Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-11-16:
Borgerkrigen i Syria har drevet millioner av mennesker på flukt. Norge må ta sin del av ansvaret for mennesker som er fordrevet fra sine hjem, ute og hjemme, ved å ta imot kvoteflyktninger og ved å respektere asylinstituttet. For å gi beskyttelse til dem som trenger det, er det også nødvendig å opptre konsekvent og gjennomføre det til enhver tid gjeldende regelverk overfor de asylsøkerne som ikke har krav på beskyttelse i Norge. Arbeiderpartiet støtter de forslagene som regjeringen har lagt fram for Stortinget for hurtigbehandling, men det er grunn til å minne om at det også innenfor eksisterende regelverk er adgang til betydelig innsats for å iverksette det som virkelig gir tydelig signal til de potensielle migrerende – raske avslag og rask retur. Regelverket kan bli så stramt vi bare vil. Det er iverksettelse og gjennomføring av enkeltvedtak som teller. Eksempelvis vil ny fengslingshjemmel være verdiløs om man ikke bygger kapasitet, dvs. skaffer folk og hus til å håndtere dette. Proposisjonen har liten eller ingen antydning om forslagets økonomiske og praktiske konsekvenser. Når Stortinget i dag slutter seg til de foreslåtte lovendringene, påligger det regjeringen et stort ansvar for å rigge opp kapasitet i samme tempo som saksbehandlingen på Stortinget, slik at hurtiglovene får effekt når de trer i kraft. Jeg vil derfor be om at justisministeren i denne debatten gjør rede for status i arbeidet med å opprette utlendingsinternat eller tilsvarende innkvarteringskapasitet i Finnmark. Når vil det konkret være på plass? Jeg ber ham også om å gjøre rede for hva man nå gjør for å bemanne opp Øst-Finnmark tingrett og andre berørte domstoler og sikre tilstrekkelig med ressurser i UDI og PU. Regjeringen foreslår å fjerne vilkåret om at asylsøkere må få en søknad om beskyttelse behandlet ved retur til tredjeland. Regjeringen påpeker at dagens bestemmelse strekker seg utover våre menneskerettslige forpliktelser. Forslaget har ikke vært gjenstand for høring og er særdeles lite drøftet og eksemplifisert i proposisjonen, men det må være det forslaget som må antas å ha størst relevans for situasjonen på Storskog i dag. Fra Arbeiderpartiets side er det en forutsetning for vår støtte til forslaget at det ligger innenfor våre internasjonale forpliktelser knyttet til Flyktningkonvensjonen og Den europeiske menneskerettighetskonvensjon, slik også proposisjonen gir uttrykk for. I det ligger at det grunnleggende vilkåret for å avvise å behandle en asylsøknad og returnere søkeren til en stat der han tidligere har oppholdt seg, er at det må være trygt å returnere asylsøkeren til det aktuelle tredjelandet. Videre er det et vilkår at «non refoulement»-prinsippet i flyktningkonvensjonen skal overholdes, dvs. vern mot å bli sendt videre til et land eller et område der man er forfulgt. Med den presiseringen støtter Arbeiderpartiet forslaget. Det er grunn til også på dette punktet å understreke at effekten av lovendringen avhenger både av en bilateral enighet med Russland om å ta tilbake personer som har hatt opphold der, og av at regjeringen rigger tilstrekkelig kapasitet til å følge opp. Det sterkeste virkemidlet i proposisjonen er den nye hjemmelen til å internere personer som søker asyl, når det er sannsynlighetsovervekt for at søknaden vil bli nektet realitetsbehandling. Pågripelse og fengsling av personer som ikke har gjort noe annet galt enn å søke asyl i Norge, er et svært inngripende tiltak. Blant de personene som blir internert, vil det være personer som befinner seg i en svært vanskelig situasjon. Dette hensynet må avveies mot en situasjon der mange asylsøkere uten grunnlag for opphold kommer til Norge. Det taler til forslagets fordel at det er utformet med en rekke avgrensinger, unntak og presiseringer med hensyn til interneringen. Oppsummert: Hjemmelen er et inngripende tiltak som vi går inn for gitt dagens situasjon. Regjeringen må ha klart et opplegg for gjennomføring, med innkvartering og tilstrekkelige ressurser i UDI, i politiet, med hensyn til vakthold, og i berørte domstoler. Forslaget om å gi regjeringen generell instruksjonsmyndighet overfor UNE ble utredet i 2010 og er den eneste delen av dette lovforslaget som har vært gjenstand for høring. Utvalget som utredet og gikk inn for dette, framhevet større mulighet for politisk styring, raskere saksbehandling, økonomisk effektivitet og raskere etablering av ensartet praksis som argumenter for instruksjonsmyndighet. Rettssikkerhetsmessige og legitimitetsskapende argument kan anføres imot. Arbeiderpartiet mener likevel at det ut fra en samlet vurdering og i lys av dagens situasjon, med ekstraordinære ankomsttall, er riktig å gi hjemmel for å instruere UNE. Det gir mulighet for raskere å gi styringssignaler dersom situasjonen krever det. For Arbeiderpartiet er det et sentralt premiss at instruksjonsadgangen ikke skal kunne gjøres på enkeltsaksnivå, men med instruksjoner som selvfølgelig vil ha betydning for enkeltsaker. Det er litt vanskelig å få øye på hvordan dette tiltaket kommer til å ha umiddelbar effekt på tilstrømmingen. Sakene skal behandles av UDI før de eventuelt ankebehandles av UNE. Justisministeren eksemplifiserte i sitt innlegg at det kunne ha med vurdering av Russland som trygt land å gjøre. Jeg regner med at når regjeringen ber om denne hjemmelen, er det fordi de vil ha nytte av den hjemmelen i den aktuelle situasjonen, og derfor ber jeg justisministeren klargjøre og være litt mer konkret enn det han var i innlegget sitt – om han har en instruks klar, og hva slags effekt den forventes å ha, i og med at man har bedt om den hjemmelen i denne hurtigbehandlingen i Stortinget. Jeg vil også understreke at regjeringen og statsråden blir konstitusjonelt ansvarlig for den instruksjonen man gir UNE, og man påtar seg dermed også et større ansvar for de konklusjonene UNE trekker. Og det påligger regjeringen et ansvar for at man også gjennom instruksjon sørger for at asylinstituttet blir respektert innenfor de rammene som internasjonale konvensjoner og utlendingsloven setter. Så til forslagene: Arbeiderpartiets forslag har vært etterlyst. Jeg vil først si at Arbeiderpartiet vil støtte forslaget fra Kristelig Folkeparti om at lovendringene skal gjøres midlertidige fram til 1. januar 2018. Jeg vil så ta opp Arbeiderpartiets reviderte forslag, som tar høyde for to års midlertidighet, slik at forslaget fra Arbeiderpartiet da lyder: «Stortinget ber regjeringen på grunn av den korte tidsfristen og mangelen på høring komme tilbake til Stortinget med en evaluering av lovendringene i løpet av to år. Denne evalueringen må gi rom for en høring.»