Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jordbruksavtalen setter viktige rammebetingelser for både landbruket og for næringsmiddelindustrien. Dermed er den en viktig rammebetingelse også for hvordan landet vårt skal se ut, med bosetting og muligheter for vekst overalt. Dermed er landbrukspolitikken også et veldig viktig verdispørsmål. Jeg registrerer at det er bred oppslutning rundt det å ha et levende landbruk og matproduksjon i hele landet. Det står i sterk kontrast til den lave oppslutningen som er om Fremskrittspartiets landbrukspolitikk, selv om forrige taler prøvde å gi inntrykk av noe annet. Arbeiderpartiet er opptatt av å sikre gode og forutsigbare rammebetingelser for norsk matproduksjon. La meg derfor innledningsvis slutte meg til den kritikken som vår landbrukspolitiske talsmann Knut Storberget kom med i sitt innlegg. Prosessen rundt årets jordbruksoppgjør har vært uryddig og preget av mye uro, og jeg merker meg at det også fra bondeorganisasjonenes side blir satt spørsmålstegn ved om det i det hele tatt har vært reelle forhandlinger. Det synes jeg er veldig uheldig, og det er også noe underlig, sett i lys av Høyres og Fremskrittspartiets vektlegging av forutsigbarhet for bedriftene mens de satt i opposisjon. Vi kan nå slå fast at målet om forutsigbarhet tydeligvis ikke gjelder for næringsmiddelindustrien og landbruket. Det er en helt ærlig sak å være uenig om virkemidler og om veien videre, men landbruket og tilstøtende næringer må møtes med større respekt enn det vi har sett nå i vår. Arbeiderpartiet mener at vi må slå ring om jordbruksforhandlingene. Da må vi unngå at det som skjedde i vår, skjer på nytt. Jeg merker meg at både Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre slår fast i innstillingen at regjeringen i framtidige oppgjør må ta utgangspunkt i Stortingets forutsetninger for landbrukspolitikken. Dette må vi forvente at landbruksministeren merker seg. Kristelig Folkeparti og Venstre klarte å bevege opplegget noe, men det er også verd å understreke at de hadde et bedre alternativ som de valgte ikke å benytte seg av. Jeg registrerer at samarbeidspartiene ikke evnet å justere de store strukturendringene som avtalen legger opp til. Vi mener profilen i avtalen vil ramme små og mellomstore bruk og kombinasjonsbruk over hele landet, og dette er noe som bekymrer oss. Men også blant en del større brukere registrerer jeg en bekymring for at strukturendringene skjer for raskt, og at de dermed vil gi økt prispress, ikke minst på jordareal i de områdene der man har sterke landbruksklynger. I Arbeiderpartiets landbrukspolitiske plattform Grønn vekst, som vi presenterte i april, vektlegger vi betydningen av å sikre økt matproduksjon på norske ressurser. Da må hele landet tas i bruk. Vi ønsker derfor en mest mulig optimal utnyttelse av det samlede produksjonsgrunnlaget og å sikre at egnede arealer over hele landet kan tas i bruk – for det er langstrakt og mangfoldig, dette landet vårt. Næringsmiddelindustrien må sikres konkurransedyktige og forutsigbare rammevilkår sånn at vi også i framtiden har en helhetlig verdikjede for mat. La meg ta et hjemlig eksempel. Nå som sommeren kommer, skal mange av oss kose oss med jordbær, og det blir stadig mer populært å spise vaniljekesam fra Tana til norske bær. Det er en hjørnesteinsbedrift i Tana, og til tross for at melkekyrne i Tana er blant de mest produktive i hele landet, er det behov for mer melk og flere kyr til den produksjonen. Da må man også ha en avtale i bunnen som legger til rette for det. Gjennom et levende landbruk og matproduksjon over hele landet skal vi sikre industrien tilgang på norske råvarer med høy kvalitet. Vi deler næringens bekymring over at årets oppgjør skal forsterke småskalaulempene med å drive med landbruk i mer marginale områder. Det vil gjøre det vanskeligere å nå målet om økt matproduksjon og redusere mulighetene til å holde arealet i hevd. Det er jo sånn at store og små bruk er avhengige av hverandre. Hvis mange av de små brukene forsvinner, vil man også svekke grunnlaget for avløserringer, for felleskjøp, for meierier og for annen næringsmiddelindustri. Derfor vil denne politikken også ramme de store brukene og et levende landbruk over hele landet. Det er jeg sterkt bekymret for, og med det utgangspunktet vil Arbeiderpartiet sende avtalen tilbake for videre forhandlinger.