Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-05:
Endringen i folketrygdloven berører ni ulike forhold, hvorav komiteen er samstemt i åtte. I proposisjonen foreslås enkelte materielle endringer samt lovtekniske justeringer med sikte på klargjøring og forenkling. Realitetsendringene foreslås å tre i kraft 1. juli 2003, mens de mer lovtekniske justeringene foreslås å tre i kraft straks. Forslagene gjelder for det første forlengelse av perioden som det kan ytes rehabiliteringspenger for med en uføregrad lavere enn 50 pst., og den økes fra tre til seks måneder. Komiteen slutter seg til det. I tillegg foreslår Regjeringen at reisetilskudd til undervisningsstedet i stedet for rehabiliteringspenger skal kunne ytes til studenter. Det framstår jo i dag som ulogisk at ikke studenter på lik linje med andre skal kunne få et reisetilskudd hvis det er et alternativ til å bli gående på rehabiliteringspenger, slik at de skal kunne fortsette studiene. Komiteen støtter det. Komiteen er også enig i at ordningen med omsorgspenger ved barns sykdom i større grad skal tilpasses dagens familiemønstre, slik at den også får gyldighet for samboere og for fosterforeldre. Likeledes støtter komiteen at avkortingsreglene for barnepensjon under opphold i institusjon tilpasses tilsvarende regler for voksne pensjonister og sidestilles med dem. Det har vært en del misforståelser knyttet til refusjonskrav ved svangerskapsrelatert fravær ut fra en bestemmelse som går på begrensninger når det gjelder tilbakevirkende kraft. Komiteen slutter seg til Regjeringens betraktning av at det må gjelde særregler i svangerskapet, fordi den gravide i utgangspunktet kan ha sine grunner til ikke å opplyse arbeidsgiver om at det er svangerskapet som er årsak til at man er syk. Der komiteen ikke er samstemt, dreier det seg om justering av kriterier for pleiepenger ved barns sykehusopphold. Komiteen har tidligere hatt saken til behandling ut fra et Dokument nr. 8-forslag, og da ble det vedtatt endring av reglene, slik at man skulle kunne tilstå pleiepenger uten at det ble stilt krav om minstetid for opphold i institusjon. Ved Regjeringens behandling av saken, og når man nå kommer tilbake til Stortinget med den, foreslår man at det skal være et krav om minimum tre dager for opphold i institusjon for at det skal kunne ytes pleiepenger. Komiteens flertall, som består av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet, er uenig i det. Vi har forståelse for Regjeringens argumentasjon om at det skal være en viss terskel for å kunne tilstå pleiepenger, og har derfor i lovteksten valgt å presisere at det skal dreie seg om innleggelse i institusjon, altså ikke bare en poliklinisk kontakt på et behandlingssted, men at man faktisk er innlagt. Men komiteens flertall mener at dersom man først er innlagt, og det dreier seg om en spesialinstitusjon, kan ikke varigheten av innleggelsen i institusjonen være avgjørende for om man skal kunne tilstås pleiepenger eller ikke. Slik som den medisinske utviklingen har vært, ser vi jo at en rekke til dels alvorlige tilstander ikke nødvendigvis trenger å medføre langvarig opphold i selve institusjonen, men det kan kreve et nærvær av foreldrene etter utskrivning som kan være langvarig likevel. Komiteens flertall har derfor valgt å holde fast ved at man ikke skal ha noen nedre begrensning med hensyn til antall dager i institusjon, men man presiserer at det skal kreves innleggelse i institusjon i forkant for at pleiepenger skal kunne tilstås.