Martin Engeset (Høyre), 2007-11-27:
Jeg kan betro foregående taler at Høyre overhodet ikke er skuffet over den rød-grønne regjeringen i fattigdomspolitikken. Det er ganske enkelt en komplett umulighet å være skuffet over noen man ikke har noen som helst forventninger til. Men den sammenhengende rekken av udokumenterte påstander som representanten Lise Christoffersen kom med, synes jeg faller på sin egen urimelighet. I valgkampen i 2005 drev dagens regjeringspartier et høyt retorisk spill om utfordringene vi har i fattigdomsarbeidet i Norge. Finansminister Kristin Halvorsen – det er synd hun ikke er til stede her nå – anklaget da vår samarbeidsregjering for å gjøre for lite. Ja, hun sparte ikke på kruttet når det gjaldt hva som skulle til for å utrydde fattigdommen i Norge. Det kunne gjøres med et pennestrøk. Og ikke nok med det: Her var det bare politisk vilje som skulle til. Alle fagre løfter fra de rød-grønne partiene ble ledsaget av det forslitte munnhellet: Fellesskap i stedet for skattelette til dem som har mest fra før. Det kan virke som om virkeligheten har innhentet regjeringspartiene, iallfall noen av dem. Det skal vi i utgangspunktet være glad for, fordi oppgaven med å løfte mennesker ut av fattigdom er for viktig til at den skal reduseres til et retorisk spill. Fattigdomspolitikk må være målrettet og må også prioriteres over tid hvis den skal ha noen effekt. Det var nettopp derfor vår regjering, som den første noen gang, igangsatte en handlingsplan mot fattigdom – en målrettet fattigdomssatsing i vår regjeringstid, hvor vi i våre budsjetter fra 2001 til og med budsjettet for 2006 la inn 4,9 milliarder kr til konkrete tiltak for å løfte mennesker ut av fattigdom, og til behandling og forebygging av rusmisbruk. Dagens regjering har gjennom kreativ bokføring i budsjettet for 2007 med årets budsjett kommet opp i noe over 1 milliard kr. Retorikken fra valgkampen står sånn sett overhodet ikke i stil med den prioritering den rød-grønne regjeringen legger opp til. Det er ganske oppsiktsvekkende når vi vet at Regjeringen i 2008 har ca. 130 milliarder kr mer til rådighet enn det regjeringen Bondevik II hadde i 2005. Derfor er det nok mange andre som er veldig, veldig skuffet over hva den rød-grønne regjeringen har gjort – eller snarere ikke gjort – i fattigdomspolitikken, for forventningene de selv skapte, var helt enorme. Høyre har i sine alternative budsjetter de to siste årene lagt opp til en mer omfattende og mer målrettet fattigdomssatsing enn Regjeringen. Gjennom målrettet bruk av tiltaksmidlene har vi funnet rom for å styrke tiltak som «Snu i døra», som ville gitt unge sosialhjelpsmottakere en ny sjanse, og prosjekt som «Inn på tunet», som ville gitt rusmisbrukere og mennesker med svak arbeidsrelasjon et verdifullt tilbud i hverdagen. Gjennom å styrke budsjettet overfor barn og unge i storbyene ville man med Høyres alternative opplegg sørget for at de som er fra vanskeligstilte familier, også fikk et fritidstilbud, i stedet for å rekrutteres til miljøer med rus og kriminalitet. Og ved en sterk satsing på rusfeltet når det gjelder både rehabilitering og tiltak overfor barn av rusavhengige, ville Høyres opplegg sørget for at flere vanskeligstilte ville blitt løftet ut av fattigdom. Det kanskje mest målrettede tiltaket overfor fattige er å styrke tryggheten rundt hus og hjem. I dag opplever mange av dem som står utenfor arbeidslivet, at de har problemer med å skaffe seg denne tryggheten, fordi kriteriene for bostøtte i Husbanken har utelukket støtte til f.eks. private utleieboliger. Regjeringen Bondevik II gjennomførte i sin regjeringstid forbedringer i bostøtteordningen hvert eneste år. Denne prosessen stoppet med dagens regjering. I vårt alternative opplegg for 2008 har vi funnet rom for å fjerne enkelte av begrensningene i bostøtteordningen med en samlet kostnad på 75 mill. kr. Dette er ytterligere et konkret forslag for å skreddersy bostøtteordningen slik at de som trenger det mest, kan hjelpes best. Høyre vil derfor følge opp bostøtteordningen i kommende budsjetter. I tillegg til dette viderefører vi 15 mill. kr til tiltaket «På vei til egen bolig», et tiltak som Regjeringen av helt uforklarlige årsaker har valgt å fjerne. I debatten om revidert nasjonalbudsjett for 2007, altså for bare noen måneder siden, kom representanter fra SV og Senterpartiet med ros til Høyre for vår fattigdomssatsing. De signaliserte sågar et ønske om å samarbeide om fattigdomspolitikken i kommende budsjetter. Det var hyggelig. Derfor er det trist å konstatere at dette var ord fullstendig uten innhold. Den samarbeidsinvitten har det ikke vært mulig å se noe som helst til under høstens budsjettbehandling. Her har Regjeringen trumfet igjennom sitt budsjettopplegg med tilnærmet kadaverdisiplin overfor sine egne stortingsgrupper, som er pisket på plass i samlet flokk. Jommen sa jeg samarbeid!