Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2010-10-11:
Jeg ønsker å takke interpellanten Tajik for å rette fokus mot kvaliteten i grunnskolen. Det aller viktigste målet i skolen i dag er å utstyre elevene med grunnleggende kompetanse i basisfagene lesing, skriving og regning, og det er avgjørende for dette landets framtid at vi faktisk har en elevmasse som mestrer disse utfordringene, og som mestrer den grunnleggende kompetansen i de viktigste fagene. Dette lykkes vi dessverre ikke med i dag. 20 pst. av elevene går ut av grunnskolen uten tilfredsstillende resultat og ferdigheter i nettopp lesing, skriving og matte. Disse 20 pst. er ikke bare i Oslo-skolen, dette er ikke et Oslo-fenomen. Dette er et fenomen vi har over hele landet, og viser behovet for å øke kvaliteten i undervisninga og i skolen overalt. Samtidig har vi en skole som gang på gang viser at den reproduserer sosiale forskjeller. Mye av årsaken til dette er at mange av skolene ikke evner å gi en god nok undervisning, slik at barnas foreldre spiller en vesentlig rolle for hvor mye man lærer, og hvor godt man lærer i skolen. Det gjør at de barna som kommer fra velutdannede familier og har ressurssterke familier, også gjør det bedre på skolen, uavhengig av etnisitet eller bakgrunn. Interpellanten Tajik tar opp problemer rundt minoritetsspråklige elever i skolen og andelen disse utgjør i skolen. Det er i så måte et viktig poeng, men samtidig ser vi ikke på dette som en avgjørende faktor. Det vi ser, er at de sosiale forskjellene som reproduseres i skolen, nettopp går på andre ting enn etnisitet – som klassetilhørighet, og som kunnskapsministeren var inne på i sitt innlegg. Ved å heve en debatt om hvordan man skal utjevne forskjellene, tillegger man også denne faktoren større betydning. Det vi heller må fokusere på, er hvordan man skal eliminere denne som en vesentlig faktor i grunnopplæringa. Da må man fokusere på hva som kan heve kvaliteten i hele utdanninga i landet for alle elevene, som økt antall timer og fokus på basiskunnskapene, som tidlig innsats, som bedre oppfølging av hver enkelt elev og som tilpasset opplæring. Når man får en slik debatt om hvordan man kan heve det generelle kvalitetsnivået, vil man også eliminere den utfordringa vi har i forhold til reprodusering av sosiale forskjeller og i forhold til etnisitet og bakgrunn. Som interpellanten også nevnte, viser forskning at det ikke er andelen av minoritetsspråklige elever i skolen som utgjør forskjellene, men at det er forskjeller elevene imellom. Det viser også andre undersøkelser fra skoler i Norge, at de største forskjellene ikke er mellom skolene, mellom kommunene, men internt i elevmassen på skolen. Det må vi også ha i fokus når vi diskuterer denne saken. Jeg håper at vi ikke avgrenser debatten til et Oslo-fenomen, men et problem for hvordan vi skal utjevne forskjellene i Skole-Norge mellom elevene på nasjonalt plan. I den debatten som har vært i det offentlige, har det også vært diskusjon om det med bussing av elever. Jeg er glad for at kunnskapsministeren avskriver dette som en løsning, nettopp fordi man må finne andre måter å gjøre det på, og vi kan ikke begynne å tvangsbusse elever mellom skolene. Når det gjelder det interpellanten Tajik nevnte om kulturelle referanserammer, som denne faren på Manglerud har snakket om, tror jeg det også er viktig med felles referanserammer og se at det går på tvers av alle elever uansett hvor du er. En referanse er jo etnisitet, eller bakgrunn. Men vi har også utallige andre typer referanserammer. Hensikten og målet med skolen må jo være å skape en arena, en plattform, der man kan ha mange ulike kulturelle referanserammer og faktisk trives sammen og arbeide sammen og lære sammen på tvers av kulturell bakgrunn og referanserammer. Vi må heller skape skolen som en arena som faktisk er felles for alle. Jeg takker igjen for at vi får en debatt, men jeg håper vi får en debatt om kvalitetshevinga i de grunnleggende ferdighetene på nasjonalt plan, og hvordan vi skal heve kvaliteten, der vi ser på muligheten for å eliminere nettopp bakgrunn, etnisitet eller sosial klassetilhørighet til foreldre som faktor i kvalitet i utdanninga.