Erna Solberg (Høyre), 2014-04-01:
Jeg vil først få takke representanten Trine Skei Grande for interpellasjonen. Jeg er helt enig med Skei Grande i at de frivillige organisasjonene er en bærebjelke i norsk beredskap. Norge er et langstrakt land med spredt bosetting. Det umuliggjør at alt rednings- og beredskapsarbeid i alle lokalmiljøer skal kunne dekkes av det offentlige. Samtidig er Norge på verdenstoppen i frivillighet. Vi er helt avhengig av det lokale bidraget og den lokale kunnskapen de frivillige representerer når kriser, ulykker eller katastrofer rammer. Derfor er det viktig å ha med den frivillige kapasiteten i opplæring i forkant, i håndtering av kriser og i oppfølgingen i etterkant. De tre store frivillige organisasjonene – Røde Kors, Norsk Folkehjelp og Redningsselskapet – dekker et veldig bredt spekter av rednings- og beredskapsarbeidet nasjonalt. Jeg vil berømme dem for en uvurderlig innsats, en innsats hele året rundt, som det står stor respekt av. Men det er også mange andre organisasjoner som bidrar til trygghet i sine nærmiljøer, og som bidrar til trygghet på enkeltområder innenfor beredskapsområdet. Bare denne vinteren kunne hele Norge se viktigheten av den lokale frivilligheten i både Flatanger og Lærdal. Det er oftest lokalbefolkningen som står nærmest, som reagerer først, og som har best lokalkunnskap. Om kort tid reiser mange nordmenn på påskeferie. Da er det veldig godt for oss å vite at mange frivillige ofrer ferien sin for nettopp å kunne stå der i beredskap for å redde oss hvis ulykken først er ute, enten det er på fjellet eller på sjøen. Det er en selvsagt oppgave for regjeringen å bidra til å skape trygghet i hverdagen. Jeg tror også at alle har fått med seg at denne regjeringen tar forebygging, beredskap og krisehåndtering på det største alvor. Vi må sørge for at Norge er rustet til å håndtere fremtidige kriser. Vi må se hele samfunnssikkerhets- og beredskapsområdet under ett. Vi må klare å tenke mer helhetlig og sørge for at politiske vedtak omsettes til handling. Nettopp på grunn av disse prinsippene er det viktig for regjeringen at de frivillige trekkes inn på flest mulig områder for å skape god samhandling. Når det er dem som har best lokalkunnskap, ja, så må de være med i planleggingen fra dag én. La meg trekke frem redningstjenesten som et eksempel. Tjenesten består av et samvirke mellom en rekke offentlige, frivillige og private aktører. Deres frivillige inngår i planverket for alle landets redningssentraler. Den norske redningstjenesten er rett og slett ansett som en nasjonal dugnad. Kombinasjonen av profesjonalitet og høy kompetanse hos de frivillige er helt unik for den norske redningstjenesten. Det er noe å være stolt av. Det var også bred enighet om å øke bevilgningen til Redningsselskapet med 20 mill. kr i høstens budsjettbehandling. I tillegg har regjeringen styrket Hovedredningssentralen med 9 mill. kr. Vi står nå midt i en satsing på bedre kommunikasjonsløsninger for å styrke beredskapen og bedre samspillet mellom nødetatene. Nødnett er under trinnvis utbygging og innføring i hele landet og skal være landsdekkende innen utgangen av 2015. Dette vil gi en klar styrking av beredskapen og krisehåndteringen ved at nød- og beredskapsetater over hele landet kan operere på samme kommunikasjonsplattform. De store, frivillige redningsaktørene er allerede inkludert i Nødnett, men regjeringen har nå besluttet å åpne for at flere frivillige organisasjoner som kan bidra til samfunnssikkerheten, skal få adgang til Nødnett, sånn at vi kan sørge for at deres kompetanse tas inn. Investeringen i Nødnett er en av de største satsingene i sivil samfunnssikkerhet noensinne. Dette vil styrke samfunnets evne til å håndtere kritiske oppdrag. Et annet viktig eksempel på samvirke er nasjonale og lokale beredskapsøvelser som inkluderer de frivillige organisasjonene. Det er viktig, både for det offentlige og de frivillige, at man øver på samhandling i praksis og får god kjennskap til hvilke ressurser samfunnet har til rådighet og hvordan disse best kan utnyttes. Et eksempel er den store Barents Rescue-øvelsen i regi av Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, som i år tok utgangspunkt i at det var gått et stort og ødeleggende skred i Lyngen. Her deltok frivillige organisasjoner sammen med etater fra alle landene i Barentssamarbeidet. Et annet eksempel er øvelsen i Hattfjelldal der tre Røde Kors hjelpekorps deltok i redningsaksjonen sammen med politi fra norsk og svensk side og Sivilforsvaret. Det viktige med å bruke disse eksemplene er å understreke at vi trekker inn de frivillige i øvelsesarbeidet tidlig for å vite at det fungerer i en krisesituasjon. Regjeringen ønsker et tettere samarbeid mellom kommunene og de frivillige organisasjonene. Gjennom f.eks. brannstudien som Justis- og beredskapsdepartementet har til behandling, er det beskrevet behov for å styrke samarbeidet på beredskapsområdet generelt og mellom de kommunale og interkommunale brann- og redningsvesen spesielt. Her ligger det bl.a. et potensial og en mulighet til å forbedre samhandlingen med de frivillige, og det vil regjeringen følge opp. Uansett hvor i landet en krise oppstår, vil den utfordre beredskapen i akkurat den kommunen. Derfor er det sånn at hver kommune i Norge har en lovpålagt beredskapsplikt. Blant de tingene det innebærer, er at de skal ha en samlet oversikt over alle beredskapsressursene i kommunen. Dette inkluderer selvfølgelig de ulike frivillige organisasjonene og hvordan de best kan involveres og benyttes. Det gjelder både forebyggingsarbeidet, krisesituasjonen og etterarbeidet. Regjeringen vil at frivilligheten skal bli friere fra politisk styring, at den skal bevare sin egenart, og at den skal vokse frem nedenfra. Men frivilligheten på beredskapsområdet er altså en integrert del av hele vårt offentlige beredskapsapparat og teller med i de frivillige ressursene vi har. Derfor er det viktig at vi passer på at de økonomiske rammebetingelsene er gode nok for at dette kan fortsette. Regjeringen er generelt opptatt av å bedre vilkårene for frivillige organisasjoner gjennom å styrke de økonomiske ordningene for frivilligheten, gjøre reglene enklere og legge bedre til rette for at organisasjoner kan skaffe egne inntekter. Det gode samfunn skapes gjennom hver enkelt persons innsats i ulike små og store fellesskap. Alle som er frivillige utgjør en stor forskjell både for de enkeltmenneskene de hjelper og for samfunnet som helhet. Jeg synes det er viktig å understreke at den innsatsen som utføres av frivillige ikke kan erstattes av det offentlige eller markedet. Selv om de er profesjonelle, selv om de er godt utdannet, selv om mange av de oppdragene som utføres, særlig redningsarbeid, krever mye trening, er elementet av frivillighet utrolig viktig. Det betyr også at vi i Norge er i stand til å ha ressurser til stede lokalt, som vi ikke ellers ville klart hvis alt skulle vært organisert gjennom det offentlige. Det er særlig tydelig i rednings- og beredskapsarbeidet hvor viktig frivilligheten er. Nærheten til og kunnskapen om lokalsamfunnet og menneskene som bor der, er essensielt. Det er viktig å vite hvem som bor i et hus hvis man skal evakuere. Det er viktig med lokal kunnskap om hvilke ressurser man kan trekke på. Det er ikke minst viktig at frivilligheten bidrar til mye av det beredskapsarbeidet som gjøres med forebygging – at flest mulig i det norske samfunnet skal kunne litt førstehjelp, slik at man ikke trenger å være trent for å kunne hjelpe når man kommer til et ulykkessted eller åsted, men kan noen grunnleggende ting. Dette er viktige deler som frivilligheten bidrar med. Alt fra sjøvett til førstehjelpsopplæring er viktig for at det norske samfunnet skal kunne håndtere små og store kriser bedre. Det er også viktig at vi opprettholder samvirkeprinsippet i rednings- og beredskapsarbeidet i Norge, at vi bygger opp under og legger til rette for den viktige og avgjørende delen som frivilligheten er og fortsatt kommer til å være i årene fremover. Regjeringen er beredt til å være i dialog med de frivillige organisasjonene om hvordan vi gjør rammebetingelsene best mulig. Det dukker opp små og store utfordringer. Vi har tenkt å ta fatt i både de store og de små, for frivillighetens bidrag til beredskapsarbeidet er uvurderlig i Norge.