Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-05-29:
Vi skal i dag vedta en ny regel i kommuneloven som det er stor tilslutning til – med ett unntak her i salen, som jeg skal komme tilbake til. Fra 1. januar 2010, med en overgangsperiode på to år for de selskap som er stiftet før lovendringen, skal kommunalt og fylkeskommunalt kontrollerte aksjeselskap ha en kjønnsbalansert sammensetning av styrene i sine selskaper. Det innebærer at hvert kjønn skal være representert med et visst antall medlemmer, tilnærmet lik 40 pst. Og dette vil gjelde for alle selskapstyper, uavhengig av virksomhet, der kommuner eller fylkeskommuner eier minst to tredjedeler av aksjene. Som sagt: Dette forslaget til ny § 80 a i kommuneloven har stor tilslutning. Særlig er kommuner og fylkeskommuner positive til forslaget. Også KS slutter opp om de nye reglene. Regjeringspartiene, sammen med Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre, sørger for at denne loven i dag blir vedtatt. Fra Høyres side skjer det ikke akkurat med stor iver, fynd og klem, men de er nå med. Fremskrittspartiet, derimot, står definitivt på stedet hvil i likestillingspolitikken, sjøl om «formann» nå er blitt til «leder» og ordene var store – ja, nærmest enorme – om partiets engasjement for kvinners rettigheter under partiets landsmøte forrige helg. Landet hadde nærmest endelig fått et skikkelig likestillingsparti. Men tilbake til virkeligheten. For mens representanter for det franske parlamentet – og deriblant president Sarkozys parti, UMP – nettopp har vært i Norge og latt seg imponere og inspirere av vår likestillingspolitikk og kvoteringslovgivning, presenterer Fremskrittspartiet her i innstillingen en skryteliste over hvordan de systematisk har motarbeidet en rekke tiltak for økt likestilling i det norske samfunn. At Fremskrittspartiet står til høyre blant høyrepartier, er det ingen tvil om – og det er for så vidt ingen nyhet. Fremskrittspartiet er det eneste partiet i komiteen som ikke slutter seg til at kommunene må ta et særlig ansvar for å fremme likestilling gjennom en kjønnsbalansert sammensetning av styrene i sine aksjeselskaper. Riktignok ender Fremskrittspartiet opp med et forslag om å sende saken tilbake til Regjeringa for vurdering opp mot aksjelovgivningens bestemmelser. Men alt de ellers skriver, forteller i klartekst at de er totalt imot å bruke virkemidler, som lovgivningen, for å oppnå kjønnsbalanse. Fremskrittspartiet sier eksempelvis at det er «ikke rimelig at det offentlige skal bruke store ressurser og et stadig mer omfattende og detaljert lovverk på å ivareta friske voksne, intelligente, velutdannede menneskers rettigheter». Altså: Med Fremskrittspartiets logikk skal vi bare ta styring når det dreier seg om sjuke voksne, mindre intelligente og lavt utdannede mennesker. Jeg vil gjerne høre en kommentar fra vedkommende parti. Dessuten: Dette handler ikke først og fremst om å sikre noen rettighet til styreplass, men om viktigheten av at begge kjønn har noenlunde lik innflytelse i samfunnet vårt, og om hvilke prinsipper vi skal la ligge til grunn for styringen av viktige samfunnsfunksjoner. Jeg er sikker på at økt kjønnsbalanse i selskapene som bli omfattet av den nye loven, vil være til fordel for selskapene – og kommunene og fylkeskommunene som eiere – og ikke minst: Det styrker demokratiet vårt. Utviklingen skal skje naturlig, sier Fremskrittspartiet. Ja, vi så hvordan det var da den naturlige utviklingen fikk holde på alene. Politikk er å ville, og noen vil – og bruker virkemidler. Andre motarbeider, slik Fremskrittspartiet sjøl, med stolthet, framhever i innstillingen. Ifølge Fremskrittspartiet er kvotering svært diskriminerende – som om kvinner ikke greier å skaffe seg styreplass på egenhånd, sier de. Men igjen: Det handler ikke om at enkeltmennesker får rettighet til styreplass eller om å måtte kunne skaffe seg en styreplass sjøl. Det handler om at vi trenger dyktige kvinner i slike styrer, og gjerne i lederposisjon – og vi trenger flere av dem. Det er for øvrig nesten så en føler behov for å minne om at loven heller ikke bare omhandler kvinner. Og ingen mennesker som får et styreverv i framtida – om det er mann eller kvinne – blir noe mer kvotert inn enn andre med det lovverket vi nå vedtar om kjønnsbalanse. Sarkozys partifelle Marie-Jo Zimmermann sier til Aftenposten i går at den franske delegasjonen har lært mye i Norge, bl.a. at det kreves mot og hardt arbeid for å bli fremst i verden på likestilling. Ja, vi har kommet langt i Norge, og i dag går vi et nytt, viktig skritt framover.