trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-26:
Jeg er kjent med at Per Sandberg er fiskeriminister, og det er mange problemstillinger en kunne tatt opp i den forbindelse. Men han er også settestatsråd, og når det er en så dramatisk situasjon for mindreårige asylsøkere på mottak, barna er psykisk nedbrutt og preget av apati, desperasjon og frykt, vil jeg utfordre integreringsministeren Per Sandberg. Vergene, ansatte på mottak og også fagrådet i UDI ber regjeringa om å ta grep for å bosette barn. Det er gått fra at barna har hatt framtidshåp, til at de har fått framtidsfrykt. I fjor forsvant 182 barn fra mottak. Mange av dem forsvant i desember, og på nyåret forsvant også mange. I verste fall, hørte jeg på et foredrag av politiet i går, blir de seksuelt utnyttet, solgt eller ender opp som slaver. Kristelig Folkeparti og flertallet i dette hus ba i desember regjeringa om å bosette de hardest rammede barna, de som har begrenset opphold på grunn av manglende ID. Regjeringa brukte tid, men før påske kom de og sa at nå skal vi bosette. Det var sent, men det var godt. Noen av de ungene som har blitt boende på mottak på ubestemt tid fordi de ikke har fått ID-papirer, er de såkalt lengeværende asylbarna. Det er de som fikk oppholdstillatelse fordi Kristelig Folkeparti, Venstre og regjeringa i asylavtalen fra 2014 ble enige om at hensynet til barnas beste skulle veie tyngre. Men å leve i asylmottak er definitivt ikke til barnas beste. De ungene har gjerne bodd der i fire år eller mer. De må få lov å starte livet. Kanskje mer enn å stille et spørsmål vil jeg be statsråden bekrefte at regjeringas vedtak om å bosette barn med begrenset tillatelse også vil gjelde de såkalt lengeværende asylbarna.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-26:
Jeg er glad for at statsråden er opptatt av tiltak, men han svarte ikke bekreftende på mitt spørsmål om de lengeværende asylbarna. Tanken om at en skal gi et tydelig signal om at det skal iallfall ikke lønne seg ikke å finne pass eller ID-papirer, er en forståelig argumentasjon, men jeg skal vise til en Fafo-rapport fra 2012. Den konkluderer med at det å nekte bosetting og integrering er en dårlig medisin for å få folk til å framskaffe ID-papirer, for de færreste klarer å få tak i dem, og ikke minst går det, som sagt, urimelig hardt ut over ungene. Poenget er jo at disse ungene skal bli i Norge. Mange har bodd i mottak, som sagt, i over fire år, og Stortingets vedtak for desember gjaldt alle unger som hadde begrenset opphold. Derfor vil jeg utfordre statsråden på: Hvorfor vil han holde livet på vent for de ungene? Hvorfor vil han ikke bosette dem når han vet at det er en så alvorlig psykisk belastning og dramatiske tilstander på mottakene, som statsråden selv bekrefter?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-26:
På vegne av stortingsrepresentantene Rigmor Andersen Eide, Geir Sigbjørn Toskedal, Geir Jørgen Bekkevold og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om nedsettelse av et offentlig utvalg som skal foreta en gjennomgang av konkurransesituasjonen på norsk sokkel.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-26:
Lofotfisket er nylig avsluttet, og nok en gang er det satt rekorder. I bunnplanken for dette ligger det en bærekraftig god forvaltning, og så har vi gode fiskere som skaper verdier. Intensjonen med pliktsystemet var å skape verdier på landsiden. Det er en målsetting som Kristelig Folkeparti deler, for fisken tilhører fellesskapet, og fiskerne har et oppdrag for oss. Reaksjonene i nord på regjeringens forslag til oppheving av pliktsystemet har vært sterke i det politiske miljøet både i Nordland, Troms og Finnmark. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva tenker statsråden om disse politiske reaksjonene fra disse tre fylkene, som litt «har støvlene på»?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-04-26:
På vegne av representantene Janne Sjelmo Nordås, Kjersti Toppe, Trygve Slagsvold Vedum og meg sjøl vil jeg fremme forslag om at pensjonister som ber om det, skal få tilsendt utbetalingsmeldinger fra Arbeids- og velferdsetaten på papir hver måned, og – videre – representantforslag fra representantene Kjersti Toppe og meg sjøl om et krafttak for et anstendig norsk arbeidsliv.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-04-26:
På vegner av representantane Liv Signe Navarsete, Anne Tingelstad Wøien og meg sjølv har eg gleda av å fremje representantforslag om digitalisering av alle tingrettar i Noreg.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-26:
På vegner av stortingsrepresentantane Heidi Greni og meg sjølv vil eg setja fram eit representantforslag om ei stortingsmelding om handelsnæringa.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-26:
Regjeringa har føreslått at den såkalla tilbodsplikta skal kunne fjernast mot at næringa innbetaler 100 mill. kr. Ein ting ville ha vore at Senterpartiet med dette meinte at Sandberg og regjeringa selde pliktene på billegsal, men under høyring i næringskomiteen om saka, skjedde det noko interessant. Tommy Torvanger, konsernsjef i Nergård-konsernet, sa følgjande: Me er villige til å strekkja oss lenger for å verta kvitt tilbodsplikta rett og slett. Kva er då bakgrunnen for at statsråden held tilbodssal når han skal selja pliktene? Han gjev så mykje rabatt at tråleeigarane kjem til Stortinget og er villige til å betala meir?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-04-26:
På vegne av fire ganger meg selv(munterhet i salen) vil jeg framsette et forslag om å fase ut bruk av miljøgifter i forbrukerprodukter, et forslag om et forbud mot burhøns og påbud om merking av egg fra burhøns inntil forbudet er iverksatt, et forslag om en næringspolitikk for en utslippsfri kyst og et forslag om merkeordninger på matvarer om dyrevelferd, grovfôrandel og antibiotikabruk. (munterhet i salen)
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-04-26:
Eg skal på vegner av stortingsrepresentantane Trygve Slagsvold Vedum, Geir Pollestad, Heidi Greni, Per Olaf Lundteigen og meg sjølv fremja forslag om å endra omstillinga i Arkivverket og styrkja dei åtte regionale statsarkiva. Så har eg eit representantforslag frå stortingsrepresentantane Janne Sjelmo Nordås, Per Olaf Lundteigen, Geir Inge Lien og meg sjølv om oppfølging av Kvinnsland-utvalets rapport og erstatta helseføretaksloven med ein helseforvaltingslov og innføra folkevald styring og stadleg leiing av norske sjukehus.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-04-26:
«I Nasjonal helse- og sykehusplan sier Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre at «[a]kuttsykehus skal ha akuttfunksjon i indremedisin, anestesilege i døgnvakt, planlagt kirurgi, beredskap for kirurgisk vurdering og stabilisering, og håndtering av akutte hendelser». Begrepet «akuttsykehus med vurderings- og stabiliseringskompetanse» brukes nå i vedtak om nedleggelse av hele/deler av akuttkirurgien ved sykehus. Hva betyr «kirurgisk vurdering og stabilisering», og hva betyr «vurderings- og stabiliseringskompetanse»?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-04-26:
Kirurgisk vurdering og stabiliseringskompetanse var ikkje eit omgrep i Nasjonal helse- og sjukehusplan. Det er ikkje eit omgrep i Nasjonal traumeplan, som beskriv kva slags krav som blir sette til sjukehusa som dei skal oppfylla for å kunna ta imot skadde pasientar. Det vert då sett krav til vaktberedskap for kirurg, anestesilege og operasjonspersonell med omsyn til kompetanse som dei skal ha gjennom utvalde kurs. Spørsmålet mitt går på korleis regjeringa kan la vedtak gjelda for sjukehusa no utan at det er definert kva kirurgisk vurderings- og stabiliseringskompetanse faktisk betyr. Det som er brukt som omgrep i Nasjonal traumeplan, er «traumefunksjon», akuttsjukehus med «traumefunksjon». Korleis kan ein ha ein slik kompetanse utan at det skal vera kirurgar på vakt?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-04-26:
Eg sit her med eit brev som Torbjørn Wisborg har skrive til helse- og omsorgskomiteen i samband med sakene som har vore i Odda og i Narvik. Han er leiar for Nasjonal kompetanseteneste for traumatologi. Han åtvarar mot å innføra nye omgrep, som «vurderings- og stabiliseringsteam», og han skriv at dette er å lura pasientane og befolkninga. Han kan ikkje seia kor mange liv det vil kosta, men at nokon vil det ramma. Poenget hans – som eg tar opp, og som eg ikkje får svar på – er: Korleis kan ein ha vurderings- og stabiliseringskompetanse på norske sjukehus når regjeringa samtidig forbyr sjukehus å ha kirurgar i vaktberedskap?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-26:
På vegne av meg selv vil jeg fremme et representantforslag om regnskogbevaring og tømmerhogst i Den demokratiske republikken Kongo. På vegne av meg selv vil jeg fremme et representantforslag om bymiljøavtaler. På vegne av Torgeir Knag Fylkesnes og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om utnytting av matavfallsressursene og kloakkslam og enkelte andre forslag. Og på vegne av Karin Andersen, Audun Lysbakken og meg selv vil jeg fremme et forslag om lyntogutbygging i Norge. – Det var det.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-26:
På vegner av representantane Kirsti Bergstø og meg sjølv vil eg setje fram representantforslag om å setje i gang ei konseptvalutgreiing om Tromsbane.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-26:
Havressurslova er grunnpilaren for all forvaltning av våre rike havressursar. I lovas § 1 står det: «Formålet med lova er å sikre ei berekraftig og samfunnsøkonomisk lønsam forvaltning av dei viltlevande marine ressursane og det tilhøyrande genetiske materialet og å medverke til å sikre sysselsetjing og busetjing i kystsamfunna.» Den siste delen av lovformuleringa er ikkje til å misforstå. Det skal ikkje vere nokre få menneske som skal sitje igjen med inntektene. Dei skal fordelast, og dei skal kome kystsamfunna til gode. Likevel gjer fiskeriministeren alt han kan for å undergrave denne lova. Pliktsystemet for torsketrålkonsesjonane var laga for å sikre at verdiskapinga av det rike nordnorske torskefisket skulle kome nordnorske kystsamfunn til gode. Men systemet har blitt uthola, utvatna og er no ubrukeleg for alle andre enn nokre få store selskap der eigarane har blitt milliardærar med dette systemet. Dette er verdiskaping som eigentleg skulle kome kystsamfunna til gode, men som nokon få har sikra til seg sjølve, stikk i strid med både havressurslova og pliktane til å levere. Fiskeriministeren føreslår no å avvikle dette systemet. Det er det mykje fornuft i, men det spesielle i hans løysing er at kystsamfunna berre skal sitje igjen med 20 pst. av dette oppgjeret, medan resten – 80 pst. – skal nokon få styrtrike reiarar få. Tilbake til havressurslovas § 1: Korleis får statsråden det å ta enorme verdiar frå kystsamfunna og gi til nokre få rike reiarar til å vere i samsvar med havressurslovas § 1?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-26:
Den opphavlege intensjonen med dette systemet var at det skulle gi verdiskaping i dei nordnorske kystsamfunna. 100 pst. av dette skulle kome kystsamfunna til gode. Når statsråden legg opp til at 80 pst. av dette skal kome nokre få reiarar til gode, er det faktisk å ta frå kystsamfunna og gi til nokre få rike reiarar. Det var det som var bakgrunnen for at Stortinget bad om at nettopp dette systemet blei gjennomgått, at ein skulle gå tilbake til dei opphavlege intensjonane med dette systemet, og så kome med ei løysing på korleis ein kan få heile systemet på rett kjøl, sånn at ein faktisk sørgjer for at intensjonen, at verdiskapinga skal kome dei nordnorske kystsamfunna til gode, blir ein realitet. Da er det ganske utruleg å framstille det som at statsråden gir 20 pst. – skjenker 20 pst. – til kystbefolkninga. Det er 100 pst. som skal vere i kystsamfunnas kontroll. Da er spørsmålet til statsråden: Skjøner statsråden den harmen det har vekt i dei nordnorske kystsamfunna når statsråden berre vil gi 20 pst. til dei og resten til dei rikaste reiarane?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Spørsmålet mitt går til fiskeriministeren. Høgre–Framstegsparti-regjeringa vil avvikla pliktsystemet som industrieigde torsketrålarar må oppfylla for å kunna driva fiske. Pliktene er avtalar inngått mellom trålar, industri og lokalsamfunn om levering av fisk. Det omhandlar ca. 55 500 tonn torsk, eller 17 pst. av torskekvoten. Sandbergs fiskeripolitikk og skrotinga av pliktene har fått den same massive, negative kritikken som jordbruksmeldinga, som vi diskuterte her i går. Dette vil folket faktisk ikkje ha noko av. Folket vil ha utvikling, dei vil ikkje ha avvikling. Å kutta linjene mellom hav og land er feil, og det bryt òg med prinsippet at trålarane fekk fritak frå kravet om å vera aktive fiskarar. Og dei var for at ein faktisk skulle levera fangsten og råstoffet til industrien for å tryggja arbeidsplassane og verdiskapinga. Arbeidarpartiet går motsett veg av Framstegspartiet og Høgre. Vi vil satsa framtidsretta på naturressursane, som vi eig i fellesskap. Vi vil ikkje avvikla, vi vil ikkje privatisera eller selja våre felles naturressursar. Fisken høyrer fellesskapet til og skal òg i framtida vera ein berebjelke for verdiskaping og arbeidsplassar i dei lokalsamfunna det gjeld. Kvar i Høgre og Framstegspartiets framlegg finn vi verkemiddel som vil sikra industrien fisk, og heilårsarbeidsplassane?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Det er ikkje slik som statsråden her prøver å framstilla det, at Arbeidarpartiet sitt forslag er å vidareføra noko som faktisk ikkje fungerer. Men vi justerer pliktene og gjer dei mykje meir treffsikre, for å sikra industrien råstoff og for å tryggja arbeidsplassane og med det verdiskapinga. Så kan eg roa statsråden med at vi har nok ikkje mobilisert 100 pst. i nord i Arbeidarpartiet, vi er langt frå det, så det skal bli mykje moro framover. Forslaga til Høgre og Framstegspartiet, derimot, set faktisk både landsdelar og flåtegrupper opp mot kvarandre. Ei overføring til den minste flåten under 15 meter, vil òg medføra at det kjem meir fisk på land i høgsesongen. Det er stikk i strid med intensjonane i pliktene, som skulle sikra fiskeressursar året rundt. Kvifor har statsråd Sandberg gjeve opp å vareta arbeidsplassane langs kysten?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Det er på høyring no ei mellombels rederiordning, og det er òg på høyring moglegheit med auka kvotetak. Auka kvotetak vil faktisk føra til at ressursane vert samla på stadig færre hender. Det trur eg vi kan vera einige om. Når det gjeld forslaget med pliktavviklinga som er kome frå regjeringa, skal trålarane få behalda 80 pst. utan å vera forplikta til å levera til landindustrien. Det trur eg òg vi kan vera samde om. Industrien og lokalsamfunna treng fisk, dei treng ikkje vekslepengar. Dei treng heller ikkje meir fisk på land i høgsesongen. Kva er det i Sandberg sitt forslag som vil føra til at fisken kjem på land utanom høgsesongen, og at ein dermed sikrar arbeidsplassane, sikrar verdiskapinga og sikrar at verdiane vert i Nord-Noreg og kjem det nordnorske folk til gode?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg takker for spørsmålet. Jeg registrerte at Arbeiderpartiet har mobilisert 100 pst. i nord mot å endre pliktsystemet, og da må jeg tillate meg å ta en liten historiebit her også. Hvis man ønsker utvikling og ikke avvikling, tror jeg Arbeiderpartiet må se seg litt over skulderen. Fra 1970 og fram til 2010, mens Arbeiderpartiet stort sett har regjert dette landet, har man altså gått ifra hundre industrianlegg for fiskeri ned til ti industrianlegg i 2010. Kun halvparten av disse har helårsproduksjon. Jeg registrerer nå at Arbeiderpartiet også i 2012 sendte ut enkelte forslag om innstramming, modernisering og effektivisering av pliktsystemet. Da fikk Arbeiderpartiet dette svaret tilbake, som var konklusjonen, at man kan ikke gjøre som Arbeiderpartiet, for da får man negativ utvikling og enda mindre lønnsomhet og enda større avvikling. Så setter jeg ned et ekspertutvalg som kommer til noen konklusjoner med bakgrunn i dagens situasjon og utvikling, og jeg registrerer at Arbeiderpartiet, i den posisjonen man er nå, når man ber om et ekspertutvalg – som da Arbeiderpartiet sto bak – ikke liker svaret. Det registrerer jeg, og det må man respektere. Da er svaret fra Arbeiderpartiet nå å sette ned nye utvalg, vi må ha mer kunnskap. Det betyr at Nord-Norge, mens man venter på Arbeiderpartiets konklusjoner, blir enda mer utarmet. Regjeringens forslag er nettopp utvikling, å skape lønnsomhet i nord – det å skape den situasjonen i nord at også nord får ta del i utviklingen av lønnsomheten. Jeg har nå gjennom den tiden som jeg har vært fiskeriminister, hatt tre–fire kystopprør der jeg har blitt beskyldt for å rasere Nord-Norge med ulike tiltak og vedtak. Situasjonen er den at aldri har Nord-Norge gått så godt som nå, aldri har det blitt landet så mye fisk i Nord-Norge. Til og med flere fiskere har vi fått i Nord-Norge nå i løpet av de siste årene.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Med all respekt: Det er jo Arbeiderpartiet som i nord setter gruppene opp mot hverandre. Det er jo Arbeiderpartiet – til og med lederen i Arbeiderpartiet – som har vært i nord og sagt at dette forslaget vil føre til at mer fisk havner på utenlandske hender. Det er jo direkte feil. Det er ikke noen endring i deltakerloven her, det er heller ikke noen endring i havressursloven, slik representanten prøver å framstille det som. Vi er alle sammen enige om at dette er fellesskapets eiendom, og det er ikke noe salg av dette fellesskapets eiendom. Hvis det er et ran av kysten, har dette ranet skjedd lenge før denne regjeringens tid, med Arbeiderpartiet ved roret. Så er det slik at ekspertutvalget peker på og gir et ansvar til en rekke regjeringer og politikere, som har skapt forvirring i nord. Det man ser nå, er at man stadfester det man tidligere har gjort. Men det kan ikke Arbeiderpartiet svare på. Hva er det da man skal modernisere? Hva er det man nå skal justere? Det har man prøvd på før – helt siden 1990 har man prøvd på dette, og det går bare i negativ retning.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Det er jo dette som er håpløst. Arbeiderpartiet blander først og fremst tre plikter. Å si, som representanten her gjør, at vi overfører ressurser til én gruppe, er helt feil. Jeg er den første fiskeriministeren som faktisk tar 20 pst. fra trålerflåten som Arbeiderpartiet tidligere har gitt dem, og gir de 20 pst. til kystfiskerne. Når man peker på Fremskrittspartiets partiprogram, er det lett å svare. I vårt partiprogram står det at hvis disse avtalene skal opphøre, skal det kompenseres. 20 pst. er nettopp en kompensasjon – 8 500 tonn til kystfiskerne er 15 tonn per kystfisker, 100 000 kr per kystfisker. Det tilsvarer nesten 700 mill. kr, som jeg tar fra trålerflåten og flytter over til kystfiskerne. Det er en kompensasjon for den rabatten som Arbeiderpartiet i sin tid ga Røkke da han fikk gjøre disse oppkjøpene.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg tenker veldig mye om det. Jeg tenker så mye om det at jeg faktisk nå har ryddet kalenderen i løpet av kort tid for å holde fire folkemøter i nord: ett i Melby, ett i Hammerfest, ett i Tromsø og ett i Vardø. Det er for å møte folket, lokalpolitikerne, regionalpolitikerne og organisasjonene, snakke til dem og bl.a. da presentere en liste med 15–20 påstander fra Arbeiderpartiet som jeg skal tilbakevise. Når man fremmer påstander overfor folk i Nord-Norge om at kvotene og ressursene forsvinner ut av landsdelen, som Arbeiderpartiet har gjort, så må det tilbakevises. Det er jo ikke det som ligger i denne pliktmeldingen. Regjeringen har foreslått å fjerne pliktene. Vi har ikke gått inn på kvoteinndeling, evigvarende kvoter eller kvotefordeling i det hele tatt. Det ligger i Eidesen-utvalget som er ute på høring nå. Derfor tror jeg det er viktig, og det tilligger alle, tror jeg, et ansvar å fortelle folk, organisasjoner og næringsliv i nord hva som faktisk ligger i dette forslaget, og da tror jeg også vi får en annen debatt i nord.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Det man i og for seg kan si litt i ettertid, er at jeg kanskje skulle skrevet minst 100 mill. kr. Men jeg ber representanten Pollestad se på kva ekspertene uttaler i Ekspertutvalget, som også Senterpartiet ønsket å sette ned. De satte prisen på tilbudsplikten til null. De sier altså at selve plikten ikke er verdt noen ting. Men når man begynner å blande inn kvotepriser, sånn som Senterpartiet og Arbeiderpartiet gjør, da skjønner jeg at folk oppfatter det som en rabatt. Men det er jo ikke det som skjer. Dette er prisen på et anslag av hva plikten alene er verdt. Da sier all ekspertise at den ikke er verdt noen ting. Så har jeg som statsråd tillatt meg å tale ekspertisen imot, selv om jeg ikke er økonom. Jeg har sagt at 100 mill. kr ser jeg at næringen er villig til å betale inn. Så har jeg også registrert at næringen er villig til å strekke seg lenger enn 100 mill. kr, og det er positivt – det er meget bra. Og nå når næringskomiteen skal sluttbehandle dette i Stortinget, så synes jeg at næringskomiteen og lederen i næringskomiteen faktisk kan legge inn en høyere sats på dette – minst 100 mill. kr. Og hvis det er noen i næringen som ønsker og er villige til å betale mer, er de velkommen til å gjøre det, selvfølgelig.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Det er ingen tvil om at situasjonen for barn og unge i mottak er vanskelig, og bekymringsmeldingene har ikke vært få. Jeg inviterte derfor til en rundebordskonferanse der alle kunne komme med sine synspunkter og bekymringer. Derfor har regjeringen besluttet å gjøre noe overfor dem som uansett kunne få oppholdstillatelse på et eller annet tidspunkt, altså få umiddelbar bosetting. Så er det signalisert til Stortinget at fram mot revidert nasjonalbudsjett vurderes det mange ulike tiltak fra regjeringens side for å styrke omsorgen i disse mottakene. Det kan gå på kompetanse, som kanskje er litt mer langsiktig, men også når det gjelder mottaksstruktur, kan man gjøre noe, f.eks. ansatte flere. Det kan man kanskje også gjøre gjennom å avvente det å legge ned noen av disse mottakene og dermed få en høyere ansettelsesprosent etter hvor mange som bor i mottak. Så handler det veldig mye om aktivitet, også for disse unge. Men regjeringen er ikke villig til å vike på at de som ikke har behov for beskyttelse, har midlertidig opphold fram til de er 18 år. Men det å jobbe med innhold og aktivitet i mottak er veldig viktig i denne perioden uansett.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg tror vi alle sammen er enige om at det å bo i et mottak og leve i denne typen uvisse er en belastning i seg selv. Derfor tror jeg at man i første rekke nå må jobbe med ulike tiltak over et bredt spekter for å prøve å styrke situasjonen for dem som bor i disse mottakene. Det er avgjørende nå å få på plass tiltak veldig raskt opp mot dette. Nå har vi altså en situasjon der ca. 1 500 enslige mindreårige bor i mottak, og 300 av disse er mellom 11 og 18 år, med begrenset tillatelse knyttet til dette med dokumentert identitet. Det er nå mange av disse som regjeringen endrer på med hensyn til å få umiddelbart opphold etter første gangs vedtak, så det tar vi nå ganske raskt. Det så jeg også at Kristelig Folkeparti hadde et forslag om, så da har vi i hvert fall kvittert ut det. Det er en rekke andre tiltak …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Nå føler ikke jeg at man bruker sharialov for å treffe en beslutning, men man viser til det. Så kan vi være enige om situasjonen for denne kvinnen, som ønsker samvær og å få sine barn til Norge, og vi har sterk forståelse for det. Det er en enkeltsak, så jeg skal ikke gå inn i den, men på generelt grunnlag er det jo sånn at vi kan sitte i Norge og si at det er et håpløst regime og et håpløst lovverk i Afghanistan, men vi kan ikke legge det lovverket til grunn opp mot å utøve norsk lov for å gi en praksis for opphold. Å kommentere og begynne å vurdere fars situasjon og den situasjonen som er i Afghanistan, opp mot denne stakkars unge dama som har vært utsatt for urett, i forhold til norsk lov, ville selvfølgelig være feil av meg.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Nå er det jo representanten Helga Pedersen som kaller dette møtet «krisemøte». Det er ikke riktig heller. Det som skjedde her, var at organisasjonene ønsket et møte med statsråden, og det sa jeg ja til, ut fra å få en bredere orientering og en situasjonsbeskrivelse og, som jeg sa tidligere i dag, å få inn alle de bekymringene som ligger der ute nå for barn og unge i mottak. Så har jeg fått masse gode forslag til tiltak fra organisasjonene. Og det er riktig: Stortinget har vedtatt en rekke tiltak, som er i ferd med å virke. Men så er det sånn at mange av tiltakene som ligger på bordet, som kommer fra ulike statsråder, og som samordnes nå, koster noen penger. Revidert er like rundt hjørnet, og det er helt naturlig å fremme disse tiltakene der, da man også må bevilge ekstra penger.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Den bekymringen tror jeg skal ligge i bunnen for alle sammen. Derfor jobber vi nå bredt og hardt for å få på plass tiltak, men det kan ikke være slik at vi justerer norsk lovverk og forskrift. De som ikke har begrunnelse for å få opphold, kan ikke få opphold. Derfor får mange flere midlertidig fram til man er 18 år, fordi man ikke har grunnlag når det gjelder rettspraksis, eller annet grunnlag, for å få opphold. Den praksisen må videreføres. Hvis vi nå i tillegg lemper på disse vilkårene, kommer vi i en situasjon der vi nærmest blir en magnet for at enda flere barn og unge legger ut på en forferdelig reise med overgrep og situasjoner som er helt uholdbare for unge som setter ut på reise på denne måten. Så tiltakene Norge har iverksatt, har virket når det gjelder det at et lavere antall barn og unge legger ut på, eller presses ut på, denne type farefulle reise.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg takker for spørsmålet, og så takker jeg for at representanten Fylkesnes i hvert fall har en litt mer konstruktiv tilnærming til utfordringene. Men jeg må igjen få lov til å presisere at disse trålerne har fått 100 pst. på et tidligere tidspunkt, så det er i hvert fall ikke undertegnede som har gitt de «styrtrike», som representanten kaller dem, disse kvotene og disse verdiene. Det er gjort under tidligere regjeringer, og det er gjort faktisk også under representantens eget parti SVs periode i åtte år i regjering uten at de foretok seg noen ting som helst. Det er jo dette som er noe av utfordringen i debatten, at man blander sammen to saker. Man blander sammen pliktsystemet, som er fremmet nå, og så drar man inn Kvoteutvalget, altså Eidesen-utvalget, som er ute på høring nå fram til 28. april, og som skal behandles på et annet tidspunkt. Der kommer spørsmålet om kvoteeierskap, evigvarende kvoter, fordeling og alt dette. Det skal behandles i neste stortingsperiode sannsynligvis. Så er det jo ikke riktig at jeg gir noe til de styrtrike. Jeg tar fra de styrtrike, som representanten Fylkesnes peker på. Jeg tar faktisk 20 pst., altså 8 500 tonn, fra deres kvoter og flytter over til kystsamfunnene, altså til kystfiskerne. Og som jeg har svart tidligere i dag, så tilsvarer det altså 8 500 tonn, men i kroner og øre tilsvarer det nærmere 700 mill. kr. Det er da et anslag på hva disse har fått i rabatt for å få disse kvotene tidligere med aktivitetsplikt.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Ja, det har jeg også svart på tidligere i dag: Jeg skjønner den harmen som blir når man fremmer en påstand om at disse såkalt styrtrike, eller kvotebaronene, disse som har ranet kysten, får 80 pst. Men det er jo ikke det forslaget innebærer. Forslaget er å fjerne pliktene. Og så sier jeg til representanten Fylkesnes: Hvis han vil fjerne 100 pst. av kvotene til trål, får han ta det i den saken som Stortinget skal behandle da. Hvis Fylkesnes og SV og Arbeiderpartiet ønsker å legge ned trålflåten, må man si det. Så kan man gjerne forskottere det i forhold til Kvoteutvalget, som skal behandles senere. Men å fjerne trålflåten ville ha fått dramatiske følger. Flere hundre arbeidsplasser ville forsvinne. Det som har skjedd nå, er at bare 1,7 pst. av det råstoffet som ligger under pliktene, leveres. Det er derfor vi må skape en lønnsomhet for å snu den trenden, som har eksistert siden 1990, da det har gått nedover med lønnsomheten, og man har hatt avfolkning. Nå foreslår vi å snu denne trenden – få lønnsomhet, mer råstoff, aktivitet og industri i nord.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg har svart på det tidligere. Gjennom min korte tid som fiskeriminister har vi hatt fire kystopprør. Alle disse kystopprørene er styrt av politikere fra Arbeiderpartiet, SV osv. Men det at folk i nord blir bekymret, har jeg all respekt for, og jeg forstår det meget godt. Når representanter fra SV og Arbeiderpartiet hele tiden snakker om at kysten ranes, og at jeg som fiskeriminister gir verdier til de rike, som er feil – det er feil! Disse rike, som SV trakasserer hele tiden, gir utrolig mange arbeidsplasser i nord og gir sysselsetting, som SV nå ønsker å legge ned – det snakker man ikke om. Men jeg tar altså verdier fra disse såkalte trålbaronene, som SV kaller dem. Jeg tar 20 pst., jeg tar nesten 700 mill. kr fra dem, og så gir jeg dem til kyst. Det har aldri skjedd før. Ikke engang da SV satt åtte år i regjering, skjedde det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg vil kvittere ut det første først. Jeg har altså sendt ut på høring en midlertidig driftsordning for en gruppe, for at man kan strukturere seg annerledes, men jeg er klar og tydelig i høringsuttalelsen på at dette er midlertidig og vil reverseres når Arbeiderpartiet og SV og Stortinget har behandlet Eidesen-utvalget, og ferdigstiller det som da vil være et forutsigbart kvotesystem i framtiden. Det er jeg klar på. Jeg trodde faktisk Arbeiderpartiet var enig i at man ville ha en vurdering av en driftsordning innenfor dette, men nå registrerer jeg det motsatte. Ja, 80 pst. av det som Arbeiderpartiet har akseptert, videreføres. Så sier jeg igjen: Da må Arbeiderpartiet ta disse 80 pst. når de behandler Eidesen-utvalget, men det er jo ikke det vi behandler nå. Hvis Arbeiderpartiet ønsker å ta hele kvotegrunnlaget fra trål, ja, så står de fritt til å gjøre det i neste periode, altså legge ned trålflåten og flere hundre arbeidsplasser. Da må man bare gjøre det, men ikke nå, for nå behandler vi pliktsystemet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg kunne vært kort og sagt: Hvorfor lyktes ikke Arbeiderpartiet med å inkludere flere gjennom å sitte åtte år i regjering? Men det er historien. Svaret er at den norske velferdsmodellen er avhengig av høy yrkesdeltakelse. Regjeringen er like bekymret som andre parti når vi ser at andelen sysselsatte går ned. Høy sysselsetting er en forutsetning for en bærekraftig velferdsutvikling og veldig viktig for å få til en god og framtidsrettet integrering. Tidligere i år ble det lagt fram en omfattende utredning, «Integrasjon og tillit, langsiktige konsekvenser av høy innvandring». Det er en måling av hva tidligere politikk har resultert i. Utredningen viser et stort behov nå for å øke sysselsettingen blant grupper som så langt, over lang tid, har hatt en forholdsvis svak tilknytning til arbeidsmarkedet, og dette er en utfordring som regjeringen tar på det største alvor. Men dette er jo ikke noe nytt. Dette har vært en situasjon som Stortinget og tidligere regjeringer har vært kjent med i lang tid – Brochmann-utvalget nå, Brochmann-utvalget I, jeg laget selv en bærekraftsrapport i 2013 som pekte på akkurat det samme, perspektivmeldingene har pekt på dette tidligere. Så det er ikke noe nytt at man ikke har hatt en politikk som har inkludert og stilt krav når det gjelder å få flere til å bli integrert. Men regjeringen har tatt mange viktige grep allerede. Vi fortsetter å føre en aktiv arbeidsmarkedspolitikk og har økt antallet tiltaksplasser for ledige fra 12 000 til 17 000 i løpet av tre år. Antallet tiltaksplasser for personer med nedsatt arbeidsevne er om lag 58 000. Innvandrere fra land utenfor EØS er en prioritert gruppe når det gjelder å tildele denne typen tiltak. Regjeringen har også foreslått endringer i trygdeordninger for flyktninger, som skal gi økt likebehandling og stimulere til at enda flere kommer seg i jobb. Forslagene innebærer å fjerne særtillegg, særrettigheter, for flyktninger og bl.a. innføre botidskrav på fem år for kontantstøtte, alderspensjon, uføretrygd og arbeidsavklaringspenger. Regjeringen har de siste årene jobbet mye med å effektivisere og målrette integreringspolitikken og gjennomfører nå en rekke tiltak for å få dette til. Dette er også et arbeid som er bredt forankret i Stortinget gjennom Meld. St. 30 for 2015–2016, Fra mottak til arbeidsliv – en effektiv integreringspolitikk. Regjeringen har også tatt initiativ til en betydelig arbeidsinnretning av introduksjonsprogrammet og vil snart sende på høring et forslag om å endre introduksjonsloven i tråd med dette. Formålet er at bruk av arbeids- og utdanningsrettede tiltak alltid skal inn i kommunens arbeid med enkeltindividets plan.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Innimellom føler jeg det nærmest er nytteløst å fremme og synliggjøre tiltak som er iverksatt. Særlig gjelder det representanten Helga Pedersen fra Arbeiderpartiet, for det nytter ingenting, jeg kunne ha listet opp en 10–15–20 tiltak uten at representanten Pedersen hadde tatt dette inn over seg. Svaret er alltid at denne regjeringen ikke gjør det som Arbeiderpartiet gjennom tiår i regjering har gjort – altså ingenting. Jeg ramser opp igjen: For å lykkes med å inkludere flere innvandrere er det avgjørende at også arbeidslivet åpner sine dører og gir innvandrere og flyktninger en sjanse til å prøve seg i arbeidslivet. Det etableres et hurtigspor. Det er en rekke tiltak denne regjeringen har iverksatt som Arbeiderpartiet aldri har tenkt tanken på. Men i bunnen av dette ligger det noe viktig. Selv om vi politikere kan vedta en rekke rammevilkår som gjør det enklere å komme seg inn i arbeidslivet og bli inkludert, er det også et betydelig ansvar som ligger på den enkelte som får opphold i Norge, for å sørge for å skaffe seg jobb, utdanning og å bli inkludert.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Fremskrittspartiet vil i resten av denne regjeringsperioden og i neste regjeringsperiode, når vi sitter i regjering, videreføre vår sterke innsats for å stanse ytterligere massiv innvandring til Norge, som Arbeiderpartiet har sørget for, som har gitt oss enorme utfordringer på integreringsfeltet. Vi vil fortsette den massive, styrkede innsatsen for å inkludere og få jobb til dem som har fått opphold i Norge. Dette henger sammen. Jeg registrerer nå at Arbeiderpartiet sammen med Senterpartiet og SV ønsker å liberalisere asylpolitikken i neste stortingsperiode. Det er uaktuelt for Fremskrittspartiet, og det henger også sammen med hvorvidt vi skal lykkes med integrering. Innvandring til Norge og integrering henger sammen. Dette har Arbeiderpartiet aldri forstått, men dette ser vi resultatene av nå. Denne regjeringen har både jobbet med og fått kontroll over innvandringen, og samtidig har vi nå en massiv innsats for å få integrert de menneskene som faktisk har fått opphold i Norge. Det er helt nødvendig for at vi skal lykkes med å få bærekraft i velferdsmodellen vår, nå og i framtiden, at Fremskrittspartiet fortsetter i regjering.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Egentlig kunne jeg ha gjentatt svaret på det forrige spørsmålet, for det er samme innholdet. Men jeg gjentar, og der er vi i hvert fall 100 pst. enige, at den norske velferdsmodellen er avhengig av høy arbeidsdeltakelse. Derfor fører denne regjeringen en integreringspolitikk som i mye større grad enn noensinne legger til rette for at de som får opphold i Norge, raskest mulig skal bidra med å komme i arbeid. Målet er at flere innvandrere med fluktbakgrunn raskt skal inn i arbeidslivet og få en stabil tilknytning. Derfor har vi de siste årene jobbet med å effektivisere og i mye større grad målrette integreringspolitikken, og vi gjennomfører nå en rekke tiltak for å få dette til. Dette arbeidet, som jeg også sa i mitt forrige svar, er bredt forankret i Stortinget gjennom Meld. St. 30 for 2015–2016. Blant annet har vi etablert fem integreringsmottak, som bl.a. skal legge til rette for raskere arbeids- og samfunnsdeltakelse for de nyankomne flyktningene. Vi innfører nå også en elektronisk løsning for selvregistrering av kompetanse i asylmottak, noe som har vært helt fraværende tidligere. Denne kartleggingen skal følges opp av karriereveiledning, noe vi bl.a. prøver ut i disse integreringsmottakene. Regjeringen har tatt initiativ til en ny og tydeligere arbeidsretting av introduksjonsprogrammet, samtidig som vi legger til rette for at de som har behov for det, skal ta enda mer utdanning som en del av introduksjonsprogrammet. Jeg vil snart sende på høring et forslag om å endre introduksjonsloven, slik at bruken av arbeid som utdanningsrettet tiltak alltid skal inn i kommunens arbeid med den enkeltes plan. Vi setter nå i gang et forsøk med modulstrukturert opplæring for voksne på grunnskolenivå. Forsøket retter seg mot en rekke ulike grupper, også nyankomne innvandrere, og det inkluderer opplæring som erstatter dagens opplæring i norsk og samfunnskunnskap, og grunnskole for voksne. Formålet med forsøket er en raskere overgang til arbeid og videregående opplæring. Jeg kjenner igjen debatten om norskopplæring – jeg har vært med så lenge i politikken. Det tok altså nesten 20 år for Fremskrittspartiet å få aksept i denne salen for tvungen norskopplæring i mye større grad. Nå er dette på plass og akseptert av andre. Nå sitter Fremskrittspartiet i regjering, og jeg tror at de tiltakene, de kravene og det ansvaret vi legger til grunn for framtidens integreringspolitikk, er det riktige for å få bærekraft.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Det er en rekke tiltak som skal til, det er et mangfold. Da må noen tiltak vike for å få noe bedre på plass. Jeg har også registrert det som står i VG i dag. Men dette er jo ikke noe nytt. At man har en utfordring etter fem–ti år, er ikke noe nytt. Dette er jo påpekt av Brochman I, det er påpekt av mitt bærekraftutvalg i 2013, og det er påpekt i perspektivmeldingen. Dette er blitt påpekt på inn- og utpust i alle de år jeg har sittet på Stortinget. At Arbeiderpartiet plutselig har oppdaget dette nå, det er nytt. Dette er ikke noe nytt. Men så har vi også vært igjennom en periode nå der arbeidsmarkedet i Norge faktisk er blitt litt strammere. Det er blitt litt tøffere, og vi har hatt massiv ledighet på Vestlandet. Det er et tøffere arbeidsmarked. At det selvfølgelig slår litt inn på innvandrere, som har ulike behov for kvalifisering for å komme seg inn, er logisk. Men det er ingen hvilepute. Da må vi bare sette inn enda flere tiltak.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-04-26:
Jeg har sagt i flere av mine svar nå at det er omfattende enighet i denne sal om Meld. St. 30. Det iverksettes flere tiltak. Men med bakgrunn i – og det er det jeg også svarer til VG i dag – det at man har en utvikling etter fem–ti år, som det pekes på i dag: Det er ikke noe nytt. Det har vært situasjonen over lang tid. Så prøver vi nå å rette tiltak spesielt inn mot grupper – å spisse – for å nå de enkelte gruppene som vi ser er utsatt, og som kanskje ikke har kvalifisering, med jobbsporet og en rekke andre tiltak. Dette er ikke gjort over natten. Det skjønner jeg, og det tror jeg representanten også skjønner. Det er ikke lenge siden vedtakene i forbindelse med stortingsmeldingen ble gjort. Så skal dette iverksettes. Så er vi altså i en situasjon der vi gjennom 2015 og 2016 har hatt en betydelig innvandring til Norge, noe som bl.a. skyldes de signalene Arbeiderpartiet ga på sitt landsmøte i sin tid. Så må da denne regjeringen sørge for å øke sin innsats, i tråd med det som er resultatet av tidligere innvandring.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Statsrådens svar illustrerer at det er lettere å rive ned enn å bygge opp. Jeg hører en statsråd som er mer opptatt av å analysere historien enn å se framover. Leveringsplikten er ikke et generelt krav til trålerflåten. Det er en forpliktelse som industrien og tilknyttede fartøyer har tatt på seg mot å få dispensasjon fra deltakerloven. Hensikten er å styrke fiskeindustrien og sikre arbeidsplasser. Fremskrittspartiet har programfestet at disse avtalene skal respekteres. Jeg lurer på: Hvordan vil Fremskrittspartiets nestleder si at hans kontrakt med velgerne er oppfylt når regjeringen nå vil overføre fellesskapets evigvarende milliardverdier til et fåtall aktører mot en mindre kompensasjon?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Når det gjelder enslige mindreårige asylsøkere i mottak, har en rekke etater og personer slått alarm over lang tid. Det har gjort at statsråden selv har innkalt til et krisemøte om situasjonen og ved flere anledninger har varslet tiltak. Nå hører jeg at statsråden sier at det haster med å få i gang tiltak, og da lurer jeg på om statsråden kan si hvilke tiltak det er snakk om, og ikke minst når. For hvis det haster nå etter at man har sittet og observert situasjonen over lang tid, hadde det i hvert fall vært greit å få svar på det. Vil statsråden og regjeringen vurdere klarere definisjoner av hva slags omsorg enslige mindreårige asylsøkere i mottak skal ha, sånn som UDI har foreslått? Så vil jeg også minne om at regjeringen her ikke begynner på scratch. Stortinget har gjort en rekke vedtak på dette området, bl.a. det å følge opp barn som forsvinner fra mottak. Hva er status på det?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
«Andelen sysselsatte av befolkningen med innvandrerbakgrunn er den laveste siden 2008. Nedgangen er størst i den gruppen som inkluderer personer med bakgrunn fra Asia og Afrika. Hvorfor lykkes ikke regjeringen med å inkludere flere innvandrere i arbeidslivet?»
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Sysselsetting er en forutsetning for framtidens velferd, og nettopp derfor er det bekymringsfullt at vi har en regjering som ikke synes å være veldig opptatt av å få flere innvandrere i jobb. Uansett hvor mange eller hvor få innvandrere som kommer til Norge, er det viktig at de møtes med forventninger om å delta i arbeidslivet. Vi må stille krav, men vi må også stille opp. Det som er interessant, er ikke hva statsråden nå sier om disse spørsmålene etter snart fire år i regjering, men hva regjeringen har gjort, og hvilke resultater man har å vise til. Og det ser dessverre ut til å være fire tapte år når det gjelder innvandreres deltakelse i yrkeslivet. Gjennomføringsevne og handlekraft etterlyses. Det som er ekstra alvorlig, er at samtidig med at sysselsettingsgraden blant innvandrere synker, svekker regjeringen mange sentrale tiltak for å få innvandrere i jobb, kutter i norskopplæringen i mottakene, kontantstøtten er økt, og man har kuttet i behandling og godkjenning av utdanningen til nyankomne flyktninger.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2017-04-26:
Mange av de tiltakene regjeringen har lagt fram for Stortinget, er tiltak som det er bred politisk enighet om, men det hjelper ikke når man samtidig kutter i andre tiltak som er viktige for å inkludere, og utviklingen går visselig i feil retning. Jeg er helt enig med statsråden i at man ikke kan vedta at noen blir integrert, og det påligger også dem som kommer til Norge, et stort eget ansvar for å bli inkludert i det norske samfunnet. Men det er pussig å høre på Per Sandberg, som er en ivrig kritiker av det han kaller svenske tilstander, der han mener at ansvaret utelukkende ligger på den svenske regjeringen. Men når vi ser at utviklingen i Norge går i feil retning, da er det ikke den norske regjeringens ansvar – etter at Fremskrittspartiet har hatt sin vakt i fire år – da skylder man på andre og går bakover i tid. Vil statsråden fortsette med dette, eller kan vi forvente forsterket innsats og resultater på slutten av Fremskrittspartiets regjeringsperiode?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-04-26:
Fjerning av rimelighetsvilkårene for internflukt som stortingsflertallet vedtok i fjor høst, har fått en dramatisk økning når det gjelder antallet med midlertidig opphold. Men mottakene melder om en kraftig økning i selvmordsforsøk. Fortvilelsen er enorm blant dem det gjelder, og rekordmange ungdommer vet ikke om de blir sendt ut nå eller i hvert fall senest når de er 18 år. Mange forsvinner også før det. Er ikke statsråden redd for at dette er å utsette dem for en unødig belastning, at en nå bidrar til radikalisering, og også til stor fortvilelse og stor grad av frustrasjon? Mange av disse vil være enkle å rekruttere for bl.a. IS og flere av den type organisasjoner.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-04-26:
Jeg hører hva de to foregående sier, og jeg har tenkt å følge opp dette litt. For jeg har sett noe av det gjennom noen landsmøter nå på vårparten, ikke minst det siste landsmøtet, til landets største parti, som også nå signaliserer at en vil være med og reversere, og det er kjørt lange prosesser nå i kommunene, og til dels gode prosesser. Hvordan ser statsråden på dette når det nå kommer så ulike signaler fra en del partier? Kan dette stoppe gode prosesser der det har blitt lagt ned veldig mye arbeidstid fra kommunenes side for å få til dette, nettopp fordi en ønsker å få til en ny kommune – ikke minst på Fosen, men også mange andre steder i landet, ikke minst i Sogn og Fjordane, som har hatt veldig mange gode prosesser? Jeg er dypt uenig i at det ikke har vært gode prosesser i det fylket, og fylkesmannen har jo sin oppgave også som leder. Men vil ikke reverseringsforslag nå fra en del politiske partier være med og forhindre en siste innspurt og en skikkelig god avslutning på prosessen som har vært så langt?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-04-26:
Mitt spørsmål går til statsråd Sanner. Svært mange kommuner har gitt tilbakemelding om at tidsrammen på et par år som ble gitt for arbeidet med kommunereformen, var for trang. Noen fikk også utsatt frist fordi det var for trange tidsrammer. Nå er kommunene på Fosen gitt tre uker til å ta stilling til om de vil gå inn i en ny storkommune. Etter at regjeringen presenterte sine konklusjoner i kommunereformen, har Fylkesmannen i Sør-Trøndelag bestilt en konsulentutredning og bevilget 300 000 kr for å utrede én storkommune på Fosen, bestående av sju nåværende kommuner. Rapporten er lagt fram for kommunene, og Fylkesmannen har bedt kommunene konkludere i løpet av tre uker, slik at forslag til sammenslåing kan tas stilling til i Stortinget allerede 8. juni i forbindelse med behandlingen av regjeringens forslag til endringer i kommunestrukturen. I Prop. 96 S for 2016–2017 foreslår regjeringen tvangssammenslåing av Ørland og Bjugn. Roan og Åfjord og Leksvik og Rissa har vedtatt gjennomføring av frivillig sammenslåing. En ny storkommune på Fosen vil ha avstander på 13 mil mellom ytterpunktene og 8 mil mellom dagens kommunesenter i Leksvik og Brekstad. En ny storkommune vil bestå av 20 større og mindre lokalsamfunn. Avstandene gir ikke grunnlag for at storkommunen vil utgjøre et felles bo- og arbeidsmarkedsområde i regionen. Alle de berørte kommunene har deltatt i utredningsarbeidet og hatt grundige prosesser på kommunereformen. Noen har konkludert med sammenslåing, og noen har konkludert med å fortsette for seg selv. Rissa og Leksvik har gått på hurtigsporet og er godt i gang med sammenslåingsprosessen. Mitt spørsmål er: Er Fylkesmannens vedtak om utredning av ny storkommune på Fosen og pålegget om en hurtigbehandling av saken i løpet av tre uker i de berørte kommunene, slik at det kan fattes vedtak 8. juni, iverksatt i forståelse med statsråden?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-04-26:
Jeg takker for svaret, men jeg må si at jeg er ganske sjokkert over at statsråden mener dette kan være en forsvarlig prosess. Inndelingsloven har jo bestemmelser om at kommunene bør gjennomføre innbyggerundersøkelser i form av folkeavstemning, folkemøter, innbyggerundersøkelser i form av spørreundersøkelser eller på annen måte – og da i forbindelse med behandling av forslag til kommunesammenslåinger involvere innbyggerne. Kommunene har i denne saken ingen mulighet til å involvere innbyggerne. Innbyggerne har ingen mulighet til å si noe om denne saken. Det er den viktigste saken for innbyggerne på Fosen i dette tiåret. Den berører alle innbyggere, den vil gi sentralisering av tjenester, den vil gi helt andre strukturer i tjenestetilbudet osv., og de har, som sagt, ingen mulighet til å uttale seg. Er dette virkelig etter statsrådens vurdering en forsvarlig behandling?