trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-03-04:
Som representanten Wilkinson her tydeleg seier: SV har reist den same og viktige problemstillinga i eit skriftleg spørsmål hausten 2018. I svaret frå daverande samferdselsminister, Jon Georg Dale, heitte det: «Det er i dag ikkje mogleg å forlenge Dal-toga til Eidsvoll fordi det ikkje er tilstrekkeleg kapasitet til å vende toga på Eidsvoll stasjon. Å vende toga der ville føre til redusert kapasitet for køyring av godstog sidan desse ikkje kan krysse på Eidsvoll, verken på den nye eller gamle stasjonen, når det står persontogmateriell til plattform.» Det var altså svaret frå Dale i 2018. Dei banetekniske planføresetnadene på Eidsvoll stasjon er uendra frå 2018 til no. Dette inneber at det ikkje finst tilgjengelege togspor med plattform ved Eidsvoll stasjon som kan handtere ei forlenging Dal–Eidsvoll utan at det gir store avgrensingar for godstrafikken på Dovrebanen. Per i dag blir strekninga Dal–Eidsvoll derfor betent av bussrute 430 Jessheim–Eidsvoll. Det er òg viktig å nemne at det fram til 2024 vil gå føre seg arbeid med dobbeltspor på strekninga Venjar–Langslet, inkludert Eidsvoll stasjon. I byggjeperioden vil Eidsvoll stasjon vere stengd i periodar, noko som uansett krev alternativ transport. Representanten viser òg til det pågåande arbeidet med konseptvalutgreiing, KVU, av Hovedbanen Nord, Lillestrøm–Eidsvoll. Utgreiinga er ei bestilling frå Samferdselsdepartementet til Jernbanedirektoratet og skal vere grunnlag for å vurdere om og når det er nødvendig med tiltak på Hovedbanen Nord, eller om det kan finnast andre tiltak som kan løyse behovet samfunnet har. I samband med KVU-arbeidet vil det bli gjort ei vurdering av pendelforlenging frå Dal til Eidsvoll, i tråd med det representanten ønskjer. Altså: I den KVU-en vil ein nettopp vurdere ei pendelforlenging, som vil ha betydning for kva vi kan gjere med denne strekninga.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-03-04:
No har me altså ein KVU i gang. Det vil seie at me no gjennomfører utgreiinga om ei pendelforlenging som ein føresetnad for om me òg skal få persontrafikken på denne strekninga. Derfor opplever eg at eg med det svaret eg gir her i dag, kjem i møte det som eg opplever er representanten Wilkinsons ønske her. Skal me få persontrafikk, må me få ei reell utgreiing av om det er mogleg med ei pendelforlenging. Det ber me altså om i den KVU-en. Eg kan òg seie at Jernbanedirektoratet skal arrangere ein ny verkstad for interessentar 24. mars, der moglegheitsstudien og konseptval er tema. Så me har eit trykk på å få dette reelt utgreidd, men me kjem altså ikkje i gang med dette viss me ikkje får gjort den studien, og det er ein del av den KVU-en som me no jobbar med.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-03-04:
Eg deler det utolmodet representanten Wilkinson har i denne saka. Da må me gjere den utgreiinga først, og nettopp det å kunne vende toga er ei vurdering som me no gjer i KVU-en. Den vurderinga må kome først. Eg vil ikkje gi eit svar på det før eg har den vurderinga, men det eg kan seie her på Stortinget, er at for at ein skal kunne vende toga, må me gjere ei pendelforlenging. Det er ein del av den vurderinga som no skjer i KVU-en. Når me har den KVU-en, må me ta stilling til kva me gjer. Ligg det da til rette, kan det gi moglegheit for persontrafikk på strekninga Dal–Eidsvoll, men det svaret kan eg først gi når me har KVU-en.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-03-04:
Lat meg understreke at eg meiner staten ikkje skal vere lønsleiande i leiarlønsutviklinga, men utvise ei klok og moderat linje i dette spørsmålet. Eg vil òg understreke at eg meiner det er viktig at staten klarer å rekruttere gode leiarar i selskapa våre, leiarar som skal inspirere, motivere og gjennomføre viktige arbeidsoppgåver for samfunnsutviklinga i Noreg. Løn skal ikkje aleine vere motivasjon for den typen leiarjobbar – i så tilfelle er det ikkje riktig person for denne typen viktige leiarjobbar. Det er mi oppfatning at enkelte leiarlønssaker har vore utfordrande for nettopp omdømet til sektoren, den sektoren som eg no er sett til å leie. Den nye organiseringa av jernbanesektoren reindyrkar ansvaret og dei ulike oppgåvene som skal gjerast i jernbanesektoren, slik at dei som er best på oppgåvene, faktisk er dei som jobbar med dei. Dette inneber på den eine sida at talet på aktørar i sektoren har auka. På den andre sida bidreg den nye organiseringa i sektoren til auka openheit om kva for aktørar som er ansvarlege for kva for oppgåver. Det inneber ei auka openheit rundt leiarnivået ved at leiarstillingar som tidlegare var integrerte i dei store verksemdene i Jernbaneverket og daverande NSB AS, no går fram meir eksplisitt av organisasjonskartet i dei nye verksemdene. Som eigar følgjer departementet opp selskapas organisering og ressursforvaltning, og det er vår jobb å utfordre styra på om ressursane til selskapa blir utnytta best mogleg og effektivt. Når det gjeld fastsetjing av leiarløn, er dette styrets ansvar. Eigar har likevel tydelege forventningar til styrets arbeid på leiarlønsområdet – det gjeld fastsetjing av løn for leiarane og er kome til uttrykk bl.a. i statens retningslinjer for løn og anna godtgjersle til leiande tilsette. Statsråden si myndigheit i selskapa i samferdselssektoren blir utøvd gjennom generalforsamlinga, der eg bl.a. har ansvar for å behandle styret si leiarlønserklæring. Eg er i denne samanhengen oppteken av at styra er opne om korleis fastsetjing og justering av godtgjersle har vareteke nettopp omsynet til det å vere konkurransedyktig, men ikkje lønsleiande, og korleis omsynet til moderasjon er vareteke. Det er noko eg tek opp på generalforsamling.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-03-04:
Eg er veldig tydeleg og seier at me skal ha moderasjon. Staten skal ikkje vere lønsleiande. Eg meiner naturleg nok at når ein får fleire selskap, får ein òg nokre fleire leiarar. Det er ei naturleg utvikling. Men eg er opptatt av nettopp moderasjon, og at utviklinga skal vere moderat. Da seier eg at det er min intensjon å ta opp dette på generalforsamling, det er mitt verkemiddel – nettopp når det gjeld leiarløner. Det er mi føring, og det er mitt verkemiddel inn i denne saka å ta opp dette på generalforsamling. Det var det eg òg sa i svaret mitt. Det ligg til grunn, og det er min intensjon å ta opp dette når eg kjem til generalforsamling. Eg utfordrar styreleiaren, som har ansvar for løna til leiinga i selskapet, og seier nettopp at omsynet til moderasjon må varetakast når leiarlønsdiskusjonen kjem opp på generalforsamlinga.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-03-04:
Som generalforsamling kan eg gi føringar om leiarløn, og eg seier tydeleg her at eg ønskjer moderasjon. Staten skal ikkje vere leiande på leiarløn, og det seier eg veldig tydeleg. Så skal ikkje eg – naturleg nok – gå og seie noko om talet på direktørar, òg fordi at når me har splitta opp, fører det òg til nokre fleire leiarar. Den konkurranseutsetjinga me har sett, har me no spart store kostnader på. Men ja, eg vil følgje opp moderasjon. Eg meiner, som eg òg sa, at ei utvikling som har vore utfordrande for sektoren sitt omdømme, har eg gripe fatt i, og det vil eg ta opp når eg kjem til generalforsamling. Det er den ryddige måten for meg å gjere det på, og da forventar eg moderasjon i denne sektoren framover når det gjeld leiarløner.
Tina Bru (Høyre), 2020-03-04:
Jeg deler representanten Moxnes’ engasjement for å redusere klimagassutslippene. Derfor er jeg litt forundret over at Rødts standpunkt er å si nei til alle nye kraftkabler. Kraftkabler fra Norge til våre naboland styrker vår forsyningssikkerhet og bidrar til å erstatte fossil energi med ren, fornybar elektrisitet. Det er et viktig bidrag for å redusere klimagassutslippene og klare klimamålene både i Norge og i Europa. NorthConnect er ikke et unntak i den sammenhengen. Likevel er det litt vanskelig å tallfeste klimaeffekten av én enkelt kabel, som tross alt bare er en del av et stort og komplekst system. Det europeiske strømnettet er stadig i utvikling som følge av endringer i kraftproduksjonen. Jeg mener også at tallfesting av klimaeffekten av én enkelt kabel er av begrenset interesse, nettopp med tanke på utslippsreduksjonene energiomleggingen som helhet bidrar til. NorthConnect er nå til konsesjonsbehandling i Olje- og energidepartementet. Jeg har merket meg at det er flere syn på hvordan reduksjonen av CO 2 -utslipp skal vurderes for tiltak i kraftsektoren. Felles for dem alle er at de er forbundet med stor usikkerhet, og at de avhenger av hvilke forutsetninger som legges til grunn. Én måte å anslå CO 2 -effekten på er å bruke modellberegninger. Da må det gjøres forutsetninger om fundamentale forhold som etterspørsel, tilbud, støtteordninger og politikk fra i dag og flere tiår frem i tid. En annen tilnærming kan være å vurdere CO 2 -effekten ut fra en betraktning av kvotemarkedet i Europa. Kvotemarkedet setter et samlet tak for utslippene i kvotepliktig sektor, inkludert kraftsektoren. EU har innført en slettemekanisme i kvotemarkedet, og tiltak kan derfor under visse forutsetninger virke positivt på politikernes mulighet til å senke taket på kvoter. For meg er det ingen tvil om at økt kraftutveksling er positivt for Europas felles evne til å erstatte fossil kraftproduksjon med fornybare energikilder. Dette er altså Rødt imot. Representanten Moxnes og Rødt står for en industripolitikk som etter mitt syn er reaksjonær, og som vil føre til at vi taper arbeidsplasser og inntekter dersom den blir gjennomført. Rødts resept er å si nei til kraftutveksling, på sikt legge ned oljeindustrien, gamble med oljefondet på grønn teknologi og ha et etter mitt syn aktivistisk statlig eierskap. Det vil jeg advare mot på det sterkeste. Vi har sett nok grelle eksempler på hvordan det går når politikere skal bestemme hvilke teknologier og industrier vi skal satse på.
Tina Bru (Høyre), 2020-03-04:
Først og fremst er det anslaget representanten her viser til, basert på en rapport fra den britiske systemoperatøren National Grid. Det er ikke slik at det bare er eierne bak NorthConnect som har kommet med disse tallene selv. Jeg synes det er noe merkelig i måten representanten stiller spørsmålet på, for etter mitt syn virker det som han er veldig engasjert i muligheten for å kunne redusere mer utslipp gjennom kabelen til Tyskland, og da tenker jo jeg: Er det slik at representanten Moxnes faktisk aksepterer premisset om at kabler bidrar til å kutte utslipp, siden han gjennom sitt spørsmål tilsynelatende mener at det er bedre enn den planlagte kabelen NorthConnect? Jeg synes det er en inkonsekvent argumentasjon fra representanten rundt disse spørsmålene. Jeg reagerer også på at det virker som at motstanden mot kabler synes å være bygd på en ren, gammeldags forestilling om at kraften vår kun er en innsatsfaktor i annen industri, i stedet for også å se at dette er en innovativ og viktig næring på mange andre måter og i seg selv.
Tina Bru (Høyre), 2020-03-04:
Som sagt er denne saken nå til konsesjonsbehandling i departementet. Jeg kan ikke her og nå stå og avgjøre hvordan utfallet vil bli, men jeg kan betrygge representanten om at saken selvfølgelig vil få en grundig konsesjonsbehandling i mitt departement – også med tanke på avtalene som er inngått i Stortinget, og føringene som ligger der. Det ligger i bunnen. Jeg synes at jeg heller ikke får svar på de spørsmålene jeg stiller tilbake til representanten. Jeg mener fortsatt at det er en utelukkende positiv ting at vi har kraftutveksling mellom Norge og våre naboland. Jeg mener det bidrar til å styrke vår forsyningssikkerhet, og det bidrar til å kutte klimagassutslippene. Jeg er for så vidt glad for at representanten tilsynelatende mener det er en positiv effekt, men igjen forstår jeg ikke denne konsekvente motstanden mot alle nye kabler. Det er en del av meg som lurer på om representanten kanskje hadde vært mer positiv dersom det var planlagt en ny kabel til f.eks. Tyskland. Nå kommer det jo en til Tyskland om ikke så altfor lenge, og kanskje er det mulighet for flere i fremtiden dersom Rødt skifter standpunkt.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Jonas Gahr Støre, Ingvild Kjerkol, Åsunn Lyngedal, Nils Kristen Sandtrøen, Cecilie Terese Myrseth og meg selv fremme forslag om etablering av et nasjonalt cluster for utvikling og produksjon av vaksiner.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Jeg har på vegne av representantene Kari Elisabeth Kaski, Torgeir Knag Fylkesnes og meg sjøl gleden av å framsette et forslag om transporttiltak i krisetid.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
I dag skulle vært en festdag. Dette skulle vært dagen vi vedtok resultatet av år med arbeid, og konkluderte. Denne stortingsmeldinga skulle være regjeringas svar på så godt som alle utfordringer som har vært på skolefeltet. Siden 2013 har ulike statsråder fra høyreregjeringa svart at det er i denne stortingsmeldinga svaret på alskens mulige utfordringer på skolefeltet skulle komme. Vi har fått flere rapporter, det har vært utallige høringer, og ikke minst har det blitt skapt enorme forventninger der ute til de svarene som skulle komme. Det var viktige og store utfordringer en skulle svare på, på viktige saksområder som tidlig innsats og spesialundervisning, som nå skulle få et svar, nå skulle få en endring, nå skulle få et løft. Men det som kom fra regjeringa, var en stortingsmelding som mest av alt er et luftslott, og som jeg tror skuffet veldig mange. Forventningene som var skapt der ute når det gjelder spesialundervisning i PPT etter at Nordahl-utvalget hadde lagt fram sin innstilling, ble ikke hørt. Stoltenberg-utvalget og de mange forslagene de hadde om både tidlig innsats og utfordringene til gutter og jenter, blir ikke svart på. Høyreregjeringa prioriterer beskrivelser og ord framfor handling, ressurser og konkrete tiltak. Og det merkeligste synes jeg nesten er at ansvaret legges på alle andre. Regjeringa bruker i sin stortingsmelding egentlig mest plass og mest tid på å si hva regjeringa forventer at andre skal gjøre – hva regjeringa forventer at kommunene skal gjøre – uten å gjøre sin del av jobben og uten å følge opp. En innfører noen få nye plikter, og alt dette som innføres og forventes, gjør en uten ressurser og uten den respekten for tidsbruk som disse ekstra oppgavene vil ha som følge. Kort sagt er dette en stortingsmelding som ikke svarer på de store utfordringene feltet ser. Stortingsmeldingas mål virker å være at man skal fortsette som før, tross det enorme behovet det er for endring på feltet. Regjeringa hadde nå en historisk mulighet til å ta grep, til å gjøre endringer for tidlig innsats, til å få på plass en reform for spesialundervisningen og få til en endring for PPT og SFO, men de har sviktet. Jeg har vært saksordfører for saken i Stortinget. Vi har forsøkt å rette opp dette i Stortinget og få regjeringspartiene og det nyslåtte opposisjonspartiet Fremskrittspartiet med på endringer som kunne ha rettet opp den skuffelsen som ble skapt fra regjeringa, men det er bare å konstatere at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet stemmer imot samtlige av de nesten 50 forslagene som fremmes fra opposisjonen. President, nå vet jeg ikke hvor mye tid jeg egentlig har.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Takk, president, da skal jeg besinne meg, og jeg skal ikke snakke om alle de nesten 50 forslagene som opposisjonen fremmer. Jeg trekker heller fram noen av de viktigste, og så kan vi eventuelt komme tilbake til noen av dem i debatten. Først til PPT og den spesialpedagogiske tjenesten i kommunene: Der gjøres det lite konkret fra regjeringa for å få til de endringene som trengs. Fra opposisjonen fremmer vi forslag om og mener at det må på plass en nasjonal plan for å flytte ekspertisen i PPT nærmere eleven. Vi mener også at en må gjennomgå regelverket for sakkyndigvurderinger. Det er nettopp sakkyndigvurderingen som alle rapporter har vist at står i veien for at ekspertene bruker tiden sin på å hjelpe elevene – og ikke på rapportskriving og byråkrati. Ikke minst ønsker vi et mer forpliktende samarbeid mellom overgangene, også mellom ungdomsskolen og videregående. Den er sånn sett positiv, den endringen som nå skjer mellom barnehage og barneskole. For Statped ser det egentlig dårligere ut. Regjeringa gjennomfører der et ganske massivt kutt som allerede har virkning fra 2020, men har ikke klart å legge på plass eller tegne opp alternativet som en nå sier skal komme på plass. En svekker og vingeklipper altså et nasjonalt kompetansesenter uten å klare å beskrive et konkret alternativ. Det er alvorlig at en nå kutter for et så viktig nasjonalt kompetansesenter, gjennomfører et så stort kutt uten å ha alternativene på plass og samtidig ikke klarer å svare på om dette også går ut over tilbudet til de svakeste elevene, som en nå altså kutter for uten å ha på plass noe alternativ. Vi legger også fram et forslag om raskt å få på plass en evaluering av de desentraliserte kompetanseordningene, Dekomp, som har vist seg ikke å fungere. Det kommer til å bli stemt ned nå. Vi har også lagt fram mange gode forslag som kunne gjort noe med den økende lærermangelen – uten at en vil stemme for de forslagene og ser på mulighetene for å ta grep. Til slutt: Den situasjonen vi nå er i med koronakrisen, viser jo at det er nettopp denne elevgruppen vi burde tatt grep for. Det er nettopp i denne stortingsmeldinga en burde kommet med bedre svar. Rapportene om konsekvensene av skolestenging viser at det er de svakeste elevene, de med det dårligste utgangspunktet, som har tapt mest på stengte skoler, og som kommer til å tape mest på den gradvise gjenåpningen av skolene nå. Dessverre får heller ikke disse elevene i dag noen nye svar på hvordan systemet kan være og endres for dem. Det er beklagelig. Men det er fortsatt en mulighet for regjeringspartiene og Fremskrittspartiet til å hive seg med og være med på å stemme for noen av de mange forslagene som opposisjonen i dag fremmer, som kunne gjort det bedre.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Ja.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Igjen: Jeg skal ikke ramse opp alle de 50 alternative forslagene som opposisjonen og Arbeiderpartiet har i denne saken. Men jeg vil gjenta det jeg sa, at det vi er kritiske til, er at regjeringa i denne stortingsmeldinga velger å prioritere beskrivelser og ord framfor handling og ressurser til konkrete tiltak. Da bør det ikke overraske Høyre og regjeringspartiene at vi stemmer imot en omorganisering av Statped og motsetter oss dette, som først og fremst er et kutt, som først og fremst er en vingeklipping, der regjeringspartiene ennå ikke har klart å legge fram et konkret forslag om hvordan disse pengene skal brukes, og hva dette nye tilbudet er, som representanten Gudmundsen her bare beskriver med ord, og som det ikke foreligger noe konkret på. Våre forslag ville ført til flere og konkrete endringer, slik at en faktisk hadde fått til det som trengs på dette området.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Nå skulle selvfølgelig også jeg ønske at det var Arbeiderpartiet som satt i regjering, og da kunne lagt fram en mer kraftfull melding, med tydeligere grep som kunne ha endret noe. Nå er det dessverre sånn at det er Høyre som har sittet i regjering, det er Høyre som har lagt fram disse forslagene, og det eneste konkrete Høyre gjør på dette området, er å gjennomføre et kutt i Statped, som er det nasjonale kompetansesenteret for spesialundervisning. Og hvis svaret til Høyre samtidig er å opprette et nytt nasjonalt kompetansesenter, uten i det hele tatt å klare å beskrive hvordan en skal få på plass god kompetanse ute i kommunene, synes jeg det er merkelig. Nordahl, som laget rapporten, sa på høringen at med de endringene som regjeringa foreslår, blir det ingen endring ute i kommunene, for regjeringa makter ikke å beskrive det. Jeg håper at regjeringa kan komme med noen svar her, og at ikke opposisjonen nok en gang gjør jobben til denne regjeringa.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Det er mye jeg kunne spurt om. Jeg kunne spurt tilbake om noe av det som representanten stilte meg spørsmål om. Det er vel mer naturlig at han svarer på det, egentlig. Jeg vil konsentrere meg om PPT, den kommunale pedagogiske tjenesten. Der er det behov for enorme endringer. Som Nordahl-utvalget viste, utføres dessverre det meste av spesialundervisningen av ufaglærte. Det er mye en burde gjort. På høringen til komiteen spurte jeg Nordahl om han trodde det kom til å bli noen endring med de forslagene regjeringa har lagt fram. Høyre pleier vanligvis, spesielt når det kommer til smilefjes og kartlegginger og alt slikt, å høre på Nordahl, men han svarte at forslagene som regjeringa har lagt fram, vil bety at en fortsetter som før. Det betyr ingen endring. Tar Nordahl feil i sin beskrivelse?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Igjen beskrives kun et luftslott; jeg hører ingenting konkret som skal endre praksis i PPT. Men siden også Statped nevnes, kan vi ikke komme vekk fra det, for det eneste konkrete regjeringa gjør der, er å kutte ganske mange millioner og snevre inn mandatet. Det betyr, som representanten også understreket fra talerstolen, at noen barn som i dag får tilbud fra Statped – barn med det en kan kalle de vanligere diagnosene, ikke kun de spisse diagnosene – nå mister sitt tilbud. En sier altså opp den kompetansen som finnes i Statped, uten å ha klart å beskrive hvordan den skal gjenoppstå ute i kommunene. Det betyr at Statped nå ikke skal hjelpe en viss type barn. Kan representanten Gudmundsen garantere at det ikke blir et dårligere tilbud til de barna som er i de gruppene som nå ikke får et tilbud i Statped?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Jeg vil starte med å gratulere statsråden med en ny rolle. Dette er den tredje statsråden som har ansvaret for å følge opp denne viktige stortingsmeldinga. Mange er spente på hva som nå skjer, med en ny statsråd. Jeg vil ta dette med Statped spesielt. En kommer ikke vekk ifra at en har kuttet allerede, i 2020-budsjettet, og snevret inn mandatet, som vi har vært inne på tidligere. En overfører altså en ny oppgave til kommuner og fylker uten å tilføre nye ressurser. Det vil ikke jeg kalle tillit, men ansvarsfraskrivelse fra regjeringas side. I motsetning til Høyre her i debatten regner jeg med at statsråden har lest stortingsmeldinga. Der står det at dette kompetanseløftet ennå ikke er beskrevet, det er ennå ikke detaljert, det foreligger ennå ikke en modell for dette. Mitt spørsmål til statsråden er: Når kan vi forvente at en modell foreligger, og er statsråden i rute med å få på plass dette enorme løftet fra regjeringa?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Som statsråden er inne på, snevrer en faktisk inn Statpeds mandat og vingeklipper det tilbudet som finnes. Det betyr at det vil være et dårligere tilbud til dem med de vanligste diagnosene. De elevene og foreldrene som får dette tilbudet i dag, er bekymret. Det er god grunn til bekymring, for det eneste regjeringa har klart, er et kutt, og statsråden kan heller ikke nå beskrive hvordan dette ny kompetanseløftet skal være med og bidra, annet enn at en legger ansvaret over på andre. Jeg, som mange andre, er derfor bekymret for at tilbudet rent faktisk kommer til å bli dårligere når en egentlig kun gjennomfører et kutt og bare forventer at kommunene på magisk vis skal klare å levere et bedre tilbud med de samme ressursene. Kan statsråden si noe betryggende til foreldre og de elevene som har disse vanligste diagnosene, som nå er bekymret for at tilbudet deres blir dårligere?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Først av alt kan jeg betrygge liberalisten med at sosialdemokraten elsker hele velferdsstaten, enten det er staten, kommuner eller fylker. Slik sett synes jeg litt synd på statsråd Melby, for hun har på en måte overtatt og arvet et klassisk Jan Tore Sanner-luftslott her. Sanner er ekspert på å sammenstille små kutt. En beskriver i denne debatten en satsing på halvannen milliard over ti år. Som representanten Arnstad var inne på i debatten: Når en skal dele dette på de årlige budsjettene og det store antallet kommuner og fylker en har, er det – hvis en skal være snill i det regnestykket – kanskje en liten million til hver enkelt kommune til en ny satsing og et nytt tilbud. Jeg har heller ikke hørt at statsråden kan betrygge oss med tanke på når denne nye, store og viktige modellen skal være på plass. Statsråden svarte jo nå at en skal gjøre dette innenfor allerede trange kommunebudsjetter. Kan statsråden si noe mer konkret om når det kommunale tilbudet er på plass?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Det har vært en interessant debatt å følge. Dette skulle jo være diskusjonen etter seks års arbeid, konklusjonen etter regjeringas viktige arbeid, og det kan ikke karakteriseres som noe annet enn et mageplask fra regjeringa. Når Høyre i tillegg beskylder meg for å være polemisk når jeg målbærer den enorme skuffelsen som er der ute over den mangelfulle meldinga som er lagt fram, er det på en måte toppen av kransekaka. Jeg oppfordrer regjeringspartiene til igjen å bla igjennom og lese svarene vi fikk på høringen, lytte til fagfolkene og kanskje igjen bla igjennom de rapportene som en har bestilt. Vi i opposisjonen har i hvert fall gjort vår del av jobben og lagt fram en hel haug med forslag som svarer på de utfordringene som kunne gjort en forskjell, som f.eks. kunne fått PPT mer ut i skolen, kunne gjort noe med AKS, kunne fått til noe mer offensivt innenfor universell utforming og kunne fått til noe bedre i overgangen mellom ungdomsskole og videregående. De blir dessverre stemt ned. Det mest konkrete regjeringa gjør, er å vingeklippe Statped. Her kommer en med et enormt kutt. En overfører en oppgave til kommunene. Det som overrasker meg litt, er at statsråden heller ikke i sitt innlegg eller i replikkordskiftet kunne bringe til torgs noen nyhet om hvordan dette store kommunale kompetanseløftet skal bli. Meldinga ble lagt fram i november, nå skriver vi april, og det er ingenting nytt å melde fra regjeringa om hvordan dette enorme løftet skal bli. Det betyr at det er ikke annet enn et luftslott. Det er ikke noen konkrete forslag, annet enn en ny oppgave som gis kommunene som de nå må løse innenfor det samme budsjettet. Representanten Gudmundsen fra Høyre viste til at det skal komme mer forskning. Jeg vil minne representanten om at det ikke er mangel på forskning på dette området som har vært problemet, men ressurser og tid til å hjelpe den enkelte elev. Jeg er enig i at en stortingsmelding med fine ord kan være bra. Jeg er ikke uenig i det Grøvan fra Kristelig Folkeparti tar opp om at kultur også er viktig, men vi forventer i oppfølgingen at regjeringa tar sin del av ansvaret, følger opp i statsbudsjettet og ikke minst passer på at det faktisk blir endringer der ute. Vi kommer i hvert fall til å følge med i fortsettelsen, for det er lite i det som regjeringa nå legger fram og foreslår, som tyder på at det kommer til å bli noen endring der ute i skolene. Vi kommer i hvert fall til å følge med og passe på.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-04-24:
Jeg ble beskyldt for å være polemisk. Jeg mener en så stor stortingsmelding fortjener litt debatt og fortjener litt uenighet. Til det siste som representanten Gudmundsen sier: Jeg synes det er merkelig at en er så fornøyd med å legge ned et nasjonalt kompetansemiljø i Statped, og så samtidig opprette – med mindre budsjett – et nytt nasjonalt forskningssenter som skal se på noe av det samme, og tro at det liksom løser det. Jeg tror ikke en bør være overrasket over at en ikke får bred støtte når en gjør det på en så merkelig måte, uten noe særlig mål og mening. Jeg tok først og fremst ordet for å utfordre statsråden litt mer på dette kompetanseløftet. For i stortingsmeldingen står det noe, hvor komiteen var usikker på hva statsråden mente og stilte spørsmål til daværende kunnskapsminister Skei Grande om dette. Vedlagt innstillingen ligger svarene på de spørsmålene, og der understreker statsråden at departementet samarbeider med KS og Utdanningsdirektoratet om nærmere innretning av kompetanseløftet, og der skriver statsråden: «Etter planen skal dette besluttes innen sommeren.» Dette er altså dette nye kompetanseløftet. I det som statsråden nå svarer, er det ingenting som tilsier at det skal komme noe nytt, og det høres urovekkende ut at en skal basere disse tingene på DeKomp, som en allerede vet fungerer dårlig. Sånn sett ville det vært nyttig om statsråden kunne sagt om en fortsatt er etter planen som beskrevet, at en skal komme på plass med dette kompetanseløftet, og at en beslutning skal foreligge innen sommeren på denne nye ordningen, for det har jeg ikke fått noe svar på til nå.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Det har ikke manglet på kritikk fra Arbeiderpartiet når det gjelder denne stortingsmeldingen, og man har pekt på at man har brukt for mye tid og utredet for mye. Men nå har vi altså en stortingsmelding og en innstilling her i dag som hviler på et omfattende arbeid, med informasjon fra både Nordahl-utvalget og Stoltenberg-utvalget, høringssvar, mer statistikk og mer kunnskap. Så vet vi at dagens system ikke er godt nok, og at for mange får spesialundervisning fra ufaglærte assistenter. Det er derfor viktig at vi tar grep, at vi kommer i gang, at vi raskt får på plass kompetanseheving ute i kommunene, ikke minst at vi får gjort de endringene og går opp de linjene som gjør at man får spisset tjenestetilbudet ute i kommunene for de mange, og at man har den spisse kompetansen i Statped. Svaret fra Arbeiderpartiet er at man vil utsette det, man vil ikke være med på det. Men man kommer ikke med noen annen plan, man har ikke noe annet forslag enn å peke på at regjeringen må jobbe videre med saken. Kan representanten Tvedt Solberg avsløre hva Arbeiderpartiet egentlig mener i denne saken?
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Det er faktisk helt feil. Jeg vil anbefale representanten Tvedt Solberg å lese stortingsmeldingen litt nøyere. Det er nå engang sånn at det både foreslås styrking av forskning og å lage et eget nasjonalt kompetansesenter for spesialpedagogikk, og det er også rammet inn nøyaktig hvordan man ser for seg at arbeidsdelingen mellom Statped, PPT og kommunesektoren skal være. Man peker på en rekke diagnoser, og man trekker opp en del linjer. Men så vil det selvfølgelig være sånn at når man skal omstille en organisasjon, gjør man det i samspill med kompetansen og de ansatte, og det trodde jeg Arbeiderpartiet var veldig opptatt av. Så selv om vi ikke legger ned en detaljert omorganiseringsplan i en stortingsmelding, noe som ville vært helt unaturlig, er det helt klart lagt politiske rammer for hvordan man ser for seg at man skal bedre spesialundervisningen og den kompetansen som man trenger å støtte opp ute mot kommunene. Så igjen: Jeg greier ikke å se at Arbeiderpartiet har noe alternativ annet enn å kritisere. I mange av de forslagene som legges fram, er det ikke noe annet enn det som allerede ligger i stortingsmeldingen på dette feltet. Så jeg spør: Hva er den konkrete planen til Arbeiderpartiet?
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Når vi skal gjennom tidenes kompetanseløft innenfor det spesialpedagogiske feltet i kommunesektoren, er det ingen tvil om at en slik type satsing også vil medføre endring av praksis og en mye bedre oppfølging av den enkelte elev med særlige behov. Vi ser allerede en rapport fra NIFU som viser at den øvrige satsingen vi gjør på videreutdanning, bekreftes av lærerne. Den er god, den fører til at man endrer praksis, og den er med på å gjøre at man føler man er en bedre lærer. Jeg har ingen grunn til å tro at en tilsvarende satsing innenfor det spesialpedagogiske feltet ikke vil medføre at vi får en bedre førstelinje som i mye større grad kan følge tett opp og gi bedre tilrettelegging for det enkelte barn. Det er viktig at vi gjør dette løftet, og ikke minst at vi får til en avgrensning mot Statped, slik at man får tydeligere og klarere oppdeling av ansvar, og at man får fokusert de ressursene vi sitter på i skoleverket. Her registrerer jeg at Arbeiderpartiet stemmer mot.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Det kommer til å bli et bedre tilbud, for vi får nå en klarere ansvarsdeling og dermed også et fokus som gjør at man innenfor de ulike diagnosene og de kompliserte tilfellene vil få både mer forskning og bedre og tettere oppfølging av nettopp de barna som kanskje trenger det aller mest. Ikke minst vil vi få et varig og stort kompetanseløft ute i kommunene. Når jeg hører representanten Tvedt Solberg si at man ikke har noen konkrete tiltak, er det, når jeg tenker meg litt om, egentlig ikke så fryktelig overraskende, for når jeg snakker om en massiv kunnskapssatsing og kompetanseheving ute i kommunesektoren, og Arbeiderpartiet anser det som ikke konkret, sier det egentlig litt om grunnholdningen til Arbeiderpartiet: at det å satse på kunnskap, det å satse på kompetanseheving, det å satse på førstelinjen, nettopp gjennom det vi foreslår i meldingen, ikke er konkret. Vel – jeg føler meg ganske trygg på at vi nå er på rett vei.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Vi har selvfølgelig lagt barnas beste til grunn når vi har foreslått disse tiltakene. Det er jo hele poenget med meldingen. Vårt mål er at alle barn skal bli sett og møtt tidlig, tidligst mulig, sånn at de kan få mestringsfølelse og få nødvendig oppfølging som gjør at man både utjevner sosiale forskjeller og tar tak i særlige utfordringer som noen barn dessverre har med seg i livet. Målet er selvfølgelig når man driver en omorganisering med en klarere ansvarsdeling, at man skal få et sterkere fokus på det ansvaret man da sitter igjen med. Litt av utfordringen i dag er jo at man har uklar ansvarsdeling, og at man har for brede mandat. Det fører ofte til ansvarspulverisering. Jeg ser ingen i dag som roper ut og forsvarer det systemet vi har nå. Det er for dårlig. Det hjelper for få. Og vi kan ikke sitte stille nå med så mye kunnskap og bare se på, vente og utsette, sånn som opposisjonen ønsker. Nei, det er på tide å handle. Ungene våre fortjener det.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Det som fikk meg til å ta ordet, var at jeg synes representanten Tvedt Solberg var litt i overkant polemisk. Nå synes jeg egentlig statsråden gikk ganske godt gjennom en del av mine poeng i sitt siste innlegg her, men det som jeg synes det er litt greit å understreke fra min side, og fra regjeringspartienes side, er at dette er et arbeid som vil pågå over lang tid. Vi har allerede kommet godt i gang med det, mener jeg, gjennom den rekken med tiltak vi har iverksatt siden vi tiltrådte i 2013. Det har vært mange satsinger som har gått nettopp på å styrke – en tettere oppfølging, en høyere kompetanse ute i førstelinjen og en omorganisering som gjør at vi får ressursene til å nå ungene våre. Vi har vært veldig opptatt av kunnskap, så når jeg hører representanten Tvedt Solberg si at problemet ikke er forskning – vel, forskning er det faktisk veldig viktig at vi jobber kontinuerlig med. Vi kan ikke lene oss tilbake i stolen og si at nå vet vi alt. Det mener jeg vil være en ekstremt passiv holdning i et saksfelt som er svært sammensatt og komplekst. Jeg tenker at det at vi nå foreslår – og skal opprette – et nasjonalt kompetansesenter, nettopp vil være med på å drive videreutvikling, både med de spissede tjenestene som Statped skal ivareta, og også for å bidra med å understøtte førstelinjen, som kommunene skal ivareta. Det er sånn at når man går opposisjonens forslag nærmere etter i sømmene, er det – med respekt å melde – veldig mye luftslott der også. Det er veldig mange av forslagene som går på at man skal nedsette utvalg, man ber regjeringen komme tilbake med vurderinger og forslag. Man utsetter altså med andre ord veldig mye, man er veldig lite konkret. Jeg tenker også at det er litt merkelig at man f.eks. foreslår ting som allerede ligger i stortingsmeldingen, og så later man som om det er ny politikk, f.eks. overganger, som er et av de første forslagene fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, som allerede er en del av regjeringens politikk. Poenget mitt er at dette er et viktig, omfattende arbeid som vi er godt i gang med. Denne meldingen vil sette i verk en rekke nye tiltak som er viktige grep for at vi skal greie å styrke førstelinjen, at vi skal få spisset de tjenestene som er viktige for de ulike elevgruppene. Så skjønner jeg godt at det vil være usikkerhet i all form for omstilling for dem som er berørt, men målet er det ingen tvil om: Dette skal bli bedre for barna. Vi skal være med på å løfte norsk skole. Vi er selvfølgelig opptatt av at det jobbes videre med dette, sånn at vi kan bli enda bedre. For målet er en best mulig skole og undervisning for ungene våre.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-04-24:
Jeg følte behov for å ta ordet da Martin Henriksen var her oppe, for det er ingen tvil om at regjeringen både har gitt fylkene mer ressurser og heller aldri har snakket om noen A4-løsning. Det er helt feil, det representanten sier. Dette er ikke et byspørsmål eller et distriktsspørsmål, dette er et rettighetsspørsmål, et spørsmål om hvilken rett elevene skal ha til å velge sin egen framtid og ta styring over den. Jeg mener det er viktig å presisere fra denne talerstolen at når man nå fra regjeringen varsler at man jobber videre med saken, er det nettopp fordi man skal greie å ivareta ulike hensyn og balansere dem opp mot hverandre. Det betyr ingen A4-løsning, men det betyr at man greier å ivareta hensynet til den nødvendige fleksibiliteten som måtte kreves av et langstrakt land med ulike rammer og ulike virkeligheter, samtidig som man legger til grunn prinsippet om at elevene skal ha frie valg, og friere enn man opplever i enkelte fylkeskommuner i dag, der man legger til grunn nærskoleprinsippet – og dermed trer en A4-løsning ned over elevene og deres framtidsmuligheter. Det er det denne debatten handler om: rettighetene – ikke noe annet. Så skal vi selvfølgelig jobbe med modellene og komme tilbake til en løsning som jeg mener tar høyde for de bekymringene og ivaretar de hensynene som er kommet fram i denne debatten.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Det er stor tverrpolitisk enighet i denne salen om å styrke opplæringen for barn som har behov for spesialpedagogisk oppfølging, og at dette også gir behov for å se på hvordan de ulike støttesystemene fungerer. Sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet har SV imidlertid foreslått å stanse den omorganiseringen av Statped som man også tidligere har vært inne på. Jeg la merke til at representanten Gudmundsen garanterte at de som per i dag er tilknyttet Statped, skal få et bedre tilbud. Vi har mottatt mange innspill fra bekymrede foreldre og funksjonshemmedes interesseorganisasjoner om at regjeringens forslag til budsjettkutt vil avgrense Statpeds tjenester og svekke hjelpen til de barna som trenger det mest. Jeg lurer på om Høyres talsperson har foretatt en barns beste-vurdering i denne saken. Og hvorfor velger Høyre ikke å lytte til advarslene som Barneombudet og brukerorganisasjonene har kommet med?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Skolefritidsordningen er en viktig fritidsarena for barn og en viktig arena for lek, kultur og fritidsaktiviteter. Det tror jeg at jeg og representanten er veldig enige om. Når det gjelder friskolene, har de til nå hatt en litt spesiell rolle når det gjelder SFO. Det er først og fremst den regjeringen som nå har sittet i seks år – med statsråd fra Høyre – som har ansvar for å ordne opp i de utfordringene som friskolene har i forbindelse med SFO.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Representanten fra SV kan godt innrømme at dette kanskje er et område som vi er nødt til å gå nærmere inn på. Jeg tenker likevel at dette er regjeringens ansvar. Høyre har sittet med statsråden i seks år, og da er det de som burde ha ordnet opp i dette for lenge siden. De har hatt seks år på seg, og da å laste SV for dette problemet finner jeg veldig merkelig.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Hvis regjeringen her og nå lover at de skal ordne opp i dette, trenger kanskje ikke SV å sette av penger til det i sine alternative budsjetter. Men jeg er ganske sikker på at når regjeringen kommer med denne saken, så vil vi se på den. Og jeg tror ikke vi vil være så veldig uenige når dette skal endelig avgjøres.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
I spørsmålet om fleksibel skolestart ser det ut som om Kristelig Folkeparti dessverre har lyttet mer til tidligere regjeringspartner Fremskrittspartiet enn til forskningen. Det finnes ikke støtte i forskningen for at fleksibel skolestart er fornuftig, og flertallet i Stoltenberg-utvalget støttet heller ikke dette. SV mener at skolen skal tilpasse seg elevene, ikke motsatt, og det trodde jeg faktisk vi og Kristelig Folkeparti sto sammen om. Utdanningsforbundet brukte sin tid i høringen på å koble vurderingen av alle barns språkkunnskaper med utsatt skolestart. Deler Kristelig Folkeparti Utdanningsforbundets bekymring for at en risikerer uheldig segregering dersom det er de med svakest språkkunnskaper, eller norskkunnskaper, som får utsatt skolestart?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
I meldingen står det at et redusert Statped «gir mindre behov for regionale tilpasninger. Statped skal gi tjenester på samme nivå til alle kommuner og fylkeskommuner». Flertallet i komiteen, som jo ministeren var en del av, sier derimot at det er «viktig å ivareta regionale hensyn og lage strategier som understøtter enkeltes større behov for kompetanseutvikling, for å kunne møte tjenesteyting til kommuner og fylkeskommuner(…) (…) Dette ivaretar i stor grad det likeverdighetsprinsippet som ligger til grunn for dagens tjenesteyting i Statped, og som vi i SV mener er viktig fortsatt skal ligge til grunn for de tjenestene som gis. Her trengs det en avklaring, som vil ha avgjørende betydning for de barna som trenger Statpeds spesialpedagogiske spisskompetanse.(Presidenten klubber.) Skal Statped gi tjenester på samme nivå …(Presidenten avbryter) (Presidenten klubber.) (Presidenten avbryter)
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Det var representanten Mathilde Tybring-Gjedde som fikk meg til å ta ordet igjen, og hennes beklagelse over at de rød-grønne ikke vil utvide oppfølgingsordningen for skoler med svake resultater, som regjeringen innførte i 2017. I utgangspunktet er det positivt at kommuner kan få veiledning og støtte til kvalitetsutviklingsarbeidet, men jeg mener veldig sterkt at grunnlaget for å rangere skoler ut fra kvalitet ikke er hensiktsmessig. Verken grunnskolepoeng, resultater på nasjonale prøver eller svarene i elevundersøkelsene kan uttrykke kvalitetsforskjellen mellom skolene eller kvaliteten ved den enkelte skole. Jeg har selv jobbet som skoleleder, og da resultatene på nasjonale prøver kom, visste både jeg, mine teamledere og lærerne på skolen hvorfor resultatene ble sånn som de ble. Det handlet kanskje om en klassesammensetning hvor mange hadde krav på spesialundervisning. Det handlet kanskje om at elevene hadde hatt veldig stor utskifting av lærere på grunn av sykdom, eller andre ting. Og når vi hadde gode resultater, handlet det kanskje om det motsatte. Jeg tror at lærere og skoleledere lokalt vet hvilke tiltak som er nødvendige for å heve kvaliteten og imøtekomme elevenes behov i læringsarbeidet. Derfor bør skolene først og fremst få tillit og tilstrekkelige ressurser til å sette inn de nødvendige kvalitetstiltakene og organisere skolen i tråd med de lokale behovene, framfor å sette skolene under administrasjon og bruke masse ressurser på nasjonale veiledningsordninger.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
Det er helt uforståelig at regjeringen vil lovfeste et forbud mot et mer rettferdig inntakssystem i videregående skole og tvinge et system ned over fylkene som fører til ulikhet og a-skoler og b-skoler, som gjør at mange elever får mindre frihet til å velge skole, og som vil gi elever lengre reisevei. Det er en bløff å kalle dette fritt skolevalg. Det er et billig markedsføringstriks fra Høyre. Det er et rendyrket karakterbasert opptak de vil lovfeste. Det innebærer at svært mange elever ikke kan velge. I Oslo har fritt skolevalg ført til store forskjeller mellom skolene. Målet til det sittende byrådet i Oslo er å finne en opptaksordning som kan sikre at flest mulig skal fullføre og bestå opplæringen, og en mer mangfoldig sammensetning av elevene, når det gjelder både karakterer, levekår og kjønn. I det enorme nye fylket Troms og Finnmark vil forbudet føre til at en elev fra Gamnes i Harstad kan bli tvunget til å gå på skole i Gamvik i Finnmark – 14 timer unna med bil. Dette er en krigserklæring mot lokaldemokratiet. Regjeringen viser nok en gang at den gir blaffen i sosial segregering i byene og sentralisering i distriktene. I februar i år svarte daværende kunnskapsminister Trine Skei Grande på et skriftlig spørsmål fra undertegnede, som jeg mener burde fått regjeringspartiene og Fremskrittspartiet til å legge bort hele denne saken. I mitt skriftlige spørsmål spurte jeg kunnskapsministeren om det finnes hjemmel i lovverket for å endre forskriften, slik regjeringen har ønsket. I sitt svar av 27. februar i år understreket kunnskaps- og integreringsministeren at det trolig ikke er en ubegrenset adgang for Kunnskapsdepartementet til å pålegge fylkeskommunene bestemte inntaksordninger. Det var et høringsinnspill fra KS som gjorde meg oppmerksom på at regjeringen rett og slett ikke har lov, for å si det på enkelt og godt norsk, hvor man tvilte på om regjeringen i det hele tatt har hjemmel for å gjennomføre den foreslåtte forskriftsendringen. KS påpekte at innføringen av en statlig ordning for karakterbasert opptak i fylkeskommunene bryter med intensjonene i både kommuneloven, statens egne retningslinjer for utforming av lover og forskrifter rettet mot kommunesektoren samt kvalitetsavtalen mellom regjeringen og KS. Avklaringen fra tidligere kunnskaps- og integreringsminister Trine Skei Grande bør få konsekvenser for regjeringens konklusjon i saken. I stedet for å vurdere om lovhjemmelen skal justeres, bør regjeringen, etter min oppfatning, skrinlegge hele forslaget, som har møtt massiv motstand i høringsrundene. Norge er et langstrakt land med store lokale forskjeller. Gode løsninger for skoler og elever bestemmes best lokalt. Dette forslaget kan ikke tolkes som noe annet enn et desperat forsøk fra Oslo Høyres side på å stikke kjepper i hjulene for det rød-grønne byrådet i Oslo. Regjeringen har satt himmel og jord i bevegelse. Skole-Norge har stått på hodet for å levere høringssvar og delta på høringer. Nå viser det seg at regjeringen har stelt i stand alt dette uten å ha lovhjemmel for det. Det har vært en unødig belastning for alle berørte. Man har skapt unødig uro og frykt.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-24:
For oss i SV står fylkeskommunens rett til å avgjøre opptaksmodell for videregående skole sterkt. Norge er et langstrakt land med store lokale forskjeller, og gode løsninger for skole og elever bestemmes best lokalt. Det rød-grønne byrådet i Oslo jobber i dag med å finne gode og rettferdige løsninger for å dempe forskjellene i Oslo-skolen. Det er satt ned et utvalg som har presentert sin rapport for byrådet i Oslo. Er dette et arbeid ministeren mener byrådet bør fortsette med, eller vil ministeren faktisk tre karakterbasert opptak ned over hodet på alle, slik at dette arbeidet som nå gjøres for å sørge for at flest mulig skal gjennomføre og bestå, og for å få en mer mangfoldig sammensetning av elever, skal bli mulig?
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-04-24:
Først av alt vil jeg minne representanten om at denne meldingen ble lagt fram i november, mens Fremskrittspartiet fortsatt var i regjering. Meldingen er et resultat av et arbeid som har pågått i flere år, mens Fremskrittspartiet var i regjering. Selv om vi nå er i opposisjon, stiller vi oss lojalt bak det som ble lagt fram mens vi var i regjering. Vi er fornøyd med ganske mange av tiltakene i meldingen, bl.a. kartlegging av språk, som Arbeiderpartiet går imot – de fremmer et eget forslag om at det ikke skal være nødvendig å kartlegge språkutviklingen hos barn før skolestart. Det mener jeg er et viktig tiltak. Fleksibel skolestart, som jeg nevnte, er et viktig tiltak for oss. Men ikke minst er vi fornøyd med at vi skal styrke kompetansen der elevene er, og flytte kompetansen ut til skoler og barnehager.