Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-25:
I 1994 fikk 16–19-åringene rett til videregående opplæring. Denne retten blir fra 1. august i år utvidet til å gjelde alle, også voksne. Det var verken Høyre eller Fremskrittspartiet som gikk i brodden for å sikre 16–19-åringene eller de voksne rett til videregående opplæring. Loven legger utbyggingsplikten til fylkeskommunen. Det er fylkeskommunen som skal ha et tilbud som dekker det behovet som fins der, og det er fylkeskommunen som må ha nok plasser innenfor de ulike studieretninger og kurs, slik at de elevene – og også de voksne – som bor der, får sin rett oppfylt. På dette grunnlag foretar fylkeskommunen en utbygging. De bygger ut skoler, og de legger til rette for tilbud. Så vet vi at over 90 pst. av de unge får sitt første ønske oppfylt, både når det gjelder kurs – grunnkurs og videregående kurs – og når det gjelder skoleplass. Over 90 pst.! Det betyr at vi i realiteten er ganske nær å ha et system med fritt skolevalg. Elevene får det tilbudet de ønsker. Og det synes jeg er bra. Hvis vi skal legge om, slik at elever skal kunne velge på tvers av fylkeskommunene, er det klart at det blir et problem for fylkeskommunen å planlegge utdanningstilbud, i og med at de har ansvar for sine elever og sine voksne. Og hvis da andre skal komme og fortrenge dem, er det klart at det blir vanskelig for en fylkeskommune å planlegge utdanningstilbud i sin kommune. Så jeg går ut fra at det som Høyre og Fremskrittspartiet er på jakt etter, er såkalt fritt skolevalg innenfor en fylkeskommune, at det er det som er mulig å realisere innenfor et system der ansvaret for utbyggingen ligger hos fylkeskommunen. Jeg synes at dagens system fungerer godt, og det må også være rett – slik Senterpartiet understreket – å vurdere dette ut fra økonomiske hensyn. Det er klart at hvis vi får såkalt fritt skolevalg, og det innebærer at elever begynner å søke på tvers og på skoler lenger unna, betyr dette økte utgifter for fylkeskommunen. Og jeg ser ingen grunn til det. Dessuten er det én ting til som er viktig når det gjelder fritt skolevalg – eller snarere den måten å organisere det på, som fylkeskommunene stort sett legger opp til i dag – og det er at vi får skoler som har elever med ulik bakgrunn, ulike forutsetninger og ulike evner og anlegg, og det tror jeg er en styrke for de aller fleste skoler. Jeg ønsker ikke skoler som de såkalt teoriflinke søker seg til, og så andre skoler som de som er mindre teoriflinke, blir henvist til. Og det er vel noe av det vi har sett tendenser til i Oslo. Hvis vi tar utgangspunkt i karakterinntakskravene, har vi hatt en utvikling der noen skoler er mer populære enn andre. Fritt skolevalg – slik det blir definert – er jo også noe som bare omfatter allmennfaglig studieretning. Vi vet at for de aller fleste yrkesfag er det få tilbud i de enkelte fylkene. Det er få søkere, og det er fra ett til to tilbud i hvert fylke – hvis det overhodet finnes. Det innebærer at de elevene som ønsker et bestemt tilbud, blir henvist til dette tilbudet i det fylket. Så jeg ser ingen grunn til å endre dagens praksis. Den fungerer veldig bra når vi ser på hvordan elevene får oppfylt sine ønsker. Og det virker som om fylkeskommunene stort sett gjør en god jobb med å bygge ut tilbud slik at de fleste får sine første ønsker oppfylt.