Raymond Robertsen (Høyre), 2001-12-11:
Grunnlaget for rammeområdet til kirke-, utdannings- og forskningsbudsjettet for 2002 ble lagt gjennom Stoltenberg-regjeringen og med endringer fra Samarbeidsregjeringen. Endringene innebar en styrking av norskfaget i grunnskolen, bygging av flere studentboliger, en reell økning av studentenes utbetalinger fra Lånekassen, samt at det igjen ble budsjettert med full eksamen i grunnskolen. Dette, sammen med Stortingets vedtak om å øke rammene for å kunne videreføre landslinjene ved mange av de videregående skoler i landet, burde ha dannet et godt grunnlag for å kunne komme frem til en budsjettenighet med regjeringspartiene. Mange velgere har problemer med å skjønne hva som skjer i dette hus, og det kan jeg forstå. Jeg må si at i denne sak er jeg ikke så sikker på selv hva som foregår. Det kan selvfølgelig forklares med at jeg er ny i denne forsamling, men det kan også ha andre årsaker. I hele valgkampen, i alle debatter, har SV advart mot Fremskrittspartiets politikk og samtidig prøvd å skremme velgerne til å tro at Samarbeidsregjeringen med støtte fra Fremskrittspartiet ville føre en dårlig politikk for Norge. Jeg tror SVs skremmebilde av Fremskrittspartiet må få en brå slutt etter denne budsjettbehandlingen. Når SV får en mulighet til å være med og danne flertall for sin viktigste valgkampsak, er kompaniskap med Fremskrittspartiet det mest naturlige av alt. Det er bare to konklusjoner å trekke ut av dette: Enten er SV og Fremskrittspartiet enige i utdanningspolitikken, eller så må SV ha kastet mange av sine valgløfter på båten. Vi vet at lovnader om flere studentboliger er ofret, man reduserer tilskudd til opplæring for språklige minoriteter i grunnskolen, og man kan ikke være med på forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om å innføre en bonusordning for skoler som vil prøve ut nye arbeidsformer. Det siste er høyst merkelig, da SV tidligere har ønsket seg nettopp en slik ordning. Det er derfor ikke så rart at man har vanskelig for å forstå hvordan noen politiske partier tenker, og det forvirrer flere enn bare velgerne. Dersom SV mener at utdanning er så viktig, er det for meg helt uforståelig at man ikke var interessert i å snakke med regjeringspartiene før man fant kompaniskap med Fremskrittspartiet. Forskning innenfor fiskerisektoren er et prioritert område for Samarbeidsregjeringen. Det har etter Samarbeidsregjeringens fremlegg av tilleggsproposisjonen versert kritikk for satsingen på nettopp dette området. Først og fremst må det påpekes at gjennom Samarbeidsregjeringens forslag øker innsatsen innenfor fiskeriforskning med 392 mill. kr i forhold til i 2001. I tillegg foreslo Regjeringen å igangsette bygging av en ny værradar på Røst i Nordland. Dette skulle bidra til å gi bedre værprognoser for Nord-Norge, og ville være til stor nytte for fiskeriflåten i landsdelen. Flertallet i komiteen, som består av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti, har ikke prioritert å øke innsatsen innenfor fiskeriforskning. Det kan ikke tolkes på annen måte enn at flertallet i komiteen støtter Samarbeidsregjeringens linje innenfor dette området. Flertallet har derimot fjernet midlene til den nye værradaren. Dette er dårlig nytt for Nord-Norge. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre støtter Samarbeidsregjeringens forslag til budsjett med de justeringer som man har foreslått i komiteen. Man ønsker å gjøre det lettere for studenter å studere i utlandet, og å innføre en bonusordning som premierer lokal nytenkning, kreativitet og engasjement. Man foreslår en styrking av innsatsen innenfor private skoler samt et løft for elever som går på folkehøyskole. Dette sammen med obligatorisk eksamen etter grunnskolen og styrket lese- og skriveopplæring for 2.-4. klasse er store skritt i riktig retning for å oppnå en bedre skole i Norge. Og så til slutt: Det har versert mye fra talerstolen her fra Fremskrittspartiets side om det såkalte utenlandsbudsjettet. Det er mye som kan fortone seg som et paradoks når man hører det. Når man snakker om at man ønsker at flere studenter skal ta utdannelsen sin i utlandet, men samtidig ønsker å forverre vilkårene for de studentene som tross alt studerer i utlandet, fortoner det seg for meg som ikke mye logisk.