Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-16:
Hver 26. november går det et fakkeltog gjennom bydelen Møhlenpris i Bergen, en bydel der jeg både har bodd og gått på skole. I det fakkeltoget minnes bydelens innbyggere, 17 bergensere, som ble arrestert av norsk politi og deportert fra Norge under okkupasjonen den 26. november 1942. 11 av de bergenserne med jødisk bakgrunn som senere endte i tysk konsentrasjonsleir, bodde på Møhlenpris, og fakkeltoget beveger seg derfra, fra hus til hus, og det settes ned lys på trappen utenfor de husene der disse bysbarna våre bodde. Rasisme har sin begrunnelse i en oppfatning om at et folk, en religion eller en levemåte er mindre verdt enn andre. Rasisme innebærer et avskyelig menneske- og samfunnssyn. Antisemittisme og jødehat har en lang og svart tradisjon i Europa og også i Norge. Vår egen historie gjør at vi plikter å ta det på alvor. Jødeparagrafen fra 1814 er nevnt. Deportasjonene i 1942 er nevnt – en altfor nær del av norsk historie til ikke å ta dette spørsmålet på stort alvor når vi ser at antisemittisme rører seg igjen i vårt land. Kanskje har vi trodd at det var et tilbakelagt problem, men vi ser både holdninger og statistikk fra vårt eget samfunn som gjør at vi trenger å ta en debatt som den vi har i dag. Jeg har ansvaret for de fleste antidiskriminerings- og likebehandlingslover og har vist i min kommunikasjon med komiteen til regjeringens samlede likebehandlingsarbeid, der vi prøver å legge så godt som mulig til rette for alle de ulike minoritetsgrupper vi har i Norge. Behovet for en egen handlingsplan mot jødehat må derfor vurderes i sammenheng med regjeringens eksisterende handlingsplan for å fremme likestilling og hindre etnisk diskriminering. Den planen omfatter de fleste sektorer. Kunnskap som vi nå innhenter om antisemittisme, vil dessuten gi oss bedre mulighet for å vurdere særskilte tiltak mot diskriminering av jøder. Det er et syn komiteens flertall også støtter i sin innstilling. Men jeg vil understreke at alt det arbeidet vi har som er rettet inn mot rasisme og diskriminering, også er rettet inn mot å bekjempe antisemittisme. Eksisterende handlingsplan bruker betegnelsen «etnisk diskriminering» som et samlebegrep for den diskriminering som innvandrere og barna til innvandrere, samer og nasjonale minoriteter opplever. Og jøder er en nasjonal minoritet i Norge. Handlingsplanen er basis også for å styrke arbeidet mot antisemittisme. Den inneholder 66 tiltak. Den gjelder på mange samfunnsområder som arbeidsliv, bolig, skole, offentlige tjenester, forskning og dokumentasjon. En nylig utkommet kunnskapsstatus fra NOVA, som allerede er nevnt i debatten, viser at barn og unge i Norge opplever og utsettes for etnisk diskriminering, og i forrige uke framla Oslo kommune en kartlegging av rasisme og antisemittisme i Oslo-skolen. Rapporten viser at 15 pst. av de spurte ungdommene er utsatt for en eller flere hendelser på skolen på grunn av sin kulturelle, religiøse eller nasjonale bakgrunn. Studien kan tyde på at personer med jødisk bakgrunn er spesielt utsatt for trakassering. Dessuten viser studien at det er mest negative assosiasjoner til ordene «jøde», «polakk» og «homo». Hvis det gir et riktig bilde av synet på disse ulike minoritetene, så er det skremmende. Flere av de framsatte representantforslagene er allerede gjennomført eller i gang. For eksempel er holocaustmarkeringen integrert i mange skolers undervisning. Undervisningsmateriell er bedret, nytt Manifest mot mobbing undertegnet, og kampen mot antisemittisme er godt forankret i Kunnskapsløftets kompetansemål. Eidsvåg-rapporten om antisemittisme og rasisme i skolen ble framlagt av Kunnskapsdepartementet i januar, og den har fremmet flere forslag til hvordan skolen kan jobbe mot antisemittisme. Kunnskapsdepartementet arbeider videre med de forslagene. Antisemittisme og etnisk diskriminering er uakseptabelt og rettsstridig. Denne regjeringen legger ned betydelige ressurser på å bekjempe diskriminering i alle slags former, og vi vil om kort tid legge fram tre statusrapporter fra de tre viktigste handlingsplanene mot diskriminering. Jeg har lyst til å minne om at det er med det som bakgrunn, og det at denne regjeringen har trappet opp arbeidet mot rasisme og diskriminering, at vi også har denne debatten i dag. Derfor reagerer jeg når representanten Bekkevold snakker som om regjeringen ikke gjør noen ting. Dette alvorlige temaet fortjener en saklig og redelig debatt, og jeg synes representanten Michael Tetzschner hadde et svært klokt og reflektert innlegg som jeg håper alle vil lytte til.