av det. Svaret på spørsmålet fra representanten Solvik-Olsen blir av den grunn: Ja, det er mer trykk på dette området nå, og den typen saker bør av den grunn bli behandlet raskere enn hva de har blitt gjort tidligere.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-03:
Mitt spørsmål går til forsknings- og høyere utdanningsministeren: «I Dagbladet 5. februar 2010 kan vi lese at tidligere lærer og forfatter Terje Forsberg, som mener at lærere må tåle å bli spyttet på og sjikanert, benyttes som foredragsholder i lærerutdanningen. Staten har de siste årene investert betydelige ressurser i rekrutteringskampanjen GNIST for å få flere søkere til lærerutdanningen. Mener statsråden Forsbergs budskap til vordende lærere bygger opp under rekrutteringskampanjen, eller ser statsråden at dette snarere kan bidra til å skremme nye lærere bort fra skolen?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-03:
Jeg setter veldig pris på svaret, og at det så klart sies at det ikke er akseptabelt med den type oppførsel. Jeg var veldig enig i mye av det som statsråden sa. Men da synes jeg det er underlig at man har vært nesten fraværende i debatten. For dette er et veldig viktig spørsmål. Vi har en skole med utfordringer, og utfordringene handler om både læringsubytte og bråk og uro. Det går på autoriteten til lærerne: Hvordan tiltrekker vi oss lærere som klarer å skape autoritet? Og derigjennom: Hvordan tiltrekker vi oss lærere som blir de gode lederne i klassen? Det er jo midt i debatten om hva Forsberg drar opp i sitt innspill – på en helt håpløs måte, etter både min og statsrådens mening. Men hvorfor har ikke statsråden engasjert seg i debatten når den er så sentral i norsk skole?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-03:
Da har vi kanskje litt forskjellig virkelighetsoppfatning. Men det er godt å høre at statsråden også mener at det er veldig viktig. Det har vært nok av oppslag, både i Dagbladet og andre medier, hvor elever og andre går ut og sier at de har ikke respekt for læreren lenger, og vi ser av statistikken at bråk og uro er et betydelig problem i norsk skole. Så igjen vil jeg tilbake til at det gjelder å få fram et budskap her også til publikum, til folk, om hvordan vi vil at man skal ha norsk skole. At man jobber med lærerutdanning og sånne ting, er én ting, men det gjelder å delta aktivt i debatten om hvordan vi rekrutterer ressurspersoner og lederpersoner inn i norsk skole, sånn at man får den klasseledelsen som skaper godt læringsutbytte. Og igjen: Jeg håper statsråden engasjerer seg mer i den debatten ute.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-03:
Representanten Gundersen har selvsagt rett i at Regjeringen har investert betydelige ressurser i GNIST-prosjektet, og vi er meget stolte over de resultatene vi hittil har oppnådd – i 2009 oppnådde vi jo nesten 20 pst. økning i antall kvalifiserte søkere til allmennlærerutdanningen. Når det gjelder spørsmålet, mener jeg ikke at lærere skal akseptere å bli spyttet på og sjikanert. For det første har lærerne rett til et godt og trygt arbeidsmiljø, på lik linje med andre arbeidstakere i Norge. For det andre har skolene et ordensreglement som både elever og lærere skal forholde seg til. Ingen av disse reglementene aksepterer spytting eller sjikane. Her hersker det ingen tvil. Svaret på spørsmålet er derfor enkelt: Nei, slik Forsbergs budskap presenteres av Dagbladet gjennom overskriften «Lærerne må tåle å bli spyttet på», fra 5. februar i år, bygger det ikke opp under vår rekrutteringskampanje. Så kan man jo spørre seg om kildene her. Men samtidig vil jeg si at Forsberg gir et innspill i en viktig debatt. Selv om en lærer selvsagt ikke skal akseptere å bli spyttet på eller sjikanert, må læreren kunne takle en slik situasjon på en profesjonell måte hvis den først oppstår. Og det er det jeg tolker at Forsberg prøver å formidle. Dessverre lever mange barn i en hverdag som er preget av frykt og usikkerhet, f.eks. på grunn av foreldrenes rusmisbruk og vold i nære relasjoner. Utagerende oppførsel hos barn kan ha mange bakenforliggende årsaker, og det må en lærer ha kompetanse til å forstå og håndtere profesjonelt. I de nye lærerutdanningene innfører vi nå et nytt og forsterket pedagogikkfag: pedagogikk og elevkunnskap. Dette vil gi framtidens lærere enda bedre kunnskap om barn i vanskelige situasjoner. Jeg vil også knytte dette til å se hvor viktig tidlig innsats er, både for elevenes læringsutbytte og som et forebyggende tiltak mot frafall. Lærerne må være kompetente til å forstå og håndtere slike situasjoner. Representanten påpeker at Forsberg brukes som foredragsholder på en rekke universiteter og høyskoler. Jeg ser ikke på det som et problem. Utdanningsinstitusjonene inviterer Forsberg til fagdager og andre diskusjonsfora for å gi en stemme til dem han selv omtaler som problembarn. Det er en stemme jeg mener vi skal lytte til. Læreren er en person som ved å se og forstå signalene vanskeligstilte barn sender ut, kan hjelpe disse barna ut av en vond situasjon. Da må man se forbi en slik utagerende oppførsel som en slik bakgrunn ofte kan resultere i, og heller håndtere den på en profesjonell måte.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-03:
Jeg sa ikke at Forsberg var håpløs, jeg sa at medias framstilling av slike saker ofte kan være noe ubalansert og kanskje ikke helt forskningsbasert, for å bruke et uttrykk fra min egen sektor. Jeg kan vanskelig være enig i påstanden om at vi har vært fraværende i denne debatten. Hele debatten om den nye lærerutdanningen har jo handlet om hvordan vi skal få bedre lærere, og i den nye lærerutdanningen har vi gjort ulike grep for nettopp å understreke lærerens rolle som leder. Vi er bl.a. i ferd med å opprette nye rektorskoler på bakgrunn av at de skal ha god kompetanse som ledere, og på bakgrunn av at læreren har mange roller. Og som sagt, det nye pedagogikkfaget, pedagogikk og elevkunnskap, er jo bygget opp på en slik måte at læreren skal settes i stand til å forstå og kunne tolke slike situasjoner. Det har vært masse debatt om dette, og jeg og mine kolleger har vært med i denne debatten, så jeg stiller meg undrende til at vi ikke har vært til stede i denne debatten.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-03:
Jeg ville nå heller gå direkte til dem det angår, enn å skape meg forståelse om dette ved å lese Dagbladet og andre aviser. Og det gjør vi, og det er utgangspunktet for hele GNIST-kampanjen, som også representanten refererte til i begynnelsen. Vi har satt i gang GNIST-kampanjen, som er en kampanje for å få og tiltrekke oss de gode lærerne. Det er et partnerskap mellom departementet, hvor jeg i denne saken har vært meget aktiv og synlig sammen med kolleger, og mange organisasjoner – KS og andre – som er med i denne kampanjen. Hvorfor har vi denne? Jo, det er nettopp for å få gode, unge folk til å søke lærerutdanning. Lærerutdanningen i dag er en utdanning der en legger til rette for at lærerne skal bli tydelige også som ledere, at de skal være i stand til å mestre vanskelige situasjoner, og slik at det skal være helt klart at det er læreren som er leder i klasserommet. Dette er det viktigste svaret på den utfordringen vi her diskuterer.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-03-03:
«Flere aktører i matvaremarkedet varsler at de nå ønsker å engasjere seg sterkere i hele verdikjeden fra råstoff til ferdig vare i butikk. Styrket konkurranse vil komme forbrukerne til gode gjennom bedre produktutvalg og lavere priser. Hvordan vil statsråden legge til rette for flere aktører og styrket konkurranse i hele verdikjeden i matvaremarkedet?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-03-03:
At et offentlig utvalg skal utrede matvarekjeden, er Fremskrittspartiet veldig glad for. Og vi er glad for at Regjeringen har fulgt våre forslag som ble fremmet i forrige periode. Men det jeg er litt skuffet over, er at man, når man ser på det offentlige utvalget ministeren har satt ned, har utelatt næringsmiddelindustriens folk og gjerne dem som kanskje konkurrerer med og er kritiske til Nortura. Disse vil man ikke ha. Vi kommer forhåpentligvis ikke til å få dårlige resultater av det, men vi kan få det. Jeg vil sitere Dagligvarehandelen fredag den 19. februar og konsernsjef i Nortura, Geir Olav Opheim: «Nortura må endre mye for å ikke falle utenfor. Vi har utviklet et altfor høyt kostnadsnivå i forhold til hva det er rom for, vedgikk Opheim under et seminar i Oslo forleden.» Opheim forteller også at det er store problemer med kapital. Mitt spørsmål til statsråden gjelder følgende: I Sverige hadde man for noen år siden akkurat som Nortura for lite kapital. Det gjorde at de gikk på ryggen, noe som førte til at finske selskaper kom inn. Vil dette kunne skje også i Norge?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-03-03:
Når vi nå prater om innovasjon og priser på markeder det går bra på: På grunn av tollbarrierene vi har i Norge, kan man i dag reise til Sverige og kjøpe lammekjøtt fra New Zealand til 50 svenske kr, i tillegg til kursen, så det er klart at med det rigide systemet vi har, er det vanskelig for næringsmiddelindustrien å klare å konkurrere. Det sier de også til oss som reiser og prater med alle, bortsett fra Nortura, da. Mandag 1. mars skriver to professorer, Frank Asche og Atle G. Guttormsen, i Dagens Næringsliv: «Bøndene vil kunne tjene på Rema-kjedens deltakelse i produksjonsleddet i matvarebransjen.» De sier videre: «En mer effektiv produksjon og logistikk vil gjøre det lønnsomt for Rema å gi bøndene en høyere pris.» De mener at ved å gi bøndene en bedre pris, og selv om bøndene neppe vil innrømme det, vil Reitans strategi paradoksalt nok kunne være en fordel for norske bønder. Er statsråden enig med professorene?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-03:
Før det første er jeg glad for at også Fremskrittspartiet vil ha dette utvalget som er nedsatt og som skal gjennomgå styrkeforholdene i hele verdikjeden for mat, men jeg vil avvise at det er noen ujevnheter i sammensetningen i utvalget. Næringsmiddelindustrien, handelen, institusjoner og organisasjoner er godt representert i et stort og bredt sammensatt utvalg som også innehar kompetanse av økonomisk og juridisk art. Når det gjelder spørsmålet om Norturas økonomi og de merknader som der kommer, mener jeg det i utgangspunktet ikke har noe med dette spørsmålet å gjøre. Nortura har vært gjennom en vanskelig situasjon. De jobber hardt for å bedre sin økonomiske situasjon. Jeg har selvsagt tillit til at det resulterer i løsninger som er bra for Norturas eiere, slik det også bør være i næringslivet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-03:
Jeg tror jeg skal utelate å kommentere to professorers vurdering av en del av verdikjeden for mat. Jeg tror nok at en interaksjon mellom samvirket og Rema, som de påpeker, kan gi resultater. Jeg er ikke helt sikker på at det gir de resultatene som professorene antyder. La nå det være sagt. Mitt poeng er at vi gjennom denne offentlige utredningen skal sørge for at vi får gjennomgått situasjonen i hele verdikjeden, fra bonden til forbrukeren. Vi er opptatt av at vi skal styrke konkurransen i hele verdikjeden. Vi er opptatt av at vi skal sørge for at forbrukerne står overfor riktige priser, på samme vis som leverandøren, bonden og næringsmiddelindustrien også har riktige priser. I den sammenheng er det selvsagt ikke minst viktig at vi får en god balanse i hele verdikjeden, som gjør at vi sikrer denne viktige matnæringen i framtiden, som er en av de største i Norge.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-03-03:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «De tre selskutene som er i drift, har store problemer med å finne alternative driftsformer for å skape helårig drift. I tillegg er det problematisk for dem at driftsgrunnlaget for selfangsten kommer så sent fra Fiskeri- og kystdepartementet at det er vanskelig å planlegge sesongene. Hvilke muligheter ser statsråden for å engasjere disse i andre driftsformer for å hindre at vi mister en fangstflåte med denne spesielle kompetansen, og er statsråden bekvem med at Fiskeri- og kystdepartementet er så sent på banen i forhold til årets sesong?»
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-03-03:
Vi er klar over at pattedyrmeldingen kommer til behandling senere. Litt av problemet er at skutene som sådan har det travelt nå, og det er noe av bakgrunnen for spørsmålet mitt. Det andre er at tradisjonelt har vi tenkt helhetlig når det gjelder forvaltningen. Vi har sagt at sjøpattedyr, både hval og sel, er en del av predatorene og en del av bestandsgrunnlaget. Av og til kan det virke som om man er på tur bort fra prinsippet om at man skal se økosystemet som helhet. Det var litt av bakgrunnen for spørsmålet. Er det statsrådens inntrykk at vi nå legger oss flate for verneinteresser og mer parfymerte naturvernere i forvaltningsspørsmålene våre? Jeg synes at den nye sjøpattedyrmeldingen fra Regjeringen kan tyde på at vi kanskje skal se bort fra sel og hval som predatorer i økosystemet?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-03-03:
Nå er det lagt ut et anbud der interesserte fartøy kan delta i telling av sel til hjelp for forskningen. Litt av problematikken med det anbudet var at man hadde lagt inn som kriterium at man måtte ha loddekvote på båten. Det skulle være en del av finansieringen. Det er strengt tatt ikke nødvendig å stille slike krav om at det er en del av finansieringen. Ville det ikke ha vært naturlig at man her så litt romslig på det, slik at man på det viset kunne gi disse tre skutene et litt bredere inntektsgrunnlag for å hjelpe en næring som faktisk er på tur til bunns?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Hovedvirkemiddelet for å støtte opp om selfangstskutene har i de seneste årene vært å gi ulike former for tilskudd. Det har vært ytt betydelige tilskudd både til fangst, til produktutvikling og til oppgradering av utstyr. Fartøytilskuddet ved fangst har de siste årene ligget i størrelsesorden 1,4 til 3,2 mill. kr pr. fartøy årlig. Dette er grundig gjennomgått i kapittel 3.6 i stortingsmeldingen om norsk sjøpattedyrpolitikk, hvor Regjeringen har lagt opp til å videreføre fartøystøtten for å opprettholde fangst i Vestisen. Dersom selfangstrederiene ønsker driftsalternativer, må de skaffe seg det innenfor rammene av de gjeldende regler, slik jeg også påpekte i mitt brev til næringskomiteen 5. februar 2010 som svar på fire spørsmål fra komiteens medlemmer fra Høyre i forbindelse med komiteens behandling av meldingen. En samlet komite har i Innst. 156 S for 2009–2010 uttalt at dette «er et ansvar for rederiene selv». Som jeg også opplyste i mitt brev, har imidlertid departementet gitt to selfangstskuter dispensasjon fra forbudet mot ombordproduksjon av kongekrabbe. De to selfangstskutene er så langt de eneste som har fått dispensasjon for ombordproduksjon av kongekrabbe. Dispensasjonen omfatter egenfangst av kongekrabbe utenfor kvoteregulert område, og ble gitt på vilkår av at fartøyeier frivillig aksepterer å bare fangste kongekrabbe utenfor en grense på 18 nautiske mil fra grunnlinjen øst for 26 grader øst. Disse begrensninger ble satt for å ivareta næringskomiteens merknader ved behandlingen av stortingsmeldingen om kongekrabbe om å beskytte den landbaserte foredlingen av råstoffet. De siste årene har vi i stor grad lagt opp til økonomiske rammevilkår for selfangstskutene som har vært stabile fra år til år, dette nettopp for å gi næringen større forutsigbarhet. Samtidig er jeg opptatt av at næringen får komme med synspunkter på rammevilkårene, og jeg er opptatt av at vi i samråd med næringen finner fram til en god måte å disponere midlene på. Det er bakgrunnen for at det i år, på samme måte som tidligere år, har vært brukt noe tid etter Stortingets budsjettvedtak før det endelige støtteopplegget for årets fangst blir fastsatt. For øvrig minner jeg om at stortingsmeldingen om norsk sjøpattedyrpolitikk er satt opp til behandling 9. mars 2010. Den debatten gir god mulighet for å drøfte de spørsmålene som representanten Bakke Jensen tar opp, i en bredere sammenheng.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Som jeg sa i mitt svar, får vi rikelig anledning til å diskutere både dette og andre spørsmål senere. Jeg er veldig klar over at selnæringen med de få skutene en har, er veldig opptatt av å få klarlagt de vilkårene som skal gjelde for årets fangst. For å si det slik: Jeg jobber veldig aktivt med den saken nå. Jeg er også opptatt av at vi finner et opplegg som næringen er tilfreds med og kjent med, og at det møter de behovene de har. Når det gjelder det litt mer generelle spørsmålet knyttet til å legge seg flat for miljøinteressene, kan jeg forsikre om at det gjør i hvert fall ikke jeg, i den forstand at jeg er veldig klar over både selens og hvalens plass i økosystemet. Det å gjennomføre en økosystembasert forvaltning som også innebærer sel- og hvalfangst, ligger helt klart fast.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Da jeg ble klar over at det var lagt begrensninger knyttet til dette telleprosjektet, tok jeg kontakt med Havforskningsinstituttet for å spørre om hvorfor det var slik. Det har jeg fått svar på. Kortversjonen er at det er ikke grunnlag for å stille et slikt krav. Utlysingen blir utvidet, slik at også andre fartøy kan søke om å få være med på dette telleprosjektet.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Den statlige slepebåtberedskapen i Nord-Norge består i dag av tre fartøy som dirigeres fra Kystverkets maritime trafikksentral i Vardø i henhold til det aktuelle risikobildet. Høsten 2009 ble det opprettet en slepebåtberedskap på Sørlandet ved at det er inngått kontrakt med en kommersiell aktør der Kystverket betaler for døgnkontinuerlig drift og tilstedeværelse. Som meddelt i Prop. 1 S for 2009–2010 for Fiskeri- og kystdepartementet, har Kystverket fått i oppdrag å lage en plan for etablering av slepebåtberedskap på Vestlandet. Jeg ser på slepebåtberedskap som et sentralt virkemiddel for å opprettholde et høyt nivå på sjøsikkerhet langs kysten og forhindre ulykker til sjøs. I forbindelse med det oppdraget jeg har gitt Kystverket knyttet til etablering av slepebåtberedskap på Vestlandet, har jeg bedt om at den totale beredskapen langs kysten ses i sammenheng og vurderes ut fra det til enhver tid gjeldende trafikkmønsteret. En slik helhetlig vurdering vil bidra til å sikre kontinuerlig utvikling og vedlikehold av beredskapen. Jeg er kjent med de innspillene som kom på Haugesundkonferansen, og som representanten Halleraker refererte til. Spesialbygde taubåter som også kan utføre annen samfunnsnyttig tjeneste, er blant de modeller som blir vurdert i dialogen med Kystverket om den statlige slepebåtberedskapen langs kysten. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med saken på egnet måte når dette arbeidet er ferdigstilt.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
I respekt for at ting kan ta tid, er jeg veldig forsiktig med å garantere datoer for når jeg legger fram saker. Det jeg kan si, er at dette er et område jeg er spesielt opptatt av, nettopp det å forhindre ulykker. Det er vesentlig mye artigere å arbeide med det enn å rydde opp i ettertid. Så dette jobber jeg med, og jeg vil komme til Stortinget så snart jeg har det klart.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Jeg er i stadige diskusjoner og dialog omkring dette saksområdet gjort kjent med at det finnes løsninger i mange andre land. Det gjør det, og det skal vi ta med i det videre arbeid. Samtidig registrerer jeg at når det er ulykker i andre land, er det faktisk ganske mange som kommer til Norge også, så det med kunnskapsutvikling begge veier har jeg stor tro på. Jeg er helt sikker på at både vett og kompetanse er godt fordelt rundt omkring, og å ta i bruk det beste som finnes overalt, er jeg veldig stor tilhenger av. Jeg vil selvfølgelig følge opp det i denne sammenheng.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-03:
«Det bærende prinsippet i forurensningsloven er «forurenser betaler». Staten var eier av gruvedriften på Søve i Telemark, som etterlot seg en mengde radioaktivt slagg, men har til nå ikke villet ta ansvar for å rydde opp. Mener statsråden at «forurenser betaler» skal være det bærende prinsipp også når staten selv er part?»
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-03:
Da har jeg lyst til å følge opp, og jeg spør statsråden: Hvorfor er det da sånn at staten til nå ikke har tatt det økonomiske ansvaret for oppryddingen etter statens gruvedrift på Søve? Jeg har også lyst til å spørre statsråden om noe konkret. Hvis man går til Per Strand, som er avdelingsdirektør i Statens strålevern, sier han som et generelt prinsipp: «De som har ansvaret når en bedrift har forurenset, er jo først og fremst bedriften selv.» Det er jo prisverdig at statsråden svarer kort og konsist «ja» på spørsmålet om han godtar prinsippet om at forurenser betaler, også når staten selv er part. Men oppfølgingsspørsmålet håper jeg statsråden vil bruke litt mer tid på. Det er: Hvilke konsekvenser får det? Og: Betyr det – og det håper jeg, det ville være en gledelig dag for velgerne i Telemark – at statsråden nå sier at staten vil ta det fulle økonomiske ansvaret for oppryddingen etter statens egen gruvedrift?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-03:
Jeg er veldig glad for at statsråden erkjenner at dette er en politisk sak, først og fremst. Jeg vil minne om at det er et enstemmig fylkesting i Telemark – inkludert Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet – som har sagt at Telemark fylke ikke kan godta at staten bare tilbyr seg å ta halvparten av regninga, når staten har tjent alle pengene på gruvedriften, og når staten også har eid gruven som man har drevet der. Spørsmålene mine vil være, siden statsråden anerkjenner at dette først og fremst er en politisk sak: For det første: Vil statsråden sørge for at staten tar det fulle økonomiske ansvaret? Det er en politisk beslutning som man ikke trenger rettsvesenets hjelp til å ta. For det andre: Mener statsråden det var feil at staten ikke tidligere har tatt det fulle økonomiske ansvaret som følger av forurenser betaler-prinsippet, og på den måten hindret at saken endte opp i rettsvesenet?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Ja.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Det var et forbilledlig konkret spørsmål, derfor var det greit å gi et konkret svar. Prinsippet om forurenser betaler er, som representanten påpeker, et svært viktig miljørettslig prinsipp som kommer til uttrykk i regelverket på miljøfeltet. Formålet med prinsippet er at man skal ta ansvar for de forurensningene man har skapt, men kanskje like mye at man forhindrer og forebygger miljøskader, for man vet at man selv får regningen. Dette er ett av flere sentrale prinsipp i Regjeringens miljøpolitikk, og det skal selvsagt også følges opp når staten er part. Denne saken som representanten tar opp, er brakt inn for rettsapparatet ved at staten er stevnet. Jeg finner det vanskelig å gå langt inn i sakens elementer når saken faktisk ligger til rettslig behandling. Men jeg er opptatt av at vi finner en minnelig løsning med Telemark fylkeskommune, og håper at denne saken kan løses utenfor rettsapparatet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Det er helt riktig at det så langt har vært uenigheter mellom partene om ansvaret i saken. Før min tid som næringsminister har fylkeskommunen fått et tilbud om hvordan dette kunne gjøres. Dette var en gruve som skiftet eier for 40 år siden, slik at dette ligger langt tilbake i tid. Men jeg vil bare si at jeg håper at vi, på tross av stevningen, likevel finner en framforhandlet løsning, og vi vil strekke oss langt for å bidra til det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
La meg ta det siste først. Nei, jeg håper jo at to offentlige organer faktisk kan bli enige, og at offentlige forvaltningsnivåer slipper å bruke masse penger på advokater og rettsprosesser, slik at de pengene heller kan gå til gode velferdstjenester for befolkningen – eller til skattelette, som representanten Hoksrud kanskje heller ønsker seg. Men man har ikke fått til en enighet. Det er ikke sånn at vi ikke skal bidra økonomisk for å fjerne det farlige stoffet, tvert imot har vi gitt et ganske omfattende tilbud, et tilbud om at staten kan dekke inntil 50 pst. av kostnadene. Det ble avslått, det syntes vi var synd. Men vi håper fortsatt at vi kan finne en løsning. Som jeg sa i mitt tidligere svar, vi er villige til å strekke oss langt for å prøve å finne en løsning i minnelighet istedenfor i rettssalen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Igjen: Jeg kan bare underskrive på det Hoksrud sa til slutt, at det er akkurat det vi ønsker å gjøre. Vi – ikke vi, da, det er jo Nærings- og handelsdepartementet, igjen, før min tid, men vel gjort – tok senest et initiativ for å få belyst kostnadsforholdene ved en opprydding gjennom en rapport utarbeidet av Norges Geotekniske Institutt, som ble levert før jul 2009. I etterkant har vi hatt dialog med Statens strålevern om hvilke tiltak som kan være aktuelle. Jeg skjønner veldig godt det lokale engasjementet i saken. Jeg skjønner også godt at dette er en stor oppgave som ikke fylket kan ta på seg alene, selvsagt. Det er derfor vi også gjennom konkrete tilbud har erkjent at staten har et ansvar, og at staten ønsker å delta.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-03-03:
Jeg er i grunnen enig med presidenten i at det forrige svaret egentlig var en fullgod avslutning, men jeg aksepterer fullt ut at Hoksrud hadde et ekstra spørsmål. Jeg kan bare gjenta at vi skal strekke oss veldig langt. Vi kan heller ikke leve med at det ikke blir ryddet opp i dette. Vi skjønner fullt ut at dette ikke er noe fylkeskommunen kan ta ansvaret for alene, og at staten som tidligere driver også har et medansvar. Så får vi da strekke oss ekstra, som Hoksrud sa, og prøve å finne en løsning. Men uansett om det er staten eller fylkeskommunen som betaler, går det av den samme velferdskassen, men desto viktigere er det at disse pengene ikke skal gå til advokathonorar.
Sylvi Graham (Høyre), 2010-04-29:
På vegne av stortingsrepresentantene Torbjørn Røe Isaksen, Sylvi Graham, Bent Høie, Sonja Irene Sjøli og Elisabeth Røbekk Nørve har jeg den glede å fremsette et forslag om alternativ turnus.
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-04-29:
Dette er en veldig viktig lov, det er vi alle enige om. Desto viktigere er det at loven fungerer som den skal. Og da er spørsmålet mitt: Er statsråden overhodet ikke bekymret for bankenes mulighet til å få implementert disse endringene? Dette er det eneste punktet de har tatt opp med ganske stor kraft. Og jeg regner jo med at siden de ba om få å komme til komiteen, og har vært på alt som har vært, er det ikke bare ren og skjær latskap fra bankenes side, men rett og slett at de er bekymret for de personvernmessige sidene og mulighetene til å få gjennomført dette på en god måte. Så mitt spørsmål er altså: Er statsråden overhodet ikke bekymret for at bankene ikke kommer til å få dette til?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-04-29:
Jeg vil fra Høyres side bare understreke at vi tror at Fremskrittspartiet mener alvor med forslaget sitt. Det er bare det at Høyre ikke er enig i det. Vi vet at det ikke vil fungere, for dette handler ikke om sex. Det handler om det som er inne i hodet, ikke mellom bena, på den som er overgriper. Vi respekterer fullt ut at man mener det, men flertallet er altså imot. Når det gjelder spørsmålet om behandling, ble det avdekket i media i går hvor svakt behandlingstilbudet til pedofile er. Så det Høyre vil be statsråden om, er å vurdere å initiere forsøk litt mer à la det man gjør med narkotikaprogram mot domstolskontroll, og å ta en titt på England, hvor man altså har langt flere virkemidler når det gjelder reaksjoner overfor overgripere. Der har man – vi kommer kanskje litt inn på det i neste sak – et eget tracking-system, hvor pedofile følges opp ute i samfunnet av egne polititeam som de må rapportere til. Som en del av straffen får de f.eks. ikke tilgang til pc, fordi vedkommende kan sitte hjemme i sin egen stue og bruke pc-en til å gire seg opp, for så å begå overgrep etterpå. Å ta en titt på erfaringer man har gjort i England med denne typen saker, kan være en god idé. Forslaget om kjemisk kastrering blir ikke vedtatt. Men jeg synes det er grunn til å roe ned debatten litt, for alle her i salen er faktisk opptatt av dette. Motivene til hver enkelt bør ikke underkjennes. Jeg tar forslagsstillerne på ordet. Her er det et reelt engasjement. Men samtidig må det være lov til å etterlyse at aggresjon og hissighet ikke bare er til stede på ett plan, men at man er like utålmodig når det gjelder å se på praktiseringen av taushetspliktreglene, grunnene til at folk ikke varsler, og at man er like engasjert med hensyn til å etablere bedre tilbud for utsatte. Det er kanskje ikke like mange som vil være uenige i de sakene. Men jeg tror man skal benytte taletiden sin litt mer til den typen spørsmål, hvor ikke alle er uenige, rett og slett fordi jeg tror det er nyttig at landets nest største parti – enn så lenge – bruker tiden sin på å spre gode holdninger i samfunnet om hva overgrep handler om og ikke handler om, rett og slett fordi hovedutfordringen vår er at 80 pst. av overgrepene begås av noen som barna kjenner, og at 80 pst. av de voldtektene som skjer mot voksne, begås av noen den voldtatte kjenner. Da må vi rett og slett i den offentlige debatt – alle sammen – ta det ansvaret det er å være leder av dette landet, enten man er i opposisjon eller i regjering, og føre reelle debatter utover det å fokusere på én bit som man kan være uenig om, og som antakelig ikke ville hatt den største effekten hvis man hadde vedtatt.
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-04-29:
De fleste har vel fått med seg at Høyre har og skal ha en bred debatt og vurdering av om vi skal gå for datalagringsdirektivet. Statsråden er tilhenger av datalagringsdirektivet og har i motsetning til meg og Høyre konkludert med et ja. I går sto det en god kronikk på trykk i Dagens Næringsliv fra kollegaene mine Torbjørn Røe Isaksen og Nikolai Astrup, som tok opp spørsmålet: Vil datalagringsdirektivet i det hele tatt hjelpe i forhold til Hotmail, Skype, chattekanaler osv.? Veldig mange mener at det ikke vil hjelpe i det hele tatt. Er statsråden av den oppfatning at implementeringen av datalagringsdirektivet er en god idé og vil hjelpe i forhold til de tre tingene de tok opp i sin kronikk?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-04-29:
Da skal jeg bare gjenta spørsmålet. Spørsmålet dreier seg altså om de ting som ble tatt opp med hensyn til Hotmail, Skype og chattekanaler. Nå svarte ikke statsråden på det. Mener han at implementering av datalagringsdirektivet vil fungere når det gjelder disse tingene, eller ikke?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-04-29:
Dagen i dag er eigentleg ein stor dag for norske forbrukarar. Ved å gjennomføre direktiv 2008/48/EF om kredittavtaler for forbrukarar foreslår Regjeringa ei rekkje tiltak som vil medføre ein meir ansvarleg utlånspraksis i norske bankar og kredittinstitusjonar. Ei rekkje tiltak vil bli sette i verk for å gje forbrukarane betre føresetnader for å ta fornuftige og godt førebudde val på område som gjeld lån og kreditt. Slike tiltak vil sjølvsagt bidra til å forhindre at forbrukarane råkar ut i gjeldsproblem som dei ikkje kan handtere. Me veit at veldig mange hamnar i det me kallar for fattigdomsfella dersom dei ikkje kan handtere gjeldspliktene sine. Så det må vere rett å seie at denne saka er ein del av Regjeringas innsats mot fattigdom. Det blir iallfall no utvida opplysingsplikt før avtale om kreditt kan bli underteikna. Forbrukarane skal få ei grundig forklaring før kreditt blir teke opp, og det blir òg ei plikt for kredittinstitusjonane å gjere ei kredittvurdering av kundane før kreditt blir innvilga. Dette er veldig bra, slik at forbrukarane ikkje dreg på seg gjeld når dei kanskje heller burde la vere. I tillegg vil sjølvsagt sentrale og godt etablerte forbrukarvernreglar på kredittområdet bli vidareført. Som saksordføraren var inne på, er det stor politisk einigheit i denne saka. Det er bra. I tillegg er det stor støtte frå både finansnæringa og forbrukarorganisasjonane. Det er likevel to spørsmål som skil komiteen. Det eine gjeld sanksjonar ved brot på kredittvurderingsplikta og forklaringsplikta, og det andre er spørsmålet om når denne lova tek til å gjelde. Når det gjeld sanksjonsreglar, meiner me at desse moglegheitene allereie følgjer av gjeldande avtalerettslege reglar. Eg viser òg til at departementet har gjort ei grundig vurdering av dette spørsmålet. Faren er at ytterlegare lovfesting av denne type sanksjonsreglar kan medverke til å undergrave systemet med og kunnskapen om generelle lempingsreglar. Særskilde sanksjonsreglar vil kunne få uheldige konsekvensar ved å skape uklarleik i forhold til anna lovgjeving der det ikkje er innført særskilde reglar. Når det gjeld dato for når lova blir sett i verk, viser eg til at gjennomføringsfristen for direktivet er at lovendringane bør tre i kraft innan 11. juni 2010. Arbeidarpartiet held seg til dette og kan ikkje sjå at dette vil skape særskilde problem for finansnæringane. Saka har vore kjent i veldig lang tid. Vidare er denne saka av stor betydning for norske forbrukarar. Derfor er det viktig å setje i verk denne lova så fort som det er forsvarleg mogleg. Og Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet meiner at gjennomføringsfristen er forsvarleg.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-04-29:
Eg viser til at fleire forslagsstillarar frå Høgre gjer framlegg om å endre lov av 13. juni 1969 nr. 26 om skadeserstatning, § 3-9 om meinerstatning. Forslaget går på nytt andre ledd, der meinerstatning skal fastsetjast til ein eingongssum – med mindre det openbert er i den skadelidne si interesse å fastsetje erstatninga heilt eller delvis til terminbeløp. No er det slik i dagens lov at hovudregelen er at erstatning skal fastsetjast til ein eingongssum. Dette er ein generell regel og omfattar alle typar av erstatning. Særlege årsaker kan vere grunn til at retten kan fastsetje erstatning heilt eller delvis til terminbeløp. Men så er det altså mogleg å gjere om terminbeløp til eingongserstatning, dersom ein part ber om dette eller krev det. Hovudprinsippet er altså eingongserstatning. Kva som ligg i omgrepet «særskilte årsaker», er det liten rettspraksis på. Det kan bety at denne praktiseringa er lite brukt. Eg viser elles til statsrådens brev til komiteen, der departementet konkluderer med at problemstillingar om terminviss fastsetjing av meinerstatning bør vurderast av Personskadeerstatningsutvalet, og at statsråden vil gjere dette utvalet kjent med synspunkt og problemstillingar i forslaget. Dette er me einige i.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-04-29:
Det er mange utfordrande og komplekse vurderingar i samband med saker knytte til barnebortføring, og eg meiner at Framstegspartiet skal ha ros for å setje denne problemstillinga på dagsordenen. Eg vil våge den påstand at Regjeringa jobbar både intenst og veldig godt med desse spørsmåla. Internasjonale barnebortføringar må hindrast, så sant det er mogleg. Dersom det likevel skulle skje, er norske myndigheiter heilt avhengige av at andre land viser god samarbeidsvilje. Regjeringa har sett i verk fleire tiltak både når det gjeld kompetanse, informasjon, førebygging og andre ting, som også saksordføraren var inne på i innlegget sitt. Eg er glad for at det er stor tverrpolitisk einigheit i desse spørsmåla. Arbeidarpartiet er einig med forslagsstillarane i at dei som bortfører eit barn, ikkje skal få offentlege ytingar eller økonomiske overføringar. Eg er glad for at Regjeringa allereie har hatt dette spørsmålet på høyring og signaliserer at det vil bli lagt fram eit lovforslag om dette i løpet av 2010. Når det gjeld spørsmålet om dobbelt statsborgarskap, viser eg til at hovudprinsippet i Noreg er at personar som har norsk statsborgarskap, ikkje skal ha statsborgarskap i andre land. Så vil likevel internasjonale forpliktingar medverke til at ein ikkje kan praktisere dette absolutt, så dette er eit forslag til tiltak som ikkje vil ha effekt, slik som me ser det. Eg skal ikkje gå inn på alle dei andre forslaga i saka, men desse spørsmåla som er reiste, engasjerer heile Stortinget, og det er veldig bra. Eg veit at Regjeringa har desse sakene høgt oppe på sin dagsorden. Med ei tverrpolitisk einigheit har Regjeringa også støtte frå eit stort fleirtal på Stortinget. Dette er konstruktivt, og det fører arbeidet med desse spørsmåla høgt opp på den politiske agendaen. Det er bra.
Tor Sigbjørn Utsogn (Fremskrittspartiet), 2010-04-29:
Banknæringen kan ikke tilpasse sine systemer ut fra en debatt og en dialog som har foregått mellom departementet og finansnæringen. Man kan begynne å gjøre seg sine forberedelser, man kan begynne å prosjektere, men det er først når man har et vedtak på en ordning, som gjøres gjennom lov og forskrifter, at man endelig kan tilpasse systemer, sette dem i prøvedrift og teste. Og det er dette faktum, at de har hatt for kort tid til det siste, som er kritikkverdig, slik jeg ser det. Mitt spørsmål gjelder egentlig kommende saker, eller det preventive: Vil justisministeren ta større hensyn til dette i kommende saker? Det ser jeg som nødvendig, slik at vi får en presisering av viktigheten av å holde viktige opplysninger sikre.
Tor Sigbjørn Utsogn (Fremskrittspartiet), 2010-04-29:
Statsråden ble spurt om hva som kunne være en garanti mot nye overgrep, og han svarte at forvaring kunne være en tilnærmet garanti. Skal vi tolke dette som et forslag fra statsråden, at dømte pedofile i større grad kan idømmes forvaring, når statsråden helt tydelig i debatten i dag sier at dette kan være en garanti mot nye overgrep?