trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Som også representanten sier, har Riksrevisjonen vært opptatt av dette. Jeg har svart Riksrevisjonen, og jeg har svart Riksrevisjonen at tidspunktet for når man kan se for seg et totalt ferdigstilt operativt datasystem, nok mer vil nærme seg slutten av dette tiåret enn begynnelsen av tiåret, som vi er i nå. Så ber jeg om forståelse for at dette er, som representanten også selv sier, et veldig stort prosjekt. Jeg deler ikke synet på tidspunktet for når man vil begynne med planleggingen, for vi skal også være ferdig med KS1, forhåpentligvis om ikke veldig lenge. Da begynner man med KS2, som er en stor prosess, men en noe annen prosess, for da har man i hvert fall valgt på en måte modell. Når det gjelder at dette systemet gjør at brukerne ikke får sine ytelser, deler jeg ikke helt det synspunktet. Nav prioriterer veldig at brukerne skal få sine ytelser. Det det har gått ut over, er det som også Riksrevisjonen har påpekt, at man ikke har de gode kontrollsystemene bygd inne i IKT-systemene, så de må bruke mye tid på det kontrollmessige.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Med respekt å melde: Jeg er helt uenig i de premissene. Nav har gjennomført sin IKT-strategiplan i tråd med det Nav hadde fått beskjed om fra statsråden, og det er også noe dette stortinget har vært enig om. Først skal man få på plass de systemene som allerede var der, slik at de kan snakke med hverandre, og så skal man få på plass et nytt pensjonssystem. Det er en stor greie, og det har man klart å gjøre innenfor den tiden man har hatt. Men man var helt tydelig på at man ikke kunne begynne hele den tredje, store bolken – det store systemet, som ikke er nødvendig for at man skal kunne virkeliggjøre Nav-reformen, men for at man skal få full uttelling av Nav-reformen – samtidig med pensjonsreformen. Da ville man ikke få til dette. Så kan man alltid diskutere hvorvidt man skulle ha utsatt iverksettelsen av Nav-reformen i påvente av dette. Det har man også diskutert i denne sal og blitt enig om at man ikke skulle gjøre.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Jeg kan forsikre at de som jobber med dette, ser på og tar lærdom av det man har gjort i andre prosjekter. Når det gjelder de sikkerhetssystemene vi har for å jobbe fram disse systemene, er altså også folk fra privat sektor inne i dette. Det ligger i det systemet som Finansdepartementet har, og som vi bruker her. Så registrerer jeg at vi er i en slik situasjon at vi sier: Ja takk, begge deler, og det skal skje fort! Det kan ikke skje fort nok å få et nytt datasystem, men det skal altså være under total kostnadskontroll. De to tingene er vanskelig å forene. Det er derfor jeg er veldig tydelig på at her er man nødt til å gjøre de vurderingene i forkant som man må gjøre. Jeg skal gjøre mitt for at det går i det tempoet det skal, men for – nettopp som representanten var opptatt av – å være sikker på at man har en god kostnadskontroll hele veien, må også planleggingen ta noe tid. Jeg understreker at Nav gjennom pensjons-IKT-systemet har gjennomført et system som langt overgår hva man har i privat sektor, og de gjorde det til tiden og innenfor de økonomiske rammene.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Jeg kan forsikre at jeg har vært ute og sett de systemene – ikke «undercover», men jeg fikk se dem likevel. Vi trenger nesten ikke å bruke tid på det at de systemene trenger oppdatering. Det er vi helt enige om. Men jeg understreker at jeg er under press, for det første for å gjøre det fort, og for det andre for å gjøre det økonomisk forsvarlig. Vi skal gjøre begge deler, og planen er der. Jeg er straks ferdig med KS1. Jeg vil ikke gi noen tidsangivelse, for vi skal være sikre på at vi har flere alternativer som vurderes av dem som har greie på det, og vi må passe på at vi får en god og riktig prosess, sånn at ikke jeg eller min etterfølger – hvem det måtte være – må stå her en eller annen gang og igjen vise til at man ikke klarte å gjøre dette på en god måte, og at man gikk på kostnadssprekker. Nå må vi gjøre dette på en forsvarlig måte. Jeg skal ha trykk på at vi jobber fort nok mot det forsvarlige.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Bare først til dette med å legge inn penger: Uansett hvor mye penger vi måtte legge inn i dette, får vi det ikke veldig mye raskere – bare så vi er enige om det. Pengene er ikke avgjørende for når vi får på plass et godt IKT-system i Nav. Vi trenger penger, men det kan komme så mye penger det vil her og nå, jeg kommer ikke noe raskere i gang med en forsvarlig og god plan. Det er det ene. Det andre er at jeg registrerer – og synes det er bra – det man er blitt enig om. Jeg skal jobbe raskt for at man får det på plass. Men noen tidsangivelse kan du ikke få av meg her og nå.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Bruddene på arbeidsmiljøloven er bekymringsfulle. Det er like bekymringsfullt når dette dukker opp i offentlig som i privat sektor. I de eksemplene representanten tar opp, Helse Sør-Øst og Moss kommune, er det helseforetaket og kommunen selv som har undersøkt og dermed avdekket forholdene. Når det gjelder Moss kommune, har kommunen dessuten selv bedt om å bli gransket av Arbeidstilsynet. Helseforetakene har også selv tatt tak i dette og fått oversikt over situasjonen. Det er viktig både av hensyn til arbeidstakernes situasjon og pasientsikkerheten. Dette viser at både kommunen og Helse Sør-Øst tar situasjonen alvorlig og følger opp sitt lovpålagte ansvar. Arbeidsmiljømyndighetene er opptatt av arbeidsforholdene i helsesektoren. Siden 2005 har Arbeidstilsynet vært ute på 1 200 tilsyn i norske sykehus og over 500 i sykehjem. På de sykehusene Arbeidstilsynet har besøkt, er det til sammen over 100 000 ansatte. Innenfor helse- og omsorgssektoren har tilsynene de siste årene primært rettet sin oppmerksomhet mot å forebygge sykefravær og fysiske og psykiske belastninger for de ansatte. Også i tiden før Adecco-saken var det eksempler på uakseptable kontrakter og arbeidsforhold. I etterkant av Adecco-saken har myndighetene imidlertid iverksatt en intensivert tilsynsinnsats med både utleie og innleie av arbeidskraft. Jeg vil i løpet av våren legge fram en stortingsmelding om arbeidsforhold og arbeidsmiljø. Meldingen vil ha et helhetlig perspektiv på de utfordringene vi står overfor i arbeidslivet, og vise vei for framtidens utfordringer. Det er ingen tvil om at innsatsen mot useriøsitet og sosial dumping blir et viktig tema i denne meldingen. I dag kan tilsynene benytte seg av flere virkemidler i sitt arbeid. Tilsynene kan bl.a. gi pålegg, ilegge tvangsmulkt, stanse arbeidet eller gå til anmeldelse. I meldingen vil jeg drøfte ulike måter å styrke Arbeidstilsynets sanksjoner på utover de som allerede finnes i dag. Det er viktig at tilsynet kan gripe inn med effektive sanksjoner der det er nødvendig.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Det er altså slik, som representanten selv påpeker, at man har klare regler for, og forskriftene er implementert i ILO 94, at kommunene har et ansvar for å påse at når de bruker bemanningsselskaper, skal det være ordentlige og ryddige forhold. Det har jeg inntrykk av at kommunene gjør i de aller fleste tilfeller. Men vi har også sett en del tilfeller, bl.a. her i Oslo kommune i forbindelse med Adecco-saken, hvor dette ikke har skjedd. Det er alvorlig. Nå vrir Arbeidstilsynet mye av sin tilsynsmyndighet nettopp mot dette området for å vise at her kan man ikke sove i timen, her vil man bli kontrollert. Det er det ene. Så har altså Arbeidstilsynet alle de sanksjonsmulighetene som jeg nevnte, knyttet til den virksomheten som er satt ut. De kan altså stanse arbeidet eller gjøre alle disse andre tingene. Så jeg mener at vi har et godt apparat for dette. Jeg vil i tillegg vurdere i meldingen hvorvidt Arbeidstilsynet også bør kunne føre kontroll med at kommunene faktisk har gode kontrollsystemer.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Arbeidstilsynet skal kontrollere at folk jobber trygt og har ordentlige arbeidsforhold. Det skal de gjøre når folk er ansatt direkte i kommunene, og de skal gjøre det når det er bruk av bemanningsselskaper. Så har man kanskje sett at Arbeidstilsynet har drevet tilsyn basert på risikobaserte vurderinger og tips. Mye har vel gått i retning av at der hvor det har vært innleid arbeidskraft, har det vært større brudd på arbeidsmiljøloven. Da har man også fokusert på det. Men det ene utelukker ikke det andre. Jeg er helt enig i det, for vi må gjøre begge deler. Vi må selvfølgelig utnytte tilsynskraften vår der vi mener at det er størst risiko. Så har jeg bare lyst til å nevne at når det gjelder helseforetakene generelt, har helseministeren gått inn og sett på hvilke brudd man har hatt på arbeidstidsbestemmelsene i helseforetakene. Det har vært et veldig, veldig lite antall, men det er noen. Jeg jobber nå sammen med helseministeren for å se på hvilke typer brudd det er, og hva vi kan gjøre med det. Men som jeg understreket, er ikke det sosial dumping. Det er eventuelt brudd på arbeidstidsbestemmelsene, og det er noe annet. Det tror jeg for så vidt vi er enige om.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-03-30:
Det er flott at Hans har gått fra arbeidsledighetskøen og inn i ordinært arbeid. Det er godt at arbeidsledigheten går ned. Men det jeg synes er rart, er hvorfor det skal gjøre det vanskelig for Kari – som trenger litt mer hjelp for å komme inn på arbeidsmarkedet – at Hans får jobb, og at Kari får færre plasser av god kvalitet å velge imellom. Ja, regjeringen har brukt mer penger enn i 2005, men køene er lengre. Det dreier seg om mennesker som vil inn å arbeide, være med i fellesdugnaden. Hvilke tiltak vil statsråden presentere for Stortinget, slik at vi får ned køene, flere mennesker inn i arbeid, for målet er vel alle folk i arbeid – fortsatt?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Det er en klar målsetting at alle sammen skal bruke sin arbeidsevne inn i arbeidslivet, også de som har nedsatt arbeidsevne. Vi vet at seks av ti under 40 år som er på varig uføretrygd, har en psykisk lidelse. Mange av dem ønsker seg inn i arbeidslivet, men de får ikke den nødvendige hjelpen for å komme seg inn i arbeidslivet. Vi vet også at en VTA-plass kan være veldig nyttig for disse i en veldig kort periode, for å få hjelp og orden på livet, for å komme seg videre og inn i nye tiltaksløp. I dag er regelverket sånn at man først må ha fått innvilget varig uføretrygd for å kunne være berettiget til å få en VTA-plass. Det betyr at man på mange måter sender folk først over på trygd, for så å ha dem innelåst i ett bestemt tiltak. Vil statsråden gjøre dette mye mer fleksibelt i fremtiden, slik at man også kan fjerne bestemmelsen om at man må ha innvilget varig uføretrygd for å få en VTA-plass, og gjøre ordningen mer fleksibel for å hjelpe dem med psykiske lidelser tilbake til arbeidslivet?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Jeg har gleden av å stille et spørsmål til arbeidsministeren. For et år tilbake var vi i full gang – vi holdt på å sluttføre på denne tiden – med ny IA-avtale for å få ned sykefraværet. En del av virkemidlene kunne ikke gjennomføres på grunn av IKT-problemer i Nav. Den 17. februar i år hadde arbeids- og sosialkomiteen møte med Nav. Der ble det opplyst at situasjonen på IKT-siden fortsatt er dramatisk. Man bruker 150 mill. kr hvert år for å vedlikeholde et system som allerede er så skjørt at det holder på å dette sammen. Det kommer også frem opplysninger om at det IKT-systemet man har, heller ikke kan håndtere nye politiske reformer som bl.a. ny uføretrygd. Vi vet at forslag om ny uføretrygd blir lagt fram for Stortinget til våren, at det kan ferdigbehandles i løpet av høsten 2011, og at det i og for seg kan iverksettes for folk fra 1. januar 2012. Problemet er at man ikke har datasystemer som håndterer det i Nav, kom det fram på det møtet. Det synes Fremskrittspartiet er dramatisk, og det kan få uheldige konsekvenser for en rekke brukere. I den anledning har jeg lyst til å stille statsråden følgende spørsmål: Er statsråden villig til å utsette innføring av ny uføretrygd til man har fått på plass datasystemer i Nav som håndterer det?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Det er også kommet frem fra Navs side, og det regner jeg med at også statsråden er informert om, at man driver med planleggingen av nye datasystemer, at den planleggingen først vil komme i gang for fullt i 2012, og det vil også ta tid før man klarer å få på plass nye datasystemer. Løsningene skal klekkes ut, videre skal de testes ut, slik at de fungerer overfor de brukerne som er avhengige av de ulike tjenestene. Vi har sett at Riksrevisjonen gjennom flere riksrevisjonsrapporter har påpekt svakheter i Nav, at brukerne ikke får sine rettmessige ytelser til rett tid. Det er noe Fremskrittspartiet er svært opptatt av, å sikre at alle brukere som har krav og rett på en ytelse, skal få det i rett tid, og også få riktig ytelse. Det håper jeg også statsråden er enig med meg i. og da blir spørsmålet: Når kan vi forvente at man har på plass IKT-løsninger som håndterer ny uføretrygd?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Jeg har gleden av å stille arbeidsministeren følgende spørsmål: «I Dagsavisen 18. mars 2011 fremkommer det at det i Helse Sør-Øst er avdekket 50 000 vakter hvor arbeidstidsbestemmelsene er brutt. I Dagens Næringsliv 24. mars 2011 avdekkes det at det på de kommunale sykehjemmene i Moss er begått brudd på arbeidsmiljøloven, og at det i kjelleren på det ene sykehjemmet har bodd tre svenske hjelpepleiere. På hvilken måte vil statsråden følge opp bruddene på arbeidsmiljøloven, og hvilke sanksjoner vil bli iverksatt når det gjelder brudd på arbeidsmiljøloven både fra private og offentlige arbeidsgivere?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Jeg takker for svaret. I likhet med statsråden er jeg veldig opptatt av at vi skal ha et ryddig og velfungerende arbeidsliv. Det er viktig at de ansatte føler at de har en god arbeidsplass å gå til. Det tror jeg er helt avgjørende, uavhengig av hvilken bransje en jobber i, uavhengig av om en jobber i det offentlige eller om en jobber i det private. Vi har den senere tiden sett at det har vært et stort fokus på bemanningsbransjen. Noen av dem har fått et rettmessig spark på leggen. Det betyr ikke at hele bemanningsbransjen er elendig av den grunn. Jeg tror at vi har bruk for en sterk, seriøs og god bemanningsbransje også i fremtiden. Mitt tilleggsspørsmål blir: Hvilke sanksjoner vil bli iverksatt for å sørge for at de gangene det skjer brudd innenfor kommunal sektor, blir det fulgt opp godt nok? For mitt inntrykk er, når jeg snakker med en del ansatte, at man har påpekt brudd, fått tilsynsrapporter både fra fylkesmannen og flere, men så blir det ikke fulgt opp videre.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Igjen takk for svaret. Jeg er veldig glad for det svaret statsråden gir. Jeg tror også det er viktig at Arbeidstilsynet nå dreier en del av sin tilsynsvirksomhet over på denne typen virksomheter. Det synes jeg er positivt. Men jeg håper at det ikke blir en dreining der en kun skal se på de tilfellene der private gir tjenester innenfor det offentlige, men at man også har det samme tilsynet der kommunene og det offentlige er arbeidsgiver. Det er det som er hele poenget mitt, og det er det som er min bekymring. Uavhengig av hvor du er ansatt, skal du føle at du har en trygg, seriøs og god arbeidsplass. I det offentlige er det kanskje enda viktigere at man går foran med et godt eksempel og tar ting på alvor. Derfor vil jeg gjerne få et klarere svar fra statsråden på om hun også vil sørge for at den dreiningen av tilsyn fra Arbeidstilsynet også vil gjelde der kommunene selv er arbeidsgiver.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-03-30:
Ved skolestart i fjor lanserte regjeringen med brask og bram Ny GIV, et partnerskap mellom skolemyndighetene og Nav for at flere skulle fullføre videregående opplæring. Skole på byggeplass i regi av Veidekke har vist seg å være et meget vellykket tiltak. Dette tiltaket har fått ungdom, innvandrere og langtidsledige i alderen 19–40 år ut av ledighetskøen og gitt dem en trygg jobb etter eksamen og fagbrev. Men i januar i år var det slutt. En tolv års suksesshistorie er det satt en stopper for, enda køen av dem som ønsker seg dette opplæringstilbudet, er lang. Så jeg lurer på hvordan statsråden vil forklare at Ny GIV et halvt år senere blir til bom stopp for Skole på byggeplass, som har vist seg svært effektiv for å gi folk kompetanse og få dem over i trygg jobb.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Som statsråden selv sier, er jo ikke dette noen ny utfordring. De som husker TRESS-90-katastrofen, vet jo at de systemene Nav nå opererer med, er arvet fra rikstrygdeverk og gamle Aetat, og skaper store problemer. Riksrevisjonen har jo til og med gått så langt at de har sagt at IKT-systemene er til hinder for å gjennomføre formålet med Nav-reformen, altså at en skal få bedre samordning, bedre effektivitet, bedre mulighet for kontroll og ikke minst en bedre oppfølging og riktigere oppfølging av de enkelte brukerne. Så er det jo slik som statsråden nå sier, at nå skal det ikke stå på penger for å få dette IKT-systemet på plass. Men det er ikke bare penger som trengs, det trengs også et politisk fokus. Denne regjeringen har sittet med makten siden 2005, og det har ikke vært tilstrekkelig politisk fokus, og det har ikke vært tilstrekkelige ressurser tilgjengelig for å løse disse utfordringene fra den perioden. Hvorfor er det sånn at denne regjeringen har prioritert IKT-satsing så lavt at det fortsatt er slik at IKT-systemet er til hinder for gjennomføring av Nav-reformen?
Hårek Elvenes (Høyre), 2011-03-30:
Det gjør meg en smule bekymret når statsråden sier at det ikke skal stå på penger til innføring av IKT-systemet i Nav. Det er en del eksempler i offentlig sektor på at innføring av denne typen systemer har kostet meget, bl.a. på grunn av dårlig kostnadskontroll. Det er også eksempler i privat sektor, i VPS og i Bankenes BetalingsSentral, på at man har hatt en vellykket innføring av systemer som er ganske like i sin arkitektur som det systemet Nav skal innføre. Mitt spørsmål er følgende: Hva vil ministeren gjøre for å forhindre at dette prosjektet også blir et prosjekt der kostnadene har løpt løpsk i forbindelse med implementeringen av et nytt system, og vil ministeren ta initiativ til å se på vellykkede innføringer av tilsvarende system i privat sektor?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-03-30:
Jeg vil gjerne få rette et spørsmål til finansministeren: «For landbruksbedrifter med stort behov for kortvarige engasjement av utenlandske sesongarbeidere, skaper kontantgrensen på 10 000 kr både problemer og er uklar med hensyn til hva som gjelder. Vanskeligheter skapes fordi mange vil ha lønn utbetalt i kontanter og bankene vegrer seg for å åpne kontoer for 3–4 ukers engasjement. Det er videre uklart om hele eller deler eller ingenting kan utgiftsføres dersom man foretar delutbetalinger i kontanter. Vil statsråden ta grep for å klargjøre og forenkle dette?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-03-30:
Jeg vil takke for svaret. Det er i hvert fall en halv seier. For man har jo faktisk tolket det slik at man heller ikke fikk fradrag for totalbeløpet når en liten del var betalt kontant. Så det er en viktig avklaring. Men samtidig synes jeg det er meningsløst at man opprettholder at man for den delen som betales ut kontant, ikke får fradrag. Vi vet at lønn er innberetningspliktig, og det er full oversikt, det er kvitteringer, og alt er i orden. Så jeg finner det nokså meningsløst at ikke den delen også inkluderes i det som blir fradragsberettiget, og jeg vil be finansministeren ta med seg det tilbake. For det er faktisk en reell problemstilling at mange utenlandske sesongarbeidere kommer til Norge. De trenger kontanter for å kunne leve, og det tar tid å opprette en bankkonto. Jeg prøvde selv, jeg ringte banken og spurte, og du får ikke opprettet en konto som er tilgjengelig på et par-tre uker. Jeg vil be finansministeren ta det med seg tilbake og kanskje løse opp enda litt mer.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-03-30:
Den målsettingen, at man skal bekjempe økonomisk kriminalitet, er vi i og for seg enige om, men her dreier det seg om å skape ganske betydelige utfordringer for en del av norsk næringsliv som er avhengig av kortsiktige sesongarbeidere, og det finnes egentlig ingen andre løsninger for dem. Det bringer meg til den andre delen av spørsmålet, og det er 10 000-kronersgrensen som er satt. Den er jo veldig lav; Norge opererer med en grense som ligger langt under både det land i Europa og andre land opererer med. Og som sagt: Slike ting som lønn er innberetningspliktig, og vi har full kontroll via andre kanaler. Så jeg vil kanskje – i lys av en del av de problemene som har dukket opp – oppfordre finansministeren til også å se på beløpsgrensen, slik at vi er mer i tråd med det som gjelder i resten av Europa. For vi hører jo faktisk til Europa!
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Jeg ser at det kan være behov for klargjøring når det gjelder praktiseringen av 10 000-kronersgrensen for kontant betaling. Den vedtatte ordningen har som formål å redusere kontantbruken i samfunnet fordi det antas å være et viktig bidrag til å redusere flere typer økonomisk kriminalitet, herunder betaling for svart arbeid. Skatte- og avgiftsmyndighetenes mulighet for å spore betalinger ved kontroll vil gjøre skatte- og avgiftsunndragelser vanskeligere. I forarbeidene til loven er det pekt på at unntak fra bestemmelsene om betaling via bank som vilkår for fradragsrett vil gi en mindre klar regel og åpne for omgåelser. Jeg mener derfor at det bør være slik at det kan være aktuelt med unntak dersom det i helt spesielle situasjoner er praktisk vanskelig å tilpasse seg dette kravet, men jeg mener at dette ikke er aktuelt i angjeldende sak. I forbindelse med høringen av forskriften til den vedtatte lovbestemmelsen i fjor høst ble jeg gjort kjent med noen av de problemstillingene om utenlandske sesongarbeidere som blir skissert i spørsmålet. Spørreren spør spesielt om dette med å åpne konto i bank. Det følger av finansavtaleloven at banker ikke uten saklig grunn kan avslå å åpne et kundeforhold. At kunden er utenlandsk, er ikke en saklig grunn. Dette er spesielt uttalt i forarbeidene til loven, og jeg legger derfor til grunn at bankene oppfyller sine forpliktelser etter loven, slik at det ikke oppstår hinder som gjør ordningen upraktikabel for utenlandske sesongarbeidere. Så er det jo en mulighet til å overføre penger, lønn, til bank i utlandet. Dersom en gjør det, vil også vilkåret om betaling via bank være oppfylt, slik at også denne løsningen vil kunne gi rett til fradrag. Når det gjelder anvendelsen av beløpsgrensen på 10 000 kr, er lovens utgangspunkt at dersom beløpsgrensen overstiges, er det ikke fradragsrett med mindre betalingen skjer via bank. Det er altså ikke adgang til å betale inntil i underkant av 10 000 kr kontant og resten via bank. I et slikt tilfelle vil det imidlertid bare bli aktuelt å nekte fradrag for den delen av betalingen som ikke er gjort via bank. Jeg vil be Skattedirektoratet formidle nærmere informasjon og klargjøring av dette på egnet måte. Det kan f.eks. bli gjort via Skattedirektoratets hjemmesider, og senere ved oppdatering av hjelpemidler, som bl.a. den årlige Lignings-ABC eller på andre måter, for å få gjort dette klart for dem som skal benytte seg av denne ordningen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Det er jo bra at vi beveger verden framover, for å si det sånn, altså at en også ser på om det er mulig å praktisere det som Stortinget vedtar. I dette tilfellet har det jo også vært en ganske lang overgangstid fra selve lovvedtaket og til loven trådte i kraft, så man har hatt visse muligheter til å tilpasse seg dette. Men som jeg også sa i svaret mitt: Hvis det skulle vise seg at det er praktisk vanskelig å få dette til, er jeg selvsagt villig til å ta med meg det og se på om en må gjøre visse lempninger i denne ordningen. Men utgangspunktet er veldig tydelig: Det dreier seg altså om å få ned bruken av kontanter, som et ledd i det å bekjempe bl.a. økonomisk kriminalitet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Nå har jo denne ordningen virket i noen få måneder – den ble vedtatt høsten 2009 – så jeg tror nok jeg vil la dette virke en stund for å se om det medfører de praktiske utfordringer og problemer som representanten Gundersen peker på. Så får en se om en på bakgrunn av erfaring må gjøre visse tillempinger, men en må gi denne ordningen en sjanse før en endrer. Jeg tror det er ganske viktig å gjøre det på den måten. Et poeng her er også når det gjelder de utenlandske sesongarbeiderne – i hvert fall på de kanter av landet hvor jeg bor – at det ofte er de samme folkene som kommer igjen år etter år, så det er nok mulig å ha et mer langsiktig forhold til slike innenfor landbruket. Det er nok litt mer under himmelen enn bare problemer.
Henning Warloe (Høyre), 2011-03-30:
Spørsmålet lyder som følger: «COSMOS er et infrastrukturprosjekt der målsettingen er å utplassere havobservatorier utenfor Vesterålen og Svalbard. Bak prosjektet står bl.a. universitetene i Tromsø, Bergen og Oslo samt SINTEF og Havforskningsinstituttet. COSMOS blir et stort, høyteknologisk og vitenskapelig prosjekt som vil befeste Norges posisjon som ledende land innen havforskning og havbunnsekspertise. Søknad om midler er til behandling i Forskningsrådet. Vil statsråden medvirke til at prosjektet COSMOS kan realiseres?»
Henning Warloe (Høyre), 2011-03-30:
Jeg takker statsråden for svaret, selv om hun kanskje gikk langt i å problematisere at et parti stiller et spørsmål som dette. Jeg – og Høyre – har naturligvis full tillit til Forskningsrådets vurderingsevne når det gjelder denne typen prosjekter. Det er etter min oppfatning likevel grunn til å ta saken opp her, fordi Forskningsrådet har – som også statsråden sa – et relativt begrenset beløp til disposisjon. 280 mill. kr er det beløpet som framgår av budsjettet for 2011 til investeringer i forskningsinfrastruktur. COSMOS-prosjektet alene har en søknad inne om 188 mill. kr, og det er ganske åpenbart at midlene da sannsynligvis ikke vil kunne strekke til. Etter min oppfatning er dette strategisk sett et såpass viktig prosjekt for Norge som havnasjon at det dermed kan være aktuelt også for statsråden og departementet å engasjere seg i saken.
Henning Warloe (Høyre), 2011-03-30:
Jeg har ikke spurt om statsråden kan blande seg inn i Forskningsrådets faglige vurdering av dette prosjektet, men om hun, dersom Forskningsrådet gir en positiv anbefaling av prosjektet, kan medvirke til at det kan realiseres. Etter min oppfatning er det ganske åpenbart at dette prosjektet er viktig for Norge av mange grunner. Vi har forutsetningene for å kunne realisere det. Det kan bli en del av et større europeisk prosjekt, og det vil sannsynligvis også være behov for politisk pådrift med tanke på samarbeid med andre land. Jeg kan nevne for statsråden at det ble avholdt et seminar om dette prosjektet i Bergen i forrige uke, hvor også representanter for det tyske forskningsministeriet var til stede og uttalte seg svært positivt. Nå vet vi at statsråden skal møte sin tyske kollega i Berlin den 12. mai, og det kunne jo vært interessant om dette temaet ble tatt opp som et mulig tysk-norsk samarbeidsprosjekt.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
«En av de viktigste årsakene til det store frafallet i videregående skole er mangel på læreplass etter endt skolegang. Til tross for at det i departementene og de underliggende etater er til dels mange ansatte i stillingskategorier med yrkesfaglig bakgrunn, tas det i staten inn færre lærlinger enn i privat sektor. Hva vil statsråden foreta seg for at Kunnskapsdepartementet med underliggende etater i større grad bidrar til å øke antall lærlingplasser enn det som er tilfellet i dag?»
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Eg er glad for at statsråden sender positive signal, men det skulle jo berre mangle, all den tid SV lenge ivra for å lovfeste retten til lærlingplass. Så spørsmålet er: Kva slags konkrete tiltak forventar statsråden vert sette i verk slik at det faktisk vert mogleg å etterprøve den innsatsen som regjeringa no seier ein er i ferd med å trappe opp, slik at vi kan måle resultata konkret på dei tiltaka som er sette i verk?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Din statsrådkollega Trond Giske har jo gått langt i å ikkje berre oppfordre, men har vore ganske tydeleg på at statsåtte bedrifter må ta inn fleire lærlingar. Det er jo eit signal som går enda lenger enn det statsråden gir her i dag. Det er jo slik at ved både høgskuler og universitet – t.d. mange tekniske avdelingar – ville det vore heilt naturleg at ein hadde eit stort inntak av lærlingar, i alle fall større enn i dag. Så spørsmålet er: Vil statsråden vurdere å gå like langt som Giske, å vere enda tydelegare på i tida som kjem, at dette skal ein følgje opp?
Svein Harberg (Høyre), 2011-03-30:
Da vil jeg stille følgende spørsmål til forsknings- og utdanningsministeren: «Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen, NOKUT, har en viktig funksjon. De skal gjennom faglig vurdering og tett oppfølging sikre at utdanningstilbudene holder høy kvalitet. Flere tilbakemeldinger gjør en imidlertid oppmerksom på at det for nyetableringer er nærmest umulig å komme gjennom nåløyet og få behandlet sin søknad. NOKUT krever dokumentasjon på at alle krav er oppfylt og kan dokumenteres før søknader blir behandlet. Det samme gjelder for utvidelser som krever nye fasiliteter. Mener statsråden at NOKUTs praksis gir rom nok for utvikling og nyetablering?»
Svein Harberg (Høyre), 2011-03-30:
Jeg takker for svaret, men vil bare presisere at dette gjelder ikke de nye som kommer på plass, men det er de nye som ikke ser ut til å komme på plass og få sin søknad behandlet. Det er slik at hvis en skal starte en ny utdanningsinstitusjon, må en altså dokumentere at ansatte er på plass før søknaden behandles. Lokaliteter skal være etablert og på plass. Det skal dokumenteres resultater før en har startet. Høgskoler som allerede er etablert, opplever at søknadsprosessen vanskeliggjøres fordi de ikke har etablert utvidelsen av arealer før søknaden behandles. Det ville nærmest være uforsvarlig å sette i gang alt dette før en har fått en godkjenning av det som skal danne grunnlaget for investeringene. Ser ikke statsråden at det er en utfordring?
Svein Harberg (Høyre), 2011-03-30:
Jeg kan forsikre statsråden om at vi har felles interesser. Det startet jeg mitt spørsmål med også: om viktigheten av NOKUT og kvaliteten i utdanningen. Likevel oppstår det situasjoner der det kan etableres nye tilbud. Luftfartshøyskolen Sør er et sånt mulig alternativ. De leverte først en søknad om å etablere trafikkflyverutdanning. Søknaden ble behandlet, og det ble påpekt en del ting som måtte på plass. Så søkte de om flygelederutdanning, og fikk klar beskjed om at en slik søknad kunne ikke behandles fordi de samme tingene ikke var på plass. Da de da viste til den første søknaden som var behandlet, fikk de til svar: Ja, men det var feil, det skulle vi ikke ha gjort. Dette er å holde institusjonene for narr. Dette er folk som har vært på søkerkurs hos NOKUT. Vil statsråden vurdere en totrinnsbehandling som kan godkjenne det faglige slik at det er forsvarlig å gå videre med ansettelser og investeringer?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Stadig færre unge ønsker å bli bonde, dvs. selvstendig næringsdrivende innenfor matproduksjon. Dette er en trend som har pågått i lang tid. Ser statsråden at vi har en feilslått landbrukspolitikk som ikke oppmuntrer dagens ungdom til å satse på dette yrket med de muligheter som her kunne foreligge?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Jeg hører hva statsråden sier, og jeg hører hvilke mål han har, men det har ikke gitt noen resultater. Gjennomsnittlig alder på bønder er i dag drøye 51 år, og den er svakt økende. Altså: Bøndene blir eldre og eldre. Det blir færre og færre bønder, og det blir færre og færre gårdsbruk. Det er mindre og mindre areal i bruk, og ikke minst: Inntektene til bøndene går ned. Selv om statsråden sier hva regjeringen, hans parti og han selv har gjort, har det ikke hjulpet. Og det som er spørsmålet mitt, er om ikke den politikken som føres, er feil. Det er klart: Alle i Stortinget har et felles mål, og det er at vi skal ha aktive bønder over store deler av Norge. Men vi skal også gjøre det slik at de aktive bøndene har en organisert arbeidstid, at de har en organisert fritid, at de har en inntekt som er til å leve av, og at de har frihet til å ta i bruk de muligheter man har på en gård. Det er der regjeringen ikke oppfyller de ønsker som den nye generasjonen har.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Til det siste: Inntektene for bøndene har gått ned med 11 000 kr fra forrige år til det siste året. Statsråden må vel ha fått med seg at det stadig blir færre og færre bønder. Det er færre og færre gårdsbruk i drift, det er mindre areal som er i drift, og sånn kan jeg fortsette. Det er ingen krisemaksimering. Det er dagens situasjon som jeg forklarer. Og da må vel statsråden og regjeringen være med på å tenke litt alternativt, for det er flere og flere som nå hopper over en generasjon når det gjelder å overta. Det er flere som lar dødsboet fortsette i mange år framover, og det er sene generasjonsskifter. Dette har vel noe med rekrutteringen å gjøre. Man står ikke i kø for å overta. Man tenker litt mer på om man ønsker å overta en driftsbygning som er helt nedslitt. Det er f.eks. 53 mrd. kr i investeringsmidler som trengs innenfor det norske landbruket – 53 mrd. kr. Men det finnes ikke økonomi i det, og inntekten, den synker.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-03-30:
Det jeg opplever at Fremskrittspartiet her gjør, er å krisebeskrive alt som skjer i landbruksnæringen. Det har vært Fremskrittspartiets strategi, og er det fortsatt. Det er for så vidt en naturlig strategi for et opposisjonsparti, men situasjonen blir ikke riktigere for det. Det er også sånn at Fremskrittspartiet må ta ansvar for egen politikk. Fremskrittspartiet har kommet med forslag i år etter år. Det siste året foreslo de et kutt i jordbruksoverføringene på ca. 7 mrd. kr. Vi kan selv tenke oss hva det ville ført til av reduserte inntekter for landbruksnæringen og for dem som jobber der. Jeg skal garantere at det ikke ville være noe drivende for rekrutteringen til næringen at man kutter med over 50 pst. i overføringene til næringen, en næring som trenger mer inntekter. Det vi har gjort, er å bedre inntektene. Og her tar representanten Bredvold feil. Inntektene har økt de siste seks årene, etter at denne rød-grønne regjeringen kom i posisjon.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-03-30:
Jeg tror det nok er ganske komplisert å bruke den skattemessige utviklingen i inntektene i ett år som dokumentasjon på utviklingen over tid. Det som er den faktiske situasjonen, er at inntektene i næringen, basert på Budsjettnemndas kalkyler – totalkalkyler – i gjennomsnitt har økt med over 80 000 kr de siste fem–seks årene, og det er i tråd med den kronemessige utviklingen for andre grupper i samfunnet. Når det gjelder utviklingen, er det klart at vi har store utfordringer på mange områder. Men jeg vil også understreke at vi har gjort mye bra. Vi har greid å øke matproduksjonen i en situasjon der det har vært store strukturendringer. Det er positivt. Vi har greid å opprettholde aktivitet i mange, mange områder selv om det er kritisk i enkelte områder. Det er et arbeid vi jobber for å bedre. Men svaret er ikke da kutt i overføringene, som Fremskrittspartiet har foreslått, med 7,7 mrd. kr. Svaret er å opprettholde et akseptabelt overføringsnivå og på det viset bidra til å sikre inntektene. Her tar ikke Fremskrittspartiet ansvar.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Spørsmålet er som følger: «Stavanger bispedømme fikk i årets budsjett tilført 1,8 mill. kr. Dette utgjør 2,5 nye stillinger. Stor folkevekst medfører at disse stillingene langt på vei spiser opp kapasitetsøkningen. På landsbasis er det i gjennomsnitt én prest per 3 000 medlemmer. I Stavanger bispedømme er det én prest per 3 400 medlemmer. Dette kan synes som svært urimelig. Hva vil statsråden gjøre for å rette opp denne skjevfordelingen av ressurser som rammer Stavanger bispedømme og dets kirkemedlemmer?»
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Dersom dette bispedømmet skal komme på samme nivå som landsgjennomsnittet i forhold til antall kirkemedlemmer per prest, viser regnestykket at det er behov for ti–tolv nye årsverk. I f.eks. Jæren prosti er det i dag over 5 000 medlemmer per prest, mot 3 000 på landsbasis. Jærkommunene varierer også når det gjelder areal. En prest bruker kanskje – på grunn av store avstander – mye tid på å kjøre for å ivareta medlemmene i kirkesognet. I motsetning til i andre bispedømmer medregnes også noen stillinger som er opprettet og finansiert av andre organer enn bispedømmerådet. Stavanger bispedømme viser til at de tradisjonelt har et stort aktivitetsnivå sammenlignet med andre deler av landet. Stavanger bispedømme ventes å øke med 30 000 innbyggere fram til 2015. Dersom kirkemedlemmene skal få et like godt kirkelig fritids- og omsorgstilbud framover, er det nødvendig å få tildelt ressurser til flere prester. Vil statsråden vurdere å legge befolkningsvekst og aktivitetsnivå til grunn dersom hun velger å prioritere bevilgninger til flere prestestillinger i nasjonalbudsjettet?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2011-03-30:
Statsråden var inne på dette at kirkene skal betjenes. Men kirkene i et bispedømme utgjør et veldig viktig fellesskap for mange folk. Dette vises ikke minst i Stavanger bispedømme, ved at det er ca. 150 frivillige per menighet. Til sammen 14 000 personer er engasjert i ulike arrangementer. Kirkene har et stort engasjement utover ordinære kirkelige handlinger og gudstjenester. Kirken har over 1 000 aktivitetstilbud til barn og unge og over 200 kor for barn og voksne. I tillegg er det 122 eldretreff og – sist nevnt, men av stor betydning både for enkeltmennesker og for storsamfunnet – 163 sorggrupper. Behovet for økt aktivitet er stort. Hvordan vil statsråden sikre at disse viktige tilbudene, som en stor del av Rogalands befolkning deltar i, ikke reduseres?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Som representanten Thorsen viser til, er det i statsbudsjettet for 2011 for første gang på flere år satt av midler som er øremerket opprettelse av nye prestestillinger, uten at dette er begrunnet i sentralt inngåtte avtaler eller nasjonale reformer. Ved fordelingen av de økte midlene i 2011 sa vi i statsbudsjettet at det skulle legges avgjørende vekt på at enkelte bispedømmer har en lavere prestedekning i forhold til antallet kirkemedlemmer enn andre bispedømmer. De økte midlene er etter dette fordelt med 3,2 mill. kr til Borg bispedømme og 1,8 mill. kr til Stavanger bispedømme. Fordelingen er gjort etter forslag fra Kirkerådet, som har forelagt spørsmålet for bispedømmerådene og prestenes yrkesorganisasjoner. Selv om flere av bispedømmene naturlig nok skulle ønske seg økte ressurser, har jeg ikke registrert at det har vært noen større uenighet om denne måten å gjøre det på ved denne anledningen. Regjeringen har i Soria Moria-erklæringen sagt at vi vil arbeide for flere prestestillinger. Økningen i statsbudsjettet for 2011 er et svar på dette. De økte midlene som Stavanger bispedømme nå nyter godt av, kommer i tillegg til den generelle styrkingen av prestetjenesten som har vært gjennomført de senere årene. Dette innebærer en reell styrking av prestedekningen i Stavanger bispedømme. Bevilgningene til prestetjenesten har økt de siste årene, samtidig som medlemstallet i Kirken har vært forholdsvis stabilt. De økte bevilgningene til prestetjenesten har bl.a. kommet som et resultat av ny fritidsavtale for prestene, innføringen av beredskapsordningen for prestene og gjennomføringen av den nye organiseringen av prestetjenesten gjennom Prostereformen. Dette har vært nasjonale reformer og tiltak som har kommet alle bispedømmene til gode, og som har gitt prestene bedre arbeidsvilkår. Prestetjenesten er viktig for opprettholdelsen av Den norske kirke som en landsdekkende folkekirke. Folkekirken er avhengig av at prestedekningen er god over hele landet, slik at kirkemedlemmene har tilgang til et regelmessig gudstjenesteliv og til kirkelige handlinger som dåp, konfirmasjon, vigsel og gravferd. Den norske kirke består av 1 275 geografiske kirkesogn. Kirkesognet er nært knyttet til kirkebygget. Fordi kirkebyggingen er resultat av en historisk utvikling, er det til dels store variasjoner mellom sognenes befolkningsgrunnlag. Mens prestene i distriktene ofte skal betjene flere kirker og menigheter med forholdsvis få medlemmer, vil de folkerike kirkesognene i byene til gjengjeld ofte være betjent av flere prester. I et land som vårt sier det seg selv at det må være variasjoner i prestedekningen målt per kirkemedlem. Jeg tror vi skal være forsiktige med å se forskjeller i medlemstallet per prestestilling som et uttrykk for skjevheter i ressursfordelingen bispedømmene imellom.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Som jeg sa i mitt svar: Medlemstall per prest er bare ett av flere kriterier når vi fordeler midler og samtidig ser på arbeidsbelastningen prestene imellom. Det er forskjell på å betjene et stort landdistrikt der det er flere kirker, og der avstandene er betydelig større enn i rogalandsdistriktet. Derfor vil det ikke være riktig å bruke befolkningsgrunnlag som et ensidig kriterium å fordele antall prestestillinger ut fra. Vi har lang tradisjon i Norge for å fordele midler til lokalnivå basert på andre forhold enn bare befolkningsgrunnlaget. Som jeg har gitt uttrykk for i forbindelse med statsbudsjettet, er det viktig at vi bidrar til at de som har størst arbeidsbelastning, og der det er størst økning i befolkningen, får ta del i den økningen som vi har bidratt til nå, og som vi kommer til å bidra til også i tiden framover.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-30:
Det viktigste bidraget regjeringen kan gi når det gjelder å få til lokal aktivitet i Den norske kirke, er at menighetsrådene og fellesrådene har god økonomi. Det sikrer vi best ved at vi har en sterk kommuneøkonomi, for det er ut fra den bevilgningene til mye av det lokale menighetsarbeidet skjer. Det skjer også ved at regjeringen fokuserer sterkt på kultur i sine prioriteringer. Bevilgningene til kultursektoren er med på å bygge opp under mange av de positive aktivitetene i Kirken som er knyttet til barne- og ungdomsarbeid og til det som skjer for å ta vare på folk som er i sårbare situasjoner. En sterk kommuneøkonomi, slik at de lokale menighetene og fellesrådene har tilstrekkelige ressurser og fortsatt en sterk satsing på kultur, vil være vår regjerings hovedsvar på nettopp det.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-04-04:
På vegne av representantene Svein Harberg, Henning Warloe, Lars Myraune og meg selv vil jeg fremme forslag om en ny nasjonal strategi for IKT i opplæringen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-04-04:
Høyre hadde ikke gått med på disse endringene i direktivet uten betydelige innstramminger i det som ligger av endringer i ekomloven, og i tillegg betydelige innstramminger i personvernet. Vi er nå glad for at vi kan legge fram en ny lovgivning og få den på plass, fordi lovgivningen, reglene, har vært svak når det gjelder personvernet, i tillegg har den ikke vært regulert, slik at verken personvernet eller de virkemidlene som politiet trenger når det gjelder kriminalitetsbekjempelsen, har vært tilstrekkelige og skikkelig styrket. Nei, det er ingen hemmelig avtale. Skulle EU komme til andre vurderinger, evalueringer, i sitt fremlegg – som jo har latt vente på seg lenge – vil det være helt naturlig at dette kommer til behandling på samme måte som endringer i ekomloven nå er til behandling i Det norske storting.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-04-04:
Høyres utgangspunkt har hele tiden vært at vi har sett det slik at dagens regelverk og dagens lovgivning verken er god for virkemidlene som politiet trenger, eller for personvernet. Jeg er nok mer overrasket over at ikke representanten ser det samme. Vårt utgangspunkt har vært å gå inn i forhandlingene, rett og slett fordi dagens lovgivning trenger å bli styrket. Vi har også invitert representantens eget parti til å være med på en betydelig styrking av personvernet og i tillegg sikre virkemidlene for politiet. Domstolskontrollen er ny. Lagringsplikten, hvor vi har gått inn for en avtale om seks måneder, er én måned lenger enn det flere av aktørene i dag praktiserer, og det er også aktører som ikke lagrer i det hele tatt. Jeg ser at den avtalen vi nå har lagt fram, er en betydelig styrking på en rekke områder, også for journalister og andre som jobber i redaksjon.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-04-04:
Det er alltid grunn til å følge med på hvor data lagres. Det ligger også i avtalen og i den innramming av datasikkerhet som ligger til grunn for avtalen, nemlig at du og jeg som abonnenter også skal vite hvor dataene våre lagres. De skal undergis strenge krav, og de skal også følges opp av Datatilsynet – hvordan de lagres, hvem skal ha tilgang, og en rekke ting som ligger inne i avtalen. Det som er mer overraskende, er at Senterpartiet, som lenge har flagget at de ville komme med en nasjonal lovgivning på dette området – som vi ikke har sett mye til – er mest opptatt av kostnadene, og mindre opptatt av det som virkelig handler om virkemidler for politi- og justismyndighetene, og i tillegg en betydelig styrking av personvernet. Personvern vil koste, men personvern skal også være trygt i form av at dataene lagres på en sikker og forsvarlig måte, og etterfølges på en slik måte både nasjonalt og internasjonalt.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-04-04:
Det hadde vel ikke vært helt urimelig om statsråden hadde regnet på det som statsrådens eget parti har lagt fram som førsteforslag, men la nå det ligge nå. Statsråden har vært opptatt av at vi skulle ha en nasjonal lovgivning innenfor dette området. For å si det litt uparlamentarisk: Det har jeg ikke sett snurten av. Jeg vet at statsråden har vært opptatt av både personvern og virkemidler i kriminalitetsbekjempelsen, og jeg kan absolutt anbefale en felles pakke. Jeg ser at statsråden enten ikke har villet eller ikke har ønsket å få til den pakken i egen regjering, men ser at pakken nå ligger klar i Stortinget. Da gjenstår det for meg å reflektere over at det som står igjen hos statsråden, er motstanden mot EU og et direktiv derfra. Jeg tillater meg nok en gang å spørre statsråden hvor det ble av dette nasjonale alternativet til en nasjonal lovgivning.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-04-04:
På det tidspunktet hvor statsråden lanserte den nasjonale lovgivningen, hadde ikke regjeringen lagt fram sitt syn, så det var full anledning for statsråden til å synliggjøre hva som var det nasjonale direktivet. Men jeg følger opp på et annet område. En rekke pasientorganisasjoner, Datatilsynet og Legeforeningen har rettet krass kritikk mot regjeringen for å ha vedtatt lovendringer som innebærer alvorlige brudd på personvernet og taushetsplikten i helsetjenesten. Senterpartiet hevder å være imot datalagringsdirektivet av personvernhensyn og vil derfor ikke gi politiet innsyn i trafikkdata. Hva er da begrunnelsen for at Senterpartiet ikke vil lagre informasjon om hvem du har ringt når, mens det er greit å lagre og spre informasjon om dine psykiske problemer og andre helseopplysninger? Statsråden har også vært statsråd innenfor dette området tidligere, så jeg imøteser en begrunnelse.