Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-06-13:
Ett barn som faller utenfor og får problemer, er ett for mye i vårt samfunn. Debatten rundt barne- og ungdomskriminaliteten kommer og går, og den gikk spesielt høyt etter at vi fikk en serie med barneran og gjengslagsmål i Oslo, noe som gjorde at problemstillingen kom opp igjen på den politiske dagsordenen. Handlingsplanen er et resultat av dette. «Handlingsplan mot barne- og ungdomskriminalitet» gir en samlet presentasjon av hvordan Regjeringen vil styrke og videreutvikle innsatsen med å forebygge og bekjempe kriminelle handlinger blant barn og unge. Skal vi få til en skikkelig innsats, er det behov for bedre samordning og koordinering av arbeidet, både på lokalt og på statlig nivå. Helhetlig arbeid og godt samspill mellom etater og tjenester som har ansvar i forhold til barn og ungdom lokalt, er et overordnet og gjennomgående tema i hele planen. Det er viktig å understreke at det ikke er en dramatisk utvikling i barne- og ungdomskriminaliteten. Men problemstillingen i seg selv er svært alvorlig, og det er viktig å få til forebyggende tiltak for å motvirke den barne- og ungdomskriminaliteten vi ser. Videre er det nødvendig å sette inn tiltak som gir barn og unge som utøver kriminelle handlinger, klar beskjed om at slike handlinger ikke kan aksepteres. Vi kan ikke være fornøyd med en statistikk som flater ut. Vi ser dessverre tendenser i Oslo til at det er sterke kriminelle gjengmiljøer, der vi også må erkjenne at enkelte innvandrergrupper er sterkere representert enn andre. Som også saksordfører Ågot Valle sa i sitt innlegg, er det viktig å understreke at de vi her snakker om, i stor grad er unge gutter. Kjønnsperspektivet blir lett usynlig, og da mister vi en dimensjon i debatten. Et tydelig kjønnsperspektiv synliggjør behovet for gode mannlige rollemodeller, det være seg i familien, barnehagen, barnevernet, skolen eller fritiden. Her har vi en stor utfordring. Dette var Marit Nybakk inne på i sitt innlegg på en god måte. Dette er en plan som skal være under kontinuerlig utvikling etter hvert som vi høster erfaring fra arbeidet. Det er fem departementer som står bak planen, som skal gjennomføres over en periode på fem år. Jeg er glad for det samarbeidet som er etablert mellom departementene om planen. Arbeidet skal følges opp av Statssekretærutvalget for barne- og ungdomsspørsmål, som skal prioritere innsatsen og vurdere tiltak og satsinger i planperioden. Skal vi få til den nødvendige satsingen, er det avgjørende at arbeidet får skikkelig prioritet i kommunene, og vi vil derfor legge vekt på å få en god dialog med lokale myndigheter om gjennomføring av planen. Planen inneholder vel 40 igangsatte og nye innsatsområder og tiltak innenfor seks hovedområder: helhetlig forebyggende arbeid innsats i skolen innsats rettet mot fritid og nærmiljø oppfølging av barn og ungdom med alvorlige atferdsproblemer oppfølging av unge lovovertredere og kriminelle ungdomsgjenger kunnskapsutvikling og forskning Som representanten Anne Enger Lahnstein sa: Her handler det om samordning og helhetlig tenking, og det handler om å gi barna selvrespekt. Men jeg mener også at vi som foreldre må ta grensesetting mer på alvor, uten at vi blir redde for å bli strenge som foreldre. Jeg kan ikke i dag trekke fram de enkelte tiltakene, men jeg vil understreke betydningen av at det avsettes tilstrekkelige ressurser til gjennomføring av planen. Når det gjelder det forebyggende arbeidet, vil jeg bl.a. peke på nødvendigheten av at vi får til en styrket innsats mot mobbing i skolen. Jeg vil også understreke betydningen av økt innsats rettet mot barn og ungdom med alvorlige atferdsproblem. Barne- og familiedepartementet og Sosial- og helsedepartementet har alt startet et arbeid her, bl.a. gjennom de nye metodene for behandling av atferdsvanskelige barn og ungdommer, PMT og MST, som vil være svært viktig å følge opp. Videre vil jeg fremheve betydningen av at vi får til en styrket oppfølging av unge lovovertredere og kriminelle ungdomsgjenger. Her kreves det en bred innsats og et godt samspill mellom bl.a. politi og barnevern. Jeg har også lyst til å knytte noen få kommentarer til merknadene fra Fremskrittspartiet om PMT- og MST-behandling. Det vil ikke bli utlevert opplysninger om norske borgere til andre land. Utveksling av informasjon gjennom veiledning skjer konfidensielt, og alle klientopplysninger er anonymisert og med skriftlig kvalifisert samtykke fra de berørte partene. Alle berørte er selvfølgelig også underlagt taushetsplikt. Jeg har merket meg komiteens synspunkter, og disse vil bli vurdert i det videre arbeidet med oppfølging av planen. Når det gjelder barnevernet, har jeg merket meg at komiteen kommer med flere forslag og tilrådinger, og vi vil følge opp disse tingene.