André Oktay Dahl (Høyre), 2009-05-28:
Det vi behandler i dag, er resultatet av en kjempedugnad fra flere regjeringer, statsråder og et embetsverk som antakeligvis har jobbet både netter og dager og det som verre er. Jeg har også lyst til å rose saksordføreren og komiteen for godt samarbeid. Goethe uttalte at man burde mistro alle dem som føler en sterk trang til å straffe. Edmund Burke uttalte på sin side at dårlige lover er den verste form for tyranni. Det danner kanskje bakteppet for at Bjørneboe på sin side uttalte at ethvert fremskritt er avhengig av at både skrevne og uskrevne lover blir brutt. At hele Stortingets spekter fra venstreside til høyreside 95 pst. står sammen i innstillingen til straffeloven betyr forhåpentligvis at Regjeringen har truffet ganske godt. Lovforslaget er en ny gjennomtenkning av hva som skal straffes, og hvor strengt det skal straffes for ulike lovbrudd. Lovforslaget representerer også en dreining over mot at fokuset skal være å beskytte individer mot krenkelser, det være seg vold, seksuelle overgrep eller drap. Selv om det kan virke litt småradikalt og spesielt å si det, bar, som komitélederen var inne på, den forrige straffeloven preg av å være laget for mer enn hundre år siden – av og for menn. Det er også sagt at menneskehetens historie er historien om stadig urettferdighet og overgrep fra mannens side overfor kvinnen, i den hensikt å tyrannisere henne fullstendig. Fullt så ille håper jeg det ikke er i 2009, men uansett var det i vår gamle straffelov hensynet til eiendom og verdier som fikk hovedfokuset. Høyre er da veldig glad for at en enstemmig komité ønsker å skjerpe straffene for grove, integritetskrenkende kriminelle handlinger som rammer spesielt kvinner og barn, men også menn. For å være sikker på at økte minstestraffer for voldtekt og automatisk rubrisering av kvalifiserte seksuelle handlinger overfor noen under 14 år fungerer etter intensjonen, og ikke medfører at man frifinner i større grad fordi lengden på straffen gjør at domstolen kanskje føler seg satt i en tvangssituasjon mens den hadde vært innstilt på å gi en lavere straff for forholdet hvis det var mulig, viser jeg til Høyres forslag, nr. 23, hvor vi ber om en uavhengig evaluering tre år etter lovens ikrafttredelse. Hva angår ikrafttredelse vil jeg be statsråden i sitt innlegg klargjøre uttalelsene i dagens Aftenposten. Der sier han at planen er at loven skal være iverksatt i løpet av 2012. I proposisjonen står det at det ikke er mulig å tidfeste. Har derfor statsråden noe konkret å si om denne planen, som Stortinget ikke kjenner til, og hvordan ser han for seg den nærmere ikrafttredelsen? Jeg ber også statsråden konkretisere hvordan han har tenkt å få ikke-ikrafttrådte lovbestemmelser til å virke nå, som han sier i dagens Aftenposten. Utad kan det virke som en litt besynderlig form for nyorientering av den rettskildelæren som vi har hatt til nå. Jeg vil også be statsråden svare ja eller nei på om han har tenkt å fremme forslag til endringer i någjeldende straffelov for å fremskynde dette, slik vi gjør med frister for foreldelse hva angår kjønnslemlestelse – en sak som komiteen har til behandling nå. Voldtektsutvalget var viktig. Det planlegges å opprette fire stillinger under Kripos som skal jobbe målrettet og spesifikt med sedelighetssaker. Det er et stykke fra premissene i Voldtektsutvalget, og jeg ber statsråden om å redegjøre i sitt innlegg for fremdriften i dette arbeidet, redegjøre for hvorvidt disse stillingene er utlyst, og hvor langt man har kommet i ansettelsesprosessen. Dette har vi, fra Høyres side, hørt ikke har skjedd ennå. Stortingets nettverk for barns rettigheter har blitt opplyst om at det er behov for bedre kontroll med nivået på advokater som opptrer som bistandsadvokater i saker som omhandler overgrep mot både barn og voksne. Ved siden av å vedta straffebestemmelser som skal tre i kraft på et eller annet tidspunkt, er det også viktig at det arbeidet som gjøres av bistandsadvokater i forbindelse med denne type saker, er av høy kvalitet. Jeg håper han kan si noe om hvilke kvalitetsfremmende tiltak som han ser for seg gjennomført fremover. Spørsmålet om kriminalisering av bruk og besittelse av dopingmidler har vært gjenstand for diskusjon i lengre tid og under skiftende regjeringer. Nærmest dagen etter at straffeloven ble fremlagt, hvor kriminalisering ikke foreslås, varslet representanter for regjeringspartiene utredning av spørsmålene – noe man altså har hatt tre og et halvt år på seg til å gjøre. Det ble brukt som et argument for å avvise forslag om en nasjonal dopinglovgivning, som ikke handlet om kriminalisering i det hele tatt, men om adgangen til dopingtesting også utenfor den organiserte idretten for å forebygge dopbruk, som først og fremst skjer blant gutter og menn. Forslagene nr. 2, 3 og 4, fra Høyre og Fremskrittspartiet, er et forebyggingstilbud til en regjering som er opptatt av å inkorporere kvinnekonvensjonen og sikre likestilling, men som i dette tilfellet vil bidra til at likestillings- og forebyggingspolitikk også vil kunne gjelde begge kjønn. En nasjonal dopinglov, at det utarbeides en handlingsplan for å bekjempe et negativt kroppspress samt bekjempe økende forekomst av spiseforstyrrelser blant gutter, og ikke minst at man får kontroll med dopingtilstrømmingen til landet, er viktige supplement til at det skjer en skikkelig vurdering av kriminaliseringsspørsmålet. Høyre er glad for at vi har fått regjeringspartiene med på at man skal se nærmere på den såkalte hiv-paragrafen. Det er behov for en ny gjennomgang, hvor det foretas en bred helsefaglig vurdering basert på oppdatert kunnskap og analyse av rettspraksis. Jeg registrerer at man ikke vil være med på å bestille en sånn sak til Stortinget, men jeg oppfatter flertallets merknader og essensen i dem slik at dette på et vis bakes inn. Jeg vil be om tilbakemelding på når man regner med at Stortinget kan få seg forelagt en slik gjennomgang. Ved utformingen av bestemmelser som beskytter bestemte grupper, vil det alltid knytte seg utfordringer til å avgrense hvilke grupper som bør omfattes. Vekternes rettsstilling i Regjeringens forslag til ny straffelov er ikke god nok. Vekterne har mye kontakt med publikum, og opplever økt omfang av vold og trusler i sin yrkesutøvelse. Å gi vektere økt vern vil være et viktig supplement til den nye loven om vaktvirksomhet, som vi vedtar snart. Den straffeloven vi vedtar i dag, vil ikke være mye verdt hvis vi ikke løser også den pågående politikrisen. Så skal jeg love at Høyre ikke skal snakke om politikrisen mer i dag, men det er viktig sett i forhold til den økonomiske og organiserte kriminaliteten man kan anta øker i omfang med en finanskrise. Gjentatte ganger har vi sett en manglende samhandling mellom ulike offentlige kontrolletater og politiet i f.eks. trygde- og skattesviksaker, hvor en lang rekke saker henlegges på grunn av kapasitetsmangel i politiet. Vi har ikke konkludert i spørsmålet om hvorvidt andre bør få etterforskningskompetanse, men vi ber Regjeringen om å utrede det, samtidig som vi ønsker å hindre den snikprivatiseringen vi ser ved at selskaper engasjerer privatetterforskere og private granskinger av mangel på politikraft. Høyre har også foreslått en høyere maksimumsstraff for – jeg holdt på å si – vanlig kjønnslemlestelse enn det Regjeringen legger opp til. Vi er alle enige om at kjønnslemlestelse er ille, og fordi et samlet storting mener at det må bekjempes, hadde vi egentlig håpet at regjeringspartiene i dag kunne støttet et forslag også når det gjelder såkalt mildere former – hvis en kan bruke et slikt uttrykk om dette – for kjønnslemlestelse. Det er veldig vanskelig å se for seg at noen som helst form for kjønnslemlestelse kan skje uaktsomt. Vi ønsker også at man har kjønnsnøytrale bestemmelser om omsorgsunndragelse. Samlivsbrudd er traumatiske for de voksne og, ikke minst, for barna. Derfor er det viktig at lovverket legger opp til gode samværsordninger, ordninger som er gode for voksne, men viktigst for barna. Derfor fremmer vi forslag – som vi også håper på støtte for, kanskje i siste liten – om likebehandling av samværssabotasje uavhengig av om det er den barnet bor fast hos, som står for sabotasjen. Når det gjelder stemmeforklaring, vil vi varsle at vi støtter Venstres forslag, nr. 25 og 26. Forslag nr. 27 har vi til observasjon, og kanskje kan regjeringspartiene foreslå at det vedlegges protokollen eller oversendes Regjeringen for videre realitetsbehandling. Det ville være en god idé for oss alle.