Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-06-15:
For å slå det fast med en gang: Arbeiderpartiet er opptatt av mest mulig vei og mest mulig vei for pengene. Derfor vil Arbeiderpartiet organisere veisektoren på en slik måte at fellesskapet får mest mulig vei for pengene. Vi sier nei til løsninger som fordyrer og skaper mer byråkrati, som vi mener dette veiselskapet vil gi. Posisjonen etterlyser hva opposisjonen vil, og jeg la merke til at ministeren var litt i tvil om hva Arbeiderpartiet egentlig mente. Det var litt spesielt å høre det fra en fra Fremskrittspartiet – bekymringene for at Arbeiderpartiet hadde flere budskap. Jeg kan i hvert fall si det sånn: Vi har registrert det fra andre partier i andre saker. Arbeiderpartiet vil styrke Statens vegvesen – det har vi sagt noen ganger fra talerstolen i dag, og det kan jeg gjenta på nytt – som vi mener har kompetansen og erfaringen med å gjennomføre storstilte veiutbygginger. Og vi vil sørge for at Statens vegvesen kan porteføljestyre utbygging av riksveiprosjekt gjennom særskilt prioriterte prosjekt. At ministeren ikke har klart å få det med seg, beklager jeg, men det har vært gjentatt av flere av våre representanter i dag. Et nytt veiselskap som bare skal gjøre det samme som Statens vegvesen allerede gjør, mener vi gir økt byråkrati og binder opp ressursene. Dette er ressurser som heller burde blitt brukt til å bygge mer vei. Vi kan ikke se at det er noen store fordeler med å splitte opp ansvaret for riksveier mellom to aktører. Vi mener dette gir mer byråkrati. Og som regjeringen selv skriver i sin melding, har Statens vegvesen en effektiv gjennomføringsorganisasjon i dag. Behovet for at nye virkemidler må tas i bruk for å gjøre utbygging raskere og mer effektiv, er vi for så vidt enig i, men virkemidlene må rettes inn mot det som er de største hindringene for raskere og mer effektiv gjennomføring av prosjektene, som i hovedsak er ting vi er enige om, dvs. forutsigbar finansiering og mer effektive planprosesser. Det får man ikke bare ved å splitte opp selskapet. Man får én forskjell, og det er forskjellen mellom Statens vegvesen og det nye selskapet knyttet til kompleksiteten i prosjektporteføljen, for det nye veiselskapet skal kun bygge på strekninger med lavt konfliktnivå, som det står, og heller ikke i kompliserte byområder. Statens vegvesen skal fortsatt gjøre de kompliserte jobbene, sier man. Man velger altså å løfte ut åtte strekninger i et nytt byråkratisk utbyggingsselskap i stedet for å løse dette innenfor Statens vegvesen. Det synes vi virker merkelig. Man velger altså å lage et mini-vegvesen på siden av dagens organisering. På høringen i komiteen fikk vi høre fra flere at de var bekymret for de ansatte og bekymret for tilstrekkelig kompetanse i framtida. De var også bekymret for at det nye selskapet skulle ta kompetanse fra Statens vegvesen. Kompetanseflukten er der uansett hva vi gjør, men vi synes i hvert fall ikke at det blir bedre ved at man splitter dette opp. I forslaget til veiselskap og portefølje på 130 mrd. kr til åtte strekninger, som er foreslått, finner man ingen satsing i Nord-Norge. Det ligger ikke inne et eneste prosjekt nord for Trøndelag. I tillegg er kun 40 pst. av prosjektene hentet fra NTP. Det betyr at over 60 pst. av rammen på 130 mrd. kr er lagt inn utenom vanlige prosesser som man er kjent med, f.eks. i NTP-sammenheng. Og det er ikke slik at det bare er Nord-Norge som er utelatt. Nei, vi ser at det er en helt klar geografisk skjevhet i porteføljen. Jeg la merke til komitéleder Linda C. Hofstad Hellelands kommentar under pressekonferansen, om begrunnelsen for et nytt veiselskap, som skulle gi mer forutsigbarhet og mer sammenheng i utbyggingen. Vi er jo ikke uenig i det, men dette må man få til uten å lage et nytt byråkratisk selskap. Videre sa hun at nå fikk man et selskap med en portefølje uten at man hele tiden hadde ordførere som ville mene noe og «henge på nakken». Det synes jeg beskriver godt at man faktisk legger opp til en begrenset involvering i framtida.