Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-01-27:
Det er en interessant interpellasjon som blir reist: om demokratiutfordringen og spørsmålet om framtidig kommunestruktur. Det er ikke noen tvil om at de store sammenslåingsprosjektene som vi nå er midt oppe i debatten om, reiser noen utfordringer, og det er viktig og riktig å få det belyst. I likhet med representanten Sivertsen har jeg lyst til å påpeke at en sammenslåingsprosess i seg sjøl jo vil redusere antallet lokale folkevalgte. Lokale folkevalgte er i de aller fleste tilfeller engasjerte mennesker – som er opptatt av det lokale demokratiet, opptatt av å delta i en dialog med sine innbyggere og opptatt av å bidra til beslutninger som er til lokalsamfunnets beste. Hvis en legger NHOs forslag til kommunestruktur til grunn – ca. 100 kommuner – vil det redusere dagens antall folkevalgte fra ca. 11 000 til under 4 000. Det betyr i seg sjøl at det blir færre som deltar i det lokale demokratiet og bidrar til de lokale beslutningene. Jeg synes også det hører hjemme i en interpellasjonsdebatt som dette. Jeg synes også det er viktig det som Sivertsen var inne på, at ordførerne i seg sjøl i mange sammenhenger representerer en alternativ stemme, en alternativ røst, både til det statlige og staten som sådan og til det sentraliserte maktapparatets betraktninger. Disse røstene blir det færre av når en velger å slå sammen kommuner. Regjeringen sier at den har som mål at kommunesammenslåingene skal gi et styrket lokaldemokrati. Så langt i prosessen har tiltakene som er lansert av regjeringen og av ekspertgruppa, vært lite preget av denne type tiltak for å fremme lokaldemokratiet, mens reformen i seg sjøl – som jeg nettopp pekte på – har noen elementer i seg som kommer til å svekke det lokale demokratiet. Jeg har lyst til å peke på at hvis en skal styrke det lokale demokratiet, er spilleregler som frivillighet og innbyggermedvirkning i spørsmål både om endring i kommunedelingen og om utviklingen av det lokale samfunnet framover viktig. Når interpellanten her snakker om å bruke folkeavstemninger i større grad enn det en gjør i dag, er Senterpartiet helt enig i det. Vi mener at den første og beste muligheten til å bruke det er å gjennomføre lokale folkeavstemninger om hvorvidt en skal slå sammen kommuner eller ikke, slik at lokalbefolkningen faktisk får være med og avgjøre hva slags arena lokaldemokratiet i framtida skal utformes fra. Jeg har også lyst til å peke på at interkommunalt samarbeid blir brukt som et argument med tanke på lokaldemokratiet. Å få større kommuner vil ikke eliminere interkommunalt samarbeid – på ingen måte. Interkommunalt samarbeid er like mye, om ikke mer utpreget i de største kommunene enn det er i de minste kommunene. Det å få eliminert interkommunalt samarbeid vil ikke skje, sjøl om en får en endret kommunegrense og en endret kommunedeling. Jeg vil også nevne at spørsmålet om lokalutvalg eller bydelsutvalg har vært utprøvd i forbindelse med kommunereformen i Danmark. Dessverre har det ikke fungert. Det har på en måte blitt redusert til marginale arenaer, der folk sitter og snakker uten at de føler at de har noen virkelig innflytelse. Da er det ikke så veldig mye vits, og en har på samme tid sentralisert de virkelig viktige beslutningene i lokalsamfunnet til større enheter. Spørsmålet om regioninndeling blir også viktig når det gjelder lokaldemokratiet, og når det gjelder valgordningen. Her må regjeringen, i strid med egne ønsker, komme tilbake til Stortinget med et forslag som innebærer at en fortsatt skal ha tre forvaltningsnivåer i Norge. Stortinget ønsker å diskutere hvordan et slikt regionalt nivå skal se ut. Dagens fylkeskommuner er jo mer enn bare vårt folkevalgte regionnivå – det er også valgdistriktet for stortingsvalget, og det er rammen om hoveddelen av statens regionforvaltning. Rotevatn reiser derfor et svært betimelig spørsmål når han spør hvordan endret fylkesinndeling vil virke inn på organiseringen av valgdistrikt ved stortingsvalg. Dette har ikke vært et mandat i de utredningene som har foregått foreløpig – vi vet veldig lite om den debatten. Det er en viktig debatt, som det er viktig å føre, uavhengig av hvordan en mener at de framtidige regiongrensene bør være.