Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-11-26:
Sentrumsregjeringen har på nytt samlet flertall i Stortinget for et budsjett tilpasset den økonomiske situasjonen. Men årets budsjettbehandling fremstår som vesentlig annerledes enn den Stortinget gjennomførte for et år siden. Både den økonomiske og den politiske situasjonen var da preget av usikkerhet og høy temperatur. Uro internasjonalt slo også inn i norsk økonomi. Vi opplevde sterkt fall i oljeprisen, svekket kronekurs og økte renter. Den innenlandske lønns- og kostnadsveksten var urovekkende høy. Årets budsjettbehandling skjer i en situasjon med en sterk og stabil økonomi, hvor vi fikk en ryddig og rask budsjettavklaring. Vi har fått en fornyet oppgang i internasjonal økonomi og en vesentlig økning i oljeprisen. Gjennom et stramt budsjett og et forsterket inntektspolitisk samarbeid har Regjeringen bidratt til å styrke tilliten til norsk økonomi. På dette grunnlag kan vi konstatere: Norges Bank har funnet det riktig å sette ned styringsrenten fem ganger dette året, med til sammen 2,5 pst.Kronekursen har styrket seg og er på et nivå tilsvarende det den var før valutauroen i fjor sommer.Lønnsveksten er betydelig redusert, og det er lagt grunnlag for en forståelse for å bringe den ned i takt med den man har i de land vi konkurrerer med.Utenriksøkonomien gikk i fjor med underskudd, men er nå tilbake i en situasjon med solid overskudd.Sist, men ikke minst: Vi har fortsatt høy sysselsetting. De som i fjor spådde en rask og sterk stigning i arbeidsledigheten, tok heldigvis feil. Vi skal likevel ikke bagatellisere de omstillingsproblemene enkelte bransjer har, med permitteringer og en viss nedbemanning som resultat. Regjeringen skal ikke ta hele æren for denne positive utviklingen, på samme måten som det var urimelig å gi Regjeringen ensidig skylden for problemene i fjor. Men med et stramt statsbudsjett og et styrket inntektspolitisk samarbeid har Regjeringen vært med på å legge grunnlaget for en positiv utvikling. Vi kan oppsummere det siste året med at vi unngikk den «krasjlanding» i norsk økonomi mange mente var nærmest uunngåeligRegjeringen er styringsdyktig i den økonomiske politikken, også når det røyner på Også den politiske situasjonen er noe annerledes enn i fjor. Etter at Arbeiderpartiet de to foregående år satte seg selv utenfor budsjettinnflytelse ved å gjøre kontantstøtten til en hindring for budsjettsamarbeid, endret partiet linje på dette punkt i år. Det gav en åpning for et budsjettsamarbeid mellom sentrum og Arbeiderpartiet, og det har gitt ro og større forutsigbarhet om den framtidige familiepolitikk. Vi fikk en ryddig og rask budsjettavklaring og en avklart politisk situasjon. Det fortjener Arbeiderpartiet honnør for. Regjeringen har gjennom budsjettbehandlingen bevist sin blokkuavhengighet også i den økonomiske politikken. Sentrumspartiene vil ikke binde seg opp til én side i politikken framover, men fortsatt opptre blokkuavhengig og markere sentrum som et eget tyngdepunkt i norsk politikk. Det budsjettopplegg som i kveld blir vedtatt, vil legge grunnlaget for en stabil økonomisk utvikling. Men fortsatt mangel på arbeidskraft i mange bransjer, og faren for en særnorsk kostnadsutvikling, gjør at det ikke er riktig å «slippe tøylene». Regjeringen la derfor opp til et nøytralt finanspolitisk opplegg for neste år, og vi har vunnet fram med det. Dessuten er vi alle avhengige av og tjente med den moderasjon i inntektspolitikken som partene var enige om gjennom Arntsen-utvalgets innstilling. Jeg forventer at organisasjonene vil følge opp det de har vært enige om når det gjelder inntektsutviklingen framover. Så må en på dette grunnlag også finne måter å prioritere grupper på som trenger et ekstra løft. Regjeringen har i budsjettavtalen med Arbeiderpartiet fått gjennomslag for sine viktigste prioriteringer. Budsjettet for år 2000 vil ha en god sentrumsprofil. Det blir bl.a. sikret flertall for en god familiepolitikk med kontantstøtte og flere barnehageplasserøkt satsing på forskning og utdanningøkt miljøinnsats og en mer framtidsrettet energipolitikkopptrapping av bistanden til de fattigste landeneen offensiv nærings- og distriktspolitikken styrking av justissektorenen påbegynning av tiltak varslet i utjamningsmeldingen Samtidig har Regjeringen fulgt opp de forpliktende planer Stortinget har vedtatt om en satsing innenfor eldreomsorgen og helsevesenet. Disse områdene vil for øvrig kreve betydelig økte ressurser også i årene framover. Sammen med utgiftsveksten i folketrygden begrenser dette selvsagt også mulighetene for økte midler til en rekke andre formål. Både i Stortinget og blant en rekke pressgrupper har det naturlig nok kommet kritikk og vært uttalt skuffelse over mangelfull satsing på en del områder. Men innenfor rammen av et nøytralt finanspolitisk opplegg mener jeg at vi har funnet fram til en god prioritering, som sikrer en videreutvikling av velferdssamfunnet vårt. Arbeiderpartiet har tidligere stått for endringer i beskatningen som ville representert en trussel mot bedrifter og arbeidsplasser, spesielt i små og mellomstore bedrifter. Regjeringspartiene stod i budsjettforhandlingene derfor imot slike framstøt når det gjelder aksjerabatter, delingsmodell og systemendring for rederibeskatningen. Det er viktig at vi nå gjennom budsjettforliket har oppnådd bred oppslutning om ordningene for bedriftsbeskatning. Dette gir større forutsigbarhet og stabilitet. Selv om Fremskrittspartiet og Høyre i sine budsjettopplegg foreslår økte bevilgninger til en del gode formål, foreslås det også urimelige kutt på viktige budsjettområder. Gjennom sin prioritering av økt privat forbruk gjennom store skattelettelser vil den offentlige sektor lett svekkes. Dermed svekkes noe av grunnlaget for utbyggingen av velferdssamfunnet. Gjennom sine alternative budsjettopplegg denne gangen har høyrepartiene lagt seg på en linje med svært stor avstand til sentrumsregjeringen, noe som ville ha vanskeliggjort et budsjettforlik den veien. Selv om norsk økonomi nå er sterk, er det viktig at vi holder stø kurs for ikke å ødelegge det vi har oppnådd. Det er Regjeringens linje, og det regner vi med tilslutning til. Stortinget vedtar i dag det første budsjett for neste årtusen. Det vil bidra til å videreutvikle velferdssamfunnet i vårt eget land, selv om vi fortsatt har flere uløste oppgaver. Men som et av verdens rikeste land må vi aldri bli oss selv nok. Norge må rekke ut en solidarisk hånd til verdens fattige og forfulgte, slik at flere kan få oppleve framgang og håp ved starten av det nye årtusen.