Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
Venstre var det første partiet på Stortinget som tok til orde for et bredt klimaforlik. Det er derfor svært tilfredsstillende at vi lyktes i å komme fram til et forlik som har hevet bunnplanken i norsk klimapolitikk. Norge har fått en mer ambisiøs klimapolitikk enn det klimameldingen la opp til. Da klimameldingen ble lagt fram, måtte en enten langt inn i regjeringsbygningene eller til Fremskrittspartiet for å finne noen som var tilfreds. Med det forliket som foreligger i dag, er det en alminnelig oppfatning at en har kommet mye lenger enn det klimameldingen la opp til. Men jeg legger ikke skjul på at Venstre hadde ambisjoner om å komme enda lenger, og vi vil nytte kommende anledninger til å skjerpe de norske målsettingene og til å medvirke til at virkemidlene blir mer konkretisert og mer ambisiøst innrettet enn det som er tilfellet i dag. Det ligger også i avtalen at etter København-møtet til neste år blir det en ny mulighet for å videreutvikle norsk klimapolitikk på basis av det forliket som nå foreligger. Da klimameldingen ble møtt med en felles kravliste på 61 punkter fra Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre, ble det lagt merke til. Det var et ganske viktig signal at disse tre partiene var villig til å gå vesentlig lenger enn det regjeringspartiene, inkludert SV, hadde klart å komme fram til i samarbeid i regjering. Og som jeg sa i en replikk tidligere i dag, var det en veldig underlig situasjon å oppleve å sitte og forhandle med SV, som ønsket å tone ned ambisjonsnivået, og som ønsket at en ikke skulle være så forpliktende og offensiv innenfor de ulike sektorene som det Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre ville. Vi klarte altså å komme et stykke på vei, men jeg opplever det som helt uforståelig at det fra SVs side nå sies at en hadde ønsket å komme lenger, når realiteten er at en på en rekke områder bidrog til at en ikke kom lenger selv om både Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti ønsket det. Fremskrittspartiet er på utsiden av dette forliket, og det synes jeg er naturlig. Fremskrittspartiet verken erkjenner problemene eller er villig til å gjøre den jobben som må gjøres for å ta klimautfordringene på alvor. Det er en viktig nyanse her. Det er at dette februarkuppet som Per Sandberg gjennomførte i eget parti, flyttet politikken i Fremskrittspartiet lenger vekk fra de andre partiene enn den linjen som Ketil Solvik-Olsen har stått for, og som jeg synes han på mange måter viderefører i dag. Så er det et annet poeng som jeg har lyst til å understreke, at det framstår som stor forskjell mellom Høyre og Fremskrittspartiet i klimapolitikken. Det må være et tidsspørsmål før også Høyre konkluderer med at disse to partiene på vesentlige områder har så ulikt syn at dette ikke kan forenes i et regjeringssamarbeid. Den konklusjonen har Venstre allerede trukket, fordi de politiske realitetene tilsier det, og jeg mener Høyre nå bereder grunnen for å trekke en lignende konklusjon. Regjeringspartiene har sagt at de ble med på forliket fordi det har kommet så mye ny informasjon og ny dokumentasjon etter at klimameldingen ble lagt fram. Det er helt rett at FNs klimapanel styrket tidligere konklusjoner, bela dem enda bedre enn tidligere, men det var helt åpenbart slik da klimameldingen ble lagt fram forrige sommer, at det var mer enn nok dokumentasjon til å lage en mer offensiv klimapolitikk enn det Regjeringen klarte å komme fram til i sin melding. Men jeg gir ros til Regjeringen fordi den har beveget seg. Det trengte den ikke å gjøre, men jeg tror det ytre press fra opinionen og den forventningen som var til et klimaforlik, samt at de tre opposisjonspartiene klarte å komme til enighet om et ambisiøst opplegg, medvirket til at Regjeringen måtte bevege seg betydelig i forhold til sine opprinnelige posisjoner. Så er det noen som har lurt på om klimadebatten er slutt med dette. Svaret på det er nei. Forliket danner grunnlaget for en videreutvikling av norsk klimapolitikk. Nå starter arbeidet med å sørge for at dette blir fulgt opp, og det første målet på om klimaforliket tas på alvor av Regjeringen, er om en leverer i revidert nasjonalbudsjett i forhold til regnskogsatsing. For det som står i forliket, er at en skal vise vilje til å støtte pilotprosjekter allerede i 2008. Det må bety at det kommer midler til dette i revidert nasjonalbudsjett. Med forliket har vi kommet noen viktige skritt videre mot Norge som et lavutslippssamfunn. Men dette er bare en inspirerende start. Dette er ikke slutten.