Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-03-29:
Representanten Bøhler skal ha ros for å fokusere på dette viktige spørsmålet, som både omhandler telemedisin som diagnose- og behandlingstilbud og de praktiske løsningene som helsetjenesten må finne. Det har flere nevnt før meg. Det har over tid vært knyttet store forventninger til utviklingen av telemedisin. Det er store muligheter i framtiden for utvikling av dette, for pasientkontakt og for opplæring. Når IKT og telemedisin kan spare pasienter for langvarige reiser, er det grunnleggende positivt. For mange i Distrikts-Norge, og spesielt i Nord-Norge – som flere har nevnt – ser Venstre de positive mulighetene på dette feltet. Generelt er det mange av oss som ønsker oss muligheten til å få spesialistråd på nettet. Men hvordan fungerer de praktiske løsningene med pasientutveksling på data? Det er ingen hemmelighet at Venstre her er veldig opptatt av personvern. Venstre er bekymret for et vedvarende, økende press for å gjøre det enklere å samle, bruke og oppbevare personopplysninger knyttet til helse. Mange IKT-ingeniører mener at dagens personvern faktisk er dårlig innen helsetjenesten, der f.eks. altfor mange helsearbeidere har tilgang til opplysninger om pasienter og leser journaler som de egentlig ikke har behov for å lese. Det er etter Venstres mening svært betenkelig at et stort antall instanser skal ha tilgang til private opplysninger om oss. Når det er sagt, må dette selvsagt veies opp mot hensynet til god behandling. Det må det ikke være noen tvil om. Det store spørsmålet vil da være: Hvor mange skal ha tilgang til opplysningene? Ett helseforetak oppgir at de har samdrift av journalsystemer med flere selvstendige helseforetak. Det vil selvsagt være helt nødvendig å dele pasientjournaler med andre helseforetak, men det må være strenge rutiner for hvor mange som skal ha denne tilgangen. Etter Venstres mening er det et større hinder for IKT at de elektroniske løsningene som kjøpes inn, ikke er kompatible. Sykehusforetakene kan altså ikke formidle nødvendige pasientdata på grunn av ulike IKT-systemer i dagens Norge. Det må være et krav at systemene skal kunne snakke med hverandre – systemene må altså være kompatible. Det har vært en tendens til at litt for mange lokale småkonger har valgt sine egne «perfekte» tekniske løsninger. Det er også viktig at helsepersonell som jobber med dette til daglig, er aktivt med i utviklingen av IKT, som også representanten Dåvøy sa. Dessuten, når vi som pasienter etter hvert får egenjournaler som kan formidle opplysninger om vår egen sykdom og våre symptomer, må disse IKT-systemene sikre både tilgang og oppdaterte IKT-løsninger slik at vi som pasienter kan velge hvem som skal ha opplysninger om oss. Jeg er helt enig i at statsråden her må påtvinge helseinstitusjonene å benytte vanlige standarder – det må være noe av det viktigste i denne saken – for på den måten å samkjøre og fremme samarbeid. Statsråden nevnte også i sitt innlegg at hun ville utrede nødvendige lovendringer for sektoren. Jeg er også glad for at statsråden nevnte samarbeid mellom sykehus og kommunehelsetjenesten. Her er det store utfordringer og mye arbeid for å få IKT-løsninger på plass. Venstre er positiv til de løsningene som telemedisin og IKT gir, men det er viktig å ha med seg at det aldri vil erstatte menneskelig kontakt. Medisin er ikke bare tredimensjonal – den handler også om møte mellom mennesker.