trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-12-18:
Jeg skal ikke på dette tidspunkt gå dypt inn i sakens realiteter. De har vært belyst en rekke ganger før. Jeg skal bare vise til at det var regjeringen Stoltenberg som ved kgl. res. 8. juni 2001 fastsatte at tomtefesteloven av 1996 med forskrift skulle tre i kraft 1. januar 2002. Dette skjedde etter at Stortinget hadde vurdert og endret regelen om regulering av festeavgift sommeren 2000. La det også være tillatt å si at stortingsrepresentant Dørum også var kjent med den konsultasjonsprosess som fant sted sist sommer i forbindelse med denne saken. Når det så gjelder et annet forhold som er tatt opp, er det slik at Stortinget 13. juni 2000 fastsatte at Regjeringen skulle evaluere reglene om festeavgift etter at loven hadde vært i kraft i to år, og legge fram vurderingen for Stortinget som egen sak. Jeg vil også peke på at Arbeiderpartiet stemte mot dette. Dette er de faktiske forhold som ligger i saken. I tillegg kommer det at regjeringen Stoltenberg selv valgte å sende ut høringsforslag om endringer i tomtefesteloven den 29. august 2001. Samtidig stod det fast at loven skulle tre i kraft 1. januar 2002. Jeg nevner dette fordi et vedtak i samsvar med forslaget i Dokument nr. 8:31 vil kunne føre med seg en merkbar praktisk turbulens. I en rekke tilfeller der regulering av festeavgifter kan skje i 2002, må vi gå ut fra at bortfesterne nå har sendt ut melding til festerne om hva den nye avgiften vil bli. Jeg vil peke på det generelt uheldige i at en iverksettingsbeslutning eventuelt blir endret umiddelbart før en lov skal tre i kraft, og vil frarå at Stortinget fatter vedtak i samsvar med Dokument nr. 8-forslaget.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2001-12-18:
Eg registrerer på lik line med den førre talaren at representanten Marthinsen er indignert over at Arbeidarpartiet tek ein omkamp mot eit stortingsfleirtal, og at representanten Helleland er oppteken av at Regjeringa fremjar eit lovforslag i tråd med Arbeidarpartiets program. Det er kvart politisk partis rett og plikt å jobbe for sine politiske saker, særleg saker der ein er veldig overtydd om at det er nøydt til å skje endringar i forhold til det som no ligg på bordet. Det er ingen som helst tvil om at den vedtekne tomtefestelova som skal tre i kraft, har mange svakheiter ved seg. Vi får veldig mange attendemeldingar på at dette slår urimeleg ut overfor festaren. Mange festarar har gått inn på desse avtalane under heilt andre føresetnader. Dei har lagt ned eit stort arbeid på tomta, og dei har skapt ein enorm verdiauke på tomta. Så skal plutseleg den verdiauken dei sjølve har jobba inn, slå ut slik at dei får langt høgare leige – eller feste – enn det dei har hatt tidlegare. Det andre som er urimeleg, er at sjølv om ein legg den øvre avgrensinga som no er gjort, til 9 000 kr pr. mål, kan utleigaren på einsidig initiativ auke leiga. Dette vil føre til at mange rett og slett kjem i klemma, f.eks. pensjonistar med lav inntekt som på ein måte har basert sine buutgifter på heilt andre føresetnader. Eg vil seie det så sterkt at denne festelova på ein måte er den siste leivninga av ei klassedeling i dette samfunnet som vi bør kome til livs. Prinsipielt meiner eg at heile festeordninga burde bli avvikla. I alle fall bør ein no sørgje for at ein får ei regulering som ikkje einsidig er til fordel for utleigaren, men som òg er rimeleg og rettferdig for den som har ei festeavtale og blir nøydd til å leige denne tomta. Derfor synest eg faktisk at alle burde vere tente med at vi hadde late det nye lovforslaget som var ute på høyring, få ein sjanse, slik at ein hadde fått registrert dei innspela som har kome og kartlagt konsekvensane av det som no er i ferd med å skje, før ein set i verk ei ny lov.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-12-18:
Jeg har lyst til å minne om at tomtefesteregimet slik Arbeiderpartiet vil ha det, er den siste reminisensen av Arbeiderpartiets huseierreguleringer som vi slet med helt til Willoch-regjeringen i sin tid fikk avskaffet det verste. Dette har selvsagt ingenting med avgiftspolitikk i den forstand å gjøre, som det er påpekt av flere talere. Det er en måte å regulere en avtale mellom selvstendige parter på – en grunneier og en som ønsker å bygge et hus eller en hytte. I sin tid kan det ha vært en veldig god avtale for begge parter. Grunneieren har sikret seg løpende inntekter, og den som skal bygge hus eller hytte, har sluppet den delen av egenkapitalen som ligger i å måtte anskaffe seg tomten. At det så går 15–20–30 år, hvor lånene på hus eller hytte er nedbetalt, og så den ene av to eierinteresser mener at all verdistigning burde tilfalle ham eller henne, er altså ikke en prinsipiell tenkning når det gjelder eiendomsrett, men typisk for Arbeiderpartiets holdning til grunneierrettigheter. Når Rudihagen er prinsipielt imot anledning til tomtefeste, er det et standpunkt man i og for seg godt kan diskutere og respektere. Men det betyr rett og slett at et gode som det er mulig å få tak i eller anskaffe seg gjennom et tomtefeste, ikke nødvendigvis blir til stede hvis det er snakk om å kjøpe. Hvis man da ikke skal ekspropriere, vil grunneier ha rett til å si at hvis jeg ikke kan skaffe et langsiktig inntektsgrunnlag for eiendommen min, lar jeg rett og slett være å selge. Det kan vel neppe være til fordel for noen av partene. Så har jeg lyst til å si at denne loven representerer en av de få prinsipielle debattene som er i Stortinget. Representanten Anders C. Sjaastad sa da debatten var oppe første gang, at det gjaldt en gammel dimensjon mellom en tradisjonell sosialistisk og en borgerlig holdning til eiendomsrett. Det blir ikke slik at man kan bruke eiendomsretten i de tilfellene hvor det passer inn i ens eget kram, og så la være å ta den med i de tilfellene hvor det ikke passer. I tillegg har vi sagt at vi vil komme tilbake til denne saken etter to år. I mellomtiden tror jeg vi endelig – og det er sannelig ikke for tidlig – har fått en ordning når det gjelder tomtefeste, som gjør at både grunneiere og festere kan leve godt med de reguleringene som vi nå har foretatt i loven.
Morten Lund (Senterpartiet), 2001-11-01:
Jeg tillater meg å legge fram forslag om en handlingsplan for å stimulere til ansettelse av eldre arbeidstakere, herunder redusert eller fjerning av arbeidsgiveravgift for alle over 55 år.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2001-11-01:
Jeg tillater meg å fremsette et forslag som dreier seg om klargjøring og presisering av beregningsgrunnlaget for vann- og avløpsgebyrer i landets kommuner.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2001-11-01:
: Jeg har gleden av å foreslå Hans R. Kjæstad og Peter Gitmark istedenfor Kristin Krohn Devold og Ingjerd Schou.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2001-11-01:
Jeg foreslår Jan Tore Sanner, Ivar Kristiansen, Siri A. Meling, Kari Lise Holmberg og Bent Høie.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2001-11-01:
Som varamedlemmer vil jeg foreslå Sverre J. Hoddevik, Heidi Larssen, Michael Momyr, Jan Olav Olsen og Martin Engeset.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2001-11-01:
Jeg vil gjerne foreslå Jens Stoltenberg istedenfor Knut Storberget.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2001-11-01:
Kristelig Folkeparti foreslår Jon Lilletun som nytt medlem istedenfor Kjell Magne Bondevik.
May Britt Vihovde (Venstre), 2001-11-01:
Eg føreslår Trine Skei Grande.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-01:
Magnhild Meltveit Kleppa gjorde rede for at Senterpartiets forslag var åpnere enn vårt, og det er jo helt riktig. Vi støtter det forslaget, ut fra at det åpner for en gjennomgang av ordningene. Derfor ber jeg om at det blir votert over vårt forslag først, slik at vi får muligheten til å stemme subsidiært for Senterpartiets forslag. Vi stemmer mot innstillingen fra presidentskapet.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-11-01:
Det vart i 1996 føreteke ein gjennomgang av stortingslønene. Lønsfastsetjinga vart organisert slik at ein eigen kommisjon kjem med tilråding overfor Stortinget, som då gjer sine vedtak. Senterpartiet meiner at det er ei ryddig ordning. I Senterpartiet si gruppe er det likevel fleire som stiller spørsmål ved grunnlaget for kommisjonen sine vurderingar. Vi hadde gjerne sett eit system der stortingsløna vart fastsett på eit nivå der ein år for år prosentvis kunne følgja lønsutviklinga elles, som eit alternativ til eit kronebeløp, som no blir føreslått år for år. Vi lar oppfordringa gå til Presidentskapet om å drøfta dette vidare i lag med kommisjonen. Så var Senterpartiet i fjor – i debatten om same sak som i dag – eit av fleire parti som sette søkjeljoset på pensjonsordningane både for stortingsrepresentantar og for regjeringsmedlemer. Vi ynskjer ein gjennomgang både av oppteningstida og av nivået. Vi vil gjerne ha oss førelagt ei sak som omhandlar både ei vurdering av pensjonen sin realverdi i dag og ei samanlikning med pensjonane i andre nordiske land, og der ein også ser på oppteningstida. No merkar vi oss at presidenten i dag seier at det er andre måtar å få fram ei slik sak på enn å fremja forslag her i salen. Ja, det var altså fleire parti som prøvde andre måtar i fjor og bad om ein slik gjennomgang. Det vart vist både til ei sak som låg i Presidentskapet, og til Brørby-utvalet og det arbeidet som det var i gang med, og som gjaldt arbeidsvilkåra for stortingsrepresentantar. Vi kan ikkje sjå at det for Stortinget har kome fram noka oppfølging på dette punktet. Difor har vi tillate oss å fremja eit forslag i dag. Senterpartiet har ikkje nokon representant i Presidentskapet i denne perioden, difor dette forslaget i salen i dag. Ei samanlikning med det forslaget som allereie ligg føre frå SV si side, vil avdekkja at Senterpartiet sitt forslag er opnare i si form – vi ynskjer altså ein gjennomgang med sikte på større samsvar med meir vanlege pensjonsreglar. Vi vil ha gjennomgangen fyrst før vi, som SV allereie har gjort, tek stilling til ei tilknyting til regulering av kronebeløpet i folketrygda. Eg tek med dette opp Senterpartiet sitt forslag.
Petter Løvik (Høyre), 2001-03-20:
På vegner av Høgre, Framstegspartiet og Sosialistisk Venstreparti tillèt eg meg å fremme følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Vedtakets I antas å burde utgå.»
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-01-31:
Jeg tillater meg å foreslå Per Ove Width.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-01-31:
Jeg vil fremme forslag om å be Regjeringen utrede og fremme forslag om lovhjemmel for å kunne reise tiltale og avsi straff overfor samtlige personer i en «gjeng», og straff for voldelig forfølgelse.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-01-31:
Jeg er glad for at statsråden nå så klart og åpent innrømmet at den integreringspolitikken som tidligere arbeiderpartiregjeringer og andre regjeringer har ført, ikke har gitt det ønskede resultat. Jeg skulle ønske at man da kanskje hadde gått litt mer i seg selv og sett på grunnleggende elementer i dette, men det er nå til behandling i Stortinget. I den forbindelse er selvsagt kampen mot all forskjellsbehandling av mennesker på grunn av deres etniske opprinnelse, rase eller religion, fullstendig uakseptabelt og må bekjempes. Vil Regjeringen innføre det prinsipp at den vil motarbeide alle tendenser og alle forslag som går på forskjellsbehandling av mennesker basert på rase, religion og etnisk opprinnelse, altså i alle retninger?
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2001-01-31:
Jeg har et spørsmål til kommunalministeren, som også står sentralt når det gjelder integrering og kampen mot rasisme. Dessverre er det ting som tyder på at også rasisme er utbredt i vårt samfunn. UDI har gjennomført en undersøkelse i 29 kommuner som viser dette, og de siste grufulle voldsepisodene er et nytt eksempel. Det er nødvendig å mobilisere på bred front med en rekke tiltak for å slå tilbake tendenser til rasisme. Sentrumsregjeringen utarbeidet en handlingsplan mot rasisme, etablerte et senter mot etnisk diskriminering og satte i gang arbeidet med en lov mot etnisk diskriminering, som jeg håper snart vil komme. Men nå ser vi at dette på flere punkt ikke følges godt nok opp. Det gjelder på boligsektoren, hvor handlingsplanen mot rasisme ikke ser ut til å være fulgt opp godt nok, det gjelder arbeidsmarkedsetaten, som henger etter, det gjelder godkjenningsordningen for utenlandske utdanninger og innenfor rettsapparatet. Hva vil kommunalministeren gjøre for å sikre en effektiv oppfølging av handlingsplanen?
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2001-01-31:
Jeg tror at i kampen mot rasisme er en mer vellykket integreringspolitikk avgjørende. Vi ser eksempel på arbeidsmarkedet, hvor f.eks. to godt utdannede sivilingeniører har søkt 850 jobber uten overhodet å bli innkalt til intervju. Dette tyder på at holdningene ikke har trengt ned i systemet slik de skal. Det er nødvendig med et tverrsektorielt ansvar, og jeg tror det er nødvendig at én statsråd har et spesielt pådriveransvar for å følge opp handlingsplanen, så mitt spørsmål til statsråden er: Vil kommunalministeren selv ta på seg det koordinerings- og pådriveransvaret for at handlingsplanen kan bli fulgt opp? La meg også si at det å ha et effektivt utlendingsdirektorat, UDI, er viktig for en positiv flyktning-, asyl- og integreringspolitikk. Vi ser at UDI har hatt kjempestore problemer. Kristelig Folkepartis leder, Valgerd Svarstad Haugland, bad på fredag om at det blir foretatt en gjennomgang, en gransking av UDI. Jeg konstaterer med glede at statsråden i dag har varslet det, og vil gjerne kvittere det tilbake positivt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
La meg først få si at det grufulle som skjedde i helgen, ikke bør og ikke skal skje i Norge. Regjeringa vil selvfølgelig gjøre det som står i vår makt for å bidra til at den slags ikke skjer, og for å slå tilbake mot alt som har med rasisme og nynazisme å gjøre. Vi tar sterk avstand fra det som har skjedd. Det er riktig som representanten Bondevik sier – helt åpenbart, tror jeg – at det rundt omkring i Norge skjer mye som dreier seg om rasisme. Noe skjer ubevisst, men dessverre også bevisst – mer enn vi tror. Her mener jeg først og fremst at vi alle, ikke bare som politikere, men også som enkeltmennesker, har et ansvar for å slå tilbake hver eneste gang noen prøver å si noe eller gjøre noe som dreier seg om rasisme. I tillegg er det viktig at vi – tror jeg –går igjennom lovverket for å se om det fungerer. Der er det et utvalg i arbeid, som skal komme med en innstilling til høsten. Regjeringa vil gå igjennom hele lovverket, og det er riktig som representanten Bondevik sier, at det ikke fungerer godt nok i forhold til f.eks. arbeidsmarkedet og boligsituasjonen. Det er også slik at Regjeringa vil stille flere penger til disposisjon til alle som ønsker å bidra for å gjøre noe med dette fryktelige. Det gjelder både enkeltpersoner, grupper og organisasjoner som vil sette i gang med tiltak for å prøve å gjøre noe med det. Vi vil forene alle gode krefter for å prøve å gjøre noe med det, og mobilisere til en kraftinnsats for at slike ting ikke skal få lov til å skje.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Det er helt uakseptabelt at folk ikke får jobb fordi de har et annet navn enn det som er vanlig i Norge, og det er helt uakseptabelt at folk ikke får jobb i Norge fordi de har en annen hudfarge, en annen religion eller en annen bakgrunn enn de fleste i Norge. Det vil vi ikke sitte stille og se på. Det er også noe av bakgrunnen for at Regjeringa rett før jul la fram ei stortingsmelding, som nå er til behandling her, om en bedre integreringspolitikk. Jeg må si at jeg tror mange bør ta selvkritikk for at den integreringspolitikken som har vært ført i dette landet i mange år, på mange områder dessverre ikke har lyktes. Derfor er det nå behov for å jobbe på en litt annen måte, og en må være mer aktiv enn det som har vært tilfellet fram til i dag. Så til spørsmålet om jeg tar på meg koordineringsansvaret i forhold til det å følge opp også handlingsplanen. Svaret på det er selvfølgelig ja. Når det gjelder spørsmålet omkring UDI, er det slik som det også står i noen aviser i dag, at jeg mener det er et behov for å ta en gjennomgang av hvordan utlendingsforvaltningen fungerer, UDI spesielt. Det vil jeg be om at vi får før sommeren.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Når det gjelder det siste spørsmålet, er jeg selvfølgelig helt enig. Det med å få gjort noe i forhold til den kompetansen som er, er også viktig. I en situasjon der vi har stor mangel på arbeidskraft f.eks. i store deler av vårt land, er det helt hårreisende at arbeidsledigheten blant våre nye landsmenn er mye, mye høyere enn i befolkningen for øvrig. Jeg har selv møtt mange som er utdannet som leger, advokater, hjelpepleiere osv., som ikke får jobb i det norske samfunnet. Uansett hvilken utdanning og hvilken kompetanse de har, så har vi behov for de ressursene i det norske samfunnet. Vi skal gjøre alt som står i vår makt for å bidra til at det skal skje, men vi må også gjøre det i nært samarbeid med partene i arbeidslivet hvis vi skal greie å få dette til i praksis. Når det så gjelder spørsmålet omkring f.eks. dette med utesteder, som er ett konkret eksempel på hvordan diskrimineringen faktisk foregår, er det noe helt grunnleggende galt at hvis det kommer fire hvite nordmenn til et sted, så er det greit, mens vi ser at hvis det kommer fire med mørk hud til samme sted, er det plutselig en gjeng, og dermed er det et problem. Slik skal det ikke være. Jeg vil selvfølgelig ta med de synspunktene Dørum har, videre til justisministeren, og vi skal se på det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
For Arbeiderpartiet og for Regjeringa er det helt grunnleggende at alle mennesker er like mye verdt uansett hvor de kommer fra, uansett hvilken bakgrunn de har, uansett hvilken hudfarge de har og uansett hvilken religion, kjønn eller alder folk har. Det må være helt klart. Det mener jeg er noe av det viktigste også i den debatten vi nå står midt oppe i, når vi har sett så grufulle hendelser som vi har. Men da er det viktig at alle politiske partier tar sterk avstand fra slike ting som her har skjedd, og tar sterk avstand når det kommer utsagn som kritiserer en bestemt gruppe fordi de kommer fra et bestemt land eller har en bestemt hudfarge. Den type ting er ikke med på å minske rasismen eller fremmedfrykten i dette landet. Jeg vil appellere tilbake til Carl I. Hagen, som representerer et stort parti i Norge, om også å ta det ansvaret innover seg i forhold til det ansvaret som jeg mener alle politiske partier i dette landet har for å slå tilbake mot fremmedfrykt og rasisme. Og jeg føler vel ikke akkurat at det er Fremskrittspartiet som har stått i spissen for å bidra til å minske fremmedfrykt og rasisme i Norge.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Ja, i forhold til det siste er jeg helt enig med representanten i at det er håpløst at vi har et system som gjør at det tar så lang tid å få godkjent eller omgjort den kompetansen en har med seg fra andre land. Derfor har vi også fremmet noen forslag i integreringsmeldinga, som nå ligger til behandling her i Stortinget. Jeg mener vi må få vekk den proppen i systemet slik at dette går langt fortere, og der ønsker vi også å bidra, det må være helt klart. Når det gjelder det første spørsmålet om forslaget til endring i § 55 A i forhold til diskriminering, har vi nå, som representanten er godt kjent med, også det liggende til behandling her i Stortinget, og det er ingen tvil om at Arbeidsmarkedsetaten er veldig sentral i forhold til dette hvis vi også skal greie å få flere av våre nye landsmenn inn i jobb. Vi trenger faktisk mer arbeidskraft, og det er mange ressurser som i dag går tapt ved at vi ikke lykkes med det, og vi vil selvfølgelig ha en nær dialog med Arbeidsmarkedsetaten i oppfølging av det vedtak som Stortinget måtte fatte i den konkrete saken, § 55 A.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Jeg kan ikke svare rett over bordet her i dag, men jeg tar med meg de signalene tilbake og skal love å snakke med arbeids- og administrasjonsministeren om det. Det må i hvert fall ikke herske noen tvil om at Regjeringa ønsker å gjøre det vi kan når det gjelder å ta i bruk de mange ressurser som i dag er ubrukt blant våre nye landsmenn, bl.a. i arbeidslivet. Så jeg tar med meg det forslaget tilbake. Når det så gjelder spørsmålet i forhold til arbeidsinnvandring, kommer Regjeringa tilbake til en del konkrete forslag i løpet av veldig kort tid om hva vi mener bør gjøres for lettere å kunne få flere i jobb i landet vårt, noe vi også trenger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
For det første tar jeg avstand fra påstanden om at det bare skulle foreligge ett eneste nytt tiltak i den meldinga. Da må vi i hvert fall snakke om to forskjellige meldinger, for det ligger en lang rekke forslag til tiltak om hva som bør gjøres i forhold til integreringspolitikken, det være seg det temaet som representanten Karin Andersen her tok opp i forhold til bosetting – jeg skal kommentere det etterpå – i forhold til utdanning, i forhold til arbeidsliv, i forhold til asylmottak, i forhold til enslige mindreårige osv. Men dette regner jeg med at vi får tilstrekkelig anledning til å diskutere når saken skal behandles her i Stortinget. Når det gjelder bosetting av flyktninger, er i hvert fall jeg helt sikker på at den ordninga vi har pr. i dag, ikke fungerer. Det er så mange som blir sittende i mottak i måneder og år fordi kommunene av ulike grunner ikke vil ta imot dem. Det har vi tatt på alvor ved at vi har økt integreringstilskuddet fra 300 000 kr til 365 000 kr. Jeg er glad for at Stortinget har vedtatt det; det er så å si det kommunene har bedt om. Men da forventer jeg at flere kommuner i dette landet tar et større ansvar for å bosette flere, og da mener jeg at vi også må vurdere nye ordninger for å få gjort det fortere.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Ja, jeg mener faktisk at det er samsvar mellom ord og handling, og jeg er ikke enig i representanten Meltveit Kleppas beskrivelse av at det var ostehøvelkutt over alle frivillige organisasjoner. Det er jo slik at frivillige organisasjoner i dette landet – som vi f.eks. har sett etter det fryktelige som skjedde i helga, at de har samlet seg, i denne sammenhengen i regi bl.a. av Røde Kors og andre frivillige organisasjoner, kirke, idrett osv., – gjør en veldig viktig jobb. Og det er ingen tvil om at de er vi helt avhengige av for å lykkes i kampen mot fremmedfrykt og rasisme. Vi bruker penger på det, og vi kommer til å bruke penger på det også i framtida. Men la meg også si: Hvis vi skal lykkes med dette, tror jeg det er særdeles viktig at vi greier å opprettholde tiltak som f.eks. barnehager, at vi greier å opprettholde tiltak som gjør at foreldrene har råd til å ha barna sine i barnehagen, og at vi ikke opplever det som jeg har sett i denne byen, at skolefritidsordninga blir så dyr at halvparten av foreldrene er nødt til å ta barna sine ut fordi foreldrebetalinga blir altfor høy, og de fleste av disse er innvandrerbarn. Hvis vi skal greie å lykkes, må vi starte allerede mens barna er små, og det er særdeles viktig at en da lærer at alle er like mye verdt uansett hvordan man ser ut og hvordan man prater.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Jeg mener at Regjeringa viser handlekraft hele tida. Vi jobber nær sagt dag og natt med å prøve å gjøre noe med dette, som jeg er helt enig i, nemlig at saksbehandlingstida i svært mange saker er blitt altfor lang. Så er det riktig at på bakgrunn av at jeg bad om å få en rapport eller et forslag fra UDI, fikk jeg det i desember. Det har vi gått nøye igjennom. Jeg vil komme med konkrete forslag i løpet av et par uker til hva jeg mener bør gjøres for å forenkle saksbehandlingsrutinene og saksbehandlingstida for at det skal gå raskere enn det som er tilfellet pr. i dag. La meg også si at jeg synes det ligger veldig mange gode forslag i det UDI har lagt fram. Men jeg tror det er veldig viktig at vi går nøye igjennom og ser på hvilke konsekvenser det har om vi gjør det ene kontra det andre, osv. Men som sagt, jeg kommer tilbake med konkrete forslag i løpet av et par uker om hva jeg mener bør gjøres i den sammenhengen. Når det så gjelder det eksterne firmaet jeg vil sette på UDI nå og fram til sommeren, så skal det gå igjennom og se på hvordan UDI fungerer i forhold til f.eks. saksbehandlingsrutiner, og hvordan UDI fungerer i forhold til økonomi. På bakgrunn av bl.a. noen oppslag vi har sett i én avis, hvor også lederen i UDI har tatt selvkritikk, føler jeg et ansvar for å være sikker på at de penger som skattebetalerne betaler inn, blir forvaltet på en skikkelig måte, og jeg har bedt om å få den gjennomgangen før sommeren. Men la meg også si at UDI er i en veldig presset situasjon. Det kommer nå veldig mange flere asylsøkere til vårt land. Vi har fra mange hold sagt at UDI nesten skal prioritere alt, og det er ikke så enkelt. Og det er også slik at det er vanskelige saker, som har stor oppmerksomhet, og vi har ikke minst med mennesker å gjøre. La det også være med i bildet. Men vi skal bidra fra vår side til å prøve å gjøre situasjonen bedre, og jeg er ikke tilfreds slik det er pr. i dag når det gjelder saksbehandlingstid.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Først når det gjelder prioritering. Det er riktig som representanten Erna Solberg sier at det er sagt fra politisk hold også her i Stortinget at bl.a. asylsaker skal prioriteres, og der ser vi en viss positiv utvikling. Men så er det også slik at i hvert fall jeg får henvendelser både fra stortingsrepresentanter og mange andre om at saksbehandlingstida når det gjelder arbeidstillatelser, familiegjenforening, visum osv., bør være mye kortere, og det er jeg enig i. Når det gjelder spørsmål om saksbehandlingstida konkret, kommer jeg tilbake til det om 14 dager. Men bare la meg si det på den måten at jeg vurderer seriøst mange forslag for å se på om det er noe vi kan løfte ut av UDI, om andre kan gjøre det, og mitt klare mål er at det skal skje på en enklere og raskere måte i forhold til det som er tilfellet i dag – og det kommer jeg tilbake til i løpet av veldig kort tid.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
La meg først kommentere spørsmålet omkring opphold i forhold til asyl kontra humanitært grunnlag. Det er riktig at vi tar imot veldig mange på humanitært grunnlag, og at det er litt færre som søker om asyl i forhold til en del andre land. Men det er jo fordi det har noe å gjøre med hvem som søker til vårt land, og det er det som er avgjørende for på hvilket grunnlag man får opphold i Norge, om man trenger beskyttelse, og hvordan det bildet ser ut. Vi har ikke tenkt å legge opp til en ny politikk på dette feltet, men det er klart at noen av de forslagene som nå vurderes, bl.a. i forhold til det representanten Erna Solberg tok opp, vil, hvis en går inn for alle de forslag som er lagt fram, kunne medføre at det på noen områder blir litt annerledes enn det er i dag. Det mener jeg vi da får ta konkret stilling til, men vi har ikke tenkt å legge oss til en ny politikk generelt sett.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Som jeg sa i stad, mener både jeg og Regjeringa at barnehager og f.eks. skolefritidsordninger er helt sentrale tilbud som bør være, og som er, i de fleste kommuner. Det bør også være slik at foreldrebetalinga er slik at en ikke ekskluderer unger fra å være i barnehagen på grunn av det. Og det er selvfølgelig ting som vi jobber med. Når det så gjelder det spesielle spørsmålet om kommuneøkonomien, som selvfølgelig også henger sammen med dette, så har kommunesektoren for i år, ved hjelp av det forliket som ble inngått her i Stortinget, fått et av de største løftene kommunesektoren har fått på veldig, veldig mange år. Og i tillegg til de reelle overføringene til kommunesektoren var det også slik – som representanten Andersen er godt kjent med – at Regjeringa og også Stortinget for første gang på ti år gikk inn og kompenserte noe i lønnsoppgjøret til bl.a. lærere. Så er jeg klar over at det fortsatt er slik at det finnes kommuner hvor situasjonen er vanskelig. Vi driver nå og jobber med kommuneopplegget for neste år. Jeg har selvfølgelig med meg den situasjonen og de beskrivelser som kommer inn om hvordan situasjonen er, men jeg mener altså at det løftet som kommunesektoren har fått for inneværende år, er et kjempeløft. Jeg mener også at det er noen kommuner som kanskje også bør se på hvordan man prioriterer internt. Vi har kommunalt selvstyre, det mener jeg det er veldig viktig å slå ring om, men det går ikke an bare å skylde på at kommuneopplegget totalt sett er slik eller slik, for det går også an å se på de prioriteringer som skjer internt i kommunen. Og når jeg ser enkelte kommuner som f.eks. unnlater å ta eiendomsskatt fra de aller rikeste i landet og samtidig skjærer ned kraftig f.eks. til barnehager eller skolefritidsordninger, da må jeg si at det er ei prioritering som i hvert fall jeg er sterkt uenig i.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Denne Regjeringa gjør mye, også overfor barn og unge, og vi akter å gjøre mer også i framtida. Så det er positive signaler som denne Regjeringa har gitt og fortsatt vil gi, og det vil vi selvfølgelig også gjøre nå. Jeg sa også i mitt hovedsvar at vi nå jobber med kommuneopplegget for neste år. I den sammenhengen har vi selvfølgelig også med oss tilbudene til barn og unge, som er svært viktige ikke minst i en forebyggende sammenheng, det må det ikke herske noen tvil om. Så vi innhenter selvfølgelig informasjon om hvordan situasjonen er ute i kommunene. Det gjelder også i forhold til tilbudet til barn og unge. Her vet vi at det er store variasjoner kommunene imellom, og vi er nødt til å prøve å sørge for at det tilbudet blir bedre. Men det er altså slik at vi har kommunal sjølråderett, det er ulike politiske partier som styrer i ulike kommuner med ulike prioriteringer. Så har vi et felles ansvar for å sørge for at de samlede overføringene til kommunesektoren er slik at Kommune-Norge er satt i stand til å utføre de oppgaver vi har sagt at de skal gjøre. Og nå jobber jeg altså med kommuneopplegget for neste år.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Utlendingsforvaltninga er nå som kjent omorganisert. I henhold til utlendingsloven er det Utlendingsnemnda som nå avgjør alle klager i utlendingssaker. Nemnda er et frittstående domstollignende klageorgan, administrativt underlagt Kommunal- og regionaldepartementet. Jeg kan verken instruere nemnda om lovtolkning, skjønnsutøvelse eller avgjørelser i enkeltsaker, herunder heller ikke om at konkrete enkeltsaker skal prioriteres framfor andre saker. Dette gjelder også i forhold til Utlendingsdirektoratet. Den politiske styringa av enkeltsaker på utlendingsfeltet må nå skje gjennom lov og forskrift og generelle prioriteringer. Alle henvendelser som gjelder søknader eller klager på vedtak etter utlendingsloven – eller spørsmål om når et svar på en søknad eller klage vil foreligge – må nå rettes enten til Utlendingsdirektoratet direkte eller til Utlendingsnemnda.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Jeg kan ikke ta stilling til den konkrete saken, og jeg vil heller ikke kommentere den. Ifølge Stortingets eget vedtak er det fra 1. januar, slik jeg redegjorde for i mitt første svar, slik at saken må avgjøres – hvis dette er en klagesak – i Utlendingsnemnda. Og jeg har ingen myndighet til å instruere i enkeltsaker og derved heller ikke i denne saken.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Som sagt, den enkeltsaken kan jeg ikke si noe om. Henvendelsen må rettes til Utlendingsnemnda. Når det gjelder det generelle omkring regelverket for arbeidsinnvandring, som jeg kan gjøre noe med, så er det slik, som jeg også orienterte om tidligere i dag, at Regjeringa meget snart vil komme tilbake med et forslag til forenklinger i forhold til arbeidstillatelse og arbeidsinnvandring. Vi jobber veldig mye med det, og vi kommer også tilbake til Stortinget med forslag om nødvendig, og det skal ikke ta lang tid.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-01-31:
Jeg ser det som svært positivt at statsråden påtar seg et koordineringsansvar. Vi er alle kjent med at det pågår et arbeid for å lage et lovverk mot etnisk diskriminering. Jeg håper statsråden påskynder arbeidet, men på veien kan man gjøre noe. Man kan f.eks. gjøre så praktiske tiltak som å sørge for at politiet systematisk slår ned på alle situasjoner der ungdommer opplever at en ungdomsgruppe splittes på grunn av hudfarge når de skal inn på et utested. Dette er ikke en sak som er veldig stor, men det er en sak som handler enormt mye om det å skape tillit, slik at alle føler tillit til det norske samfunnet, spesielt de som har en annen hudfarge enn statsråden og meg. Det er et konkret spørsmål som jeg vil be henne om å ta opp med justisministeren. Likeså kan man, slik som stortingsrepresentant Bondevik tok opp her, sikre seg at når innvandrere med kompetanse søker, blir de på bakgrunn av papirene innkalt til et intervju, slik at ikke navn og hudfarge avgjør. Staten kan gå foran for å forsikre seg om at dette skjer, og setter det som en norm. Det er to konkrete bidrag som gjør at vi kan snakke om vi, og ikke om de og vi.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2001-01-31:
Jeg har som tidligere menneskerettighetsminister hatt et koordineringsansvar sammen med kommunalministeren på nettopp dette feltet, og den erfaringen man gjør seg, er at det er en del propper i systemet. Vi kan dele den appellen som statsråden kommer med, og være helt grunnleggende enig, men spørsmålet er hvordan vi kan sikre en skikkelig oppfølging. Jeg skal nevne to propper, og den ene går på Arbeidsmarkedsetaten. Så vidt jeg er kjent med, gikk Arbeidsmarkedsetaten mot forslaget til endring i § 55 A i arbeidsmiljøloven, som statsråden kom med mot diskriminering ved ansettelse. Hvis Aetat skal følge dette skikkelig opp, må de også være en etat som er overbevist om betydningen av denne endringen. Den andre er godkjenningsordningen for utenlandske utdanninger, som kirke- og undervisningsministeren har ansvar for. Jeg vil faktisk si at her er det en skandaløs håndtering, ikke av statsråden, men med hensyn til hvordan godkjenningsordningen fungerer. Det er slik at utdanninger blir godkjent på Harvard, men ikke ved Universitetet i Oslo. Dette må vi gjøre noe med, og dette har statsråden et viktig pådriveransvar for å følge opp.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2001-01-31:
I denne saken er jeg opptatt av rollen til Stortinget, fordi kjernepunktet i diskusjonen dreier seg om hvor langt Regjeringen skal kunne gå i sine samtaler mens behandlingen pågår i komiteen. I stortingsproposisjonen står det: «Drøftelser med Statoil om salg av SDØE-andeler vil pågå i tiden fremover». Formuleringen er «drøftelser». I media er det blitt fremstilt slik at det pågår forhandlinger. En ting er tentative drøftelser om prosess og ulike alternativer for håndtering av SDØE. Selv om jeg selvfølgelig primært hadde ønsket at det ikke foregikk, er det mulig å få til uten at det går ut over Stortingets håndtering. Men det er noe helt annet hvis man går inn i konkrete forhandlinger om tildeling eller salg av konkrete andeler. Da er det ikke semantikk, da er det substansielle forskjeller det dreier seg om, og mandatet er drøftelser og ikke forhandlinger. Jeg ønsker derfor statsrådens forsikringer – siden han sier dette primært er medieskapt – om to ting: Det ene er at det ikke inngås forhandlinger om salg av konkrete andeler av SDØE mens behandlingen pågår, og det andre er at det raskest mulig settes i gang en prosess i forhold til de andre selskapene.
Erna Solberg (Høyre), 2001-01-31:
Jeg håper statsråden er enig med meg i at en av de viktige tingene for å bekjempe rasisme er å fokusere litt mer på de positive sidene både ved innvandring og det å ha et multikulturelt samfunn, istedenfor å være opptatt av de utfordringer og problemer som vi til enhver tid har, og at arbeidsinnvandring kanskje vil bidra til å bekjempe rasisme ved at man får flere innvandrere i en ressursgruppe som vil være selvhjulpne og ha andre typer arbeid enn det mange av de flyktninger og asylsøkere vi har, har hatt til nå. Så er det ett konkret område som går på rasisme i arbeidsmarkedet, som jeg nok synes statsråden kunne ta tak i, også i forhold til arbeids- og administrasjonsministeren. En del innvandringsorganisasjoner har ønsket å etablere tiltak for aktivt å markedsføre sin etniske gruppe overfor aktuelle arbeidsgivere. I dag finnes det ikke rom for å gi bevilgninger innenfor noen poster til den typen tiltak. Vi har fra Høyres side foreslått et tiltak, nemlig en prøveordning for et bredt spekter av slike tiltak, men har fått nei fra departementet så langt. Vil statsråden forsøke å finne midler til den typen tiltak innenfor bevilgninger til bekjempelse mot rasisme.
Erna Solberg (Høyre), 2001-01-31:
Jeg vil få lov til å stille et spørsmål til kommunalministeren. Det er slik at vi har hatt flere oppslag i den senere tiden om UDI og problemer knyttet til ulike måter å forvalte økonomireglement på og til behandling av byggesaker. Jeg er glad for at statsråden nå har vist handlekraft i denne saken, og nå vil ha en full gjennomgang av UDI. Men jeg har et problem, og det er knyttet til at statsråden også i høst skulle vise handlekraft i forhold til flaskehalsene i saksbehandlingen og gav UDI en ganske kort frist for å legge konkrete tiltak på bordet for statsråden, slik at man skulle få saksbehandlingstiden på alle typer saker ned. Nå er det gått to måneder siden UDI la frem for statsråden det dokumentet som inneholder en rekke forslag til enklere saksbehandling i utlendingsforvaltningen, og statsråden har ennå ikke gitt noe styringssignal for behandlingen av disse og forandringene av regelverket. Når kommer statsråden til å begynne å vise handlekraft – mer enn å be om utredninger?
Erna Solberg (Høyre), 2001-01-31:
Jeg har lyst til å ta opp uttrykket «prioritere alt». Fra Stortinget har vi faktisk gitt ganske klare signaler ved flere budsjettbehandlinger om hva som skal prioriteres, at behandlingen av arbeidstillatelser skal prioriteres og behandlingstida for asylsøknader skal prioriteres. Nå rapporteres det altså at behandlingen av arbeidstillatelser er gått opp til et år, og fremdeles er det mellom 12 og 13 instanser som skal uttale seg om hver enkelt søknad om arbeidstillatelse. Vil statsråden garantere at det nå blir en enklere behandling av arbeidstillatelser, og at man eventuelt vil kunne lette UDIs totale kapasitet ved i hvert fall å ta kurante arbeidstillatelser ut av UDIs behandling og enten la arbeidsmarkedsetaten eller politiet behandle disse sakene? I dag opplever vi altså at akutt mangel på arbeidskraft i enkelte sektorer ikke lar seg løse på grunn av byråkratiske problemer.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-31:
Statsråden tok sjølkritikk på vegne av sin egen og andres regjering for at vi ikke har lyktes ordentlig med integreringspolitikken og hindret rasisme. Da har jeg behov for å spørre om hvorfor Regjeringa har lagt fram en stortingsmelding som, bortsett fra ett tiltak, så vidt jeg kan skjønne, ikke inneholder noe nytt. Alt sammen er ellers tiltak som Stortinget stort sett har gitt sin tilslutning til. Det eneste nye tiltaket i meldingen er at kommuner skal tvinges til å bosette flyktninger og asylsøkere. Mener statsråden at en slik tvang er med på å minske en eventuell diskriminering og rasisme i befolkningen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-31:
Jeg har et spørsmål til kommunal- og regionalministeren. Det viktigste vi kan gjøre nå for å hindre mer mobbing og rasisme, og for at det skal gå bedre med barn og unge, er f.eks. at foreldre skal ha råd til barnehager og skolefritidsordninger. Det var omtrent ordrett det statsråden sa nettopp i stad. Det er SV helt enig i. Men det er ikke slik nå, fordi kommunene har store underskudd, og det har stort sett gått ut over barn og unge. Barnevernet har for lite penger, barne- og ungdomspsykiatrien har for lite penger og kulturtilbudene legges ned. Jeg sitter her med en avis fra Oslo som viser at barneidretten blir skviset ut av idrettshallene til fordel for bedriftsidretten, som kan betale for seg. Unger mister de positive og gode tilbudene som kunne hjulpet dem til å finne seg bedre til rette i samfunnet. Ser statsråden at Regjeringen gjennom å gi kommunene altfor lite penger har et medansvar for at barn og unge kommer i vanskeligheter?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-31:
Jeg registrerer at statsråden nå ikke følger opp de positive signalene som hun gav i forrige spørsmålsrunde, nemlig at Regjeringen nå skal gjøre mer for å sikre at tilbudene til barn og unge blir bedre – for det er de tiltakene vi vet vil virke. Blant annet kan man sammenligne tallene for hvor mye politiets budsjetter har økt de siste årene i forhold til tiltak for barn og unge. Dette har gått veldig mye i barn og unges disfavør. Men vil statsråden nå i hvert fall ta initiativet til en undersøkelse, slik at vi kan få se på tilstanden for tiltak til barn og unge når det gjelder barnevern og fritidstilbud f.eks., og få en statusrapport over hvordan dette er i kommunesektoren, slik at vi kan få fram reelle tall for hva som er behovet, og hva som må til for at situasjonen for barn og unge skal bli bedre? For det er ingen tvil om at innretningen på budsjettene hittil har vært slik at når man må kutte, så har det gått ut over tiltak for barn og unge.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-31:
«Miljøvernministeren uttalte i ordinær spørretime 24. januar 2001 at Regjeringen har bestemt seg for å vurdere spørsmålet om en utvidelse av territorialgrensen for å bedre sikkerheten langs kysten. Kan statsråden gi en beskrivelse av de nye mulighetene dette gir til inngripen i forhold til i dag overfor skip som benytter sin rett til fri gjennomfart i territorialfarvannet i henhold til gjeldende folkerett?»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-31:
Jeg takker for svaret. Utenriksministeren legger vekt på at man skal kunne gripe tidlig inn, og at man skal ha mulighet til å håndheve bestemmelser. Det forutsetter jo at man har et oppegående apparat å gripe inn med. Det hjelper lite å utvide grensen hvis man ikke er oppegående på det området. Da er det behov for mer effektiv kystovervåking enn det vi har i dag. Jeg vil derfor, i og med at det har vært uklarhet rundt dette, spørre statsråden om hvem som har oversikt over og ansvaret for at overvåkingskapasiteten på kysten er på plass, og hvordan dette skal koordineres.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-31:
Jeg mener det må gå rimelig klart fram av de spørsmålene som er stilt i dag, at dette dreier seg om sikkerheten i våre kystnære områder, og at det er det som er hovedhensikten med spørsmålet. At Regjeringa har valgt å sende utenriksministeren til å svare på spørsmålet, må jeg ta til etterretning, men det er Stortingets behov for å få klarhet i hvem det er som har ansvaret, og at kapasiteten er på plass, som har vært det viktige her. Da får jeg stille utenriksministeren et annet spørsmål. I sitt svar viser han til at vi skal ha påbudte seilingsleder og f.eks. trafikkseparasjon. Da må jeg få spørre utenriksministeren: Hva er grunnen til at man ikke har sett nødvendigheten av dette før? For man har jo sett for seg bildet av at skipstrafikken øker, og at transporten har blitt stadig mer risikabel. Hva er grunnen til at man har ventet så lenge med å ta opp dette viktige spørsmålet?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-01-31:
Kampen mot framandfrykt og rasisme må førast på mange plan, både gjennom lovverket og gjennom holdningsskapande arbeid. Eit trygt, inkluderande oppvekstmiljø er svært viktig om vi skal koma vidare. Det vekte oppsikt at det var så lite samsvar mellom det Arbeidarpartiet seier når det gjeld alt frivillig arbeid, og det som skjedde konkret i det siste statsbudsjettet då det vart gått med ostehøvel over dei fleste laga og organisasjonane, og der ein altså fekk kutt i forhold til aktivitetar som i svært mange tilfelle er avgjerande viktige for nettopp å sikra eit betre miljø i kvart einskilt lokalsamfunn. Kan ein venta at Arbeidarpartiet kan prøva å syta for større samsvar mellom alle dei fine orda som vert framførte når det gjeld frivillig arbeid, og dei midlane som vert stilte til disposisjon?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-01-31:
Eg skal få stilla eit spørsmål til olje- og energiministeren. Spørsmålet om privatisering av Statoil har utløyst spekulasjonar i høve til framtidig plassering av Statoils hovudkontor. Hovudkontoret i Stavanger har vore av uvurderleg verdi for Rogaland og for Vestlandet elles – direkte i form av arbeidsplassar og kompetanse, indirekte i form av alle dei ringverknadene som det har medført. På kva måte vil statsråden sikra at Statoil sitt hovudkontor ikkje blir flytta?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-01-31:
Det er godt å høyra at statsråden og Regjeringa her har eit ynske. Det er reist som tema, eg forstår òg i komiteen – på høyringa – av BI-professor Arne Jon Isachsen, som åtvarar mot å tru at hovudkontoret vil liggja i Stavanger. Han seier at det er eit spørsmål om tid når det kjem inn andre eigarar. Det er òg følgt opp av tidlegare redaktør i Arbeiderbladet, Wiktor Martinsen. Om ein har opna for andre interesser og òg har ei aukande fokusering på utlandet, vil det ikkje då vera slik at auka krav til lønnsemd vil vera naturleg og i seg sjølv vera eit tema som kan tilseia at òg plasseringa av hovudkontoret kjem i fokus?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-01-31:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til fiskeriministeren: «I eit høyringsutkast som har overskrifta «Kontroll med eiermessige endringar i selskap m.v. som innehar tillatelse til oppdrett av matfisk av laks og ørret», føreslår Fiskeridepartementet at Rogaland og Skagerrakkysten skal reknast som eitt konsesjonsområde. Kva er grunngjevinga for at Rogaland ikkje er eige konsesjonsområde, slik inndelinga er tenkt for dei andre vestlandsfylka?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-01-31:
Det er semje om at havbruk er ei næring med store moglegheiter, òg i Rogaland, noko fiskeriministeren sjølv har understreka ved å uttala at det er rom for nye konsesjonar i Rogaland. Rogaland og Skagerrakkysten har ulike føresetnader for oppdrett. Det gjeld både naturgitte forhold, som f.eks. temperatur, og det at Skagerrakkysten høyrer inn under Nordsjøavtalen. Fiskeristyresmaktene stiller seg elles til fylket som eit regionområde. Det gjer òg dei ulike organisasjonane sjølve. Eg finn det merkeleg at det at skilnaden er så stor, altså 139 konsesjonar til Hordaland og 51 til Rogaland, blir brukt mot Rogaland. Det skulle kunne gå an å retta på det ved å gi nye konsesjonar. Er dette byrjinga på ei anna inndeling òg på fleire andre område innafor fiskerisektoren?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2001-01-31:
Eg takkar for svaret, både det fyrste og det som kom no. Eg er glad for at Regjeringa understrekar moglegheitene. Eg bur sjølv i eit område der eg har følgt utviklinga over tid, og der eg har sett kva dette betyr, både av nye arbeidsplassar direkte, av ringverknader i forhold til lokal foredling og servicetilbod og mykje anna som følgjer med. Eg skal ikkje utfordra statsråden på det som ligg i uttrykket «naturleg omstilling», men berre seia at slik Senterpartiet ser det, er det fyrst og fremst snakk om nye moglegheiter og ny utvikling. I forhold til å sjå desse to fylka under eitt, er det eit spørsmål som er nærliggjande, og det er: Når ein ser på dette som eitt område, ligg det då i det at ein kan flytta konsesjonar på tvers av fylkesgrensene?
Sverre J. Hoddevik (Høyre), 2001-01-31:
Aftenposten hadde sist lørdag en betraktning om Norges attraktivitet overfor asylsøkere. Overskriften var «Færre søker asyl i Norge». Etter å ha drøftet en viss fallende tendens i tallmaterialet, blir det kommentert av en representant fra NOAS at Norge har en streng asylpolitikk. Dette blir imøtegått av statssekretær Gelius, som hevder det motsatte, og i tillegg bebudes en oppmyking av norsk asylpolitikk. Spørsmålet til statsråden blir: Hvor hentet statssekretæren dette mandatet? Er det en ny politikk som Regjeringen vil komme til Stortinget med, eller var det hentet fra stortingsdokument tidligere, noe som andre av oss vanskelig kan huske å ha sett?