Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2001-12-11:
Begge de to lovproposisjonene Odelstinget i dag behandler, er i hovedsak en oppfølging av utjamningsmeldingen, som den forrige Bondevik-regjeringen la fram. Jeg er derfor tilfreds med at også Stoltenberg-regjeringen fulgte opp en del av disse forslagene i Ot.prp. nr. 4 for 2001-2002. Jeg er spesielt glad for at den nåværende regjering har fått gjennomslag for de forbedringene som ble lagt fram i Ot.prp. nr. 27 for 2001-2002. Regjeringen arbeider med en langsiktig tiltaksplan mot fattigdom. I dette arbeidet er vi særlig opptatt av vanskeligstilte barn og barnefamiliers situasjon. Det vi behandler i dag, er de første skrittene. Uførepensjonister med forsørgeransvar for barn er en gruppe som svært ofte har dårlige levekår, og mange har lav inntekt over tid. Økningen av barnetillegget er derfor et målrettet og godt tiltak for å bedre levevilkårene for fattige barnefamilier. Stoltenberg-regjeringens forslag om å øke tillegget fra 30 til 35 pst. av grunnbeløpet mener vi ikke var tilstrekkelig, og det er derfor med tilfredshet vi konstaterer at det er flertall for vårt forslag om å øke tillegget til 40 pst. Uførepensjonister med barn kan få en inntektsnedgang når den andre av foreldrene dør. Det er derfor positivt at komiteen også slutter seg til Regjeringens forslag om at det blir adgang til barnetillegg selv om barnet får rett til barnepensjon. En del pasienter i psykiatriske sykehus har det vanskelig økonomisk. For å unngå at trygden reduseres er det enkelte som avbryter nødvendig behandling. Forslaget om at pensjon ikke skal avkortes for behandlingsopplegg under ett år vil kunne forhindre dette. Dessuten vil forslaget i større grad likestille psykiatriske pasienter med pasienter i somatiske sykehus, noe som er et selvstendig poeng. En økning av minstebeløpet for beboere som bor i institusjoner lenger enn et år, synes rimelig. Det er også her likhetshensyn som er viktige. Mindretallet ber Regjeringen utarbeide nye retningslinjer for reduksjon av pensjonsytelser som likestiller brukere i ulike institusjoner. Vi skal være klar over at det er en forskjell mellom reduksjon av trygd under opphold i statlige og fylkeskommunale institusjoner på den ene siden og den direkte egenbetaling som finner sted til kommunene i kommunale institusjoner, på den andre siden. Jeg er imidlertid enig i at det er behov for en gjennomgang av disse ulike regelverkene, ikke minst med henblikk på forenkling. Også minstebeløpet i de kommunale institusjoner øker samtidig med økningen av folketrygdens grunnbeløp. Det er likevel riktig at det såkalte fribeløpet på 6 000 kr har stått stille. Jeg regner med at vederlagsbetalingen for opphold i kommunale institusjoner og omsorgstjenester er spørsmål som vil bli nærmere vurdert i løpet av noen tid. For å motivere til økt selvforsørging blant yngre etterlatte er det foreslått å skjerpe noe på kravet til forventet yrkesaktivitet for personer med pensjon eller overgangsstønad som gjenlevende ektefelle. Mindretallet peker på at den foreslåtte regelendring i for stor grad overlater til forvaltningen å utferdige utfyllende regler på området. De mener også det er uakseptabelt og overraskende at departementet foreslår å innføre begrensninger i adgangen til etterlattepensjon for løpende tilfeller. La meg presisere at det fortsatt er adgang til full pensjon. Dette vil særlig være aktuelt for etterlatte som f.eks. har små barn, eller som ikke har forutsetninger for å ta arbeid. Siden ordningen i stor grad er en presisering av gjeldende rett, bør den gjelde også for løpende tilfeller. Men det er samtidig lagt inn en rimelig omstillingstid på ett år for alle, og lengre tid for den som trenger tid til utdanning o.l.