trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Krafthandel – også den mellom Norge og utlandet – tjener alle godt. Den sikrer et effektivt energisystem som tjener alle godt. Vi har tidligere hatt denne typen diskusjoner om hvordan man skal finansiere denne typen mellomlandsforbindelser. Når det gjelder inntekter basert på driften av kabelen – nå må jeg være forsiktig fra Stortingets talerstol – mener jeg at da man ga konsesjon til NorNed-kabelen, forventet man at den måtte være i drift i mer enn tre år før den var nedbetalt, basert på inntektene på kabelen, men fasiten ble at det gikk langt, langt raskere. Så også selve handelen skaper inntekter, som deles mellom eierne. Og i dette tilfellet med private utbygginger, kan man se for seg at utbyggerne finansierer utbyggingen basert på den typen inntekter.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
La meg først få si takk til Venstre for at de har vært et av de partiene som har sikret flertall for at prinsippene for hvordan vi styrer Enova, opprettholdes. Jeg tror noe av svaret på det komitéleder Elvestuen etterspør her, ligger nettopp i at Enova sitter så tett på dem som tar beslutningene. Det gjelder selvfølgelig kraftforedlende industri, og i større og større grad ser vi nå at det også gjelder dem som agerer i transportsektoren. Det er alt fra bilprodusenter til rederier som driver med fergedrift på Vestlandet og andre steder. Jeg tror at nettopp der ligger det en stor styrke i at Enova får lov til å gå i dialog og samtidig har langsiktige rammer for dette arbeidet, for å identifisere hvordan man kan oppnå mest mulig innenfor disse områdene. Så har representanten Elvestuen helt rett: Dette kan ikke være bare Enova, dette må også handle delvis om regelverksutforminger, som ligger langt utenfor mitt departement, og som jeg vet at representanten Elvestuen ser fram til å diskutere med Ketil Solvik-Olsen og andre.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
La meg begynne med å si at jeg er fullstendig enig med representanten Holmås: Kvoteprisene i EU er altfor lave. Det har vært et perspektiv som både min kollega Helgesen og jeg, sammen med flere av våre kolleger i regjeringen, har båret fram til EU. Det er helt nødvendig for å få en mest mulig effektiv overgang til et mer bærekraftig energisystem i Europa og bli kvitt kull i de europeiske kraftsystemene. Det får vi ikke med dagens lave kvotepriser. Så er ikke jeg i tvil om at betydelig subsidiering av energi – også av kull, faktisk – også har bidratt til at vi har kommet dit. Når det gjelder målet om 10 TWh reduksjon i eksisterende bygg, er det ikke tvil om at det kommer til å medføre utfordringer. Det kommer til å bli kostbart, det kommer til å handle om at vi må ha tiltak, f.eks. fra Enova, som vi allerede har på plass, men også andre tiltak. Hvordan dette skal bli levert på, må vi få lov til å komme tilbake til. Det kommer til å involvere flere statsråder enn meg, bl.a. kommunal- og moderniseringsministeren.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
La meg begynne med å si at jeg slutter ikke å bli overrasket over det faktum at en betydelig andel av norsk rikspolitikk fortsatt er overrasket over at vi har en regjering bestående av Fremskrittspartiet og Høyre, med støtte fra Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er to av partiene som sitter i regjering, og to av partiene er kun representert på Stortinget. Dagen i dag viser at det finnes gode løsninger i aksen mellom de fire partiene. Men det er altså ikke sånn at Fremskrittspartiet og Høyre har lagt fram en energimelding som vi bare tok for gitt at Venstre og Kristelig Folkeparti kom til å slutte seg til. Nå går det mot neste kamp i fotball-EM, det regner jeg med at mange har fått med seg. Men det er mange landskamper. Da vi bestemte oss for å innføre elsertifikatsystemet, etablerte vi på mange måter også en landskamp mellom Norge og Sverige hva gjelder vannkraftutbygging. Da den rød-grønne regjeringen var trener på det norske landslaget, lå vi ved pause an til å tape 6–0. Nesten alle utbygginger som kom innenfor elsertifikatsystemet, kom i Sverige. De påvirket det norske kraftsystemet akkurat likt, vi har jo et norsk-svensk kraftsystem. Men alle utbyggingene, alle arbeidsplassene og all verdiskapning foregikk i Sverige. Vi overførte gigantverdier fra Norge til Sverige. Jeg tror ikke at vi kommer til å klare å vinne den landskampen, men jeg tror i hvert fall at vi skal klare å spille like godt som svenskene på grunn av det nye flertallet i denne sal. Da vi innførte kortere avskrivingstid på bygging av vindkraft, basert på samme flertall som i dag står bak energimeldingen, førte det til at vi fikk langt flere utbygginger i Norge. Vi har i dag hørt nevnt Fosen, som kommer til å bli Europas største vindkraftprosjekt. Vi har hørt om Hamnefjell i Finnmark, i nord. Vi har ikke hørt snakk om – i hvert fall ikke fra representanten Tvedt Solberg – vindkraftutbyggingen i Egersund. Alle er besluttet i løpet av få måneder som ligger bak oss, og de vil gi viktige bidrag til økt fornybar energiproduksjon i Norge. Markedet er ikke vår venn, har mange sagt. Det er jo markedet som sørger for at vi klarer å utnytte energiressursene best mulig. Men det markedet må være basert på «level playing field»: Vi spiller etter samme regler alle sammen. Norske datasentre spilte ikke med samme regler under rød-grønt flertall – med bind for øynene og bakbundet spilte de fotballkamp. Nå har vi redusert elavgiften for datasentre, så vi kan ta kraften i bruk til nye industrier og nye næringer i Norge.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Den tidvis friske tonen dekker vel på mange måter over det faktiske forhold at det er rimelig bred enighet om norsk energipolitikk i stort og norsk kraftpolitikk spesielt på mange områder blant alle partiene i denne salen, og på andre områder en bred enighet mellom regjeringspartiene, naturlig nok, men også på høyresiden og mot Arbeiderpartiet. Sånn får det være. Det er naturlig at man fokuserer på det man er uenig i, i en slik debatt, men det er altså sånn at vi er enige om veldig, veldig mye. Noen har pekt på at det var overraskende at jeg og regjeringen er opptatt av markedet. Det burde vel i og for seg ikke overraske noen at en regjering bestående av Fremskrittspartiet og Høyre er opptatt av markedet. Faktum er at markedet og effektiv prisdannelse har vært et helt sentralt element i utviklingen av det norske kraftsystemet helt siden Eivind Reiten i 1991 endret energiloven i den retningen. Det er i ferd med å gå opp for våre venner og kollegaer i Den europeiske union også at måten vi har organisert dette på, med effektive prisdannelser i kraftsystemet vårt, er årsaken til at vi driver et langt mer effektivt og klimavennlig energisystem, noe som også støttes av Det internasjonale energibyrået, hvis vi sammenlikner oss med de andre landene i Europa. Mange har pekt på at det ikke er noen plan her for tiden etter 2020. For det første har dagens flertall allerede gjort endringer som vil gi økt verdiskaping i Norge, etablert fram til 2020, og vi har lagt fram en energimelding som peker på hvordan vi er nødt til å satse på klima og energieffektivitet innenfor transportsektoren og industrien – hydrogenstrategien spiller inn i begge elementene, både transport og industri – men også hvordan vi må legge til rette for krafthandel også i framtiden. Angående havvind har jeg svart til Stortinget hver eneste gang jeg har blitt spurt, at jeg oppfatter at kommersiell produksjon i et markedsbasert system i Norge neppe er noe som vil inntreffe med det aller første. Jeg er likevel glad for at den støtten vi fra myndighetenes side gir til produsenter og leverandørindustrien til havvind, gjør at vi lykkes internasjonalt, og at vi har tatt betydelige markedsandeler i Storbritannia. Så er jeg glad for at representanten Eidsvoll Holmås peker på nasjonal ramme for vindkraft. Det er et grep som vil forenkle både for oss fra myndighetenes side og fra industriens side samtidig som vi ivaretar viktige miljøhensyn i dette arbeidet i tiden framover.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
President, energiministeren og jeg har samme frisør, men utover det(munterhet i salen) er det også en del som skiller oss. (munterhet i salen) Vi vet om mange av virkemidlene fordi vi vet at en del virkemidler vi har, allerede funker. Elbilordningen er ett av eksemplene på det. 2020-målene for utslippskrav i den nye bilparken når vi antakelig neste år. Så vet vi at det skjer mye spennende innen biodrivstoff. Transportetatene har kanskje i overkant basert seg på biodrivstoff i sin klimastrategi. Vi tror at det er flere teknologier som vil muliggjøre nullutslipp og visjonen for 2025. Så har vi et styrket Enova, som følge av behandlingen av energimeldingen, og vi arbeider med et grønt skatteskifte. Det skal bli dyrere å forurense, også for bilparken. Disse er alle virkemidler som vil bidra til å nå disse målene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
Det er vel ikke slik at det er noen store, folkelige mishagsytringer over kraftprisen for tiden. Vi legger opp til – og det har vi klare formuleringer om sammen med våre samarbeidspartier – at vi skal gjennom et grønt skatteskifte. Det er en komplisert prosess, fordi enhver skatteprosess er det. Men at prinsippet om at forurenseren betaler, og at mer forurensning skal være dyrere enn mindre forurensning, skal ligge til grunn, og at det kommer til å bli et viktigere prinsipp i årene som kommer – frem mot 2025, frem mot 2030 – er jeg ikke i tvil om. Samtidig vil vi i EUs kvotesystem over tid få økte priser, som også vil bidra til den samme dynamikken.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
Til det siste spørsmålet: Jeg kan ikke nå gi noen tidsplan. Det er slik at vi arbeider etter den tidsfristen Stortinget har satt, at loven skal kunne behandles i inneværende stortingsperiode. Det er også viktig å ha klart for seg at dette er et komplisert arbeid. Lovgivningsmessig er dette en nyskaping i norsk rett, i norsk lovgivningspraksis og forvaltningspraksis. Vi må derfor gå mange runder for å sørge for at det vi utformer, harmonerer både med vårt parlamentariske system, med norsk klimapolitikk og med våre nasjonale forhold. Jeg tar definitivt inn over meg de føringene som er kommet fra Stortinget i behandlingen av energimeldingen, men vil ellers ikke gå nærmere inn på forslaget nå. Det kommer til å bli sendt på vanlig høring når det er klart.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
Som jeg sa, er Stortingets forventning at loven skal kunne behandles i inneværende stortingsperiode, det er den tidsplanen vi arbeider etter. Men jeg understreker igjen at dette – lovgivningspolitisk og lovgivningsteknisk – er et komplisert stykke arbeid. Det er viktig at vi ikke går på akkord med de grunnleggende prinsippene om ansvarsfordeling mellom storting og regjering – og arbeidsmåter mellom storting og regjering. En lov på dette området – for å regulere forholdet mellom storting og regjering – er ikke noe vi er vant med fra andre områder. Lover som fastsetter mål for samfunnsutviklingen med større presisjonsnivå og større sektormål enn det som er vanlig på andre områder, er komplisert. Derfor er dette et arbeid som tar tid.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
Representanten Elvestuen har et godt poeng knyttet til hva vi faktisk vet om effekten av ulike tiltak. Der har jeg bedt om flere innspill fra mitt system, fordi det er åpenbart at noen tiltak er enklere å måle effekten av enn andre. Det gjelder for så vidt både i ikke-kvotepliktig og i kvotepliktig sektor, men mye om kvantifisering er en utfordring. Vi har vært en del av kvotepliktig sektor i mange år. Vi er med i EUs prosess for å skjerpe inn kvotepliktig sektor og vil også i det arbeidet se hen til hvordan man kan kvantifisere effekten av politikken.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
Når det gjelder lov om offentlige innkjøp, er vår tilnærming at de enkelte offentlige myndigheter skal ha en – kort fortalt – grønn plan for sine innkjøp. Det er viktig ikke å detaljstyre myndighetene for mye, men la dem få lov til å lage sine planer basert på de overordnede kravene. Det er en klar innskjerping i forhold til dagens lov – i det at det skal foreligge en gjennomtenkt strategi for innkjøp. Det vil selvsagt også dreie seg om når man skal anskaffe biler og bilpark.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-13:
Jeg vil også få takke for en debatt som kanskje til tider har tilslørt det faktum at det er mye det er enighet om, og at dette arbeidet som er gjort med energimeldingen, bringer ting fremover på en god måte. Det gjelder også i spørsmålet om oljefyrforbudet. Jeg vil berolige representanten Eidsvoll Holmås med at forslaget vil komme i god tid før forbudet skal ha effekt i 2020. Nå er det relativt liten tvil her i salen og ellers i samfunnet om at det kommer, men det er en del teknikaliteter som bearbeides, og forslaget vil altså komme i god tid før det skal tre i kraft i 2020. Så har jeg lyst til å nevne til representanten Aukrust at uklarhetene rundt samarbeidspartienes mål når det gjelder personbilparken i 2025, er bilagt for de aller flestes vedkommende. Hvis den ikke er det for Aukrusts vedkommende, skal jeg nå klargjøre: Det er altså slik at målet er null salg av helt fossile personbiler i 2025, ikke som et forbud, men med virkemidler som skal sørge for at fossilbilsalget stopper fra og med 2025. Målet reflekterer klimastrategien i papirene til Nasjonal transportplan, en klimastrategi denne regjeringen tok initiativ til. Klimastrategien baserer seg igjen på klimamålet for 2030, et mål regjeringen foreslo, og som vi foreslo at vi skal nå sammen med EU. Her er det en systematikk. Elvestuen etterlyste systematikk i klimapolitikken. Jeg tror vårt arbeid med og vår forpliktelse til å samspille med EU kommer til å bidra til mer systematikk i klimapolitikken det neste tiåret enn det vi kanskje har hatt det forrige tiåret. Jeg tror Venstre snakker sant og ærlig – og det bør flere merke seg – når de understreker at de oppnår mer utenfor regjering enn det f.eks. SV gjorde i regjering. Det var vel, så vidt jeg minnes, Arbeiderpartiet de hadde å bryne seg på i regjering.
Monica Hauge Stiansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Norge har en stolt tradisjon å se tilbake på innenfor fornybar energiproduksjon. Siden Norges og verdens første vannkraftverk ble tatt i bruk i 1882 på Senjens Nikkelverk i Hamn på Senja, har vannkraften lagt grunnlaget for lokalsamfunn, industri og verdiskaping i hele Norge. Noen har kritisert Norge for å ha lave ambisjoner innenfor fornybarsatsingen. Men jeg støtter ikke den oppfatningen. Norge var tidlig ute med å utnytte de naturlige fortrinn vi har her i landet vårt, nemlig fossefall, elver og vassdrag. 99 pst. av all kraftproduksjon i Norge kommer fra vannkraft. I verden i 2015 utgjorde vannkraft 16,6 pst. av den totale elektriske energiproduksjonen. Til sammenligning utgjorde elektrisk produksjon fra kjernekraft 12,8 pst., mens produksjon fra andre fornybare energikilder som vind, sol og geotermisk energi utgjorde 3,6 pst. Jeg synes det virker merkelig at de samme partier som roper høyest om at Norge må satse mer på fornybar energiproduksjon, også er de partier som er mest motstandere av utbygging av vassdrag og nærmest skulle sett at de fleste vassdrag i Norge hadde blitt vernet. Jeg representerer Finnmark. For Nord-Norge er det viktig med en god forsyningssikkerhet for å sikre rammevilkår og etablering og utvikling av industrien. Diskusjonen om elektrifisering av norsk sokkel vil for Nord-Norge bety elektrifisering av Johan Castberg-feltet. Det er viktig med langsiktig og forutsigbar tilførsel av energi til denne delen av landet. Derfor er det viktig at Fremskrittspartiet sammen med regjeringen satser på bygging av kraftnettet fra Balsfjord i Nordland til Skaidi i Finnmark. Neste fase blir å forlenge dette nettet til Varangerbotn. I januar i år gikk det ut pressemelding om at Finnmark Kraft AS vil bygge ut Hamnefjellet vindkraftverk i Båtsfjord i Finnmark. Det er en vindmøllepark med 15 turbiner med samlet installert effekt på ca. 50 MW. Søknad om konsesjon ble første gang sendt i 2006. Konsesjonen ble gitt høsten 2013. En viktig forutsetning for investering og satsing innen vindkraft er gode rammevilkår gjennom bl.a. gode avskrivningsmuligheter. Fremskrittspartiet og regjeringen sendte derfor i mai i år en formell notifikasjon til ESA om gunstigere avskrivningsregler for nettopp vindkraft. Opposisjonen med Arbeiderpartiet i spissen har til det kjedsommelige siden Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tok over høsten 2013, uttalt at regjeringen leverer for lite for sent, og at regjeringen ikke satser i nord. Vel, jeg for min del foretrekker at det blir levert på energipolitikken framfor ikke i det hele tatt.
Tor Arne Bell Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Den meldingen som vi diskuterer i dag, vitner faktisk om en retning i energipolitikken. Med tanke på debatten som har gått, virker det jo som om retningen som regjeringen legger opp til, er mot – eller rettere sagt for – mindre politisk styring. Og bare så det ikke blir noen misforståelse her: Vår kritikk dreier seg ikke om det regjeringen vil, for så vidt, men om det regjeringen og de samarbeidende partiene ikke vil. Det er jo det som er utfordringen. Det er nærliggende å tro at innstillingen skyldes at regjeringen og støttepartiene Kristelig Folkeparti og Venstre egentlig ikke er enige – de har bare inngått et kompromiss – og slik blir det noen ganger når spriket i syn er for stort. Arbeiderpartiets og de øvrige opposisjonspartienes mange forslag til konkrete tiltak i innstillingen til energimeldingen bør derfor øke beredskapen i regjeringssamarbeidet. Grunnen er at forslagene representerer et ganske massivt uttrykk for meldingens mangler. Dette bør tas på alvor og ikke raljeres med. Det hørte vi også i siste innlegg. Og nå har heldigvis regjeringen mulighet til å ta tak i dette videre, hvis de ønsker å gjøre det, som de for så vidt også gjorde i de forslagene som vi har reist tidligere. Ja, de kan rett og slett fornye seg. Det gjelder for så vidt også representanten Korsberg, som i stedet for av alle ting å raljere med den rød-grønne regjeringen oppfordres til å bidra positivt til utvikling av gode politiske tiltak innenfor fornybar energi og virkningsfulle klimatiltak.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2016-06-13:
For første gong på 17 år har det blitt lagt fram ei samla energimelding. Det kan ein trygt seie var på tide, og det måtte altså ei blå-blå regjering til for å klare det. Meldinga handlar om mange viktige tema. I mitt heimfylke, Sogn og Fjordane, er kraftproduksjon og kraftutbygging svært viktig. Det gjev store inntekter, og det skapar viktig sysselsetjing. Eg er svært glad for at regjeringspartia og samarbeidspartia tidleg i arbeidet med meldinga varsla om at ein gjekk vekk frå å setje ned ei ekspertgruppe som skulle sjå på konsesjonskrafta og konsesjonsavgifta. Konsesjonsordninga har stor økonomisk betyding for mange kommunar i Sogn og Fjordane, og dersom ein ønskjer kraftutbygging og meir kraftproduksjon, må vertskommunane ha ein del av den verdiskapinga som vasskraftutbygginga er opphavet til. Det var også bra at dei borgarlege partia slo fast at dagens konsesjonsordning fungerer etter intensjonen. Det skapar ro og stabilitet, og det er bra. Ei anna sak som også er viktig i mitt heimefylke, er at det skal vere høve til å få konsesjonshandsama kraftutbyggingar i verna vassdrag som skal vere flaumdempande, for å hindre store skadar og tap av verdiar og menneskeliv. I oktober 2014 var det ein stor skadeflaum både i Odda, på Voss og ikkje minst i Flåm i Aurland. I bygda Flåm blei 13 bustadhus totalskadde. Skadane kjem opp i nærare 250 mill. kr. Det var også svært nære på at flaumen tok menneskeliv. Aurland kommune har ønskt å sikre elva ved overføring av vatn frå Flåmsvassdraget til Aurlandsanlegga. Det har dei ikkje fått høve til så langt, med særleg tilvising til at det er eit verna vassdrag. Det er difor svært gledeleg at det no blir opna for flaumsikrande tiltak også i verna vassdrag. Aurland kommune har dokumentert at det er stor risiko for nye flaumar som kan true liv og helse. Risikoen er også aukande med bakgrunn i klimaendringar og aukande ekstremnedbør. Det er fullt mogleg å gjere utbyggingstiltak som sikrar utsette område. Det er mindre reguleringar, som i svært liten grad går ut over verneverdiane, men som har stor flaumdempande effekt. Det sikringsarbeidet som er utført etter flaumen i 2014, har kosta meir enn 100 mill. kr, og det vil ikkje hindre ein ny stor skadeflaum. Det viser analysar frå Multiconsult og Norconsult. Det er berre flaumdemping som gjev effektive tiltak opp mot 40 pst. reduksjon av flaumstørrelsen. Dersom ein ikkje kan dempe flaumen oppe i vassdraget, vil det krevje dramatiske tiltak, om det er mogleg, for å sikre store verdiar for næringsliv, jernbane og busetnad i Flåm. Med den opninga som det no er semje om, kan flaumdempingstiltaka i Flåmsvassdraget og andre utsette vassdrag bli realiserte. Det betyr at ein sikrar framtida for dei som bur i utsette område, og som nyleg har opplevt svært dramatiske hendingar.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Det har gått nærare 17 år sidan sist Stortinget fekk ei heilskapleg energimelding til behandling. Opposisjonen med Arbeidarpartiet i spissen yndar å kommentere at denne regjeringa leverer for lite, for seint. I motsetning til den førre regjeringa, som sat i åtte samanhengande år med fleirtal, har Framstegspartiet og denne regjeringa i alle fall klart å levere ei melding som er oversiktleg og svært god. Det er all grunn til å gratulere statsråd Lien med det arbeidet som energimeldinga representerer. Meldinga har vore etterspurd i lang, lang tid. Noreg har ein stolt tradisjon å sjå tilbake på innanfor fornybar energiproduksjon. Vasskrafta har vore med på å leggje grunnlaget for lokalsamfunn, industri og verdiskaping i heile Noreg. Noreg var tidleg ute med å utnytte dei naturlege fortrinna vi har i landet vårt, nemleg fossefall, elver og vassdrag. 99 pst. av all kraftproduksjon i Noreg kjem frå vasskrafta. I verda i 2015 utgjorde vasskrafta vel 16,6 pst. av den totale elektriske energiproduksjonen. Dette viser til fulle at Noreg var tidleg ute med å ha store ambisjonar innan utnytting av våre vassressursar til energiproduksjon. Ein føreseieleg og langsiktig politikk på energifeltet er viktig, ikkje berre for energiprodusentane, men også for næringslivet og for deg og meg. For Møre og Romsdal er det viktig å få på plass ei god forsyningssikkerheit. Her spelar kraftlinja Ørskog–Fardal ei viktig rolle. Ein treng ikkje gå meir enn seks–sju år tilbake før ein hadde utfordringar med kraftsituasjonen i Midt-Noreg i forhold til resten av landet. Fleire bedrifter innan kraftkrevjande industri er lokaliserte nettopp i Midt-Noreg. Eg synest det verkar underleg at dei same partia som ropar høgast om at Noreg må satse meir på fornybar energiproduksjon, også er dei partia som er mest motstandarar av utbygging av vassdrag, og nærast skulle sett at dei fleste vassdraga i Noreg hadde blitt verna. Framstegspartiet skulle gjerne sett at ein kunne opne for meir utbygging av småkraftproduksjon, ikkje mindre. Med auka vasskraftproduksjon, med tillegg av vindkraft og gode utanlandsforbindelsar, kan Noreg ta på seg ei rolle som det grøne batteriet for Europa og eksportere fornybar energi til kontinentet som eit berekraftig alternativ til kol og atomkraftverk. Energimeldinga omfattar mange fleire tema som eg ikkje har anledning til å gå fullt inn på no, men eg gir mi fulle tilslutning til regjeringa og samarbeidspartia sine gode forslag.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Utviklingen av Norge til en energinasjon startet for over hundre år siden. Allerede sent på 1800-tallet ga denne kraften grunnlag for den kraftintensive industrien som er bygd opp over år, som ikke minst har vært et viktig bidrag til utviklingen av det moderne Norge. Det er ikke noen tvil om at den er det fortsatt. De overordnede prinsippene som ble vedtatt med de Castbergske konsesjonslover allerede i 1909, er prinsipper som i stor grad gjelder for energiforvaltningen den dag i dag. Men jeg mener at konsesjonsordningen nå er satt i spill av dagens regjering for å tilfredsstille kraftselskapene. Regjeringen varsler i stortingsmeldingen at den ønsker å sette ned en ekspertgruppe som skal se på konsesjonskraften og konsesjonsavgiften. Det er ikke farlig i seg selv, men regjeringen skriver selvfølgelig ikke direkte i meldingen at de vil avvikle konsesjonskraftordningen. Det ville skapt ramaskrik. Men oppnevner man en ekspertgruppe med det mandatet, er det ikke tvil om at det kan være det første skrittet til å få gjennomført noe som i utgangpunktet var upopulært. Det ville gitt store negative konsekvenser for de kommunene og fylkeskommunene som i dag har kraftinntekter. Jeg er glad for at det er en bekymring som hele komiteen stiller seg bak. Komiteen viser til at formålet med konsesjonsordningene er å sikre vertskommunene en andel av verdiskapingen som vannkraftutbyggingen gir opphav til. Vertskommunene bidrar gjennom avståelse av naturressurser til denne verdiskapingen. Det er bra at partiene på Stortinget ikke er på linje med regjeringen og statsråd Lien ved å fastslå at dagens konsesjonsordninger fungerer etter intensjonen, som komiteen sier. Det er viktig at den norske vannkrafttradisjonen videreføres, slik at lokalsamfunn som stiller sine naturressurser til disposisjon for vannkraftproduksjon, får en del av disse inntektene. Men saken er ikke ferdig med dette. Jeg viser til svarbrev av 2. juni 2016 fra statsråd Lien til energi- og miljøkomiteen. Her står det: «Dersom mandatet til en eventuell ekspertgruppe snevres inn i den retningen komiteens spørsmål antyder, mener jeg det ikke har noen hensikt med en ekspertgruppe med bred deltakelse nå. Jeg vil da vurdere hvordan departementet kan se nærmere på eventuelle forbedringer og forenklinger.» Dette betyr at regjeringen har tenkt å angripe ordningen med konsesjonskraft gjennom såkalte forbedringer og forenklinger, i stedet for å gå veien om et ekspertutvalg. Det kan innebære at regjeringen uansett vil sette ordningen med konsesjonskraft og konsesjonsavgifter i spill, noe jeg vil advare sterkt mot, og det synes jeg også komiteen langt på vei gjør. Jeg synes bekymringen blir forsterket når man ikke går inn for forslag nr. 3, fra Arbeiderpartiet m.fl., som sier: «Stortinget ber regjeringen videreføre konsesjonskraftordningen slik den er i dag.» Men det er ikke for seint, voteringen er først i kveld.
Helge Orten (Høyre), 2016-06-13:
Transportsektoren er et av de områdene der vi må sette inn kraftfulle tiltak for å nå ambisiøse klima- og miljømål. Det betyr at vi må utvikle og ta i bruk ny miljøteknologi, vi må få flere til å velge kollektive løsninger eller å gå og sykle, og vi må få mer av godstransporten over på sjø og bane. Vi er grunnleggende teknologioptimister. Vi løser ikke miljøutfordringene ved å få folk til å slutte å kjøre bil, men ved å stimulere folk til å velge miljøvennlige biler eller velge kollektiv, gange og sykkel der det er et alternativ. På samme måte er det ikke mulig å løse miljøutfordringene i godstransporten ved kun å flytte gods fra vei til bane og sjø. Det vil heller ikke være gjennomførbart. Utfordringen ligger i å utvikle og ta i bruk ny teknologi som gjør alle transportformer miljøvennlige, uansett om det er bil, tog eller båt. Jeg registrerer at flere representanter fra opposisjonen mener at det ikke er gjennomført tiltak i denne perioden. Da kan ikke de samme representantene ha fulgt særlig godt med. I samtlige budsjett har regjeringa og samarbeidspartiene allerede levert tiltak for å gjøre transportsektoren mer miljøvennlig. Vi har levert en historisk satsing på jernbane, kollektiv, gange og sykkel. Det stilles strenge krav til lav- og nullutslipp i ferjesektoren. Det vil bety en gradvis utskiftning av en aldrende ferjeflåte til mer miljøvennlige og moderne fartøy og dermed økt aktivitet og nye arbeidsplasser i landet vårt. Vi har økt budsjettene til forskning og innovasjon, styrket Enova og fusjonert inn Transnova. Det har gitt en betydelig større muskel for satsing på miljøteknologi og lav- og nullutslippsløsninger i transportsektoren. Eksempel på det er infrastruktur for lading, fyllestasjoner for biler, tilskudd til landstrøm – siste tildeling 82 mill. kr i tilskudd til 13 havner – og støtte til utarbeiding av ladeinfrastruktur for ferjer, som f.eks. i underkant av 300 mill. kr nå til Hordaland fylkeskommune. Miljøteknologiordningen i Innovasjon Norge er flerdoblet i denne perioden. I revidert statsbudsjett for 2016 ble det satt av 65 mill. kr til en ny ordning som skal stimulere til utvikling og bruk av miljøteknologi både i offentlig og privat virksomhet. Innenfor sjøfarten har vi redusert avgiftene med ca. 100 mill. kr, vi har forbedret farledsbevisordningen, etablert en tilskuddsordning for havnesamarbeid og etablert en vrakpantordning for å stimulere til utskiftning av eldre skip og styrke konkurranseevnen til sjøfarten. Dette er bare noe av det som allerede er gjort i transportsektoren i løpet av to–tre år, og vi skal gjøre mer. Energimeldinga, havnestrategien, maritimstrategien og den kommende nærskipsfartstrategien er viktig. Men det aller viktigste styringsdokumentet i samferdselssektoren er Nasjonal transportplan, som skal vedtas våren 2017. Det er der vi legger grunnlaget for tiltak i transportsektoren fram til 2030.
Lill Harriet Sandaune (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Norge har en stolt tradisjon å se tilbake på innenfor fornybar energi-produksjon. Vannkraften har vært med på å legge grunnlaget for lokalsamfunn, industri, verdiskaping og velferd i hele Norge. En forutsigbar og langsiktig politikk på energifeltet er viktig, ikke bare for energiprodusentene, men også for næringslivet og hver enkelt av oss. En trenger ikke å gå mange år tilbake for å finne store utfordringer med kraftsituasjonen i Midt-Norge i forhold til resten av landet. Flere bedrifter innenfor kraftkrevende industri er lokalisert der, og det er derfor gledelig at Statkraft, TrønderEnergi og Nordic Wind Power har meldt at de går sammen om å bygge Europas største landbaserte vindkraftanlegg på Fosenhalvøya, Hitra og i Snillfjord i Midt-Norge. Om lag 11 mrd. kr skal investeres i seks vindparker på til sammen 1 000 MW, og alle parkene er beregnet å være ferdigstilt i 2020. En viktig forutsetning for investering og satsing innenfor vindkraft her er gode rammevilkår med bl.a. gode avskrivningsmuligheter, og det var bakgrunnen for at regjeringen i mai sendte en formell notifikasjon til ESA om gunstigere avskrivningsregler for vindkraft. I energimeldingen legges det nå opp til at Trondheims-lokaliserte Enova vil få en sentral posisjon i forbindelse med støtteordninger til infrastruktur for el, hydrogen og hybrid innenfor transportsektoren og privatbilismen. Siden det forventes at transportsektoren i framtiden skal stå for en stor del av klimakuttene, er det viktig å ha gode incentiver for å få til en endring fra dagens bensin- og dieseldrevne bilpark til en bilpark basert på fornybar energi. Med økt vann- og vindkraftproduksjon og godt samarbeid med Storbritannia og Tyskland kan Norge ta på seg en rolle som det grønne batteriet for Europa og eksportere fornybar energi til kontinentet. Selv om Norge ikke bruker olje og gass i nevneverdig grad til eget energiforbruk, vil verden fremdeles etterspørre olje og gass i overskuelig framtid, og det vil fremdeles være et bedre alternativ enn atom- og kullkraftverk. Skal energiproduksjon og forbruk først settes inn i en klimasammenheng, mener Fremskrittspartiet at en bør satse på det som faktisk gir mest effekt globalt og helhetlig sett.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Éin ting er at det er viktig med gode og langsiktige rammevilkår for energiproduksjon i Noreg, og mykje har skjedd sidan den førre energimeldinga blei behandla i Stortinget for nærmare 17 år sidan, men endå viktigare er det korleis vi brukar energien. Til samanlikning har bilparken i Noreg ein gjennomsnittsalder på 10,5 år. Bustadane våre er gjerne mykje eldre enn dette. Mange offentlege og private bygg har blitt oppgraderte i fleire etappar opp gjennom åra for å halda nokolunde tritt med byggje- og energikrav gjennom f.eks. bruk av anna byggjevyrke og etterisolering. Det er eit stort potensial for energieffektivisering i den eksisterande bygningsmassen. Stortingsfleirtalet vil ha ei målsetjing om 10 TWh redusert energibruk i eksisterande bygg samanlikna med nivået i dag. For å nå desse måla er det viktig med gode økonomiske incentiv. Det held ikkje med forbod, slik opposisjonen legg opp til. Einsidig forbod motiverer aldri. Framstegspartiet og regjeringa har fått gjennomslag for skattefrådragsordning for enøktiltak for private hushald samt at det er gode støtte- og tilskotsordningar gjennom Enova for utfasing av fossil olje som varmekjelde. Eg veit ikkje heilt om det er eit godt parlamentarisk uttrykk, men vi kallar det «å fyra for kråka» når vi lagar varme som ingen brukar. Det er dyrt å fyra for kråka. Difor er det lurt å ha passe temperatur i dei romma vi brukar, men ikkje så lurt å varma opp rom som står tomme. I tillegg treng ikkje alle rom å vera like varme. Om natta er det heller ikkje nødvendig med mykje varme. Vi oppheld oss mykje innandørs i Noreg. Det kan også vera ei av årsakene til at tala for astma, allergiar og luftvegsplager er høge her til lands. Feil innetemperatur er ein av faktorane som fører til dårleg inneklima. Eit godt inneklima kan, i tillegg til å redusera energiforbruket og strømrekninga, også gi helsegevinstar.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Energisektoren spiller en nøkkelrolle for at vi skal kunne nå klimamålene framover. Det langsiktige målet er et bærekraftig og miljøvennlig energisystem med lave klimagassutslipp. For å nå dette målet må man faktisk forvente handlekraft, og regjeringens melding bærer i så måte mer preg av en god situasjonsbeskrivelse av hvordan energisektoren er bygd opp, framfor handlekraft til endring, som Elvestuen så varmt støttet opp under. Den store fornybare kraftproduksjonen har vært grunnlaget for en kraftintensiv industri siden tidlig på 1900-tallet. Et av vårt lands største fortrinn har vært tilgangen på ren energi til konkurransedyktige priser, og det er helt klart med på å styrke norsk industris konkurransekraft. Men norsk industri lever i en teknologiutvikling som stadig eskalerer, og har hele veien vært i front for å finne nye klimavennlige løsninger. I Norge bygger man opp industrien på naturgitte fortrinn, og da er det helt avgjørende at industrien sikrer oss gode, langsiktige rammebetingelser som matcher tilsvarende rammebetingelser som industrien har i EU. Vi må ha et sterkt overføringsnett for strøm og da er det behov for store investeringer i overføringsnettet, både i transmisjonsnettet og i distribusjonsnettet. For å styrke forsyningssikkerheten vil vi legge til rette for at den teknologiske utviklingen og utviklingen av nye marked bidrar til dette. Utbyggingen av fornybar energi stiller store krav til overføringsnettet i områder hvor utbyggingen finner sted, og at nettutbyggingen faktisk finansieres over nettleien. Men da er det viktig at elektrisitetsnettet må fordeles så jevnt som mulig, og at en unngår at en uforholdsmessig stor del blir lagt til nettkundene i fornybarområdene. Utjevningen av nettleie vil være en sentral utfordring i energisystemet framover, og i så måte mangler regjeringens innsats for å utjevne nettkostnadene handlekraft. I Arbeiderpartiet etterlyser vi en strategi som bidrar til realiseringen av demonstrasjonsprosjekter for flytende havvind og andre former for havbasert fornybar teknologi. Her kan vi ikke se at regjeringen så langt har fulgt opp Stortingets vedtak, og for å få vind i de seilene ber vi regjeringen nå bidra til å realisere minst én fullskala demonstrasjonspark for flytende havvind i Norge innen 2020. Her trengs det et betydelig løft, også politisk, for å få Norge til å bli en tydelig aktør innenfor offshore vind. Til slutt: Vi i Arbeiderpartiet la fram 45 forslag til en offensiv klimapakke i februar, mens regjeringens forhandlinger med støttepartiene har endt opp med en langt mindre omfattende klima- og energipakke.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Familiemeldingen tar opp viktige områder for alle i Norge. Det er mange viktige temaer. Det er viktig å trygge familiene i dette landet – til det beste for familiene og for barna. Da blir jeg litt forundret over at Arbeiderpartiet sier at familieverntjenesten ikke er aktuell. Hva med hverdagsutfordringene? Ja, da synes jeg kunnskapen mangler hos Arbeiderpartiet. Det nytter ikke å sitte og utforme familiepolitikken på Youngstorget. Man bør reise ut til familieverntjenesten. Det er nemlig en skjult skatt. Det er et gratis lavterskeltilbud, og de som jobber der, er dyktige fagfolk med høy kompetanse. Norge er unikt når det gjelder familievernkontorene. Kontorene er spredt over hele landet, og er både offentlig og kirkelig eid. Det er ikke slik at familievernkontorene er skilsmissekontor alene. Riktignok må par som skiller lag og har felles barn under 16 år, komme til mekling, men det er til barnas beste. Familieverntilbudet er så mye, mye mer: parterapi, familieterapi, forebyggende arbeid, utadrettet arbeid og samtaler med barn. Tjenesten har fått en historisk budsjettøkning, med over 90 mill. kr de siste tre årene. Mange har erfaring med å gå til familievernkontoret, og det er ikke et nederlag. Mange får hjelp til å håndtere hverdagen eller kriser, med råd om å sette barna i sentrum. Et mål er at flere barn skal bli hørt og medvirke i saker som angår dem. Derfor er familievernkontoret styrket med 5 mill. kr i år, for nettopp samtaler med barn. Det framgår av tallene fra familievernet i fjor at det allerede er en økning i samtaler med barn. Et viktig forslag i meldingen er å vurdere en lovfesting av forebyggende arbeid i lov om familievernkontorer. Jeg har forstått at regjeringen, med Solveig Horne i spissen, ønsker et tett samarbeid med de lokale familietjenestene og familievernet. Samlet kompetanse må utnyttes bedre, til det beste for familiene som strever – før krisen blir akutt. Jeg er fortsatt forundret over at Arbeiderpartiet kan si at dette ikke har noe med hverdagsutfordringer for barnefamilier å gjøre. Det er nettopp det det har. Familieverntjenesten er som sagt en skjult skatt i dette landet. Dette må vi slå ring rundt, og dette må vi bygge videre på. Det er nettopp det vi trenger.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-06-13:
Norge kan gå foran på mange områder, og innføring av en mulig etikkinformasjonslov er absolutt å ligge i front på et politisk område som skaper stort engasjement blant forbrukere i Norge så vel som i resten av verden. Det store spørsmålet blir hvor begrensningene i lovverket eventuelt skal gå. Arbeiderpartiet er i så måte positive til en utredning som vil muliggjøre de avgrensningene en etikkinformasjonslov eventuelt skal ha. I dag etterspørres etikkinformasjon av mange. Det er et stort engasjement, og de organisasjonene som per i dag jobber for å fremme god etikk i Norge, møter stor pågang fra forbrukere. Utfordringen er at leverandørene i dag ikke har plikt til å oppgi den informasjonen. En kan utvikle en bedrift som tar etiske hensyn, og som gjør gode, bevisste valg. Det er mulig å drive virksomheten godt over tid og ha en fordel av å oppgi etikkinformasjon. Ja, det kan være ekstra lønnsomt – etter bedriftsøkonomiske ideer, til og med – om en har et bevisst forhold til dette. Stormberg er en bedrift som er et eksempel på at man av egen vilje ønsker å gi ut denne typen informasjon. Tiden er moden for å gi fullt innsyn og oss som forbrukere rett til en viss informasjon – både angående selve produksjonen og hvordan de som produsenter jobber med etisk handel, og hvilke krav de stiller til sin leverandørkjede. Dårlige arbeidsforhold bør ikke være et konkurransefortrinn.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
I mitt innlegg pekte jeg på at nettopp erfaringen fra palmeoljekampanjen er et godt eksempel på at etikkloven trengs. Det var nemlig miljøinformasjonsloven som var avgjørende for at organisasjoner kunne drive forbrukerrettet kampanje/informasjon i forbindelse med kampen mot palmeolje. Det er noen av oss som mener at en etikklov etter modell av miljøinformasjonsloven kan være et viktig virkemiddel og et skritt på veien for å kunne legge til rette for mer etisk handel, og ikke minst sånn sett bedre de forferdelige arbeidsforholdene som mange arbeider under. Er statsråden enig i det? Er det et spor hun vil følge?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
I meldingen er det noen tydelige merknader knyttet til å kunne gi barn egne samtaler hos familievernet. I 2014 var det bare 7 pst. av barna som fikk tilbud om egen samtale. Vi har forventninger til at både stortingsvedtak, og i tillegg de økte budsjettmidlene, skal gi tydelige resultater. Kan statsråden si noe om hva slags nivå hun ser for seg at vi skal ha kunnet nå i løpet av 2016? Er hun fornøyd med at bare 10 pst., 20 pst. eller 30 pst. av alle barn skal få et tilbud om egen samtale hos familievernet? Stortingsvedtaket lyder vel «alle barn»?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Som sagt, Kristelig Folkeparti er veldig glad for anledningen til å drøfte familiepolitikk i Stortinget. Det er ikke så veldig mange ukene siden vi diskuterte en annen viktig melding i denne salen, nemlig likestillingsmeldingen. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at Stortinget er bevisst på sammenhengen mellom familiepolitikk og likestillingspolitikk. Vi mener det er nødvendig å tenke både likestilling og familie samtidig, ikke enten–eller, og at nøkkelen til god familie- og likestillingspolitikk ligger i samspillet mellom disse to. Det er viktig å utvikle politikk som ivaretar familiens behov og likestillingshensyn. Familielivet er best når det preges av likestilling og likeverd, og likestillingskampen handler bl.a. om rett til og mulighet til å kunne kombinere barn og familie med deltakelse i arbeidslivet, i samfunnslivet og i beslutningsfora. Det er en viktig del av likestillingspolitikken å sikre at foreldre kan delta i arbeidslivet dersom de ønsker det. Kvinner og menn møter i dag ulike forventninger og begrenses i sine valgmuligheter. Det er ikke sånn det skal være. Derfor må likestillingspolitikken sikre like muligheter, likelønn, jevnere arbeidsdeling mellom mor og far og mulighet til å kombinere jobb med familieliv og det å ha barn. Familiepolitikk handler først og fremst om barnas behov, en trygg oppvekst og god støtte til familiene. Kristelig Folkeparti mener de gode politiske løsningene finnes i samspillet mellom disse hensynene. Det blir ikke god familiepolitikk dersom likestillingsperspektivet mangler, og likestillingspolitikken blir ikke bra dersom den ikke legger til rette for at vi skal kunne klare å kombinere arbeids- og familielivet på en god måte. Når det gjelder Kristelig Folkepartis voteringsorden i dag, hvordan vi skal stemme, er det sånn at i tillegg til familiemeldingen har Kristelig Folkeparti fremmet et representantforslag der vi løfter fram en rekke konkrete forslag som vi mener kan forbedre familiepolitikken. Mange av dem er budsjettforslag som vi tar med oss til høstens budsjettrunder. I vårt alternative budsjett beskriver vi hvilke av disse forslagene vi mener må prioriteres i budsjettet for 2017, og budsjettforhandlingene vil vise hvilke av disse forslagene vi får gjennomslag for. Vi fremmer derfor ikke forslagene nå, men dette kommer vi tilbake med når vi skal prioritere innenfor 2017. Kristelig Folkeparti kommer til å stemme for Senterpartiets forslag nr. 2, nr. 4, nr. 6, nr. 7 og nr. 8. Når det gjelder forslag nr. 4, der realverdien av kontantstøtten skal sikres, er det det å si at realverdien har blitt godt ivaretatt gjennom den markante økningen vi fikk til i budsjettet for 2015.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-06-13:
Jeg synes det er gledelig å lese komiteens behandling av denne stortingsmeldingen, for man skulle jo nå tro – det skapes i hvert fall et inntrykk av det – at her er det kjempestor avstand mellom partiene i komiteen. Så er ikke tilfellet – det som kanskje er litt spesielt med behandlingen av meldingen, er at den preges av så stor enighet. Alle partiene i komiteen, fra Arbeiderpartiet til Fremskrittspartiet, er med i veldig mange felles merknader. Så den lille disputten som man prøver seg på her, tror jeg ikke kommer til å føre familiepolitikken ett skritt videre. Jeg tok egentlig ikke ordet primært for å si det, men Per Olaf Lundteigen har ikke slått seg helt til ro med hvordan Kristelig Folkepartis strategi har vært når det gjelder framleggelsen av dette Dokument 8-forslaget. Vi har fra Kristelig Folkepartis side hatt ikke bare behov for, men også veldig lyst til, å fremme Kristelig Folkepartis helhetlige politikk, og det har vi gjort gjennom disse forslagene som vi har løftet fram, og som vi mener er gode forslag. Men det er helt klart, og dette vet også representanten Lundteigen, at når man kommer til budsjettforhandlingene, venter det oss en knalltøff jobb – det vet Senterpartiet veldig godt ut fra sin tid i regjering. Og det er i prioriteringene i budsjettet vi bruker disse elleve forslagene, og der skal vi vise Senterpartiet hva som er Kristelig Folkepartis prioriteringer. Jeg vil heller velge den strategien enn å risikere at alle elleve forslagene blir nedstemt i Stortinget i dag. Det er årsaken til at vi har valgt å gjøre det slik vi har gjort det. Så håper jeg også at Senterpartiet opplever den rausheten som ligger i at vi faktisk stemmer for Senterpartiets forslag, som vi er for, i stedet for å gjøre som Senterpartiet gjorde da de satt i regjering, nemlig konsekvent stemme imot de forslagene som opposisjonen fremmet, selv om de var 100 pst. enig.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-13:
Statsråden sier i sitt innlegg at hun har tro på familien og på familiens valgfrihet og evne til å ta fornuftige, kloke og gjennomtenkte valg. Så ser vi at er det noe mange familier vil, så er det å ta vare på hverandre når noen er syke. Særlig viktig er det for foreldre å kunne ta vare på ungene sine når ungene er syke, og gjerne langvarig syke. Det er derfor SV i dag fremmer forslag om at pleiepengeordningen, omsorgslønn, må komme til Stortinget som sak snarest mulig. Derfor lurer jeg på om barneministeren ser behovet for at barna får tryggere rammer i form av at foreldrene sikres økonomisk når de skal være hjemme og ta vare på syke barn, at forbedringer i pleiepengeordning og omsorgslønn vil bidra positivt til det, og at det haster å få det på plass.