Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-06:
I motsetning til i forrige sak vi behandlet i salen, oppfatter jeg at alle som har sagt noe her, er helt enige, både om problemstillingen og om at her må vi gjøre noe – vi må handle. Jeg synes også det er bra at fiskeriministeren har signalisert, eller sagt ifra om – og vi har lest i avisen i dag – at det er gjort en del ekstra tiltak. Nofima-undersøkelsen, som interpellanten viser til, har jeg vært en del av, jeg har svart på den. Den er en pekepinn, men det er nok mye riktig i dette: Det har vært en god del ulovligheter i næringen. Jeg skal ikke være sannhetsvitne, men i alle fall en meningsfelle, for jeg lever i næringen hver dag. Dessverre er det slik. Problemet var mye større foregående år, altså i fjor, enn i år. Nå har også statsråden fortalt at det har vært økte kontroller. Det er en del av dette bildet. Det er to forhold som gjør at det har vært ulovligheter med at man har jukset på vekten, og at det har vært svart omsetning. Det ene er at kjøper og fisker bare blir enige om at de skal holde en del av kvantumet som leveres, unna kvoten – altså fiske mer enn tillatt kvote. Det er reinhekla svindel og juks. I fjor var det en god del av dette. Det er sågar de som sier at kanskje oppimot en tredjedel av kvantumet var handlet på den måten. Det er kanskje litt høyt, men det er flere som mener det ligger mellom 10 pst. og 30 pst. Det vet man aldri, men det var et faktum at det skjedde. Og det ble krevd at man måtte gjøre noe med det. Det andre forholdet som gjør at det gjøres ulovligheter med vekten, er det som fiskeriministeren var litt inne på: en dynamisk omregningsfaktor. En omregningsfaktor vil f.eks. for torsk si at det som hovedsakelig gir betaling for fisken, er fiskekjøttet, og i en torsk utgjør under normale forhold hode og innvoller ca. 33 pst. av vekten av fisken. Som regel – med unntak av lever og rogn – er det ikke noe særlig betaling for det. Men når fisken går og beiter på sild og lodde, vet vi at fisken kan spise så mye at hode og innvoller faktisk er 45 pst. av totalvekten av fisken. Da blir det veldig mye som går bort til produkter som man i praksis ikke får noe særlig betaling for. Da er det kommet krav fra næringen om at man må ha en dynamisk omregningsfaktor, altså en faktor der man regner seg ned til hva som er rent fiskekjøtt, noe som varierer med årstiden og om fisken har mye mageinnhold. Vi er ikke alene om å gjøre dette – vi må forholde oss til Russland, som vi også fastsetter disse kvotene i Barentshavet sammen med – men fiskeriministeren har hørt, og må også ta med seg, at det er et stort forhold med denne dynamiske omregningsfaktoren; om man aksepterer den eller ikke. Kanskje er det en vei å gå for å få bort en del av disse ulovlighetene at man i sesonger når man vet at det er mye sild og lodde som torsken og andre hvitfiskarter beiter på, er åpen for å se på en praktisk tilnærming om å få en annen faktor, en dynamisk omregningsfaktor. Det er den andre delen av dette. Jeg synes også det er veldig bra at interpellanten tar opp dette spørsmålet og den bevisstgjøringen også her i Stortingets sal, og vi må få brakt på bane at dette ikke er noe som aksepteres. Etaten til statsråden hadde nok i fjor en del å stå til rette for, for de var for lite på kaia. Det holder ikke å gå omkring og bare sjekke dokumenter og fangstinnmeldinger, man må være fysisk til stede på kaikanten og sjekke om det er rett veiing som blir gjort. Vi ser at Fiskeridirektoratet har vært mer ute på kaiene og fulgt med og sjekket vekten. Det er et av de viktigste tiltakene som må gjøres, og også sammen med bevisstgjøringen som bl.a. vi er med på her, tror jeg dette er noe som vi alle kan tjene på at vi går sammen om å få bort – dette utysket, som man kaller det – for å få en bedre og renere næring. Det vil alle sammen tjene på.