Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-11-20:
Jeg må si jeg er noe forundret over tonen i saksordførerens innlegg. Han kunne vel spart seg en del av sin ironi. Men jeg skal la det ligge nå. Det taler vel for så vidt for seg selv. For oss som kommer fra innlandet, representerer Mjøsa og Vorma unike frilufts- og rekreasjonsområder. Om sommeren er det yrende badeliv, småbåtliv og fiske. Men Mjøsa er også en viktig drikkevannskilde for en rekke kommuner. Mjøsvannet renner ned i Vorma, som blander seg med Glomma ved Vormsund, og det berører altså mange flere enn oss som bor rundt Mjøsa. Mjøsa er en del av et unikt økosystem, og en omsorgsfull forvaltning av innsjøen er viktig for å sikre et trygt lokalsamfunn. For over 20 år siden ble det gjennomført en omfattende aksjon for å bedre vannkvaliteten i Mjøsa, og etter denne aksjonen ble innsjøen både av fagfolk og av lokalbefolkningen betraktet som lite forurenset. Men nå er det faktisk slik at miljøet i og rundt Mjøsa er truet igjen. De senere årene har prøver fra innsjøen vist at fisk kan innholde forskjellige miljøgifter. Målinger av giftnivåene i 2006 viser at det er behov for å ta saken opp igjen, for de viste at det fortsatt er et høyt nivå på miljøgifter i fisken i Mjøsa. Dette har medført at Mattilsynet fortsatt fraråder gravide kvinner, kvinner i fruktbar alder og barn å spise for mye ørret fra innsjøen. Det er fortsatt mye bromerte flammehemmere, PCB og kvikksølv i fisken. Den bromerte flammehemmeren det er funnet mest av i fisk i Mjøsa, er den farligste varianten i denne gruppen stoffer. Det er derfor spesielt bekymringsfullt at konsentrasjonene er på høyde med nivåene for PCB som tidligere er målt i fisk i Mjøsa. Nivåene i Mjøsa er spesielt høye sammenlignet med målinger som er foretatt i Femunden, i Randsfjorden og i Oslofjorden, og forskerne mener at det sannsynligvis skyldes lokale forurensninger. Derfor mener Høyre at det er behov for en ny mjøsaksjon, lik den vi hadde for mer enn 20 år siden. Den gang tok Miljøverndepartementet fatt i denne alvorlige forurensingssituasjonen og fikk redusert tilførselen både av næringsstoffer fra landbruket og av utslipp fra kommunale renseanlegg. Nå hadde vi håpet at dagens miljøvernminister ville ta en ny runde for å rydde opp i miljøgiftene, og fremmet derfor det forslaget som vi i dag behandler. Men dessverre ble vi skuffet. Men det er ikke bare i Høyre at vi er skuffet i dag. Det er mange som har grunn til å være skuffet over at Regjeringen ikke vil gjøre noe, utover å videreføre status quo, og at den kun kommer med generelle kommentarer om at den følger situasjonen i Mjøsa nøye. Men det folk rundt Mjøsa og langs Vorma og Glomma forventer, er ikke at man skal følge med på situasjonen. Vi vet hvordan situasjonen er, og at det i dag ikke er trygt å spise fisk fra Mjøsa. Vi forventer handling, slik at det igjen blir trygt både å drikke vann fra Mjøsa og å spise fisken. Derfor inviterte vi Regjeringen til å være med på et krafttak for å rydde opp. Dette kan vi nå bare konstatere at Regjeringen ikke vil være med på. Det synes vi er beklagelig. Opprydding av miljøgifter i Mjøsa er ikke et prosjekt som gir de store internasjonale overskriftene. Det er ikke like spektakulært som å redde regnskogen i Amazonas, stanse klimaendringene eller noe av det andre i seg selv svært viktige arbeidet som miljøvern- og utviklingsministeren engasjerer seg i. All honnør og støtte til det. Men det er et viktig prosjekt for alle oss som bor rundt Norges største innsjø. Det dreier seg om noe så trivielt som trygge lokalmiljø. Det blir lite fanfarer og røde løpere av det, men det er like fullt viktig. Derfor er det skuffende at ikke miljøvern- og utviklingsministeren og Regjeringen og flertallet her i Stortinget er villige til å ta nye krafttak, slik tidligere regjeringer har gjort, for å bidra til et bedre og tryggere lokalmiljø for oss som bor rundt Mjøsa og langs Vorma og Glomma. Jeg tar opp det forslaget som er referert i innstillingen.