Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2014-01-16:
De to innstillingene som vi har til behandling i dag om nordisk samarbeid, bærer selvfølgelig sterkt preg av at Norge hadde formannskapet i Ministerrådet i 2012, og at vi i den norske delegasjonen til Nordisk råd var formannskap for Nordisk råd i 2013. Vi kan vel si at det var utfordrende, det var krevende og det var arbeidsomt. Men disse to årene var samtidig veldig framgangsrike for nordisk samarbeid – det drister jeg meg til å si. Komitéinnstillingen understreker at det nordiske samarbeidet er sterkere og omfatter flere områder enn noen gang før. Jeg vil også slutte meg til alt det som saksordføreren sa, hun hadde et utmerket innlegg om nordisk samarbeid. Nordisk samarbeid er faktisk også blitt mer dynamisk og mer målrettet, noe det norske formannskapet i rådet bidro til å forsterke, bl.a. ved at vi vektla arbeidet for å sikre en robust nordisk velferdsmodell med finanskrisen og ungdomsarbeidsledigheten i Europa som bakteppe, vi satte forsvarspolitikk på Nordens dagsorden for alvor på parlamentarisk side, og vi var aktive med tanke på nordområdene og Nordvest-Russland. Når det gjelder spørsmålet om en effektiv velferdsstat eller en robust velferdsstat, viser Ministerrådet i 2012 til programmet Velferdsstaten i et nordisk perspektiv og sier at den økonomiske krisen i Europa også preger Norden, og at de nordiske landene i fellesskap må møte utfordringene. Dette har også rådet sluttet seg til og jobbet ut ifra. Vi kan vel si at de nordiske landene ikke er helt like, det skulle bare mangle, men generelt sett kan man si at den nordiske samfunnsmodellen kjennetegnes av i hvert fall fire komponenter i de fleste av de nordiske landene: Det er først og fremst en økonomisk modell med blandingsøkonomi, basert på markedskrefter, men der privat sektor reguleres av det offentlige, der vi skaper og deler, og der det er store velferdsstater. Dette er viktige verdier som Norden ønsker å ta vare på. For det andre er velferdsmodellene universelle og de dekker alle. Velferden finansieres hovedsakelig over skatteseddelen. I flere nordiske land utfordres ordningene av såkalt trygdeeksport i et Europa der grensene har blitt mindre innenfor Schengen, og ikke minst når det gjelder det globale samfunnet. For det tredje har de nordiske landene en arbeidsmarkedsmodell der staten har spilt en viktig rolle sammen med partene i arbeidslivet. Slik har vi også hatt stabilitet og vekst i Norden. Sist, men ikke minst det som kanskje Norden er virkelig kjent for internasjonalt: Den høye kvinnelige sysselsettingen i alle de nordiske land skaper verdier og bidrar sterkt til vekst, utvikling og velstand. Dette er altså den velferdsmodellen som Nordisk råd ønsker å sikre at skal være robust i den verdenen som vi lever i. Så omfatter nordisk samarbeid, som også saksordføreren sa, i økende grad europapolitikken, særlig der de nordiske land har felles interesser. Den europeiske integrasjonspolitikken er blitt en felles ramme for politikk og regelverksutvikling i de nordiske land. Dette gjelder særlig på områder som faller innenfor EØS-avtalen, spesielt når det gjelder grensehinderspørsmål. Samtidig ser Europa mot Norden, de ser på vår samfunnsmodell, de ser på våre verdier. Ja, ikke bare i Europa: Nordisk ministerråd hadde i februar i 2013 utstillingen Nordic Cool – ja, den het faktisk det – i Washington. Den ble en kjempesuksess. Den viste fram nordisk kultur i bredden og det beste vi har, men den viste også nordisk levesett og samfunnsliv og vakte stor interesse og hadde veldig mange besøkende. Som president i rådet satte jeg utfordringene for velferdsstaten opp som et prioritert tema. Ikke minst ungdomsarbeidsledigheten ble vektlagt i mitt møte med de nordiske statsministrene den 16. mai i fjor. Samme dag deltok jeg og andre fra rådet på et bredt anlagt arbeidsmarkedsseminar der «flere unge i arbeid – en utfordring for den nordiske velferdsmodellen» var tema, og der de nordiske statsministrene så vel som de nordiske arbeidsmarkedsministrene deltok i paneldiskusjoner. Det kan være greit å kvittere ut fra denne talerstolen at vi setter pris på at de nordiske statsministrene har nordiske seminarer og også stiller opp på nordiske parlamentariske møter. Ung og arbeidsløs er sløsing med ressurser, men har også den uheldige side at unge nærmest melder seg ut av samfunnet og ikke deltar i de demokratiske prosessene. Jeg vil derfor også nevne den sesjonen som var i Helsingfors i oktober 2012, som hadde et seminar med tema ungdomsarbeidsledighet i Norden. Jeg vil i den forbindelse gi ros til representanten Anna Ljunggren som var en aktiv pådriver for det seminaret. Nordisk råd satte i 2013 nordisk forsvarspolitisk samarbeid, utenrikspolitikk og samfunnssikkerhet på den politiske agendaen. Jeg tror vi kan være stolte av at vi faktisk oppnådde svært mye når det gjelder parlamentarisk forankring for det allerede sterkt økende samarbeidet om forsvars- og sikkerhetspolitikk i Norden. Presidiet i Nordisk råd hadde den 30. september 2013 en rundebordskonferanse med den finske forsvarsministeren og den finske forsvarssjefen i tillegg til den daværende norske forsvarsministeren. Finland hadde formannskapet i NORDEFCO i 2013, og den norske forsvarsministerens etterfølger var påtroppende leder for NORDEFCO, altså i 2014. Vi regner med en ny rundebordskonferanse i år, og jeg vil for øvrig vise til at jeg har en interpellasjon om dette temaet den 30. januar. Utenrikspolitikk ble livlig diskutert på Nordisk råds sesjon i Oslo. Vi vil følge opp dette med å invitere utenriksministrene til en rundebordskonferanse i løpet av året. På saksområder der det ikke er ministerråd, ønsker vi nå å bruke rundebordskonferanser som et smidig og fleksibelt instrument til å føre fram de nordiske parlamentariske synspunktene på viktige saksområder, og vi registrerer også at dette skaper en smidighet og fleksibilitet i samarbeidet som jeg synes det er viktig å se på, ikke minst når vi ser det byråkratiet som har vokst fram i Ministerrådet. Delegasjonen arrangerte i mars 2013 et seminar om samfunnssikkerhet og kom med innspill til Haga-ministrene, som er ansvarlig for nordisk samarbeid om beredskap og samfunnssikkerhet. Disse møttes i juni i Stockholm. I den strategiske utviklingsplanen for perioden 2013–2015 legges det stor vekt på å skape prosedyrer for regelbundet orientering med de nordiske parlamentene og Nordisk råd. Haga-ministrenes neste møte er til våren i Oslo. Det kunne vært ålreit å ha hatt en rundebordskonferanse mellom Haga-ministrene og Nordisk råd om samfunnssikkerhet. Grensehindre har kanskje vært hovedsaken i alle år i Nordisk råd. Det er der vi får henvendelsene fra den lille mann og kvinne, fra fylker i grenseområdene, og det er der utfordringene fortsatt ligger og det er mye arbeid å gjøre. Det er nå også opprettet et nytt grensehinderråd der Svein Ludvigsen representerer Norge, og der jeg er vararepresentant fra rådet. Helt til slutt: Det Nordisk råd kanskje er mest kjent for, er sine kulturpriser. Ministerrådet for kultur ba i 2012 Nordisk råd om å opprette en ny pris for barne- og ungdomslitteratur. Høsten 2012 besluttet Nordisk råd å opprette en slik pris, som er blitt den femte i rekken av Nordisk råds priser – et viktig tilskudd til litteraturprisen. La meg legge til at det er en viktig vektlegging av at vi vil styrke de nordiske språkene som på mange måter er truet. Språkfellesskapet er også et kulturfellesskap som på mange måter er i ferd med å smuldre opp. Det hjelper ikke på dette at de nordiske tv-kanalene også dubber hverandres barne- og ungdomsprogrammer. Vi håper at den nye prisen for barne- og ungdomslitteratur vil spille en rolle etter hvert som den blir delt ut. For øvrig vil jeg vise til at vi hadde en veldig vellykket prisutdelingsgalla som ble direkte sendt i nordisk tv takket være Norsk rikskringkasting, NRK. Det regner jeg med at vi kommer tilbake til neste år når vi behandler Nordisk råd, for det skjedde høsten 2013.