Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 1999-04-12:
Rovdyrproblemene i enkelte distrikter er kanskje et av de største problemene eierne av bufe og tamrein står overfor. I fjor opplevde eierne enorme tap av sau og tamrein som følge av en kraftig økning av antall rovdyr. Den utviklingen som har vært de senere år med stadig økende tap av sau og rein, viser at det føres en rovdyrpolitikk som synes å være ute av kontroll. Det er beklagelig at under behandlingen av St.meld. nr. 35 for 1996-97, Om rovviltforvalting, i 1997 gikk et stortingsflertall bestående av Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og SV inn for en rovdyrpolitikk som nå medfører store belastninger for eierne av bufe og tamrein. Det forslagsstillerne tar til orde for gjennom endringen av viltloven § 11, er at eierne igjen skal få lov til å forsvare bufe og tamrein under fare for direkte angrep. Det et mindretall i komiteen har lagt vekt på, er at det skal være enklere å fjerne rovdyr som gjentatte ganger har forvoldt skade på og tap av bufe eller tamrein. Det mindretallet også har lagt vekt på, er at næringen selv må ha rett til å forsvare på en hensiktsmessig måte det man selv eier. Å benytte utmark til beiting har vært – og bør være – en naturlig og riktig bruk av denne ressursen. På grunn av store tap av husdyr, samt en økende rovdyrstamme, er det flere og flere bønder som ikke bruker utmarka til beiting for sine husdyr. Skal man i dag bruke utmarka til beiting, kreves det at det gjetes kontinuerlig for å unngå store tap av husdyr, men det medfører selvsagt store økonomiske belastninger for husdyreierne. Problemet med utmarksbeite er nå så stort at Statens dyrehelsetilsyn har kommet med uttalelser om å forby sau på utmarksbeite i de hardest belastede rovdyrområdene. Dette viser at den rovdyrpolitikken som føres – og har vært ført – gir resultater, dessverre. Fra Fremskrittspartiets side synes vi det er rimelig at de som skal leve av husdyrhold, får anledning til å gjøre det, og at de i hvert fall kan få utnyttet de ressursene som de har fra naturens side. I svært mange områder av landet vårt er husdyrhold en viktig utmarksnæring. Det bekymrer meg at rovdyrherjingen i enkelte områder er så stor at det medfører store økonomiske belastninger for husdyrhold som næring. Det som blir konsekvensen av den stadig økende rovdyrstammen her til lands, er at flere og flere saueeiere avvikler sine gårdsbruk fordi de økonomiske og psykiske belastningene blir for store. Det som videre skjer, er at Bygde-Norge langsomt avfolkes til fordel for rovdyr. Forebyggende tiltak og erstatningsordninger for tap av beitedyr er gjennomført. De offentlig finansierte ordningene har så langt dempet konfliktnivået noe, men på langt nær løst problemene. Staten har brukt betydelige beløp på forebyggende tiltak mot rovdyrskade på bufe, men tapene og erstatningene har aldri vært større enn i fjor. Det som er viktig for oss i Fremskrittspartiet, er at de som driver med bufe og tamrein som næring, kan få beskyttet sin næringsvirksomhet mot rovdyrherjingen. Jeg må si at jeg er ganske skuffet over at regjeringspartiene Kristelig Folkeparti og Venstre ikke tar dette problemet mer på alvor, men ønsker å videreføre en politikk som medfører store problemer for bufe- og tamreinnæringene. Jeg er også skuffet over Senterpartiet, som tydeligvis ikke har noen politisk tyngde i Regjeringen, og som dermed ikke klarer å påvirke sine regjeringskolleger i denne sak. Avslutningsvis vil jeg opplyse at noen få av Fremskrittspartiets representanter kommer til å stemme imot endringen av viltloven. Til slutt vil jeg ta opp mindretallsforslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Senterpartiet, som er omtalt i innstillingen.