Henning Warloe (Høyre), 2010-12-09:
Å satse på kunnskap er en strategi som ingen partier her på Stortinget er imot. I disse dager har alle vi i KUF-komiteen skrevet merknader og holdt innlegg om viktigheten av å investere i kunnskap. I festtaler, trontaler og nyttårstaler er kunnskap med. En foreløpig rekord sto vel statsministeren for 1. januar i år da han i nyttårstalen sa «kunnskap trumfer alt» kanskje så mye som 20 ganger. Det var faktisk en veldig bra tale, men den skapte naturlig nok store forventninger til regjeringens prioriteringer i tiden som kommer. Men da statsbudsjettet kom, skjønte vi at det var lang vei fra nyttårstaleretorikk og til konkret satsing i budsjettet, for kunnskap trumfer ikke alt i statsbudsjettet for 2011. Satsingen på kunnskap holder på å bli en ny månelanding. Og det er ikke positivt ment. At regjeringen tør å legge fram et budsjett som for første gang på ti år har realnedgang på forskning, er både skuffende og uforståelig. Norge er et lite og dyrt land å produsere i. Skal vi få solgt våre varer og tjenester, må vi hele tiden utvikle dem ved hjelp av forskning, utvikling og innovasjon. Vi har ikke råd til å tape terreng. Men det er dessverre akkurat det vi gjør. På European Innovation Scoreboard rangeres Norge nå under gjennomsnittet for Europa og i gruppen «tapende land». Forskningsinnsatsen i Norge er lavest i Norden og under gjennomsnittet i EU. Både antall innovative foretak og foretak med FoU har sunket jevnt og trutt de siste årene. Hvis det er slik at «kunnskap trumfer alt», ser det ikke så bra ut for Norge. Det hjelper jo ikke bare å si at kunnskap er viktig, vi må virkelig satse. Norge er i en unik posisjon internasjonalt. Mens andre land er svimeslåtte og tvinges til store kutt i budsjettene, har Norge et enestående økonomisk handlingsrom til å satse. Vi kunne benyttet denne sjansen og rustet opp landet til en verdensledende kunnskapsnasjon med internasjonalt ledende utdanningsinstitusjoner og forskningsmiljøer. Vi kunne klatret opp til toppen av European Innovation Scoreboard, og våre beste universiteter kunne kommet inn blant de 50 beste i verden, f.eks. Det ville krevd en klar nasjonal strategi og ambisiøs satsing de neste ti årene. Det er de årene vi sannsynligvis har igjen med et handlingsrom stort nok til å klare det. Det har vi naturligvis også til de grader hatt de siste fem årene, men de fem årene har regjeringen kastet bort de mulighetene som har vært der. Har regjeringen vilje til å satse på denne måten? Det ser dessverre ikke slik ut. Et forskningsbudsjett med realnedgang for første gang på ti år lover ikke godt. Kontrasten til andre land er slående. Ta Storbritannia som et eksempel: Deres statsbudsjett for 2011 innebærer kutt på gjennomsnittlig 20 pst. Bare forskningsbudsjettet skjermes – det blir naturligvis ingen økning, men det blir det jo heller ikke i Norge. Med et så utrolig mye bedre utgangspunkt er det rett og slett oppsiktsvekkende at regjeringen i Norge ikke klarer å gjøre det bedre. Det er en tafatt og halvhjertet satsing på kunnskap denne regjeringen står for, og den trumfer i hver fall ikke alt! Høyre har større ambisjoner for Norge. Vi øker satsingen på forskning med hele 600 mill. kr i vårt budsjett. Høyre er ikke noe uansvarlig overbudsparti. Vi har ikke mer penger til alle gode formål. Men vi har sans for smarte investeringer. En sterk satsing på forskning i dag er en investering i framtiden, nærmere bestemt i framtidig verdiskaping. Det er nødvendig dersom vi skal opprettholde levestandard og velferd i framtiden, etter oljen. Jeg har registrert at Høyre har blitt angrepet i debatter tidligere i denne uken her i salen for å ville undergrave velferdssamfunnet. Det er en meningsløs kritikk. Vår kritikk av regjeringen er først og fremst at den ikke satser på vekstfremmende tiltak som kan sikre arbeidsplasser og verdiskaping i framtiden, for det er verdiskapingen som gjør velferden bærekraftig så vel i dag som i morgen. Så til slutt: Satsing på kunnskap i framtiden sikres også ved å sette av penger i Forskningsfondet. Også her snubler regjeringen dessverre i feil retning. Innskuddene har gått ned, år for år, under den rød-grønne regjeringen. Fra 14 mrd. kr i 2006 til 6 mrd. kr i 2009, og bare 3 mrd. kr i 2011. Høyre satser i 2011 det femdobbelte! Av fondets 77 mrd. kr er bare en tredjedel budsjettert under den nåværende regjering. Bondevik-regjeringen hadde trang økonomi, men klarte å spare og sette av til Forskningsfondet. Stoltenberg-regjeringen har hatt tidenes kjøpefest, men kuttet sparingen til halvparten. Avkastning i Forskningsfondet vil gå ned fra og med 2012 som følge av lavere rente. Derfor må innskuddene økes og ikke reduseres, som regjeringen legger opp til.