Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-12-13:
Bakgrunnen for at det er et offentlig tilsyn med stiftelser, er først og fremst at stiftelsene er selveiende institusjoner som ikke er underlagt den aktive eierkontroll, slik situasjonen er f.eks. for selskaper. Stiftelsen er heller ikke medlemmer, slik som foreningene, som kan gjøre demokratiske rettigheter gjeldende i forhold til forvaltningen av sammenslutningen. Den nye stiftelsesloven ble vedtatt som lov 15. juni 2001 nr. 59. Loven fastsetter at det skal opprettes et sentralt tilsyn med stiftelsene, Stiftelsestilsynet, som overtar fylkesmennenes funksjoner etter stiftelsesloven av 1980. Tilsynet skal føre et sentralt register, Stiftelsesregisteret. Registeret avløser fylkesmennenes stiftelsesregister. Opprettelsen av et sentralt tilsyn har sin hovedbegrunnelse i at tilsynet med stiftelsene skal gjennomføres best mulig faglig sett. Dette vil skape større trygghet rundt stiftelsene som organisasjonsform og bidra til å gi bedre service og veiledning fra det offentlige overfor stiftelsene. Stiftelsestilsynet skal føre et sentralt register over alle stiftelser i landet. I Ot.prp. nr. 15 for 2000-2001 om stiftelser – stiftelsesloven – ble det foreslått at stiftelsene selv skulle finansiere Stiftelsestilsynet helt eller delvis gjennom gebyr for registreringer. Justiskomiteen var enig i dette, jf. Innst. O. nr. 74 for 2000-2001. Regjeringen foreslår nå at Stiftelsestilsynet fullt ut skal finansieres av stiftelsene selv. Av stiftelsesloven § 7 tredje ledd framgår det at det kan kreves gebyr for registrering av stiftelser i Stiftelsesregisteret. Når Regjeringen nå foreslår å innføre en årlig avgift i tillegg til gebyr for registrering i Stiftelsesregisteret, er det for å spre kostnadene på stiftelsene, slik at det ikke truer deres evne til å realisere sine formål. Det er det samme motivet som ligger bak forslaget om at de minste stiftelsene ikke skal bidra til finansieringen av Stiftelsestilsynet. La meg også tilføye at stiftelsene sammen med Lotteritilsynet i Førde i sum faktisk vil representere en type kompetansesenter for det sivile samfunn i Norge. Svært mange av stiftelsene er allmennyttige stiftelser. Ved at man nå på ett sted faktisk samler juridisk kompetanse som både gjennom lotteridrift og stiftelsesvirksomhet tar sikte på å respektere noe av det gode ved det sivile samfunn, bygges det altså opp en kompetanse for denne delen av norsk samfunnsliv som jo ellers i mange sammenhenger er under et betydelig press. Det vet enhver som er i nærheten av frivillig arbeid. Så vil jeg knytte noen korte kommentarer til det representanten Marthinsen sa. Jeg deler nok hans anliggende, at man skal være så nøktern som mulig. Men ni stillinger på ca. 9 000 stiftelser er vel neppe i utgangspunktet å overdrive, tror jeg. Og skulle det være slik at det inntraff noen gledesytringer av typen kvalitet kan sikres og samtidig redusere noe, så skal vi selvfølgelig følge med på det. Og kjenner jeg også de som driver Lotteritilsynet, som skal samordne seg med Stiftelsestilsynet, rett, så vil nok den type betraktninger være der. Men det viktigste synes jeg er at det nå blir tilført stillingsressurser som kan sørge for at stiftelsene faktisk blir registrert og behandlet på en skikkelig og god måte. Jeg har merket meg at komiteen har en merknad om at også andre brukere av registeret enn stiftelsene skal kunne medvirke til finansieringen av tilsynet gjennom prising av ulike registerforretninger. Til dette er å tilføye at så snart Stiftelsestilsynet får et visst erfaringsmateriale å bygge på, vil dette bli gjennomgått og fulgt opp, slik komiteen gir uttrykk for.