trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Denne debatten synleggjer tydelege motsetnader mellom fleirtalet, som altså ønskjer eit moderat statleg nedsal, og opposisjonen, som tilsynelatande meiner at jo større statleg eigendel ein har, desto betre er det – opp til ei grense, sannsynlegvis. Representanten Knag Fylkesnes er vel den som går lengst der, for han seier: Staten eig for lite. Opposisjonen brukar mange følelsesladde omgrep, som «nasjonalt eigarskap», «behalde kompetanse», «selje Noreg bit for bit» og «nei til sal av Noreg». Utover dette er det vanskeleg å sjå kva som er dei reelle argumenta for statleg eigarskap. Spørsmålet om det er samfunnsøkonomisk lønsamt for eit land at staten eig mest mogleg av landets næringsliv, er det f.eks. ingen frå opposisjonen som har prøvd å gå inn i. Men det er altså ingenting som tyder på at statleg eigde bedrifter er meir innovative og bidreg meir til fellesskapet enn det privateigde bedrifter gjer. Statleg eigarskap er heller ingen garanti for at det som skjer i bedriftene, er ryddig og greitt, og at det er lovleg på alle måtar. Omsynet til klima og miljø er heller ikkje nokon garanti for at det blir varetatt betre. Når det gjeld f.eks. korrupsjon, så har vi fleire eksempel på korrupsjon knytt til store selskap der staten er ein stor eigar. Yara-saka er eit slikt eksempel. Der blei fleire direktørar tiltalte for korrupsjon, og selskapet fekk eit førelegg på 295 mill. kr av Økokrim. Statoil, som i 2002 inngjekk ein avtale med iranske tenestemenn om utbetaling av om lag 5 mill. dollar, inngjekk forlik i USA og fekk bot av Økokrim. To direktørar i Statoil måtte gå frå Hydro på grunn av korrupsjon i Libya i 2001. Telenor har også fått alvorlege skuldingar mot sin tidlegare samarbeidspartnar i India og også mot det russiske selskapet VimpelCom, der dei også er ein stor eigar. Desse eksempla viser at offentleg og statleg eigarskap ikkje er nokon garanti mot at det skjer ulovlege ting – heller tvert imot. Og det er altså slik at dei aller fleste land har ein langt lågare statleg eigardel enn vi har. I Noreg er det no 35 pst., mens det i Sverige er 8 pst. og i Frankrike 10 pst. Det bør vere noko som gjer inntrykk på fleire enn meg.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
La meg starte med å gi en liten hyllest til det private eierskapet, som er helt fantastisk, og som fører til at mange bedrifter er gode og framtidsrettede. Jeg har lyst til å videreføre det og si at det statlige eierskapet ikke er mindre fantastisk enn det private. Tvert om så tror jeg det statlige eierskapet har noen fordeler i seg også for næringsutvikling og innenfor den næringspolitiske tekningen i Norge. Det statlige eierskapet er i all hovedsak langsiktig. Det er i all hovedsak industrielt, eller begrunnet i en langsiktig binding, og jeg vil understreke at det i høyeste grad er profesjonelt, og det er i tillegg varsomt. Det tror jeg gagner bedriftene. Jeg tror det også gagner de bedriftene som samarbeider og utvikles parallelt med de statlige bedriftene. Et eksempel er Statoil – knyttet opp mot Aker – og annen type leverandørindustri. Det er av stor betydning at staten gjennom eierskapet i Statoil har en langsiktig, industriell inngang. Kanskje burde en hatt en enda mer industriell inngang knyttet til Statoil enn det en faktisk har, men en har valgt en veldig varsom linje fordi en er staten i eierskapet. Jeg tror det har en enormt stor betydning i utviklingen av norsk næringsliv, og den dimensjonen synes jeg ikke kommer tilstrekkelig fram i debatten. Det er ikke sånn at et moderat statlig nedsalg, som representanten Hagesæter tar til orde for, i utgangspunkt er positivt begrunnet. Hvorfor skal en ha et moderat statlig nedsalg? Hvilke kvaliteter tilfører det norsk næringsliv? Og hvilken eventuell kapital er det som overtar etter et moderat statlig nedsalg? Et interessant spørsmål. Jeg tror den kapitalen verken er langsiktig eller industrielt rettet, eller har tilstrekkelig profesjonalitet bak seg. Det tror jeg er en realitet. Så til Statskog: Ja, en må gjerne diskutere Statskog opp og ned og in mente, men når en siterer tidligere landbruksminister Lars Peder Brekk, bør en gjøre det med et reelt og ærlig utgangspunkt. Bakgrunnen for arronderingssalget som den rød-grønne regjeringen la opp til når det gjaldt Statskog, handlet om at vi gjorde en større transaksjon og overtok Borregaard Skoger – til sterk motstand i denne salen fra både Høyre og Fremskrittspartiet, som mente dette var meningsløs bruk av det statlige eierskapet. Tvert om tror jeg dette har vært med på å gjøre noe for norsk skogbruk.(Presidenten klubber.) Så til slutt et spørsmål til representanten Gundersen: Hva har Høyre gjort for norsk skognæring? Ingenting!(Presidenten klubber igjen.) (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber igjen.)
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Jeg håper jeg er innenfor parlamentarisk god skikk og bruk når jeg tillater meg å si at jeg synes representanten Gundersen bruker til dels store ord når han sier at vi på skog bommet totalt. Ja, gjorde vi det? Hva er det Gundersen har endret på – for å stille det spørsmålet tilbake, litt retorisk? Ingenting. Nei, ingenting er endret. Men man har ikke videreført, man har ikke forsterket det. Når man snakker om FoU, ja SKOG22, omsett det i praksis, prøv å gjøre noe ut av det. Vi la grunnlaget for det. Istedenfor på en måte å være bekymret over at Investinor ikke får brukt de 500 mill. kr vi tilførte det, så sier jeg: Bruk dem. Juster på investeringsmandatet for Investinor på skog. Omsett dem. Det mangler jo ikke prosjekter. Fordelen med det vi gjorde da vi satte skog i fokus, var at det myldret fram en del ideer, men det er komplisert å dra dem fram. Og så langt har ikke de blå-blå omsatt dette i kreativ aktivitet knyttet til ny skogindustri. De har jo ikke det. Reduksjoner i formuesskatten har ikke bidratt til at man har investert mer i skogindustrien. Det er null effekt. Men omsett og få i bruk og sett i gang og bruk de 500 mill. kr som ligger i Investinor. Løft opp ny industri. Prøv å hjelpe dem som sliter, for hovedpoenget – hovedslitasjen – til dem som skal etablere seg innenfor skogindustrien, hva er det? Jo, de mangler penger. Det er vanskelig å finne kapital som vil være med og løfte fram og muliggjøre prosjektene. Det er hoveddilemmaet. Gjør noe med det, da, så kanskje man kan bygge litt mer skogindustri. Så er det tatt opp som et problem at man fra Stortinget gjennom eierskapsmeldingen uttaler seg om klima og kvinner. Det er selvfølgelig ikke det. Det er veldig positivt at Stortinget engasjerer seg i nettopp de spørsmålene. Det er flott hvis næringsministeren tar tak i kvinneproblematikken i ledelsen rundt de store statlige selskapene – kjempebra. Det følger litt i Gabrielsens fotspor, som gjorde noe for kvinnene i næringslivet. Det er bra. Vi må tørre å gjøre det istedenfor å si at det bryter med styringsprinsippene. Når det gjelder klima, vår tids største utfordring, skulle det bare mangle at staten som eier og Stortinget i en eierskapsmelding uttaler seg tydelig om klima. Det handler jo om at Stortinget må legge føringene for regjeringen og den enkelte ansvarlige statsråds utøvelse når de skal inn i generalforsamling, eller når de skal lage rammene for det. Det er kjempebra, det er en flott styringsmodell vi har i Norge rundt det statlige eierskapet – det er helt utmerket.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Jeg skal avslutte nå, for jeg har ikke flere muligheter. Jeg skal heller ikke argumentere mot Gundersen lenger, men bare si at vi utformet noen virkemidler. Jeg tror de er fullt mulige å bruke. De 500 mill. kr som ble overført til Investinor, står der til disposisjon for gode prosjekter knyttet til skogindustrien. Så vet vi at det er vanskelig å bruke dem, fordi prosjektene ikke er modne nok. Jeg utfordrer regjeringen til å tenke gjennom det, for jeg tror vi trenger å løfte fram flere umodne skogprosjekter nettopp for å løfte skogindustrien. Så er det gjort mye når det gjelder konkurransekraft, blir det påstått. Den viktigste fordelen vi har akkurat nå, er kronekursen, hvis vi kunne fått opp skogindustrien så den kunne eksportert varene sine. Dessverre har vi lite igjen nå, og det har ikke skjedd noen oppblomstring heller under den blå-blå regjeringen. Men jeg tror at vi sammen i fellesskap burde prøve å stimulere norsk skogindustri. Uansett, hvis Gundersen opplevde det krampaktig, det vi gjorde, synes jeg argumentasjonen mot det vi gjorde, også er krampaktig.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Jeg synes det er strålende at man i Stortinget er enige om at det å få etablert nye forbrukere av energi i Norge er viktig, fordi vi går mot et betydelig kraftoverskudd. Men jeg synes denne saken blir litt underlig. For det første synes jeg det anmodningsforslaget som en ble enige om i tilknytning til budsjettet, er flott, og at en får utredet om det er ytterligere aktiviteter som burde få den oppmerksomheten som grønne datasentre i dette forslaget har. Den oppgaven er jeg helt innforstått med at Finansdepartementet og regjeringen kommer til å gjøre på en god måte og presentere for Stortinget i forbindelse med statsbudsjettet for 2016. Det som er litt av problemet og litt av utfordringen, er selvfølgelig at det er en del slag som står akkurat nå om investeringer knyttet til grønn datalagring i Norge. Stortinget er vel kjent med akkurat det. Derfor skjønner ikke jeg at det ikke går an, på prinsipielt grunnlag, å vedta det som ligger i forslaget fra Kristelig Folkeparti, som er et veldig godt forslag, og som på ingen måte begrenser regjeringens utredningsmulighet ut fra anmodningsvedtaket fra budsjettbehandlingen. Tvert imot: En stadfester bare at en vil ha en redusert sats på 5 MW i tilknytning til grønne datasentre – mest sannsynlig innført fra 1. januar 2016. Så det er egentlig ikke noe problem. Stortinget har full anledning til å gjøre det. Og hvis innretningen eller noe annet skulle tilsi at en f.eks. skulle hatt en lavere grense, går jeg ut fra at finansministeren på en utmerket måte klarer å redegjøre godt for det overfor Stortinget. Jeg tror heller ikke at Stortinget vil motsette seg det. Så jeg tror det er viktig at Stortinget samler seg om dette, og det er jo det som er rart – at ikke regjeringspartiene er med på det prinsippvedtaket nå, sånn at en kan, hva skal en si, skape trygghet for dem som tenker på å investere i grønne datasentre i Norge, eller dem som vil tiltrekke seg det i Norge. For her taper en ett år i en tid hvor hele Europa slåss om å tiltrekke seg den typen investeringer. Så har det blitt tatt opp hvorvidt vi skal oversende forslaget – hvorfor det, egentlig? Det ligger jo allerede et utredningsforslag der. Men det viktige med forslaget er at en nå sier at en skal ha en redusert sats og endre litt på rammebetingelsen. Vi kan godt gå med på oversendelsesforslaget, men da må finansministeren opp på Stortingets talerstol og garantere for at hun kommer til å legge fram en sak i statsbudsjettet hvor grønne datasentre får redusert elavgift. Da skal vi være med på et oversendelsesforslag, men jeg synes denne saken er litt underlig, og at prinsippene for det som tidligere er vedtatt, nå sitter veldig langt inne. Klokskapen burde tilsagt at Stortinget samlet gikk inn og støttet det forslaget som Kristelig Folkeparti opprinnelig har fremmet.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
For Arbeiderpartiet sin del er det ikke nødvendig å gå inn i realitetene omkring denne saken. Vi støtter forslaget og ser det som hensiktsmessig at de kommunene som har hatt forsøksordningen, får lov til å bringe det videre i løpet av denne sesongen. Så vi tar politikken i den saken som komiteen allerede nå har til behandling, når det gjelder motorferdsel i utmark.
Tina Bru (Høyre), 2015-02-05:
Jeg vil starte med å takke komiteen for en god debatt, og det er veldig gledelig å høre alle disse innleggene som iallfall bekrefter det jeg sa i mitt første innlegg, at intensjonene her er vi alle enig i. Vi ønsker å finne måter å bruke den kraften vi har i Norge på, ikke bare til eksport, men også til å skape nye arbeidsplasser i Norge. Men så føler jeg at jeg har behov for å kommentere Arbeiderpartiets innlegg litt og også litt det som kom frem i replikkvekslingen her. Er ikke Arbeiderpartiet enig i at det kan være hensiktsmessig å få en mer helhetlig vurdering av hvordan dette skal innrettes? Føler Arbeiderpartiet seg helt trygg på at det å sette grensen på 5 MW er det aller mest hensiktsmessige? Vi vet ut fra svarbrevet fra statsråden og fra hennes innlegg her i salen i dag at vårt system ikke er helt likt det systemet som finnes i andre nordiske land. Det er ikke gitt at løsningen som skisseres i akkurat dette forslaget, er det aller, aller beste. Jeg og Høyre er helt enig i intensjonen, men vi ønsker at regjeringen skal kunne gjøre en større vurdering av hvordan det blir innrettet, og føler at nå i Stortinget å si at 5 MW er den ultimate grensen for å få dette til, er litt prematurt. Jeg ønsker en større vurdering av det. Det kan hende at den grensen bør innrettes på en annen måte, at den bør være høyere – hvem vet? Men jeg mener at dette er viktig, og at man trenger en ordentlig gjennomgang for å få til det vi alle vil, som er å legge til rette for at grønne datasentre skal kunne etableres i Norge og skape nye arbeidsplasser. Så jeg imøteser forslaget fra regjeringen. Jeg gleder meg til å se hva som ligger i det. Det er ikke riktig å tolke de merknadene vi skriver i denne saken, dit hen at vi mener det ikke går langt nok. Jeg mener at vi må ha en større vurdering. Det er også det som ligger i de merknadene. Så hørte jeg at det her fra talerstolen kom et forslag om et eventuelt oversendelsesforslag, istedenfor de forslagene som ligger i saken nå. Det må eventuelt opprettholdes, som jeg forstår det, av Kristelig Folkeparti, som er forslagsstiller. Og så får vi se hva som skjer med det.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Den delen av forslaget som refererer til konsolidering av offentlige datasentre, handler jo ikke om å pålegge offentlige instanser noe som helst. Det handler om å se på de mulige gevinster som norsk offentlig sektor kan ha ved konsolidering av offentlige norske datasentre. Og når man foretar den gjennomgangen som statsråden refererte til, må det være en kurant affære også å se på mulige gevinster ved konsolidering, ettersom vi alle ønsker en effektiv offentlig sektor. Det som jeg gjerne vil bruke denne replikken til å få belyst fra statsrådens side, er forholdet til argumentasjonen fra regjeringspartiene og Venstre, som sier i sine merknader at de oppfatter at begrensning til 5 MW er et begrensende forslag i forhold til hva man forventer fra gjennomgangen fra regjeringens side, og hva som skal bli lagt fram i det neste budsjettet. Kan statsråden bekrefte at man vil gå lenger enn det som ligger i denne 5 MW-begrensningen i representantforslaget?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Så vi kan altså ikke få bekreftet at denne antakelsen fra partier som har et flertall i denne salen, nødvendigvis er riktig, at dersom vi vedtar dette representantforslaget i dag, vil det stå i veien for et bedre vedtak i statsbudsjettet? Jeg forstår statsråden dit hen nå at det vi vil få i statsbudsjettet, er resultatet av en vurdering og ikke nødvendigvis et forslag om endring.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Forslaget om å leggje til rette for ytterlegare etablering av grøne datasenter her i Noreg har absolutt noko for seg og blir av fleire rekna som ny kraftforedling. Med ein i hovudsak rein, fornybar energi basert på vasskraft og utsikter til å gå inn i ein periode med betydeleg utbygging, som fram mot 2020 vil føre til overproduksjon med dertil låge energiprisar, skulle alt liggje til rette for nettopp ei slik kraftkrevjande etablering. Det er viktig at vi legg til rette for at nettopp denne fornybare krafta blir brukt innanlands framfor å bli eksportert. Danmark og Finland har omklassifisert datasenter over 5 MW til kraftkrevjande industri, noko som gjer at dei kvalifiserer til redusert elavgift. Omklassifiseringa er også godkjend av EU-kommisjonen. Sverige er no i gang med å greie ut om det same. Det betyr at vi som også er ein del av den nordiske kraftmarknaden, i utgangspunktet har moglegheiter til å tilby like vilkår, om vi får aksept frå ESA. Spesielt der Noreg differensierer avgifta geografisk med redusert sats for næringsverksemd, særleg i nord, har vi slike moglegheiter. Så ser vi i brevet frå finansministeren at der er fleire og ulike problemstillingar knytte til forslaget frå representantane Syversen, Reiten, Hjemdal og Ropstad, som konkluderer med at det er mest hensiktsmessig å kome tilbake med dette i budsjettsamanheng. Samla sett meiner Framstegspartiet at regjeringa bør kunne foreta ei større vurdering av korleis avgifta på elektrisk kraft kan avgrensast med redusert sats, i lys av at det blir etablert ny, energiintensiv verksemd utanfor tradisjonell industri, utan avgrensing til å gjelde datasenter med uttak over 5 MW. Det store spørsmålet er jo om målet om 5 MW er hensiktsmessig. Framstegspartiet støttar difor ikkje dei forslaga som kjem fram i innstillinga, men viser til budsjettforliket og den einigheita som kom fram der, knytt til energiintensiv nyetablering. Oppmodingsvedtaket blir heilt klart tatt på alvor av regjeringa, og eg ser fram til at Stortinget får dette i hende.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Jeg skal gi henne litt betenkningstid. Slik som jeg har opplevd regjeringspartiene, i merknadene og også i debatten, har en klare intensjoner om at her skal det skje noe. Jeg klarer ikke å se at det forslaget kom – helt riktig i budsjettforhandlingene – som et resultat av at en da ikke ønsket å gå rett på det som Kristelig Folkeparti, Arbeiderpartiet og andre ivrer for i dag. Så valgte en å gå for en vurdering. Jeg synes det er mange gode argument for at den skal komme, som jeg var inne på i mitt innlegg. Så er det ting utover kun å redusere elavgiften som er viktig. Derfor imøteser jeg den vurderinga. Kristelig Folkeparti og jeg var opptatt av å gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag, og for å svare representanten Aasland: Litt av mitt poeng, som han var inne på, er at det er mange diskusjoner akkurat nå om investeringsbeslutninger. Derfor synes jeg det er uheldig at Stortinget velger å stemme ned forslaget. Jeg synes det er et dårlig signal. Når det er sånn at regjeringspartiene er så tydelig på at det skal komme noe i budsjettet, synes jeg en kunne fått en bekreftelse på at det kommer forslag der, og da kan vi like gjerne oversende det. Jeg synes jo at de partiene som stemmer forslaget ned i dag, hvis det blir sånn, sender et uheldig signal ut om at det haster ikke så mye, det er ikke så viktig, vi er usikre på beslutningen. Som jeg var inne på i mitt innlegg, er ikke dette bare en beslutning av om en skal redusere noe proveny eller ikke. Dette handler om hvorvidt vi skal legge til rette for at de store datasentrene kan bli lagt til Norge. Denne debatten har de hatt i Finland og i Danmark. Der har de gjort det, og de har valgt 5 MW. Den samme debatten er nå i Sverige. Det var vel sosialdemokratene som fremmet forslaget da de var i opposisjon, og Riksdagen skal ta den diskusjonen. Derfor er vi glad for at det vil komme en vurdering i statsbudsjettet, men jeg skulle gjerne sett at finansministeren kunne si noe om hvorvidt en ønsket at det skal komme noe mer enn bare en vurdering.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Slik jeg oppfatter Arbeiderpartiet, er ikke de interessert i det, så lenge det ikke er kommet noen garantier eller signal fra statsråden. Selv om vi er forslagsstiller, er vi mange om forslaget, og derfor kan jeg ikke gjøre det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Som jeg sa i mitt innlegg, mener jeg det er naturlig at vi utreder de avgrensningsspørsmål som er utfordrende i dette. Når vi har alle de svarene, er det også lettere å kunne gi en helhetlig oppsummering av det i den tilbakemeldingen vi gir Stortinget i forbindelse med statsbudsjettet for 2016. Vi registrerer jo hva partiene i Stortinget mener om dette og vil selvfølgelig ta med oss det i det arbeidet vi nå gjør.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Det foreligger jo et anmodningsvedtak i denne saken, som regjeringen har gått i gang med å følge opp. Så registrerer jeg at det nå er kommet et representantforslag som – skal vi si – skynder litt mer på enn det anmodningsvedtaket legger til grunn. Jeg har i mitt innlegg redegjort for hvilke avgrensingsproblemer vi må utrede i dette spørsmålet, og jeg synes det er prematurt av meg å kommentere på det før vi faktisk har svarene på alle spørsmålene.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Dette er ikke et forslag for eller imot snøscooter. Den debatten bør vi ta i forbindelse med den nye motorferdselloven som ligger til behandling i energi- og miljøkomiteen. Det dreier seg om sju kommuner som i over ti år har deltatt i et prøveprosjekt om snøscooterkjøring i eget løypenett. Disse kommunene ble forespeilet at det skulle komme en ny lov før vintersesongen, og hvis ikke så skjedde, skulle de få videreført sin status som forsøkskommuner til en ny lov ble vedtatt. Som det nå er rimelig avklart, vil det ikke bli vedtatt en ny lov før denne sesongen er over. Det som også er klart, er at for ca. en uke siden fikk de samme kommunene brev fra departementet om at departementet ikke hadde lovhjemmel til å videreføre forsøket. Dette satte disse kommunene i en særdeles vanskelig situasjon. Bakgrunnen for det er at nå må alle som skal bruke snøscooter, søke om dispensasjon fra dagens lov om motorferdsel i utmark. Siden en søknad om dispensasjon fra lovverket er å se på som et enkeltvedtak, kan en ikke slå sammen flere søknader i en felles behandling. Tilbakemeldingene jeg har fått fra flere av disse kommunene, er at de på ingen måte har mulighet til å behandle de søknadene som nå velter inn, før snøen har smeltet. Da har det, som de fleste forstår, ingen hensikt å behandle disse søknadene. I mange av disse kommunene er det blitt bygd opp bedrifter med flere ansatte som baserte seg på forsøksprosjektet og venter på en avklaring. Jeg tror vi skylder dem en mulighet til å drive ut sesongen, så får behandlingen av lovforslaget som ligger i komiteen, avgjøre om disse kan fortsette til neste år, eller om de må gjennomgå en omstillingsfase. De har i hvert fall ingen mulighet til å omstille seg på den korte tiden som er nå, noe som fører til at de mister hele sesongen. Jeg håper at Stortinget er villig til å løse den floken som disse kommunene har kommet i, ved å vedta dette forslaget. Jeg vil poengtere at dette er en lov som opphører å eksistere fra 1. juni 2015. Hvis forslaget blir vedtatt, noe jeg selvfølgelig håper, vil jeg be statsråden sørge for at forskriften som må til for å få gjennomført dette, omgående blir gjort klar, og at det går beskjed ut til kommunene om at dette nå er gjort, når det formelle er i orden.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg vil også fra Senterpartiets side bare bekrefte at vi synes at en videreføring av ordningen mens man har en behandling i Stortinget av en større sak der realitetene vil bli drøftet, er et fornuftig forslag som Senterpartiet kommer til å støtte.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Det ble ikke registrert at jeg stemte for innstillingen.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
Jeg vil på vegne av meg selv fremme representantforslag om utfasing av petroleumssubsidier.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
Vi er enige om at maten som ressurs skal utnyttes godt, ikke kastes. Jeg vil også tro at Stortinget har ment det tidligere. Likevel kaster vi altså skrekkelig mye mat, og det kan tyde på at vi er litt sent i gang med å gjøre noe med det, og at vi har snakket litt lite om det. Så er vi også alle sammen enige om at de initiativene som dagligvarebransjen har gjort, er veldig gode. Men så mener De Grønne at her trengs det litt mer politisk ledelse, litt tydeligere stemmer der ute – fra bl.a. matministeren – om at dette er en utfordring, også for å snakke opp maten som ressurs for befolkningen. Så mitt spørsmål til statsråden er egentlig hva som er ambisjonene til matministeren for utnyttelse av maten som ressurs i Norge, og hva hun ønsker å gjøre for å inspirere og engasjere både produsentene, dagligvarekjedene, bransjeorganisasjonene og forbrukerne til å ta vare på maten som vi produserer.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
Når det gjelder de veterinærene som statsråden viser til, og som muligens støtter denne driftsformen, som er ute på farmene og sjekker der i forbindelse med næringens egne tilsyn, er jo de betalt av NPA, altså Pelsdyralslaget. Landbruksministeren har innført dyrepoliti, men i denne saken er det jo verken etterforskningen eller tilsynet, eller for den saks skyld pelsdyrbøndene, det er noe galt med – det er dyrene. Det er feil dyr. Vi holder rev og mink i bur, og det gjør vi fordi vi oppfordret til det på 1980-tallet for at matprodusenter skulle ha en biinntekt. Det stiller staten i et dilemma, og derfor burde vi sannsynligvis gi dem enten en kompensasjon eller en form for omstillingsstøtte. Men spørsmålet mitt er litt i samme leia som den til forrige representant: Hvilke faglige argumenter, hvilken kunnskap, hvilken erfaring er regjeringen nå opptatt av?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
Vanligvis i politikken er man jo opptatt av å følge faglige råd, så akkurat uenigheten om hva de faglige rådene er, er ganske viktig. Og da synes jeg det er viktig å være ærlig på hvilke veterinærer, betalt av hvem, som mener at denne næringen driver forsvarlig. Jeg har fulgt saken over ganske mange år, og det er en del argumenter som har vært myter, som har vært brukt og tatt opp. Disse er ikke oppe i debatten her i dag, og det er jeg veldig glad for. For det er noe som dyrevelferd som tema generelt bærer preg av, at det avvises veldig fort som føleri når man prøver å komme med faglige argumenter. For denne saken handler altså ikke om de få, den handler ikke om de bildene vi ser på tv, og ikke bare har sett i høst for øvrig, som det er blitt nevnt, men det vi i mange, mange år har fått se. Det handler om de grunnleggende driftsformene denne næringen har, og det at de ikke klarer å komme med noe alternativ som gjør at de kan holde dyrene på en forsvarlig måte. En av grunnene til at jeg valgte å ta ordet nå, var den stigmatiseringen jeg ser det er en tendens til av meningsmotstanderne i denne saken. Jeg synes ikke det er debatten verdig at både statsråden og representanten fra Senterpartiet begynner å ta opp det faktum at en veldig lenge planlagt årlig demonstrasjon for å øke oppmerksomheten rundt pelsdyroppdrett og dyrevelferdsproblemene der, dessverre havnet dagen etter terroren i Paris. Selvfølgelig hadde ikke det noen sammenheng. Å begynne å ta opp det som en måte å stigmatisere motstanderne på – at de dermed er mindre opptatt av menneskeverd – synes jeg ikke er debatten verdig. Dette er folk som er opptatt av dyrevelferd. Jeg kjenner bønder som er opptatt av å få avviklet pelsdyroppdrettet, og jeg kjenner byfolk. Mange av disse møtes i gatene hvert år for å fortelle Stortinget at nok er nok nå, og at det er på tide å avvikle en næring vi vet ikke hører hjemme i Norge med den dyrevelferdsloven vi har i dag. Dette er flertallet i befolkningen hvis man begynner å se på statistikken.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
Det er en kjempespennende utfordring vi går inn i – en utvikling vi forresten har vært i en stund allerede – med befolkningsøkning i byene og samtidig å skulle ta vare på matjorda. Den beste matjorda er jo der folk tradisjonelt har bosatt seg i utgangspunktet. Jeg er sikker på at hvis vi får med oss arkitektmiljøer, byplanleggere, og gjør en dugnad i kommunene på både kunnskap og engasjement, skal vi få til dette. Jeg er sikker på at matministeren har intensjonene på plass. Så er jeg litt mer usikker på samferdselsministeren og kommunalministeren på grunn av de uttalelsene som har vært. På grunn av det kunne jeg tenke meg å spørre matministeren hva hun tenker om De Grønnes forslag om å hente inspirasjon fra Sveits, som har trukket ut den beste matjorda i egne jordvernområder som får et nasjonalt vern. Da vil også det påvirke beslutningsprosessene i andre departementer.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
Nå har vi en debatt som om Norge er alene i verden om å ha press på matjorda. Det er vi ikke, så Miljøpartiet De Grønnes forslag er at vi lærer noe av land som Sveits, som har veldig mye press på matjorda. Er det noe Sveits er kjent for, er det lokalt selvstyre. De har veldig mange kommuner, til og med kommuner med ned i 20–30 innbyggere. De har funnet ordninger som funker, hvor man vekter matjorda si opp mot andre samfunnshensyn. Så det er ikke mistillit til kommunepolitikerne som gjør at vi foreslår at den beste matjorda løftes opp på nasjonalt nivå. Det handler nettopp om det som representanten Ørsal Johansen var inne på, at man stilles overfor ganske store dilemmaer i lokalpolitikken dersom man skal ivareta nasjonale matvernhensyn samtidig som man er nødt til å bygge barnehager, få bygd ut boliger eller legge til rette for næringsliv som man er opptatt av i lokalpolitikken, og som er lokalpolitikernes veldig viktige oppgaver. Det er ikke mistillit til kommunene som gjør at sykehusene ikke ligger under kommunale oppgaver, det er fordi dette er nasjonale interesser som det er hensiktsmessig å se på nasjonalt plan. Og det er nettopp det som er problemet i denne saken, at matjorda bygges ned stykkevis og delt fordi man ikke har et ordentlig nasjonalt vern som ivaretar helheten. Så et lite sluttinnlegg om realisme, for jeg synes at ofte når man ønsker høyere visjoner, blir man møtt med at det er urealistisk, men det handler jo også om å se på hva som er det politiske mulighetsrommet. Jo høyere visjoner man setter seg, desto mer er man villig til å se på tiltak for å imøtekomme de visjonene og de målene man har satt seg. Om Stortinget hadde vedtatt en nullvisjon for matjord, er jeg sikker på at vi ville ha godtatt enda mindre nedbygging av matjord enn vi gjør nå med et mål på 4 000 dekar, som er mye bedre enn det vi hadde, men likevel ikke godt nok, slik Miljøpartiet De Grønne ser det. Det handler ikke om mistillit til regjeringen eller kommunene, men det handler om at dette er viktig matjord som vi alle er enige om at vi skal beholde. Da gir det mening å sette seg ambisiøse mål. Det er Miljøpartiet De Grønne god til.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-08:
På vegner av meg sjølv ønskjer eg å fremje eit representantforslag om endring av Stortingets forretningsorden for å sikre openheit om representantanes økonomiske interesser.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-08:
Eg lytta også spent på innlegget til statsråden, og etter å ha sett igjennom svarbrevet, synest eg det er veldig sterke likskapar mellom svarbrevet, og det som blei innlegget her. Det verkar som om det var upåverka av det som har skjedd her på Stortinget, noko eg synest er litt spesielt, altså at her skal ein berre gå rett fram, same kva ein støyter på. Vi har høge standardar for dyrehelse i Noreg, og i ei tid der akkurat den sikkerheita blir trua, føreslår regjeringa å byggje ned den sikkerheita. Dei gjer nøyaktig det motsette av det ein bør gjere. Da meiner eg at eit veldig openbert spørsmål til ministeren som har ansvaret for dette, og som har fått lang, lang tid til å tenkje gjennom standpunktet i denne saka, må vere: Kva er regjeringa sin politikk når det gjeld beredskapen for matsikkerheit i samfunnet vårt, når ein byggjer ned beredskapen for dette i nord?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-08:
Den einaste grunnen til at ein tar dette til Stortinget, er at ein må. Hadde regjeringa hatt fleirtal, hadde ein ikkje trengt det. Det er ikkje det raffinerte demokratiske sinnelaget til Bakke-Jensen som gjer at ein no opnar debatten og tar det til Stortinget og stiller seg lagleg til for å endre regjeringas politikk. Det er fordi ein må. Og sjølvsagt, for oss som er på Stortinget, er det fantastisk, og for folkedemokratiet i Noreg synest eg òg det er fantastisk bra. Men det er fordi ein må. Så er det ein dimensjon her som vi unnlèt å diskutere, men som sikkert mange har tenkt litt på, nemleg at grunnen til desse endringane ikkje er fagleg grunngitt frå regjeringa si side. Gjennomgangen til komiteen under høyringa var heilt tydeleg, det var faglege varsku mot å gjere desse endringane. Det var det som gjorde at komiteen var så samrøystes som han var, ein hadde klare faglege råd om at dersom ein er opptatt av dyrevelferd, matsikkerheit, beredskap osv., er dette feil veg å gå. Det ligg altså andre grunnar bak. Eg trur nok at sentraliseringsiver kan vere ein del av det, iallfall ein konsekvens av dette, men det er òg økonomi. Så spørsmålet som vi ikkje har tatt opp i denne diskusjonen, er: Kva skjer no? Eg meiner at den einaste måten å oppfatte det vedtaket som vi gjer i dag på, er at det er ein beskjed til regjeringa om å prioritere det samla arbeidet for dyrevelferd, matsikkerheit og beredskap i heile landet. Dette er ei prinsipiell sak. Det seier noko om nærleik, at dette er eit arbeid som skal ha høg prioritet. Det betyr ikkje at det er berre Nord-Noreg som skal favoriserast, men at det er ei prinsipiell sak, som gjer at ministeren ikkje kan gå tilbake og starte nye prosessar andre stader med liknande typar resultat. Og med mindre ministeren går opp og oppfattar meg på ein annan måte, meiner eg at eit samrøystes storting har gitt ein prinsipiell beskjed til statsråden om at ein skal prioritere dyrevelferd, matsikkerheit og beredskap i den tida vi no lever i. Og sidan Bakke-Jensen var opptatt av brukarane av desse tenestene, og var så kjapp med statistikken: Den gjennomsnittlege brukaren er ein død sau. Så vi kan iallfall vere einige om at vi skal prioritere arbeidet med alle dei farar og ulemper som kan oppstå, idet vi oppdagar anomaliar i matproduksjonen og fiskeproduksjonen rundt omkring i landet.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-12-08:
Ny straffelov innebærer at flere lovbrudd får endrede strafferammer, sammenliknet med straffeloven fra 1902, og det har derfor vært naturlig å gjøre noen justeringer i utlendingsloven i den forbindelse. Venstre støtter behovet for å tilpasse utlendingsloven til de nye strafferammene i ny straffelov. Vi konstaterer imidlertid at tilpasningen som er foreslått, er noe ensidig. Der straffeloven har redusert strafferammen for enkelte overtredelser, foreslår man å opprettholde samme strenge reaksjon i utlendingsloven, mens der strafferammen heves i ny straffelov, foreslår man ikke noen endring i utlendingsloven. Det medfører at en ser ulikt på alvorligheten av ulike typer overtredelser etter henholdsvis straffeloven og utlendingsloven. Det mener Venstre er uheldig. Utlendingsloven må gjenspeile samfunnets syn på straffverdigheten av den enkelte lovovertredelse. Hvor alvorlig en ser på en handling etter straffeloven, bør også legges til grunn for hvordan en ser på samme handling etter utlendingslovens regler. Med Advokatforeningens ord må det av hensyn til likhet og proporsjonalitet være samsvar mellom straffverdighet, slik den bedømmes i ny straffelov, og hvordan alvorlighetsgraden av overtredelsen bør vurderes etter utlendingsloven. Vi er derfor kritiske til at det ved gjennomført reduksjon i strafferammen i ny straffelov ikke er foreslått tilsvarende endringer i utlendingsloven. Særlig alvorlig er dette for de forhold som ikke lenger skal gi grunnlag for fengselsstraff, men bare bøtestraff etter straffeloven, men hvor en etter lovforslagene som i dag er til behandling, åpner for at utlendingsloven likestilles med forhold som gir grunnlag for fengsel. Dette er eksempelvis mindre tyveri, mindre underslag, mindre dokumentfalsk og mindre heleri – altså ikke alvorlige forbrytelser. Det er definitivt noe som det skal reageres på, men som en i strafferetten mener gir grunnlag for bot. For utlendinger blir det imidlertid nå annerledes, ved at slike overtredelser skal likebehandles med mer alvorlige overtredelser som kvalifiserer til fengsel i saker om bortvisning og utvisning. Det mener vi er uheldig. Venstre vil på denne bakgrunn ikke støtte foreslått tillegg i siste setning i §§ 17 første ledd bokstav g og 66 første ledd bokstav c, og vi ber om separat votering over disse bestemmelsene. For øvrig støttes forslagene i proposisjonen.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2015-12-08:
Til det siste statsråden sa: Det er vel det som er oppe til diskusjon, hvorvidt dette er godt nok utredet. Men på regjeringens sider ligger det en pressemelding, der det bl.a. står: «Regjeringen har oppnevnt et utvalg som skal vurdere modernisering av tjenestemannsloven.(…) Utvalget skal vurdere om tjenestemannsloven understøtter og legger til rette for god arbeidslivs- og personalpolitikk». (…) Så spørsmålet er ganske enkelt: Hvorfor mener statsråden at det ikke er noen vits i å vurdere dette utvalgets arbeid på ordentlig måte før man foreslår disse stykkevise endringene i tjenestemannsloven?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2015-12-08:
Jeg fikk jo ikke svar på spørsmålet, hvorfor det nå var så viktig å plukke ut akkurat denne biten av tjenestemannsloven. Hvorfor kan man ikke vente til utvalget er ferdig? Det siste som står på hjemmesiden til regjeringen, er at dette utvalget skal levere den 18. desember. Det er ikke veldig lenge til. Men en annen sak: Jeg går ut fra at statsråden kan bekrefte at enkelte her nå vil kunne tape vesentlig i forhold til pensjonsrettighetene sine. Hva vil statsråden si til dem?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-12-08:
Ventelønn har vært et viktig personalpolitisk virkemiddel ved omstilling i statlig sektor. Det har også vært et verktøy ved fristilling i statlige organer og ved overføring av oppgaver. Ventelønnsordningen og vartpengeordningen er gode verktøy i statlige virksomheter og har vært en stor fordel for eldre arbeidstakere. Men ventelønna er en ordning i tjenestemannsloven som også må finne seg i revisjon, og ordninger og rettigheter må vurderes og oppgraderes i tråd med utviklingen i arbeidsmarkedet. Men det er vanskelig å tro at f.eks. eldre arbeidstakere kan bli godt ivaretatt på en annen måte enn gjennom et sterkt avtaleverk. Bortfall av ventelønnsordningen og vartpengeordningen får konsekvenser for pensjonsopptjening og framtidige pensjonsytelser. Derfor har Kristelig Folkeparti forståelse for de argumentene som er kommet fram for å endre tjenestemannsloven. Jeg må likevel få si til Stortinget i dag at Kristelig Folkeparti støtter lovforslaget. Men ved en inkurie står det feil i innstillingen – uten å gå nærmere inn på det – og dermed vil vi i dag foreløpig støtte mindretallsforslaget om at Stortinget ber regjeringen komme tilbake med en sak etter at tjenestemannslovsutvalget har levert sin rapport. Dermed kan vi få arbeidsvilkårene behandlet på en mer helhetlig måte. Vi mener at det vil sikre bedre medvirkning og deltakelse, og en kan få alle sider grundig vurdert. Det foreløpige standpunkt vil bli at vi støtter mindretallsforslaget i dag. Det skyldes en inkurie – at det ikke er kommet fram i saksbehandlingen.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-12-08:
Jeg vil tro at det å få norsk statsborgerskap henger høyt. Det skal være litt stas, og det skal være kjekt å få det. For å få det må en oppfylle en del vilkår. Det gjelder norsk, og det gjelder kunnskap om samfunnet. Alt dette fører til at det etter sju år er frivillig å søke om å få norsk statsborgerskap. Kristelig Folkeparti har i denne saken fremmet et forslag om en obligatorisk seremoni – at det kanskje ville ha motivert til at det ble enda kjekkere å sørge for å få disse kunnskapene, å sørge for integrering og bli godt motivert til å delta i det norske samfunn, med plikter og rettigheter. Mange andre land har det, og det ser veldig staselig ut. Vi foreslår at det gjøres obligatorisk. Det hadde vært interessant å høre statsrådens vurdering av dette forslaget.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-12-08:
Det som gjorde at jeg ba om ordet, var at jeg antar at statsråden sa feil. Han sa at han ville kommentere de motforestillingene som var kommet fra Venstre og Kristelig Folkeparti. Jeg regner med at han fortsatt vet at det var SV og Venstre, og at Kristelig Folkeparti er med i flertallet. – Det var bare det jeg ville oppklare.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-08:
Kommunal- og moderniseringsdepartementet, i samarbeid med Arbeids- og sosialdepartementet, har i proposisjonen lagt frem forslag til endringer i tjenestemannsloven og lov om Statens pensjonskasse. Forslaget innebærer en utfasing av statens ventelønnsordning og vartpengeordningen. Det betyr at arbeidstakere likestilles og vil i fremtiden ha de samme rettigheter til den alminnelige dagpengeordningen. Samtidig har vi foreslått en overgangsordning, slik at de som får ventelønn og vartpenger når lovene blir endret, ikke blir berørt av opphevelsen. Rettighetene til disse personene blir således ivaretatt fullt ut når dagens ordninger «lukkes» for nye. Den «eksterne» fortrinnsretten til ny stilling i staten blir av kortere varighet enn nå. Den vil likevel være mer omfattende enn fortrinnsrett etter arbeidsmiljøloven, da fortrinnsretten etter tjenestemannsloven gjelder ledige stillinger i hele statsforvaltningen, ikke bare i samme virksomhet. Ventelønnsordningen har hatt negative konsekvenser for enkelte arbeidstakere – særlig eldre arbeidstakere. Disse har det vist seg vanskelig å føre tilbake til arbeidslivet. Ventelønnen har dermed ofte fungert som en førtidspensjon. Dette er godt dokumentert gjennom ulike rapporter fra Telemarksforsking, Econ og Aetat. På noen områder kan det nok være formålstjenlig å ha forskjellige ordninger i offentlig og privat sektor, men for meg er det viktig å ha en felles ordning i arbeidslivet på dette området. Staten og virksomhetene ellers som har medlemskap i Statens pensjonskasse, bør ikke være i en særstilling på dette området. Dagpenger er, og skal være, den sentrale ytelse ved arbeidsledighet. Det er også svært viktig at vi følger opp IA-avtalen og arbeidet med å inkludere så mange som mulig i arbeidslivet, noe som naturligvis også omfatter dem som har mistet sitt arbeid som følge av nedbemanninger og omorganisering. Ventelønn har vist seg som lite effektiv i slike sammenhenger og kan tvert imot føre til utstøting fra arbeidslivet. Dette har ført til at man har søkt å unngå overgang til ventelønn, og i stedet har forsøkt å tilby sluttpakker o.l. Det er nevnt i sakens innstilling at man heller burde komme tilbake til Stortinget med dette forslaget etter at tjenestemannslovutvalget har levert sin rapport, slik at statsansattes arbeidsvilkår kan behandles på en helhetlig måte. Jeg mener at dette er unødvendig tatt i betraktning at forslaget er godt dokumentert og tilstrekkelig utredet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-08:
Begrunnelsen for det er at ventelønnsordningen etter vår oppfatning er tilstrekkelig vurdert og utredet. Vi har rapporter fra Telemarksforsking, fra Aetat og ECON som viser at ventelønnsordningen har hatt negative konsekvenser. Så ser jeg at den også kan ha fungert ved omstillinger, men det er slik at arbeidsledigheten blant dem som har vært på ventelønn, har vært høyere enn blant dem som har vært på andre ordninger. Så vi mener at denne delen er tilstrekkelig utredet. Så er det riktig at vi også har satt i gang et arbeid med en modernisering av tjenestemannsloven. Vårt mål er å få til en modernisering med moderate endringer som kan stå seg over tid, og vi håper på å ha god dialog med partene om denne saken.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-08:
Jeg svarte på det første spørsmålet, begrunnelsen er at ventelønnsordningen er utredet og vurdert flere ganger tidligere. Det er flere utredninger som viser at ventelønnsordningen har hatt negative konsekvenser, og derfor mener vi at den kan vurderes for seg. Så er det riktig at det vil ha noen konsekvenser for opparbeiding av pensjonsrettigheter. Men vi mener at å likestille arbeidstakere på dette området er et argument for denne omleggingen, slik at vi får en likebehandling av arbeidstakere i offentlig og privat sektor.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-08:
Til det siste: Det er vel slik at Akademikerne ikke har slått seg sammen med de andre arbeidstakerorganisasjonene og gått imot forslaget, og Akademikerne er også en arbeidstakerorganisasjon. Når det gjelder det første spørsmålet, er det slik at 86 pst. av dem som i dag er på ventelønn, er over 60 år. Det er også dokumentert i de tidligere rapportene at ventelønnsordningen kan virke utstøtende, og det er bakgrunnen for at mange statlige etater heller benytter andre ordninger enn ventelønn fordi man ser at ventelønn i stor grad fungerer som en førtidspensjonsordning istedenfor å hjelpe arbeidstakerne tilbake til ordinært arbeid. Jeg mener at det bør være en felles interesse for alle at vi har en mer aktiv politikk for å hjelpe personer tilbake til arbeidslivet istedenfor ordninger som kan virke utstøtende.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-08:
Det mener jeg er et veldig godt og konstruktivt forslag. Jeg er opptatt av at staten skal være både en moderne og attraktiv arbeidsgiver. Staten skal både rekruttere, beholde og også utvikle arbeidstakere. Derfor har jeg tatt initiativ til at staten skal utvikle en ny og forbedret arbeidsgiverpolitikk. Det handler også om at staten skal speile samfunnet på en bedre måte, være bedre på inkluderende arbeidsliv også knyttet til å beholde eldre arbeidstakere, og at man skal legge enda større vekt på kompetansebygging blant sine ansatte. Det er slik at staten har om lag 60 pst. med høyere utdanning. Det er viktig at staten er god på kompetansebygging, slik at vi både rekrutterer og også utvikler og beholder gode arbeidstakere. Så et viktig element i den nye arbeidsgiverpolitikken som nå er ute på høring, er at staten skal ha en mer inkluderende arbeidsgiverpolitikk.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-08:
Nok en gang svekker regjeringen arbeidstakerrettighetene, og et av hovedargumentene for å oppheve ventelønnsordningen er at den virker utstøtende fra arbeidslivet, altså forstår jeg statsråden slik at det er til arbeidstakernes beste at ordningen forsvinner. Det er vel slik at ventelønnsordningen, slik den nå er innrettet, belaster den virksomheten som benytter den. For eksempel må Posten og Jernbaneverket selv budsjettere med kostnadene. Jeg har to spørsmål i den sammenheng. Er ikke erfaringen at bruken av ventelønn har gått ned etter at virksomhetene som bemanner, selv må dekke ordningen? Det er vel slik at når ventelønnsordningen bortfaller, er det staten som må ta regningen. Det andre spørsmålet er hvordan statsråden tolker det at samtlige arbeidstakerorganisasjoner har gått imot oppheving av ventelønns- og vartpengeordningen. Mener han at de støtter ordninger som virker utstøtende fra arbeidslivet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-08:
Statsborgerskap krever, som vi er kjent med, sju års botid. Det er folk som allerede har fått opphold her i landet, som kan bli statsborgere. Jeg tror vi alle er enige om at folk som skal leve her, må beherske norsk, og de bør ha grunnleggende kunnskaper om samfunnet. Dette er viktige forutsetninger for integrering, og det er ikke noen uenighet om målene med de justeringene vi innfører. Et av spørsmålene det er litt nyanserte meninger om, gjelder kravet som skal stilles til testen i samfunnskunnskap. Et flertall mener det skal være mulig å avlegge muntlig prøve. Et annet flertall mener det skal være mulig å avlegge den på et annet språk enn norsk. Det er jo kunnskapen om samfunnet som her skal testes, norskkunnskapen testes i egen prøve. Er statsråden enig i at hva slags form samfunnskunnskapstesten gjennomføres i, er underordnet hensynet til at den som testes, kan dokumentere grunnleggende kunnskap om det norske samfunn?