Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-13:
Det menneskesyn som kom til uttrykk i representanten Stangs innlegg, er det all grunn til å være på vakt mot. Det er det første jeg vil få lov å si. Framtidens Norge vil være et flerkulturelt samfunn. Vår politikk for innvandring og integrering må legge dette til grunn. Slik er det ikke i dag. I motsetning til stater som har tradisjon for å erkjenne at de trenger den kulturelle og økonomiske stimulans innvandring gir, er Norge så lukket at en kan få en følelse av at lovverket skaper fremmedfrykt og også holder liv i denne fremmedfrykten. Vi har en gammeldags, umoderne innvandringspolitikk som vi i SV mener må endres og liberaliseres. Vi må få et lovverk som signaliserer at mangfold er ønskelig, og dette lovverket skal aktivt bidra til at mangfold oppstår. Målet med å legge fram forslaget om en grønt kort-ordning er å komme med et positivt alternativ, gi et positivt signal om at vi ønsker økt innvandring. Det må åpnes for at en på en lovlig måte kan komme til Norge, bo og arbeide her og opparbeide seg rett til statsborgerskap. Dette må være åpent for voksne fra hele verden. Og det skal fortsatt være en begrenset og kontrollert innvandring. Regjeringens forslag til oppmyking av reglene og komiteens behandling av forslaget viser at en ikke klarer å fokusere nok på de langsiktige og holdningsmessige sidene av forslaget. I stedet beskjeftiger en seg med kortsiktige og mer akutte behov i det norske arbeidsmarkedet, som representanten Bjørnstad var en typisk talsmann for. Fordelene med en grønt kort-ordning er flere. For det første: Det har en symboleffekt overfor innvandrere som bor i Norge i dag, at de er velkommen. I tillegg vil ikke statens restriktive politikk kunne brukes til å legitimere rasisme og fremmedfrykt. For det andre: I europeisk og internasjonal sammenheng vil selv en slik begrenset innvandring gi et klart budskap. Vår restriktive grensekontroll er ikke begrunnet i frykt for andre kulturer og folkeslag. For det tredje: Innvandring til Norge vil bli mer sammensatt. Vi kan gi kvoter til borgere fra land det er liten innvandring fra, for å styrke mangfoldet og motvirke gettofisering. Dette vil lette inkluderingen i samfunnet og gjøre at flere får kontakt med innvandrere i sin hverdag, og det vil være verdifullt for vårt samfunn. Dagens flyktning- og asylpolitikk blir ofte misbrukt som arena for en debatt om det er bra med mangfold eller ikke. Flyktning- og asylpolitikk dreier seg overhodet ikke om det. Den dreier seg om at Norge har forpliktelser til å gi beskyttelse til mennesker som er forfulgt, og som trenger internasjonalt vern. Det er en del av et internasjonalt ansvar og dreier seg om solidaritet og humanisme. Det skal vi fortsatt drive med, og en ny innvandringspolitikk skal ikke komme isteden eller til fortrengsel for en human asylpolitikk. Det vil bli mangel på arbeidskraft i årene framover. I flere sektorer vet vi at vi allerede mangler arbeidskraft. Det er nok å minne om IT-bransjen. Selv anslår de at de vil mangle over tusen arbeidstakere. I offentlig sektor vil vi trenge flere titalls tusen nye innenfor helse, omsorg osv. En kan ikke håndplukke alle disse menneskene i andre land. Det er ikke et mål, langt derifra. Men vi skal drive en aktiv utdannings- og opplæringspolitikk for våre egne ansatte, og dette kombinert med en ny innvandringspolitikk vil kunne dekke behovet for arbeidskraft i tiden framover. Så kjapt en liten kommentar til slutt til de forslagene som ligger der. Vi kommer ikke til å stemme for forslaget fra Senterpartiet og Kristelig Folkeparti. I sin argumentasjon er de langt på veg enig med oss, men når de skal konkludere, blir det en veldig vag og uforpliktende konklusjon. Vi kommer til å stemme for Høyres forslag. Høyres forslag er langt på veg i retning av det vi tidligere har fremmet. Vi er ikke fornøyd med det, og vi er ikke enig i alle bitene, men det er likevel det som ligger nærmest vårt forslag. Så helt til slutt tar jeg opp det forslaget som står i innstillingen på side 1 og vil gjerne ha det votert over.