trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg regner med at statsråden kan ta byråkratiet etterpå. Spørsmålet mitt til statsråden er en forlengelse av det andre svaret som statsråden ga til meg, om når vi kunne forvente å få en sak. Klok av skade, og ikke minst med den prosessen vi har vært igjennom nå – vi fikk vel svar på det siste brevet, det siste innspillet, for én dag siden – så er det greit at Stortinget får en viss tid på seg til å håndtere dette. Når det gjelder saken om ikrafttredelsen, som vi støtter fullt ut – den kan gjerne komme enda tidligere hvis det er mulig – håper vi at den blir fremlagt for Stortinget relativt tidlig i vårsesjonen, slik at man både kan få tatt de høringene som skal til, og andre ting, for å få en forsvarlig behandling, for dette er en stor og komplisert sak, og det er enorme summer vi snakker om. Derfor ber jeg om at statsråden sørger for at denne saken kommer til Stortinget i hvert fall senest rundt påsketider.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Statsråden skal få ta så mange innlegg han bare vil. Det er alltid interessant å høre på statsråden. Bakgrunnen for at denne saken har kommet, har vi ikke fått svar på. Jeg stilte rett og slett statsråden det spørsmålet innledningsvis. Hva var det som skjedde, som gjorde at man først sa at Norge ikke kunne få unntak, og så var det det at det ikke var ønskelig å få unntak? I svaret fra statsråden ble det ikke sagt noe videre om det. Statsråden sier at det er Finansdepartementets og finansministerens ansvar. Nei, det er faktisk en del av denne saken, for det er det som gjør at denne saken har kommet. Så til utfordringen fra statsråden. Saken som vi har på bordet, er en følge av regjeringens håndtering av selve saken. Det som bl.a. jeg har lagt i det, og som jeg også sa i mitt innlegg, er at i en del av de avtalene som er inngått knyttet til dette – bl.a. noen store engasjementer, det sier jo statsråden selv også, disse fem store – skal man kunne få en refinansiering. Det er for å kunne følge opp den porteføljen som man allerede har, for å sikre at disse bedriftene ikke kommer i en ulykksalig situasjon som følge av den omleggingen som skjer. Det er det man må sørge for når den nye permanente ordningen kommer på plass. Staten har en forpliktelse i dag gjennom sine 15 pst., også inn mot dette selskapet. Når det gjelder håndteringen av denne porteføljen som vil måtte skje i ettertid, må staten ta sin del av det for å sørge for at dette blir gjort på en skikkelig og redelig måte, og at man ikke gjør en del konstruksjoner rundt dette selskapet som gjør at det havarerer. Det er det som er meningen fra bl.a. meg.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
La meg først si at det er et riktig bilde at en del bedrifter er bekymret for 2012. Det er ikke så rart, fordi i Europa er det krise, og i verden rundt oss er det mange som sliter. I Europa er det nå 25 millioner arbeidsløse mennesker. Euroen knaker i sammenføyningene, og vekstanslaget for EU for 2012 er nedgradert helt til 0,2 pst. I Norge har vi en helt annen situasjon. Vi har den laveste arbeidsløsheten på 30 år. Statistisk sentralbyrå anslår veksten i 2012 til å bli 2,5 pst. – dvs. tolv og en halv ganger mer enn EU-veksten. Vi har faktisk også en ganske god sysselsetting i industrien. Men at bedrifter blir rammet av det som skjer ute, er helt åpenbart. Vi har en veldig åpen økonomi. Vi eksporterer veldig mye av det vi lager, til Europa. Når veksten blir lav der, rammer det også norske arbeidsplasser. Desto viktigere er nettopp det regjeringen gjør i statsbudsjettet; føre en ansvarlig politikk og holde igjen på oljepengebruken, slik at renter og valutakurs ikke ødelegger for eksportbedriftene. Hvis du får det på toppen av dalende etterspørsel, vil det gjøre vondt verre. Jeg har samtidig lyst til å si at jeg ikke synes vi skal svartmale situasjonen for industrien. Overskriftene om industridød sender et signal til unge mennesker i Norge om at det ikke er noe poeng i å ta en utdannelse og satse på en karriere i industrien. Faktum er at vi, per tredje kvartal 2011, faktisk har nesten 300 000 mennesker sysselsatt i industri og bergverk. Det er nesten like mye som vi hadde før finanskrisen. Det er 22 000 flere enn vi hadde tredje kvartal i 2010. Så i løpet av det siste året har industrisysselsettingen gått kraftig opp. Det er også viktig å ta med seg.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det kan godt hende at det er hensiktsmessig med en egen melding om industrien, men jeg vil også understreke at alle de andre sakene vi behandler kontinuerlig i Stortinget, også har effekt for industrien. Når vi behandler budsjettet i dag, er det mange saker der som legger til rette for industri. Når vi til våren skal behandle en stortingsmelding om Innovasjon Norge og SIVA, som har vært igjennom en hel evaluering, og som nå skal få signalene for framtiden, er det også viktig for industrien. Når vi skal lage en strategi for små og mellomstore bedrifter, er det viktig for industrien, når vi forenkler hverdagen for norske bedrifter med 10 mrd. kr, er det også viktig for industribedriftene. Men det kan godt være – og det får vi komme tilbake til hvis det blir aktuelt – at vi skal lage en egen sak om den overordnede næringspolitikken. Men jeg har også lyst til å si at det å vise ansvarlighet i pengebruken, det å ikke tro at man bare kan pøse inn med oljepenger uten at det rammer eksportbedriftene, ville det vært fint om det hadde vært bredere politisk enighet om.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det er ikke regjeringen som starter, etablerer bedrifter, det er det det private næringslivet som gjør. Det vi kan gjøre, er å legge til rette. Når REC legger ned arbeidsplasser i Norge, skyldes jo det akkurat det samme som vi snakket om i stad, at de internasjonale forholdene bl.a. har ført til at land som Italia kutter i solsubsidier, at etterspørselen blir dårligere, og at prisene faller. At Kina også kommer med masseproduksjon av solpaneler, hjelper heller ikke de norske virksomhetene. Desto viktigere er det å legge til rette for nyskaping. Det kan Innovasjon Norge bidra til. SIVA er – og har forventning om å være – fleksibel når den type hendelser skjer som skjer i Narvik. Det er SIVA som eier lokalene. Mitt signal til dem er veldig klart: De bør bidra til å finne en løsning som gjør at det er lønnsomt å sette i gang med ny virksomhet. Heldigvis er arbeidsmarkedet sånn at de som mister jobben, eller blir permittert, kan ha mulighet for å få arbeid i etterkant, men da må vi bruke de virkemidlene vi har – bl.a. Nav-systemet – på en god måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
I eierskapsmeldingen varslet vi at vi skulle øke kapitalen til næringslivet på tre måter. Vi skulle stille opp for de bedriftene vi eier, når det er nødvendig, som vi f.eks. gjorde for Hydro da de kjøpte Vale i Brasil og ble et komplett aluminiumsselskap fra gruve til ferdig produkt. Vi gjør det når vi øker kapitalen i Investinor, og vi skal etablere nye såkornfond. Investinor er allerede på plass. 1,5 mrd. kr i ny kapital går til å hjelpe vekstbedrifter som har framtiden foran seg. Vi etablerer såkornfondene når vi er klar for det. Vi har veldig dårlige erfaringer med såkornfondene fra slutten av 1990-tallet, noen gikk sågar konkurs, noen er under avvikling, og noen har hatt veldig dårlig lønnsomhet. Vi vet foreløpig litt for lite om de fondene som ble etablert midt på 2000-tallet. Det viktigste er at dette blir gjort på en lønnsom måte som hjelper de bedriftene som faktisk har et vekstpotensial.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg er helt enig med opposisjonen i at vi skal være veldig bevisst på de bedriftene som sliter. Det var vi f.eks. våren 2010, da vi laget en egen verftspakke for nettopp å hjelpe verftene og offshoreindustrien gjennom en vanskelig tid. Det er den overordnede økonomiske politikken som legger til rette for det, det er spesifikke tiltak som legger til rette for det, det er den norske modellen med gode permitteringsordninger, med gode ordninger for dem som mister jobben slik at de kan komme tilbake til arbeid, og det er å hjelpe bedriftene med omstilling. Alt dette er viktig. Men jeg må også si at vi må ikke svartmale Norges situasjon. Vi har den høyeste sysselsettingen i norgeshistorien. Vi har hatt en vekst på 250 000 arbeidsplasser under den rød-grønne regjeringen. Vi har faktisk det siste året en kraftig vekst i industrisysselsettingen, og vi er nesten oppe på nivået like før finanskrisen høsten 2008. Så ja, vi skal se de mørke skyene på eurohorisonten, for å si det sånn, men vi skal også se det positive ved norsk næringsliv.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg tror for det første det er et spørsmål som jeg trenger litt mer tid enn 1 minutt og 57 sekunder å svare på, for det handler om hele den brede næringspolitikken. Jeg er veldig glad for at representanten Flåtten sier at det går godt, for det går veldig godt i Norge. Det finnes ikke ett land i Europa som ikke ville bytte våre makroøkonomiske tall med sine og overta den norske situasjonen, med rekordlav ledighet, med overskudd på statsbudsjettet, med overskudd på handelsbalansen og med sysselsettingsvekst i industrien. Dette er helt unikt. Vi kan være glad, både representanten Flåtten og jeg, for at vi ikke er med i eurosamarbeidet. Det tror jeg er en fordel for Norge, og det er en fordel at vi styrer vår egen økonomiske politikk basert på norske makroøkonomiske størrelser. Men når man sier at konkurranseevnen er kraftig svekket, skal vi være oppmerksomme på det. Det handler om lønnsveksten, at den ikke må overstige produktivitetsveksten i bedriftene, og det handler om rente og valuta. Jeg tror nok representanten Flåtten har et større problem med sin potensielle samarbeidspartner Fremskrittspartiet rundt disse spørsmålene enn han har med å få samtykke fra regjeringspartiene med hensyn til det å ha en ansvarlig økonomisk politikk. Men så må det også sies at ja, vi har et kostnadsnivå – hva skal jeg si, et lønnsnivå eller et levestandardnivå – i Norge som kanskje er 40–50 pst. over det som er i EU. Men vi har også en produktivitet per arbeidstime som er 40–50 pst. over det man har i EU. Da er det jo ikke annet enn rett og rimelig at lønnstakerne faktisk får sin andel av den produktiviteten. Det er jo nettopp fordi vi jobber smartere, organiserer oss bedre, er mer effektive, har produkter som har en høy pris på verdensmarkedet, som gjør at vi kan forsvare det levestandardnivået vi har. Da skal vi fortsette å satse på kompetanse, fortsette å satse på forskning – det har vært en rekordøkning i forskningsbudsjettet de siste seks årene – og på innovasjon og nyskaping.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Hvis vi nå for det første har konkludert med at representanten Flåtten skal holde seg unna både euro og Fremskrittspartiet, er vi kommet et langt stykke på vei for å skape trygge rammebetingelser for norsk økonomi. Så til spørsmålet om Eksportfinans. Det som er tilfellet med Eksportfinans, er at det er en privat institusjon som staten eier 15 pst. i, men hvor det er andre, større eiere enn oss, og hvor selskapet og styret i selskapet har ansvaret for selskapets drift. Selskapet har hatt en kontrakt med staten om å forvalte den såkalte 108-ordningen, altså finansieringen av eksportkontrakter – eller lån til eksportkontrakter. Den har en seks måneders oppsigelsestid. Da EU kom med nye regler for kapitalkrav i slike finansinstitusjoner, lot vi Eksportfinans få god tid til å se om det var mulig å oppkapitalisere selskapet. Det viste seg ikke å være mulig. Vi var villige til å være med med vår andel. Når det ikke var mulig, bestemte vi å etablere en egen statlig ordning. Det er det myndighetene har gjort. Så er det Eksportfinans' ansvar å sørge for å kommunisere til sine partnere om sin økonomiske situasjon.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
La meg svare på det siste først: Det er rett og slett at du trenger andre tiltak i en situasjon hvor BNP ramler med 1,5 pst., hvor arbeidsløsheten er kraftig stigende, og hvor mange bedrifter må permittere, enn du gjør når du i mange sektorer nå har mangel på arbeidskraft. Situasjonen i Norge i dag er at vi har den laveste ledigheten på tre tiår. Noen bedrifter, helt riktig, sier at de er bekymret for 2012, men noen bedrifter sier at den største bekymringen deres er at de ikke får tak i kompetent arbeidskraft. Da er det ikke sikkert at man skal utvide permitteringsordningene, da kan det være like bra å kanalisere arbeidskraften til de bedriftene som ønsker å rekruttere. Det er riktig at mye av industriveksten er i olje og gass, men det er ikke noe negativt i det. Det er en enormt lønnsom næring, og det er ingen selvfølge at Norge har bygget opp en egen olje- og gassnæring. Det er flust av land som har funnet olje og gass, men som ikke har klart å bygge en egen konkurransedyktig industri. Nå eksporterer vi mer varer og tjenester på olje- og gassfeltet enn vi har i Nordsjøen. Det er faktisk en heder til en fantastisk industri.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
La meg si først at min erfaring etter to år i næringsministerstolen er at regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti finner hverandre på mange områder. Jeg tror vi har en ganske nær og felles oppfatning om at vi ikke skal overlate markedskreftene til seg selv, men at det er når stat og privat spiller på lag, Norge blir som best. Den norske modellen har vært utrolig robust gjennom den tøffeste krisen i verden på 70 år, og det er nettopp fordi vi har en sterk stat som kan stille med kapital, som kan stille med forskningsmidler, som sørger for å hjelpe bedrifter gjennom en kneik, og et velfungerende privat næringsliv. I tillegg har vi et godt utdanningssystem og mye offentlige forskningspenger. Bare for å ta forskning, som jeg også kjenner fra tidligere erfaring: Forskningsbudsjettene har aldri steget så kraftig som de har gjort de siste seks årene. Jeg tror det er 60 pst. vekst. Det er omtrent like stort som Kulturløftet, som mange har hørt om, og som har fått mye ros, men forskningsløftet er prosentvis nesten det samme. I milliarder er det mye større, fordi utgangspunktet også var så mye høyere.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Svaret på det er ja. Vi skal i løpet av våren legge fram en egen strategi for de små og mellomstore bedriftene. Vi har samtidig varslet at vi skal gjennomføre forenklinger for de små og mellomstore bedriftene, eller for norsk næringsliv totalt, på 10 mrd. kr innen utgangen av 2015. Det tilsvarer, hvis vi lykkes, 21 000 årsverk i besparelse. Vi er i gang allerede. Vi har fjernet revisjonsplikten for de små bedriftene. Det er over 100 000 bedrifter som nå slipper å gjennomføre revisjon, hvis de ønsker det. Vi har vedtatt i Stortinget, sist uke, at aksjekapitalkravet til AS-er skal settes ned fra 100 000 til 30 000 kr, og vi har faktisk nær en rekord i antall nye selskaper som blir stiftet. Vi er der også omtrent oppe på nivået som vi var på før finanskrisen. Men vi skal gjøre mye mer, og denne strategien skal bli presentert i løpet av våren. Vi lytter også til Venstre, som en del av den positive opposisjonen, når det gjelder gode forslag til en god strategi for småbedriftene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det er slik at den rød-grønne regjeringen er den første noensinne som setter et slikt konkret mål for forenkling – ikke bare hvor mye vi skal forenkle med, men også når vi skal oppnå det. Det vi har sagt, er at vi innen utgangen av 2015, altså innen 1. januar 2016, skal ha oppnådd forenklinger for næringslivet – netto, vel å merke – på 10 mrd. kr, noe som tilsvarer 21 000 årsverk i bespart tid i bedriftene. Vi er allerede i gang med å fjerne revisjonsplikten for små bedrifter. Vi har nedsatt aksjekapitalkravet fra 100 000 kr til 30 000 kr. Det er god framdrift i alt som handler om å gjøre ting enklere ved å rapportere elektronisk – Altinn I, Altinn II, EDAG osv. – og vi vil fortsette, slik at vi når det målet vi har satt oss, innen utgangen av 2015. Igjen: Vi er den første regjering som noensinne har satt seg et slikt konkret mål. Det tror jeg trengs, for resultatene har vært skrinne under mange ulike næringsministre.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
La meg først si at jeg er veldig enig med dem som sier at den filmen som i dag er på Epcot-senteret, er litt utdatert. Det tror jeg fort vi kan være enige om. Det gir et litt annet bilde av Norge enn det som er situasjonen i dag. Selv om jeg er glad i Walt Disney – og særlig i disse juletider setter jeg særlig pris på produktene deres – er dette et ganske beintøft internasjonalt konsern som tar seg godt betalt for ting de gjør, og ønsker inntekter. Så for meg blir det egentlig et rent markedsføringsspørsmål. Er det bedre å bruke de millionene vi skal bruke på reiseliv og markedsføring i USA, på denne filmen, eller er det bedre å bruke det på en annen måte? Det mener jeg de som er satt til å vurdere disse tingene i Innovasjon Norge, i samråd med reiselivet selv, er best i stand til å vurdere. Men vi er gjerne med på en slik film hvis det viser seg at det er den beste måten å markedsføre Norge på, få reisende til Norge, selge norske reiselivsprodukter, for det er målet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg tror nesten ikke jeg holder foredrag uten å nevne to ting: Det ene er at det som nå skjer ute i Europa, kan ramme oss. Vi lever ikke på en isolert øy, vi er en del av den europeiske økonomien. Vi selger veldig mye til Europa, og hvis det går galt der, vil det også ramme norske bedrifter. Det andre er at vi må sørge for å ta vare på konkurransekraften. Det gjør vi gjennom ansvarlige statsbudsjett, gjennom å holde rente- og valutakurs i orden, gjennom å øke produktiviteten og ha ansvarlige lønnsoppgjør. Mitt poeng er bare at midt oppe i all denne bekymringen skal vi også ta med at vi har den laveste ledigheten på 30 år – det skjer mens det er 25 millioner arbeidsløse ute i Europa – at vi har hatt vekst i industrisysselsettingen det siste året, og at vi altså har fått 250 000 flere arbeidsplasser de siste seks årene, sammenlignet med 22 500 flere arbeidsplasser de fire årene det var borgerlig regjering. Vi har altså tigangen i sysselsettingsvekst. Det må fortelle noe om at politikken ikke er så aller verst.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
I hvert eneste budsjett ser vi jo på hele skatte- og avgiftsopplegget. Nå hører arveavgift og avgiftsopplegget til et annet departement og en annen debatt i Stortinget, men vi er for kontinuerlig å forbedre skattesystemet, også til det beste for bedriftene, samtidig som vi prøver å opprettholde inntektene til eldreomsorg, skole, helse osv. og en god fordelingsprofil. Når det gjelder familieeide bedrifter og generasjonsskifte, tror jeg at det er mye annet vi kan gjøre for å bidra til at det går godt, bl.a. god veiledning og informasjon og hjelp til dem som forbereder et generasjonsskifte, både den som skal gå ut, kanskje det er gründeren i selskapet som skal overlate selskapet til en ny generasjon, og den som skal overta, som kanskje også trenger eksternt bistand og hjelp for å få dette godt til. I noen tilfeller kan kanskje det beste være ikke å la familiebedriften gå til en ny generasjon, kanskje det er andre som er bedre egnet til å videreføre bedriften. Alt dette bør vi bygge opp bedre systemer rundt for å gi gode råd og veiledning om.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Vi er vel bedt om å «vurdere», og i statsbudsjettet for 2012 legger vi opp til en tilsvarende fordeling som det vi har hatt. Det viktigste er at vi har satt av 0,5 mrd. kr til miljøteknologi i løpet av en treårsperiode. Det er en stor satsing. Det kommer på toppen av alt det vi bruker under Enova, under Forskningsrådet, under Innovasjon Norges øvrige ordninger, som også har miljødimensjon ved seg. Vi bruker rekordmye penger på miljøteknologi. Jeg er veldig trygg på at de pengene Innovasjon Norge bruker, bruker de på en god måte, og at det kommer bedriftene godt til nytte. Jeg setter pris på at Stortinget også verdsetter Innovasjon Norges innsats. Men jeg ser ikke bort fra at det også er andre kanaliseringer som gjør at bedriftene kan nyte godt av disse pengene på en god måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
I tråd med saksordførerens milde og forsonende tilnærming til saksbehandlingen tok jeg ikke engang med meg manuset opp. Jeg vil bare si at dette er en sak vi jobber med. Vi jobber etter mange av de dimensjonene som forslagsstillerne har i sitt Dokument 8-forslag. Ambisjonen er å få meldingen fram til Stortinget i løpet av vårsesjonen, slik at vi får behandlet den i god tid, men vi har ikke varslet det ennå fordi vi vil være helt trygge på når vi kommer med det. Men målet er våren 2012.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Mineralnæringen eller gruvedriften i Norge har et – vil jeg si – velfortjent dårlig rykte. Det skyldes, som bl.a. representanten Haugen var inne på, at i gamle dager fantes det dårlig – eller ingen – lovgivning og regelverk for hvordan man håndterte miljøproblemer. Man visste vel kanskje heller ikke hva slags miljøproblemer som kunne forekomme. Det var selvsagt også slik at store gruveselskaper satte i gang, kanskje med forholdsvis lite dialog eller hensyn til lokalbefolkningen, enten det var urbefolkning eller andre. Dette har vi rettet på i dag. Vi har forsterket og forbedret lovgivningen på området, både når det gjelder dialog, når det gjelder kommunens involvering, og når det gjelder bl.a. avsetning av midler til å rydde opp i miljøet etter at man er ferdig med driften. Så her har bransjen selv, sammen med myndighetene, en stor jobb å gjøre med å kommunisere at moderne bergverksdrift er noe helt annet enn det det historisk har vært.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det at de nye kapitalkravene fra EU ble gjeldende for Eksportfinans, og at det var kjent lenge før høsten 2011, ligger jo i sakens natur ved at Eksportfinans faktisk hadde fått en midlertidig unntaksordning. Hvordan skulle man gi en unntaksordning til Eksportfinans i 2011 hvis man ikke hadde kjent til at man trengte en unntaksordning? Det er jo helt åpenbart. Det er en selvfølgelig sammenheng. Så er det jo Eksportfinans og Ekportfinans' styres ansvar å gå i en dialog med eierne og finne ut hvordan institusjonen skal håndtere de nye kapitaldekningskravene. Det er jo ikke statens oppgave. Selv ikke som 15 pst. eier i Eksportfinans kan man skyve det ansvaret over på oss. Men vi sa: Vi er villige til å være med med vår andel og kanskje til og med diskutere det å være med på mer enn vår andel, men det var altså ikke mulig å finne en oppkapitalisering som holdt mål. Da må vi også ta ansvar for eksportbedriftene, og det er det vi gjør nå, gjennom en statlig ordning. Men til referatet: Det står i innstillingen fra opposisjonspartiene at overgangsordningen «fortsatt ikke er operasjonalisert», og det er feil.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
I og med at overgangsordningen skal være på plass til 1. juli, må den jo helst komme sånn at Stortinget får behandlet den før sommerferien slår inn – så det blir i løpet av vårsesjonen 2012. Det er jo riktig at endelig overgangsordning ikke er på plass før Stortinget har gjort sitt bevilgningsvedtak. Men det er ikke det som står i innstillingen. Det som står, er at overgangsordningen «ikke er operasjonalisert», og det er feil. Det er gitt tilsagn, og følgende bedrifter har også fått utbetaling etter 18. november – som for øvrig var en helt korrekt dato fra representanten Nesviks side: National Oilwell, Kristiansand, STX Aukra, Aker – og National Oilwell i Kristiansand har jammen meg fått enda en utbetaling – og Kleven Maritime. Det er til sammen 2,2 mrd. kr utbetalt, så vi må slutte med å skape utrygghet hos de hundrevis av arbeidstakere som finnes i disse bedriftene, for pengene kommer, og ordningen fungerer.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg er nok redd for at den prosessen med ESA kan ta lengre tid enn at antall uker kan telles på et par hender, for å si det sånn. Det tar tid. Det som er uproblematisk akkurat nå, er at det ikke er så stor forskjell på CIRR-rente og markedsrente, så for låntakerne spiller det ikke så stor rolle. Så dette er nok et mer langsiktig spørsmål. For å forklare problemstillingen: Når du har en statsinstitusjon, en statlig ordning for lån som skal være på markedsvilkår, må du passe på at det ikke ligger statssubsiering i det. Det gjør man ved å tagge den renten mot ESA-renten. Problemet med ESA-renten er at den normalt sett justeres bare én gang i året, og det blir for lite fleksibelt for en slik eksportfinansieringsordning, så der må vi finne fram til en god dialog. Danmark har institusjoner som har fått en mer fleksibel ordning. Danmark er underlagt nøyaktig det samme regelverket som oss. Så jeg vil tro at det skulle være mulig å finne praktiske løsninger på dette, men det krever nok en ganske omfattende dialog med ESA.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Nei, OECD-regelverket er jo det som ligger til grunn for hele ordningen. Så må vi se på hvordan vi konstruerer denne nye institusjonen. Vi har jo ikke helt avklart om det skal være et særlovsselskap, eller om det skal være et statlig organ, eller hvordan vi gjør det. Det får vi ta når vi lager selve konstruksjonen. Men i og med at dette er en veletablert ordning som finnes i veldig mange land, også i EØS-land, tror jeg ikke at det skulle by på problemer, selv om selve konstruksjonen kanskje må til ESA for å avklares opp mot statsstøtteregelverket. Så der føler jeg meg veldig trygg. Det er bare når det gjelder dette med renten, at vi må gå i en dialog for å finne en litt mer praktisk løsning enn det regelverket tilsier. La meg også bare si om det som ble nevnt her – jeg tror det var fra Høyre – at de som har lån i ordningen, og som skal refinansiere underveis, kan komme innunder den nye ordningen. Det står faktisk i proposisjonen at det er ivaretatt, slik at de bedriftene som trenger refinansiering i løpet av lånets levetid, kan føle seg trygge på at de også blir omfattet av den nye ordningen. Her går statsråd Trond Giske bort til diplomatlosjen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg var ikke på vei til julefesten, president!
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det er ikke vanskelig å forstå at Stortinget ønsker seg lengre tid enn det man hadde i denne saken. Vi skal selvsagt legge best mulig til rette for at man får en grundig saksbehandling av den permanente ordningen i løpet av våren 2012.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg har bare behov for å kommentere én merknad til i innstillingen, fordi – som en tidligere statsminister har sagt – jeg kjenner lusa på gangen. Jeg ser at det er spørsmål om hva man har informert Stortinget om, og hva man ikke har informert Stortinget om. Dette er jo en komplisert sak, og det involverer mange faktorer i markedene. Det er også slik at det alltid er krevende å håndtere det som er forretningshemmeligheter på den ene siden, og samtidig sørge for at Stortinget får all relevant informasjon for saksbehandlingen på den andre siden. Vi har lagt det siste til grunn. Medlemmene fra opposisjonen skriver i innstillingen: «Disse medlemmer legger derfor til grunn at departementet ikke er kjent med informasjon og dokumentasjon fra Eksportfinans eller andre når det gjelder misligholdsfare som gir departementet grunn til å vurdere situasjonen annerledes enn man har gjort på bakgrunn av de opplysninger som kommer frem i selskapets pressemelding av 23. november 2011.» Når medlemmene fra opposisjonen skriver dette, er det riktig på den måten at vi har ikke noen annen vurdering av misligholdsfaren enn det Eksportfinans har. Vi legger deres vurdering til grunn, og vi har heller ingen juridiske utredninger på egenhånd som avviker fra det Eksportfinans sier. Men det betyr ikke at vi kan gi en garanti om at en slik situasjon ikke er oppstått, for vi kjenner ikke detaljene i disse kontraktene – det er juridiske, kompliserte spørsmål mellom Eksportfinans og obligasjonslångiverne. Men la det ikke være noen tvil: En erklæring om mislighold som holdes opp i en japansk rett, eller som tillitsmannen for ordningene kommer fram til, er en alvorlig situasjon. Det kan i verste fall bety at alle obligasjonene må innfris umiddelbart. Da er selskapet selvsagt i en krevende situasjon. Men som sagt: Vi har ikke noen annen vurdering enn Eksportfinans av dette, og det er de vurderingene som vi legger til grunn. Til syvende og sist er det Eksportfinans sitt ansvar; det er ikke staten som har inngått disse kontraktene. Vi er en eier på 15 pst., og vi har brukt den muligheten vi har, til å si at 108-ordningene ikke lenger, på permanent basis, skal administreres av Eksportfinans. De skal overføres til en statlig ordning. Så sier disse obligasjonsgiverne at det er nettopp det at vi bruker den seks måneders oppsigelsestiden som er et av argumentene for å kunne diskutere mislighold. Igjen: Det at man har en slik seks måneders oppsigelsestid, er et forhold som har vært kjent hele tiden. Så man må være veldig tydelig på hva som er statens beslutning, hva som er statens ansvar, og hva som er selskapets ansvar. Men for debattens skyld – for jeg antar at den kommer til å fortsette i media – må opposisjonen forklare hva man mener med setningen om at vi skal sørge for at Eksportfinans står ved sine inngåtte forpliktelser «med staten i ryggen». Betyr det en garanti for hele innlånskapitalen til Eksportfinans? På annen måte kan det jo ikke forstås.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Først vil jeg bare si til foregående taler at det er feil at vi ikke visste om – som jeg sa i svaret, jeg tror det var til Nesvik – det faktum at vi ga Eksportfinans et års unntak, i første omgang 2011, så i neste omgang 2012. Det viser jo at vi visste at de trengte unntak. Det er nesten umulig å gi unntak uten å vite at man trenger det. Trenger man et unntak, må man vite hvilket regelverk man trenger unntak fra. Det skulle være svar på det. Så er jeg enig i at hele problemstillingen nok knapt kunne ha kommet på et verre tidspunkt, i den forstand at de internasjonale finansmarkedene er labile. Men det er nettopp derfor dette regelverket kommer, det er fordi EU har sett – og Norge har sett – at de systemene vi hadde, som ledet til finanskrisen, ikke var stabile nok – at man lånte hverandre penger, at man hadde for liten egenkapitaldekning, og at man måtte ha mer soliditet i bankene. Jeg tror vi alle er tjent med at vi får disse reglene, slik at ikke finanskrisen gjentar seg. Men så må jeg igjen spørre: Hva betyr det at staten skal stille opp for Eksportfinans, slik at man kan stå ved sine inngåtte forpliktelser «med staten i ryggen»? Jeg tror representanten fra Kristelig Folkeparti til og med sa at man skulle garantere, slik at ingen investorer kom til å tape. Dette er en privat institusjon, i et privat marked, som man nå mener at Stortinget skal garantere for. Jeg kommer til å spørre helt til julefestene i gruppene er over, hvis vi ikke får svar fra opposisjonen: Hva betyr det at staten skal sørge for at Eksportfinans skal stå ved sine inngåtte forpliktelser? Betyr det en garanti? Betyr det milliarder i egenkapital? Betyr det noe annet som vi ikke har tenkt på? Det må jo være mulig å svare på hva man mener med sine egne merknader, det står jo her, og det ble sagt i innleggene også – vi kan vente på referatet. Men det må man jo svare på. Det står på side 16 i min innstilling – det kan være litt forskjellig paginering – så man kan finne det, men jeg går ut fra at man vet omtrent hvor det står: «med staten i ryggen». Hva betyr det, Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti som har skrevet det?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det er ikke noe jeg har funnet på, men et konstitusjonelt faktum at finansministeren har ansvaret for reguleringen av finansinstitusjonene i Norge, og at det også er han som må svare Stortinget på de spørsmålene. Men jeg tror jeg refererer ham ganske korrekt når jeg sier at alt er mulig å forhandle om med våre EØS-partnere når det gjelder forhold rundt EØS-avtalen. Men spørsmålet er både om det er særlig realistisk å nå fram med det, og om det er særlig hensiktmessig å gjøre det. Det jeg har oppfattet at finansministeren har sagt, er at det verken hadde vært særlig realistisk eller hensiktsmessig om Norge hadde vært en pådriver for sterkere finansregulering, og at det ville være rart av Norge ved første anledning å skulle be om unntak for en egen institusjon, særlig når det fantes andre, meget brukbare, løsninger. Jeg ble mer forvirret av representanten Nesviks svar, for nå hørtes det ut som om man skulle stå ved alle utlånsforpliktelsene sine, altså at Eksportfinans skal dele ut penger til dem man har gitt lån. Det skal man selvsagt gjøre. Det skal vi sørge for i hele overgangsperioden at Eksportfinans kan gjøre, for det er staten som er motpart i disse lånene, det er staten som via Eksportfinans låner penger ut til bedriftene rundt disse eksportkontraktene. Jeg har hele tiden oppfattet denne setningen som at Eksportfinans skal stå ved alle sine innlånsforpliktelser, altså overfor alle obligasjonsgiverne til Eksportfinans – det dreier seg om mange, mange titalls milliarder kroner – som Eksportfinans har skrevet kontrakt med på privat basis, selvsagt med staten som eier og selvsagt også med staten som medspiller, i den forstand at vi alltid har ment at Eksportfinans er en viktig institusjon. Men når man sier at man skal stå ved sine inngåtte forpliktelser med staten i ryggen, må jeg gjenta spørsmålet: Gjelder dette også innlånsforpliktelsene, altså de forpliktelsene man har overfor alle obligasjonsgiverne rundt omkring i verden som har gitt lån til Eksportfinans? Det er jo det som er nøkkelspørsmålet her. Det er jo der en sånn garanti vil komme inn i bildet. Når det gjelder utlån til bedriftene, vil overgangsordningen fullt ut sørge for den kapitalen som skal til, også for de bedriftene som trenger refinansiering i løpet av lånets løpetid.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det finnes jo ikke en spørretime der statsråder kan spørre stortingsrepresentanter, selv om vi av og til i spørretimen prøver oss på det. Men det er jo nettopp i debatten om innstillingen at disse avklaringene må komme. Jeg må si at som statsråd på området forstår jeg ikke etter Nesviks innlegg om denne merknaden betyr at staten skal stå i ryggen på Eksportfinans og sikre at de som får lån av Eksportfinans, er sikret pengene sine, eller om den betyr at de som har gitt lån til Eksportfinans, får pengene sine. Derfor spør jeg her – det er den relevante debatten for slike spørsmål – for å avklare hva innstillingen betyr. Men hvis heller ikke opposisjonen egentlig vet svaret på det, får vi vel egentlig bare ønske hverandre god jul og satse på at det blir gode gruppefester.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Vi har i den siste tiden sett at nedleggelsen av REC Scancell i hele landet har ført til at vi har mistet nærmere 1 000 arbeidsplasser. Det er viktig å gjøre noe for å prøve å få i gang ny industri der vi har tapt disse arbeidsplassene. Vi vet at næringsministeren gjennom møter og utspill har skapt store forventninger om nyetableringer i de gamle lokalene til REC Scancell, bl.a. i Narvik og i Meløy kommune. Statsråden har også på et spørsmål fra meg tidligere svart at han har bedt Innovasjon Norge og SIVA følge utviklingen nøye. Mitt spørsmål til statsråden blir: Kan statsråden redegjøre for hva denne dialogen innebærer, og hvilke konkrete tiltak det eventuelt vil innebære?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Senterpartiet har vært en forkjemper for å beholde pelsdyrnæringen. Før meldingen kom, gikk man ut og ropte og jublet fordi man hadde berget pelsdyrnæringen, noe som Fremskrittspartiet for så vidt var glad for å lese. Men i landbruksmeldingen som kom på plass, står det ingenting om at man skal berge denne næringen, og da er det antakeligvis sånn at Arbeiderpartiet og SV med sine midler har fått gjennomslag for å legge ned pelsdyrnæringen. For øvrig står det i meldingen at man skal komme tilbake til Stortinget med en melding. Med andre ord: Når meldingen kommer, får vi antakelig en beskjed om at pelsdyrnæringen blir nedlagt. Mitt spørsmål til representanten blir da som følger: Når kommer meldingen om pelsdyrnæringen? Kan representanten garantere at den kommer i denne perioden og ikke etter neste stortingsvalg?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Dobbeltkommunikasjon er en sportsgren som Senterpartiet er veldig god i. Hadde det vært en olympisk gren, tror jeg dere hadde hatt mange olympiske medaljer. Det er jeg ikke i tvil om. Jeg stilte et spørsmål til deg i min første replikk. Jeg fikk ikke svar. Det samme som gjelder deg, gjelder også landbruksministeren. Jeg får som regel aldri svar på dette spørsmålet. Jeg vil prøve en gang til. Det er tross alt jul, så det kan hende at du kan svare meg, og spesielt pelsdyrnæringen trenger det svaret. Jeg stiller på nytt de spørsmålene jeg stilte, som du ikke svarte på sist. Spørsmål 1: Når kommer meldingen om pelsdyrnæringen? Spørsmål 2: Kan du garantere at den kommer i denne perioden?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Statsråden sier i landbruksmeldingen at man ønsker å opprettholde matproduksjonen. Det gjør han uten at man gjør noe med melkekvoten eller andre rigide regler som gjør at det er vanskelig for bonden å få økt produksjonen. Man sier også at man skal ha 15 pst. økologisk produksjon i landbruket. Alle vet at man bruker dobbelt så mye areal på 15 pst. økologisk landbruk som man bruker på vanlig landbruk. Senterpartiet vil også gjerne ha lyntog. Lyntogene til Senterpartiet skal gå midt gjennom de flotteste åkrene på Jæren, i 20 meters bredde. Her prater vi om enorme områder der flere tusen dekar av den beste jorda forsvinner – og der vi faktisk har stor produktivitet i Norge. Hvis denne politikken skal gjennomføres, samtidig som vi skal ha økt matproduksjon, er spørsmålet mitt: Når man ikke legger opp til noen muligheter for at bøndene selv kan få produsere mer, ved å fjerne det gale systemet man har, men fjerner matjorda med alt det nye man skal gjøre, hvordan skal statsråden da oppfylle målene sine?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Lyntog bør jo være en del av opplegget, for når lyntoget skal ta tusenvis av kvadratmeter matjord, er det noe som en landbruksminister i hvert fall burde bry seg om. Men til et annet spørsmål. Jeg har stilt statsrådens partikollega i næringskomiteen et spørsmål i dag – opptil to ganger – uten å få svar. Jeg har også prøvd å stille det til statsråden, gjennom andre spørsmål, uten å få svar. Det er jul, og til jul kan man jo få en gave. Statsråden har sagt at departementet skal komme med en melding, og jeg ber om et konkret svar. Spesielt pelsdyrnæringen selv har behov for det svaret, for de skal inn og gjøre investeringer, og de investeringene er på vent nå. Når kommer denne meldingen fra statsråden til Stortinget? Kan statsråden garantere at den kommer i denne perioden?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg vil innledningsvis si at jeg synes det er prisverdig av representanten Lillian Hansen fra Arbeiderpartiet fra talerstolen her å innrømme at deres feilslåtte politikk for landbruket gjør at det blir smørkrise. Hun hevder også at hun er plaget med vondt i magen. Da tror jeg ikke hun har vondt i magen fordi hun har spist for mye smør, hun har antakelig vondt i magen for at hun har drukket for mye Möller’s Tran. Så litt tilbake til det jeg var inne på når det gjaldt reguleringer og regulatorene. Som jeg var inne på tidligere, mener Ivar Pettersen, som er direktør i Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning, at troverdigheten er på spill med Tine som regulator. Jeg kan ta et par sitater. Han sier i VG den 10. desember: «Spørsmålet er om det er verdt å lappe på systemet, eller om systemet bør endres fundamentalt.» Et veldig godt poeng. Så sier han også: «I om lag 80 år har markedsreguleringene vært opplevd som en trygghet spesielt for bøndene. Nå er utryggheten demonstrert.» I Aftenposten i dag uttaler bl.a. Stig Terje Sunde seg. Han er deleier i Scandza, selskapet som eier Synnøve Finden, og det står følgende: «Det er Tine som leverer over 90 prosent av det smøret vi bruker i Norge. Bodd og Sunde mener derfor norske forbrukere bør være bekymret over Tines håndtering av smørsaken, og tror ikke dette vil være siste gangen Tine prioriterer ned norske forbrukeres ønsker og behov. Om noen år kan det være osten som ikke lenger vil være å finne i hyllene, mener de.» Det er ganske alarmerende, og det er folk fra bransjen selv som sier dette, det er ikke politikere fra Fremskrittspartiet som sier det. Jeg vil ta et nytt sitat, fra Bondebladet. Der er vår kjære matminister sitert på følgende: «Matmeldingen er så god at den bør ligge som en bestselger under juletreet hos landets bønder.» Det er et ordtak som heter at tro kan flytte fjell, men her må man nok gjøre mer enn å tro. Jeg tror at statsråden kommer til å oppleve én ting: Det kommer til å bli en bestselger, men det kommer til å bli en vinner på byttetoppen etter jul, ikke under juletreet. For innholdet i meldingen er som sagt dårlig. NILF-sjef Pettersen mener at skal man gjøre noe med det man sier i meldingen, må man legge på 3,5 mrd. kr. Det er mye penger. Vi har vel 23 mrd. kr i dag på toll og alt. Skal vi legge til ytterligere 3,5 mrd. kr, vet jeg ikke hvor dette går. Vi ser også det jeg har nevnt før med pelsdyrnæringen, og vi ser at det er de store heltidsbøndene, bl.a. på Jæren og andre steder, som er taperne i meldingen. Og det skaffer i hvert fall ikke mer mat for landet.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Først til landbruksministeren: Takk for tilbudet. Det er mulig jeg slår til. Så til Aasland. Han sier at Fremskrittspartiet burde ha vært glad for at kvotetaket var satt bort til mars måned. Hvis Aasland hadde fulgt med på det innlegget jeg hadde, så ville han hørt at jeg sa en masse om det. Jeg tok også fram eksempelet med den bonden som sto fram i NRK i dag og fortalte om at han hadde fått 30 pst. av sine inntekter økt på grunn av at kvotetaket var fjernet. Det er det vi i Fremskrittspartiet hele tiden har hevdet i vår politikk – slipp bonden fri og la ham få lov til å ta av det han har. Men jeg synes det er trist i denne debatten å høre på komitéleder Aasland fra Arbeiderpartiet, som hevder at vi ikke har forstått dette. Hvis komitélederen hadde gjort det han burde gjøre – nemlig lest merknadene fra Fremskrittspartiet på 40 sider – ville han sett at det står en hel side om akkurat dette. Så jeg anbefaler faktisk komitélederen neste gang han har ordet som komitéleder: Les alle merknadene, og vær forberedt.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-12-14:
Jeg vil gjerne fortsette med dette med ny virksomhet, for ett av de viktigste virkemidlene har vært næringsfondene som vi har hatt rundt i de forskjellige universitetsbyene. De har vært tomme lenge. Det vet statsråden utmerket godt om. Han har bl.a. fått sterke påminnelser fra sin egen ordfører i Trondheim om at det er tomt. Han varslet i eierskapsmeldingen at han ville gjøre noe med det. En samlet næringskomité har i revidert budsjett henstilt til statsråden å gjøre noe med det, eller i hvert fall å fastsette et tidspunkt for når han har tenkt å gjøre noe med det. Høyre har i sitt alternative budsjett foreslått å bevilge penger til det for 2012. Fra regjeringspartiene kommer det i dette budsjettet heller ikke engang et tidspunkt. Når vil statsråden gjøre noe med denne saken?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-12-14:
Mitt spørsmål går også til næringsministeren, og jeg fortsetter med det samme temaet. Nei, vi skal ikke svartmale, men vi skal heller ikke skjønnmale. Jeg deler statsministerens bekymring; han sa tidligere i høst at vi må ikke et øyeblikk tro at vi kan få et tilbakeslag i verdensøkonomien uten at det rammer oss. Med et kostnadsnivå på 50 pst. over handelspartnernes har vi det vanskelig. Statsråden er jo selv ute og ser avviklinger i konkurranseutsatt industri, han ser at han ikke har noen kortsiktige virkemidler. I sitt alternative budsjett foreslo Høyre en rekke tiltak som på lengre sikt kunne reparere på den ulempen vi har med vårt høye kostnadsnivå. Blant annet vil vi gjøre noe med den betydelige økningen i skatten på norske arbeidsplasser, altså på det å eie, som har doblet seg i de senere år. Vi vil gjøre noe med avskrivningsreglene slik at vi får et bedre investeringsklima, og ikke minst foreslo vi betydelige midler til forskning, utvikling og innovasjon. Det er det som er poenget i den viktige saken som først ble tatt opp av Harald T. Nesvik her i dag. Hva tenker man å gjøre på lang sikt? Det hjelper ikke å fortelle om alt som er bra – jeg deler det – men hvordan ruster vi oss mot det som kommer? Jeg vil ikke gjenta det spørsmålet som har vært reist tidligere i dag, men svært gjerne utfordre statsråden på hva som er hans langsiktige tiltak for å bedre den konkurransekraften som nå utvilsomt er i ferd med å svekkes. Det er ikke svartmaling; det er realitetsorientering.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-12-14:
Jeg takker for så vidt for svaret, selv om jeg fikk enda mer skjønnmaling, ispedd skremsler om at det er godt vi ikke er i EU, og at vi ikke må være sammen med Fremskrittspartiet. Jeg har heller ikke sagt noen verdens ting om at jeg synes at det norske lønnsnivået er for høyt. Det synes jeg tvert imot er aldeles utmerket. Jeg skal stille ett kort spørsmål som oppfølging til statsråden: Synes han at håndteringen av et av de viktigste instrumentene for norsk eksportindustri, nemlig Eksportfinans, i høst har vært eksemplarisk, når en ser den usikkerhet det har spredd i eksportbedriftene, som faktisk også har spredd seg til finansinstitusjoner gjennom nedgraderingen av Eksportfinans? Dette har, ikke bare etter mitt syn, men etter veldig manges oppfatning, vært svært klønete håndtert og er ikke aktiv næringspolitikk å skryte av. Har statsråden noe å si til det?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-12-14:
Representanten Aasland anla en veldig generell inngang til budsjettet, med overliggende synspunkter. Det synes jeg er bra av komiteens leder. Han snakket om skole, han snakket om naturressurser, og han snakket om fagforeningen som viktige bidrag for norsk verdiskaping. Om fagforeningens rolle er en noe underkommunisert suksessfaktor i norsk næringsliv, tviler jeg egentlig på, av og til virker det på meg som om den er relativt overkommunisert. Men jeg har lyst til å stille Aasland det samme spørsmålet som vi diskuterte med næringsministeren her tidligere i dag. Statsministeren har jo vært bekymret for at krisen ute skal slå inn på norsk eksportindustri. Aasland har jo selv besøkt, ser jeg, treforedlingsbedrifter som er rammet av dette. Hvilke langsiktige tiltak tenker komiteens leder seg fra regjeringen, for å motvirke noe av den negative utviklingen vi antagelig nå bare ser begynnelsen av?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-12-14:
Her var det mange spørsmål. Jeg velger ut noen. Det må representanten tillate meg. Nei, jeg har ikke gått rundt med noen bekymret mine, men jeg har heller ikke stått fremst i hyllingskoret. Det skal jeg innrømme. Når representanten Aasland ber meg trekke frem noe som gir større grunn til optimisme gjennom vårt budsjett – for jeg går ut fra at det var det han mente, og det han spurte om – så er det veldig mange ting. Det gjelder formuesbeskatningen, det gjelder vår satsing på veiinvesteringer, det gjelder vår satsing på kunnskap, det gjelder vår satsing på forskning. Det gjelder ikke bare formuesskatten, det gjelder også reduksjoner i skatten på arbeid. Vi har en rekke tiltak som vi vet vil stimulere til mer vekst, og det er det som er det viktige ved vårt budsjett.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-12-14:
Når det gjelder næringsnøytralitet, synes jeg det er merkelig å etterlyse det i Høyres innstilling. Det var ikke vi som løftet næringsnøytralitet inn i norsk politisk diskusjon. Det var det Jens Stoltenberg som gjorde i sin tid. Næringsnøytralitetsbegrepet finner man ikke i vår innstilling. Så til denne – skal vi si – misforståelsen som representanten har rundt Investinor-merknaden. Vi har sluttet oss til det som komiteen har skrevet på mange vis, men vi har i merknaden kritisert at man ikke utvider mandatet, for det synes vi det er full anledning til å gjøre. Vi synes også man bør se på strategien, slik at man ikke kommer i konflikt med eksisterende konkurrerende virksomheter som ikke representerer noe nytt. Det er det viktige.