Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Fremskrittspartiet har forståelse for de problemer som kan påføres utenrikstjenestemenns og -kvinners familier gjennom tjenestens spesielle karakter og tjenesteform og gjennom fravær fra hjemlandet. Dette fører til at det mønster som etter hvert er blitt vanlig i de fleste familier, at begge ektefeller har karrierer og arbeidsinntekt med opptjening av pensjonspoeng, ikke lar seg gjennomføre. Fremskrittspartiet vil allikevel vise til at det gis en viss kompensasjon for ulemper, bl.a. ved at de har samme lønn under tjeneste ved utenriksstasjon som under departementstjeneste. Skattemessig er de å betrakte som bosatt i utlandet, dvs. at de ikke betaler kommuneskatt. Dette har selvfølgelig sin årsak i at de mottar kommunale tjenester i en svært liten grad. Under tjenesten i utlandet mottar de såkalt utetillegg, som skal dekke merutgifter som følger av tjenesten i utlandet: det som representasjonen forplikter til, tilpasning til ulike klima, kulturelle og sikkerhetsmessige forhold, gjentatte forflytninger og langvarige utenlandsopphold. Det kan gis barnetillegg under bestemte vilkår, hardship-tillegg, atskillelsestil legg, dekning av utgifter til barns skolegang fra og med 6 til og med 19 år – i enkelte tilfeller utover 19 år – hybelutgifter til barn, språkundervisning, hjemreise under vilkår, risikotillegg m.m. Alt dette er justert i henhold til kostnadsnivået i det landet de jobber i. Fremskrittspartiet vil også påpeke at det finnes andre grupper arbeidstakere i samfunnet med en arbeidssituasjon som medfører betydelige ulemper for eventuell ektefelle og familie for øvrig, f.eks. offiserer i de militære styrker, som er underlagt beordringssystem, og som også til dels tjenestegjør utenfor landets grenser. Etter Fremskrittspartiets mening bør disse likestilles med tjenestemenn og -kvinner i utenrikstjeneste når det gjelder ytelser til ektefeller som bistår tjenestemann/ kvinne i arbeidssituasjonen. Fremskrittspartiet er enig i at det i enkelte stillinger i utenrikstjenesten kan være påkrevd at tjenestemenns og -kvinners ektefelle utfører spesielle arbeidsoppgaver som en del av denne tjenesten. Det vil derfor etter Fremskrittspartiets mening være naturlig at det blir utbetalt lønn der slik medvirkning er påkrevd. Da vil ektefellen også tjene opp pensjonspoeng på vanlig måte. I de posisjoner der Utenriksdepartementet finner det påkrevd av hensyn til tjenesten, bør det velges en slik fremgangsmåte. I proposisjonen legges det opp til at de foreslåtte pensjonsytelser skal være samordningsfrie. Fremskrittspartiet kan ikke støtte en slik forskjellsbehandling i forhold til alle andre offentlige pensjonsytelser. Fremskrittspartiet ønsker at pensjon under 2G skal være samordningsfri, uten å ha fått gjennomslag for dette. Regelverket i dag er dessverre slik at den skal samordnes, derfor kan vi ikke la denne gruppen være samordningsfri. Får Fremskrittspartiet gjennomslag for dette senere, skal selvfølgelig også dette gjelde den gruppen vi diskuterer i dag. Fremskrittspartiet mener at Utenriksdepartementet bør finne løsninger i tråd med ovenstående retningslinjer der de finner det nødvendig av hensyn til tjenesten, og vil gå imot forslaget til lov om pensjonsordning for ledsagere i utenrikstjenesten.