trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-03-29:
På høringa i helse- og omsorgskomiteen den 8. mars i år sa statsråden at ho opprettheld kravet til helseføretaka om økonomisk balanse i 2006. Samtidig ser vi at fleire helseføretak slit med økonomien og må kutte i tilboda til pasientane sine for å kunne innfri balansekravet. Eg las nettopp at direktøren for Helgelandssjukehuset seier at ein ikkje kan innfri balansekravet utan å kutte i sentrale funksjonar som rokkar ved sjølve fundamentet til lokalsjukehuset. Korleis samsvarar dette med Soria Moria-erklæringa sin lovnad om at Regjeringa vil oppretthalde eit desentralisert sjukehustilbod, og lovnaden om at ingen lokalsjukehus skal bli lagde ned?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-03-29:
Eg tillet meg å stille følgjande spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «I Soria Moria-erklæringa står det at ingen lokalsjukehus skal leggjast ned, og at helsetenesta skal ha tilstrekkeleg med ressursar og kompetanse. Å oppretthalde lokalsjukehus er svært viktig for Venstre, men skal ein halde liv i lokalsjukehusa, må dei ha eit innhald som gir tilstrekkelege tilbod. Korleis vil styresmaktene sikre utdanning av nok kirurgar med god fagleg breiddekompetanse, slik at lokalsjukehusa kan overleve i framtida?»
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-03-29:
Først vil eg takke statsråden for svaret. Eg noterer meg med glede at statsråden brukar uttrykket «velfungerende lokalsjukehus», og det er eg veldig glad for å høyre i denne sal. Det som eg også noterer meg, er at statsråden seier at utdanninga spesielt av kirurgar er godt tilpassa. Det trur eg ikkje eg kan vere einig i. Eg kan støtte meg på t.d. fylkeslegen i Sogn og Fjordane, som har sagt at vi må få eit betre designa utdanningsopplegg for legespesialistar, spesielt innanfor kirurgi, for å vere generalistar nok. Eg meiner at der kan statsråden gripe inn. Eg har følgjande oppfølgingsspørsmål: Er statsråden innstilt på å ta naudsynte verkemiddel i bruk i høve utdanning av legespesialistar, slik at ein får nok breiddekompetanse, slik at ein kan betene lokalsjukehusnivået?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-03-29:
Eg vil takke for svaret igjen. Dette har vi diskutert før i dag, og statsråden varsla at vi skulle få ein innhaldsdebatt. Det er klart at det er dét vi snakkar om her: Kva er det som skal vere innafor veggene i desse sjukehusa? Det er altså ikkje fargen på fasaden som er det viktige. Eg ser fram til at vi får ein brei debatt, og eg gler meg over at Legeforeningen òg er oppteken av det same. Dei brukar også omgrepet «breddekompetanse», spesielt innafor kirurgifaget. Dei er redde for at ein skal sitje med to typar kirurgar – som ein for så vidt hadde før – generelle kirurgar og kirurgiske ortopedar, som kan gjere jobben. Men no ser ein tendensar til at ortopedien har blitt for smal. Eg trur at det enno er utfordringar, og eg håper at statsråden og departementet tek den utfordringa som ligg her, og sjekkar ut korleis dette kan gjerast.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Det virker som om det er vanlig praksis for statsråden å besvare spørsmål med nye spørsmål, og det er trist. Hvordan er situasjonen i Helse-Norge? Helgelandssykehuset sier at balansekravet ikke kan innfris. Hålogalandssykehusets Helseforetak har ytterligere behov for bemanningsreduksjon, og det kan bli aktuelt å redusere med 20 stillinger ved Harstad Sykehus. Ved kirurgisk avdeling på Haukeland Universitetssykehus er antallet inngrep kuttet på grunn av mangel på penger. Helse Sør har en uløst utfordring på 158 mill. kr. Det er full krangel i Helse Finnmark om hvor ortopedi og kirurgi skal ligge, på grunn av for lite midler. Rikshospitalet – Radiumhospitalet HF må få nærmere 90 mill. kr for å gå i balanse. Dagens situasjon er demoraliserende, og sykefraværet øker blant de helseansatte, og da er ikke Helse Øst og Helse Midt-Norge, som har de største problemene, nevnt. Er statsråden fornøyd med dagens situasjon, som tydelig tilkjennegir utrygghet for pasientene og de ansatte, eller er hun enig med Fremskrittspartiet i at underfinansieringen til foretakene er reell og en følge av fjorårets budsjett?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Mitt spørsmål går til helse- og omsorgsministeren: For drygt to år sidan blei lov om medisinsk bruk av bioteknologi vedteken her i Stortinget. Føremålsparagrafen seier at føremålet med denne lova er å sikre at medisinsk bruk av bioteknologi skal bli utnytta til beste for menneske i eit samfunn der det er plass til alle. Han slår fast respekten for menneskeverd, menneskelege rettar og personleg integritet, og avviser diskriminering på grunnlag av arveanlegg. Regjeringa har no varsla at dei vil svekkje denne lova. Ein vil for det første opne for å teste eit befrukta egg for arveeigenskapar. Føremålet kan vere å hindre at eit barn med ein meir eller mindre alvorleg sjukdom blir født. Føremålet kan òg vere å skape eit redningssysken eller eit donorbarn som kan levere vev eller organ til ein sjuk bror eller ei sjuk syster. For Kristeleg Folkeparti er det viktig at alle barn er ønskte i kraft av seg sjølve, og ikkje berre som eit middel for eit anna menneske. Ei slik jakt på arveeigenskapar hos eit befrukta egg føreset òg at Regjeringa opnar for å forske på ufødt liv. Kristeleg Folkeparti meiner at Regjeringa slik kan redusere det spirande liv til eit instrument. Då er det sjølve menneskeverdet som møter motvind. Det er altså alvorlege og fundamentale spørsmål vi snakkar om, og Regjeringas arbeid bør etter Kristeleg Folkepartis meining bere preg av det. Bioteknologinemnda, som er Regjeringas viktigaste rådgivar på feltet, meiner sjølv at dei ikkje har fått tid til å behandle spørsmålet på ein forsvarleg måte. Kristeleg Folkeparti meiner statsråden råkøyrer i denne saka. I andre store spørsmål, som forholdet mellom stat og kyrkje og regionformer, varslar Regjeringa at dei vil bruke god tid og lytte nøye før dei konkluderer. Dette spørsmålet er langt meir alvorleg. Det handlar om respekten for menneskeverdet og menneskelivet. Kan statsråden forklare Stortinget kva det er med denne saka som gjer at ein legg opp til eit så høgt tempo som statsråden her gjer?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Eg takkar statsråden for svaret, men det er ikkje berre Kristeleg Folkeparti som har reagert på at denne saka blir framstilt som ei ekspressak. Det har vore fleire medieoppslag der Bioteknologinemnda seier at dei ikkje fekk sjansen til å bli ferdige med eit av dei mest brennbare tema då dei møttest, og at nemndas medlemer såg seg nøydde til å sende e-postar til kvarandre for å leggje fram synet sitt i eit så viktig spørsmål om hjelpesysken eller donorbarn. Nestleiaren i nemnda skal ha uttalt at dei fekk så kort frist at det har gått over stokk og stein, mens leiaren i sekretariatet seier at han ikkje kan forstå kvifor dette skulle gå så fort. Også regjeringspartias stortingsrepresentantar sa i media seinast i førre veke at dei er usikre, og at denne saka er så vanskeleg at det ikkje er grunn til å forhaste seg. Korleis blir desse stemmene høyrde i denne prosessen?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2006-03-29:
Venstre mener det alltid må ligge strenge etiske krav og betraktninger til grunn når ny medisinsk teknologi tas i bruk. Det må legges til rette for full åpenhet og en løpende samfunnsdebatt om hvor grensene skal gå. At denne debatten blir tatt her i Stortinget i full åpenhet og ikke på regjeringskammerset, er en forutsetning for at vi skal få en ny samfunnsdebatt. Sosialistisk Venstrepartis Olav Gunnar Ballo støtter ikke oppmykingen av bioteknologiloven, mens helse- og omsorgsministeren ikke har noen synlige betenkeligheter når det gjelder forslaget. Men en debatt rundt denne loven har vi ennå ikke fått. Venstre etterlyser denne debatten. Vil statsråden ta denne saken bak lukkede dører til Regjeringen har kommet til enighet, eller ta den i full offentlighet?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2006-03-29:
Eg vil spørje kommunal- og regionalministeren om prosessen for og innhaldet i den regionreforma som Regjeringa har varsla skal kome i 2010. Soria Moria-erklæringa har slått fast at reforma skal kome, men seier lite eller inkje om innhaldet, anten det gjeld størrelsen på regionane eller kva oppgåver som skal høyre til i desse regionane. I går var eg med på debatten i fylkesutvalet i Møre og Romsdal, og sidan politikarane har få signal om korleis og kva, så vart det ein like forvirrande debatt som den som har vore om regionreforma dei siste åra. Statssekretær Inge Bartnes har sagt at eventuell samanslåing av fylkeskommunar til større regionar skal vere frivillig, noko som får Kommunal Rapport til å konkludere med at «dett var dett» – om heile reforma. Og sjølv har statsråden sagt at ho skal gå på skitur medan fylkespolitikarane finn ut kvar grensene skal gå. Andre i regjeringspartia vil at det skal bli bestemt nye, større regionar frå sentralt hald. Dette er forvirrande. For Venstre er lokaldemokratiet ein berebjelke i folkestyret vårt. Vi vil ha vedtaka så langt ned i systemet som i det heile mogleg, og her trur eg faktisk at Venstre og Senterpartiet står temmeleg nær kvarandre. Det kunne vore interessant å vete om kommunal- og regionalministeren har sett på kva oppgåver ein kan flytte nedover til primærkommunane og til dei nye regionane. Hovudspørsmålet mitt til statsråden er då: Har Regjeringa ein plan for korleis denne reforma skal styrast, eller er alt like usikkert som det har vore før? Er alt i det blå både når det gjeld oppgåver og størrelse?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2006-03-29:
Eg takkar for svaret. Venstre har, som statsråden påpeikar, ikkje teke standpunkt til kva slags regionalt nivå Noreg bør ha i framtida. Vi ville først ha ei evaluering av forsøka som er sette i gang. For eigen del synest eg det ser lovande ut med einskapsfylkeforsøket med samanslåing av fylkeskommunen og Fylkesmannen, som Møre og Romsdal har prøvt ut. Det har faktisk gjort livet enklare både for kommunen og for privatfolk som skal ha med fylkeskommunen og Fylkesmannen å gjere. Men no seier statsråden at ein skal desentralisere oppgåver, og mange hevdar då, også sentrale senterpartipolitikarar, at utan å ta med sjukehusa i ei slik reform vil ikkje nye regionar ha noka meining. Er statsråden einig i at sjukehusa bør kome på fylkesnivå eller regionalt nivå?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2006-03-29:
«I Soria Moria-erklæringa er det ei målsetjing om at 15 pst. av landbruksvarene som blir produserte her til lands, skal vere produserte økologisk innan 2015. Etterspurnaden etter økologiske produkt aukar, og det har til dels vore problem med å skaffe nok varer. Likevel flatar produksjonen ut fordi gardbrukararane ikkje finn det lønsamt å produsere økologisk. Kva tiltak vil Regjeringa setje inn for å nå målsetjinga om auka økologisk produksjon?»
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2006-03-29:
Det er fint å høyre at statsråden no seier at det vert arbeidd med dette, men eg kunne godt tenkje meg at han sa litt om korleis det vert arbeidd med det. Eg høyrer også at han vil ta det med seg i jordbruksforhandlingane. Faktum er at sjølv om det er veldig mykje som er positivt, har produksjonen flata ut. Færre vil drive med det. Og då har eg lyst til å stille spørsmål om statsråden har tenkt på det potensialet som ligg i at det offentlege kan sikre innkjøp av økologisk mat, f.eks. til offentlege kantiner, skular, sjukehus, sjukeheimar osv. Det vil kunne sikre avtak og jamnare leveransar.
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2006-03-29:
Eg forstår at det vert satsa på opplysning, og at det vert satsa på butikkar og kjeder. Det er slik det har vore gjort hittil også. Vi ser at etterspørselen ikkje vert jamn nok og ikkje sikker nok. I punkt 2 svarar statsråden at han også vil sjå på det offentlege, og at det skal gjerast utgreiingsarbeid. Eg har lyst til at statsråden skal seie noko litt nøgnare om det, om det er ein god idé at det offentlig tek eit større ansvar her, med dei moglegheitene som dei har for faste innkjøp.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Jeg kan forsikre representanten Gjerde om at Regjeringa har en plan, og den er meget god. Når det gjelder regionreformen – eller forvaltningsreformen, som er den korrekte betegnelsen – har vi i utgangspunktet en målsetting som er tredelt. Forvaltningsreformen skal bidra til mer demokrati, den skal bidra til desentralisering, og den skal bidra til at vi i større grad greier å utnytte lokale fortrinn. Jeg tror, som representanten var inne på, at det er målsettinger som også Venstre vil være svært glad for at vi har definert. Det er interessant at Venstre ikke fikk gjort noe med dette i de fire årene som de satt i regjering. Nå er det en regjering som har som mål å få forvaltningsreformen på plass. Vi skal definere det regionale nivået. Vi skal ha ting operativt fra 1. januar 2010, som det står i Soria Moria-erklæringa. Vi er nå inne i en prosess hvor vi definerer oppgavene. Det skal legges fram en melding for Stortinget til høsten, og da får representanten endelig svar på hvilke oppgaver vi mener skal flyttes fra stat og til regionalt nivå, og eventuelt også hvilke oppgaver vi ser for oss skal til kommunene. Nå tar vi oppgavene først, og deretter skal vi se på geografien. Det er eneste måten å komme i land på. Vi har hatt ni høringsmøter rundt omkring i landet, og der har vi fått brei tilslutning til at det er den prosessen som må ligge til grunn. Når det gjelder geografien, kommer vi dit på et tidspunkt. Jeg kan forsikre om at vi vil ta frivillighet som utgangspunkt. Det ville være meningsløst om Regjeringa bare skulle skjære gjennom på tvers av folkeviljen. Men hvis man lokalt ikke greier å komme til enighet om hvordan regioninndelingen skal bli, så skal en være helt sikker på at Regjeringa både vil og evner å skjære gjennom og definere hva som til sjuende og sist skal bli de endelige grensene – og så skal Stortinget behandle det.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Vi er nå midt inne i en prosess med å definere hvilke oppgaver som skal flyttes. Jeg blir hver dag utfordret på å si noe konkret om hvilke oppgaver jeg mener skal flyttes. Hvis jeg nå begynte å gå inn på enkeltsektorer og si min hjertens mening om dem, ville vi havne i en veldig vanskelig situasjon. Nå lytter vi til kommuner, vi lytter til fylker, vi lytter til de ansatte, og vi lytter til næringsorganisasjoner. Så kommer vi til et tidspunkt hvor vi må fatte de endelige beslutningene, og det jeg kan si om oppgaver, er at både Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har store ambisjoner i sine program når det gjelder hva som kan flyttes. Konkretiseringa av det får man til høsten, når stortingsmeldinga foreligger.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Det er jo et faktum at det er uenighet i Stortinget om hvorvidt man bør ha to eller tre forvaltningsnivåer i Norge. Regjeringen er av den klare oppfatning at det bør være tre forvaltningsnivåer. Det er et valg vi har tatt, og det er bl.a. for å hindre unødig byråkratisering på et mellomnivå, som alle land som har prøvd seg med to nivåer, har fått. Så Regjeringa har bestemt seg for at det blir tre forvaltningsnivåer. Gjennom prosessen kan det vise seg at vi evner å tilføre kommunene noen nye oppgaver, men i det at vi velger tre forvaltningsnivåer, ligger det også at det ikke vil bli noen massiv overføring av oppgaver til kommunene. Det betyr ikke at vi ikke skal styrke kommunene. Det gjør vi nå hver dag ved at vi har lagt inn mer økonomi i kommunene, vi gjør det hver dag gjennom at vi bidrar til å øke handlingsrommet. Vi gjør ikke det som virkelig ville ta fra kommunene handlingsmulighet, nemlig å kjøre stykkprisfinansiering, sjekkpolitikk, som Fremskrittspartiet ønsker.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Regjeringa har lagt opp til en brei demokratisk prosess knyttet til forvaltningsreformen. Derfor bruker vi nå masse energi på å høre folk, både i kommuner, i fylker og i mange andre sammenhenger, inkludert frivillige organisasjoner og de ansattes organisasjoner. Hastverk? Ja, vi har hastverk, for vi ønsker å få ting gjort. Nå har vi vært igjennom mange, mange år hvor man ikke har greid å avklare hva slags mellomnivå vi skal ha i Norge, hva innholdet i fylker/regioner skal være. Vi har masse grunnlagsdokumentasjon. Problemet har vært at ingen har skåret igjennom. Den forrige regjeringa hadde ingen mening om dette og lot ting skure og gå. Utredningene ligger der, vi har et utmerket grunnlag for å fatte beslutninger. Nå kjører vi prosessen, og vi skal skjære igjennom og få dette godt på plass innenfor de tidsrammene som vi har definert. Det er ikke snakk om noe råkjør som skal gå på demokratiet løs, dette handler om å ha vilje og evne til å skjære igjennom og få ting gjort.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Jeg tror nok det vil være sånn at også i framtida vil folk først og fremst føle at de har nærhet til sin kommune, til primærkommunen. Og sånn ønsker vi at det skal være, for det er i kommunen din at du har det daglige tilbudet knyttet til skole, eldreomsorg, barnehage osv. Så det er utmerket at folk har hovedtilknytningen til kommunen sin. Når vi gjennomfører forvaltningsreformen, er jo det først og fremst for å greie å drive offentlig forvaltning på en klokest mulig måte, og da tror vi at beslutninger bør tas så nær folk som mulig. Derfor er dette både en demokratireform og en desentraliseringsreform. Vi er overbevist om at hvis man på regionalt nivå har større ansvar for næringsutvikling i brei forstand, så vil en få løsninger som er bedre tilpasset lokale forhold, og en vil også kunne ta ut den kreativiteten som fins lokalt. Så vi vil få resultater som er viktige for folk, men nærheten tror jeg knapt vil være spesielt stor til regionnivå, den vil først og fremst være til kommunalt nivå.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Det kan nok hende at jeg bør be om litt mer enn 2 minutter for å svare på dette spørsmålet, men jeg skal gjøre mitt beste innenfor de tidsrammene som fins. Regjeringa har store ambisjoner på vegne av Kommune-Norge. Vi har satt oss som mål at vi skal gjenreise optimismen i Kommune-Norge, og vi skal få Kommune-Norge til å skinne. Det er store ambisjoner, og vi er i gang med det prosjektet. Det faktum at kommunene kunne starte 2006 med 5,7 milliarder kr mer enn de startet 2005 med, er i seg sjøl et klart uttrykk for den satsinga som vi har på kommunal sektor. Heldigvis er det nå sånn at rapportene strømmer inn til oss om at de ekstrapengene som kommunene har fått, bidrar til at tjenestetilbudet rundt omkring i landet styrkes. Vi får rapporter om grendeskoler som kan opprettholdes, om økt satsing på skole, om økt satsing på eldreomsorg. Det gleder oss. Vi fikk også nå en undersøkelse som viste at halvparten av de kommunene som hadde stengt svømmebassengene sine på grunn av økonomi, er i ferd med å fylle vann opp i dem igjen. Det var det Nettavisen som rapporterte om her om dagen. Så ting skjer rundt omkring i norske kommuner, og intet gleder oss mer, ut fra at dette er et av våre viktige satsingsområder. Så er det et godt stykke fram før vi er i mål med å få den lokale velferden så god som vi ønsker oss. Derfor må det til en opptrappingsplan for kommunene. Derfor må vi bli enda flinkere til å utnytte ressursene godt i kommunal sektor. Vi har diskusjoner også med kommunal sektor om nettopp det.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Det er en utfordring at kommunene har vært sultefôret over svært mange år, og det er et betydelig etterslep – for å bruke det ordet – i kommunal sektor. Den sultefôringa og det etterslepet som ligger der i kommunal sektor, er så omfattende at vi greier ikke å rette opp dette på ett år. Ja, jeg har mange gode rapporter om ting som skjer i kommunene, men jeg får jo også de samme rapportene som representanten Thomsen gjør, om at ting ikke er så bra som de skal være. Det vil ta tid å rette opp det som har vært den store ubalansen i kommunal sektor, men vi er på gang. Vi har tatt store løft. Og så tar nok ikke jeg budsjettbehandlinga her i denne sal i første omgang. Den får vi ta innad i Regjeringa først, og vi kommer tilbake til Stortinget på de tidspunktene vi skal komme tilbake til Stortinget.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Det er mange tall å vise til fra den forrige regjeringa, bl.a. veksttall, som representanten Høie er meget godt kjent med, som ligger langt lavere tidligere år. Det som er situasjonen i norske kommuner, er at man hadde et netto driftsresultat i fjor på 3,9 pst. Vi mener at netto driftsresultat bør ligge over 3 pst. Men det er altså ikke noe vanskelig å få et netto driftsresultat på over 3 pst. Det kan man få ganske enkelt ved å kutte i kommunale tjenester. Det er jo interessant at representanten Thomsen rett før dette spørsmålet fra representanten Høie nettopp tydeliggjør hvilke behov man faktisk fortsatt har i kommunal sektor. Så representanten Høie og jeg kan leke oss med tall og prosenter, men det er bare måtelig interessant. For det vi må være opptatt av, er hvilket tjenestetilbud folk faktisk har i kommunene.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Jeg tror jeg anbefaler stortingsrepresentantene å lytte til hva både statsministeren og jeg sier, snarere enn å forholde seg til overskrifter i Kommunal Rapport. Statsministeren har vært meget tydelig på at vi tar utgangspunkt i og praktiserer frivillighet når det gjelder kommunesammenslåing. Det vil i praksis bety at om man har ønsker lokalt om å slå seg sammen, setter vi ikke foten ned for det, men vi ønsker heller ikke å bidra med spesielle lokkemidler utover det som allerede ligger i regelverket for kommunesammenslåing. Vi trekker ikke goder tilbake i forbindelse med kommunesammenslåing utover at vi sier at vi ikke ønsker å fly rundt med gulrøtter, som den forrige regjeringa gjorde, f.eks. at man skulle få en bro forutsatt at man slo seg sammen med nabokommunen.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-29:
Først til de innledende fintene fra representanten Sponheim: Frivillighet ligger til grunn for kommunesammenslåing. Det er helt uaktuelt for denne regjeringa å bruke tvang i forhold til kommunesammenslåing. Representanten og jeg blir fort enige om at behovene i kommunal sektor har vært store over lang tid. Jeg holder fast ved at den utviklinga som vi hadde i kommunal sektor under den forrige regjeringa, var meget uheldig – et betydelig etterslep. Når det gjelder lønnsoppgjøret, er det opp til partene å forhandle. Jeg tar som utgangspunkt at partene er ansvarlige. Jeg tror alle innenfor kommunal sektor er opptatt av at vi skal greie å bidra til å styrke tjenestetilbudet rundt omkring. Men jeg ønsker ikke å skape noen forvirring omkring et lønnsoppgjør, og bare gjentar: Jeg forventer at vi får et ansvarlig oppgjør innenfor sektoren.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg har hørt noen si tidligere at de har en plan. Det var Olsenbanden, og de lyktes ikke alltid i sine planer. Dette med å styrke kommunene var et sentralt punkt under valgkampen, og det står vel også i Soria Moria-erklæringen. Det står ikke noe om å styrke fylkeskommunen og regionene. Jeg tror ingen vil gå i fakkeltog for å opprette regioner, jeg tror derimot folk vil gå i fakkeltog fordi man ønsker å styrke sin egen kommune. Danskene har klart det med to nivåer. De har klart å styrke kommunene. Jeg hørte ikke at statsråden sa hva som skal tas fra kommunen, og hva som skal legges til. Kan jeg få svar på det spørsmålet? Så vil jeg helt avslutningsvis foreslå at statsråden bruker gevinsten ved ikke å opprette regioner og legge ned fylkeskommunene til å styrke lokaldemokratiet.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg har et spørsmål til statsråd Haga. Regjeringen har gått høyt ut på banen, ofte med stor overbevisning, og legger opp til en betydelig styrking av kommuneøkonomien, en sterk og sunn kommuneøkonomi og et godt velferdstilbud, noe som Fremskrittspartiet også mener er meget viktig. Løftene stod i kø under valgkampen: 10 000 flere ansatte i kommunesektoren, flere hender i omsorg, hjemmehjelpspleie og sykehjem. Fattigdommen skulle avskaffes – det ble også sagt i valgkampen. Flere lærere i skolen, flere timer i skolen, gratis skolemat, som nå har blitt frukt og grønt, og ikke minst svømmebassengene. Fulle svømmebasseng ble brukt som et symbol under hele valgkampen, de skulle fylles opp. Og så: etterslep og vedlikehold av skoler og kirker. «Kirkene råtner på rot», sa statsråden under hele valgkampen. Og gratisprinsippet i skolen skulle styrkes. Fortsatt betaler foreldrene leirskole og skidager. Regjeringen oppfordrer også ordførere og kommunene til å se nærmere på skolestrukturen, hva nå det innebærer, og skulle utarbeide en helhetlig plan for å rette opp den økonomiske ubalansen i kommunesektoren. Det venter vi også på. Noen i Regjeringen har satt sin ære og posisjon i at Regjeringen skal bygge barnehageplasser til alle som ønsker det, og vil innføre trinn 2 i barnehageforliket, som innebærer at prisen for barnehageplassen vil bli redusert ned til 1 750 kr. Hva er felles for alle disse satsingene? Jo, at det er kommunene som har ansvaret for å tilby dette. Regjeringen skylder å gi Stortinget og befolkningen oppdatering på dette viktige området. Ut fra alle henvendelser på e-post og telefon er det fortsatt store mangler i kommunene. Kan statsråden gi en oppdatering på hvordan stoda er i dag?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Rapportene strømmer også inn til opposisjonspolitikerne på Stortinget. Jeg har f.eks. mottatt en e-post, og jeg siterer: «Jeg arbeider som lærer ved Gruben barneskole i Mo i Rana. Det rødgrønne alternativet lovet oss i Soria-Moria erklæringen at det skulle satses på skolesektoren, men som mange av de andre tingene de lovet skjer ikke det, i alle fall ikke her. I Rana blir det til neste år kuttet ca. 50 lærerstillinger, 12,5 stillinger ved min skole. Er dette kunnskapsløftet??? Dette innebærer at de elever som trenger, og faktisk har krav på tilrettelagt undervisning ifølge opplæringsloven ikke vil få det.» Da er det forskjellige rapporter som tikker inn. Hva vil statsråden gjøre neste år? Vil hun da følge opp med nye 5,7 milliarder kr, eller ønsker hun å øke enda mer når det ennå er ugjorte oppgaver i kommunesektoren?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2006-03-29:
Jeg er kjent med at statsråden har gitt melding om at fylkestingsvalget i 2007 skal gå som planlagt, men når det gjelder fylkeskommunene eller de nye regionene, skal det være et nytt valg etter to år. Dette bærer preg av hastverk. Det framgår jo at Regjeringen internt er uenig om innholdet, om oppgavefordelingen. Det framgår også klarere og klarere at kommunene selv, politikerne og lederne, ønsker at kommunene skal få flere oppgaver. I et lederpanel bestående av 200 ledere er det 88 pst. som ønsker at kommunen må få flere oppgaver. Så har altså statsråden lagt opp til en svært stram tidsplan med stortingsmelding midt oppe i statsbudsjettbehandlingen til høsten. Man må kanskje vente med endelig behandling til våren. Så kommer en ny avgjørelse i forhold til grensene. Med all den usikkerheten som avspeiler seg, med all den uenigheten som det ser ut til å være: Går ikke dette for fort? Er ikke dette et udemokratisk råkjør?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2006-03-29:
Jeg vil få spørre statsråden om følgende: «I Telemark har fylkesmannen overført innsigelsesretten i byggesaker til sin egen miljøvernavdeling. Fylkesmannens skjønnsutøvelse er dermed tilsidesatt til fordel for byråkratiet. Når fylkesmannens skjønnsutøvelse bortfaller, vil avgjørelser tatt av kommunen kunne bli overprøvd av et rent faglig organ for så å havne på miljøvernministerens bord. Vil statsråden gjennomgå ordningen med innsigelsesrett og sørge for at det ikke kan utøves en praksis som svekker det kommunale selvstyret?»
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2006-03-29:
Rent generelt har jeg lyst til å si at jeg synes det er bra at statsråden sier at hovedansvaret skal ligge på lokalt nivå, og at listen er lagt høyt for overprøving av det kommunale selvstyret. Dette er jo en sak som er et eksempel på at man kan fokusere på det kommunale selvstyret, og det var for så vidt derfor jeg i utgangspunktet rettet spørsmålet til kommunal- og regionalministeren. Vi ser jo at det kommunale selvstyret lett kan settes under press, og det kan lett undergraves hvis en ikke er obs på det. Nå representerer statsråden SV, et parti som også argumenterer for lokalt selvstyre, men som, etter hva jeg har sett så langt på Stortinget, i praksis ofte står for det motsatte. Det er detaljstyring, og – ikke minst – når det gjelder miljøsaker, er man litt sentraliserende. Da vil jeg gjerne spørre statsråden: Hva er miljøvernministerens holdning til viktigheten av det kommunale selvstyret, og vil miljøvernministeren arbeide for at det ikke skal svekkes i den tiden vi nå går inn i?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Kristelig Folkeparti er enig i intensjonene med forvaltningsreformen. Vi ønsker større og sterkere regioner under folkevalgt styring. Men det er én ting det har vært veldig mye fokus på i det siste, og det er prosessen. Jeg kunne ha sagt mye om den, men jeg skal la det ligge og heller sette fokus på hensikten med reformen. Hva skal endringen bety for den enkelte innbygger? Hvordan skal folk flest merke denne store forvaltningsreformen, eller endringen, som skal iverksettes? Hvordan ser en for seg at dette skal virke for folk flest om fem–ti år?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Statsråd Haga har sagt at vi skal ha en pause i debatten om små eller store kommuner eller kommunesammenslåing og den slags – vi skal la den ligge når vi nå holder på med forvaltningsreformen. Det har skapt ro, inntil vi i dag leser på framsiden av Kommunal Rapport, med overskrift «Foten ned for Hagas løfter», at «Stoltenberg vil slå sammen kommuner». Dette skaper uro og en viss usikkerhet om hva som er Regjeringens egentlige politikk på området. Er det slik at en skal lytte til løftene om at det skal være ro om debatten om kommunesammenslåing, eller er foten satt ned? Hva er egentlig Regjeringens politikk?
Bent Høie (Høyre), 2006-03-29:
Mitt spørsmål til kommunalministeren er: Når vil kommunalministeren legge vekk retorikken fra valgkampen og ta innover seg det ansvaret en også har som kommunalminister for å gi et korrekt bilde av situasjonen i Kommune-Norge? Kommunalministeren fortsetter å snakke om sultefôringen av kommunene og arven hun overtok. Men kommunalministeren er også utmerket godt klar over hvilken arv hun overtok fra den forrige regjeringen: Overskuddet i 2005 i Kommune-Norge var på 8 milliarder kr, over dobbelt så mye som den tilleggsbevilgningen som kommunalministeren fikk til, som utgjør 1 pst. av Kommune-Norges inntekter. I brev til undertegnede har kommunalministeren selv bekreftet at veksten i Kommune-Norges inntekter i 2004 var den høyeste siden 1997. Kan ikke kommunalministeren nå endelig også si at det ble gjort et positivt arbeid for å styrke Kommune-Norge under den forrige regjeringen som hun med stor glede kan bygge videre på?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-03-29:
Jeg forstår at det er ubehagelig å bli tatt ned av sin egen regjeringssjef på første side av KS’ Kommunal Rapport, så jeg skal ikke følge opp det spørsmålet, bortsett fra å gi uttrykk for at i den grad det har vært sultefôring de siste årene i kommunene, skjedde det ikke minst under Bondevik I-regjeringen, hvor også Åslaug Haga og hennes parti var med. Men heldigvis ble betydelige deler av dette rettet opp de to siste årene, under Bondevik II-regjeringen. Mitt spørsmål går ikke på det, men det går på den situasjonen vi nå står foran, hvis vi skal se framover og ha et felles ønske om at kommunenes økonomi må styrkes for å få til bedre velferd. Prisverdig har Regjeringen klart å løfte kommunesektoren i forhold til den forrige regjeringens forslag, med 3,8 milliarder kr. Det er bra. Men det er en fare for at dette forhandles ut i privat forbruk i det lønnsoppgjøret vi nå står foran. Det er krav som kanskje dreier seg om det doble av det handlingsrommet som er gitt. Er kommunalministeren bekymret for at lønnsoppgjøret kan ta denne velferdsøkningen ut av kommunene slik at den blir til privat forbruk?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
For det første vil jeg avvise at forskriften om eierskap i oppdrettsnæringen er et nytt verktøy. Det er et verktøy som har eksistert i mange år, også under den forrige regjeringen. Det vår regjering har gjort for å sikre en variert struktur i oppdrettsnæringen som i andre næringer og for å sikre at samfunnet skal kunne ha styring med hvordan våre naturressurser forvaltes, er å senke grensene for eierskap. Det innebærer at hvis man skal eie mer enn 15 pst. av den samlede konsesjonsbiomassen, må man søke Fiskeri- og kystdepartementet om tillatelse. Så er den øvre absolutte grensen for hvor mye man kan eie, 25 pst.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Fiskeri- og kystdepartementet har mottatt søknaden fra Pan Fish, og den vil bli underlagt en grundig og effektiv saksbehandling. Den rød-grønne regjeringen har ikke konkludert i denne saken ennå, men når vi behandler søknaden, skal vi behandle den ut fra de kriteriene som ligger i eierskapsforskriften. Det innebærer bl.a. at vi skal vurdere den i forhold til om ervervet bidrar til å oppnå nasjonale målsettinger for næringen, om det bidrar til å øke verdien av norsk fiskeeksport, om det fører til økt verdiskaping, og om det bidrar til å opprettholde næringen som en lønnsom og livskraftig kystnæring. Så får vi komme tilbake til konklusjonen når søknaden er ferdigbehandlet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Vi skal konkludere i denne saken når vi har gjort de vurderingene vi skal gjøre i departementet og i Regjeringen. Denne regjeringen legger til grunn at vi skal føre en aktiv næringspolitikk. Det innebærer på den ene siden at vi skal ha styring med de naturressursene som Norge er velsignet med, og sørge for at de marine ressursene i størst mulig grad kommer de fiskeriavhengige kystsamfunnene til gode. Så skal vi på den andre siden bidra med virkemidler gjennom det marine verdiskapingsprogrammet og gjennom forskning og utvikling, slik at vi kan skape nye resultater, også for nye marine arter, og fortsette den positive utviklingen innenfor lakseoppdrett – som et veldig godt eksempel på hvor godt det går hvis det offentlige og private går i partnerskap.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Det forundrer meg at den grensen som den forrige regjeringen hadde i eierskapsforskriften, blir framstilt som den eneste rette grensen. Det er jo slik at den forrige regjeringen hevet terskelen i forhold til de grensene som Stoltenberg I innførte for noen år siden. Så er det slik at det regelverket vi har, skal sikre forutsigbarhet for næringen, men det skal også sikre forutsigbarhet for alle de lokalsamfunnene langs kysten som er avhengige av fiskeri, og som er avhengige av havbruk. Da tror jeg det er formålstjenlig at en også kan legge politiske vurderinger til grunn, i tillegg til matematikken.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Det er påfallende at hver gang denne regjeringen snakker om en aktiv eierskapspolitikk, fokuserer man først og fremst på begrensninger. Eierskapsbegrensninger, som dette spørsmålet dreier seg om, og ervervslov er eksempler på dette. Det er en uttalt politikk fra de fleste partier i Stortinget at fiskerinæringen er den næringen som skal bidra med inntekter til landet når oljen en gang blir borte. Det krever at næringen blir strukturert, og at norske selskaper blir de ledende i verden. Derfor er det positivt at en av Norges rikeste menn nå tar deler av formuen hjem og investerer i norsk næringsliv. Dette vil bidra til å styrke næringen, og det vil bidra til en nødvendig strukturering av denne næringen. Hvordan vil statsråden legge til rette for at norske investorer kan bygge opp verdens største selskaper innen fiskeri- og oppdrettsnæringen?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg vil gjerne på vegne av Kenneth Svendsen, Robert Eriksson, Harald T. Nesvik, Thore A. Nistad og meg selv fremme forslag om nødvendige endringer i gjeldende forskrifter og lovverk slik at rullestoler som kun er til utendørs bruk og har en maksimal hastighet på inntil 10 km/t, kan tillates på lik linje med ordinære batteridrevne rullestoler.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Det er et veldig viktig spørsmål som representanten Syversen tar opp, for kjøp av bolig er den største og viktigste investeringen for de aller fleste. Desto viktigere er det at vi kan være trygge på de opplysningene som gis i salgsoppgaven. Eiendomsmegleren har lovpålagt undersøkelsesplikt når det gjelder opplysninger som kan gis, og kan også bli erstatningsansvarlig dersom det er feil eller mangler i salgsoppgaven. Spørsmålet er om dette er tilstrekkelig. En offentlig utredning om endring i eiendomsmeglingsloven ble sendt på høring i januar – NOU 2006:1. Den ble sendt ut den 27. januar, og den har høringsfrist den 2. mai 2006. Her vurderes det bl.a. å pålegge eiendomsmeglere et strengere ansvar for opplysninger som gis, nettopp for å sikre kjøpers rettigheter. I dag er det slik at eiendomsmegleren har plikt til å gi kjøperen en skriftlig salgsoppgave før det gjøres avtale om kjøp av eiendommen. Denne plikten følger av eiendomsmeglingsloven § 3-6. Bestemmelsen stiller opp visse minstekrav til hvilke opplysninger som skal framgå av salgsoppgaven. Meglerens undersøkelsesplikt er regulert i lovens § 3-7. Denne bestemmelsen krever at megleren så langt det synes rimelig, innhenter og kontrollerer nødvendige opplysninger om eiendommen. Også lovens § 3-1, om meglerens omsorgsplikt overfor selger og kjøper, har betydning når en skal fastlegge meglers plikter til å framlegge opplysninger om eiendommen. Når det gjelder meglerens erstatningsansvar, hefter eiendomsmegleren etter ulovfestede regler om erstatningsansvar – det såkalte profesjonsansvaret. Denne regelen om erstatningsansvar følger av rettspraksis og innebærer et særlig strengt krav til meglerens aktsomhet for at hun eller han ikke skal bli erstatningsansvarlig for manglende eller feilaktig informasjon gitt til kjøper. Utvalget som har gjennomgått eiendomsmeglingsloven med sikte på lovendring, har bl.a. tatt opp spørsmålene om endring og tydeliggjøring av meglerens ansvar for opplysningene i salgsoppgaven. I det videre lovarbeidet vil spørsmålet om megler skal pålegges et strengere ansvar for ivaretakelse av sin opplysningsplikt bli vurdert. Utvalget har foreslått at det i eiendomsmeglingsloven tas inn en henvisning til at megleren hefter på skyldgrunnlag etter alminnelige erstatningsregler. I tillegg vil departementet vurdere nærmere om meglerens opplysningsplikt skal presiseres i større grad enn det som følger av gjeldende rett. Utvalget antar at slik presisering vil kunne bidra til å få fram flere opplysninger om eiendommen og gjøre det enklere for kjøper å holde megleren ansvarlig ved eventuelle senere avdekkede mangler. I denne sammenheng vil også lovens krav til hvilke opplysninger som skal gis i salgsoppgaven, bli vurdert.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Det representanten Syversen tar opp, er helt riktig. Det er ikke bare meglere som er aktører her, det er også kjøpere og takstmenn. Det er klart at når vi går gjennom eiendomsmeglerloven for å vurdere å legge fram forslag til Stortinget om endringer i nettopp den, kommer vi også til å skjele til om vi har et tilstrekkelig grunnlag til bare å endre eiendomsmeglerloven, eller om vi også skal ta initiativ til at andre forhold endres. Det er jo summen av dette som er viktig ved salg av bolig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Først vil jeg gjerne takke representanten Svein Flåtten fordi han er en meget ivrig spørrer overfor finansministeren, og vi har et slags fast møtetidspunkt her hver onsdag. Finansdepartementet har et stort ansvarsområde, og jeg er veldig glad for den interessen som vises fra Stortinget. Som kjent ble det fra 1. juli 2001 innført en ordning med redusert merverdiavgift på næringsmidler. Den reduserte satsen er i dag på 13 pst. Næringsmidler som inngår i omsetning av serveringstjenester, anses imidlertid ikke som omsetning av næringsmidler og skal dermed belastes med merverdiavgift på 25 pst., som er full sats. Ordningen med ulik sats ved omsetning av næringsmidler og serveringstjenester har nå eksistert i flere år. Tilsvarende system gjelder også i en del andre land, f.eks. i Sverige. Avgiftsmyndighetene har gitt flere tolkningsuttalelser på dette området. Bransjen burde derfor være godt kjent med regelverket og den nærmere praktiseringen. Jeg vil imidlertid framheve at det er et grunnleggende prinsipp at merverdiavgiften i minst mulig grad skal virke konkurransevridende, og at omsetning av like varer og tjenester skal behandles likt. Vi har for kort tid tilbake fått innspill fra reiselivsnæringen om at det kan være problemstillinger på det området som representanten Flåtten viser til. Departementet har bl.a. på grunnlag av dette tatt opp saken med Skattedirektoratet og bedt direktoratet vurdere den nærmere utforming og praktisering av regelverket. Direktoratet er også bedt om å vurdere om det kan være hensiktsmessig å iverksette kontrolltiltak for å sikre etterlevelse av regelverket og konkurransenøytralitet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Jeg har ikke noen konkret frist for når vi kan være ferdig med denne gjennomgangen og presentere den for Stortinget eller Flåtten. Men jeg kan love at vi skal ha fullt trykk på denne saken, for det vil være krevende så lenge det er satsforskjell, og en så stor satsforskjell som i dette tilfellet, mellom 13 og 25 pst.; det utløser kreativitet for å prøve å komme seg ned på laveste sats. Flåtten har tatt opp en problemstilling som vi er kjent med, og som vi nå jobber med, og jeg lover at vi skal gjøre det raskt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Representanten Sanner må nok finne seg i at skatt er finansministerens ansvarsområde, selv om kunnskapsministeren har et gedigent felt å dekke. Etter skatteloven er selskaper og innretninger som ikke har erverv til formål, fritatt for formues- og inntektsskatt. Spørsmålet om institusjonen har erverv til formål eller ikke, beror på en konkret vurdering i det enkelte tilfellet. Viktige momenter ved denne helhetsvurderingen er formålet som er fastsatt i vedtektene, institusjonens oppbygging og den virksomhet som institusjonen driver. Hvis en institusjon som ikke har erverv til formål, driver økonomisk virksomhet, vil den likevel være skattepliktig for inntekt og formue fra denne virksomheten utover visse beløpsgrenser. Det er jo dette som er problemstillingen. En innretning som først klassifiseres skattemessig i en bestemt kategori, kan utvikle seg over tid, slik at klassifiseringen må vurderes på ny. Dels kan formålet eller faktisk drift endre seg, og dels kan inntektsmønster og økonomiske resultat endre seg. Det kan også være at innsamlede opplysninger fra senere års drift gir et bedre bilde av de faktiske forholdene enn det som forelå ved den forrige klassifiseringen. Institusjonen må finne seg i omklassifisering fra skattefritak til skatteplikt dersom dette betyr en riktigere klassifisering etter skatteloven. Spørsmålet om en institusjon er skattepliktig eller ikke etter disse reglene, hører under de lokale ligningsmyndighetene. Finansdepartementet tar ikke stilling til skatteplikten i enkeltsaker i ligningsforvaltningen. Når det gjelder den skattemessige behandlingen av forskningsinstituttene generelt, kan jeg opplyse at det er satt i gang et arbeid på embetsnivå der representanter fra Kunnskapsdepartementet, Nærings- og handelsdepartementet og Finansdepartementet skal se om gjeldende skatteregler er tilfredsstillende. Videre oppfølging på dette området vil avhenge av denne gjennomgangen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Det som ikke er mulig for finansministeren, er å ringe til et lokalt likningskontor og si at de skal se bort fra de reglene som gjelder, og gjøre unntak i enkelttilfeller. Det er ikke mulig. Det som er mulig, er det jeg nå har gjort, nemlig å sette ned en gruppe med representanter fra de tre departementene som har mest med forskning og forskningsinstitusjonene å gjøre, for å avklare nettopp de skattespørsmålene som representanten tar opp. Jeg er enig i at det er en høyt prioritert oppgave å sikre god kvalitet på forskningen, og sikre et omfang på forskningen i Norge. Det er det bred enighet om i Stortinget, og Regjeringen har en offensiv holdning til det. Det er nettopp derfor jeg har tatt dette grepet. Så vil jeg gjerne komme tilbake når vi har gått gjennom problemstillingene skikkelig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Det kan jeg bekrefte vil bli gjort. Det som er krevende i disse situasjonene, er at mange av forskningsinstitusjonene som ikke har erverv som formål, etter hvert også driver omfattende økonomisk virksomhet. Og det er å finne disse grensedragningene som er utfordringen i forhold til skattereglene. For å finne fornuftige avgrensninger på dette er vi nødt til å ha god kontakt med de forskningsinstitusjonene dette gjelder.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-03-29:
Jeg har et spørsmål til finansministeren: «Merverdiavgiften er 25 pst. for mat konsumert på serveringssted, f.eks. i restauranter, og 13 pst. for mat som ikke kan konsumeres på salgsstedet, f.eks. på bensinstasjoner. Stadig flere tar nå opp problemet med at mange salgssteder som kun belaster den lave merverdiavgiften, også tilrettelegger for konsum på serveringsstedspremisser. Forskjellen i avgift for i utgangspunktet like serverings-/salgssteder skaper dermed en konkurransevridning. Hva vil statsråden gjøre for å eliminere denne utviklingen?»
Svein Flåtten (Høyre), 2006-03-29:
La meg få replisere at jeg synes det er hyggelig å møte finansministeren på denne måten en gang hver 14. dag! La meg også takke for et positivt svar, særlig fordi finansministeren ikke nevnte det som man har snakket mest om tidligere i spørretimen i dag, arven fra fortiden og hva som har vært, for dette spørsmålet går på den utviklingen vi nå ser i en litt sen fase av dette – ordningen har vart noen år. Det er bare å gå nedover Karl Johans gate og tilstøtende gater og se at det dukker opp nye typer serveringssteder som på sett og vis unngår den konkurransen som ligger i dette. Jeg er veldig glad for at finansministeren har tatt opp dette med sine etater, og kunne da tenke meg å spørre ytterligere: Ser hun for seg noen fremdrift, altså i tid, på dette området? Når kan vi forvente noe om det?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-03-29:
Nei, jeg ønsker ikke å si annet enn at positive svar er vi godt fornøyd med, så hvis man bare kan fortsette å komme til Stortinget med det hver 14. dag, er jeg godt fornøyd.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-29:
Regjeringen er opptatt av både å bevare og å styrke det kommunale selvstyret. Der står Regjeringen samlet. Regjeringen ønsker å føre en politikk som nettopp styrker det kommunale selvstyret. I de konfliktsakene som kommer til Miljøverndepartementets bord, er det ofte interessekonflikter mellom lokale og nasjonale interesser. Her tror jeg også det er viktig, innenfor feltet som Miljøverndepartementet håndterer, at en må ha øye for at av og til må nasjonale interesser foretrekkes framfor lokale ønsker.