Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-04:
I likhet med interpellanten ser jeg at det er behov for å diskutere SAK fra Stortingets talerstol. Jeg er ikke enig i at vi ikke har hatt muligheten til å diskutere SAK, for det har vi allerede hatt i forbindelse med budsjettet, hvor SAK, i hvert fall for Fremskrittspartiet, faktisk var en sak, som vi forsøkte å adressere i den anledning. Vi har også til behandling i komiteen nå Utdanningslinja, som jeg mener at SAK også bør adresseres. Men det som vi ikke har hatt anledning til å diskutere ennå, som henger litt sammen med dagens interpellasjonstema, er den helhetlige strukturen i sektoren. For det er altså slik at flere høyskoler fusjoneres inn i universitetene, mange andre høyskoler vil bli universiteter, og på kontaktkonferansen dette år la statsråden fram et kart med mange snøfnugg på, og min region, Trøndelag, hadde altså ingen snøfnugg. Det er på grunn av at hvis en kommer i havn med alle disse prosessene som var illustrert med disse snøfnuggene, kommer Norge til å ha to høyskoler, Høgskolen i Nord-Trøndelag og Høgskolen i Sør-Trøndelag. Så kan man jo anta at de aller fleste OL-vinnerne også i 2014 kommer til å ha hatt befatning med en av dem, men vi har altså to høyskoler en gang i framtiden. Det mener jeg at det for så vidt hadde vært større grunn til å diskutere enn selve saksarbeidet som nå pågår. Det kan godt hende at vi trenger bare to høyskoler i Norge, men jeg tror at Stortinget på et eller annet tidspunkt må få anledning til å diskutere det, og jeg håper at statsråden på et egnet tidspunkt kommer til Stortinget og sier litt om hva hun og Regjeringen tenker om hvor mange universiteter vi har behov for i Norge, hvor mange høyskoler vi har behov for, slik at Stortinget får sjansen til å ta en skikkelig debatt om det. Alternativet kan jo bli at det er behov for at opposisjonen fremmer en slik sak til debatt. Men så sa interpellanten at høyskolens egenart må ivaretas. Jeg er for så vidt litt enig med Bremer i at å diskutere Høgskolen i Harstad kan være greit nok enkelte ganger, men jeg tror ikke at det er egenarten til Høgskolen i Harstad som er viktig å ta vare på. Jeg har satt meg så mye inn i prosessen i Harstad at jeg har forståelsen av at grunnen til at Høgskolen i Harstad har selvtillit nok til å si at de vil bli en del av Universitetet i Tromsø, er at de har tillit til at de fagmiljøene i Harstad de har bygd opp, er så sterke at de vil overleve også i en fusjon med Universitetet i Tromsø. Det har jeg troen på er riktig. Høgskolen i Harstad har sterke fagmiljø, og jeg tror at de fagmiljøene vil bli styrket ved en fusjon med Universitetet i Tromsø. Så er det jo også helt rett, som interpellanten sier – ikke direkte, jeg skal være enda mer direkte – at antallet rektorer, direktører og prorektorer i norsk høyere utdanning har ingen avgjørende betydning for kvaliteten på høyere utdanning og forskning. Men jeg vil jo i likhet med interpellanten si at antallet campuser er viktig. Det handler imidlertid først og fremst om to ting: Det handler om de nære ting, skulle jeg til å si, de tingene som er nært for kommunene, nemlig helsefaglig utdanning og lærerutdanning. Det er viktig at storting og regjering passer på at denne typen utdanning finnes på flest mulig campuser i Norge. Det gjelder selvfølgelig Harstad, det gjelder mange av studiestedene i Nord-Norge, og jeg kunne tenke meg å si at det strengt tatt også burde ha gjeldt Kristiansund. Men det er i hvert fall en debatt Stortinget må delta i, å produsere lærere og helsefaglig utdannede folk til kommunene. Så vil jeg helt til slutt adressere prosessen i Nordland. Statsråden trekker fram at den prosessen som nå skjer der, er litt særskilt. Det må den gjerne være. Jeg noterer meg at Høgskolen i Narvik ikke nødvendigvis har konkludert med at en fusjon med Høgskolen i Bodø, eventuelt universitetet i Bodø, er riktig vei å gå. Da håper jeg at Høgskolen i Narvik, og styret ved Høgskolen i Narvik, får anledning til selv å avgjøre hvorvidt de vil stå alene, hvorvidt de vil fusjoneres med Universitetet i Tromsø eller hvorvidt de vil fusjoneres med Høgskolen i Nordland, eventuelt universitetet i Bodø. Jeg ser at tiden går. Jeg må si at jeg er litt undrende til Høyres tilnærming i denne saken. Sist vi diskuterte akademisk frihet i denne salen, var Høyre klar på at den skulle være total og endelig, og at styrene skulle ha full frihet til å styre – men altså ikke i dag.