Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
Er du idrettsutøver – f.eks. fotballspiller – og klarer å lage mål, enten det er i sjettedivisjon eller i toppsjiktet, er du en helt og blir hyllet av de store masser. Vinner du f.eks. 5 mill. kr i Lotto, blir du gratulert og ønsket lykke til, får blomster og blir populær. Tør du å skape din egen arbeidsplass ved å satse alt du har og mer til, samt å ofre all din fritid, opplever du svært lite av slikt som kom fram i de to andre eksemplene jeg ga. Klarer du å utvide virksomheten og skape flere arbeidsplasser, får du et strengt regelverk som takk. Skulle du etter alt dette gå konkurs eller gi deg frivillig, er bemerkningen du kan få: Hva var det jeg sa, dette vil aldri gå bra. Fremskrittspartiet mener det er kjempeflott at noen skaper sin og andres arbeidsplass, og Fremskrittspartiet vil være av dem som samarbeider med disse. Det har vi gjort i alle år, og det vil vi fortsette med. For å skape verdier må vi ha et regelverk, rammebetingelser og en forutsigbarhet som gir mennesker lyst til nettopp dette. I Norge har vi aldri vært så rike som vi er i dag. Mens andre land sliter, har vi det bra på mange måter. Men vi sliter en del i konkurranse med andre land. Aldri før har vi f.eks. importert så mye tømmer som vi gjør nå, mens Norge samtidig vokser igjen – tenk det! Aldri ført har vi importert så mye matkorn som nå. Men dette er kanskje heller ikke så rart når matjorda bygges ned, samtidig som det ikke er noe ønske om nydyrking – eller nytenking – innenfor landbruket. Hvis man ønsker å dyrke opp mer enn 15 mål i året, er det en omfattende søknadsprosess og reguleringer som skal til, noe mange rett og slett ikke gidder å bry seg med. Norge har mange naturgitte fordeler: olje, fisk, bergverksmuligheter, skog, jord, gass mfl. Vi har god teknologi, og vi har mange som vil bidra med mer enn det man kan forvente. Samtidig er konkurransen fra lavkostland urovekkende. Det må bli mer ok å lykkes for de norske gründerne, samtidig som det må være lov til å mislykkes – da har man i hvert fall prøvd. Kanskje man lykkes neste gang, eller at noen andre tar ideen og lykkes – hva vet jeg? Fremskrittspartiet mener det må være lov til å heie på dem som blir mestere, også innenfor næringslivet. At noen blir såkalte kapitalister, får stå til. Det blir arbeidsplasser, positive ringvirkninger og penger til statskassen, som andre igjen får nytte av. Konkurranse innenfor næringslivet er bra. Det er sunt, og det skaper utvikling. Å tro at man har det beste resultatet eller den beste servicen, er ikke en varig tilstand. Det må til utvikling og nye tanker hele tiden. Noe annet som er viktig, er å gi muligheter og rom til alle bedrifter, uansett størrelse – stor som liten. Viktig er det også bl.a. at de ikke kan ha samme regelverk. Jeg tenker da på rapportering m.m. Små firmaer har ikke de samme mulighetene som de store, ressursene er så altfor forskjellige. Det må være forskjell på kravene om du har noen få ansatte, og om du kanskje har mange hundre. Vi må innse at Norge nok har tapt kampen om volum på enkelte områder på grunn av et for høyt lønnsnivå. Men kampen om teknologi kan vi vinne, og den har vi også delvis vunnet. Derfor trenger vi en bedre skole, der det må være lov til å være flink – ikke bare flink, men kanskje også flinkest. Jeg registrerer at regjeringspartiene skryter av at de har skapt 330 000 nye arbeidsplasser. Jeg er enig i at 330 000 arbeidsplasser er kjempebra. Men jeg tror at mange av disse ikke har blitt til på grunn av den rød-grønne regjeringen, men på tross av den rød-grønne regjeringen. Vi hører regjeringspartienes medlemmer skryter av at de har fått ned kravet til kapital ved AS-stiftelse og redusert krav til revisjon. Dette er bra, men begge tiltakene var forslag fra Fremskrittspartiet, som først ble nedstemt i Stortinget for så å bli en realitet av stortingsflertallet. Staten må være en medspiller – ikke en konkurrent eller motspiller, som mange føler at den er, nettopp på grunn av bl.a. skatter, avgifter og offentlige inngrep. Jeg kan nevne to av disse i farten: formuesskatten, spesielt på arbeidende kapital samt arveavgiften. Så vil jeg si litt om bergverksindustrien. Her har Norge unike og uante muligheter når det gjelder både rikdom og arbeidsplasser – og dertil positive ringvirkninger for distriktene. Vi har etterlyst og blitt lovet en mineralmelding som skal se på muligheter til å ta alle disse verdiene i bruk, men ingen melding har kommet så langt.