trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Jeg kan forsikre alle som er bekymret her i salen, og i det offentlige ordskiftet for øvrig, om at jeg har tett og stadig dialog med operatørene, leverandørene i industrien og offshore-rederiene om situasjonen i næringen og lytter til innspillene derfra. Jeg har heldigvis også god dialog med de fleste fagforeningene som er representert på norsk sokkel, noe jeg var veldig glad for i fjor vår. Da virket det på et tidspunkt ikke helt som om Arbeiderpartiet var like opptatt av stabilitet og forutsigbarhet, når man 16. mai gikk ut med en uttalelse som, hvis den hadde kommet i Stortinget noen måneder senere, i realiteten ville medført at vi ikke kunne hatt den debatten vi har nå. Jeg er glad for at Høyre og Fremskrittspartiet, sammen med norske fagforeninger, klarte å få på plass et kompromiss i Stortinget som gjør at det i dag er mulig å ha denne debatten, og at vi allerede nå har fått tildelt kontrakter på nesten 30 mrd. kr til en leverandørindustri som er inne i en krevende periode, og at det er mer i prosess. Jeg har flere ganger i dag prøvd å si at jeg har ingen problemer med å anerkjenne at dette er en krise for folk som mister jobben. Jeg har ingen problemer med å anerkjenne at store deler av leverandørindustrien i varierende grad står i en svært krevende tid. Men det er også sånn at kostnadene ved å produsere olje og gass på norsk sokkel må ned. Jeg er ikke enig med Ola Elvestuen og flere andre som har sagt at oljeforbruket i verden går ned. Det er rett og slett ikke riktig. Oljeforbruket i verden går opp, men produksjonen øker mer. Det er en av grunnene til at kostnadene må ned, men også det at vi så en utvikling der kostnadsnivået var svært høyt, gjør at vi er nødt til å få ned kostnadene. Én av de aller viktigste nøklene for å få ned kostnadene på norsk sokkel er ny teknologi. Derfor er jeg glad for at det brukes mer penger på forskning og teknologiutvikling for olje og gass nå enn det gjorde under den rød-grønne regjeringen. Min kollega, statsråd Torbjørn Røe Isaksen, har lagt fram en forskingsmelding som satser stort på realfag og teknologi, som denne og andre energiproduserende næringer vil ha nytte av. Min kollega, statsråd Monica Mæland, har lagt fram en maritim strategi som er til stor glede for både sysselsetting og næringene vi snakker om nå. Så til SV: At man ikke bryr seg om at man sier nei til 200 000 årsverk i utbyggingsfasen og produksjonsfasen, får så være, men man sier også nei til 700 mrd. kr i inntekter, som kunne finansiert 14 000 sykepleierårsverk.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Selv om jeg ser på talerlisten at det kan hende jeg kommer opp på talerstolen igjen, har jeg lyst til å takke for en god debatt. Når det gjelder vedtaket som ble gjort i fjor vår, hører jeg hva saksordføreren sier. Jeg noterer meg også at i de dagene dette pågikk som verst, i mai og juni i fjor, framsto deler av Stortinget like mye som en LO-kongress som noe annet. Jeg tror nok at det i hvert fall er deler av fagbevegelsen som i likhet med meg var bekymret for om vi kunne ha denne debatten nå. Men jeg er som sagt glad for at vi fikk de vedtakene vi fikk i fjor, og også i år, sånn at vi nå får bygd ut dette fantastiske feltet og får skapt sysselsetting og verdiskapning i realiteten langs hele norskekysten. Det er mange som har vært inne på klima. Når det gjelder aktiviteten på norsk sokkel, kommer jeg aldri til å slutte å si at gass er en del av løsningen på å utvikle et lavutslippssamfunn som er innenfor rammen av togradersmålet. Det er jo ikke bare jeg som mener det. Det mener FNs klimapanel, og det mener EU, som blant de store økonomiene i verden må kunne regnes å være et klimapolitisk fyrtårn. Dette mener også IEA – som la fram en rapport i London på mandag, og i Brussel sammen med meg på tirsdag – som klart og tydelig sier at det er mulig å utvikle energisystemer i hele verden som både tar hensyn til behovet for energi til flere enn i dag og også tar hensyn til togradersmålet. Men da er det altså behov for ikke å bruke mindre gass, men å bruke mer gass enn tilfellet er i dag. Verden kommer også til å trenge mer olje. Jeg har lyst til å si at jo fortere vi når høydepunktet for utslipp av CO2, jo billigere blir det å nå togradersmålet. Men selv i et togradersscenario vil verden trenge mer energi – ikke mer olje, men fortsatt betydelig volum av olje. Da er det ingen land i verden som har noe i nærheten av så strenge krav til klimapolitiske virkemidler for sin energiproduksjon som vi har på norsk sokkel. Siden mange har vært innom både fornybar energi generelt og havvind spesielt, har jeg lyst til å minne om at den klart største enkeltleveransen til havvind noensinne levert fra Norge fortsatt er levert av Aibels offshore-verft i Haugesund – en kontrakt på 8 mrd. kr til tysk havvind. Det viser at kompetansen fra olje- og gassindustrien allerede brukes til å realisere fornybare energiressurser.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Det var nok representanten Aaslands innlegg som også fikk meg til å ta ordet. Allerede samme ettermiddag, kvelden og natta før 17. mai i fjor, sa Statoil i en pressemelding til NRK at det på ingen måte er gitt at det Stortinget nå har blitt enige om, ikke vil medføre en utsettelse av prosjektet. I løpet av helgen ble det klart at mange var bekymret for det: Det var utbyggeren, Statoil, og deres partnere, det var NHO, og det var betydelige deler av norsk fagbevegelse, med representanter fra LOs sentrale ledelse, Fellesforbundet og Industri Energi i spissen. Så det var nok ikke bare jeg som oppfattet at det som stortingsflertallet – med Arbeiderpartiet i spissen – feiret ute i vandrehallen her, skapte en betydelig usikkerhet rundt det om dagens debatt kunne finne sted på det tidspunktet som den nå gjør, og om de store kontraktene som nå går ut, faktisk kunne ha kommet. Med det samme jeg er her, har jeg lyst til å si at jeg blir litt opprørt. Altså: Internasjonale forhold påvirker oljemarkedet i stor grad. Det er også slik at energiproduksjon er en internasjonal bransje. Det er samhandling mellom leverandører og operatører bredt som er grunnlaget for at vi lykkes så godt som vi gjør, men det er også slik at samhandlingen mellom norske leverandører og norske selskaper betyr veldig mye. Derfor er jeg glad for at vi nå ser at norske leverandører igjen har klart å være konkurransekraftige i denne krevende tiden. Men jeg blir litt opprørt når jeg hører representanten Rommetveit komme hit i denne salen og si at han er bekymret for at det er mye utenlandsk innhold i kontraktene. Det er vel jaggu bedre – unnskyld uttrykket, president! – å ha norske kontrakter med internasjonalt innhold enn hva tilfellet var med de fem kontraktene som gikk ut på slutten av forrige periode, som var internasjonale kontrakter, men med norsk innhold, riktignok. Så jeg noterer meg at Arbeiderpartiet i likhet med meg er opptatt av norsk leverandørindustri, men lite grann ryddighet i debatten synes jeg at man må kunne forvente.
Odd Henriksen (Høyre), 2015-06-18:
Det er en merkelig opplevelse å stå her i dag, i en tid med økende ledighet i petroleumsindustrien, og høre om Sosialistisk Venstrepartis ønske om å stoppe utbyggingen av Johan Sverdrup, vår tids kanskje viktigste industriprosjekt – et prosjekt som vil skape nye arbeidsplasser, gi arbeid til bedrifter som sliter med konkurransetørke, og inntekter til storsamfunnet tilsvarende et helt statsbudsjett. Jeg husker svært godt Norsk olje og gass’ årskonferanse i 2014. På scenen sto bl.a. SVs finanspolitiske talsmann, Snorre Serigstad Valen, og jeg mener å huske at han sa at norsk olje- og gassnæring hadde en lysende framtid. I tillegg sa Serigstad Valen at næringen måtte tilpasse seg det endrede klimaet, at næringen måtte jobbe hardere for å redusere utslippene. Næringen har respondert på det, og i dag behandler vi planen for drift og utbygging av Johan Sverdrup-feltet, som inkluderer en kraft-fra-land-løsning. Johan Sverdrup vil være elektrifisert fra dag én. Men selv om Johan Sverdrup elektrifiseres, skaper kanskje 51 000 årsverk og flere tusen nye arbeidsplasser, investerer for 240 mrd. kr, får en inntekt tilsvarende et helt statsbudsjett, skaper aktivitet i nesten hele landet, i nesten alle landets kommuner, og i tillegg bygger på Sosialistisk Venstrepartis egen St.meld. nr. 28 for 2010–2011, En næring for framtida, takker de i dag allikevel nei. Under debatten om St.meld. nr. 28, En næring for framtida, tok også representanten Snorre Serigstad Valen ordet, og da sa han: «I tillegg til den rikdommen olje- og gassressursene representerer for Norge, er det en gave at oljen i Norge har bidratt til større verdiskaping, bedre fordeling og bedre liv for mange i Norge, at det tas hensyn til miljøet og til andre næringer når beslutninger tas.» Man kan undres på hva som har skjedd i løpet av to år. Også Industri Energi mener at SV har gått altfor langt. Til Klassekampen i helgen sier Leif Sande at nå virker det som om SV har brutt alle bånd til fagbevegelsen en gang for alle. Jeg forstår Leif Sande i Industri Energi meget godt. Johan Sverdrup er et godt prosjekt, som gir velferd og arbeidsplasser i hele landet. Som sagt, Sverdrup er et godt prosjekt. Vi skal igjennom en omstilling, vi skal inn i en ny tid, og da er det viktig at vi har gode fundament som gir staten gode inntekter, slik at vi kan oppnå den endringen på en god måte. De beslutningene vi gjør her i dag, gjør at vi skaffer landet gode inntekter, gjør at vi skaffer oss gode rom, gjør at vi kan gjennomføre de omstillingene til et grønt skifte som vi må gjøre, på en mye bedre måte enn ved å takke nei til disse inntektene, takke nei til disse arbeidsplassene og takke nei til den utviklingen som industrien også står for, og som vi også trenger bidrag fra for å kunne få til den omstillingen som vi alle lengter etter. Det er spesielt å høre det, og det er spesielt å takke nei til en slik mulighet.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Saka gjeld representantforslag om å gje tilslutning til streknings-ATK på særleg ulykkesutsette strekningar og i lengre tunellar. Statsråden hadde fem minutts taletid, og eg tok tida. Då det var eitt minutt igjen, begynte han å snakka om streknings-ATK. Han brukte dei fire fyrste minutta til å snakka om andre tiltak. Eg trur eg veit kvifor regjeringspartia har vore så skeptiske til dette, for eg har lese regjeringserklæringa, og der står det at dei ikkje vil ha streknings-ATK. Lagar ein ei sånn erklæring, må ein jo prøva å levera. Men det som står i regjeringserklæringa, sånn som eg ser det, er at ein tek eit atterhald om at det skal evaluerast. Det me har meint, er jo at det har vore evalueringar, og at effekten dette har, har vorte dokumentert med prosenttala på reduksjonen i alvorlege ulykker og dødsulykker som er pluss/minus 50 pst. på dei spesielt ulykkesutsette strekningane. Eg synest det verkar lovande at statsråden seier, slik eg oppfattar det, at ein her vil lytta til Vegdirektoratet når det gjeld kor dette skal setjast i verk. Så litt til Hege Jensen frå Framstegspartiet, som utfordrar fleire namngjevne representantar. Eg vart ikkje nemnt, men i og med at representanten Sverre Myrli vart utfordra og han er i eit NATO-møte no, kan eg kanskje svara for han. Det gjekk på om ein ville hindra fridomen, og at det var massiv overvåking. Eg må seia at eg ser ikkje på dette som eit sånt tiltak. Eg lever og bur og køyrer bil mykje på Vestlandet, og sjølv om eg ikkje har opplevd det sjølv, har eg fått med meg nokre veldig stygge ulykker. Då ser eg for meg ungdommar køyra på vegar som stort sett ikkje er så veldig gode. Ikkje kan dei køyra forbi, og ikkje kan dei køyra så fort. Så kjem dei i ein tunell, gjerne ein undersjøisk tunell som er nokså bein, og så gjev dei på noko så veldig – ikkje alltid, men det hender – og mistar kontroll og deiser inn i fjellveggen, og fleire vert hardt skadde, og uheldigvis vert også fleire gonger fleire drepne. Eg ser for meg at dette kan vera eit tiltak som på sånne strekningar verkeleg kan leggja ein dempar på den typen aktivitet, og kan hindra at me får desse forferdelege ulykkene som også rammar temmeleg blindt. Eg ser fram til at dette skal innførast, slett ikkje overalt, men at me skal få det gjennomført der det trengst.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Det er ei glede for meg og for Arbeidarpartiet at me no får ferdigbehandla Bypakke Grenland fase 1 i Telemark på Stortingets nest siste dag i denne sesjonen. Det inneber at eit lenge etterlengta arbeid no kan setjast i gang. Det har vore stort lokalt engasjement i Grenland for å ta grep på samferdselsområdet som kan gjera regionen meir konkurransedyktig og auka attraktiviteten til ein region som også er i vekst. Det er brei lokalpolitisk tilslutning både til sjølve bypakka og til opplegget med delvis bompengefinansiering. På finansieringssida kjem i tillegg statlege, fylkeskommunale og kommunale midlar. Transportmålet for Bypakke Grenland fase 1 er todelt ved at veksten i persontransporten skal dekkjast ved kollektivtransport, sykkel og gange, og at forholda for næringslivets transportbehov skal verta betre. Forslaget som no er lagt fram, er forankra i ei konseptvalutgreiing med ekstern kvalitetssikring, der det er lagt til grunn at vidare utvikling av transportsystemet skal ta utgangspunkt i ei trinnvis utbygging. I denne fase 1 prioriterer ein på vegsida optimalisering av dagens transportsystem med utbygging av rv. 36 Skyggestein–Skjelbredstrand og fv. 32 Gimleveien–Augestadveien. I tillegg inngår næringstransporttiltak, gang- og sykkelvegbygging og kollektivtrafikk-, bymiljø- og trafikksikringstiltak. Det er venta at ei rekkje av desse tiltaka i Bypakke Grenland fase 1 vil ha ein gunstig effekt for regionen. Tiltaka vil bidra sterkt til utvikling av eit samanhengande gang- og sykkelnett, jf. debatten me hadde her litt tidlegare, om sykkel. Det vil verta mykje betre framkomst for kollektivtransporten. To større vegprosjekt vil verta gjennomførte. Tiltak i Vestkorridoren vil vera viktig for at næringslivet får betre framkomst i bybandet. Samla sett vil tiltaka ha gunstig effekt på fleire målområde. Det er ein samla transport- og kommunikasjonskomité som står bak innstillinga, og i fellesmerknadene er komiteen oppteken av at bompengeinnkrevjinga må vera effektiv, og at kostnadene knytte til innkrevjing og finansiering må vera så låge som mogleg. Vidare peiker komiteen på at lågare kostnader vil kunne koma bilistane til gode gjennom lågare bomtakstar eller kortare innkrevjingsperiode. Dette er formuleringar som me frå Arbeidarpartiet også sluttar oss til, men eg beklagar at regjeringspartia, Kristeleg Folkeparti og Venstre ikkje har slutta seg til tilleggsmerknaden om at eventuelt lågare kostnader også bør kunna nyttast til å få meir veg ut av prosjektet dersom lokale myndigheiter ønskjer dette. Det skjer ofte mykje i løpet av eit slikt prosjekt, både når det gjeld tekniske løysingar, og på kostnadssida. Derfor synest me at opninga må vera der, også for å kunne få meir veg og trafikksikring ut av prosjektet dersom lokale myndigheiter ønskjer dette. Men for all del – dette er ein gledeleg dag, ikkje først og fremst fordi Stortingets transport- og kommunikasjonskomité står samla i ei sak, men heller fordi Grenland med dette får startskotet til ei etterlengta og framtidsretta opprusting av transportsystemet, som vil sikra at Grenland også i framtida vert ein attraktiv region.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Dagen i morgon, siste møtedagen i denne sesjonen, er i hovudsak sett av til at me skal debattera revidert nasjonalbudsjett og saka om den akutte situasjonen for syriske flyktningar. Difor kjem ikkje denne siste ordinære saka på dagens kart, bompengeproposisjonen om Førdepakken, éin dag for tidleg. Om me i transport- og kommunikasjonskomiteen og her i Stortinget har måtta venta lenge på å få saka, er det jo først og fremst for dei som bur og ferdast i Førde og i distriktet rundt, at dette er ein dag for glede. Det noverande vegnettet i Førde sentrum er ikkje dimensjonert for den trafikken som går gjennom sentrum i dag, og det er heller inga framtidsretta løysing. I rushtida er det tett og saktegåande trafikk, og det er også problem med trafikktryggleiken. Førdepakken er difor ein lenge etterlengta tiltakspakke, som no vil gje betre vilkår for både gjennomgangstrafikken og lokaltrafikken, noko ein m.a. vil oppnå ved å skilja gang- og sykkeltrafikken frå biltrafikken, og målet er å få til eit samanhengande sykkelvegnett. I tillegg vil det også verta bygd avlastingsvegar, og fleire av prosjekta i pakken vil leggja til rette for vidare utbygging i og nær sentrum. Trafikksituasjonen i Førde sentrum vil verta monaleg betre når desse tiltaka er gjennomførte, men samtidig er det viktig også å ha blikket retta mot det framtidsretta og meir langsiktige grepet, som inneber at gjennomgangstrafikken på E39 vert ført utanom Førde sentrum. Det er brei lokal- og regionalpolitisk tilslutning til opplegget for delvis bompengefinansiering av Førdepakken. Førde kommune og alle omkringliggjande kommunar står saman med Sogn og Fjordane fylkeskommune bak denne søknaden – ein søknad der det vert lagt til grunn at statlege, fylkeskommunale og kommunale midlar skal vera med i tillegg til bompengar. Det er her, i tråd med dei lokalpolitiske vedtaka, på ein veldig god måte lagt opp til at dei som passerer bomstasjonane, også får ta del i den samla nytten som Førdepakken vil gje, samtidig med at det også er lagt vekt på å unngå at mange får nytte utan at dei er med på å betala. Så her vert det ein brei dugnad. Transport- og kommunikasjonskomiteen legg i sine merknader vekt på at bompengeinnkrevjinga skal vera effektiv, og at kostnadene knytte til innkrevjing og finansiering er så låge som mogleg. I tillegg til at heile komiteen meiner at låge kostnader vil kunna koma bilistane til gode gjennom lågare bomtakstar eller kortare innkrevjingsperiode, har Arbeidarpartiet og Senterpartiet ein tilleggsmerknad til dette, der me peikar på at eventuelt lågare innkrevjingskostnader også bør kunna nyttast til å få meir veg ut av prosjektet, dersom lokale styresmakter skulle ønskja dette. Dette vil også koma bilistane og kollektivtrafikken til gode. Eg er glad for at me i dag, altså ikkje ein dag for tidleg, kan gjera endeleg vedtak om Førdepakken, og eg vil ønskja alle involverte all lukke med det viktige arbeidet som no får ei endeleg avklaring, og som eg håpar no kan setjast i gang så snart som mogleg.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Eg vil ikkje spørja statsråden om noko som helst, eg vil heller fortelja han noko. Det er for å prøva å oppklara runden med statsråden frå i stad, då han sa at Arbeidarpartiet ønskte veldig at ting skulle bli billegare. Alle vil gjera ein god «deal», men poenget vårt er at viss det blir rimelegare, skal ein ikkje berre kunna redusera bomtakstar, og ikkje berre kutta ned på nedbetalingstida, men ein kan òg utvida og gjera fleire tiltak. Det kan vera sykkel-, gang-, og kollektivtiltak – eller veg. Utover det vil eg på denne siste kvelden ønskja statsråden ein god sommar.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Det me har sagt, og det me har skrive – det står svart på kvitt i begge dei to siste sakene – er at dersom ein ønskjer det lokalt, skal ein òg ha moglegheit for å få gjort fleire tiltak. Det er ikkje noko me seier at Arbeidarpartiet ønskjer å bestemma over, det er det lokaldemokratiet som skal bestemma. Elles vil eg anbefala E39 frå Trondheim og sørover, eg køyrde den vegen i fjor. Det var litt kluss med ferjene nokre gonger, men elles er det stort sett bra og veldig mykje fint å sjå på. Køyr forsiktig, og god sommar vidare.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Jeg må gå ett år tilbake i tid. Olje- og energiministeren står nå på denne talerstolen og sier at det at Høyre og Fremskrittspartiet gikk sammen med de andre partiene og krevde elektrifisering av Utsirahøyden i fjor, var årsaken til at vi nå behandler PUD-en. Det er ikke riktig. Det er helt feil, og det må være en opplagt misforståelse i olje- og energiministerens hode når det gjelder akkurat det temaet. Det ble slått fast fra dag én, da alle partiene, unntatt regjeringspartiene, var enige om å kreve elektrifisering av Utsirahøyden, at en ikke skulle utsette byggestart av Johan Sverdrup fase 1. Det er realiteten, og hvis olje- og energiministeren gjentar dette, betrakter jeg det som løgn. Så til det som ligger i saken nå. Jeg oppfatter det som viktig at vi klarer å opprettholde kunnskapen i den næringen og den næringsklyngen som kanskje utgjør noe av det viktigste kunnskapsgrunnlaget vi har for framtiden. Det er opplagt at den aktiviteten som er knyttet til norsk sokkel, er viktig, men det er også viktig at en klarer å analysere bildet av det som faktisk skjer nå, på en riktig måte. Og det er helt opplagt, etter min mening, at vår største utfordring nå er at vi ser at veldig mye kunnskap glipper, og at det glipper i en periode hvor vi er på vei ned, men hvor analysene tilsier at vi skal på vei opp i 2016, 2017 eller 2018, i relativt nær framtid. Da er det bekymringsfullt at regjeringen på ingen måte lanserer noen tiltak eller er villig til å diskutere noen form for tiltak som kan avbøte situasjonen litt. Er det noe næringen opplever, både nå og historisk, som krevende, så er det at lavkonjunkturen kommer raskere enn det en forutsetter, og oppgangen kommer raskere enn det en forutsetter. Det betyr at det blir ganske krevende å håndtere konkurranseforholdet sett med norske leverandørøyne. Det bildet burde vi ha prøvd å stabilisere noe. Jeg registrerer at regjeringen og statsråden overhodet ikke er interessert i å diskutere akkurat det forholdet. Så helt til slutt til Tina Bru. Jeg skal være forsiktig med å kommentere så mye siden hun ikke har så mye taletid igjen, men når hun er opptatt av hva Gahr Støre og Marthinsen har sagt, to glimrende talspersoner for Arbeiderpartiet, så er jeg mer bekymret for hva statsministeren faktisk sa i sin nyttårstale, og som skapte furore og sterke negative virkninger for olje- og gassnæringen og for petroleumsframtidsutsiktene. Det burde også bekymre representanten Tina Bru.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Jeg kan være enig i det representanten Marit Arnstad nå sa. Men det er ganske komplisert å få en langsiktig debatt om petroleumsnæringens framtid basert på en regjering som ikke vil inn og diskutere dagens virkelighet og en av utfordringene i dag: at en kanskje bygger ned kunnskap og forholdet til kapasitet såpass mye at en ikke klarer å mestre en eventuell oppgang som måtte komme om to eller tre år. Det betyr igjen at en vil få en situasjon hvor kostnadene vil øke, og situasjonen vil være krevende. All erfaring tilsier i hvert fall at det er situasjonen. Så er det klart at vi er nødt til å påpeke en del ting som er faktisk feil. Endringen fra 16. mai og fram til vi diskuterte saken i fjor, var at regjeringspartiene ble med, og at olje- og energiministeren gikk fra en vet-ikke-holdning om elektrifisering til en ja-holdning. Til det siste om skattelette, som Astrup tok opp: Jeg kan ikke se at skattelettepolitikken til regjeringen(presidenten klubber) har medført noe positivt for arbeidsmarkedet. (presidenten klubber)
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Rammene for utlysningen av 23. konsesjonsrunde ble lagt av Stortinget i juni 2013 gjennom åpningsmeldingen av Barentshavet sørøst. I tilknytning til den åpningen, eller i tilknytning til forvaltningsplanene, står det ingenting om at 23. konsesjonsrunde skal forelegges Stortinget for konsultasjon. Det er det en faktisk er i ferd med å gjøre nå. Så kan en lese tidligere merknader og tidligere henvisninger i meldinger, men det skal godt gjøres å trekke de henvisningene og de tidligere merknadene så langt som representanten Nikolai Astrup gjør i denne saken. Det står riktignok noe om arealverktøy osv., men det står i en langt større sammenheng. Det er heller ingen som har antydet tidligere at en ønsker å forlate et spor om grundige, faglige, helhetlige oppdateringer av forvaltningsplanen. Men så kommer vi inn i debatten nå – og det er det som gjør denne saken spennende – og hører det faktum at dette er en konsultasjon, en prøvelse av 23. konsesjonsrunde. Vi hører om forhandlingene i desember, og vi hører om forventningene blant støttepartiene i tilknytning til hva som skal skje etter at Stortinget eventuelt sender saken tilbake igjen til regjeringen. Det er ukjent for oss andre, og det er det som er viktig kanskje å få avklart. Vi har sagt veldig tydelig at det vi vedtok i juni 2013 om åpningsmeldingen for Barentshavet sørøst og rammene for utlysningen av 23. konsesjonsrunde, står fast. Vi har aldri tvilt på at vi har gjort det, og vi mener helt klart og helt entydig at det er regjeringen som har ansvaret for å forvalte den fullmakten de har fått av Stortinget. Vi har heller ikke ment at det var grunnlag for gjennom denne saken å ta en reforhandling på akkurat det vedtaket som skjedde i Stortinget i juni 2013. Så er vi opptatt av at vi gjennom ulike politiske innganger ikke slår sprekker i det vi oppfatter og vektlegger som god forvaltning av havområdene våre, nettopp at både oppdateringer og helhetlige revideringer foregår på et veldig bredt faglig grunnlag, hvor det er koblet på Faglig forum og hele opplegget er sendt ut på høring, sånn at man får inn de ulike impulsene. Alt dette brytes jo nå. Derfor er det stor grunn til å si gjennom denne saken og gjennom det som også står i stortingsmeldingen, nemlig at regjeringen har til hensikt å gjøre dette jevnlig, at nei, dette vil vi ikke være med på, vi vil fortsatt gjennomføre forvaltningen av havområdene våre på en tilsvarende måte som vi har gjort tidligere, og mener at det er en god ramme for å slå ring om forvaltningen av havområdene.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
La meg aller først starte med å takke komiteen for rask behandling, for det er en viktig dag for Telemark og for Grenland. Dette er prosjekter som lenge har vært omdiskutert. Jeg slutter meg 100 pst. til departementets vurdering av prosjektet, som på alle punkter framhever kvaliteten i det når det gjelder bymiljø, nærmiljø, trafikksikring osv. En får utbedret to riksveier som er særdeles uhensiktsmessige sånn som de framstår i dag. Når en utbedrer planovergangen på fv. 32 og krysset der, fjernes kanskje Norges verste kryss, og det må være bra. Jeg skal ikke si jeg er misfornøyd med Fremskrittspartiet, jeg er kjempegodt fornøyd med Fremskrittspartiet, og nå burde statsråden høre etter: Jeg synes det er godt gjort at et parti som har bygd opp hele sin valgkampstrategi fram mot 2013 på å være imot bompenger, nå går inn og er for det og legger fram det ene prosjektet etter det andre med bompengefinansiering. Det synes jeg er bra og realistisk. Det som ikke er fullt så bra, er at Fremskrittspartiet lokalt fremdeles er veldig opptatt av å være imot bompenger, selv om Fremskrittspartiet i regjering nå er veldig for det. Det synes jeg er litt synd og viser manglende konsistens, at en fortsatt driver den type retorikk. I sum er dette et bra prosjekt. Det er et viktig prosjekt, hvor en bygger opp under gang- og sykkelvei og får løst flaskehalser som direkte har negative konsekvenser, ikke minst for næringstrafikken i området. Det er bra at det blir litt mindre bompenger og litt mer statlig finansering. Hvorvidt det er bra med 16 eller 13 innkrevingspunkter, synes jeg ikke har så veldig stor relevans. I realiteten betyr en reduksjon fra 16 til 13 at noen færre må betale noe mer, men jeg aksepterer det fordi dette er et viktig prosjekt for Grenland, og det er en god dag når det er gjennomført.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Dagen i dag er en stor dag. Olje- og gassnæringen i Norge er vår desidert største og viktigste næring, og det er en næring som er fordelt utover det ganske land. Det har vært og er en næring som har økt kompetansen og utviklingen av teknologi i Norge over flere tiår. Jeg har selv reist som rallar og slusk i næringen i over 20 år. Jeg har ca. 20 år på blåmyra – fra Irskesjøen til Tyskebukta, til Ekofisk – før jeg endte opp på Heidrun utenfor Nordland. Jeg forstår meget godt hva denne næringen betyr for de ca. 300 000 arbeiderne og ansatte som på den ene eller andre måten er knyttet opp mot næringen. Derfor er det en gledens dag – at et bredt flertall på Stortinget er for å bygge ut Johan Sverdrup. Det synes jeg også representanten Terje Aasland kunne ta inn over seg og faktisk kunne si at det er en gledens dag, for vi bør ikke bruke enhver anledning til å prate ned den ene næringen etter den andre. Dessverre er det også slik at vi opplever at Miljøpartiet De Grønne og Sosialistisk Venstreparti ønsker å legge ned store deler av olje- og gassnæringen. Det vil bety at store deler av industrien vil bli nedlagt, med de følgene det vil få for Agderfylkene, Oslo, Rogaland, Hordaland, Møre og Romsdal og hele Nord-Norge. Det er bare trist og uforståelig. Det kan virke som begge partiene er veldig opptatt av å snakke om fellesskapet og fordeling til fellesskapet. Problemet er at verken Sosialistisk Venstreparti eller Miljøpartiet De Grønne vil være med på å skape noe som helst. Det vil altså ikke være noe å fordele. Det er et problem. Slik har det vært med Sosialistisk Venstrepartis forhold til olje- og gassnæringen siden den kom til Norge. De har alltid gått imot alle forslag til utbygging, men fordelingen, den ønsker de svært gjerne å være med på. Avslutningsvis registrerer jeg at representanten Aasland ønsker å prate om den ene krisen etter den andre – vi kan vel snart kalle ham for en krisemaksimeringsekspert. Men jeg vil bare nevne at når vi snakker om den marine næringen, ønsker en altså i dag, under en blå-blå regjering, å flagge tilbake til Norge – for øvrig en næring som flagget ut fra Norge under de rød-grønne og regimet til Terje Aasland.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
President, jeg stemte galt!
Terje Breivik (Venstre), 2015-06-18:
Eg vil knyta nokre kommentarar til mindretalsforslag nr. 8, om havvind. Venstre har stor sans for forslaget. Skal ein koma i nærleiken av utsleppsreduksjonane som togradarsmålet føreset i 2050/2060, vil fornybar energi verta ein stor knappheitsressurs i løpet av berre eit par tiår. Berre i nabolaga, og kanskje i Europa, forbrukar dei i dag ca. 21 000–22 000 TWh energi per år. Det betyr at i nærområdet er det behov for 70–80 gonger meir fornybar energi i løpet av nokre generasjonar enn det som i denne samanhengen er den puslete produksjonen av fornybar energi me driv på med, på 130–140 TWh. Havvind er utvilsamt ein av teknologiane som vert avgjerande for at vêret skal løysa klimaproblemet – og dette skal me. Uavhengig av om Noreg skal ta ut potensialet me har som storprodusent av fornybar energi frå havvind, eller ikkje, veit me at det kjem til å verta investert i tusenmilliardarsklassen worldwide i havvind dei neste åra. Leverandørindustrien vår er vel kanskje for lengst inne i denne marknaden, men skal me politisk leggja til rette for at dei verkeleg får full effekt av den eineståande offshore-kompetansen dei har, også innanfor havvind, trengst det utvilsamt ein heimemarknad for uttesting og utvikling av ny teknologi. Eit fullskala pilotanlegg tilknytt Johan Sverdrup-feltet kan vera svaret på eit sånt behov. Men enten eit pilotanlegg skal realiserast her eller ein annan stad på sokkelen, vil det truleg vera eit budsjettspørsmål og eit spørsmål som krev ei meir omfattande utgreiing enn ein komitémerknad. Eg nyttar høvet til å varsla at Venstre kjem til å jobba med realisering av eit pilotanlegg for havvind i samband med budsjettarbeidet for 2016.
Torill Eidsheim (Høyre), 2015-06-18:
Dette er det største industriprosjektet på fleire tiår. Samla sett kan Johan Sverdrup-feltet gje svimlande 1 300 mrd. kr i inntekter. Det svarar til ein femtedel av oljefondet. Der vi har 50 år bak oss, vil vedtaket om Johan Sverdrup kunne gje oss 50 nye. Olje og gass som har vore, og som no òg vil kunne vere, ei næring med store ringverknader for heile Noreg, betyr mykje for mange lokalsamfunn. For den regionen som eg kjem frå, Nordhordland, vil den lokale utbygginga av oljerøyrleidninga til Mongstad gje 200 årsverk over ein periode på fire år. For ein region med 45 000 innbyggjarar blir dette lokalt beskrive som eventyrleg. Det gjev ein region som har begynt å ane mørke skyar i horisonten, nye moglegheiter og ny gjev. Johan Sverdrup er eit av dei største funna på norsk sokkel sidan midten av 1980-talet og vil utan tvil gje eit stort løft til store delar av norsk næringsliv. Av investeringane på 12 mrd. kr knytt til ilandføring reknar Statoil med at halvparten vil gå til norske leverandørar. Eg er stolt av norsk leverandørindustri, som er svært konkurransedyktig på den internasjonale marknaden. For Stord, eit samfunn heilt avhengig av leverandørindustrien sin, har ein, etter tap av åtte kontraktar, no endeleg vunne den niande. Vedtaket om Johan Sverdrup-feltet gjer at ein lokalt igjen har fått trua på at den norske leverandørindustrien kan konkurrere internasjonalt, og at han faktisk framleis er med i verdseliten. Framtidstru er kanskje det aller viktigaste vi treng akkurat no. Vi veit at omstilling ventar, og vi pliktar å leggje det aller beste grunnlaget. Det vil vere trygge rammer og framsynt planlegging.
Torill Eidsheim (Høyre), 2015-06-18:
Denne saka omhandlar innlemming i EØS-avtala av forordning nr. 452/2014 om fastsetjing av tekniske krav og administrative framgangsmåtar for luftfartsverksemd utøvd av tredjestatsoperatørar. I transport- og kommunikasjonskomiteen har ein samla komité understreka at ei tillating etter forordninga ikkje i seg sjølv gjev tredjestatsoperatørar rett til å fly i EU/EØS-området. Operatørane må søkje om trafikkløyve i samsvar med eksisterande luftfartsavtaler. Det betyr at for Noreg er det fortsatt Luftfartstilsynet som vil ha det endelege ordet. Regjeringa har peika på at EASA vil kunne gjere ei grundigare vurdering av flysikkerheita enn kva dei enkelte EU/EØS-statar har kapasitet til å gjere kvar for seg. EASA vil hauste brei erfaring gjennom behandlinga si av søknadene, noko som på sikt vil gje byrået eit betre grunnlag for å gjere sikkerheitsvurderingar enn dei enkelte nasjonale tilsynsmyndigheitene kan. Ved at det blir stilt felles krav til flysikkerheit, som skal varetas av EASA på vegner av alle EU/EØS-statar, vil regelverket på sikt kunne auke flysikkerheita innan EU/EØS-området. Transport- og kommunikasjonskomiteen har òg vist til at ein meiner at det er ein styrke at det blir stilt felles krav til flysikkerheit. Regelverket vil kunne medføre ei administrativ innsparing for Luftfartstilsynet i tillegg til at vurderinga til EASA vil kunne danne eit veldig godt grunnlag for den vurderinga Luftfartstilsynet gjer av trafikkløyve. Komiteen har peika på at metodane som skal brukast i forbindelse med søknader og undersøkingar, vil vere meir omfattande enn dei som blir praktiserte i Noreg i dag. Ein samla komité har òg peika på viktigheita av at Noreg nyttar seg av møte-, forslags- og uttaleretten sin i EASA-styret, sånn at norske interesser kan bli fremja på ein god måte framover. Ut frå dei merknadene eg no har referert til frå transport- og kommunikasjonskomiteen, vil eg igjen vise til at ein her ser det slik at denne innlemminga i EØS-avtala av forordning om fastsetjing av tekniske krav og administrative framgangsmåtar for luftfartsverksemda vil styrkje flysikkerheita i Noreg, og det vil òg skape eit meir effektivt system som er meir heilskapleg, òg sett i samanheng med heile Europa.
Torill Eidsheim (Høyre), 2015-06-18:
Som saksordførar vil eg først få takke komiteen for eit veldig godt samarbeid og velvilje for å få denne saka raskt behandla no før sesjonsslutt. Det er eg overtydd om at bilistane på E39, innbyggjarane og næringslivet i Sogn og Fjordane og ikkje minst i Førde set veldig stor pris på. Samferdselsdepartementet legg i Prop. 137 S, Førdepakken, fram forslag om delvis bompengefinansiering av prosjekt og tiltak som inngår i utbygginga av vegnettet i Førde kommune i Sogn og Fjordane. Det omfattar prosjekt og tiltak på både riksveg, fylkesveg og kommunal veg. Vegnettet i Førde sentrum er ikkje dimensjonert for dagens trafikk. Det er tidvis problem med å avvikle trafikken på ein trygg og effektiv måte. I rushtida er det tett og saktegåande trafikk. Transportkorridoren E39 går gjennom Førde sentrum og møter rv. 5, som går ut til Florø. Løysinga for trafikksituasjonen i Førde sentrum har både eit kortsiktig og eit langsiktig perspektiv. På lang sikt er det planar om å føre gjennomgangstrafikken på E39 utanom Førde sentrum. I mellomtida er det lagt opp til at prosjekta og tiltaka i Førdepakken skal gje betre vilkår for både gjennomgangstrafikk og lokaltrafikk. Dette vil ein oppnå m.a. ved å skilje gang- og sykkeltrafikken frå biltrafikken. Det er eit mål å etablere eit samanhengande sykkelvegnett. Det vil også bli bygd avlastingsvegar. Fleire av prosjekta vil leggje til rette for utbygging og utvikling i og nær sentrum. Det er lokalpolitisk tilslutning til eit opplegg for delvis bompengefinansiering av Førdepakken. Ein samla komité samtykkjer i at det etablerte bompengeselskapet skal få løyve til å krevje inn bompengar til delvis bompengefinansiering av Førdepakken i Sogn og Fjordane. Det ligg an til at bygging av det første prosjektet vil starte omtrent samtidig med at innkrevjinga av bompengar startar opp, altså ei såkalla parallellinnkrevjing. Med dei finansieringsføresetnadene som er lagde til grunn for Førdepakken, er det føresett ein bompengeperiode på tolv år. I samsvar med bompengeavtalen vil retten til å krevje inn bompengar falle bort når selskapet har oppfylt sine forpliktingar. Ved opphøyr av innkrevjinga vil eventuelle overskytande midlar bli stilte til rådvelde for Statens vegvesen og kan disponerast til riksveganlegget i det området der bompengane er kravde inn. Prinsippvedtaket blei gjort i Førde kommune i 2011, og ein har på under fire år fått prosjektet klart for realisering. Det er ein milepæl i seg sjølv. Eg har lyst til å rette ein takk til dei eldsjelene lokalt som har jobba for at E39 og Førde skal få ei raskast mogleg løysing på dei trafikkutfordringane dei står overfor. Eg er glad for at vi i dag kan gjere eit vedtak for Førdepakken, slik at Sogn og Fjordane får sett i gang med eit etterlengta prosjekt og tiltak.
Nikolai Astrup (Høyre), 2015-06-18:
Det er besynderlig når representanten Aasland angriper statsministeren for å si nettopp det representanten Aasland jo gjennom hele denne debatten har uttrykt, nemlig en bekymring for at oljesektoren vil utgjøre en mindre del av veksten i norsk økonomi enn det den har gjort i tidligere år, noe som ikke minst skyldes at vi nå har vært gjennom en halvering av oljeprisen. Hvor representanten Aasland vil med denne kritikken, vet ikke jeg. Når han i tillegg antyder at olje- og energiministeren farer med løgn fordi olje- og energiministeren hentyder til at det opprinnelige kompromisset om elektrifisering av Utsirahøyden kunne ha medført en utsettelse av Johan Sverdrup-utbyggingen, lider han i beste fall av en litt sviktende korttidshukommelse. Det er ingen tvil om at den store bekymringen med det kompromisset som seks partier i denne sal feiret med kake sammen med miljøbevegelsen i vandrehallen, var nettopp at det kunne føre til forsinkelser i viktige kontrakter, opp mot ett år i forsinkelser. Dette var beskjeden vi fikk fra næringen selv, fra selskapene som er involvert i Johan Sverdrup-utbyggingen, og det var beskjeden vi også fikk fra viktige interesser i fagbevegelsen. Hvis representanten Aasland mener at olje- og energiministeren farer med løgn, må han også mene at LO farer med løgn, at Industri Energi farer med løgn, at Statoil farer med løgn, og jeg antyder med dette at det kanskje ikke er riktig det Aasland her sa, men at det er i seg selv han bør gå. Så har representanten Aasland også vært opptatt av å stille spørsmål ved hvilken effekt det å redusere skatter og avgifter har for aktivitetsnivået i næringslivet i Norge. Spørsmålet burde vel kanskje heller være hvilken effekt han tror det vil ha å møte økonomiske nedgangstider med kraftig økning i skatter og avgifter, slik Arbeiderpartiet foreslår. Arbeiderpartiet er veldig opptatt av tiltaksplasser, og tiltaksplasser er viktig, men det er også viktig å være opptatt av arbeidsplasser. Arbeidsplasser må skapes og investeres i, og noen må gjøre den jobben. Da har rammevilkår masse å si. Ingen skal komme og fortelle meg at ikke skatter og avgifter er et viktig rammevilkår i Norge. Det er faktisk enkelte i Arbeiderpartiet som har forstått dette. Trond Giske, da han var næringsminister, tok til orde for å fjerne eller redusere formuesskatten. Lisbeth Berg-Hansen gjorde det samme. Karita Bekkemellem gjorde det samme. LOs Roar Flåthen, da han var LO-leder, tok til orde for det samme. Hva er det disse ikke har forstått som Aasland så utmerket godt forstår, når han mener at skatter og avgifter ikke har noen betydning for hvordan aktivitetsnivået i næringslivet i Norge er?
Nikolai Astrup (Høyre), 2015-06-18:
Ja, jeg tar herved opp forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2015-06-18:
Jeg merker meg at jeg ikke har fått svar på de spørsmål jeg reiste i mitt innlegg om hva som har endret seg siden de rød-grønne partiene foreslo at det skulle fremmes en oppdatert forvaltningsplan i denne stortingsperioden, og til de nå velger å sende den tilbake. Det forsterker det poenget jeg hadde i mitt innlegg, om at dette nok handler mer om politisk spill og mindre om faglige oppdateringer enn det de hevder. Ellers er det fremmet en rekke påstander i løpet av debatten som ikke kan stå uimotsagt. Representanten Heikki Eidsvoll Holmås sier at denne oppdaterte forvaltningsplanen er fullstendig ufaglig. Bestrider han det fysiske faktum som de oppdaterte havisobservasjonene fra Polarinstituttet viser, nemlig at isen har trukket seg nordover? På hvilken måte er det fullstendig ufaglig at vi legger Polarinstituttet, som jeg oppfatter at han er opptatt av, sine oppdaterte observasjoner av havisen de siste 30 årene til grunn fremfor de utdaterte observasjonene av havisen fra perioden 1967–1989? Det er mye snakk om at vi ikke skal diskutere blokker. Jeg er helt enig med Senterpartiet – det er heller ikke det vi gjør. Vi diskuterer hvorvidt isen har trukket seg nordover eller ikke. Forvaltningsplanen viser at den har trukket seg nordover, og det er det vi diskuterer. Nå er det riktignok andre partier som har brakt blokkene inn i denne salen gjennom å fremme et forslag, og det er altså ikke regjeringspartiene. Det er fremmet et forslag om å trekke ut blokker av 23. konsesjonsrunde. Det forslaget vil bli nedstemt. Jeg har vanskelig for å se for meg, uavhengig av hvilke vurderinger regjeringen skal gjøre, slik Arnstad tar til orde for, at regjeringen skal ta ut blokker som Stortinget eksplisitt har stemt mot at skal tas ut av 23. konsesjonsrunde, slik vi vil gjøre det senere her i dag. Det vil være underlig å gå på tvers av Stortingets vilje. Så er det sånn, som jeg også sa i mitt innlegg, at rammene for 23. konsesjonsrunde er fastsatt i åpningsmeldingen basert på den forvaltningsplanen som Stortinget vedtok i 2011. Det toget er gått – vi var alle sammen om bord. Og når man avviser denne oppdateringen ved å sende den tilbake, er det den forrige forvaltningsplanen som gjelder – og åpningsmeldingen var basert på den forvaltningsplanen. Ergo er det slik at rammene for 23. konsesjonsrunde ligger fast basert på det forslaget som den rød-grønne regjeringen fremmet, og som jeg oppfatter at flere representanter her, ikke minst representanten Heikki Eidsvoll Holmås, nå er uenig i, selv om han selv sto bak den da den ble fremmet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2015-06-18:
Vi er alle opptatt av å ivareta miljøverdiene ved iskanten – det er det denne saken handler om. Det kan ikke være noen som helst tvil om at det ikke skal være noen petroleumsvirksomhet ved iskanten i denne stortingsperioden. Det er kun aktuelt å drive leteboring i sommermånedene – det har ikke vært is i Barentshavet sørøst i sommermånedene, i hvert fall ikke siden 1967. Hvordan det var før det, vet vi ikke, men sannsynligvis må vi veldig langt tilbake for å finne is der på den tiden, der hvor det er aktuelt å drive letevirksomhet nå. Så er representanten Hansen opprørt over at jeg beskylder Arbeiderpartiet for å drive politisk spill. Vel, dette handler egentlig om at Arbeiderpartiet sier nei til en oppdatering av forvaltningsplanen, som de selv har bedt om. De sier også nei til noe som bør være helt ukontroversielt, og som alle er enige om, nemlig at isen har trukket seg nordover, og velger å basere seg på beste tilgjengelige utdaterte kunnskap, for å bruke sjargongen som Eidsvoll Holmås benytter. Det mener jeg ikke vitner om annet enn at dette er politisk spill fra Arbeiderpartiets side.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
I innlegget litt tidligere refererte jeg til pressemeldingen som statsråden sendte ut 20. januar, hvor hun skrev: «I forståelse med samarbeidspartiene vil regjeringen legge frem en melding for Stortinget med en oppdatert beregning av iskanten». Noen av oss har vært litt undrende til både hva som kom fra regjeringen, og det som for så vidt sendes tilbake, men jeg lurer på om statsråden kan utdype litt hva denne forståelsen har gått ut på? Erkjenner statsråden at hun egentlig kunne forutse det hendelsesforløpet som har utspilt seg i komiteen og i Stortinget? Forsto hun egentlig hva denne forståelsen gikk ut på? Jeg ønsker en utdyping av det.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Betyr det som statsråden sier, at hun kanskje forsto at denne meldingen skulle sendes tilbake? Var det ingen dialog mellom regjeringspartiene og samarbeidspartiene i forkant? Representanten Astrup omtalte i sitt innlegg dette som særdeles problematisk, og han velger å legge skylden på Arbeiderpartiet, men det var jo forståelse mellom regjeringen og samarbeidspartiene om at denne meldingen skulle legges fram. Så jeg lurer på om statsråden kan utdype dette ytterligere enn det hun gjorde i sitt svar nå.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Debatten vi har hatt her i dag, har bevist at denne saken handler om uenighet mellom regjeringspartiene og samarbeidspartiene om den 23. konsesjonsrunden. Så enkelt er det. Jeg merker meg at Kristelig Folkeparti beskylder Arbeiderpartiet for å være uklare i denne saken. Da vil jeg bare komme med en oppklaring: Arbeiderpartiet har ikke satt inn denne regjeringen. Det er det Kristelig Folkeparti og Venstre som har gjort, så hvis de har problemer med det Tord Lien holder på med, får de ta det med Tord Lien og ikke med Arbeiderpartiet. Så blir det sagt av bl.a. representanten Astrup, som er rørende indignert over Arbeiderpartiet, at vi ikke er opptatt av oppdatert informasjon. Det er feil. Jeg kjenner mange i Arbeiderpartiet som titt og ofte er innom Polarinstituttets hjemmesider, npolar.no, og trykker på «kart», trykker på «iskant» – mye interessant informasjon. Så det er ikke sånn at vi i Arbeiderpartiet ikke er opptatt av det. Når vi snakker om iskanten, vil jeg si at statsråden har sagt mye interessant om definisjonen og hvilken man skal bruke etter at vi har sendt meldingen tilbake. Jeg ble litt urolig i stad med hensyn til hva hun egentlig mener. Arbeiderpartiet blir av representanten Astrup veldig tydelig beskyldt for å drive med spill. Det må jeg si at jeg synes er ugreit. Landsmøtet til Arbeiderpartiet var tydelig på hva som var vårt syn når det gjaldt problemstillinger rundt iskanten. Vi sa tre ting: Vi sa at petroleumsvirksomhet i og ved iskanten ikke er forenlig med en forsvarlig forvaltning av havområdene våre, vi sa at når iskanten defineres på nytt, skal det skje ved en helhetlig revidering av forvaltningsplanen, og vi sa at rammene for 23. konsesjonsrunde ligger fast. Dette var et landsmøtevedtak som vi fattet før stortingsmeldingen kom, så å si at vi driver med spill, er feil. Vi følger opp vår egen partiorganisasjon og de vedtakene vi har fattet. Jeg synes representanten Elvestuen har vært den mest redelige mannen i denne salen i dag, for han sier at det er de fire partiene – regjeringspartiene og de to samarbeidspartiene – som har en utfordring fordi de er uenige, og at det er de som er nødt til å håndtere den saken. Det er jeg helt enig i. De får sette seg ned og prate om hvordan de skal håndtere de spørsmålene de er uenige om. Slik kan de spare Stortinget for mange timers arbeid med en sak som vi er nødt til å sende tilbake bl.a. fordi regjeringen ikke snakker med sine samarbeidspartier. Helt til slutt: Arbeiderpartiet blir i Dagens Næringsliv beskyldt av representanten Tina Bru for å stå i spagat. Da vil jeg anbefale å ta en liten titt i speilet selv.