Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-12-14:
Etter åtte år med høyreregjering og stillstand i likestillingsarbeidet har vi, den nye regjeringen, skiftet gir, og vi er i gang med å føre en mer offensiv likestillingspolitikk. Alle folk i Norge skal kunne leve et fritt, godt liv uavhengig av hvem de er, og uavhengig av kjønn, kjønnsidentitet og legning. Slik er det ikke i dag. Vi har store utfordringer knyttet til likestilling også i Norge. Det er viktig å anerkjenne det – ikke bare hvile på at vi ligger høyt på den internasjonale statistikken. Vi har store utfordringer knyttet spesielt til kvinners økonomiske selvstendighet. Vi vet at kvinner er overrepresentert i statistikken over de som jobber deltid, og de som jobber midlertidig. I de typiske kvinnedominerte yrkene er det lavest lønn, og kvinner blir jevnt over pensjonstapere. Det er kvinnene som må ligge med mobiltelefonen på nattbordet i påvente av en telefon fra sjefen for å kunne få den ekstravakten som kanskje får det til å gå rundt. Problemet med det er at det gjør det vanskelig å planlegge livet – ferie, fritid og jobb. Men verre enn som så – i ytterste konsekvens er dette grunnen til at man f.eks. ikke går fra en voldelig partner; man har ikke råd til å gå. Man får ikke etablert seg, man får ikke huslån, osv. Det er en likestillingsutfordring, og derfor er arbeidslivspolitikken så viktig for å øke likestillingen og styrke kvinners rettigheter. Vi trenger et heltidsløft. Vi skal innskrenke mulighetene for å ansette midlertidig. Arbeidslivspolitikk er likestillingspolitikk. Et annet eksempel på en likestillingsutfordring som vi har, og som vi må kjempe imot, er alle dem rundt oss som hver eneste dag ikke får lov til å delta på de fellesskapsarenaene som vi har – det være seg å gå på fritidsklubben, å gå på kino eller til og med å gå på jobb – de som blir utsatt for negativ sosial kontroll. Så er det slik at metoo-kampanjen bare skrapte i overflaten av hva omfanget av seksuell trakassering, vold og trusler i arbeidslivet gjelder. Vi vet at de typiske kvinnedominerte yrkene er overrepresentert også når det gjelder å måtte gå på jobb og oppleve trusler, tafsing, spydige bemerkninger eller i ytterste konsekvens vold. Vi trenger en storrengjøring i arbeidslivet. Så vet vi at kvinners kropp og kvinners helse er underprioritert i helsevesenet, både når det gjelder behandling, forskning og kunnskap. Typiske kvinnesykdommer som mange har, blir sjelden eller aldri oppdaget, og de blir behandlet stemoderlig. Vi trenger en ny kvinnehelsestrategi. LHBTI-personer har gjennomgående dårligere levekår enn resten av befolkningen. De opplever mye hets og diskriminering. Vi vet også at svært mange opplever rasisme i det norske samfunnet. Så er det viktig å peke på de områdene hvor menn kommer dårlig ut. Menn har også likestillingsutfordringer, og det snakkes lite om. Derfor har den nye regjeringen varslet at vi kommer til å sette ned et nytt mannsutvalg. Det aller viktigste vi kan gjøre hvis vi vil disse utfordringene som jeg nå peker på – og flere til – til livs, er å styrke dem som hver eneste dag der ute hvor folk jobber og bor ute i samfunnet, jobber for å øke likestillingen i hele landet – gjøre dem i stand til å gjøre mer. Derfor bruker vi også penger på likestilling i dette budsjettet. Vi styrker likestillingssentrene, og vi styrker organisasjonene som jobber med likestilling, med LHBTI og med antirasisme. Vi setter også av penger til å sette ned et mannsutvalg. Ja, med 20 mill. kr styrker vi likestillingsarbeidet og grasrotarbeidet for en mer aktiv likestilling. Vi varsler at vi med det vil bygge en regional struktur for likestilling, og vi anerkjenner den gode jobben som likestillingssentrene gjør med forskning, utvikling og veiledning for et mer likestilt Norge. Vi er så vidt i gang, likestillingen skal framover, men den kommer ikke av seg selv; den må kjempes fram hver eneste dag. Vi har nye tiltak, vi har politisk vilje, og vi har verktøyene. Vi skal videre.