Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-03-03:
La meg først få takke forslagsstillerne for å ha fremmet dette representantforslaget. Senterpartiet deler forslagsstillernes og komiteens bekymring og utålmodighet og er enig i behovet for ytterligere å konkretisere oppfølginga av handlingsplanen mot kampfiksing med nye tiltak. Det er under ett år siden Stortinget sist debatterte kampfiksing i idretten, og dessverre viser de siste månedenes medieoppslag at temaet fortsatt er høyst aktuelt, både internasjonalt og her hjemme, ikke minst med tanke på den rettssaken som startet i dag. Det er også vist tidligere her til ferske avsløringer i Sverige der det opplyses at saken har forgreininger til andre land, og jeg tror det har gått opp for oss alle for alvor at kampfiksing og manipulasjon av resultater er et aktuelt problem også her til lands. Det er derfor tvingende nødvendig at vi politisk tar nødvendige grep for å demme opp for og avdekke denne formen for kriminalitet. Jeg synes det er bra at statsråden i dag har opprettet en egen gruppe som skal jobbe med dette, og jeg er spent på å få en redegjørelse om det og den videre oppfølginga av dette. De seinere åras avsløringer av kampfiksing i internasjonal idrett gir innblikk i en omfattende underverden. Som vi vet, ble sju personer i høst tiltalt for grov korrupsjon i forbindelse med en kampfiksingssak i norsk fotball. Uten å gå inn på en sak som startet i rettssystemet i dag, understreker dette at heller ikke norsk idrett er immun mot kriminelles forsøk på å infiltrere idretten. Som det er referert til i representantforslaget, anses kampfiksing nå for å være et problem på linje med doping og annen kriminalitet. Det kaster mørke skygger inn i norsk idrett og truer med å undergrave idrettens grunnverdier. Til nå er det særlig fotballen som har vært gjenstand for mistanker, men som flere har nevnt, er det ingen grunn til å tro annet enn at også andre idretter er utsatt. En annen alvorlig konsekvens dersom kampfiksing får fotfeste, vil være at den legale spillvirksomheten rammes, for hvem er det som er interessert i å satse penger på Norsk Tipping dersom kampene avgjøres gjennom avtalt spill og ikke gjennom ferdigheter? Konsekvensen vil da være at det ikke bare rammer toppklubbene; det vil også slå beina under finansiering av breddeidretten og finansiering av anlegg gjennom tippemidlene. Og vel så alvorlig som at kampfiksing rokker ved idrettens integritet og omdømme, er det forholdet at kampfiksing innebærer en omfattende svindelindustri der kriminelle har kastet sine øyne på idretten som en arena for å tjene penger og bedrive hvitvasking. Gjennom media får vi et bilde av hardkokte miljøer som lokker med store summer, og som truer med grove represalier. Dette er åpenbart ikke noe idretten kan håndtere på egen hånd, og sjøl om idretten gjør en god jobb gjennom skolering og holdningsskapende arbeid, er det dessverre slik at enkelte vil la seg friste. Sigmund Loland, professor i idrettsfilosofi ved Norges idrettshøgskole, beskrev det slik i en kronikk i Aftenbladet i fjor: «Kampfiksing er korrupsjon og juks satt i system.» I sum dreier dette seg om grov kriminalitet. Som det har vært understreket i den forrige debatten om kampfiksing, er det nødvendig å angripe ondet fra flere hold – én ting er å sørge for et tilstrekkelig lovverk og at spillselskaper som Norsk Tipping kontinuerlig overvåker spillerne. Det er i tillegg en utfordring for både idretten og ansvarlige myndigheter å holde seg oppdatert og overvåke situasjonen. Ikke minst er det en utfordring å sørge for at de som blir utsatt for press og alvorlige trusler – det være seg utøvere, dommere eller andre aktører – har et sted å henvende seg der en kan føle trygghet og få kompetente råd. En er jo avhengig av å få inn tips og få personer til å stå fram med sine mistanker. En lav terskel gjennom en egen enhet som kan bidra til systematisering av informasjon, kan være en nøkkel til å demme opp for kampfiksing og manipulasjon av resultater. Våren er i anmarsj, og om ikke mange uker kan de som er fotballinteressert, igjen glede seg over avspark for en ny sesong. Det påhviler nasjonale myndigheter et ansvar for å sørge for nødvendige tiltak, slik at norsk idrett ikke skal være et lett bytte for kriminelle, men at vi fortsatt kan glede oss over idrettsresultater basert på ferdigheter og ikke økonomisk vinning.