trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Flåtten (Høyre), 2008-06-17:
Jeg ser at regjeringspartiene også i innstillingen skriver om obligatorisk tjenestepensjon. Den er et bitte lite tillegg og betyr relativt lite i forhold til de beløpene det dreide seg om i den pensjonssparingen som vi nå diskuterer. Når det gjelder dette med å flytte penger - for det er jo det representanten Jakobsen egentlig spør om - altså at man flytter formue når man har skattestimulanser, er jeg av den oppfatning, og det viste også all statistikk, at veldig mange mennesker med inntekter under 400 000 kr sparte i disse ordningene. Det var ikke spesielt formuende mennesker, men det var mennesker som rett og slett tok ansvar for sitt eget liv ved å bruke av sine surt ervervede penger til denne sparingen og til sin alderdom.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-06-17:
I sitt innlegg spenner representanten Holmås fra Stiglitz til Dine Penger. Det er det siste utsagnet jeg tenkte å ta litt tak i. Jeg oppfattet representanten slik at avviklingen av spareordningene berodde på noe som også Dine Penger har skrevet om, nemlig at folk plasserte pengene sine i produkter som man ikke likte, at det var dårlige produkter, at man fikk dårlig avkastning, osv. Det kan jo kanskje være en grunn til å avvikle denne ordningen. Hvordan tenker representanten Holmås seg kontrollen fremover nå? Dette problemet eksisterer jo like fullt med en grense på 15 000 kr som med en grense på 40 000 kr.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-06-17:
Regjeringen foreslår å øke fiskerfradraget. Det er utmerket, selv om det er litt sent og litt lite. I den forbindelse henvises det til innstramming i nettolønnsordningen. I forbindelse med revidert har Regjeringen etter min oppfatning slått litt hull på prinsippet om at nettolønnsordningen skal gjelde fullt ut. Mener representanten Agdestein at nettolønnsordninger for de forskjellige områder av skipsfarten bidrar til en lønnsøkning? Det har formodningen for seg å tro at de gjør det, altså at lønnen øker mer når man har nettolønnsordninger, slik at man bør gå inn og se nærmere på nettolønnsordningene og hva det gjør med lønnsnivået som sådant.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-06-17:
I et replikkordskifte tidligere i dag om fiskerfradraget og nettolønnsordningen viste representanten Aasen Agdestein nokså stor bekymring for det hun kalte «lønnsspiralen», som var kommet som en følge av nettolønnsordningen i et veldig hett arbeidsmarked. Hun var lite spesifikk med hensyn til hva hun tenkte om dette. Representanten Lundteigen pleier ofte å være mer presis med hensyn til hvordan han vil løse problemer - hvis man da ser det som et problem. Deler representanten Lundteigen denne bekymringen for utviklingen når det gjelder totalen av nettolønnsordningen, som snart er på 2 milliarder kr, men som ikke minst bidrar til å presse opp lønnsnivået og stjeler folk fra andre yrker, bl.a. antakelig fra landbruket?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Jeg vil først takke saksordføreren for en grundig gjennomgang av saken. Saksordføreren har gjort en meget god jobb med saken, selv om vi har områder hvor vi er uenige. Det er jo en politisk uenighet, og det er greit. Jeg registrerte at saksordføreren kom inn på Fremskrittspartiets merknad om at vi mener at skattefradragsbeløpet ideelt sett burde følge lønns- og prisutviklingen. Jeg registrerte at saksordføreren så noen problemer med det og ikke automatisk syntes at det var en god idé. Men når Arbeiderpartiet, saksordførerens parti, nå mener at 15 000 kr er en grei grense, er ikke 15 000 kr i dag det samme som 15 000 kr om ti år. Ser man ikke at det er en fordel faktisk at man lager en type system, slik at disse beløpene, f.eks. innenfor dette området, på en eller annen måte automatisk vil følge lønns- og prisutviklingen, slik at en del av disse beløpene som er fornuftige på ett eller annet tidspunkt, ikke sakker akterut og ordningen ergo dermed blir svekket i årene framover ved at beløpet i realiteten er mindre verdt?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Jeg vil takke saksordføreren for en god gjennomgang. Det er jo sånn at de aller fleste endringene som Regjeringen fremmer, er enstemmige fra finanskomiteens side, og det har også saksordføreren bemerket. Mot slutten av saksordførerens innlegg kom hun inn på dette med å gi ligningsmyndighetene en mulighet til å innhente kontrollopplysninger om bruk av utenlandske betalingskort. I forbindelse med komiteens behandling har en samlet opposisjon en merknad som ikke flertallet er med på. Man slutter seg til lovendringen, men er på mange måter bekymret over den utviklingen man ser av stadig mer informasjon som skal deles, og at dette kanskje til en viss grad kan gå på personvernet løs. En samlet opposisjon sier i sin merknad at man likevel vil støtte forslaget, men at man «vil følge nøye med på utviklingen i tiden fremover». Siden flertallet ikke har sluttet seg til merknaden: Deler ikke også Arbeiderpartiet og regjeringspartiene denne bekymring for at det blir stadig mer overskuddsinformasjon som kan misbrukes i forhold til personvernet?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Jeg var på vei hjem.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
For Fremskrittspartiet er det viktigst å sikre pensjonistene det best mulige grunnlaget og den best mulige pensjonen. Hvis det er slik at systemet står i veien for utbetalingene, må man gjøre noe med systemet. Hvis det er slik at man må fremme et nytt lovforslag for Stortinget hver gang man ønsker en endring av dette beløpet, mener vi det er uklokt. Vi mener at pensjonistene og de som sparer på denne måten, må ha en sikkerhet i innbetalingen og den utbetalingen de får på andre siden. Hvorvidt dette skaper problemer og administrative vanskeligheter, som representanten Jakobsen er inne på, må man se på, istedenfor å la de som velger å spare, lide på grunn av systemets ordninger. Systemet må da endres, systemet er galt. Systemet må gjøres enklere, slik at pensjonistene og de som sparer, får mer utbetalt i den andre enden.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Kun en kort kommentar til representanten Holmås, som ikke er i salen lenger, som uttalte det utrolige at det er bedre med offentlig sparing enn at folk skal løpe rundt og spare selv. Da har representanten Holmås misforstått noe grunnleggende viktig, nemlig egenverdien i det å spare, egenverdien ved å spare til egen fremtid, istedenfor å tro og håpe at det offentlige skal gjøre det. Dette er også Fremskrittspartiets argumentasjon for skatte- og avgiftslettelser, nemlig at folk får mer disponibel inntekt og selv kan vurdere sin egen velferd, og ikke lar statsråder i de forskjellige departementene vurdere hva som skal gjøres gratis, uavhengig av hva folk har behov for. Hvis folk ønsker å bruke pengene på én måte, skal de få lov til det. Istedenfor at det skal være sosialister som løper rundt og sier hva vi skal gjøre gratis for alle, ønsker Fremskrittspartiet at folk flest skal kunne bestemme over sine egne penger i større grad enn i dag. Vi skal ha grunnleggende finansiering av de grunnleggende oppgavene - det skal finansieres av det offentlige. Men over de andre oppgavene skal folk flest få bestemme. Hvorvidt de ønsker å gi pengene sine til barna sine, hvorvidt de ønsker å reise til Syden, hvorvidt de ønsker å sitte på en pub og drikke øl, er opp til hvert enkelt menneske. Det er det som er frihet for enkeltmennesket og Fremskrittspartiet, og derfor ønsker vi skattelettelser. Konsekvensen av den fellesskapspolitikken som Regjeringen driver, har blitt at stadig flere mennesker er helt avhengige av offentlige overføringer. Stadig flere mennesker lever på trygd, stadig flere mennesker lever på sosiale ordninger, stadig flere mennesker er avhengige av subsidier i enhver sammenheng. Dette mener vi er en uheldig utvikling for Norge. Det er ikke det Fremskrittspartiet anser for å være fellesskap. Da samles alle i bånn, og det er ikke en god strategi. Det er bedre å løfte de sterke opp for å bringe de svake og de mindre velstående opp på et høyere nivå. Istedenfor å gi penger til alle over en lav sko, er det bedre å gi muligheter for dem som er sterke og kan skape arbeidsplasser og gi muligheter for dem som er lenger nede. Det tror Fremskrittspartiet på. Men Regjeringen tror at man skal hjelpe alle, og tror dermed at fattigdommen bekjempes. Resultatet ser vi i dag: Fattigdommen bekjempes ikke. Fattigdommen øker derimot, og stadig flere lever på offentlige overføringer.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Det blir kjempeviktig å sørge for å ha hånd om kontrollvirksomheten. Jeg mener, og det tror jeg også representanten Flåtten er enig i, at når vi har en mer nøytral ordning som den vi har i dag, vil det i større grad kunne være forskjellige typer spareprodukter der man kommer til å få denne type fradragsordning, altså gunstige skattefradrag, som gjør at dagens ordning vil være bedre enn den gamle ordningen, men det gjenstår jo å se. Her har vi en kjempejobb å gjøre. Forbrukermediene, de kontrollerende instanser fra Kredittilsynet og ikke minst vi som politikere har en jobb å gjøre ved å sørge for at de spareproduktene som nå blir tilbudt folk, er best mulig. Det håper jeg at både representanten Flåtten og jeg kommer til å ta opp både med finansministeren og andre i årene som kommer, dersom vi ser at vi igjen får en god del spareprodukter som rett og slett er dårlige for folk å spare i.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Jeg synes det er flott at folk sparer - som jeg sa i innlegget - men jeg ser ikke noen grunn til at fellesskapet skal prioritere de ressursene vi har, på den måten at vi skal gi mest til dem som har mest penger å putte på kontoen, for at de skal spare til sin egen pensjon. Jeg synes at det er en litt spesiell politikk. Jeg synes også at dette forslaget føyer seg inn i den rekken av forslag som deler av opposisjonen - riktignok ikke i alle sammenhenger Kristelig Folkeparti - har sluttet seg til, nemlig der man går inn og gir lettelser på arveavgift på eiendommer som nettopp kommer dem til gode som arver de største og beste eiendommene, og fritak for formuesbeskatning, som jeg vet at en samlet opposisjon ønsker å avskaffe - riktignok i litt forskjellig tempo og i forskjellig grad, men som likevel altså først og fremst kommer dem til gode som har formuer. Da ser dette veldig spesielt ut for meg. For hvis man har råd på disse områdene, så kan man også ta seg råd på andre områder. Det mener vi er riktig å prioritere isteden.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-17:
Jeg må si det var politisk hummer og kanari i det innlegget som representanten Holmås holdt. Jeg vet ikke helt hva jeg skal gripe fatt i først, men jeg kan jo ta dette med fattigdom. Han nærmest anklager de partier som har påberopt seg å ha interesse for det feltet, og sier at de ikke burde gå for 40 000 kr, etter hva jeg kunne forstå. Det er jo ganske frimodig av en regjering som i revidert budsjett vel ikke har foreslått ett eneste ytterligere tiltak mot fattigdom, å komme med den type utsagn. Så skjønte jeg at det ville være en motsetning mellom det å kjempe mot fattigdom og det å arbeide for at man gis et skattefradrag når man sparer til sin egen pensjon. Det er jo mange som ikke tjener så mye, men som likevel makter å spare. Mitt spørsmål på bakgrunn av det er: Ville representanten Holmås foretrekke at de drev med forbruk isteden?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-17:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å følge opp anslaget til en fattigdomsdebatt med representanten Holmås, men jeg registrerte i hvert fall at det ikke kom noen nye eksempler på hva Regjeringen gjør i så måte. Det sier vel i grunnen det meste også i denne sammenheng. Vi i Kristelig Folkeparti er glade for det pensjonsforliket som kom i stand i fjor, og jeg tror faktisk at punktet om en ordning med mulighet også for skattefradrag for individuelle pensjonsavtaler bidrog til det. Vi er uenige om beløpet, men det er jo nedfelt i avtalen at det er greit. Så får vi se om man fra f.eks. 2010 har et litt annet beløp enn det som det gis åpning for nå, nemlig 15 000 kr. Som vi vet - i forskjellige budsjettsammenhenger går jo opposisjonen inn for et fradragsbeløp på 40 000 kr. Jeg har i grunnen bare lyst til å gi honnør for det lovarbeidet som er gjort. Representanten Flåtten har på vegne av opposisjonen gitt noen forklaringer på de dissenser vi har, men i sum er vi absolutt godt fornøyd med hvordan ordningen nå blir seende ut. Så er det, som for så vidt også flere var inne på, et spørsmål om hvordan dette nå forvaltes av dem som tilbyr denne type forsikringer og pensjonsavtaler. Vi må passe på at både administrasjonskostnadene, startkostnadene og plasseringsmulighetene er av en slik karakter at de som kjøper disse avtalene, faktisk forstår dem og også er klar over hvilke kostnader som faller på deres hånd. Men her har vi jo for så vidt bidratt gjennom lovmessige tilstramninger, og jeg regner med at tilsynet følger opp også denne delen av saken, samtidig som vi har en årvåken presse som heldigvis har gjort sitt til å sette søkelyset på en del uheldige spørsmål knyttet til akkurat denne type såkalt finansrådgivning. Med det gir vi vår tilslutning til innstillingen og mindretallsforslagene.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-17:
Jeg har ikke lagt opp til den store debatten. Jeg slutter meg til flertallsinnstillingen på de punktene hvor det stort sett er enstemmighet i komiteen, og vil bare nevne noen av de punktene hvor Kristelig Folkeparti enten alene eller i fellesskap med øvrig opposisjon har avvikende forslag. Det første, som nevnt i debatten, er knyttet til forslaget om økt fiskerfradrag. Der kommer Regjeringen næringen noe i møte, men sammen med øvrige opposisjonspartier øker vi vårt fradragsforslag til 150 000 kr. Det er vel ingen tvil om at Regjeringens forslag kommer som en følge av en meget god nettolønnsordning, som jeg skjønner at også Regjeringen nå føler blir så god at man begynner med noen - om enn relativt små - begrensninger. Representanten Lundteigen var i forrige sak opptatt av sparing, og han framhevet særlig Boligsparing for Ungdom. Det imøtekommer opposisjonen gjerne i denne saken. Det er kanskje for mye forlangt å håpe på støtte fra representanten Lundteigen, men jeg tror å forstå at han er enig i intensjonen. I tråd med et representantforslag vi tidligere har hatt til behandling, fremmes det også fra vår side, sammen med andre, forslag om skattefritak for forskningsinstitutter - for å få den uklarheten brakt av bane. Likeså fremmes forslag om arveavgift med bortfall dersom familiebedrifter fortsetter etter et generasjonsskifte, med avskrivning over ti år. Jeg har med interesse merket meg at et utvalg i Senterpartiet ikke bare støtter det, men vil ha dobbel takt når det gjelder avskrivingsraten. Når man ikke får fem år, regner jeg i alle fall med at Senterpartiet kan være med på å støtte ti år, slik opposisjonen foreslår i denne innstillingen. Ellers ber vi også Regjeringen se på muligheten for at arbeidsgivere som betaler kollektivreiser for sine ansatte, får en mulighet til å trekke fra dette. I tillegg ber vi Regjeringen vurdere - det er litt kontroversielt - å se på hvorvidt man bør skattlegge dem som har fri parkeringsplass ved sine arbeidsplasser i de større byene, for på den måten å bruke både gulrot og pisk for å fremme en mer miljøvennlig transport. De sosiale ordningene for selvstendig næringsdrivende har vi heldigvis fått gjort noe med f.o.m. 1. juli i år. Vi går noe lenger i vårt forslag i denne saken. Det samme er en gjenganger fra Kristelig Folkeparti: å støtte oppunder frivilligheten og øke gavefradraget til 18 000 kr. Vi har et stramt arbeidsmarked, og vi har gode førtidspensjonsordninger. For å bidra til at flere står lenger i arbeid, foreslår vi også et skattefradrag på 3 000 kr for 62-åringer og 63-åringer som jobber, og som ikke mottar noen form for pensjon ved siden av. I andre enden av skalaen foreslår vi å kutte avkortingen for 68-åringer og 69-åringer, som i dag har avkorting på sin pensjon dersom de står i arbeid. Med dette tar jeg opp de mindretallsforslag som Kristelig Folkeparti har i innstillingen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-17:
Senterpartiet har tradisjon for å være et næringsvennlig parti, og som nevnt i innlegget mitt, har vi med interesse notert oss det som også representanten Lundteigen nå refererte til, dette arbeidet i forbindelse med programmet. I Soria Moria-erklæringen er det nevnt et spesielt forhold, nemlig overgangen ved generasjonsskifter og arveavgiften i så måte. Dette er antakelig siste budsjett som denne regjeringen legger fram og har fullstendig hånd på, så mitt spørsmål blir: De som er i disse bedriftene og nå venter på et svar fra Regjeringen i så måte, kan de se fortrøstningsfullt på budsjettet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-17:
Dette dreier seg altså om forslag til lov om en skattefavorisert individuell pensjonssparing hvor personer over 18 år kan få et fradrag i skattepliktig inntekt for innbetaling på inntil 15 000 kr. For å si det praktisk er dette kornet tresket minst to ganger før i denne salen, og da er det jo få nye korn å få ut av debatten, men jeg vil gi mitt besyv med. Uenigheten består i at opposisjonen ønsker en grense på 40 000 kr istedenfor 15 000 kr. Grensen på 15 000 kr vil kunne gi et betydelig tillegg til den enkeltes alderspensjonssparing. Senterpartiet står i en sterk sparetradisjon. Vi er grunnfestet positive til sparing, og vi er veldig fornøyd med den viktigste sparestimulerende ordninga som vi har hatt i Norge i etterkrigstida, nemlig adgangen de som ikke har så mye, har til å få seg egen bolig ved at en har fradrag for gjeldsrenter når en har ervervet sin egen nøkterne bolig. Det har vært den viktigste sparestimulerende ordninga. Den har ført til en veldig sunn og god utvikling i Norge, og det er en ordning som mange hegner varmt om. Det som er sentralt i denne saken, er avveininga mellom de sparestimulerende tiltakene og fordelingshensyn. Det er altså en balanse mellom nødvendig pensjonssparing i tillegg til folketrygden og obligatorisk tjenestepensjon, og den skattestimulerte sparinga ved framtidige pensjoner. Ved ordninga er pengene bundet til pensjonsalderen og unntatt fra formuesskatt og løpende skatt på avkastninga. Senterpartiet står sjølsagt bak Regjeringas forslag. Vi har merket oss opposisjonens anførsler om at det hos husholdninger var negativ sparerate i 2007, som også regjeringspartiene har framført med styrke. Med et mer normalt rentenivå vil nok spareraten endre seg noe i 2008. Vi har fokus på sparing, men hvis jeg skulle si noe om tida framover, så bør en når det gjelder skattefavorisert sparing, sikte seg mer entydig inn mot den ordninga som kunne ha en mer positiv virkning enn dette, nemlig BSU, Boligsparing for ungdom, med skattefradrag, sånn at en kunne stimulere ungdom til en større grad av spareatferd for å erverve sin egen bolig. Senterpartiet står altså bak innstillinga. Det er en nøktern avveining mellom sparestimulanshensyn og fordelingshensyn.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-17:
Jeg tror nok dette har liten betydning for landbasert virksomhet, hva det nå enn er. Det som er poenget med nettolønnsordninga, er at det er en ordning som innebærer at arbeidsgiver får en rimeligere arbeidskraft enn hva en ellers ville ha fått. Derfor slutter jeg meg fullt ut til det som representanten Agdestein har sagt om virkninga av nettolønnsordninga. Det Regjeringa nå har gjort, er å justere på ordninga, slik at den er mer i samsvar med det som var det opprinnelige utgangspunkt, og at en dermed også vil kunne få en større grad av forståelse og oppslutning i befolkninga. Hva som for øvrig vil skje med nettolønnsordninga, er det ikke gitt å si. Det er noe som kommer opp i kommende budsjetter.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-17:
Dette er et viktig arbeid som en del av forberedelsen til det kommende stortingsvalgprogrammet. Hva som kommer ut av det, er det landsmøtet i Senterpartiet som avgjør. Det som er mitt og Ola Borten Moes syn, er at en må legge til rette for varig produksjonsnæringsliv på fastlandet og bruke de nødvendige virkemidler som inngår der, også skatt og avgift, for å medvirke til det. Senterpartiet står i en lang tradisjon med langsiktighet i regelverket og langsiktighet i opparbeidelsen av egenkapital og utvikling av bedrifter. De stimulansetiltak en må få til for det, må avveies mot de fordelingsvirkningene det har. Ola Borten Moe representerer partiet på en god måte i næringspolitiske spørsmål.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-06-17:
Det vil nok avhenge av øynene som ser. Regjeringa har jo i statsbudsjettet for 2008 sagt at det er en særlig oppmerksomhet rundt arveavgiften. Det er et av de prioriterte områdene som en vil gå inn på. Et tema som kommer opp både i forbindelse med overdragelse av næringsvirksomhet, og også overdragelse av bolig, er jo at det er behov for en gjennomgang av regelverket. Det vil føre til problemer for dem som overtar og må betale markedsverdi av det når verdien av det en overtar ved bruk, er langt lavere enn det den er i et fritt marked. Det er en problemstilling som Senterpartiet har høyt i fokus.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
I denne saken, som i en del andre saker som handler om personopplysninger, er det ulike hensyn som kolliderer. Personvern er viktig, men det er også viktig å inndra penger til beskatning i henhold til det lovverket vi har. Verden er blitt mindre, går det vel an å si - ikke større, men den har blitt mindre - i den forstand at vi bor og reiser og beveger oss over landegrenser, og det åpner også muligheten for at mange flere kan forsøke seg på å unndra beskatning. Den type skatteflukt er veldig uheldig for alle oss andre som betaler den skatten vi må og skal. I verste fall kan det bety økte skatter for dem som betaler sin skatt i Norge, mens andre, som da benytter andre muligheter og unndrar beskatning, ikke får det. Det kan altså bety høyere skattenivå, som er uheldig. Så det er ulike hensyn som må ivaretas, og i denne sammenheng er skattehensynet viktigst.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Nettolønnsordningen er et resultat av internasjonal konkurranse, av at det er andre land som har en sånn type ordning, som vi også har sett oss tjent med å innføre. I de årene vi har bak oss nå, har man hatt en kraftig vekst i de bransjene som er berørt av dette. Det har blitt en lønnsspiral - går det kanskje an å si - som til dels har vært konkurransevridende mellom næringer. Derfor er det korrekt observert av representanten Flåtten at vi har gjort noe med akkurat det forholdet. Hva vi videre kommer til å gjøre, eventuelt ikke gjøre, får vi komme tilbake til ved en senere anledning.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Jeg var også før dette replikkordskiftet kjent med at Venstre og Lars Sponheim er sterk motstander av nettolønnsordningen. Det er ikke Arbeiderpartiet og de øvrige rød-grønne partiene. Vi må kanskje gjøre endringer, sånn at den ikke blir så enormt kostbar og får intensjoner som ikke er ønskelige. Og jeg gjentar, som jeg sa til forrige replikant: Om vi kommer til å se på det og gjøre endringer i framtiden, det kan ikke jeg svare på her og nå.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Representanten Hagesæter viste selv til at det var sterkt prispress på mat og drivstoff. Jeg lurer på hva Fremskrittspartiet har tenkt å gjøre for å sikre at et avgiftskutt på et sånt tidspunkt da det er så sterkt prispress, ikke skal havne i lomma på næringslivet og alle de leddene som er knyttet til det med oljeproduksjon og distribusjon av det - og det samme gjelder matproduksjon og distribusjon av mat - men komme kundene til gode, uten å bygge opp et stort byråkrati.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Både i matvarebransjen og i oljebransjen er det fri konkurranse etter min oppfatning. Jeg lurer på om representanten Hagesæter mener at det er så dårlig konkurranse i dagligvarebransjen i Norge, og at det er derfor den lavere matmomsen, som vi tidligere satte ned, ikke kom forbrukerne tilsvarende til gode. Jeg lurer på hvilke konkrete ting representanten har tenkt å gjøre med konkurransen hvis han mener at den er altfor dårlig nå.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-06-17:
La meg gripe fatt i dette siste svaret, for det er jo blitt ganske tydelig, gjennom ikke minst de siste par årene, det urimelige i at sjøfolk som jobber på en passasjerbåt mellom Norge og utlandet eller på supplybåter i Nordsjøen, skal slippe skatt, mens sjøfolk som ligger i dager og kanskje ukevis på rekefiske utenfor Grønland, skal diskrimineres så sterkt. Regjeringen tar litt konsekvensen av denne åpenbare urimeligheten, og - i parentes bemerket - i en tid da vi mangler arbeidskraft og trenger arbeidskraft som er i stand til å betale skatt på mange områder i samfunnet, er det å øke fiskerfradraget bra. Det retter åpenbart ikke opp denne urimeligheten, men med de justeringer som er gjort i nettolønnsordningen, oppfatter jeg dette som at Regjeringen nå er underveis. Så svarer representanten da at dette vil man eventuelt komme tilbake til ved en senere anledning. Er det grunn til å forvente at vi allerede i inneværende periode vil kunne se at Regjeringen går lenger i å rette opp denne åpenbare urimeligheten og feilbruken av penger i det norske samfunn?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-06-17:
Vi har lest i avisene at representanten Lundteigens partikollega, lederen av næringskomiteen, har ledet et arbeid i Senterpartiets «verksted for næringspolitikk», som har kommet med innspill til partiets programarbeid. Vi har forstått ifølge avisene at denne gruppen går inn for å kutte formuesskatt på arbeidende kapital, dobling av bunnfradrag, betinget fritak for arveavgift til generasjonsskifte i familiebedrifter og et eget næringsfradrag for selvstendig næringsdrivende. Jeg skal ikke gjøre det til noe poeng at Senterpartiet har hatt mulighet til å stemme for dette allerede i dag, men jeg forstår at man kanskje kan være underveis. Spørsmålet mitt til representanten Lundteigen blir: Deler han sin partikollegas syn på disse skattespørsmålene, og ser han det slik at det kan være en mulighet for at dette kan være Senterpartiets politikk i neste periode?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Svaret på det er enkelt og greitt. Det er at vi ønskjer å sikre god konkurranse. Vi vil stimulere til best mogleg konkurranse. Og så er vi heilt sikre på at eit slikt kutt kjem forbrukarane til gode. Det blei også vist til dette då vi hadde debatten om kutt i bensinavgifter, at det ville hamne i lommene på bensinstasjonseigarane. Eg har aldri sett nokon tal som tyder på at ein i land med lågare bensinavgifter enn Noreg har høgare fortenestemargin på drift av bensinstasjonar enn ein har i Noreg. Derfor trur eg at om ein stimulerer til ein konstruktiv og god konkurranse, vil forbrukarane nyte godt av reduksjonen av både momsen på matvarer og også avgifta på bensin.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Det som eg kan garantere, er at Framstegspartiet vil jobbe for å få redusert bensinavgifta. Representanten Micaelsen viste til klede, men det er faktisk ein viss skilnad, for Noreg produserer ikkje så veldig mykje klede. Vi produserer derimot veldig mykje råolje, og vi eksporterer veldig mykje råolje. Når prisen går opp, blir altså staten rikare, mens bilistane blir fattigare. Og i eit land som eksporterer råolje, bør ein rette opp det. Eg vil også minne om at blant dei ti største oljeeksporterande landa er det berre Russland og Noreg som ikkje subsidierer pumpeprisen til forbrukarane. Det har heller ikkje Framstegspartiet foreslått. Derimot har vi foreslått ein sterk reduksjon i drivstoffavgiftene, og det vil vi jobbe for framover for å få realisert.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Det er vel ikkje eg som hevdar at konkurransen er dårleg. Det er representantar frå dei raud-grøne som hevdar at konkurransen er så dårleg at om dei reduserer momsen, vil den momsreduksjonen gå i lomma på kjøpmennene og ikkje på forbrukarane. Eg trur at konkurranse vil føre til at avgiftsreduksjonen på drivstoff vil kome forbrukarane til gode. Det vil vi sjølvsagt syte for ved å passe på at det er ein god konkurranse, at det ikkje er noko samarbeid mellom aktørane innanfor bransjen. Vi har også Konkurransetilsynet som passar på. Eg er ganske trygg på at det er ein god konkurranse. Det kan godt hende at han kan bli endå betre. Vi ønskjer i alle fall å leggje best mogleg til rette for ein god konkurranse.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Representanten Hagesæter har rett i at han tar opp en del ting som strengt tatt ikke hører inn under denne debatten, så jeg benytter sjansen, jeg også. Jeg er opptatt av det systemet som Fremskrittspartiet legger opp til når det gjelder drivstoffavgiftene. Én ting er at det åpenbart blir byråkratisk, og mest sannsynlig vil store deler av avgiftslettelsen på en eller annen måte forsvinne før den kommer forbrukerne til gode. Det har vi erfaringer med, f.eks. da vi reduserte momsen på matvarer for en del år tilbake. Men det er jo en del andre varer som forbrukerne i Norge er avhengige av, f.eks. klær, som har blitt betydelig billigere de siste 15-20 årene. Logikken i argumentasjonen til Fremskrittspartiet er kanskje at man burde sette opp momsen på mat igjen, for der taper jo staten momsinntekter. Men det er det ikke så veldig nyttig å bruke tid på nå. Fremskrittspartiet har jo hatt anledning til å sette ned drivstoffavgiftene tidligere i samarbeid med Høyre og andre partier her i Stortinget. Det jeg lurer på, er: Kan representanten Hagesæter garantere at drivstoffavgiftene blir satt ned i en framtidig borgerlig regjering i samarbeid med Høyre og eventuelt de andre sentrumspartiene?
Trond Lode (Senterpartiet), 2008-02-26:
Det er en samlet komite som står bak dette forslaget, som innebærer en lovendring for å hjemle overgangsordning fra gjeldende hovedregel for fordeling av overskuddet fra Norsk Tipping fram til ny tippenøkkel skal tre i kraft fra 1. januar 2009. Forslaget er en oppfølging av Stortingets tidligere vedtak om å sikre videre inntekter til de samfunnsnyttige og humanitære organisasjonene som tidligere har hatt oppstilt gevinstautomater, og som fra 1. juli 2007 fram til ny tippenøkkel trer i kraft ikke har inntekter fra verken gevinstautomater eller Norsk Tipping. Komiteen har merket seg at siste halvår i 2007 og hele 2008 vil være en overgangsperiode der det ikke vil genereres automatinntekter fra Norsk Tipping, i påvente av oppstart av den nye typen gevinstautomater. Komiteen viser til Stortingets tidligere vedtak om å kompensere for disse organisasjonenes inntektsbortfall i denne overgangsperioden, jf. Ot.prp. nr. 44 for 2002-2003. Komiteen viser til St.meld. nr. 39 for 2006-2007, Frivillighet for alle, der Regjeringen skisserte en overgangsmodell der disse organisasjonene vil bli tildelt til sammen 1 milliard kr ekstra i 2008 og 2009, som finansieres ved bruk av midler fra Norsk Tippings investeringsfond. Det vises videre til proposisjonen, der Regjeringen fremmer forslag om endring i loven slik at det i tillegg til ordinær fordeling av overskuddet fra Norsk Tipping i 2007 skal kunne foretas en særskilt tildeling til de samfunnsnyttige og humanitære organisasjonene av økningen i overskuddet fra Norsk Tipping i 2007. Foreløpige prognoser viser at dette kan tilføre organisasjonene et beløp i størrelsesorden 150 mill. kr. Samlet kompensasjon vil med dette kunne utgjøre et beløp i størrelsesorden 500 mill. kr til utbetaling i 2008. Komiteen støtter dette. Regjeringen legger til grunn at overskuddet fra Norsk Tipping fra 2009 vil gi rom for at eksisterende overskuddsmottakere opprettholder sitt tilskuddsnivå også etter innføringen av ny tippenøkkel. Stortinget har tatt en viktig beslutning om å oppheve markedet for spilleautomater og tilføre Norsk Tipping monopol også på dette spilleområdet. Det er en riktig beslutning, med målsetting om å få plassert ut mindre aggressive spilleautomater og forhåpentligvis få mindre spilleavhengighet som følge av det. Da er det også viktig at Stortinget tar disse grepene for å dempe de økonomiske virkningene for de organisasjonene som hadde inntekter fra gevinstautomater. Et mindretall i komiteen bestående av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre foreslår at Stortinget skal forelegges en årlig rapport om de økonomiske forhold i Norsk Tipping. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti ønsker ikke å bruke ressurser på dette. Vi vil heller bruke mest mulig penger på frivilligheten i dette landet og minst mulig penger på rapportskriving. Dette er uansett informasjon som Stortinget til enhver tid kan be om, hvis situasjonen skulle kreve det. På nåværende tidspunkt kan ikke flertallet i komiteen se at dette er riktig ressursbruk.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-26:
Som det vil fremgå av innstillingen, er Fremskrittspartiet skeptisk til å dele ut såpass stort beløp som opptil 150 mill. kr til samfunnsnyttige og humanitære organisasjoner uten at Stortinget har direkte innflytelse på hvem som får disse midlene. Vi har klart å føre relativt betydelige budsjettdebatter i denne sal om langt mindre beløp. Vi merker oss at det er et syn vi blir stående alene om. Til det mer generelle når det gjelder Norsk Tipping, har Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, som saksordføreren nevnte, tatt opp et forslag i innstillingen som sier at man ber om at Regjeringen skal komme til Stortinget med en årlig rapport om de økonomiske forholdene i Norsk Tipping. Jeg registrerer at saksordføreren og flertallet mener at dette er feil ressursbruk. Vi mener at Norsk Tipping er et såpass stort selskap som forvalter såpass store og viktige samfunnsinteresser at det vil være viktig for Stortinget å kikke virksomheten mer i kortene. Norsk Tipping er en betydelig samfunnsaktør og blir det også i fremtiden i enda sterkere grad, etter de monopolvedtak som er gjort i denne sal. Norsk Tipping er helt sentral for bl.a. kultursektoren vår og idrettssektoren vår, og det er naturlig da at Stortinget ønsker å ha en hånd på rattet. Det er heller ikke lenge siden det kom frem betydelige problemsaker når det gjaldt økonomi og ledelse i selskapet. Fra mindretallets side ønsker vi altså derfor å få en rapport om investeringer, utgifter, overskudd osv. til Stortinget årlig. Med dette vil jeg henvise til de merknader som er i innstillingen, og ta opp det forslag som der står.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-12:
Jeg skal ikke legge skjul på at jeg er skuffet over innholdet i statsrådens innlegg når jeg vet at nåværende regjering gikk til valg på og med store bokstaver lovte at industrikraftregimet skulle ordnes på ganske kort tid - hvis de bare kom til makta. Jeg var selv i møte med olje- og energiministeren i august 2006, der Regjeringen ikke bare lovte, men faktisk var garantist og klokkeklar på at en god løsning for industrikraftregimet skulle være på plass på nyåret 2007. Nå - ett år senere og etter fjorten spørsmål fra Fremskrittspartiets representanter - kommer olje- og energiministeren med en plan for hvordan Regjeringen skal skaffe industrien strøm til gunstige priser. Planen, som står på trykk i Dagsavisen i dag, inneholder etter mitt syn ingen løsninger. Den inneholder ikke annet enn nye utredninger og vurderinger - altså ingen verdens ting nytt. Dette er for meg helt utrolig med tanke på valgløftene som ble gitt, og med tanke på konsekvensene for bl.a. flere hundre arbeidsplasser på Hydro Karmøys fabrikker, og tilknyttede bedrifters arbeidsplasser, som står i fare for å bli nedlagt. Hva denne usikkerheten betyr for arbeidstakerne og deres familier, kan hver og en gjøre seg tanker om - jeg kunne sikkert utbrodert det i flere timer. I denne planen er det heller ingenting som tilsier at investeringer på opptil 7 milliarder kr av et nytt K6, som skal erstatte Søderberg-ovnene, blir gjennomført ved Hydro Karmøy. Det eneste nye jeg ser, er at olje- og energiministeren inviterer representantene fra LO og NHO med på studietur for å finne løsninger på billig strøm til industrien. Jeg synes den studieturen kommer vel sent. Regjeringen har tross alt sittet i to og et halvt år, og en løsning på industrikraftregimet var en vesentlig grunn til at det ble en rød-grønn regjering. Industrien - arbeiderne og deres familier - trenger avklaringer nå, ikke videre utredninger. Men la nå dette også være sagt: Dette gjelder ikke bare nedlegging og utflagging av arbeidsplasser ved Hydro Karmøy, men også øvrig norsk industri. Dette synes jeg ikke Regjeringen har tatt inn over seg. Et spørsmål til slutt: Hva mener olje- og energiministeren med at industrien oppfordres til å samarbeide om felles kraftproduksjon? Betyr det at Regjeringen går inn for at private fremdeles kan få bli eiere av vannkraftverk, som Radio 102 - lokalradioen på Haugalandet - skriver om i dag på sine nettsider, der de går god for at olje- og energiministeren svarer at det fremdeles skal være lovlig med privat eierskap i Norge? Jeg er voldsomt spent på svaret.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-12:
Det er et ordtak som sier at høyt henger de, og langt faller de, og det ordtaket passer utrolig godt på de rød-grønne partienes håndtering av denne saken. Løftet om priser til kraftkrevende industri under markedspris er faktisk et av de groveste løftebrudd jeg har vært ute for i politikkens verden. Arbeiderpartitopper gikk i fakkeltog i Mo i Rana og lovet Rana-samfunnet kraftpriser under markedspris. I Sørfold var stortingsrepresentant Torny Pedersen særdeles aktiv og lovet det samme: Bare dere stemmer på Arbeiderpartiet, vil myndighetsbestemte kraftpriser komme på plass i løpet av kort tid. Så overbevisende var hun at verksdirektør Hilde Rolandsen ved Elkem Salten i Sørfold meldte seg inn i Arbeiderpartiet og skrøt uhemmet av hva Arbeiderpartiet skulle levere. Den pipen har fått en annen lyd. Det var et lureri. Hør på hva Arbeiderpartiets Tor Arne Strøm sa til Rana Blad 14. september: I Nordland - og da spesielt i Rana kanskje - var det nok kraftprisregimet som bidrog til at de gjorde så godt valg. Vi hørte svaret fra statsråden. Hva sier hun? Jo, hun sier: Vi er svært opptatt av det, vi følger med, og vi har viet det stor oppmerksomhet. Men det var ikke det Arbeiderpartiet og Senterpartiet lovet - det var priser som lå under markedspris. Det er sagt av representantene fra det rød-grønne flertallet til interpellanten Ivar Kristiansen at Høyre ikke så noen muligheter. Det er mulig at de ikke gjorde det. Men det er de rød-grønne partiene som har gjennomført og levert ingenting. Det er mildt sagt litt irriterende å oppleve at det fremdeles er stortingsrepresentanter fra Arbeiderpartiet som reiser omkring med høy sigarføring og gir inntrykk av at de ikke har gitt opp, at de fortsatt jobber med saken om myndighetsbestemte kraftpriser. Det er uttrykkelig slått fast her av statsråden at så ikke er tilfellet, og jeg håper stortingsrepresentantene fra Arbeiderpartiet fikk det med seg. Valgløftet er annullert. Så hevder flere av de rød-grønne at dette bare er kritikk fra opposisjonen, og at vi ikke kommer med noen løsninger. Men det er jo helt feil. Det er direkte usant, og det er et forsøk på å dekke over egen udugelighet. For det er vel rimelig klart at jo mer kraft en sender inn i markedet, jo lavere blir prisen. Fremskrittspartiet har gang på gang foreslått utbygging av kraftverk. Jeg nevner bare Vefsna, Beiarn og Melfjord - og det er bare noen steder i Nordland der utbyggingen står klar, det er bare å sette i gang. Mer utbygging og bedre utnyttelse av vannkraften ville ha ført til lavere kraftpris, en lavere pris som også ville gitt fordeler til kraftkrevende industri og til innbyggerne av dette landet. Dette er en sak som til de grader har vist at de rød-grønne partiene har møtt seg selv i døra og vist en handlingslammelse uten sidestykke. Løsningen til en lavere kraftpris ligger i dagen, eller rettere sagt i elvene. Det er bare å bruke dem, men til det trengs det vilje og handlekraft. Dagens regjering har i denne saken ingen av delene.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-02-12:
Jeg tror dagens deltakere fra de rød-grønne partiene i debatten må ha stilt seg selv spørsmålet når de tidvis har skrudd opp volumet relativt kraftig: Hvorfor fremmet de senest i 2000 forslaget om å fase ut tiden med myndighetsbestemte kraftpriser? Hvorfor gjorde de det? Hvorfor fikk de det vedtatt? Dagens interpellasjonsdebatt har vist én ting. Det er at de valgløftene som de rød-grønne presenterte i valgkampen i 2005, på mange måter har bidratt til å blokkere for nye avtaler. Man kan ikke komme og vifte med Statkraft i denne debatten og si at dette er vår viktigste institusjon og vårt viktigste instrument for å få løst utfordringene, når Statkraft tilnærmet ikke har underskrevet en eneste industrikraftavtale etter at de rød-grønne overtok. Da farer man rundt og sier at Statkraft er i gode samtaler. Ja, det har vært sagt siden 2005. I forrige stortingsperiode ble det inngått industrikraftavtaler, kommersielle sådanne, tilsvarende 15 TWh. Det er mye. Så kan de rød-grønne summere opp hva som har skjedd etter at de overtok. Det er det som er bekymringen for norsk kraftkrevende industri for tiden, at man har lent seg tilbake og ventet på at Regjeringen skulle levere. Jeg skal ikke bruke tid på å kommentere påstander om at Inga Marte Thorkildsen eller andre sitter og er fornærmet etter dagens debatt, eller at jeg farer med usannheter. De påstandene får jeg lov å overlate til ansatte i norsk industri, som har sittet og ventet på et nytt kraftregime. De kan vurdere om det er usannheter vi farer med, eller noe annet. Når man i tillegg nå presenterer overfor norsk industri at man skal innføre et hjemfallsinstitutt som kommer til å frata to av lokomotivene, Elkem og Hydro, den hånd de har rundt en betydelig del av kraften som går til kraftkrevende industri, tror jeg ikke ansatte, eiere og lokalsamfunn har noen grunn til å føle seg noe særlig beroliget i dag, heller ikke over de åtte punktene som tilfeldigvis er fremmet i dag. Og så lar man debatten handle om hvem som har størst vilje - akkurat som om det var det man skrev om i august 2005. Nei, dette er ikke et kretsmesterskap i størst vilje! Så etterlyser man hva slags løsninger vi har. Vi har spilt med åpne kort. Det kunne kanskje være en løsning framover å unngå denne typen valgbløff og heller spille med åpne kort overfor dem som blir berørt av disse spørsmålene.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-12:
Dette har på mange måter vært en relativt underlig interpellasjonsdebatt i den forstand at interpellanten har brukt denne runden til å understreke hva Høyre ikke vil. Man har tydelig dokumentert at Høyre ikke har noen ambisjoner på vegne av kraftkrevende industri. Det hadde heller ikke Kristelig Folkeparti og Venstre da de satt i regjering. Jeg kan bare vise til Innst. S. nr. 213 for 2004-2005. Det er spesielt å høre interpellanten etterlyse signaler om langsiktige kraftkontrakter. Det er rett og slett bare å lese eierskapsmeldingen. Jeg har sitert fra den under denne debatten. Der står det å lese at Statkraft har i oppgave å sikre gode, langsiktige, kommersielle kraftavtaler med individuell tilpasning. Dette følger vi opp kontinuerlig. Dag Terje Andersen, næringsministeren, har hatt samtaler med Statkraft i ettermiddag. Der skulle jeg også ha vært, hvis vi bare hadde vært ferdig med denne interpellasjonen. Så dette går sin gang. Vi skal måles etter resultatene, og det er de kontraktene som gradvis inngås. Det er interessant å høre Høyres representant snakke om behovet for økt kraftproduksjon. Høyres unnfallenhet med hensyn til kraftproduksjonen i forrige periode var enorm. Det er jo en av hovedgrunnene til at vi sliter med en svær utfordring i Midt-Norge i disse tider. Man valgte å forbruke mer enn man bidrog med av produksjon. Vi har presentert en rekke tiltak i dag som spenner over et vidt felt. Det er ikke nødvendigvis en endelig liste. Det kan komme ytterligere tiltak på den lista. Men jeg må jo si at det er ganske underlig å høre diverse representanter fra opposisjonen si om de foreslåtte tiltakene at det skulle bare mangle! Det er ganske spesielt å høre det. Det er faktisk denne regjering som gjør noe. EØS-avtalen har ikke endret seg siden vi tok over. Høyre gjorde intet, hadde ingen ambisjoner, hadde Kristelig Folkeparti og Venstre med på laget. Vi, derimot, handler. Det vi skal måles etter, er at vi har vist gjennom de tiltakene som gradvis kommer på bordet, at vi lever opp til det vi snakket om i valgkampen, nemlig at vi har et stort hjerte for kraftkrevende industri. Vi skal gjøre det som er mulig for å sørge for at landet har denne industrien også i framtida. Jeg føler meg veldig trygg etter denne interpellasjonsdebatten. Det er ingen annen regjering som ville gjøre mer for kraftkrevende industri, enn den rød-grønne.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-28:
Fra bransjehold har jeg fått spørsmål om jeg har kunnet si noe om når denne loven skal tre i kraft. Mitt spørsmål til statsråden er: Når kan man forvente å se denne loven satt ut i praksis?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-11-28:
Jeg er enig med saksordføreren i at her er det gjort en grundig jobb. Det burde føre til korte innlegg på en fredag, og det har jeg tenkt å slutte opp om. Jeg slutter meg i det alt vesentlige til de forslagene som ligger der, og til saksordførerens fremstilling av denne saken. Jeg vil begrense mitt innlegg til å kommentere de sakene der Høyre har andre synspunkter enn regjeringspartiene. Uenigheten dreier seg først og fremst om gratisaviser og gratis distribuerte aviser bør underkastes de samme regler eller ikke. Der mener vi at gjennom en forskjellsbehandling i forhold til «nei takk»-regelen kommer vi inn i en unødvendig vanskeliggjøring i distribusjonen. Vi mener også at forskjellsbehandling har prinsipielle sider i forhold til mediepolitiske hensyn generelt og også faktisk i et ytringsfrihetsperspektiv. En avis er en avis, gratis eller ei. Vi kan heller ikke se at det er anført gode grunner til å behandle ukeblader og magasiner forskjellig fra aviser i forhold til unntaksbestemmelsene som er foreslått når det gjelder telefonsalg. Jeg ser også at opphevelsen av forbudet mot tilgift ergrer et par av de partiene Høyre ellers gjerne er enig med om det meste. Jeg kan ikke dy meg for å minne om at de nye bestemmelsene i all vesentlighet følger av et EU-direktiv. Der er det jo slik at vi – dessverre, får jeg vel nesten si – ikke minst med disse partienes hjelp har stilt oss på siden av en type EU-arbeid der vi kunne hatt innflytelse på denne og mange av de andre små bestemmelsene vi – om ikke daglig, så i alle fall svært ofte – implementerer i vårt lovverk i denne sal, stort sett uten diskusjon, stort sett uten særlig refleksjon. Det er simpelthen bare noe vi er nødt til å ta inn over oss. Så kan vi jo reflektere over hva det betyr over tid, eller hva summen av alle de små beslutningene betyr over tid. La det allikevel være til trøst at nye regler om tilgift faktisk også åpner for spennende muligheter for frivillig sektor til å kunne få inntekter av duppeditter som legges ved. Det åpner faktisk et helt nytt område for det frivillige som bør kunne være interessant, kanskje også mer i forhold til andre saker vi diskuterer med frivilligheten som utgangspunkt. For øvrig viser jeg til saksordførerens utmerkede gjennomgang og til det forslag Høyre er med på.