Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
Vi har mange kvaliteter i det norske samfunnet. Av de to viktigste tror jeg den ene er at vi har evnet å omgjøre naturressurser til velferd. Vi har hatt en tenkning i dette landet som har gjort at vi har utnyttet naturressursene, enten det har vært vannkraft, eller det har vært fisk, eller det har vært olje, eller det har vært noe annet. Og så har vi tatt inn pengene og omfordelt til velferd. Den andre kvaliteten er at vi har hatt et veldig stort innslag av fellesskapsgoder – det at det har vært felles arenaer for alle, som man har kunnet benytte seg av uansett hvilken sosial bakgrunn og hvilken inntekt man har hatt. De to kvalitetene var truet av den forrige regjeringa. Jeg sier ikke at de ble ødelagt, men de var truet. Derfor var det godt at vi fikk en ny regjering i 2005 som igjen satte fokus nettopp på dette: Hvordan skal vi klare å ta vare på og utvikle fellesgodene, slik at de favner alle sammen, og hvordan skal vi sikre oss at vi fortsatt har kontroll over naturressursene, slik at vi har et grunnlag for å fordele velferd? Så er spørsmålet: Har Regjeringa levert i løpet av snart to år? Ja, vi har levert på en rekke områder. Det gjør vi også i revidert nasjonalbudsjett. Når det gjelder skole og barnehage, har vi gjort en rekke ting. Det viktigste, det historiske, er at vi snart er i mål med at samtlige barn har plass i barnehage. Men vi har også stoppet privatiseringen av skolen, og vi har sørget for å dekke en del av utgiftene til skolebøker. Litt til frukt og grønt kommer etter hvert inn. Dette bidrar til å utvide fellesgodene som alle sammen får ta del i. Vi har levert på kommuneøkonomi. Når man reiser rundt i kommunene nå, er det igjen en optimisme, som faktisk var helt fraværende i forrige periode. Igjen har man penger til å drive velferd. I tillegg har man penger til å tenke nytt og drive utvikling og tenke på hva det er for nye oppgaver vi har behov for å ta tak i. Jeg kommer nettopp fra et møte nå med et småsamfunn, der vi diskuterte viktigheten av at vi får bredbånd ut, for det savnes rundt omkring. Nå blir det bredbånd til alle. Jeg er klar over at det kun er noe over 99 pst. som har P1 i Norge, så vi klarer vel neppe 100 pst., dekning, men vi kommer på 99 komma et eller annet, og det er så nært som det går an å komme med den type utbygging. Det har vært en sensasjonell utvikling på miljøsiden. Det ene er pengene, men det andre som er sensasjonelt, er at samtlige partier på Stortinget nå synes at klima er den viktigste saken. Så her må vi ha gjort en fantastisk pedagogisk jobb. I tillegg bruker vi masse penger og masse tiltak for å få dette til. Oppi det hele klarer vi også å øke satsingen på bistand i budsjettene, sjøl om enkelte partier her i salen er uenig i det. Vi klarer å øke innsatsen betydelig, slik at de som har det aller vanskeligst, får hjelp fra et av verdens desidert rikeste land. Så er spørsmålet: Er vi så i mål? Vi vil aldri være i mål. Man vil aldri kunne stå på Stortingets talerstol og si at nå er vi i mål. Det vil alltid være en kontinuerlig jobb for hele tida å bli flinkere og hele tida levere enda mer. Jeg kunne med hånda på hjertet ha pekt på en rekke områder der vi må jobbe enda hardere de neste to åra for at vi skal klare å oppnå enda flere av de ambisjonene som vi har i Soria Moria-erklæringa. Både gjennom dette budsjettet, altså revidert nasjonalbudsjett, og de tidligere budsjettene kan vi dokumentere at det er levert på en rekke ting. Men det aller viktigste er at vi har endret kursen i forhold til å få båten på rett kjøl. Vi skal slå ring om fellesgodene. Vi skal sørge for å ha kontroll over naturressursene, slik at vi har ting å fordele også for framtidige generasjoner.