trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Takk for den påpekningen, president. Jeg kan likevel si at vi i meldingen vil komme tilbake til klarere mål og mer systematikk. Jeg ser frem til det. Det europeiske kvotesystemet har et system for å sikre at utslippsmålene nås. Når norsk næringsliv er med i det, er det også med på å bidra til å nå europeiske klimamål. De målene som gjelder for kvotesystemet for 2020, vil bli nådd. De målene som vil gjelde for 2030, skal bli nådd. Og vi skal ha tiltak for å nå dem. Jeg har bare lyst til å si at når det gjelder stortingsmeldingen, kommer den som en melding før planen, i den forstand at vi vil komme til Stortinget med en sak når EU-løsningen er klar. Vi synes altså at vi vet nok nå til å komme tidligere med en overordnet strategi for å nå 2030-målene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Innenfor ikke-kvotepliktig sektor får vi et mål som etter alt å dømme vil være på 40 pst. Det skal nås både med virkemidler rettet inn mot den enkelte sektor og med virkemidler på tvers av sektorene. CO 2 -avgiften er et viktig virkemiddel i så måte. Hvordan det vil slå ut for ulike sektorer, er det ikke alltid like lett å forutse, men vi vil sikre at vi når det målet for ikke-kvotepliktig sektor som en helhet. Det vil vi sikre gjennom at vi med EU-løsningen får utslippsbudsjetter som vi må svare for, og som, i motsetning til hva mange prøver å påstå, vil bety kraftige utslippskutt også i Norge.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Det er ikke nytt for meg at biodrivstoff som er omsatt i Norge og Europa så langt, ikke har hatt positiv global klimaeffekt. Det har jeg visst lenge, og det er noe av grunnen til at noen vil ha registrert at jeg har vært på den tilbakeholdne enden av skalaen når det gjelder forslag om opptrapping, og har fått mye kritikk bl.a. fra representanter i denne sal for å være for tilbakeholden. Jeg er glad for at det er større oppmerksomhet nå om ikke bare EUs bærekraftskriterier, men om hva som er reell bærekraft, og at det er behov for å skjerpe inn EUs bærekraftskriterier. Som sagt, det ønsker vi, vi vil at de fullt ut skal ta inn over seg avskogingseffektene, og at hvis de ikke gjør det, må vi få mulighet nasjonalt til å stille strengere krav. Det er vår posisjon, som vi har formidlet til EU i forbindelse med revisjonen av bærekraftskriteriene. Men vi kan altså ikke på egen hånd bryte med EØS-regelverk og internasjonalt handelsregelverk. Derfor trenger vi en nærmere juridisk vurdering av disse spørsmålene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Det burde være kjent både i denne sal og utenfor denne sal at jeg har vært klar over palmeoljens effekter og de totale effektene av biodrivstoff, og det bør også være rimelig klart at jeg er opptatt av at vi skal følge lover og regler, inkludert de lovene og reglene som Stortinget har inntatt fra EU-lovgivningen. Det er derfor jeg hele tiden har sagt – og mange ganger herfra i dialog med den ærede representant Eidsvoll Holmås har understreket – at vi arbeider for strengere bærekraftskriterier i EU/EØS-området. Det vil ha større effekt om vi får gjennomslag for det, og det gjør at vi kan få regler som vil gi bedre klimapolitikk i Norge og i Europa uten å bryte med EØS-regelverket. Jeg tar nok kanskje mer tungt på det å bryte EØS-regler enn det Eidsvoll Holmås gjør, men der synes jeg han burde tenke seg om en gang til, for det er EU som nå må ta lederskapet i klimapolitikken internasjonalt, og vi bør ikke distansere oss fra dem i klimapolitikken.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Svaret på representanten Holmås’ spørsmål er veldig enkelt: Jeg prioriterer å arbeide for å endre loven. Jeg prioriterer ikke å bryte loven. EØS er norsk lov, vedtatt i denne salen. Derfor må vi arbeide for å få endret det regelverket, og det er det vi gjør. Vi kan ikke bryte det. Det ville føre oss i konfrontasjon med våre nærmeste samarbeidspartnere i den globale klimapolitikken. Det ville ikke gitt oss større innflytelse, heller ikke i arbeidet for å få avskogingsfrie forsyningskjeder, og for å få indirekte arealbruksendringer med i EUs bærekraftskriterier. Vi bør opptre på en måte som er ansvarlig i internasjonal sammenheng, både i EØS-sammenheng og i WTO-sammenheng.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Jeg har en viss erfaring med hva et harmonisert regelverk i EU/EØS-området betyr. Det betyr at jeg fastholder at det viktige er å arbeide for å få et bedre og mer miljøprogressivt regelverk. Representanten Eidsvoll Holmås har gjennom lang tid krevd at regjeringen skal trappe opp biodrivstoffbruken, og har tidligere vært mindre opptatt av palmeoljeeffektene, mens nasjonal politikk fra norsk side – ikke minst gjennom den internasjonale skogsatsingen – demonstrerer at vi i praksis jobber mer enn noen andre for å få forståelse for behovet for avskogingsfrie forsyningskjeder. Det er også av stor betydning innenfor EU-samarbeidet. Vi har autoritet i det spørsmålet, som gjør at jeg har tro på at vi kan få gjennomslag. Det er ikke enkelt, men jeg har definitivt tro på at det er bedre å jobbe med systemene, i samspill med EU-prosessene, enn å bryte regelverket.
Odd Henriksen (Høyre), 2017-06-02:
Jeg må få takke komiteen for et godt samarbeid, samtidig som jeg vil si at det har vel ikke vært den mest krevende saken å være saksordfører for. Det denne saken handler om, er «catskiing». Bakgrunnen for at vi har saken oppe i dag, er at det da vi endret motorferdselloven sist, kom inn et forslag om å se på muligheten for å kunne drive med «catskiing». «Catskiing» benyttes altså om når man transporterer skiløpere opp på fjellet med tråkkemaskiner eller en lignende stor beltevogn, for at de så kan få stå på ski ned i upreparerte skibakker. Det å åpne for motorferdsel i utmark er krevende, og det er ikke noe som komiteen går med på denne gangen heller. Det jeg tror er årsaken til at vi på mange måter kan tillate en viss oppmykning eller en viss måte å gjøre dette på, er at det kan bli gjort på en relativt sett skånsom måte, i og med at vi ikke åpner for en permanent endring av motorferdselloven, men en mulighet for å ha en prøveordning som skal vare i seks år. Den prøveordningen skal knytte seg til områder som allerede er tatt i bruk, for det må knytte seg til allerede eksisterende skianlegg. For naturens del tror jeg at det som gjør at vi får et så stort flertall for å kunne åpne for det, er at det blir gjort på en særdeles skånsom måte. Det er en skånsom prøveordning vi nå åpner for. For de kommunene som eventuelt ønsker å gjøre det, har vi sagt at vi ønsker å åpne for seks plasser hvor dette kan testes ut. Det skal som sagt testes ut i områder hvor man allerede har et skianlegg, og for mange av de skianleggene er man i områdene utenfor løypene allikevel med tråkkemaskin. Per i dag har man altså ikke lov til å ha folk hengende etter. Det åpner vi nå for. I tillegg er det sånn at for at man skal kunne få tillatelse til å være med i prøveordningen, eller for de kommunene som får tillatelse til å åpne for prøveordning, er det en ganske omfattende saksbehandling de skal gjennomføre, knyttet til motorferdselloven § 4 a og samme bestemmelse i forskriften. Det betyr at man skal ha en ganske stor utredning knyttet til hvordan dette skal gjøres, med de hensyn som der skal tas, og også med de begrensningene som er knyttet til vernede områder og andre sårbare systemer. Jeg tillater meg å si at jeg tror at det er ikke lett, som sagt – det er krevende å åpne for motorferdsel i utmark. Dette er en prøveordning som noen av næringene har bedt oss om å se på. Vi gjør det på en særdeles skånsom måte, og vi kan gjøre det uten at det får altfor store konsekvenser. Det er et seksårig prosjekt, som skal evalueres etter fire år, og som skal danne grunnlag for en eventuell beslutning om dette skal bli noe som man skal se på videre framover, etter seks år.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Jeg oppfatter på mange måter at statsråden her har tatt inn over seg det flertallet som er i salen for dette, i motsetning til det representanten fra Fremskrittspartiet har gjort. Noen av de fremste forskningsmiljøene i Norge, NTNU og CICERO, peker på at biodrivstoff laget av palmeolje kan føre til høyere klimagassutslipp enn fossilt drivstoff hvis uttaket av palmeolje fører til avskoging. Så vet vi at utslippene i Norge går noe ned. En av grunnene til det er at det i Norge i fjor ble brukt 175 millioner liter biodrivstoff laget på palmeolje og PFAD. Mener statsråden at det viktige er at vi ser det isolert sett, ser Norge for seg selv og får utslippene ned nasjonalt, eller er det viktig at vi i Norge bidrar til å få ned utslippene globalt?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Høyre og Fremskrittspartiet kritiserer Arbeiderpartiet for å snu i denne saken. Man skal lytte godt når Fremskrittspartiet snakker om å endre standpunkt og være et vingleparti, for er det noen som kan det, er det de. Vi inviterte til et seminar i regi av komiteen og fikk klare beskjeder fra de fremste forskningsmiljøene i Norge – NTNU, CICERO – om at avskoging av regnskogen fører til høyere utslipp enn annet biodrivstoff, og så skal vi ikke ta dette på alvor og utforme politikk etter det? Det omsatte volumet av palmeolje har økt betydelig siden sist vi behandlet et representantforslag om palmeoljebasert drivstoff i denne salen. Problemstillingen er i all hovedsak relevant. Det finnes palmeolje som er bærekraftig, men i et åpent marked er det vanskelig for oss å vite om den importerte palmeoljen til Norge ikke har bidratt til avskoging. Ifølge biodrivstoffprodusenter som jeg har vært i kontakt med, finnes det ikke sporbarhet ned til plantasjer i dag. Man kan spore det ned til raffineriet, og man jobber med å få sporbarhet på plass til kverna. Men dette gjør ikke meg trygg nok på at det importerte biodrivstoffet som er basert på palmeolje, og som vi putter på tanken i dag, ikke har vært med på å bidra til avskoging av regnskogen. Vi stemte for samarbeidspartienes offensive mål om 20 pst. biodrivstoff i 2020. Det var for øvrig et vedtak som kom over bordet i budsjettforhandlinger uten store utredninger, som representanten Aarbergsbotten mener er viktig i denne saken. Men i vårt alternative statsbudsjett foreslår vi en slakere innfasing og en raskere opptrapping av investeringer i norsk bærekraftig produksjon av biodrivstoff på vei mot nullutslippssamfunnet. Det er ingen i Norge i dag som bygger eller skaper arbeidsplasser basert på palmeolje. Det vi er og skal bli gode på i Norge, er å skape arbeidsplasser som produserer biodrivstoff basert på treavfall og annen type avfall. Og hvis det er noen vi skaper usikkerhet og uforutsigbarhet for, er det drivstoffkjedene. Men det er også noen drivstoffkjeder som mener at det vi gjør i dag, skaper forutsigbarhet for dem. Det kommer påstander om at vi setter EØS-avtalen i spill. Vi ber om at man skal ta med seg i forhandlinger at EØS-avtalen skal ligge fast, og at man skal ha dialog med ESA. Det er ikke det samme som å sette en avtale i spill. Vi mener at det har vært en manglende dialog med ESA over lengre tid på dette punktet. Stortinget har bedt om dialog. Statsråden sier at han venter på svar. Det har vi ventet på lenge, og vi ser fram til å høre hva svaret fra ESA blir.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Jeg vil begynne med det som Korsberg avsluttet med, at det er en skuffende dag i dag fordi vi – flertallet i denne salen – vedtar det vi vedtar om biodrivstoff. Det er mer skuffende i dag å se at Trump trekker USA ut av Paris-avtalen, enn at det er en offensiv miljøpolitikk, klimapolitikk, i denne salen. Det var representanten Gunnar Gundersen som fikk meg til å ta ordet, for han mener at vi skal være svært forsiktig med å innføre ordninger som kan være i strid med internasjonale avtaler. Ja, vi har høyere CO 2 -avgift i Norge sammenlignet med i EU, vi har høyere gjenvinningsgrad i Norge enn i EU, og vi har pant på flasker i Norge – flaskene blir ikke liggende i naturen. Vi har strenge krav til det. Det er ikke EU-politikk. Jeg mener at dette handler om at vi får ny kunnskap, vi tar den nye kunnskapen på alvor, og vi utformer politikk i tråd med det, som vi gjør. Vi vet at det blir brukt betydelig mer biodrivstoff i Norge basert på palmeolje og PFAD nå enn tidligere – i fjor 175 millioner liter. Det er en kraftig vekst. Forbruket er anslagsvis 35 ganger større enn Norges forbruk av palmeolje til mat. Det er en europeisk trend, og vi i Norge må gå foran når det gjelder dette. Korsberg sa i det første innlegget sitt at vi burde hatt en tidsfrist i forslaget vårt, når vi først skulle fremme det. Jeg tror ikke representanten skal bekymre seg så veldig mye over at det ikke er satt en tidsfrist i dette forslaget – all den tid det mest sannsynlig vil være en ny regjering fra høsten av som skal lage denne forskriften.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2017-06-02:
Da jeg hørte replikkordskiftet mellom representanten Eidsvoll Holmås og statsråden, følte jeg meg hensatt til en andedam, og derfor har jeg lyst til å si lite grann. Men først: Det som også i og for seg gjorde at jeg hadde lyst til å si noe, var dette med at det «bidrar til avskoging», som saksordføreren var inne på. Det er mye som bidrar til forurensing og alt. Det som må være det sentrale, er bærekraft, sporbarhet, sertifisering og kanskje også internasjonalt samarbeid, for vi er et lite land i verden. Jeg har vært i Malaysia et par ganger og sett på palmeoljeplantasjer som drives etter bærekraftige prinsipper. Vi må faktisk respektere at for Malaysia er palmeolje det samme som nordsjøoljen er for oss, og diskutere saken med den seriøsiteten som da kreves. Dette er en symbolsk dag å diskutere en sånn sak, som går på internasjonalt samarbeid, på. Vi opplevde i går at Trump trakk USA ut av et omfattende klimasamarbeid i verden, og den dagen finner altså særlig Arbeiderpartiet på å kunne trekke seg fra et tett samarbeid med EU på et så sentralt område som å definere dette. Jeg synes det er ganske utrolig at man legger seg på kollisjonskurs med EU på det området. Jeg sitter som nestleder i EFTA-delegasjonen og er ganske opptatt av at skal vi oppnå noen resultater på de aller fleste områder, må vi samarbeide med EU, og det gjelder også på dette området. En verden der man trekker seg ut, enten det gjelder i den ene eller den andre retningen, om man ikke får det akkurat som man vil, er verken klima, handel eller internasjonalt samarbeid tjent med, og det er i grunnen den overordnede problematikken jeg ser her. WTO-reglene er helt sentrale for å overholde internasjonal handel. Og statsråden sier her – og jeg noterte meg at saksordføreren fra Arbeiderpartiet hadde en saksforklaring i sitt innledningsforedrag – at man eventuelt kommer tilbake til det. Men for lille Norge å begynne å vende EU ryggen i sånne samarbeid og tro at man skal kunne stramme det enda mer inn, tror jeg rett og slett ikke er løsningen. Jeg tror man rett og slett skader saken på den måten, og derfor hadde jeg lyst til å ta et innlegg. For er det noe område vi er nødt til å samarbeide med verden rundt oss på, er det på dette området, og da må vi fokusere på bærekraft, på sporbarhet og på at man driver i henhold til de internasjonale reglene som det internasjonale samfunnet setter.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Arbeiderpartiet står bak det aller meste i innstillingen. Jeg har bare lyst til å gjøre oppmerksom på et forhold. Det er et flertall i komiteen som ikke støtter forslagene til endringer i vannressursloven § 64 andre ledd, som gir kommunene konsesjonsmyndighet for vannkraftverk på inntil 1 MW. Det er en rekke høringsinstanser som er kritisk til dette. Ettersom vi her snakker om få saker, er det ikke realistisk at kommunene opparbeider seg den nødvendige fagkompetansen for å kunne behandle disse skikkelig etter vannressursloven. Da må kommunene ordne seg på andre måter. Lite sakstilfang og ujevnt sakstilfang gjør at det er urealistisk å forvente at kommunene har den kompetansen de trenger. Da ser ikke jeg at en slik lovendring som her foreslås, skal være noen forenkling. Jeg ser heller ikke at dette på noen måte styrker lokaldemokratiet. Jeg tror heller at dette er en upraktisk endring, som vil fungere mot sin hensikt. Det er på den bakgrunnen at Arbeiderpartiet går imot denne endringen. Så vil vi be om følgende: Ettersom denne endringen ligger inne i forslaget til vedtak, ber vi om at voteringen blir organisert slik at Arbeiderpartiet og de partiene som utgjør flertallet i komiteen, gis anledning til å stemme mot denne paragrafen.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Saksordføreren har redegjort godt for innholdet i denne proposisjonen, og jeg vil takke energi- og miljøkomiteen for arbeidet med disse endringene. Det er hver for seg relativt små endringer, men to av forslagene inneholder substansiell verdi i den forstand at man innfører en god ressursforvaltning for grunnvannsressursen vår. Til siste innlegg fra talerstolen her, fra Senterpartiet, vil jeg understreke at vi fortsatt opprettholder det konsesjonsfritaket som gjelder for grunnvann til eget bruk, inklusiv husdyr, for grunneier. Det må settes en grense for når man skal ha den meldeplikten. Den må etter vårt syn være lik for alle og er satt til 100 m3 per døgn. Så vil det være fullt mulig for myndighetene å ta stilling til at dette ikke medfører noen konsesjonsplikt, for det skal kun inntre ved uttak eller annen påvirkning av grunnvann der tiltaket vil være til nevneverdig skade eller ulempe for allmenn interesse, og blir en vurderingssak i hvert enkelt tiltak. Men all må behandles likt, enten man er innenfor jordbruket eller utnytter denne grunnvannsressursen på annet vis, enten det er næringsdrivende eller private. Så gjelder det det andre forslaget med reelt innhold: behandling av de mindre vannkraftsakene. Her blir det et flertall i denne sal for å delegere myndighet for alle vannkraftsaker under 1 MW effekt til kommunene. Det er å delegere myndighet, det er å la folket gjøre beslutningen der hvor tiltaket skjer, og det er i god ånd med denne regjeringen. Vi er glad for å få støtte i Stortinget for den endringen. De to siste forslagene som blir behandlet i denne saken, er egentlig bare en oppfølging av Stortingets ønske om å sikre beskyttelse av villaksen òg i vannressurslova. Det blir lagt inn og fulgt opp i lovendring i denne saken. I tillegg mener vi det er riktig å gjøre en forenkling knyttet til jordloven, slik at man slipper å kjøre doble prosesser, både etter jordloven og etter regelverket for konsesjoner i energi- og vassdragslovgivningen, når det er tiltak som blir behandlet derunder. Jeg understreker at landbruksmyndighetene fortsatt skal være en del av saksbehandlingen ved minst én av høringsrundene knyttet til konsesjonsbehandlingen, og at landbruksmyndighetene fortsatt vil ha innsigelsesrett, slik at jordverninteressene blir vel ivaretatt.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-02-22:
På vegne av representantene Ruth Grung, Ingvild Kjerkol, Line Kysnes Vennesland, Torgeir Micaelsen og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om opprettelse av en tilskuddsordning til aktivitetsprosjekter for mennesker med hukommelsessvikt og demenssykdommer.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-02-22:
Spørsmålet mitt går til næringsministeren. I denne stortingsperioden har me hatt ei rekkje saker til behandling i Stortinget der regjeringa ikkje har fått tilslutning for sin politikk, og ei av desse sakene var i eigarskapsmeldinga i 2015. Her bad regjeringa om ei lang rekkje med salsfullmakter bl.a. i Telenor, i Kongsberg Gruppen, i Flytoget og i Statskog. Ideologien som låg til grunn, var at her skulle ein selja. Men Stortinget sa nei til viktige delar av regjeringa sitt forslag, og det er ikkje så lenge sidan at næringsministeren i denne salen bekrefta at regjeringa tek stortingsfleirtalet sitt syn til etterretning – det skulle sjølvsagt berre mangla – men ho presiserer òg at hennar syn på dette er det same som då meldinga vart lagd fram i 2014. Det gjer at eg lurer på kva me har i vente i forbindelse med stortingsvalet til hausten. Me kan òg sjå i Høgre sitt utkast til partiprogram, der dei skriv at partiet vil «øke det private eierskapet i statlige selskap der det er riktig for selskapet og samfunnet …» Dei skriv òg at dei ønskjer å «delprivatisere Statkraft». Saman med næringsministeren sine eigne utsegner gjer dette det naturleg å tenkja at Høgre i neste periode vil ønskja seg endå meir omfattande utsalsfullmakter enn det me såg i eigarskapsmeldinga. Kan næringsministeren avkrefta dette?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-02-22:
Då legg eg til grunn at næringsministeren ikkje kan avkrefta at regjeringa kjem til å ønskja seg enda meir omfattande utsalsfullmakter. Eg har heilt konkrete spørsmål knytte til statlege eigarposisjonar i ulike selskap, anten det er Hydro, Yara, Enova, Flytoget, DNB eller Investinor. I lys av næringsministeren sine eigne utsegner, og i lys av det dei sjølv skriv i utkastet til Høgres partiprogram, kan statsråden avvisa at Høgre vil ønskja å be om fullmakter til å selja ned statens eigarposisjonar i nokre av desse selskapa i neste periode?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-02-22:
«Det er eit år sidan Nasim Karim, leiar i utvalet for likestilling og mangfald i PF, uttalte at kvinner vert diskriminerte i politiet, og at seksuell trakassering er eit problem. Ho sa også: «Rammene i politiet er skapt av mann for menn. Det er ikke lagt til rette for at kvinner skal få de samme mulighetene. Det er en illusjon at det er likestilling.» Skildringa viste eit behov for å intensivera arbeidet med kultur, leiing og likestilling i politiet. Kva har regjeringa gjort for å betre situasjonen?»
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-02-22:
Eg takkar for svaret. Eg forstår bl.a. at 40 pst. av dei nytilsette skal vera kvinner, og at det er eit mål. Spørsmålet mitt er då: Korleis skal politileiarane nå dette målet?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-02-22:
I Meld. St. 10 for 2016–2017, som nå er til behandling på Stortinget, står det: «Holdninger, kultur og ledelse i offentlig sektor kan påvirkes gjennom forvaltning og politikk.» Det står vidare i same dokument: «Et viktig arbeid for regjeringen er å utvikle egnede rammebetingelser for forvaltningen for å sikre god ledelse og gjennomføringskraft.» Spørsmålet mitt er då: Kan statsråden meina at det er «egnede rammebetingelser»?
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Det næringsministeren kan bekrefte, er at jeg innestår for regjeringens politikk, og ikke minst for de vedtak som Stortinget fatter – det skulle bare mangle. Jeg mener at Stortinget hadde en veldig god debatt knyttet til eierskapsmeldingen i februar 2015, og det er ikke riktig, slik representanten hevder, at man ikke fikk tilslutning til sin politikk. Med unntak av to selskaper var det stor enighet om at staten Norge er og kommer til å være en stor eier i norsk næringsliv. Det er faktisk veldig få land – kanskje bare et par – som har større eierskap enn det Norge har. Men hovedregelen i norsk næringsliv er faktisk privat eierskap. Privat eierskap har mange fordeler, samtidig som det er gode grunner for at staten skal eie. Så er det slik at regjeringen fikk en rekke fullmakter. Noen, ganske få, er faktisk benyttet, og noen er det ikke. Det vi har sagt, er at vi skal ivareta fellesskapets interesser på beste måte. Det betyr at vi ikke må selge, og vi må ikke selge for å selge. Vi selger hvis det er riktig og hvis det er verdiskapende på vegne av fellesskapet. Men jeg tror man vil se ved en gjennomgang etter denne stortingsperioden at det er privatisert langt færre selskaper nå, med denne regjeringen, enn det f.eks. ble med Stoltenberg i 2001. Det var da de virkelig store privatiseringene ble gjennomført, hvilket jeg mener var helt riktig. Og så kan jeg svare for regjeringens politikk, og regjeringens politikk når det gjelder Statkraft, er at vi ikke har signalisert og vi har ikke fått vedtak om å selge noen deler av Statkraft.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Med all respekt – dette er da et pussig spørsmål. Jeg innestår for regjeringens politikk og de vedtak Stortinget har fattet. Det har jeg vært veldig tydelig på. Så registrerer jeg at det foregår en debatt i alle partier – det er faktisk en del av demokratiet vårt – og så vet vi at partiene på landsmøtene nå denne våren kommer til å fatte sine beslutninger. Dette er ikke debatter som foregår i Næringsdepartementet, og det er heller ikke vedtak som fattes i regjering eller i Næringsdepartementet. Representanten nevnte en rekke saker – bl.a. Hydro, Yara, DNB. Vi har verken bedt om eller fått fullmakt til å selge oss ned i disse selskapene. For Flytoget er det heller ikke gitt noen fullmakt. Det står altså ikke på vår dagsorden. Investinor har aldri vært på noen salgsliste hos denne regjering, heller ikke hos den forrige, så vidt jeg vet. Det har altså ikke vært en debatt. Så dette er en debatt som ikke eksisterer, og som jeg heller ikke forholder meg til. Jeg forholder meg til de vedtak Stortinget har fattet.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Det er helt riktig at vi har hatt en del saker og har hatt altfor mange saker, altfor alvorlige saker, knyttet til selskaper der staten er på eiersiden. Dette er hovedsakelig forhold som ligger langt tilbake i tid, som er avdekket nå, og som det er ryddet opp i og er i ferd med å bli ryddet opp i nå. Jeg oppfatter at vi fra regjeringens side er tydelige og klokkeklare på at korrupsjon er ulovlig, det er fullstendig uakseptabelt. Alle norske selskaper, enten staten er på eiersiden eller ikke, skal selvfølgelig følge norsk lov. Det tror jeg ingen selskaper er i tvil om. Vi kommer på generalforsamlingene, slik vi alltid gjør, til å fremme det som er statens forventninger til selskapene også når det gjelder samfunnsansvar, for vi har sett en utvikling hvor dette blir stadig viktigere. Så har jeg lyst til å si at jeg oppfatter at dette er noe selskapene tar på alvor. Det jobbes målrettet mot bl.a. korrupsjon, og det er viktig at vi er svært tydelig på at dette er uakseptabelt.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Jeg er veldig glad for at regjeringen sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti i Stortinget har forsterket gründerpolitikken i Norge. Det var på høy tid. Vi la fram en gründerplan i oktober 2015, som la grunnlaget for en felles gründerpolitikk. Det handler om kapital i tidlig fase. Det handler om kunnskap. Det handler om å ha en kultur for gründerskap. Vi har sett hvor ekstremt sårbare vi er når vår største næring, oljenæringen, får plutselig og dramatisk prisfall, med de konsekvenser det får for kostnadskutt og nedbemanninger. Det må vi møte med å skaffe oss flere bein å stå på. Da trenger vi gode gründere. Venstre har i aller høyeste grad bidratt til at gründerpolitikken er fulgt opp i de ulike statsbudsjett, slik at vi nå har på plass et godt grunnlag for å være gründer i Norge. Jeg er også glad for å se at politikk faktisk virker. I fjor så vi et rekordstort antall mennesker starte sin egen bedrift. Det tyder på at veldig mange kloke hoder som har opplevd f.eks. å miste jobben, benytter mulighetene som vi nå har gjennom Innovasjon Norge – spesielt ordningene der, men også Forskningsrådet – til å etablere og skape egen bedrift. Så er det riktig at Venstre har foreslått og fått gjennomslag for å etablere en KapitalFUNN-ordning. Jeg mener det er en veldig god idé. Vi trenger incitamenter til at flere investerer i gründerbedrifter. Det er en ordning som er til behandling i Finansdepartementet – dette er jo en ordning som handler om skatteincentiver – så jeg kan ikke svare på hvor den ligger, og hvordan den utformes. Det er det finansministeren som kommer tilbake til Stortinget med.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Det er vårt mål å oppfylle Stortingets vedtak, som jeg har sagt tidligere i dag, det skulle bare mangle. Men innretning og utforming av ordningen må finansministeren svare på, og så skal jeg hjertens gjerne overbringe Venstres ønsker for utforming av ordningen. Det jeg er enig i, er at vi også må se på skatteincentiver, vi må se på opsjoner, vi må se på andre deler av gründerpolitikken for å få flere til å investere i gründerbedrifter. Vi trenger flere bedrifter, vi trenger bedrifter som kan vokse i Norge. Da må vi ta i bruk de verktøy vi har, og da er skattepolitikken veldig viktig.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Vi har gjennom disse tre og et halvt årene fått på plass en rekke viktige ordninger. Vi har styrket etablerertilskudd, vi har styrket etablererlån gjennom Innovasjon Norge, og vi har rullet ut såkornfond. Noe av det siste vi rullet ut, var et presåkornfond. Det er veldig kjekt å få tilbakemelding om at tegningen fra de private – for det har vært noe av utfordringen – er tre ganger så stor som det offentlige bidraget. Det betyr at når det offentlige bidrar med én sum penger, kommer de private på banen. Vi leter hele tiden etter gode, målrettede virkemidler for å få opp investeringene i tidlig fase, spesielt i vekstfasen, i «dødens dal», som representanten ganske riktig kaller det, og vi har invitert – og jeg bruker mye tid på å møte – gründere og investorer for å få innspill. Dette forslaget til Venstre skal vi selvfølgelig også diskutere på en grundig og god måte. Som sagt handler det om å innrette virkemidlene. Jeg tror ikke vi nødvendigvis mangler virkemidler, men vi må innrette disse slik at de faktisk treffer.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Når man velger å stille spørsmål om skatt til andre enn finansministeren, får man selvfølgelig ikke svar. Når man velger å stille utdanningsspørsmål til næringsministeren, bør man heller rette det til kunnskapsministeren. Vi har hatt en kraftsatsing på forskning og høyere utdanning. Det har aldri vært brukt mer penger og en større andel av BNP. Det er også tilbakemeldingen vi får fra forskning og høyere utdanning. Vi har styrket grunnskolen, vi har styrket realfagene, vi har styrket lærlingordningen. Vi har styrket hele utdanningsløpet i Norge gjennom de årene vi har sittet i regjering, og det er selvfølgelig alfa og omega. Det rulles også ut et eget såkornfond for IKT-næringen, nettopp for å få flere gründere knyttet til denne næringen. Vi er verdensledende på deler av tech-løsningene, f.eks. knyttet til Finntech. Vi har veldig mange veldig dyktige miljøer. Det skal vi selvfølgelig bygge videre på.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Det tror jeg gründerne gjør. Man ser fantastisk mange eksempler på – f.eks. innenfor reiselivsnæringen – gründere i hele landet. Gründere er like vanlig i byene som i distriktene. Det er ikke slik at man må bo i en by for å være en vellykket gründer. Tvert imot er det regjeringen har gjort for å bredde ordningene som vi har i Innovasjon Norge, som vi har i Forskningsrådet, veldig viktig. Man skal ikke måtte ha en merkelapp knyttet til et universitet eller en by for å få tilgang til viktige ordninger i Forskningsrådet og i Innovasjon Norge. Man kan få tilskudd enten man bor i Alta, i Arendal eller i Oslo. Det skal ikke være ekskluderende om man bor i distriktene, eller om man bor i byene. Jeg tror det viktigste vi kan gjøre, er å ha gode virkemidler. Det har vi, vi har økt satsingene med 3 mrd. kr i denne regjeringens periode. Jeg møter nå rekordmange som benytter seg av den tiden vi er i, og av de mulighetene man kan få, til å skape sin egen bedrift innenfor det området man selv er god på, og som veldig ofte er knyttet til det geografiske stedet.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Jeg er veldig glad for at de rød-grønne partiene nå også er for skatteincentiver. Det var ikke noe som sto på dagsordenen i de åtte årene de styrte Norge. Når det gjelder de løsningene vi har valgt, handler det om nettopp å ta hele landet i bruk. Jeg har vært opptatt av å ha virkemidler som treffer. Derfor har vi – i motsetning til dem før oss – gjennomført en ganske grundig analyse av hvilke ordninger som gir innovasjon, som gir verdiskaping. Det er dessverre slik at de midlene representanten viser til, ikke hadde den effekten man skulle ønske seg. Det er ikke slik at de har god innovasjonseffekt. Da bør vi gjøre ting annerledes, og det gjør vi når vi styrker ordninger i Innovasjon Norge og i Forskningsrådet. SkatteFUNN er den mest vellykkede ordningen vi har. Den treffer alle bedrifter – små og store – i absolutt hele landet. Vi bør bruke mer penger på det som virker, og mindre på det som ikke virker.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Jeg konstaterer at de negative meldingene som har kommet etter at regjeringen la fram sin havstrategi i går, har kommet fra Arbeiderpartiet og SV. La meg si at jeg ble vel ikke veldig forundret. Noen har også fått det for seg at denne har vi brukt lang tid på. Det er gått knapt ni måneder siden vi arrangerte en stor havkonferanse i Bergen, 30. mai i fjor, hvor vi sa at vi skulle sette i gang arbeidet med en havstrategi – det blir altså ni måneder. De månedene har vi brukt til å reise rundt og få innspill fra dem som jobber i havnæringene. Det er altså 250 000 nordmenn som går på jobb hver dag i havnæringene, og det har vært viktig for oss ikke å lage et skrivebordsprodukt, men lage et produkt som næringene, bedriftene, forskerne, organisasjonene og institusjonene kjenner seg igjen i. Vi har fått over 300 innspill. Dem har vi samlet i strategien, med 95 oppfølgingspunkter. Jeg kan forsikre representanten om at da jeg i går innledet og presenterte havstrategien i Bergen, sa jeg, som det første og viktigste, at i grunnen handler vår veldig stolte historie når det gjelder det som befinner seg på, i og under havet, om mennesker. Det handler om dyktige fiskere, dyktige sjøfolk, dyktige forskere og dyktige ingeniører. Det er mennesker som har brakt oss dit vi er, og det er mennesker som skal bringe oss videre. Så har vi en rekke oppfølgingstiltak på de ulike områdene, og det handler om å benytte de fantastiske mulighetene som finnes på, i og under havet, til å skape nye arbeidsplasser.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Som sagt registrerer jeg at Arbeiderpartiet og SV er kritiske til meldingen – det er ikke veldig overraskende. Det som er veldig mye viktigere for regjeringen, er at Havforskningsinstituttet, NHO, Universitetet i Bergen, Rederiforbundet, Norsk Industri, Kongsberg Gruppen og Ulstein-gruppen er veldig fornøyd med meldingen. Det er de som jobber i disse næringene, de som kjenner næringene, og det er de som kjenner utfordringspotensialet i næringene. Når representanten viser til lønns- og arbeidsspørsmål, må jeg minne om at vi la fram en maritim strategi i mai 2015, hvor disse spørsmålene er behørig gjennomgått, og det skal vedkommende også behørig tilbake til i dagens ordinære spørretime. Dette er en strategi som for første gang samler norsk havpolitikk. Over 250 000 mennesker jobber innenfor havnæringene, vi har et fantastisk potensial for å skaffe verden mat, medisiner, mineraler, nye transportløsninger. Det potensialet har vi tenkt å hente ut. Da må man først og fremst bygge på kunnskap, og man må først og fremst skaffe seg mer kunnskap om det som foreligger av muligheter.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Uten å gå inn på enkeltsakene her, for det tilligger ikke mitt departement å ha ansvaret for, mener jeg at de avgjørelsene er basert på kunnskap, og det er kunnskap som har brakt oss dit vi er i dag, og det er kunnskap som skal bringe oss videre. Vi har også fattet noen avgjørelser basert på veldig grundige vurderinger av dem som har den faglige ballasten for å kunne treffe avgjørelser. Det har dannet grunnlag for regjeringens avgjørelser, og de mener jeg har vært helt riktig basert på den kunnskapen vi har.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Det er egentlig veldig enkelt. Det er at de mulighetene vi har i et land som har seks ganger mer hav enn det har land, med en flere hundre år gammel historie, gir oss noen fantastiske muligheter til å skaffe nye arbeidsplasser, nye næringer. Det vi vet, og det OECD har anslått, er at 40 millioner mennesker globalt kommer til å være knyttet til havnæringene i 2030. Her må Norge ta ledelse. Vi har alle fortrinn, vi har mye teknologi spesielt innenfor petroleumssektoren, vi har mye teknologi vi har utviklet innenfor sjømat, fiske og oppdrett, og vi har mye teknologi innenfor det maritime. Den endringen maritim sektor har gått igjennom, fra seil til damp til nå høyteknologiske skip, har vært helt fantastisk. Så ja – automatisering, robotisering gir oss noen utfordringer, men det gir oss også fantastiske muligheter til å skape arbeidsplasser, og det er regjeringens mål med denne meldingen.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Jeg er alltid glad for å få spørsmål knyttet til likestilling. Og så er jeg også glad for at Arbeiderpartiet også nå er opptatt av likestillingsspørsmål. Dette var jo ikke noe som sto på dagsordenen da de satt i regjering i åtte år. Det er slik at CORE tidligere denne måneden la fram et topplederbarometer som viser at i de 200 største norske selskapene er 92,5 pst. i stillingen som administrerende direktør menn. Det betyr at problemstillingen slett ikke er unik for flyselskaper, som er utgangspunktet for representanten. Jeg mener det er tall vi ikke skal si oss fornøyd med. Vi må ha et mål – og regjeringen har et mål – om å få flere kvinner inn i ledende posisjoner i næringslivet, fordi næringslivets organisasjoner og bedrifter har en veldig viktig rolle og et ansvar for å arbeide bevisst med likestillingsspørsmål, målrettet å rekruttere og bruke virkemidler for å beholde dyktige kvinner. Så anerkjenner jeg også at denne jobben må skje i næringslivet og i regi av næringslivet. Det betyr også at de kontrollerer de viktigste virkemidlene i den anledning. Derfor er jeg overfor næringslivet veldig tydelig på at dette er en situasjon som næringslivet ikke er tjent med. Man går glipp av veldig mye god kompetanse når man velger bare fra halvparten av befolkningen, gitt at vettet er ganske jevnt fordelt i hele befolkningen. Vi har fra regjeringens side forsterket våre forventninger til dette arbeidet der hvor jeg har det viktigste og største ansvaret, nemlig statlige selskaper. Staten i Norge er en stor eier – vi eier de største og viktigste selskapene i Norge. Det betyr også at den jobben vi gjør, er viktig, og forhåpentligvis har det en smitteeffekt overfor resten av næringslivet. Vi har forsterket våre forventninger til hvordan styrene jobber med dette. Vi følger det opp i eierdialogen, og jeg har også møter med styrelederne i de statlige selskapene rett og slett for å få utvekslet informasjon om hvordan det jobbes med det, slik at man kan gi hverandre gode innspill. Jeg ser også en stor endring bare gjennom de to siste årene i hvordan flere og flere selskaper jobber målrettet med dette. Vi har lagt fram en likestillingsmelding hvor vi også lanserer en rekke tiltak. Det handler ikke minst om hvordan vi får flere kvinnelige gründere som leder egne bedrifter. Så er det riktig at jeg har bedt om at vi innhenter en rapport. Hva er det som gjør at man greier å bli bedre på likestilling i akademia, i politikk, i organisasjonsliv, men ikke i næringslivet? Jeg tror vi trenger kunnskap, og jeg mener at den kunnskapen kan danne grunnlaget for politikk. Så har jeg lyst til å si til slutt at politikk virker. Andelen kvinnelige styreledere i selskaper hvor staten er på eiersiden, var i det siste året de rød-grønne styrte, 2012, 27 pst. I september 2016 var andelen økt til 46 pst. Så det nytter å gjøre en jobb.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Jeg husker ikke at oppslaget var 17. mai 2015, men det er mulig at spørreren har rett i det. Det jeg husker, er at det var stor bestyrtelse hos enkelte fordi jeg sa at vi skal måle styremedlemmer også på den jobben de gjør når det gjelder forventninger til samfunnsansvar, og dette er en del av de forventningene. Jeg kan forsikre representanten om at vi måler styrene på den jobben de gjør, både jobben de gjør rent forretningsmessig, og jobben de gjør knyttet til å jobbe mot korrupsjon, jobbe for mangfold og likestilling – i det hele tatt innfri våre forventninger på dette området. Og så skjer det utskiftninger. Det er nok for representanten å gå inn og se i de eierberetningene som blir lagt fram hvert år. Da vil man se de endringene som har skjedd i de ulike styrene fra år til år.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Nå sa jeg i mitt første svar hvordan jeg har jobbet med dette fra jeg overtok. De viktigste virkemidlene i privat næringsliv er det næringslivet selv som har. Det vi må gjøre, er å gjøre dem oppmerksom på virkemidlene og ikke minst på viktigheten av at man velger fra hele befolkningen. Så vil man se en utvikling i de statlig eide selskapene hvor andelen kvinnelige styremedlemmer har gått opp, andelen kvinnelige styreledere har gått opp. Det handler om den jobben man gjør fra dag til dag når man sitter i regjering, og jeg mener det er viktig. Når det gjelder endringer i styrene, kommer jeg ikke til å kommentere det. Det ville være helt uvanlig å gjøre. Men det er klart det skjer utskiftninger basert på våre forventninger og de resultatene som styrene framviser på ulike områder, også dette.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
For å svare på det enkle først: Selvfølgelig fører regjeringen den politikken vi selv ønsker. Vår politikk framgikk av den maritime strategien som ble lagt fram i mai 2015. Den bygde på anbefalingene fra et partssammensatt utvalg. Alle deler av de anbefalingene var ikke like enkle å ta stilling til, men jeg har vært opptatt av at denne næringen trenger forutsigbarhet og langsiktige rammebetingelser. Vi trenger å sikre norsk maritim kompetanse. Så er det klart at vi også må forholde oss til EØS-samarbeidet. Det innebærer at vi ikke bare kan forholde oss til de delene av EØS-avtalen som vi synes skal gjelde, og plukke bort dem vi ikke synes skal gjelde. Slik er det ikke. Så tror jeg representanten har misforstått. Det er ikke slik at vårt forslag om å endre fartsområdereglene for utenriksferger i NIS er begrunnet i EØS-avtalen. Det er begrunnet i det partssammensatte utvalgets anbefalinger til regjeringen, hvor det selskapet det her gjelder, Color Line, var veldig tydelig overfor utvalget, og overfor oss senere, på at de ikke så at det var kommersielle rammebetingelser som ga nødvendig konkurransekraft i markedet, og at deres alternativ var å flytte hele selskapet til dansk internasjonalt skipsregister. Det betyr at vi ville tapt 2 500 arbeidsplasser. Vi foreslo da å endre disse reglene, for å beholde så mange arbeidsplasser som mulig, og avverge at vi mistet 2 500. Vi framla et forslag og sendte det på høring høsten 2015, i tråd med det fartsområdeutvalget hadde foreslått, men det har altså ikke latt seg gjennomføre på grunn av EØS-rettslige problemstillinger. Dette har sammenheng med at utvalget også anbefalte å innføre en særskilt støtteordning for utenriksferger i NIS. EFTAs overvåkingsorgan, ESA, som godkjenner norske statsstøttetiltak, har gitt uttrykk for at de ikke vil godkjenne en slik støtteordning før det er avklart om fartsområdebegrensningene for de aktuelle skipene er i samsvar med EUs indre markedsbestemmelser. ESA kan altså ikke gi tilslutning til en støtteordning som tilgodeser et tiltak så lenge det er tvil om markedsbestemmelsene er overholdt. I den forbindelse har ESA særlig pekt på at det er problematisk å forskjellsbehandle ulike geografiske områder innenfor EUs indre marked. Formålet med det forslaget som nå er ute på høring, er fra regjeringens side utelukkende å innrette fartsområdebegrensningene på en mer nøytral måte. Virkningene av forslaget vil, etter det vi kan se, ikke få noen andre konsekvenser enn det utvalget foreslo. En utsettelse av disse endringene har vi fått klar tilbakemelding på kan medføre at vi mister flere hundre arbeidsplasser, og det kan vi ikke innestå for.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Denne forskriften er nå på høring, og en del av vårt demokrati er heldigvis slik at man kan være enig eller uenig, og man kan demonstrere hvis man er uenig. Jeg anerkjenner fullt ut organisasjonenes rett til å peke på at de er uenig i denne endringen. Men jeg må bare gjenta: Vårt alternativ var ikke å redde 700 arbeidsplasser, vårt alternativ var å miste 2 500 arbeidsplasser. Det var den realiteten vi sto i, og det var den realiteten som gjorde at vi nå har forsøkt å innrette disse reglene slik at man oppnår det som var formålet med reglene, nemlig å beholde viktig maritim kompetanse i Norge.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Her var det veldig mange påstander. Jeg har ikke fått en eneste tilbakemelding om at utvalgets arbeid var uryddig. Jeg må bare si at jeg har møtt utvalget, vi var veldig opptatt av å sette sammen et bredt sammensatt utvalg, og alle fikk delta i viktige debatter. Så det å si at prosessen der har vært uryddig, det forstår jeg rett og slett ikke. Det kom en rapport, den siste i januar 2015. Der er det anbefalinger, og de anbefalingene har vi altså forsøkt å følge opp. Så var ikke alle enig i alt, og det har vært vanskelige avveininger. Det har det også vært for regjeringen, men vi har forsøkt lojalt å følge opp så godt vi har kunnet, for å sikre. Hele formålet med utvalget var å sikre maritim kompetanse, sikre flere sjøfolk og ikke minst sikre flere norske skip med norsk flagg. Det var hele hovedhensikten med dette arbeidet. Så kan jeg også forsikre representanten om at jeg har personlig hatt flere møter med ESA for å forsøke å forklare at vi mener de ordningene vi har, er i tråd med EØS-retten.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Regjeringen satte i 2014 ned et fartsområdeutvalg for å legge til rette for at Norge også i framtiden skal være en betydelig sjøfartsnasjon med en stor norsk flåte. Antall NIS-registrerte skip hadde falt kontinuerlig siden tidlig på 1990-tallet – med om lag 100 skip bare under den forrige regjeringen. Fra begynnelsen av 2015 snudde denne utviklingen, og i 2016 økte antall NIS-skip med 44. Antall skip i handelsflåten i NOR har siden vi tiltrådte, holdt seg stabilt. Så er det en veldig utfordrende situasjon knyttet til offshoremarkedet. Vi vet at veldig mange skip ligger i opplag, og at altfor mange sjøfolk har mistet jobben. Det er veldig alvorlig. Men da er det jo ekstra viktig at regjeringen allerede i mai 2015 la fram en maritim strategi. Vi har styrket nettolønnsordningen, det ligger nå et forslag om å lovfeste nettolønnsordningen. Dette gjør vi rett og slett for å sikre norsk sjømannskompetanse. Den er viktig på sjøen, men vi vet også at den er veldig viktig på land når vi designer, utstyrer og bygger skip. Vi vet at etter at fartsområdebegrensningene og styrkingen av tilskuddsordningen for sjøfolk ble satt i verk, er ordningen økt med rundt 1 000 personer – 400 i NOR kystfart og 600 om bord på NIS-konstruksjonsskip. Vi har vært opptatt av å styrke ordninger som omfatter alle ansatte om bord i NOR-passasjerskip. I tillegg har vi fjernet begrensningen for maksimal utbetaling per sysselsatt. Det er så langt vi kan gå innenfor rammene av statsstøtteregelverket. Fartsområdeutvalget foreslår også en oppmykning av fartsområdebegrensningene for NIS-passasjerskip i utenriksfart. Der har jeg tidligere svart at alternativet her ikke var å redde de 700 Color Line har varslet skal miste jobben. Alternativet var å miste 2 500 arbeidsplasser. Det er ikke med lett hjerte vi fremmer disse endringene, men alternativet er enda vanskeligere. Regjeringen kan ikke bestemme hvilke rederier som skal flagge hvor, det er frihet til å flagge til de statene man vil, men vi har gjort vårt for å styrke tilskuddsordningen for norske sjøfolk.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-22:
Jeg er helt uenig i premissen for spørsmålet. Det er ikke slik at det i dag går ruter – med unntak av Oslo–København – som vil kunne flagge til NIS og gjøre de endringene som representanten beskriver. Fjord Line kan det f.eks. ikke med det rutenettet de har i dag. Så er det altså slik at disse forskriftene er på høring. Hele poenget med en høring er å få innspill til å dra en konklusjon. Høringsfristen er 3. mars. Jeg har tenkt å gå grundig gjennom de høringssvarene som kommer, og se på de konsekvensene disse endringene har. Men jeg har lyst til å minne representanten om at man har et stort ansvar for å sikre norske sjøfolk, og alternativet er – slik vi har det akkurat nå – veldig, veldig mye vanskeligere.