trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-03-23:
Mye er sagt. Jeg skal ikke tvære ut denne debatten, men bare kort reflektere litt over statsrådens bekymringer når det gjelder hvordan man skal håndtere det spørsmålet at det åpenbart er for stor andel av jorda som er leid. Han leter etter et riktig balansepunkt. Han reflekterer over hva han synes skal selges. I det hele tatt, statsråden reflekterer på en måte som forteller oss at dette er noe han har tenkt å regulere seg ut av. Alle signaler tyder på at det blir mer regulering. Det bekymrer meg litt, for det betyr at statsråden ikke interesserer seg for at dette er symptomer på et problem, og at han ikke interesserer seg for problemet. Tvert imot tror han at den medisinen som nå har vært brukt i – ja, hvor mange år – utrolig mange år, og som med all ønskelig tydelighet ikke har virket, skal kunne komme til å virke bare man drar til skruen enda litt til. Det virker ikke så veldig lovende for den saken som vi har i vente – og det virker ikke så veldig lovende for den debatten som vi har i vente. Jeg håper at statsråden vil bruke tid ikke bare på hvordan han kan regulere seg ut av symptomet og problemet, men at han faktisk også prøver å lete i det som kan være bakgrunnen for problemet, og se på hvordan han kan løse de utfordringene som der foreligger. Det er den eneste veien ut av dette.
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-03-23:
For Høyre er det viktig å se denne saken også i en litt større sammenheng, som kort og godt handler om hvor makt befinner seg i vårt land. Vi har siden slutten av forrige århundre, kanskje så sent som på 1880-tallet, hatt en kontinuerlig utvikling som handler om sentralisering av makt over statens eiendommer, over utmark og over lokalsamfunnene. Store deler – eller i hvert fall ganske betydelige deler – av det som i dag er statens eiendom, ble før den tid forvaltet som bygdeallmenninger i fellesskap, der bygdene hadde en selvfølgelig rett og en stor beslutningsevne i forhold til hvordan det skulle drives. Siden har vi sett at det har utviklet seg institusjoner og store apparater som håndterer statens eierskap ovenfra. Det dreier seg om Direktoratet for naturforvaltning, Statens naturoppsyn og ikke minst – på et meget detaljert nivå – Statskog. Jeg har også fått innspill om det som på slutten av replikkordskiftet her ble beskrevet som spekulasjoner, altså at en del private brukere føler – skal jeg våge å kalle det overgrep – at Statskog er en tøff institusjon å forholde seg til. Det er signaler vi skal ta på alvor. Skal vi greie å nærme oss dette på en annen måte, må vi inn og foreta ganske omfattende grep som handler om dyptgående mentalitetsendringer. Vi må faktisk tore å overflytte reell beslutningsevne fra de tunge statlige aktørene – Statskog, Direktoratet for naturforvaltning og Statens naturoppsyn – til lokalsamfunnene. Det dreier seg om større og tyngre lokal forvaltning, større makt til fjellstyrene og større makt til kommunestyrene. Høyre har i dag lagt frem et representantforslag om større makt til kommunene i forhold til motorisert ferdsel i utmark. Det er en del av det samme bildet, og vi bør også vurdere å gjøre om en del av statsallmenningene til bygdeallmenninger og flytte makt tilbake til lokalsamfunnene.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Først en takk til saksordføreren for en grei gjennomgang av de viktigste problemstillingene. «Tida og tilhøva»-begrepet, slik jeg ser det, er, for å si det mildt, et noe ugreit juridisk begrep, så det er lett å forstå at det kan dukke opp ulike fortolkninger av dette begrepet, avhengig av hvilket ståsted en har. Det er en samlet komité som deler forslagstillernes syn på at eiendomsrett gir en personlig interesse av å forvalte eiendommen i et langsiktig perspektiv, og således bidrar til å sikre viktige samfunnsinteresser. Det er jeg enig i, samtidig som jeg ikke kan dy meg for å nevne at det også er eksempler på det motsatte. Privat eiendomsrett kan også bli forvaltet meget kortsiktig, uten at jeg vil løfte fram det som noen hovedsak i denne sammenhengen. Ellers viser komiteen til svarbrev fra landbruks- og matministeren av 18. februar, hvor det blir opplyst om at et forslag til endringer i forskrift om seter og tilleggsjord mv. ble sendt ut på høring i juni 2008, og at det ikke er tatt stilling til de enkelte høringsuttalelsene i forbindelse med denne saken ennå. Videre refererer statsråden i samme brev til Miljøverndepartementet i spørsmål forslagstillerne tar opp i forbindelse med inngrepsfri natur. Jeg har merket meg at statsråden forutsetter at det er tema der Statens landbruksforvaltning og Direktoratet for naturforvaltning i fellesskap skal vurdere behovet for skogsveier opp mot definisjoner, kriterier og de data som foreligger for inngrepsfrie soner, og at det arbeidet skal foreligge i løpet av sommeren. Jeg forutsetter at disse vurderingene blir gjort med tilbørlig hensyn til at de som lever og bor inntil disse områdene, ikke skal påføres uforholdsmessige ulemper. Jeg har videre merket meg brev til komiteen fra Norges Bondelag, datert 20. mars 2009, som viser til de to omtvistede problemstillingene om hvilke bruksformer som er i samsvar med «tida og tilhøva» om utvisning av tilleggsjord er en bruksrett på samme måte som utvisning av seter I det praktiske liv tror jeg nok dette oppleves som tiltak med samme formål, og jeg vil be statsråden også ha det for øye i den videre behandlingen av disse sakene.
Trond Helleland (Høyre), 2009-03-23:
Det er en glede som saksordfører å kunne legge fram en svært ordknapp og enstemmig innstilling om å bygge ny bru over Øvre Sund i Drammen, som er en del av Vegpakke Drammen, en veipakke som har omskapt en hel by – som gjorde at Finansavisen for to år siden skrev at Drammen hadde gått fra å være harry til å være hot, som har gjort at Drammen har kunnet ta tilbake elven og sørget for en utvikling som gjør byen mer attraktiv, og som har gjort at Drammen har fått den ene prisen etter den andre for miljø, byutvikling osv. Det har vært en enorm utvikling i byen, til beste for innbyggerne, etter at Vegpakke Drammen kom og visjonære politikere i bystyret i Drammen la fram en plan som kunne omdanne byen fra å være en trafikkmaskin til å bli en miljøby. Det er nok å tenke på at E134 var en av de få europaveiene som hadde innkjørsel direkte inn i et parkeringshus, slik som det var gjennom Drammen, der altså trafikken vestover gikk på oversiden av Bragernes torg og østover på den andre siden av torget, nede ved elven. Så nå får vi på plass Øvre Sund bru. Det er en liten kostnadssprekk her. Det har vært gjort forsøk på å bringe kostnadene ned, men Stortinget gir naturligvis sin tilslutning til å komme i gang med dette arbeidet, for, som det står i saksframlegget, det er viktig å komme i gang «før vårflaumen set inn». Dette vedtaket gjør at en nå kan komme i gang med å få på plass denne brua så fort som mulig. Jeg har likevel lyst til å minne om at det fortsatt gjenstår elementer i Vegpakke Drammen som ikke er løst. Det er saker som en må komme tilbake til i andre sammenhenger. Men i dag er det en god dag for dem som har slåss for denne veipakken, og som ser – riktignok noe på overtid – at nå blir vedtakene oppfylt av Stortinget.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-03-23:
Vidare utbygging av Øvre Sund bru er viktig. Difor har det vore nødvendig å behandle kostnadsauken raskt, og eg set stor pris på at òg Stortinget har hatt høve til å behandle saka så raskt som ein har gjort. Tilbodsprosessen for prosjektet har hatt fleire omgangar. Målet har vore å oppnå ein redusert kostnad for prosjektet. Dette er dessverre ikkje oppnådd, og kostnadsauken i forhold til det Stortinget tidlegare er gjort kjent med, ligg på 15 pst. Eg har lagt til grunn at det er eit avgrensa potensial knytt til ein ny tilbodskonkurranse. Eg har òg i vurderinga mi lagt vekt på at eit eventuelt avbrot i tilbodskonkurransen vil medføre at prosjektet vert eitt år forseinka. Det ville i så fall bety ei ytterlegare forseinking i utbygging av prosjektet, noko som eg ser på som uakseptabelt. Eg er difor svært nøgd med at komiteen i si innstilling sluttar seg til Regjeringa sitt forslag om at prosjektet vert gjennomført basert på revidert kostnadsoverslag. Eg legg til grunn at bruarbeidet kan kome i gang i månadsskiftet mars/april i år, og at prosjektet kan opnast for trafikk hausten 2011. Det vil vere eit godt bidrag til jubileumsfeiringa i Drammen i 2011 og nok eit ledd i den ansiktslyftinga Drammen har gjennomgått dei siste åra – ei ansiktslyfting som både stat, region og ikkje minst kommunen sjølv har bidrege offensivt til. I dag er det miljøvenlege, trivelege og gode lokalmiljø i Drammen. Me skal òg i tida framover medverke til at ein på sikt får ferdigstilt dei prosjekta som gjenstår, for å få den omtala pakka på plass – endeleg.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg tror jeg vil starte med å forsikre Stortinget om at jeg vet hvilken planet jeg bor på i hvert fall. Jeg vil ta tak i litt av det som representanten Syversen var innom i forhold til situasjonen langs elva her i byen, som er en meget vanskelig og krevende situasjon. Nå har vi i hvert fall fått på plass en mobil politipost på Grünerløkka som jeg håper kan bedre synligheten, men også redusere problemet noe. Vi kommer også til å åpne flere politiposter, bl.a. på Oslo S, i løpet av kort tid. Tilstedeværelse i byrommene er kjempeviktig, så det er sagt. Så vil jeg også svare representanten Dørum på hva vi ikke kommer til å gjøre, og det er å hoppe på en del av de forslagene som bl.a. er lansert av Høyres parlamentariske leder, om å gi vektere og dørvakter politistatus. Det er ikke vår linje. Vi ønsker å hegne om høgskoleutdanningen og generalistrollen. Her tror jeg også representanten Dørum kan være enig i vår linje, slik jeg kjenner ham fra tidligere debatter. Men det er én ting som slår meg i denne debatten. Nå har vi altså en felles enighet om at budsjettene har økt både under Bondevik II-regjeringen og under Stoltenberg II-regjeringen. Vi er alle enige om at det er flere årsverk i politiet enn noensinne, og jeg kan ytterligere legge til en dimensjon: Overtidsutbetalingene har ligget ganske jevnt både under tidligere justisminister Dørum og under nåværende justisminister, som betyr at vi har fått om lag 850 flere årsverk de siste tre årene. Noe har forsvunnet i forhold til ATB, ca. 120 årsverk, men vi sitter igjen med en betydelig økning. Likevel ser vi en ekstremt dramatisk utvikling på noen områder siste halvår. Det må jo bekymre flere enn bare posisjonen det som når skjer i forhold til ikke bare vern om fritid – det er mer som skjer. Jeg er veldig spent på hva som avdekkes gjennom AGENDAs undersøkelse. Jeg er veldig spent på hva som avdekkes etter at Riksadvokaten har purret og bedt om svar på hvorfor utviklingen går i en så negativ retning med hensyn til voldsstatistikken. Det hadde vært ålreit om man på en måte kunne ha vist noe av den bekymringen også fra opposisjonen. For jeg tror vi alle har en felles agenda om at vi ikke ønsker denne utviklingen. Det har vært nok av virkelighetsbeskrivelser i VG gjennom en treukersperiode som viser en virkelighet i Politi-Norge som ikke er akseptabel, der kollega står mot kollega i forhold til virkemiddelbruk. Jeg vet ikke om VG skriver sant eller ikke, men når det er så massivt over tid, er jeg i hvert fall bekymret for det også. For vi kan få en situasjon hvor vi har en slags løsning utpå sommeren, hvor det er en felles forståelse mellom staten og Politiets Fellesforbund, og likevel har vi en etat igjen hvor det er så mye ondt blod fordi det har vært så høy temperatur internt. Det må bekymre flere enn bare posisjonen, tror jeg.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
I dagens Aftenposten, på første side, står det: «Næringslivet tyr til privat politi» Og videre: «Privat etterforskning. Bedrifter dropper i økende grad å politianmelde underslag og tyveri. Hos politiet får de ikke hjelp likevel.» Inni avisen er det flere sider om de private som må gjøre politiets jobb. Det står videre at bare 10–20 pst. av underslagsakene blir politianmeldt, og at av dem som blir politianmeldt, blir en stor del bare henlagt. Dette er dagens virkelighet. Hvorfor har så mange gitt opp – både den vanlige mann i gaten og det private næringslivet? Politiet kommer ikke, eller dersom det blir anmeldelse, er oppklaringsprosenten så lav at det er bortkastet tid å anmelde. Private vaktselskaper tar over, og de er snart de eneste synlige i bybildet. Politiet selv opplever en alvorlig bemanningskrise i dag. Det mangler mannskap på flere fronter, og synlig tilstedeværelse, særlig i byene, er dessverre mangelvare. I dag går det stort sett på politiets godvilje til overtid, og spesielt i helgene har mange politidistrikt problemer med å fylle opp vaktlistene sine. At Fremskrittspartiet og Regjeringen ikke er helt enige om virkemidlene, er for så vidt greit, men Regjeringen bør nå virkelig ta tak i en del av disse problemstillingene som er listet opp her. Det er dessverre blitt slik at flere og flere forlater politiet og finner seg andre jobber. Det er dyrt å utdanne nye politifolk. Man mister også en god del til andre etater, eller de begynner i private vaktselskaper. Hvert år forlater dessverre 70–90 tjenestemenn etaten. I tillegg går mange av på grunn av alder. Det er dyrt og tidkrevende å erstatte disse. Det burde derfor være mulig å få flere til fortsatt å sitte i jobben sin ved kanskje å gå litt utover den aldersgrensen som er. Det trengs bare at Regjeringen strekker seg litt og viser litt godvilje, samt legger litt mer penger og noen stimuleringstiltak på bordet. I tillegg er det nok også mange oppgaver som kunne vært gjort av andre, enten det er sivilt ansatte eller firmaer. På den måten ville mange politifolk kunne gjøre det som de i dag egentlig er utdannet til. Jeg har i en tidligere sak nevnt den nylig avholdte rettssaken som var i mitt distrikt, Gjøvik–Lillehammer, hvor det satt så mange politifolk at distriktet stort sett var tømt for politifolk på dagtid og i helger. Til slutt vil jeg si at jeg er klar over at statsråden og Regjeringen har tatt opp en del av de forslagene som er påbegynt, og det skal de for så vidt ha ros for, men for at krisen skal løses ordentlig, bør man ta fatt i alle de handlingspunktene som er tatt inn i dokumentet. Jeg tar opp forslagene som er fremmet i innstillingen.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-23:
La meg først fastslå, og det vil jeg håpe at flere er enige med meg i, at Norge er et trygt land – tryggere enn mange andre land som vi kan sammenlikne oss med. Det betyr ikke at det ikke er utfordringer. Selvsagt blir folk utsatt for vold, overgrep, ran og annen type kriminalitet, og hver eneste av dem skal vi ta på alvor. Og det gjør Regjeringen hver eneste dag. Siden vi overtok, har vi økt politiets budsjett med 2,5 milliarder kr. Det er 1 milliard kr over prisstigningen. Da vi overtok, var det bortimot 300 politistudenter. Nå er det 552, og det er alt systemet i dag tåler. Vi vil fortsette videre. Vi har innført en fullfinansiert DNA-reform. Den kommer til å gi enormt mye hjelp til politiet. Vi har redusert soningskøene med så mye at de nesten er borte. Det vil øke kapasiteten til politidistriktene, særlig i Oslo. I tiltakspakken leverte vi 460 nye sivile stillinger. Aldri har noen tidligere regjering gjort det. Det er varige stillinger, og det gir oss bortimot 250 politistillinger. Vi kommer til å få flere politiposter i Oslo. Vi har satt i gang tiltak for å beholde flere seniorer i politiet. Da forventer jeg at opposisjonen viser ydmykhet og balanse i debatten. Det er tross alt denne opposisjonen som sultefôret nesten hele systemet, inkludert politiet. Det var bortimot 300 politistudenter da vi overtok. I dag har vi 552. Det er de tallene vi i dag sliter med. Det tar tre til fire år, kanskje fem, fra en politistudent kommer inn i skolen til han eller hun er ferdig utdannet til å gjøre en jobb i Norges gater. Vi er hver eneste dag innstilt på å gå videre med tiltak for å styrke politiet, for å gjøre Norge enda tryggere og til et enda bedre land å leve i. Vi inviterer opposisjonen til å støtte alle tiltakene. Jeg setter pris på at foregående taler fra Fremskrittspartiet var inne på å gi Regjeringen og Justisdepartementet ros. Vi trenger at opposisjonen og posisjonen i fellesskap gjør Norge tryggere, ikke at man gjør folk unødvendig utrygge. Jeg vil til slutt igjen si at Norge er et trygt land. Vi trenger ikke fra Stortingets talerstol å sende unødvendige signaler som gjør at folk blir utrygge ute i Norges land.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-23:
Dette begynner å bli den gamle, gode debatten; hver gang blir det akkurat den samme debatten. Jeg hadde ikke noe ønske om å forlenge den særlig mer, hvis ikke representanten Ellingsen hadde svingt seg til så store høyder med hensyn til ydmykhet. Da skal vi gå gjennom det en gang til. Jeg skal lese hele leksa. Regjeringen og SV er de første til å innrømme at vi har utfordringer. Det er nettopp derfor vi satte i gang alle de tiltakene som jeg kommer til å ramse opp. Det er nettopp derfor vi ønsker å fortsette den jobben også etter valget. 2,5 milliarder kr har vi levert gjennom disse tre–fire årene. 1 milliard kr er over prisstigningen. Vi har levert 552 politistudenter, denne reformen er fullfinansiert. Vi har redusert fengselskøene. Vi har levert 460 nye sivile stillinger i tiltakspakken. Vi har flere politiposter i Oslo. Vi har et nødnett som snart er i gang. Vi har satt i gang tiltak for å beholde flere seniorer – og jeg ser at jeg har tid, så jeg går igjennom hele leksa, slik at alle vet hva vi her snakker om. Mine kollegaer var innom at vi har levert 850 flere årsverk i politiet nå enn da vi overtok i 2005. Da kommer spørsmålet: Ydmykhet i forhold til dette? Ja, der ser man, vi har gjort en god jobb. Ja, det er mange flere utfordringer som er der. Ja, vi aksepterer det, vi erkjenner det. Nettopp derfor er vi så gira på å komme i gang med flere tiltak. Men når opposisjonen kommer, slik representanten Ellingsen gjør, og presenterer det som om ingenting skjer, som om alt er svart, som om ingenting er gjort siden vi overtok, og som om alt var så bra før den tid, da er det et behov for å be om en viss ydmykhet i forhold til realitetene vi alle lever i.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-23:
Jeg er en av dem som hadde satt pris på at politiet hadde blitt mer inkluderende. Jeg konstaterer imidlertid at opinionen ikke var, og ikke er, moden for tiltaket. Justisministeren har besluttet at det ikke vil bli tillatt med hĳab i politiet. Det tar jeg til etterretning. Jeg ser nå fram til at justisministeren kommer med andre tiltak som bidrar til at politiet blir mer inkluderende og gjenspeiler samfunnets sammensetning. Så veldig kort til rotet i Regjeringen osv. Jeg mener å huske at innvandringspolitisk talsmann fra Høyre, Bent Høie, gikk høyt på banen i Stavanger Aftenblad og roste forslaget. Jeg mener å ha sett at Venstre roste forslaget. Vi vil i løpet av debatten se hvem som står hvor.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
Statsråden var innom økningen av politiressurser innenfor den bolsjevikiske æraen, og mange av oss har vel inntrykk av at det var veldig store økninger til det hemmelige politiet den gangen. Vi håper vel at det skal få litt mer synlige uttrykk hvis man øker bevilgningene her hjemme! Jeg har egentlig lyst til å ta fatt i et konkret tilfelle, som vi har tatt opp flere ganger, på et av Oslos sentrale områder, nemlig langs Akerselva. Her foregår det nå åpenlys narkotikaomsetning. Vi vet at det er mange asylsøkere som står for den omsetningen, og det synes ikke å være noe tilfredsstillende samarbeid mellom utlendingsmyndigheten og politiet for å få dem raskt ut, eller i hvert fall bort fra dette området. Vil statsråden ta et initiativ for å få dette inn på et bedre spor?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
Kristelig Folkeparti kommer til å stemme for forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet – så er det avklart. Om selve saken kan man si at regjeringspartiene har avklart at det ikke er aktuell politikk å innføre muligheten for å bruke hĳab i politiet. Som sådan kunne man for så vidt også vedlagt forslaget protokollen. Men all den tid Kristelig Folkeparti ikke er med i justiskomiteen, og da heller ikke i merknads form kan gi uttrykk for hvorfor vi eventuelt ville vedlagt forslaget protokollen, finner vi det riktig å stemme for forslaget, for positivt å gi uttrykk for vårt syn. Det er vel – uten å ta for hardt i – lov å si at denne saken verken var gjennomarbeidet eller forankret slik den kom fram. Det er vel det saksordføreren også indirekte sier i sitt innlegg. Det var en kort stemmeforklaring fra vår side.
Kari Mette Prestrud (Senterpartiet), 2009-03-23:
Ja, i Senterpartiet er vi bekymret for at det er distriktene og lensmannskontorene det går ut over når det skal prioriteres. Jeg har også sagt at det har skjedd flere steder, og vi er opptatt av å stoppe den utviklingen. Jeg føler ikke at det er noen motsetning her i forhold til de andre regjeringspartiene. Vi er opptatt av det. Det har vært viktig for Senterpartiet å holde liv i nærpolitiet, i lokalpolitiet, og det er det fortsatt. Vi kommer til å jobbe videre for det, og jeg føler meg trygg på at de andre regjeringspartiene også vil stå på for dette. Det blir litt for lettvint å kaste ut mange påstander fra opposisjonens side nå, for dette er ikke et prosjekt som løses over natten. Det er mange gode, konstruktive innspill her, og de skal nyttes. Og som jeg sa, i Senterpartiet har vi stor tro på at det er en dialog mellom partene som kan løse dette, og der har vi store forventninger. Vi venter på at justisministeren kommer tilbake.
Kari Mette Prestrud (Senterpartiet), 2009-03-23:
Ja, jeg gjentar at jeg er bekymret for at sentralisering blir resultatet av knappe ressurser, så jeg trenger ikke gjenta det flere ganger nå. Men dette ville med andre ord gått mye fortere med Oktay Dahls parti i regjering. Vi har faktisk bidratt med mye mer midler enn hva Høyre har vist vilje til. Nå ser vi framover, og vi har tenkt å løse denne floken ved hjelp av dialog mellom partene.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
Det var interessant å høre statsråden redegjøre for virkeligheten innen justissektoren. Han gjør det på samme måte som representanten Breen gjorde, ved å vise til at Regjeringen nå har satset og tatt tak i de utfordringene man har. Samtidig opplever iallfall undertegnede at det daglig omtales negative forhold innen sektoren som sannsynligvis burde kunne vært løst på en rimelig kurant måte. Det er heller ikke sånn at det er noe problem å gi Regjeringen honnør for den satsingen man faktisk har gjort, men det som jeg finner merkverdig og litt rart, er at det er så stort misforhold mellom den påståtte satsingen til Regjeringen og eget ambisjonsnivå når det gjelder å oppklare kriminalitet. For i budsjettproposisjonen som var fremmet fra Regjeringen, har man altså en ambisjon om at seks av ti kriminelle skal gå fri. Det betyr at 38 pst. skal man ha oppklaring på. Er ikke det ganske defensivt, sett i lys av de enorme satsingene denne regjeringen har stått for?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
Denne debatten er like forutsigbar som den debatten vi har når vi behandler budsjettet. Det er en krangel om hvem som har levert de største tallene, hvem som har tatt opp flest elever på Politihøgskolen, og hvem som har ansatt flest sivile. Men det vi kanskje må stille spørsmål om, som representanten Breen langt på vei er inne på, er hvilke utfordringer vi har i forhold til behov og i forhold til den effekten vi får ut av de ressursene vi legger inn i systemet. For det er jo slik at det har aldri vært spesielt lurt å hive gode penger etter dårlige penger – eller var det omvendt? Uansett: Det er altså lurt å gjøre de rette investeringene på rett tidspunkt. Hvis ikke kommer dette til å være en «never ending story» – vi kommer til å fortsette med å diskutere et avvik mellom innsats og resultat. Det kan vi ikke fortsette med. Norsk justissektor er ikke så stor at den ikke skulle være kontrollerbar. Det nekter jeg å tro. Jeg nekter å tro at tidligere statsråd Dørum i sin tid følte han ikke hadde kontroll over det han holdt på med. Jeg nekter å tro at statsråd Storberget ikke har kontroll på det han ønsker å gjøre, og det han ønsker å oppnå. Allikevel er det et stort avvik mellom det vi ser skje, og det vi ønsker å oppnå. Da har vi etter mitt skjønn ikke så veldig mange ting å ta tak i, men vi er nødt til å finne ut: Opererer vi på rett måte i forhold til å oppnå de resultatene vi ønsker oss? Har vi feil måleparameter? Er vi for ambisiøse? Eller er det rett og slett slik at vi vedtar for mange ting som vi ikke gjør opp regningen på, slik at vi får et avvik? Er det faktisk vår egen skyld at det blir slik til slutt? Jeg tror – med all mulig respekt – at Stortinget har en iver – en positiv iver – som noen ganger dessverre ikke går opp med den sjekken vi legger på bordet for å gjøre opp for oss. Det betyr ikke nødvendigvis at det er feil, men det betyr at det er dårlig gjort. Det er dårlig gjort overfor den etaten som er satt til å gjøre jobben. Det er dårlig gjort overfor norsk politi som må ta trøkken og julingen i media. Og det er aller mest dårlig gjort overfor de borgerne her i landet som ikke får nødvendig hjelp. Så kan vi diskutere ydmykhet, som representanten Chaudhry snakket om. Ydmykhet fra hvem? Fra flertallsregjeringen som ikke evner å hjelpe dem som har bruk for hjelp? Eller ydmykhet i forhold til satsingen? Ydmykhet i forhold til hva, representant Chaudhry? Det er altså et faktum at det er et avvik mellom det borgerne forventer, ikke minst formulert i politiloven §§ 1 og 2, som er ganske tydelig på statens ansvar, og det vi ser er realiteten i samfunnet i dag. Og da blir spørsmålet: Skal vi gjøre noe med det? Eller skal vi si at slik er det? – Vi har en betydelig satsing, og det er godt nok. Avviket mellom det vi satser, og de utfordringene vi har, må vi leve med, for det er politikk, og det handler om prioriteringer. Det er mulig at det er en god rød-grønn politikk. Det er ikke god fremskrittspartipolitikk.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
Jeg har behov for å sende en hilsen til representanten Chaudhry, som var opptatt av ydmykhet. Det er altså et faktum at hvis representanten Chaudhry hadde hatt anledning til å følge med i stad, hadde han hørt at jeg ikke hadde en eneste kommentar om Fremskrittspartiets alternative budsjettforslag overhodet. Det jeg påpekte, var et avvik mellom de bevilgninger man gjør her, og de utfordringene samfunnet står overfor. Og representanten Chaudhry gikk igjennom skrytelisten til den rød-grønne regjeringen, slik han vanligvis gjør. Det har han selvfølgelig lov til, men faktum er – enten representanten Chaudhry liker det eller ikke – at problemene ikke er borte. Problemene florerer utenfor dette huset, i samfunnet. Og det er mulig at det er nettopp det SV ønsker seg som regjeringsparti, slik at man hele tiden kan komme med alternative løsninger for å vise handlekraft. Men det er etter mitt skjønn litt leit for dem som blir brukt i et slikt spill. I så måte tror jeg representanten Chaudhry kanskje har et behov for å gå inn og omdefinere eller foreta en omskrivning av begrepet «ydmyk» igjen, for jeg oppfattet ikke at han var spesielt ydmyk. Jeg oppfattet tvert imot at det var fokuset på egenpresentasjon som var det viktigste. Det er slik, som jeg sa i stad, at Stortinget gjør den jobben som skal gjøres, og som forventes. Men allikevel greier vi ikke å fylle de hullene som vi ser utenfor her, vi greier ikke å løse samfunnsproblemene, vi greier ikke å følge opp intensjonen i politiloven § 1 og § 2. Og det burde bekymre oss mye mer, for der står det noe om det kravet som stilles til staten når de har stilt ressurser til rådighet for Politi-Norge, slik at befolkningen, gode skattebetalere som ønsker å benytte et fellesgode, som norsk politi er, faktisk får adgang til det. Da blir spørsmålet naturlig: Får man det i dag? Beklageligvis ser det ikke slik ut. Hvis det er slik at noen tror at politikrisen er over, må jeg si at det kjenner iallfall ikke jeg meg igjen i. Jeg oppfatter det faktisk slik at norsk politi er blant de beste vi har på verdensbasis, i forhold til ryddighet og til å levere. Men det er også pr. i dag en ganske skarp konflikt mellom Regjeringen og Politiets Fellesforbund, ut fra at man har forskjellig utgangspunkt. At norsk politi nå ønsker å verne om fritiden sin, er vel helt naturlig, det gjør de fleste av oss. Da blir utfordringen deres å fokusere positivt på hva som skal til for å løse det, og ikke stå her og leke med tall, for det er det vi gjør. Vi drar fram skrytelister i forhold til politiopptak, i forhold til Politihøgskolen, og i forhold til sivilt ansatte. Jeg synes også, med respekt å melde, at det er et aldri så lite paradoks, hvis jeg kan si det slik, at da vi behandlet budsjettet tidlig i desember, hadde man ikke bruk for de 460 sivile stillingene som man kom med tidlig på nyåret. Det er mulig at verden så annerledes ut 1. januar enn den gjorde tidlig i desember, men så stor forskjell burde det ikke være, selv ikke for regjeringspartiene.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
La meg starte med det enkleste, nemlig konklusjonen – at vi er godt fornøyd med dagens uniformsreglement hos norsk politi. For sikkerhets skyld tar jeg opp forslaget med det samme, slik at ikke jeg glemmer det siden. Dette har jo vært en sak som har fått noen proporsjoner som kanskje er større enn saken har fortjent, selv om den er prinsipielt viktig. Det er vel òg et faktum at den ikke er fullt ut ferdigbehandlet, siden kontroll- og konstitusjonskomiteen fortsatt jobber med den på bakgrunn av den prosessen som har vært. I så måte – og som saksordfører var inne på – har Regjeringen på en måte lagt hĳaben død inntil videre, så får vi se hva som skjer. Det må være tillatt å si at «tildekking av hår» er en finurlig utforming tekstmessig. Hva skal det bety? Hva skal man da kunne gå videre med? Jeg er glad for at Regjeringen etter en lang og litt variabel prosess rent forutsigbarhetsmessig, endte opp med det resultatet man har i dag. Likevel føler vi at Regjeringen nå skal vise at de faktisk mener det, så vi inviterer dem på nytt til å støtte forslaget vårt. Jeg oppfattet at saksordføreren mente at det var unødvendig. Men det vil jo være en klar stadfestelse av at det er det man faktisk mener her. Og hvis man faktisk er enig i det, hvorfor skal man ikke støtte det i forslags form? Det kan da ikke være så vanskelig å støtte det når man egentlig er positiv til det. Men jeg oppfatter samtidig at komiteens leder og saksordfører mener at det er problematisk, for det trenger man ikke. Etter å ha fulgt prosessen fra Regjeringen i denne saken, synes jeg absolutt at man trenger det! Jeg vet ikke om det er noen vits i å tøye debatten lenger enn det jeg allerede har gjort for min egen del, men jeg vil poengtere at for oss har det vært viktig at uniformsreglementet skal være tydelig. Det skal ikke være religiøse eller politiske symboler på uniformen. Norsk politi skal framstå likt, uavhengig av hva slags bakgrunn man har. Det er det viktigste, og slik får man tillit blant befolkningen.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
For ikke å holde statsråden igjen unødvendig lenge, skal jeg stille et enkelt spørsmål: Er statsråden fornøyd med Regjeringens håndtering av hĳab-prosessen?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
Hvis det er mulig, ber jeg om at avstemningen blir lagt opp slik at man først stemmer over mindretallets forslag. Hvis det eminente forslaget skulle bli nedstemt, ønsker vi å støtte flertallsinnstillingen.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Aller først har eg lyst til å seia meg einig med representanten Chaudhry, for Noreg er faktisk i det store og heile eit veldig trygt og godt land å bu i. Det skal vi ikkje gløyma i denne debatten. Så meiner eg at alle vi som er her, faktisk tek bemanningssituasjonen i politiet på alvor. Vi har eit felles mål, men vi har gjerne forskjellige verkemiddel. Sjølv om det er fleire tilsette i politietaten enn nokon gong og politiet sine budsjett har auka med 2 milliardar kr i perioden 2006–2009, er bemanningssituasjonen ei utfordring. Det har han vore i fleire år, ganske enkelt fordi det over tid har vore utdanna for få politifolk. ATB gjorde at også politifolka fekk ordna arbeidsforhold. Det synest eg er bra. I tillegg byrja politifolka å verna om fritida si. Eit tiltak Politiets Fellesforbund foreslo, var å auka talet på sivile stillingar, slik det òg er omtalt i bemanningsrapporten Politiet mot 2020. Talet ein omtalte, var ca. 200 sivile stillingar, eit nivå òg Høgre var samd i den gongen. PF bad om 200, og Regjeringa leverte 460 sivile stillingar. Det fortener så absolutt ros, og ikkje ris. Det andre store grepet som PF var einig i, er auken i opptaket av politistudentar. I 2003 var det 240, i dag er det 560. Så no er vi på rett spor for å få nok politi på sikt. Men, som kjent, det tek tre år å utdanna politifolka, og det er lett å sjå i ettertid at vi burde ha auka meir frå dag ein då vi overtok regjeringsmakta. Vi skal ikkje gløyma at i mai 2008 anbefalte PF det framforhandla lønsoppgjeret. PF sine medlemer stemde for. Så fekk PF sine medlemer brått, og mange på ein gong eigentleg, dårleg helse og måtte sjukmelda seg, og ein ville verna om fritida si, med mindre ein fekk lønskompensasjon, då var ein villig til å jobba meir. Til det er det å seia: Ei fagforeining har både rett og plikt til å kjempa for høgre løn og betre vilkår for medlemene sine, men alt til si tid. Det at PF er uryddige, er så si sak, men at Framstegspartiet, det nest største partiet på Stortinget, går ut og synest det er heilt greitt å «forhandla» om løn og risikotillegg utanom ordinære tarifforhandlingar, seier noko om kva arbeidsliv og samfunn vi vil få dersom det er dei som kjem til makta. Framstegspartiet skryt òg av at dei har lese og brukar «Tillitsmannen» av Einar Gerhardsen. Vel, då er det nok så som så med lesekunnskapane der i garden. Fagforeiningar og ordna arbeidsforhold, at partane i arbeidslivet forhandlar løn når dei skal og ikkje utanom tur, ja det er faktisk essensielt for oss i arbeidarrørsla.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Eg forstod ikkje heilt representanten Oktay Dahl sitt innlegg når det gjaldt politimeistrane som ikkje hadde råd til å ta imot øyremerka sivile stillingar der det faktisk følgjer pengar med. Det er ikkje den oppfatninga eg har frå dei politimeistrane eg har møtt. Til representanten Aspaker: Vi skal ha ein total gjennomgang av ressurssituasjonen ved AGENDA. Eg synest òg det er veldig interessant det representanten Aspaker meiner om at det er Regjeringa og ho aleine som skal koma med forslag til løysing når det gjeld bemanningskrisa. Eg er jo heilt einig i at det er Regjeringa sitt hovudansvar. Samtidig sa same representant i tidlegare innlegg at det vel eigentleg er Arbeidarpartiet sin feil at det ikkje vart auka opptak på Politihøgskolen under Bondevik II-regjeringa, for vi foreslo det faktisk ikkje. I alle fall må vi minst vera med på ei skulddeling – greitt, men det er vel forskjell på liv og lære her.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Det er blitt hevdet fra opposisjonen at vi har et politi i krise, at Regjeringen ikke har tatt nødvendige grep, og at vi driver «bolsjevikisk historieskriving». Da føler jeg det nødvendig å komme med noen oppklarende fakta i forhold til politisituasjonen. Fra 31. desember 2005 til 31. desember 2008 har det vært en økning i antall stillinger i politiet, hvis man også inkluderer stillinger i PST, på 841. Dette inkluderer ikke de sivile stillingene, som jeg skal komme tilbake til. I perioden 31. desember 2002 til 31. desember 2005 var det en økning i antall stillinger på 681. Med andre ord: Et betydelig antall flere stillinger er besatt i politietaten under denne regjeringen. Faktum to: Hvis vi ser på utviklingen i nominelt budsjett for politi- og påtalemyndigheten, var den fra 2002 til 2005 på 1,49 milliarder kr, og for perioden 2005 til 2009 på 1,79 milliarder kr – også der en betydelig økning. Faktum tre, som flere har vært inne på tidligere i dag: Vi har nesten fordoblet opptaket på Politihøgskolen siden vi overtok. Faktum fire: Vi fulgte opp et veldig viktig krav fra politiet, nemlig å iverksette en bemanningsstudie som resulterte i Politiet mot 2020, hvor man konkluderte med behov for 3 000 nye stillinger i etaten. Og jeg må korrigere representanten Aspaker når hun sier at vi først opprettet sivile stillinger i forbindelse med tiltakspakken. Det er riktig at de kom der, men de kom ikke som følge av krisen, de kom som følge av bemanningsstudien som vi selv hadde initiert. Representanten Akhtar Chaudhry har vært inne på situasjonen for Oslo, så den skal ikke jeg belyse noe nærmere. Jeg vil ikke underslå at vi står overfor både en krevende og en utfordrende situasjon i politiet. Den viktigste utfordringen er behovet for flere politiutdannede folk. En annen utfordring er den negative utviklingen i saksbehandlingstiden, og vi mener det er uakseptabelt med den økningen vi har sett i antall voldssaker. Konflikten omkring lønn og fritid som representanten Heggø var inne på, er også en utfordring, og ikke minst det som statsråden var inne på, hvordan politiet kan drive mer effektivt. Representanten Dørum var inne på befolkningens opplevelse av trygghet. Jeg er veldig opptatt av at også vi som politikere har et ansvar for ikke å skape mer utrygghet enn det det er rom for. Da mener jeg at både opposisjon og posisjon har et ansvar for å gi et korrekt bilde av situasjonen, og ikke forvrenge fakta og framstille villedende fakta, sånn som jeg opplever altfor ofte i denne debatten.
André Oktay Dahl (Høyre), 2009-03-23:
Nå var man i gang med festtalene igjen. Stasjonssjefen i Molde viser til at statsråden var i Molde i fjor, der han sa at man ønsket å satse penger på de hestene som dro best. Stasjonssjefen sier nå: «For å si det sånn så har nok «høyet blitt borte».» Politimesteren sier at han må sparke en rekke politimenn samtidig som han skal ansette seks nye sivile. Han er ikke sikker på om det er penger til å ta imot tilbudet om sivilt ansatte, så nettoen blir faktisk i minus i forhold til antall politifolk. Oppklaringsprosenten går ned, narkotikaomsetningen går opp, og så vises det altså til at man har fullfinansiert DNA-reformen. Ja, det var interessant å lese Magasinet i helgen – det virker ikke akkurat som om DNA-reformen er fullgjennomført, og de signalene vi får, er at den kommer til å bli utsatt til nærmere gjennomføring i hvert fall i fem–seks år. Så til de ansatte i politiet, som verner om sin egen fritid. I 2005 var det forferdelig viktig at man fikk kastet den daværende regjering for at den drev med brutalisering av arbeidslivet. Det man gjør fra Arbeiderpartiets og regjeringspartienes side, er totalt å se bort fra at de polititjenestemennene det er snakk om, blir beordret mens f.eks. familie ligger for døden. Det er tilfeller som man synes er «å verne om sin fritid». Jeg synes faktisk regjeringspartiene kan vise hakket mer respekt for disse politimennene og -kvinnene, som utøver et ekstremt farlig yrke, og faktisk etter hvert vegrer seg for å møte på vakt fordi de er for få og er helt avhengig av vektere for å kunne utføre jobben sin. Så synes jeg det var interessant å høre Senterpartiets representant, som var så bekymret for sentraliseringen av politiet og nedleggelse av lensmannskontorer. Det er fantastisk, med tanke på at representanten kommer fra et fylke hvor man skal legge ned alt som er av lensmannskontorer i den regionen som bl.a. representanten representerer. Hvis man synes det er fælt med sentralisering og nedleggelse av lensmannskontorer i de mest befolkningsrike delene av landet, da lurer jeg virkelig på hva Senterpartiet tror kommer til å skje i de områdene hvor det nesten ikke bor folk, som på godt norsk kanskje kan kalles senterpartiland. Så er det fra komitélederens side en stor overraskelse at representanten Elisabeth Aspaker synes det er rart at det plutselig dukker opp sivile stillinger, ikke ved budsjettet, men når en finanskrise er inntruffet. For det er jo rart at det må en finanskrise til for å skjønne at det er krise i politiet. Jeg er enig med dem som sier at vi ikke skal svartmale. Men når politidistrikt etter politidistrikt melder at de sier opp folk fordi de ikke har penger til lønn, hjelper det veldig lite at det kommer «kanskje» noen sivile stillinger for å avbøte manglene, som da blir større, som bl.a. representanten Aspaker har pekt på.
André Oktay Dahl (Høyre), 2009-03-23:
Jeg skal ikke gjøre dette til en Akershus-debatt eller en Follo-debatt. Men denne debatten er viktig, fordi den er generell, for hvis Regjeringen får igjennom det som ser ut til å bli resultatet i Follo, kan det, som representanten Dørum sier, bli mønster for resten av landet, med nedleggelse av lensmannskontorer en masse. Nå gir senterpartirepresentanten igjen uttrykk for bekymring, og det er interessant. Det gir egentlig grunn til å spørre om Senterpartiet er for eller imot den omorganiseringsprosessen som nå skjer i Follo. Det kunne det vært interessant å få svar på, for slik jeg tolker Senterpartiet her, er man imot, og da står man ved det som Stortinget forutsatte da politirollemeldingen ble behandlet, nemlig at det man ser i Follo, er noe helt annet enn et begrenset forsøk og en justering av noen grenser. Det ville vært veldig gledelig om senterpartirepresentanten fra Akershus nå klargjorde om Senterpartiet i regjering har tenkt å motarbeide dette når man til slutt behandler det i statsråd. For da er Senterpartiet faktisk tilbake igjen til det jeg tror var forutsetningen for Senterpartiet og resten av partiene, med unntak av Arbeiderpartiet og SV, da er det flertall mot den omorganiseringen som skjer i Follo. Så det hadde vært greit å få et svar på om Senterpartiet er for eller mot den omorganiseringen som de er så bekymret for. For at det skal være klart med hensyn til den merknaden som statsråden og andre viser til når det gjelder denne omorganiseringen: Det har aldri vært Høyres eller opposisjonens intensjon å støtte det forsøket som skjer på den måten det gjør i Follo. Så det vil være veldig interessant for oss som sitter i denne salen nå, å få avklart hvor Senterpartiet faktisk står i denne saken – ikke bare være bekymret verbalt her på talerstolen.
André Oktay Dahl (Høyre), 2009-03-23:
Jeg vet ikke helt hvor pedagogisk jeg må være for å forklare representantene for Arbeiderpartiet at politimestere sier at de må si opp folk fordi de ikke har lønnsbudsjetter til å holde dem ansatt. Jeg regner med at representanten Heggø også mottar Politiforum. Der kan hun med selvsyn på side 10, 11 og 12 – og kanskje 13 også, det husker jeg ikke, for så detaljert har jeg ikke lest det – lese flere eksempler. Reis til Follo og snakk med de tillitsvalgte der, så kan man kanskje få en litt annen virkelighetsoppfatning enn det man får når man sitter i lukkede rom i regjeringskontorene.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-02-03:
På vegne av representantene Øyvind Halleraker, Elisabeth Røbekk Nørve, Sonja Irene Sjøli, Torbjørn Røe Isaksen, Olemic Thommesen og meg selv vil jeg framsette et forslag om en gjennomgang av regulering i utmark med sikte på å styrke privates rettigheter. På vegne av representantene Martin Engeset, Peter Skovholt Gitmark, Sonja Irene Sjøli, Torbjørn Røe Isaksen og meg selv vil jeg framsette forslag om å styrke grunneieres rettigheter til erstatning og i saksbehandlingen ved vern og ekspropriasjon.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-03:
På vegne av representantene Solveig Horne, Thore A. Nistad og meg selv har jeg gleden av å framsette forslag om å be Regjeringen ikke å innføre den planlagte forskrift om regulering av politiets arbeidstid.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-03:
Flere kommuner har innført krav til sosialhjelpsmottakere. Det kan være oppmøte om morgenen, det kan være snømåking for eldre, det kan være plenklipping eller andre ting. Dette har ført til en nedgang i utbetalingene, fordi enkelte sosialhjelpsmottakere har funnet ut at de kanskje like godt kan gå på arbeid hvis de likevel må møte opp. Dette gjelder spesielt ungdom. Mange kommuner sier at de ikke vil stille krav på grunn av at organiseringen av arbeid er for dyrt og at det ikke gir noe igjen. Slike tanker vil selvfølgelig ikke hjelpe den enkelte, og det er spesielt bekymringsfullt at det vil ramme ungdom. Statsråden sier at det er hensiktsmessigheten som skal være avgjørende. Er det da slik at det er den økonomiske situasjonen i den enkelte kommune og om man mener det er tungvint å organisere eller ikke, som skal avgjøre om det er hensiktsmessig eller ikke?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-03:
Jeg føler at det svaret jeg fikk i stad, var et svar på noe annet enn det jeg spurte om. Når det gjelder individuelle planer, er jeg langt på vei enig i det statsråden svarte. Men spørsmålet mitt gjaldt dette: Når en kommune av organisatoriske grunner ikke ønsker å gi et slikt tilbud fordi det blir for kostbart for kommunen eller den ikke har kapasitet til å organisere ordningen, da betyr det at det ikke er den individuelle vurderingen av den enkelte sosialhjelpsmottaker som legges til grunn, men en organisering i kommunen. En lovfesting ville ha gjort at alle kommunene måtte ha gjort en slik vurdering. En individuell vurdering av den enkelte ville selvfølgelig kunne konkludert med at det ikke var grunnlag for å stille krav til den enkelte, men det skulle altså være en generell vurdering. Ville ikke det ha vært den rette måten å gjøre det på?
Martin Engeset (Høyre), 2009-02-03:
Jeg er glad for at statsråden ikke er like ufin som enkelte av dem som har deltatt i debatten her i dag, som bevisst forsøker å mistenkeliggjøre intensjonene med vårt forslag. Det er jeg glad for at statsråden ikke gjør. Jeg registrerer at statsråden er opptatt av å begrunne sitt nei til vårt konkrete forslag med at han ikke anser at det er hensiktsmessig, i hvert fall ikke nå. Det er i og for seg greit nok. Men mitt spørsmål til statsråden blir da: Vil statsråden utelukke at en lovfesting av kravet til aktivitet og oppfølging senere kan bli aktuelt, når man har mer erfaring med den nye lovgivningen og kvalifiseringsprogrammet?
Martin Engeset (Høyre), 2009-02-03:
Jeg fant det nødvendig å tegne meg da representanten Karin Andersen begynte å snakke om barnevernsbarn. Det er et tema jeg er rimelig engasjert i. Nettopp den gruppen er kanskje det beste eksemplet på en enkeltgruppe som hadde fortjent at lovverket satte opp krav om en individuell plan, slik vi faktisk foreslår i forslaget vårt. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå at Karin Andersen kan argumentere mot det. Ellers er jeg glad for at Karin Andersen i sitt andre innlegg la an en helt annen tone enn i det første. I det første innlegget kom hun i skade for å gjenta det som har vært teknikken hennes i en del debatter tidligere, nemlig først å begi seg inn på en dypt urettferdig karikering av politiske motstanderes politikk, for deretter å ta sterkt avstand fra og argumentere mot standpunkter som man ikke har. Jeg er glad hun i sitt andre innlegg lot det være, og håper at hun ikke vil fortsette med det i fremtiden.