Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2003-12-15:
Kristelig Folkeparti har forståelse for at mange kommuner opplever den økonomiske situasjonen som vanskelig. Denne situasjonen har vokst fram over lang tid og er forårsaket av bl.a. detaljstyrte og underfinansierte reformer, økte pensjonskostnader og dyre lønnsoppgjør. Derfor var kommunene en av vinnerne i Regjeringens budsjettframlegg. Regjeringen la opp til en omfattende vekst i kommunenes frie inntekter. Denne profilen ble ytterligere styrket i avtalen mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet. Kommunesektoren får i 2004 en historisk inntektsvekst i overkant av 6 milliarder kr. Dette utgjør nær 1 500 kr pr. innbygger. Men det er flere andre forhold som også vil slå positivt ut neste år. Regjeringens økonomiske politikk har medvirket til lavere rente. Effekten av en rentereduksjon på 4,5 pst. er om lag 3,5 milliarder kr på årsbasis for kommuner og fylkeskommuner. Jeg er klar over at gevinsten i 2004 er varierende kommunene imellom, avhengig av størrelsen på lånegjelden og avtaler om rentebinding. Rentereduksjonen har også den positive bieffekten av den vil føre til økt skatteinngang. I tillegg har vi nå fått på plass en finansieringsordning for ressurskrevende brukere som bedre gjenspeiler kommunesektorens utgifter på dette området. Dette er en ordning Kristelig Folkeparti lenge har kjempet for. Endelig er det slik at mennesker med store omsorgsbehov vil kunne få likeverdige tjenester uavhengig av hvor i landet de bor. Det fortjener de, og vi håper inderlig at de nå slipper å bruke av sine tilmålte krefter til å slåss for sine rettigheter. Det er ikke velferdssamfunnet verdig. Alt dette, sammen med 3 milliarder kr til opprusting av skolebygg, skulle bety lys i tunnelen for Kommune-Norge. Denne satsingen er Kristelig Folkeparti svært tilfreds med. Dette er et stort skritt i riktig retning for å sette kommunene bedre i stand til å ivareta viktige velferdsoppgaver overfor sine innbyggere. Vi har lyst til å framstå som ikke-diskriminerende og tolerante her i landet. Men vi skal ikke langt tilbake i historien før vi finner rystende historier som har funnet sted i offentlig regi. Jeg tenker da på flere minoriteter som har vært utsatt for tvangssterilisering, lobotomering, overgrep på barnehjem, manglende skolegang osv. Dette er en historie vi ikke kan være bekjent av. Kristelig Folkeparti er derfor tilfreds med at Regjeringen har tatt tak i dette. I 2003 ble det opprettet et kontaktforum mellom organisasjonene for nasjonale minoriteter og Regjeringen for å styrke dialogen disse imellom. Vi er også glad for at departementet har satt i gang et arbeid for å få en samlet vurdering av om gjeldende erstatningsordninger er dekkende for de behov samfunnet har for å rette opp de overgrep eller forsømmelser som er gjort. Romanifolket/taterne har en av de dystreste historiene. Dette folket har fått en uforbeholden erkjennelse og unnskyldning fra norske myndigheter, men den konkrete oppfølgingen av denne unnskyldningen går tregt. Det gjelder både mulighet for individuell erstatning, kollektiv erstatning, dokumentasjon og bevaring av taterkulturen og ikke minst å forhindre brudd på den internasjonale konvensjonen om minoriteter. Det er gode juridiske argumenter, og enda bedre politiske, for at romanifolket/taterne får en kollektiv erstatning. Det er hele folkegruppen som sådan som ble utsatt for systematiske overgrep utført av eller initiert og støttet av norske myndigheter. Individuelle overgrep fant sted fordi personen var en del av en minoritetsgruppe. Stiftelsen romanifolket/taterne hadde et møte med kommunal- og regionalministeren tidligere i høst, hvor de la fram sine tanker om opprettelsen av et fond som en kollektiv erstatning til romanifolket. Statsråden stilte seg positivt til dette uten å forskuttere noe, men ønsket at departementet og stiftelsen skulle arbeide videre med saken. Som en oppfølging hadde stiftelsen et møte med Kommunal- og regionaldepartementet 22. oktober. Det var et meget positivt møte, hvor departementet fortsatt uttrykte stor forståelse for stiftelsens argumenter for et slikt fond. Man konkluderte med at stiftelsen skal fortsette arbeidet med å konkretisere formene og innholdet i fondet, slik at alt ligger klart når en politisk klarering eventuelt finner sted, forhåpentlig i nær framtid. Vedtektene til en stiftelse som skal styre et slikt fond, er en vesentlig del av dette arbeidet. Det ble derfor avtalt at Stiftelsen romanifolket/taterne skulle legge fram et forslag før det neste møtet med Kommunaldepartementet. Disse vedtektene er straks klare fra stiftelsens side og vil bli sendt over til departementet. Et fond gitt som en kollektiv erstatning kan gi verdifulle bidrag til arbeidet med å konkretisere og følge opp unnskyldningen. For å dokumentere, bevare og utvikle taterkulturen bør en rekke tiltak settes i gang. Avdelingen på Glomdalsmuseet er derfor svært bra, men ikke tilstrekkelig. Taterkulturen er mangfoldig, og ulike særtrekk gjør seg gjeldende forskjellige steder i landet. Flere små enheter for dokumentasjon og utstilling er derfor aktuelt. Videre bør det også legges til rette for et levende kulturliv med samlinger, kurs og festivaler. Det er vanskelig for mange å orientere seg om sine rettigheter og å ta kontakt med myndighetene. Det er derfor et stort behov for et sekretariat hvor romanifolket kan henvende seg for å få hjelp og orientering om rettigheter, individuell erstatning eller andre støtteordninger. Fondet bør finansiere et slikt kontor. Siden mange av dem som ble utsatt for de groveste overgrepene, begynner å dra på årene, haster det med å få fart på dette arbeidet. Kristelig Folkeparti vil derfor utfordre statsråden til å sørge for en rask framdrift og en snarlig avklaring når det gjelder erstatningsordningen for romanifolket. Som saksordfører for samepolitikken er jeg tilfreds med at en samlet komite, med unntak av Fremskrittspartiet, er enig i at vi fortsatt skal arbeide for å legge forholdene til rette for at den samiske folkegruppen kan sikre og utvikle sitt eget språk, sin egen kultur og sitt eget samfunnsliv. Flertallet i komiteen er opptatt av å styrke den rollen Sametinget har som premissleverandør overfor Regjeringen. Dette flertallet er også enig i at Sametinget må gis større politisk innflytelse i saker som er av spesiell interesse for den samiske befolkningen. At Sametinget styrkes for å kunne satse ytterligere på tospråklighetsarbeid, er derfor positivt. Komiteflertallet er klar over at forholdene for Saemien Sijte i Snåsa er vanskelige. Dette er det viktigste møtested for sørsamisk kultur og administrasjon. Vi har derfor bedt departementet vurdere situasjonen til Saemien Sijte. De siste dagene har vi fått flere meldinger som peker i retning av at arbeidsledigheten er på vei nedover. Vi kan også lese at Det internasjonale pengefondet mener at utsiktene for oppsving i norsk økonomi i 2004 er gode. Pengefondet tror vi vil se effekten av rentenedsettelsene og en svakere krone. Samtidig understreker fondet at vekstutsiktene er avhengig av lønnsmoderasjon. Det vises videre til at det bare er når alle drar lasset sammen, at vi får resultater. Det må vi fortsette med. Men dagens situasjon krever likevel at vi viderefører og styrker arbeidsmarkedspolitikken. Vi oppretter flere tiltaksplasser og styrker Aetat. Aktiv jobbsøking og målrettet tiltaksbruk er viktige strategier for at arbeidsledige raskt skal komme i arbeid. Videre er det vesentlig at utsatte grupper yrkeshemmede får tilpassede tiltak for avklaring og kvalifisering til ordinært arbeidsliv. Jeg er også glad for at en samlet komite er opptatt av at tilbudene om varig tilrettelagt arbeid for yrkeshemmede økes. Det vil gi flere personer mulighet for en meningsfylt tilværelse gjennom deltakelse i arbeidslivet. Politikk handler om å være i posisjon for å kunne påvirke fordeling av tilgjengelige ressurser. Budsjettet bekrefter det vi alle vet fra hverdagen: Det handler ikke bare om hvor mye penger en har til disposisjon. Like viktig er hvordan pengene brukes. Kristelig Folkeparti har vært med på å påvirke hvordan pengene skal brukes i 2004 – kommunesektoren skal prioriteres! Jeg forstår godt at Sosialistisk Venstreparti får problemer med å karakterisere et så godt budsjett. Under en og samme komitemerknad omtaler de at budsjettet mangler «politisk retning» og er et budsjett «med klart høyrepreg». Kristelig Folkeparti vil ta sterk avstand fra slike karakteristikker. Vi vil heller berømme Arbeiderpartiet, som så at Regjeringen hadde lagt fram et så godt budsjett for landet at de ikke kunne la være å inngå en avtale med oss. Til slutt: På side 106, under punkt C, rammeuavhengige vedtak, XII, står det: «Stortinget ber Regjeringen om å utarbeide årlige rapporter som viser de funksjonshemmedes vilkår og situasjon på arbeidsmarkedet.» Det er Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet som har innstillingen. Høyre og Kristelig Folkeparti var ikke med i dette flertallet i komitebehandlingen, men vil stemme for forslaget. Vi har allerede gitt uttrykk for at dette er vi for.