trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Senterpartiets parlamentariske leder var selv inne på det som nå skjer på verdensmarkedet når det gjelder prisene på en del jordbruksprodukter. Vi kan godt ta en lang debatt om hvem dette er positivt for, og hvem det er negativt for, men det får vi ikke tid til i et replikkordskifte. Det som har vært interessant i høst, er at representanter for Bondelaget og for Landbrukssamvirket har åpnet for å kunne bryte jordbruksavtalen i løpet av avtaleperioden for å kunne øke prisene på det norske markedet. Siden Senterpartiet og Bondelaget mer eller mindre er samme organisasjon, kunne jeg godt tenkt meg å høre om Senterpartiet, ved parlamentarisk leder Lars Peder Brekk, er villig til å imøtegå det kravet som jordbrukets representanter har kommet med, at man nå skal kunne øke prisene på det norske markedet – når prisene nå øker på verdensmarkedet.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Statsråden og Regjeringen har gjort noe som jeg synes er veldig alvorlig: De gambler med vår felles fremtid. Man setter en av Norges viktigste næringer, både historisk sett og i fremtiden, på spill. Jeg tenker på hele den maritime clusteren, og spesielt rederinæringen. Regjeringen varslet i valgkampen at de skulle føre en aktiv næringspolitikk. Den aktive næringspolitikken har bestått i at man inndrar 14 milliarder kr fra næringen, for så å gi noen peanøtter, i form av 100 mill. kr, tilbake til næringen. Samtidig skryter statsråden av at han har lagt frem en maritim handlingsplan, som han er for feig til å legge frem for Stortinget slik at vi kan få en debatt i Stortinget om den saken. Jeg lurer på: Hva skal statsråden gjøre for at tilliten mellom rederinæringen og staten skal bli slik den var tidligere?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Etter å ha deltatt i en rekke debatter med landbruks- og matministeren i de siste to år har jeg fått forståelsen av at han synes at jordbruksavtalen er et godt instrument for å styre norsk jordbrukspolitikk. Det skal vi ikke ta en debatt om her. Men samtidig, når man har et sånt redskap som jordbruksavtalen er, måtte det være interessant å gå inn og se hvilke mål man har greid å oppfylle i de årene vi har hatt jordbruksavtale i Norge – dette for å forbedre det redskapet som jordbruksavtalen er, med tanke på den landbrukspolitikken som man skal føre i årene som kommer. Jeg kunne godt tenke meg å spørre statsråden om han vil være med på å sette i gang et prosjekt for å gjennomgå den måloppnåelsen som måtte være i forbindelse med jordbruksavtalen, og se om man har nådd de mål man har satt seg i forbindelse med denne avtalen.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Det er et spørsmål som flere talere har vært innom, men som det ikke har vært noen særlig debatt om likevel, og det er et tema som det har vært stor oppmerksomhet om for så vidt i det meste av 2007, men spesielt nå i høst. Det gjelder økningen i verdensmarkedsprisene på en del jordbruksprodukter, hvor man altså opplever at på mange viktige jordbruksprodukter er prisnivået nå på norsk nivå – som har vært et høyt nivå – og for noen kanskje også over det norske nivået. Da har en rekke representanter både for Senterpartiet og for landbruksnæringen hevdet at man må bryte jordbruksavtalen for å øke målprisene i avtaleperioden. Landbruksministeren har så vidt jeg vet, avvist dette og sagt at det må tas i de ordinære jordbruksforhandlingene til våren. Selv sa også representanten Per Olaf Lundteigen – hvis jeg hørte riktig – at bonden skal få utbytte av økte markedspriser. Det må bety at den ellers så markedsskeptiske Per Olaf Lundteigen ønsker at markedet skal styre innenfor landbruksvarer også. Det synes jeg og Fremskrittspartiet er veldig positivt, for vi ønsker en fri prisdannelse når det gjelder jordbruksprodukter, slik som det er på alle andre produkter i norsk næringsliv. Men det jeg da vil mistenke Lundteigen og en del av hans kumpaner for, er at fordelen bare skal tas ut når landbruket kan tjene på det – altså når prisene på verdensmarkedet stiger over det som har vært den norske målprisen. Slik kan vi jo ikke ha det. Hvis man har tro på at markedet skal styre, må man også være klar over at prisene må gå ned når prisene på verdensmarkedet går ned. Det man burde gjøre i den situasjonen vi er i nå, er å justere landbrukspolitikken, slik at vi får en landbrukspolitikk som kan bære seg over tid, en landbrukspolitikk som er mer tilpasset landbrukspolitikken som er ute i verden, og ikke nå sette norske forbrukere i en ytterligere skvis ved i jordbruksoppgjøret for neste år å foreslå økte målpriser i Norge, med begrunnelse i at prisene på verdensmarkedet har falt, uten at man tar høyde for at prisene også kan gå ned, og at jordbruket i tilfelle må ta sin del hvis den nedturen skulle komme. Hvis så er tilfellet, at man bare ønsker å ta en «upside» her, vil jo norske forbrukere være de som får svarteper, og som kommer i skvisen. For hvis man har benyttet de gode tidene på internasjonale markeder, sett med bøndenes øyne, til å øke prisen på det innenlandske markedet, vil jo forskjellen mellom norsk pris og verdensmarkedspris bli desto større når prisene går ned igjen. Jeg vet ikke hvor langvarige disse prisøkningene er, eller om det er noe som vil gå ned igjen – hvis så er tilfellet, er det ganske tvilsomt for norske forbrukere. Vi er også av den oppfatning at så lenge man har et sosialistisk system med målpriser, må man heller nå se på andre muligheter for å øke bøndenes inntekter enn å tyne forbrukerne ytterligere. Hva med skatte- og avgiftspolitikken? Man har innført et jordbruksfradrag som svært få bønder, i hvert fall når det gjelder det maksimale fradraget, får nytte av. Nå er det på tide at man også ser aktivt på avgiftspolitikken for å øke bøndenes inntekter.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Jeg registrerer etter denne debatten, og for så vidt også etter finansdebatten, at Regjeringen ikke tar kritikk i forhold til det som har kommet når det gjelder skatten for rederinæringen. Det er ingen som har kritisert Regjeringen for den nye skatteordningen for rederiene, men det er veien frem mot den nye skatteordningen som gjør vondt for næringen, og som gjør at Regjeringen ikke har noen helhetlig politikk for denne næringen. Når statsråd Andersen bruker tidligere finansminister Per-Kristian Foss som et sannhetsvitne for dette, vil jeg si at han legger lista lavt. For det finnes vel ikke noen mer fiendtlig mann overfor rederinæringen enn tidligere finansminister Per-Kristian Foss. Jeg vil anbefale statsråd Andersen å legge lista betydelig høyere enn det han har gitt uttrykk for i denne debatten.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Regjeringen og Fremskrittspartiet er enige om at det er viktig med et nasjonalt eierskap i viktige hjørnesteinsbedrifter i landet vårt. Fremskrittspartiet mener også at vi kan investere noen oljemilliarder like gjerne i norsk næringsliv som å sende dem til næringslivet i utlandet. Men der tror jeg også Regjeringens og Fremskrittspartiets veier på mange måter skilles, for det virker som om det er viktig for denne regjeringen å legge mest mulig eierskap under statlige vinger. Vil statsråden trekke et likhetstegn mellom nasjonalt eierskap og statlig eierskap?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Dette er feil, president!
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Jeg skal oppklare en åpenbar feil som statsråden kom med i sitt svar på min replikk i stad. Statsråden sa at Fremskrittspartiets forslag til nedsalg i forbindelse med eierskapsmeldingen ville føre til at disse bedriftene ville flytte hovedkontor, forskning osv. ut av landet. Da må jeg si at statsråden følger dårlig med, for Fremskrittspartiet har aldri foreslått at vi skulle selge oss helt ut av disse bedriftene, men vi mener at staten bør kunne ha en lavere eierandel i disse bedriftene, selv om man da også vil ha en kontrollerende eierandel. Det viktige må være at staten har en eierandel som gjør at vi kan si fra når det er behov for det, ikke at staten skal eie mest mulig. Hvis statsråden er redd for at det ikke finnes private eiermiljøer i Norge som kan kjøpe større aksjeposter, bør statsråden og Regjeringen gjøre mye mer for å sikre at vi får den typen eiermiljøer privat i Norge. Det går på formuesskatt, vi har rederinæringen – som er en kapitalsterk næring, men hvor Regjeringen nå inndrar store deler av egenkapitalen – og det er også miljøer som kunne ha kjøpt større aksjeposter i andre næringer og bedrifter. Jeg regner med at fra nå av kommer ikke statsråden med den typen retorikk mot Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet har ikke tenkt å bidra til at disse store bedriftene flagger ut av Norge.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2007-12-11:
Reiselivsnæringen er en stor og viktig næring og bidrar med mange framtidsrettede arbeidsplasser over hele landet. Spesielt viktig er næringen for Distrikts-Norge. På dette grunnlag la tidligere nærings- og handelsminister Børge Brende sommeren 2005 fram en handlingsplan for reiselivsnæringen. Den rød-grønne regjeringen har sagt at den vil jobbe for flere helårs arbeidsplasser innen reiseliv. Vi opplever nå det motsatte, med NOx-avgift som spesielt rammer Kyst- og Fjord-Norge, og cruiseselskap som Holland America Line har stoppet store deler av sine anløp til norske havner på grunn av avgiften. Turistfiskekvoten strammes inn, og vi opplever fortsatt vinterstengte veier inn til et av Norges viktigste turistfyrtårn, verdensarvområdet rundt turistbygda Geiranger. Er representanten Oppebøen Hansen fornøyd og komfortabel med at Regjeringen fører en så passiv og fraværende politikk i forhold til reiselivsnæringen langs kysten og ute i distriktene våre?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2007-12-11:
I gårsdagens Sunnmørsposten uttalte småkrafteier og senterpartimann Gunnar Høydal fra Volda seg om Regjeringens energipolitikk, som han mente var tafatt fra første stund. Den har ikke ført til at det har blitt realisert en eneste kilowattime med fornybar energi, satsingen på fornybar kraft har omtrent opphørt, og det som har blitt bygd, er nærmest på tross av og ikke på grunn av den politikken som Regjeringen har ført. Han viste til at småbygder på Vestlandet er rammet av bruksnedlegging og fraflytting, og at småkraftnæringen ofte er med på å skape inntekter på steder der det er lite annet næringsgrunnlag. Å reversere utviklingen ved å gjeninnføre grunnrenteskatt på kraftverk mellom 1 500 og 5 000 kWh er nærmest en ufattelig handlig. Han kaller det et ran av verdier på bygdene. Han vil nå melde seg ut av partiet med øyeblikkelig virkning, og anbefaler også andre å gjøre det samme. Er Senterpartiet komfortabel med politikken som drives på området? Og vil statsråden foreta seg noe for å rette opp feilskjæret, som også her rammer næringsutviklingen ute i distriktene?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2007-12-11:
NOx-avgiften tar strupetak på bl.a. fiskerinæringen og cruisenæringen. Både statsråd Helga Pedersen, statsråd Andersen og statssekretærer har bedyret opptil flere ganger at NOx-avgiften ikke skal være en fiskalavgift, og at det skal framforhandles en miljøfondsordning. Etter lang trenering fra Regjeringens side skulle det nå endelig, onsdag 5. desember, foreligge en avtale om et miljøfond for å redusere NOx-utslipp. Avtalen skulle inngås mellom staten og 18 næringsorganisasjoner. Dessverre ble det brudd i forhandlingene, noe som begrunnes med at Regjeringen i forhandlingene ikke var villig til å gi noe i forhold til tilbakevirkende kraft. En kunne også lese i Fiskeribladet at Regjeringen i denne sammenhengen har vist seg som en lite troverdig avtalepart. Mener statsråden likevel at NOx-avgiften skal være en fiskalavgift, ettersom allerede innbetalt avgift har gått rett i statskassen og tydeligvis blir værende der? Og har egentlig Regjeringen et reelt ønske om å få på plass et NOx-fond i tråd med det som næringene ønsker?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Kristeleg Folkeparti er opptekne av at næringslivet må byggjast nedanfrå, difor lyttar me til næringslivet, særleg til små og mellomstore bedrifter. Det verkar som om Regjeringa og Arbeidarpartiet er meir opptekne av at næringslivet skal byggjast ovanfrå, og dei verkar ikkje påfallande flinke til å lytta. Allereie i fjor vart det tukla med SkatteFUNN. I år har me hatt ein lang diskusjon om skattlegging av reiarlaga. Vilkåra for små og mellomstore bedrifter er heller ikkje slik bedriftene sjølve synest er bra. Veldig mange av verkemidla for næringslivet ligg utanom våre rammer. Kristeleg Folkeparti har lenge vore opptekne av at vi må fjerna arveavgifta ved generasjonsskifte i familiebedrifter når neste generasjon driv vidare. Denne avgifta er eit kjempeproblem for familiebedriftene. Mitt spørsmål til representanten vert: Kan me rekna med at Arbeidarpartiet vil medverka til å fjerna arveavgifta ved generasjonsskifte i familiebedrifter når neste generasjon skal driva vidare?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
I ein fellesmerknad med Høgre skriv regjeringspartia, inklusive SV, at EU sin fiskeripolitikk med ein felles forvaltningspolitikk er eit gode. Merknaden er positiv til det meste av det som EU gjer, og tonar sterkt ned at EU-fiskarar kastar ut opp til 60 pst. av fangsten. EU-revisoren, som har skrive rapporten om dette, seier til Financial Times at dersom ikkje noko vert gjort, blir situasjonen katastrofal. SV er jo ikkje kjent for å vera forsiktig i språkbruken, men tydelege, så dette er nye tonar frå SV si side. Så mitt spørsmål er: Har SV forandra standpunkt til EU og EU sin politikk, eller har dei rett og slett vorte heilt vengjeklipte i den regjeringskonstellasjonen som dei er med i? «Pusete» er vel kanskje ikkje eit parlamentarisk uttrykk, men i alle fall har SV her vorte veldig utydelege i den merknaden dei er med i.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Når det gjeld primærnæringane våre, og spesielt fiskeria, så er det viktig å tenkja framover. Kristeleg Folkeparti lyttar til det næringa sjølv seier. Me gler oss over at det framleis går rundt, og at det er god lønsemd, slik representanten Haugen her viser til, men samtidig er dette gjennomsnittstal. Det er to–tre forhold Kristeleg Folkeparti er veldig opptekne av, og som er viktige. Det første er rekrutteringssituasjonen. Der meiner me at ved å heva fiskarfrådraget vil ein matcha den sterke utfordringa næringa har frå ulike delar av flåten, frå reiarlaga og andre næringar, som tek ein del av dei som eigentleg burde verta fiskarar i framtida. Det andre er NOx-avgifta, som heilt klårt er tyngjande, og som kan føra til at fangsten vert ført til andre land enn Noreg.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Ja, det skal eg prøva på. Det er jo kjent at i fjor vart det gjort kutt både i SkatteFUNN og i forskingsmidlar – ein snakka endåtil om eit kvileskjer. Me ønskjer oss tilbake, slik at me er på sporet igjen. Når det gjeld SkatteFUNN, som er ei enkel og ubyråkratisk ordning som heile næringslivet, ikkje minst dei små og mellomstore bedriftene, er veldig opptekne av, så vart ho gjort monaleg vanskelegare i fjor. Ein kjenner enno ikkje heilt resultatet av den reduksjonen og den forverringa som vart gjord i fjor. Ein fryktar at den er monaleg. Me hadde håpt – ærleg talt – at den vart retta opp i år, slik at denne konstruktive, positive ordninga kunne fortsetja. Men det har ikkje skjedd, og det synest me er veldig beklageleg.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
SkatteFUNN-ordninga er kanskje eit av dei mest treffsikre og gode verkemidla som har vore innført. Me fekk veldig gode tilbakemeldingar frå næringslivet på at dette verka, at dette var ubyråkratisk, og me hadde ei oppblomstring av forsking og utvikling i bedriftene som ei følgje av SkatteFUNN. Det er ikkje tvil om at den avgrensinga – for å bruka eit slikt uttrykk – som vart gjord i fjor, var med på å setja SkatteFUNN-ordninga langt tilbake. Eg er ikkje bekymra for at dette ikkje skal verta godkjent, for vårt primære standpunkt er å flytta SkatteFUNN-ordninga tilbake der ho var – ho har vore godkjend tidlegare, så der føreligg det ikkje noko problem – og vidareutvikla ho slik at ho vert endå meir treffsikker. Så eg deler ikkje bekymringa for, dersom det var ei bekymring representanten Oppebøen Hansen gav uttrykk for her, at dette ikkje skulle kunna godkjennast. Dette er ei god ordning, som me må satsa vidare på.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
I hovudmerknaden frå regjeringspartia startar dei med å skriva «at det etter 2 år med rød-grønn regjering går svært godt i norsk næringsliv». Det ville ha vore meir korrekt å seia at etter to år med raud-grøn regjering går det framleis godt med norsk næringsliv, for det er ikkje tvil om at Bondevik II faktisk snudde nedgang til oppgang, pessimisme til optimisme, og fekk pilane til å peika i rett lei. I innlegget mitt gav eg honnør til delar av Regjeringa sin politikk, men mykje står igjen. Eg kjem bl.a. tilbake til industrikraftregimet, for dette skulle vera «a piece of cake», vart det sagt i valkampen. No har det gått over to år med ny regjering, utan at noko har skjedd. Eit NOx-fond vert etterlyst. Stoltenberg I innførte eit svovelavgiftsfond som fungerte. Sjølv om det ligg i andre departement, reknar eg med at statsråden har «hands on» på dette. Eg vil spørja: Får me eit nytt industrikraftregime? Og vil Regjeringa sjå på eit NOx-avgiftsfond?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Innbyggjarane i nærleiken av Åkneset ved Geirangerfjorden er urolege. Dei etterlyser å få på plass ei døgnkontinuerleg overvaking av dei tunge fjellmassane som bokstaveleg talt heng truande over dei. Folk synest det går for seint, og folk er urolege. Stranda kommune og andre kommunar dette gjeld, er engasjerte. Så spørsmålet mitt er: Vil statsråden no setja fart i arbeidet med å få på plass ei døgnkontinuerleg overvaking her, slik at folk kan føla seg trygge, og vil han ha ein nær dialog med Stranda kommune og dei andre kommunane? For å seia det litt folkeleg: Vil statsråden på raude rappen sørgja for at det skjer noko her?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Ein fersk EU-rapport slår fast at EU-fiskarar driv nærmast ukontrollert overfiske, og rapporten stadfestar at det ikkje er oversikt over kor mykje fisk som faktisk vert fanga. Me veit at opptil 60 pst. av fisken som EU-fiskarane fangar, vert kasta ut igjen. EUs fiskerikommisær, Joe Borg, kommenterte nyleg til NRK at unionen var einig om at noko måtte gjerast, men dei ante ikkje korleis dei skulle verta einige. I ein fellesmerknad seier regjeringspartia: «Utkastpåbudet som EU har praktisert, har vært kritisert fra Norges side og er til evaluering.» Tidlegare i dag er «pusete» godkjent som eit parlamentarisk uttrykk. Viss dette er Regjeringa si tilnærming, må dét vera tilfellet. Har statsråden tøffare og meir treffsikre verkemiddel i ermet for å få slutt på den enorme sløsinga med mat som det faktisk er snakk om her?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
I budsjettinnstillinga er det fokusert ein del på moglegheitene for å setja til side Konkurransetilsynet si avgjerd. På den eine sida er det fornuftig med ein slik politisk sikringsventil, men på den andre sida er det alltid ein fare for at dette kan verta nytta som ein reiskap for politiske særinteresser – det kan vera lokaliseringsspørsmål – og avstanden over til kameraderi vert veldig kort. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan statsråden seia litt meir om korleis ho tenkjer når det gjeld køyrereglar for kva tid det bør gjerast ei politisk overprøving av Konkurransetilsynet sine faglege vurderingar og avgjerder?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Eg høyrer ikkje til dei som plar trekkja ut debattane i langdrag, men det har vore ei veldig spesiell oppleving å sitja og lytta til representantane frå regjeringspartia når dei gjer forsøk på å snakka seg vekk frå dei sterke løfta dei gav i valkampen om eit nytt industrikraftregime. Lengst på banen har nok Lundteigen og Klungland gått. Men det går ikkje an å snakka seg vekk frå det faktum at representantar frå regjeringspartia i valkampen var heilt tydelege på at her var det berre manglande vilje som gjorde at ein ikkje fekk eit nytt industrikraftregime på plass. Dersom dei berre kom til makta, så skulle dette ordna seg. Det var «a piece of cake». Større mageplask har vel ikkje skjedd i nyare tid, og mageplask kan gjera vondt! Det er tydeleg at dette gjer vondt. Me skjønar det. Det er to ting som er ganske alvorlege. Det eine er at mange av dei noverande regjeringspartia som i valkampen var så tydelege på at dette skulle ordnast greitt, mistenkjer eg for allereie då å snakka mot betre vitende. Det andre er at Klungland i dag i salen får seg til å hevda at me i Kristeleg Folkeparti ikkje var opptekne av konkurransedyktige kraftprisar for industrien i det heile teke. Det er ein direkte feil påstand. Her er me nøydde til å reagera, for dersom Klungland ser litt på historia, vil han sjå at Bondevik II-regjeringa arbeidde med eit nytt industrikraftregime. Det kan dokumenterast, og det var òg diskusjonen i valkampen. Me skal gjerne ha skarpe debattar, men eg ber om at me held oss til det som er sant. Då vert debattane betre og skarpare.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
Eg vil gje representanten Klungland to utfordringar, for det første å gje ei korrekt historiebeskriving, og for det andre å medverka sterkt til at hans parti leverer det dei lova i valkampen. For mange, svært mange, har lagt merke til at dei så langt ikkje har greidd det.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-11:
30 pst. er ein litt spesiell eigardel, like under blokkerande mindretal, altså ein dyr del å kjøpe, men utan reell styringsinnverknad. Svenske interesser har 10 pst. eigardel og med forkjøpsrett av desse til Aker ASA. På bakgrunn av dette har eg to spørsmål til statsråden. For det første: Var det i forhandlingane eit tema å gå høgare med statleg eigardel, altså over grensa for blokkerande mindretal? For det andre: Var det eit tema i forhandlingane at staten skulle ha forkjøpsrett til dei 10 pst. som kjem på svenske hender?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Når det gjelder renten, vet jeg ikke om representanten Oppebøen Hansen har vært på denne kloden og fått med seg alle rentehevingene fra Norges Bank etter at denne regjeringen tiltrådte. Og når det gjelder den økonomiske politikken, ser vi jo at vi stadig vekk får støtte fra flere. Senest fikk vi faktisk støtte fra representanten Gullvåg i debatten om transportsektoren, der han kritiserte sin egen regjering for ikke å kunne satse på jernbane. Vi kutter helt klart i byråkratiet. Vi mener at det er behov for og en klar mulighet for reduksjon der. Men samtidig – det er det viktig å presisere, og det er jeg glad for at jeg får spørsmål om – evner vi også å prioritere det som er viktig å satse på, bl.a. Mattilsynet og de kontrollene man skal gjøre i så måte.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Når det gjelder den kritikken jeg kom med av fiskeriministeren, står jeg selvfølgelig inne for den. For jeg leser bl.a. Fiskeribladet og Fiskaren, og der registrerer jeg en massiv kritikk mot fiskeriministeren. Jeg har deltatt på årsmøtet til nordnorsk rederinæring. Der var det ingen fra de rød-grønne partiene eller fra statsrådens kontor til stede. Aalesunds Rederiforening er også et eksempel. Så at statsråden mangler dialog med fiskerinæringen, står jeg inne for. Så til landbrukspolitikken. Hvis Fremskrittspartiet skulle ført en egen politikk for Troms fylke eller for andre fylker, hadde det blitt spesielt. Selvfølgelig skal de reduserte overføringene også gjelde for Troms fylke. Men det vi registrerer, er at antall jordbruksbedrifter blir redusert år for år for år. Overføringene øker, og man skjermer jordbruket i form av toll. Med andre ord: Man har en feil landbrukspolitikk, og det er det som er utgangspunktet. Det er selvfølgelig fullt mulig å gjennomføre Fremskrittspartiets politikk.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Det er et stort og et godt spørsmål. Det er flere ting man kan gjøre her, men la meg starte med energien. Det viktigste er å få bygd ut mer energi, slik at norsk treforedling og annen type industri får rikelig tilgang til kraft til en konkurransedyktig pris. Så er det også viktig at man tar noen voldsomme investeringer innenfor samferdselssektoren, slik at man får bygd ut veinettet, så tømmerbiler får kjørt med mer tømmer. Det var nettopp et oppslag i Aftenposten som viste konkurransevridningen mellom Sverige og Norge når det gjelder tømmer og transport. Vi må sørge for at treforedlingsindustrien får bedre konkurransevilkår i Norge. Da må man også se på skatte- og avgiftsnivået, og det kjenner sikkert Lundteigen til, som sitter i finanskomiteen. Jeg tror ikke det har manglet på forslag fra Fremskrittspartiet i så måte.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Onsdag 14. november i år rettet daværende fiskeripolitiske talskvinne i SV, Ingvild Vaggen Malvik, en flengende kritikk mot egen regjering og departementet. Kritikken dreide seg om fiskeripolitikken til Regjeringen og spesielt fartøy under 15 meter og muligheten for å strukturere dem. Hun uttalte bl.a.: «Men jeg forventer at Fiskeridepartementet tar prosesskritikken på alvor og at uklarheter og eventuelle feilaktigheter overfor Kystfiskarlaget blir ryddet opp i.» Er Inge Ryan, som kommer fra samme parti og nå har overtatt i næringskomiteen, enig i den kritikken som daværende fiskeripolitiske talskvinne kom med overfor egen regjering?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Statsråden var inne på en nasjonal reiselivsstrategi. Det er jo interessant. Reiselivet berører mange departement, og det kan nok være god grunn til å samordne det. Jeg har også merket meg at Georg Kamfjord, som var Regjeringens eksterne engasjerte prosjektleder for reiselivsnæringen, sluttet i protest på grunn av Regjeringens og statsrådens håndtering av reiselivet. Det er stor interesse for reiseliv i denne salen. Fremskrittspartiet har fremmet et representantforslag, der en samlet opposisjon bad om å få en stortingsmelding. I tillegg har representanten Torbjørn Hansen hatt en interpellasjon om reiselivet. For å få en helhetlig debatt: Hvorfor vil ikke Regjeringen fremme en reiselivsmelding for Stortinget så vi får tatt hele debatten for en så viktig næring, som er lokalisert rundt omkring i hele landet og engasjerer samtlige stortingsrepresentanter?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Som jeg var inne på i mitt innlegg, er det et visst byråkrati i landbruksforvaltningen. Jeg viste bl.a. til Dagens Næringsliv og en del andre uttalelser i så måte. Også representanten Per Olaf Lundteigen har jo i finansdebatten fremhevet at det er en del byråkrati, og at mye kan forenkles. Senterpartiet vil, som han uttykte det, «kontrollere i stort, ikke detaljstyre i smått». Da er spørsmålene til statsråden: Hvordan vil statsråden forenkle hverdagen for norske bønder? Hvorfor øke byråkratiet når det gjelder landbruksforvaltningen, mens antall bønder blir færre?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Jeg vil starte med å gi litt skryt til statsråden for å ha fulgt opp det som tidligere fiskeriminister Svein Ludvigsen gjorde i forbindelse med å bekjempe overfisket med et internasjonalt regelverk. Det er jo slik at departementet har økt budsjettet med 10 mill. kr for å bekjempe overfisket. Det får nok russiske tjuvfiskere og andre til å skjelve lite grann. Verdiene av det som blir tatt ulovlig, representerer nærmere 2 milliarder kr. Så dette er et stort og viktig spørsmål. Nylig kom Kystvakten med tall som viser at de er nødt til å redusere antall seilingsdøgn til neste år i forhold til i år med ca. 25 pst. Det har aldri vært så lavt. Da vil jeg spørre statsråden: Er det å redusere Kystvaktens budsjett så mye at man må redusere seilingsdøgnene med 25 pst., en del av strategien for å bekjempe overfisket?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
En av de største oppdragsgiverne i Norge ved siden av olje- og gassektoren er offentlig sektor. Det offentlige gjør innkjøp for – statsråden nevnte vel tallet – la oss si flere hundre milliarder kroner for året, og det er jo beløp som øker hvert eneste år. Samtidig viser rapporter bl.a. fra Riksrevisjonen at stadig flere offentlige instanser bryter regelverket for offentlige anskaffelser. Føler statsråden et ansvar for situasjonen, og hva slags tiltak har statsråden satt i verk for å sikre reell konkurranse om oppdraget til det offentlige?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Noen har hatt innlegg om hestenæringen. Det synes jeg er interessant – som eier av en hest. Jeg kan bare legge til at eier man en hest, får man press i økonomien – ikke i den statlige, men iallfall i den personlige. Så det er en utfordring. Jeg vil kommentere noen av de innleggene jeg har hørt i dag, og vil begynne med 1. mai-talen fra Rolf Terje Klungland. Den var for så vidt ganske interessant. Han viste til hvor viktig det var å ha en aktiv næringspolitikk, og nevnte en rekke petroleumsfelt som er blitt utbygd. Han nevnte bl.a. Snøhvit-feltet. Hadde saken om Snøhvit-feltet blitt behandlet i denne salen i dag, hadde det ikke blitt noen utbygging. Hele Senterpartiet var imot Snøhvit-utbyggingen. SV var imot – de lenket seg til og med fast der oppe – og halve Arbeiderpartiet var imot. Det er realiteten. Hadde saken blitt behandlet i dag, hadde den altså ikke fått flertall. Når det gjelder det å bevare norske sjømenn, må jeg bare minne representanten Klungland om at de altså har sørget for at rederinæringen får en skatt med tilbakevirkende kraft som gjør at de må betale ca. 20 milliarder kr. Det er en form for aktiv næringspolitikk. Så savner jeg representanten Brekk på talerstolen. I valgkampen var han veldig klar på og rettet kritikk mot Regjeringen for ikke å finne en løsning på NOx-problematikken. Jeg har lyst til å sitere fra Fiskaren 27. august. Der sier Lars Peder Brekk: «For oss handler dette om å få bort usikkerheten for næringslivet, og ved å få til en miljøavtale kan vi drive en reell og god miljøpolitikk, samtidig som vi har en god næringspolitikk. Vi gir regjeringen klar beskjed om å avklare NOx-saken nå.» Det må bety at han kanskje har snakket med seg selv. Jeg synes det er ganske forunderlig at han ikke går opp på denne talerstolen og retter den samme kritikken mot Regjeringen nå, for miljøavtalen er ikke på plass. Det er ikke vilje hos Regjeringen til å finne en løsning på det. I en valgkamp kan Senterpartiet tillate seg frekkhetens nådegave og kritisere sin egen regjering, men man vil ikke stå for det i en debatt i Stortinget. Jeg forventer at representanten Brekk går opp på talerstolen nå og avklarer hva som er Senterpartiets syn i denne saken – i denne salen – om det er det som han sa i valgkampen, eller om det ikke er det. Dobbeltkommunikasjon fra Lars Peder Brekk har jeg fått nok av når det gjelder NOx-avgiften!
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Jeg skal ikke legge opp til noen lang debatt, men det som fikk meg til å ta ordet, var statsråd Helga Pedersens kritikk av Fremskrittspartiet. Neste gang oppfordrer jeg statsråden til å tegne seg tidligere på talerlisten, slik at partiene, og undertegnede, har sjanse til å gi svar tilbake. Når statsråden kritiserer Fremskrittspartiet for at vi i forrige periode ville strukturere flåtegrupper under 15 meter, var det altså i forrige periode. Vi forholder oss nå til den perioden vi er inne i, og det partiprogrammet vi har nå. Og statsråden sa at dersom den politikken hadde blitt gjennomført i forrige periode, hadde flåten vært et vakkert minne. Hva er resultatet av den politikken statsråden fører i dag? Jo, det er nettopp det at den vil bli et vakkert minne. Derfor vil vi konsekvensutrede dette, slik at vi vet virkningene av det Regjeringen gjør. Vi ønsker å ha en dialog med næringen. Det har statsråden ikke noe ønske om, og hun stiller aldri opp i kontaktmøter eller i dialog med næringen. Det synes jeg er beklagelig.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
For Fremskrittspartiet er det viktig å ivareta norske arbeidsplasser og spesielt de selskapene som har høy kompetanse. Vi synes det er viktig at Aker Kværner forblir på norske hender. Det er et godt grunnlag for å videreutvikle selskapet, og det er også viktig for petroleumssektoren. For oss har det vært avgjørende at det ikke er noen direkte aksjerelasjon mellom staten og Aker Kværner. Vi har sett når staten har vært eier i andre selskap, at denne regjeringen ikke har taklet det på noen god måte. Når noen er forundret over Fremskrittspartiet i denne saken, kan jeg ikke helt skjønne det. Jeg vil da ganske enkelt vise til partiprogrammet vårt, der det står utførlig hva vi vil med eierskap i norsk næringsliv. Det vi gjør her, er helt i tråd med det som står i partiprogrammet, og også helt i tråd med det vi gjorde ved behandlingen av eierskapsmeldingen. Da foreslo vi bl.a. et nedsalg av statlige selskap på om lag 288 milliarder kr. At noen ikke har fått med seg Fremskrittspartiets politikk på dette området, får jeg bare akseptere og kanskje ikke være så forundret over. Men det kan være interessant å lese partiprogrammet vårt og se at dette i så måte er helt i tråd med det. Det vi er opptatt av, er at staten ikke blir en for stor eier på Oslo Børs, verken direkte eller indirekte. Det er også derfor vi fremmer det forslaget som vi gjør i denne saken. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
Aller først vil jeg ta avstand fra den kritikken som Korsberg kommer med mot fiskeriministeren. Vi har en fiskeriminister som absolutt har dialog med fiskerne. Jeg tror hun bruker så mye av tida si på dialog som det overhodet er mulig. Jeg håper at Korsberg kan trekke tilbake det, for det syns jeg er helt urimelige påstander som blir framsatt fra Stortingets talerstol. Så over til landbruket. 7 milliarder kr skal man kutte i landbruket. Og mitt spørsmål til Korsberg er: Har man gått inn og vurdert hva det vil bety f.eks. for hans eget fylke, Troms? Hva vil det bety for Balsfjord eller Målselv eller Karlsøy? Hva vil det bety for de plassene at man kutter 7 milliarder kr i overføringer til landbruket? Vil det være noe landbruk igjen i Troms? Vil det være noe landbruk igjen i Nordland eller i Finnmark? Har Fremskrittspartiet vurdert det? Tar man bare et tall og smekker inn i budsjettet, eller ligger det grundige vurderinger til grunn for det? Eller vil man faktisk avvikle norsk landbruk, hvis man ser bort fra Jæren og områdene rundt Mjøsa?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
Representanten Hansen var inne på dette med statlig eierskap i sitt innlegg. Jeg har lest litt historie, i hvert fall på fritida, og jeg priser meg lykkelig over at Høyre ikke har hatt stor makt i Norge ved de viktige korsveiene, da man behandlet konsesjonslovene for vannkraft, eller da man behandlet hvordan vi skal ta vare på naturressursene i havet, som f.eks. olje og gass. Høyre har hele tida vært negativ til at staten skal være en stor eier, og at staten skal ha kontroll over viktige naturressurser. Mine spørsmål til Hansen blir følgende: Dersom Høyre kommer i regjering, er det slik at Høyre har som mål at man skal selge seg ned i selskaper som StatoilHydro, Statkraft, Statskog eller for den del DnB NOR? Ser man det som et problem at vi har en sterk statlig eier? Er det noe som på en måte plager Norge, at staten eier for mye, og at staten har kontroll over naturressursene på den måten man har? Vil Høyre selge seg ned dersom de kommer i regjering?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
Vi har ikke noe behov for å kritisere fiskeriministeren. Men når det er sagt, er det klart at her er vi inne på et veldig komplekst område. Vi har hatt mange runder om hvem som skal få lov å fiske, og hvem som skal få lov å slå seg sammen – eller strukturere, som det heter med et annet ord. Jeg legger ikke skjul på at dette er vanskelig. Det er et vanskelig tema. Vi har hatt flere runder i Sosialistisk Venstreparti, både internt i partiet og også med fiskeriministeren, og vi har kommet fram til en løsning som vi er godt fornøyd med. Så mitt svar til Korsberg er at vi har ingen grunn til å kritisere fiskeriministeren for det hun gjør. Jeg syns hun har en god dialog med fiskerne, og jeg syns at hun gjør en utmerket jobb for Regjeringa og for både fiskere og andre grupper som er avhengig av det.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
Norge er et mangslungent land. Det er f.eks. veldig stor forskjell på det å være på Jæren og det å være i Nordland når man skal svare på det spørsmålet. I deler av Norge har man gode vilkår, noen naturgitte fortrinn, for å drive landbruk, mens i andre deler av landet er det mer krevende. Derfor kreves det at vi har en politikk på dette området, og jeg tror at landbruket, som all annen næring, vil gjennomgå forandringer. Det har det gjort også. Vi har redusert antallet bruk vesentlig gjennom mange år, og jeg tror nok at det er i ferd med å flate ut vesentlig. Men vi må altså differensiere politikken. Jeg mener at det som må skje nå, er at man går inn og ser på hvor det er landbruket sliter mest, og så må man der komme med ordninger som gjør det interessant å drive med landbruk. Så har vi andre deler av landbruket som etter min mening faktisk går veldig godt, så dette er et nyansert bilde. Men det krever altså en aktiv statlig politikk med gode jordbruksoppgjør som gjør at de som har mistet motet, får motet tilbake, og at man får utviklet de ulike gårdene. Så sier jeg at vi må ta vare på alle gårder. Jeg tror vi har bruk for både småbrukeren – deltidsbonden – og de store gårdene. Norge er et mangslungent land, og det krever en mangslungen politikk.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
Øvelsen vingeklipping har ikke jeg opplevd enda, så lenge vi har vært med i regjering. Vi får se hva som skjer framover, men så langt har vi ikke vært plaget med den øvelsen. Når det gjelder spørsmålet om en felles forvaltningspolitikk er et gode, vil jeg si at det er det. Det at man klarer å opptre samlet, er et gode. Vi er veldig kritiske til mye av EUs fiskeripolitikk, men det at EU faktisk klarer å koordinere seg og samordne seg, det synes vi er et gode. Jeg kunne ha sagt en masse om den fiskeripolitikken som EU fører, som på mange områder har vært katastrofal i forhold til overfiske og, etter min mening, miljøkriminalitet, og som vi bare må jobbe videre med. Men det er jo viktig at vi samarbeider når vi har en felles ressurs, at Norge samarbeider med EU, og at man prøver å finne løsninger i lag. Det hjelper ikke hvis det kun er Norge som har en god fiskeripolitikk, og de landene som vi samarbeider med, ikke har det. Da blir det ikke bra for havet og ikke bra for fiskeressursene.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
SV er svært godt fornøyd med Regjeringa i denne saka. Vi er et parti som ønsker et sterkest mulig statlig eierskap. Derfor er vi glad for at man nå har en regjering som faktisk vurderer å øke det statlige eierskapet, framfor det man så tidligere, da man skulle kvitte seg med det statlige eierskapet – slik vi hadde det i forrige periode. Jeg er litt lei av alle dem som prøver å framstille staten som en dårlig eier. Staten er i mange sammenhenger en glimrende eier. Hvis man ser på en del av de private selskapene og hvordan de går, er det ikke noe som tilsier at staten er en dårligere eier enn de private. Staten har vært hovedeier i Statoil og Hydro i mange år. Vi kan ikke si at det har vært noen katastrofe for landet. Staten har eid Statkraft. Staten har også vært en meget viktig eier i et selskap som f.eks. Kongsberg Gruppen, som på en høring i forrige periode uttrykte at staten har vært en nødvendig og svært god eier, og at de uten staten ikke hadde klart den helt nødvendige omstillinga på Kongsberg. Så når opposisjonen prøver å framstille det som problematisk at staten er eier, er det et syn jeg stiller meg helt uforstående til. Hvorfor er det viktig at staten er eier? Jo, staten skal være eier av en del viktige selskap, fordi de enten er av strategisk betydning – vi ser at det oppkjøpet vi har gjort nå, har strategisk betydning fordi selskapet forvalter store naturressurser – eller fordi de forvalter infrastruktur. Det er så fundamentale biter i det norske samfunnet at der skal staten være eier, for det krever nemlig en dualistisk tilnærming. En dualistisk tilnærming betyr at man har to tanker i hodet samtidig. Den ene er at man skal gjøre en god jobb for bedriften, slik at den tjener penger. Den andre er at man samtidig skal tenke på samfunnet man lever i, som man er nødt til å utvikle, der det er en rekke hensyn som skal ivaretas. På de områdene er det viktig at man har en statlig eier, som faktisk har både muskler til og ambisjoner om å ivareta begge disse to hensynene. Så vi er svært godt fornøyd med at Regjeringa nå øker det statlige eierskapet og kjøper seg opp i Aker Holding.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-11:
Norsk treforedling er i vanskeligheter. Vi har store områdevise fortrinn for å foredle tømmer i Norge: kvalitetsgraden og generasjoner med dyktige folk. Hva vil Fremskrittspartiet med norsk treforedling? Tegn bildet av hvordan partiet ønsker at norsk treforedling skal være om fem år, sånn at folk kan få klarhet i hva man ønsker å bruke Stortingets talerstol til for å tilrettelegge for hvordan denne viktige næringa, som har stor betydning for hvordan landet skal bli seende ut, skal være om fem år.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-11:
Mer enn hele Høyres mindreforbruk av penger over statsbudsjettet er tatt fra en inngått inntektsavtale, nesten 2 milliarder kr. Det er manglende respekt for inngåtte avtaler mellom staten og jordbruket. Det er uansvarlig – det vet Høyre. Men partiets bondefiendtlighet er så grundig og så sterk at det er slik stortingsgruppa må opptre. Samtidig sier representanten her at Høyres politikk opplagt vil styrke norsk jordbruks muligheter til å gjennomføre målsettingene. Det er en god søknad om medlemskap i sosialøkonomenes teoretiske verden. Senterpartiet står for sjølstendig næringsdrivende. Vi er i en situasjon med økte internasjonale priser og knapphet på viktige husdyrprodukter i Norge. Ønsker Høyre i den situasjonen å bruke prisene som et virkemiddel for å balansere forbruk og etterspørsel, altså økte bondepriser?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-11:
Vi i Senterpartiet er stolte over at vi greide å få gjennomslag for bedre sosiale ordninger for selvstendig næringsdrivende, noe som den forrige regjeringa ikke fikk til. Senterpartiet er for en aktiv næringspolitikk, hvor en har både generelle tiltak og vilje til spesielle tiltak. Norske Skog i Frankrike har fått akseptable vilkår på strøm. Finsk skogindustri har tilsvarende hos seg. Første spørsmål er: Er Venstre positive til kraftforedlingskontrakter som medvirker til lønnsom, framtidsrettet treforedling i Norge? Det andre spørsmålet går på jordbruk. Jeg synes vi skal glemme det som har skjedd tidligere. Vi skal glemme om det var optimisme eller pessimisme. Vi som er yrkesutøvere, vet hva det var. Vi kan se framover. I den situasjonen vi nå er i, ønsker partiet Venstre å legge til rette for økte priser på norske matvarer slik at bondeøkonomien kan styrkes gjennom markedet – ja eller nei?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-11:
Vår olje- og gassdrevne økonomi vil eksistere en kort periode i norsk historie. Allerede nå faller oljeproduksjonen mer enn budsjettert, til tross for stor leiteaktivitet. Det er et klart varsku. De fornybare naturressursene er imidlertid vår langsiktige styrke. Som nasjon har vi enestående muligheter – vi har fisk, tømmer, vannkraft, enorme grasarealer og reint vann. Som innbyggere er vi privilegert internasjonalt. Et av våre viktigste konkurransefortrinn i produksjonslivet har vært – og må være – mengden av og prisen på energi. Vi har som land økonomisk evne til å redusere klimautslipp pr. produsert ferdigvareenhet og å redusere energiforbruket pr. ferdigvareenhet, en evne som land rundt oss bare kan misunne oss. Dersom vi moderniserer Norge gjennom nytt produksjonsutstyr og nye kommunikasjoner, kan vi gjøre en forbilledlig jobb etter vår tradisjon, men det vil koste. Dersom denne utfordringa blir tatt på alvor, vil både realinntektsutviklingen og reallønnen for oss som privatpersoner bli lavere enn det som vil bli resultatet i 2007. Sett i et internasjonalt og nasjonalt forbruksperspektiv må det imidlertid være en riktig prioritering. Flere må tørre si at vi må investere for framtida for at vi skal få en mer energieffektiv produksjon. Langsiktig investering og mindre forbruksvekst hos privatpersoner vil koste på kort sikt. På lang sikt vil dette være helt nødvendig. Senterpartiet er en sterk tilhenger av en aktiv næringspolitikk – både gjennom generelle tiltak og gjennom spesielle tiltak for spesielle bransjers situasjon – og ved å sikre at vi får en kronekurs som ikke priser oss ut internasjonalt. Treforedlingsbransjen har en stolt tradisjon. Vi har fått anerkjennelse internasjonalt for vår produksjon. Det sentrale nå når det gjelder rammebetingelser, er strømforedlingskontrakter. Jeg vil si det slik: Energi må være en konkurransefaktor og et konkurransefortrinn for norsk produksjonsliv også framover. Hvis vi ikke beholder det fortrinnet, vil det ikke være mulig å videreutvikle bransje etter bransje – når vi har en rekke ulemper når det gjelder avstand til markeder, strengere miljøkrav og høyere kostnadsnivå i produksjonen for øvrig. Derfor er Senterpartiet positiv til strømforedlingskontrakter for treforedlingsindustrien, kontrakter som vil medvirke til en lønnsom og framtidsrettet treforedling i Norge. Jeg hadde regnet med at en i denne debatten om næringspolitikken ville ha fått et klart svar fra det største opposisjonspartiet, Fremskrittspartiet, at de vil medvirke til strømforedlingskontrakter, slik at vi får en lønnsom og framtidsrettet treforedlingsbransje i Norge. Jeg gjentar spørsmålet: Hva mener Fremskrittspartiet om den nøkkelrollen som strøm spiller når det gjelder den næringa framover?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-11:
I mitt forrige innlegg tok jeg opp energi, energipriser og strømpriser. Representanten Torbjørn Hansen sa at i stedet for å svare på utfordringene, burde jeg heller kritisere mine egne statsråder. Til det kan jeg si til partiet Høyre at de to næringsstatsrådene som er til stede her i salen i dag, og som har uttalt seg, har uttalt seg helt i tråd med det jeg sa – en ønsker å bruke energi og strøm på en slik måte at det skal medvirke til at det konkurransefortrinn vi har hatt, og som vi har, skal vi videreføre. Spørsmålet står fortsatt åpent: Hva mener partiet Høyre? Og hva mener Fremskrittspartiet, som nå seinest ved representanten Korsberg hadde anledning til å svare på spørsmålet om Fremskrittspartiet vil medvirke til strømforedlingskontrakter for treforedling som sikrer en framtidsrettet treforedling i Norge? Det er ett av de heiteste politiske spørsmålene, som berører en rekke lokalsamfunn, og som har konsekvenser for hvordan Norge blir seende ut. De to største opposisjonspartiene velger altså fortsatt ikke å svare på hva som er egen politikk. Jordbruksspørsmål har også vært framme. Siden vi har et nasjonalt marked for matvarer gjennom vårt importvern, har vi også en mulighet til å føre en nasjonal politikk for å sikre grunnleggende nasjonale målsettinger med hensyn til matvaresikkerhet og produksjonsmåten av mat. Dersom Fremskrittspartiet hadde fått sin politikk igjennom, hadde det ikke vært noe nasjonalt marked. Da hadde man heller ikke hatt mulighet til å ha andre målsettinger enn det som var mulig innenfor det internasjonale marked. Representanten Kielland Asmyhr var inne på at det var positivt at jeg gikk inn for at en skulle bruke prismekanismen. Det er helt sjølsagt. Det har jeg stått for bestandig. Prismekanismen i vår blandingsøkonomi er det viktigste virkemiddelet for å sikre de målsettingene vi har, og ikke minst målsettingen om å produsere nok mat. Dersom produksjonen innenfor dette markedet er for lav, må prisen sjølsagt opp for å øke produksjonen. Men det gjenstår å få et svar fra Fremskrittspartiet om de vil bruke prisen på en slik måte at når det er underdekning av matproduksjon i Norge, vil de øke prisene i jordbruksmarkedet, noe som de sier at de vil gjøre når det gjelder alle andre markeder, eller om en har så store ideologiske sperrer at siden det er jordbruk det gjelder, skal en ikke tillate økte priser, på samme måten som en ikke der tillater reduserte skatter, noe som jeg har tatt opp i tidligere innlegg.