Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-10-21:
På tross av en grunnleggende politisk uenighet i denne saken, vil jeg likevel takke saksordføreren for et godt stykke arbeid i denne saken. Vi har jobbet godt i komiteen, selv om de politiske motpolene har stått veldig tydelig mot hverandre. Det blir i dag vedtatt en ny lov om frittstående skoler, og det beklager Arbeiderpartiet. Når vi i dag stemmer imot denne loven, er det fordi vi mener det er feil å gi private videregående skoler rett til godkjenning og statstilskudd uavhengig av hva deres formål for opplæringen er. Sist gang lov om privatskoler ble behandlet, var våren 2003. Da vedtok regjeringspartiene, med Fremskrittspartiets velsignelse, en lovendring for frittstående skoler på grunntrinnet. Hva Arbeiderpartiet sa i den forbindelse, bør være kjent. Jeg går ikke inn på alle enkeltdelene i det, men jeg synes det er grunn til å si til Høyre-statsråd Kristin Clemet at hun gjør en god jobb, rett og slett fordi i denne samarbeidsregjeringen er det Høyres skolepolitikk som får fullt gjennomslag. Det kan faktisk Arbeiderpartiet glatt gratulere med. I dag blir det vedtatt en lov som åpenbart har to hovedhensikter. Det ene er at det skal bli enklere å opprette flere private skoler, og det andre er at vi skal få et større innslag av private skoler i Norge. Dette vil gi noen konsekvenser for hvordan Skole-Norge vil komme til å se ut om noen år. Sist gang lov om frittstående skoler ble behandlet, brukte regjeringspartiene mye tid på å forklare at det ikke kom til å bli de store endringene. Samtidig mente de veldig klart at den nye loven var historisk. Jeg tror heller ikke at vi på kort sikt vil se en oppblomstring av private skoler, men med denne loven, som med den forrige, har vi åpnet for en gradvis endring av det norske skolesystemet, en gradvis segregering som vi i Arbeiderpartiet er imot, og en del kommuner begynner å merke dette klart. Uansett hva vi i denne salen sier, så er det noe annet med virkelighetsforståelsen ute i kommunene enn hva vi står her og priser gjennom valgfriheten. Gjennom denne regjeringen har bedriftsøkonomiske termer blitt dominerende i skolen. Troen på at konkurranse mellom private og offentlige skoler vil heve kvaliteten til et nesten helt utrolig nivå, er like enkel som den er helt fri for empiriske eksempler. Sist gang vi hadde denne diskusjonen her i salen, stilte vi regjeringspartiene spørsmålet om hva som hadde vært drivkraften bak engasjementet for å gjøre det lettere å opprette private skoler. Foreldreretten, fikk vi da til svar. Samtidig ble Arbeiderpartiet angrepet, bl.a. fra Høyre, for å vise en grunnleggende mistillit til foreldre og til den offentlige skolen. Begge deler er helt feil. At foreldre skal få lov til å velge hva slags skole deres barn går på, er én ting, noe helt annet er den situasjonen og de konsekvensene vi får av de lovvedtakene Stortinget nå har fattet. For det vi ser, er jo at dette får konsekvenser. Det er nok å se i kommuneproposisjonen for i år som Regjeringen har lagt fram. Det blir kutt i overføringene til kommuner og fylker. Og vi ser ute i Kommune-Norge at kommunene sliter med å få på plass et skikkelig tilbud til flertallet av barna våre. Vi ser at det gradvis blir lagt ned offentlige skoler her i landet, mens private skoler kommer til. Det er kanskje ikke de store dramatiske endringene, men det er en langsiktig negativ trend. Jeg har lyst til å si at loven som i dag blir vedtatt, vil bidra ytterligere til denne trenden. Så kan vi også godt begynne å se litt på tall. Det er slik at nå får privatskolene i Norge litt over 2 milliarder kr. Dette er faktisk en økning. De har fått nye ca. 700 mill. kr i løpet av disse årene, med det som nå legges fram i statsbudsjettet, og da vet vi hva konsekvensene er ute – for skolefritidsordninger, for leirskoler, for skolebøker – der kommunene er i en desperat situasjon for å klare å finne penger til det mest nødvendige. Jeg lærte da jeg begynte med politikk, at politikk, er å velge, og det har i hvert fall regjeringspartiene, med velsignelse av Fremskrittspartiet, gjort her i dag, ved at vi vil komme til å få et mye sterkere marked for etablering av private skoler gjennom at vi også nå bevisst har undergravd offentlig sektor i altfor mange år.