trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-16:
Det kommer en del praktiske innvendinger fra statsråden som det er fullt mulig å løse. Det som ikke løses, er hvis Stortinget tar sommerferie uten å sikre at de ledige får penger. Regjeringen ville i mars frata dem som permitteres, 10–13 dager med full inntekt. De advarte også mot å gi lønnskompensasjon i utgangspunktet, og før en krone var utbetalt, foreslo de også å avvikle ordningen. Derfor er det helt naturlig og logisk at statsråden advarer mot Rødts forslag, men for å sikre de permitterte, er forslaget etter vårt syn helt nødvendig. Snittet som er betalt ut så langt, er altså 20 900 kr i lønnskompensasjon. Veldig få vil få for mye med det forslaget vi fremmer. Får de for lite, kan det enkelt løses i etterkant etter sommeren. Nå er jobben å få pengene ut før sommeren.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-16:
Sammen med Fremskrittspartiet og Senterpartiet har dagens regjering stått bak en historisk innskrenkning av kvinners selvbestemmelse. Det de gjorde, møtte store protester, og det var med rette. For oss handler selvbestemt abort om at kvinner selv kan fatte viktige beslutninger. Det er lovlig å ta abort på to eller tre fostre innen fristen for selvbestemmelse, også om de er friske, og da er det vanskelig å begrunne hvorfor det ikke skal være lov med fosterantallsreduksjon. Det er ingen prinsipiell forskjell på å ta abort på et friskt foster som ligger alene, og et som ligger sammen med ett eller flere andre. Hvis vi svekker og går vekk fra selvbestemmelsen, får vi fort et samfunn som flytter makt over kvinners kropp vekk fra kvinner selv og over til noen andre, som får makt til å bestemme hva som er verdige eller uverdige begrunnelser. Mangel på selvbestemmelse umyndiggjør kvinner og vitner om en mistillit, et signal om at kvinner ikke er i stand til eller ansvarlige nok til å bestemme selv. Hvorfor skulle nemnder være bedre i stand til å ta det valget enn den gravide selv? Det er den gravide som kjenner sin situasjon best, og som er best egnet til å vurdere om svangerskapet bør avsluttes eller ikke, eller om antall foster bør reduseres. Den gravide må naturligvis få god medisinsk oppfølging og informasjon, men valget må til syvende og sist være hennes. 96 pst. av alle aborter i Norge utføres innen utgangen av 12. svangerskapsuke. Det gjelder også i Sverige, men der er altså grensen for selvbestemmelse uke 18. Rødt går inn for å utvide selvbestemmelsen til uke 18 i Norge og er for alle forbedringer, også forslaget om selvbestemmelse til uke 16. Det er altså ikke ulovlig å ta abort i uke 16 i dag, men så er spørsmålet: Hvem skal bestemme, er det kvinnen eller er det en nemnd? Etter vårt syn bør den gravide selv ta avgjørelsen. Vi vil også støtte forslag som innebærer rådgivning med kvalifisert helsepersonell, og også alle forslag om at kvinner sikres tilgang til å utføre abort på den måten de selv føler seg mest fortrolig med. Det er bra det nå er flertall for tilbud om oppfølging fra helsepersonell av alle som gjennomgår spontanabort. Én av fem graviditeter ender i spontanabort, noe som kan bety sorg og smerte, og det er på overtid at tiltakene nå kommer på plass. Det er vi glad for. Vi vet at retten til å bestemme selv er en av de aller viktigste historiske seirene for kvinnebevegelsen. Det er en rettighet som må styrkes, ikke svekkes, og det vil Rødt fortsette å kjempe for, også på Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Ja, vi må unngå at forskjellene øker. Derfor har vi både i revidert nasjonalbudsjett og i strategien for Norges vei ut av krisen fremmet en rekke forslag som skal bidra til at de som har svakest tilknytning til arbeidslivet, blir inkludert i arbeidslivet. Det er en av de viktigste jobbene vi nå gjør. Derfor legger vi så stor vekt på inkludering og integrering for å unngå at flere blir støtt varig ut av arbeidslivet. Noe av det Holden-utvalget har pekt på som det viktigste grepet for å unngå at forskjellene blir større, er å sørge for at de som nå har blitt permittert, kan komme raskere tilbake i jobb. Derfor fremmer vi forslag om en lønnsstøtteordning. Det andre Holden-utvalget peker på, er viktigheten av at det skapes nye jobber, og derfor fremmer vi også forslag om det. Jeg er klar over at representanten tenker på formuesskatten, men det er veldig mange andre tiltak som er mye viktigere for å sikre et samfunn med tillit, samhold og små forskjeller.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Når representanten reiser rundt i sitt eget fylke og besøker små, familieeide bedrifter, der mange av dem kanskje har opplevd at hele livsverket har falt i grus denne våren, føler representanten at deres budskap er at de drar ifra? Det er ikke resultatet etter denne våren. Mange har betalt en svært høy pris for smitteutbruddet og koronakrisen – arbeidstakere, familier, lokalsamfunn, bedriftsledere – også de som har investert sine egne penger i norske arbeidsplasser. Det er ikke slik at resultatet av denne krisen er at noen løper fra, men vi har et felles ansvar for å sørge for at folk ikke støtes ut av arbeidslivet. Derfor legger vi så stor vekt på integrering, inkludering og også et utdanningsløft som vi nå har fremmet forslag om, som skal sikre at flere får mulighet til å fullføre videregående skole.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Nå reiser representanten spørsmål om en sak som vi ikke nå diskuterer, nemlig kompensasjonsordningen. Så langt, hvis vi ser på februar og mars, er det nesten 42 000 norske bedrifter som har fått støtte gjennom den ordningen. Mens danskene fortsatt har problemer med sin, fikk vi den raskt på plass. Jeg var helt fra starten av tydelig på at den ordningen ikke er ideell. Vi måtte satse på å handle raskt fremfor millimeterrettferdighet. Ja, noen har helt sikkert fått mer enn det de skulle. Andre har fått mindre enn det de skulle. Derfor har vi også supplert denne ordningen med en rekke andre ordninger. Vi har nå fått på plass en ordning for sesongbedrifter som vil være fra mai måned – når den åpner om noen få dager. Vi har i avtalen med Fremskrittspartiet også varslet at vi skal komme tilbake for å se på særlig reiseliv og hotell, hvor vi vet at det er noen særskilte utfordringer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Jeg forstår jo hva som ligger under dette spørsmålet som knytter seg til en helt konkret skattesak. Der har skatteetaten gitt en forhåndsuttalelse, og det er ikke naturlig for meg å kommentere den. Ellers er jeg helt enig i det grunnleggende prinsippet, nemlig at når midler reinvesteres i eget selskap, kommer det ikke under beskatning, men når pengene tas ut i utbytte til eget privat formål, er det også noe man betaler skatt av.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Det er helt riktig som representanten sier, at det er lovgiver som bestemmer hva som er lovene i Norge. Det bestemmes her i Stortinget, og det betyr at det er Stortinget som bestemmer hva som skal være skattereglene fremover i tid. Så er det slik at vi i forbindelse med hvert eneste budsjett vurderer skattereglene, og vi vurderer også kontinuerlig om praktiseringen av skattereglene er i henhold til de forskriftene som fastsettes, og om det er behov for justeringer av det. Det gjøres i forbindelse med de enkelte budsjett, og det kommer vi selvsagt også til å gjøre i år.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Spørsmålet bygger på den grunnleggende uenigheten som knytter seg til hva som skaper et samfunn med små forskjeller. Jeg er overbevist om at det er mange andre tiltak enn formuesskatten som her er avgjørende. Det handler om at barn går i barnehagen, det handler om at ungdom fullfører videregående skole, det handler om at de som søker lærlingplass, får det, det handler om at vi unngår at de med svak tilknytning til arbeidslivet, støtes varig ut. Der ligger kjernen til noen av forskjellene i samfunnet vårt: de som er innenfor arbeidsmarkedet, og de som er utenfor. Men så mener vi også at vi er avhengig av at noen skaper jobbene, og skal man skape jobber, trenger man også kapital. Og vi ønsker ikke et samfunn hvor det bare er statlig kapital, vi ønsker en kombinasjon av statlig og privat kapital, vi ønsker å styrke det norske private eierskapet. Derfor foreslår vi også redusert skatt på arbeidende kapital.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
En reduksjon i formuesskatten er ikke en permanent støtte, det betyr at man betaler noe mindre inn i formuesskatt. Og det er jo ikke slik at den lille rørleggerbedriften eller verftet på Vestlandet har en stor pengesekk man bare kan gå og hente penger fra. Man betaler skatt på maskinene, på bygningen, på varene som ligger på lager, og mange må ta ut utbytte av bedriften for å betale denne skatten. Derfor mener vi at vi styrker det norske private eierskapet ved å redusere skatt på arbeidende kapital. Så er det slik at en del ordninger i Nav har tatt altfor lang tid, og det skyldes ikke uvilje eller motvilje. Det jobbes dag og natt i Nav for å få dette på plass, og man forsøker med ulike ordninger å hjelpe dem som sliter aller mest. Jeg mener at storting og regjering sammen har fått til kraftfulle virkemidler denne våren, både for arbeidstakerne og for bedriftene, for trygge norske jobber.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Virusutbruddet har ført til en svært spesiell og vanskelig situasjon som mangler sidestykke i etterkrigstiden. Da Norge stengte ned i midten av mars, var det nødvendig med akutt nødhjelp. Nå er vi over i en ny fase, der vi må støtte opp om arbeid, aktivitet og nødvendig omstilling. Vi må unngå at ledigheten biter seg fast og bidra til at flere permitterte kan komme tilbake i jobb. Regjeringen foreslår derfor en ordning hvor arbeidsgivere får støtte for å ta egne permitterte tilbake i jobb. Selv om den registrerte arbeidsledigheten har avtatt gjennom april, mai og juni, er ledigheten høy og antallet permitterte fortsatt svært høyt. Langvarig ledighet kan ha store konsekvenser, for den enkelte og for samfunnet. Regjeringens forslag vil få flere permitterte raskt tilbake i jobb og dermed redusere risikoen for at arbeidsledigheten i Norge fester seg på et høyt nivå. Arbeidsgivere som tar tilbake egne ansatte, kan søke om lønnsstøtte for juli og august. Bedrifter må ha hatt et omsetningsfall for å få rett til støtte. Ideelle organisasjoner og stiftelser som ikke har erverv til formål, kan også søke om støtte. Støtten gis som et kronebeløp per månedsverk for permitterte som tas tilbake i jobb og graderes etter omsetningsfall, stillingsbrøk og permitteringsbrøk. Det settes begrensninger på arbeidsgivers adgang til å foreta nye permitteringer og oppsigelser. Ordningen er et engangstiltak i møte med en helt ekstraordinær situasjon. Den må være kortvarig og begrenset, fordi den har svakheter og kan gi uheldige insentiver til senere. Ordningen vil komme samtidig med en forlengelse og nedtrapping av den ordinære kompensasjonsordningen for næringslivet. Men den statlige støtten vil vris til å yte mer til virksomheter som tar ansatte tilbake i jobb. Ordningen skal være enkel og praktisk mulig å gjennomføre på kort tid. Skatteetaten vil forvalte ordningen, og det legges opp til automatisert saksbehandling. La meg til slutt si at jeg er glad for at flere partier også har understreket at vi kan ikke gjøre bedriftene varig avhengig av slik støtte. Disse støtteordningene er nødvendige i en akutt krise. De kan være nødvendige i en overgang, men så er det viktig at vi legger til rette for god aktivitet fremover. Så er det også riktig som flere representanter har pekt på, at vi vet ikke helt hva høsten vil bringe. Samtidig må vi ikke fortsette å løse den krisen som var, vi må gå over i en diskusjon om det som kan komme. Derfor har jeg invitert partene i arbeidslivet og næringsorganisasjoner til diskusjon og innspill, både for å få analyser om de utfordringer vi vil møte, og også for å få innspill til nye, effektive tiltak som kan skape aktivitet og arbeid.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Vi har vurdert veldig mange spørsmål, og vi har særlig vært opptatt av at ordningen ikke skal kunne misbrukes, vi må i hvert fall redusere faren for misbruk. Og vi må også legge til rette for at den er praktisk gjennomførbar. Det er egentlig kjernen i spørsmålet her. For på samme måte som Nav har hatt en krevende situasjon denne våren, er det ingen tvil om at også skatteetaten med disse ordningene har måttet flytte kritisk kompetanse fra kjerneoppgaver til å håndtere kompensasjonsordningene. Jeg har orientert i et brev til finanskomiteen om de utfordringene som også er i skatteetaten. Så vurderer vi mange spørsmål. Akkurat helt konkret hva som vurderes, vet representanten godt at ikke er spørsmål som vi går ut med. Men det svaret som Finansdepartementet har gitt, tydeliggjør jo at her er det en utfordring, og så får vi se på om det er spørsmål vi kan jobbe med utover høsten, og også kan se på disse bransjekategoriene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Denne ordningen har helt åpenbart svakheter – det tror jeg vi bare må være helt åpne og ærlige på. Jeg tror alle slike ordninger har det. Men når vi allikevel har valgt å gjøre det, er det fordi vi nå er i en helt ekstraordinær situasjon med så stort antall permitterte at vi ønsker å gi et kraftig insentiv til at bedriftene tar flere permitterte tilbake i jobb. Det er hovedformålet vårt. Så er jeg helt enig i at det er svakheter med det, men det begrenses også ved at denne ordningen skal være midlertidig. Den skal vare kun i to måneder. I to måneder kan de få dette kraftfulle insentivet til å ta permitterte tilbake i jobb, og jeg tror det kommer til å virke. Så må vi nok leve med at det også er svakheter i det. Jeg ser at Arbeiderpartiet fremmer en rekke andre forslag som går på seriøst arbeidsliv, som jeg er enig i. Derfor legges det opp til at man skal kunne sjekke mot offentlig tilgjengelig informasjon at man driver lovlig aktivitet, og også mot a-krim-registrene. Vi skal redusere faren for misbruk, og vi skal fremme det seriøse arbeidslivet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Representanten har helt rett i at det er mange bedrifter og flere bransjer som vil oppleve utfordringer utover høsten. Derfor har jeg også varslet at vi nå vil ha en dialog, med partene i arbeidslivet, med næringsorganisasjoner og selvfølgelig også med fagmiljøer, for å få innspill og vurderinger av hvilke utfordringer som kommer, og hva som vil være de hensiktsmessige virkemidlene. Men for denne ordningen mener vi at det er viktig og riktig at den er avgrenset i tid, og at den er midlertidig. Det er også viktig at skatteetaten etter hvert kan begynne å konsentrere seg om det som er kjerneoppgavene. De ordningene vi nå har hatt, har vært tilpasset å reparere på en situasjon som ligger bak oss. Nå må vi begynne å diskutere hvordan vi skal håndtere de utfordringene som ligger foran oss. Derfor har vi også i forliket med Fremskrittspartiet pekt spesielt på reiseliv og en del hotell som vi vet kan komme til å slite også utover høsten.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-16:
Vi er alle enige om at i den situasjonen som er nå, er det viktig at alle viser moderasjon. Det gjelder særlig ledere, og derfor skal det vises moderasjon når det gjelder utbytter, bonuser og lederlønninger. Men jeg har begrenset tro på den type detaljregulering som venstresiden legger opp til. Man kan si at man ikke får lov til å ta ut utbytte nå, men resultatet av det kan være bare at utbyttet forskyves et år eller to. Det kan være eiere som har behov for å ta ut utbytte rett og slett for å betale skatter og avgifter. Det kan være eiere som tar ut utbytte for å investere i nye norske arbeidsplasser og aktivitet. Jeg skjønner godviljen, og jeg skjønner ønsket om å regulere, men vi må også se på hva som er de praktiske effektene av dette, og jeg har begrenset tro på at den type virkemidler som venstresiden legger opp til, vil virke etter hensikten.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Når jeg skal bruke mesteparten av mitt innlegg på å si hva vi er misfornøyde med i regjeringens forslag, er det greit å begynne med at Arbeiderpartiet er godt fornøyd med at det nå kommer en lønnstilskuddsordning, og at vi med det er i ferd med å vri tiltakene fra akutt krisehjelp til aktivitetsfremmende tiltak. I likhet med tidligere krisetiltak foreslår Arbeiderpartiet i denne saken begrensninger på utbytte, bonuser, lederlønninger og styrehonorarer. Norsk økonomi er i en ekstraordinær situasjon, og det har vært tverrpolitisk støtte til de fleste tiltakene. Likevel vet vi at krisen rammer skjevt. For mens Stortinget har bevilget enorme summer i krisehjelp til bedrifter, sitter titusenvis hjemme og venter på penger fra Nav. Unge, lavtlønte med kort eller ingen utdanning rammes hardest. Derfor foreslår Arbeiderpartiet at bedrifter som mottar lønnstilskudd, ikke skal kunne ta ut utbytte, bonuser til ledende ansatte eller øke lederlønningene i 2020 og 2021. Fellesskapets støtte skal gå til å redde arbeidsplasser, ikke utbytter og bonuser. Regjeringen foreslår også, med støtte fra flertallet i Stortinget, at bedrifter som mottar støtte, ikke skal kunne si opp eller permittere ansatte de får tilskudd for, innen 1. oktober 2020. Arbeiderpartiet mener at bedriftene skal forplikte seg til å beholde ansatte mer enn én måned lenger enn de får tilskudd for, som regjeringens forslag legger opp til. Vårt forslag er at bedrifter som mottar lønnstilskudd, ikke skal gå til oppsigelser av ansatte i 2020. Vi har i tidligere kriser sett at useriøse aktører har styrket sin posisjon på arbeidsmarkedet på bekostning av seriøse bedrifter med lærlinger og norske lønns- og arbeidsvilkår. Arbeiderpartiet fremmer derfor to forslag som vil styrke arbeidslivet med hele og faste stillinger og lovlydige arbeidsgivere. Vi ber regjeringen sikre at alle mottakere av lønnstilskudd ikke skal ha dommer mot seg knyttet til arbeidslivskriminalitet, sosial dumping, skatte- og avgiftsunndragelse eller brudd på utlendingslovgivningen, og vi foreslår at tilskudd ikke utbetales når den ansatte skal leies ut, med unntak av innleie mellom produksjonsbedrifter. Krisepolitikken må være både treffsikker og rettferdig. Arbeiderpartiet mener lønnstilskudd er nødvendig på nåværende tidspunkt, men stusser over at regjeringen stadig innfører nye støtteordninger for næringsliv og bedrifter uten at det stilles krav. I dag blir utbyttestopp for bedrifter som mottar krisehjelp, nok en gang stemt ned i denne sal. Flertallet vil også vedta store skattekutt til dem med store formuer. Dette gjør i sum krisepolitikken både urettferdig og mindre treffsikker. Med det ønsker jeg å ta opp de forslagene Arbeiderpartiet er med på i denne saken.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Arbeiderpartiet har spurt departementet om hvordan det er mulig å unnta bemanningsbransjen fra denne lønnstilskuddsordningen, og vi fikk svar tilbake om at det var teknisk krevende, og at det er bransjekategorier som er uklare og utdaterte, som det registreres under. Min første tanke er da at en kanskje bør oppdatere de bransjekategoriene, som en første ting å gjøre. Men spørsmålet mitt til statsråden i første omgang er om departementet og politisk ledelse vurderte å unnta bemanningsbransjen i utformingen av ordningen. Eller var det noe en tenkte på først da en fikk spørsmål fra Stortinget om dette?
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Jeg takker for svaret, og jeg lyst til å gå videre på det vi er inne på. Statsråden nevnte insentiver i ordningen i sitt innlegg fra talerstolen, og det er veldig viktig at vi ser på insentivene i ordningen. For hvem er det som skal bli påvirket av insentivene i denne ordningen? Jo, det er bedriftsledere som skal prøve å øke aktiviteten i sin bedrift, framskynde prosjekter osv., sånn at de kan ta tilbake ansatte og få opp aktiviteten. Så kan vi jo gjøre en hypotetisk øvelse: Hvis du er en bedriftsleder for et stort bemanningsbyrå, hvordan kan du svare på de insentivene denne ordningen gir? Jo, du kan senke prisen på arbeidskraften du leier ut. Derfor frykter jo Arbeiderpartiet at innleid arbeidskraft vil styrke sin posisjon på arbeidsmarkedet som følge av denne ordningen, og derfor ønsker vi å unnta den. Har statsråden lignende bekymringer for at innleid arbeidskraft kan styrke sin posisjon på arbeidsmarkedet?
Anne Kristine Linnestad (Høyre), 2020-06-16:
Jeg vil også takke for samarbeidet i komiteen. Nå er det viktig å få hjulene i gang igjen, litt etter litt, og å hindre at arbeidstakere som står på hold som permitterte, ikke står der lenger enn absolutt nødvendig. Det er viktig for folk å få tilbake hverdagen sin. Formålet med ordningen er å redusere antallet som er permittert som følge av virusutbruddet, for å motvirke risikoen for at ledigheten fester seg på et høyt nivå. Flere permitterte tilbake i jobb vil også bidra til å dempe inntektsulikhet som kan oppstå som følge av virusutbruddet. Den foreslåtte ordningen innebærer at bedrifter får støtte for å ta egne permitterte tilbake i jobb. Støtten skal gis til bedrifter med omsetningsfall, sammenlignet med samme måned året før, som et kronebeløp per månedsverk for permitterte som tas tilbake i jobb i minst samme stillingsprosent som før permittering. Støtten gis også til ideelle organisasjoner, foreninger og stiftelser uten erverv til formål, som tar egne permitterte tilbake. Ordningen omfatter også permitterte lærlinger. Ordningen gjelder for juli og august. Ettersom intensjonen med ordningen er at permitterte skal komme raskere tilbake i jobb, foreslås det begrensninger for arbeidsgivers anledning til å si opp eller permittere den ansatte på ny, og til å permittere og si opp andre ansatte. Det legges bl.a. opp til at den ansatte må være i arbeid i minst to måneder før den ansatte eventuelt kan permitteres på nytt. I utformingen av ordningen er det lagt vekt på at den skal være enkel og praktisk mulig å gjennomføre på kort tid. Hensynet til gjennomførbarhet og administrativ belastning i utøvende etater er avgjørende. Ordningen med lønnsstøtte bygger på forslagene til LO, NHO og ekspertgruppen ledet av professor Holden, i tillegg til erfaringene så langt med kompensasjonsordningen for næringslivet. Det er viktig at ordningen er kortvarig og begrenset. Over tid er det ikke bærekraftig at det offentlige subsidierer lønnen til arbeidstakere med normal produktivitet. Det må ikke skapes forventninger som fører til at bedrifter tilpasser permitteringsatferden ved neste økonomiske nedgangsperiode. På samme måte som for de tidligere tiltakspakkene, foreslås det at ordningen skal favne bredt, og det foreslås ikke avgrensninger mot særskilte næringer eller bransjer.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-16:
Som vi vet, førte koronapandemien til at mange virksomheter måtte stoppe sin virksomhet med umiddelbar virkning, mens andre ble indirekte berørt av at etterspørselen for varer og tjenester falt bort. Arbeidstakere sto i fare for å miste arbeidsplassen sin, og det var helt nødvendig å finne løsninger for å unngå oppsigelser. Derfor ble bl.a. arbeidsgivers lønnsplikt i starten av en permittering midlertidig redusert fra 15 til 2 dager. Dette skjedde på et tidspunkt der vi visste lite om hvordan situasjonen kom til å utvikle seg, og for å bidra til litt forutsigbarhet ble endringen vedtatt å gjelde inntil videre. Samtidig vedtok et samlet storting at staten skulle kompensere bortfallet av arbeidsgivers lønnsplikt overfor de permitterte med full lønn opp til 6G og utvidet også lønnsperioden. Dette var riktig og viktig for de mange tusen arbeidstakerne som ble permittert og gikk ut i stor usikkerhet. Komiteen understreker at kompensasjonsordningene og tiltakene skulle være midlertidige og kunne reverseres når situasjonen tilsa dette. Jeg redegjør nå for flertallet i innstillingen. Flertallet i komiteen peker på at mange av smittevernstiltakene nå er opphevet eller er under utfasing, og at stadig flere kommer tilbake i jobb. Nav rapporterer at av de 431 000 som registrerte seg som arbeidssøkere hos Nav etter 12. mars, har over 215 000 nå forlatt Navs ledighetsstatistikk. Når aktiviteten og arbeidskraftetterspørselen tar seg opp, tilsier det at arbeidsgiverperioden kan utvides igjen. Det bør ikke være tilnærmet kostnadsfritt for arbeidsgivere å permittere når økonomien tar seg opp. Det kan bidra til flere permitteringer enn nødvendig, noe både ekspertgruppen som skulle se på konsekvenser av smittevernstiltakene, og forskerne ved Frischsenteret antyder. I forrige debatt i denne salen diskuterte vi kraftfulle tiltak for å få arbeidsgivere til ta arbeidstakere tilbake i jobb gjennom lønnstilskudd. Det er jo viktig at virkemidlene vi vedtar, ikke virker mot hverandre. Derfor støtter flertallet i komiteen forslaget om å øke antall dager med lønnsplikt fra to til ti dager fra 1. september. Siden dette antakelig er den siste debatten vi som komité har i salen før sommeren, benytter jeg også anledningen til å takke for godt samarbeid i året som har gått og ønsker komiteen en god sommer!
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-16:
Først til hasteutbetaling av lønnskompensasjon: Nei, jeg mener faktisk ikke at det er sunn fornuft nå å pålegge Nav å gjennomføre nok en ordning som vil forsinke utbetalingene når de er i ferd med å komme à jour. Regjeringen innførte en forskuddsordning – da vi så at Nav kom til å slite med utbetalingene – som mange ikke har søkt på. Jeg vil jo sterkt oppfordre dem til å gjøre det før man eventuelt går til Matsentralen for å få det man trenger. Jeg minner om at Stortinget var vel vitende om at endringene som ble gjort i inntektssikringsordningene, ville føre til forsinkelser, og jeg viser bl.a. til et spørsmål fra Arbeiderpartiet 13. mars 2020 i forbindelse med behandlingen av Prop. 52 S for 2019–2020. Der svarte departementet i klartekst at opprettelse av eventuelt nye inntektssikringsordninger vil ikke være mulig å få på plass på kort sikt, det vil si at det kan ta flere måneder å få på plass nye systemer. Jeg skjønner veldig godt dem som er sinte og forbannede fordi de ikke har fått pengene sine, men vi som sitter i denne salen, må i hvert fall ta litt ansvar for de vedtakene vi fatter. Jeg vil også minne om at permitteringsregelverket har vært endret mange ganger – når det gjelder både antall dager med lønnsplikt for arbeidsgiver og hvor mange uker man kan ha rett til dagpenger. Under finanskrisen reduserte de rød-grønne perioden med lønnsplikt til fem dager uten full lønnskompensasjon. I rød-grønn språkdrakt sendte altså Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV regningen til de permitterte. Det vil si at det er tre dagers forskjell på hva Arbeiderpartiet selv gjør, og hva de reagerer kraftig på i denne salen – likeledes på hva Senterpartiet den gangen mente var rimelig, og hva de nå karakteriserer som brutalt. I denne omgangen var det et samlet storting – også med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti – som bidro til at regjeringens strakstiltak ble utvidet, og sørget for full lønnskompensasjon til permitterte. Det var, som jeg sa i hovedinnlegget, viktig og riktig å gjøre det. Jeg er helt enig med SV i at permitteringsordningen er genial. Ja, jeg tror den både sikrer arbeidsplasser og kan bevare kompetansemiljøer, men den kan også misbrukes og bør være et sistevalg, ikke et førstevalg, noe jeg håper dagens vedtak vil bidra til.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Som saksordføreren nevnte, ble det innført omfattende smitteverntiltak i mars. Mange bedrifter ble pålagt å stenge, og andre ble indirekte rammet. Resultatet ble et stort antall permitteringer. Det var derfor viktig å senke kostnader ved permittering fordi mange arbeidsplasser sto i fare og bedriftene mistet inntekter på dagen. Men vi i Arbeiderpartiet reagerte sterkt på regjeringens løsning. Ved at arbeidsgiverperioden skulle reduseres fra 15 til 2 dager, ble byrden skjøvet over på arbeidstakerne, som fikk mye mindre utbetalt. Det var derfor helt nødvendig at Stortinget fikk på plass ordningen med full lønn i 20 dager for å rette opp skjevheten. Nå ser det ut som om den har kommet på plass, men vi ser også at flere fortsatt venter på utbetaling. Nå foreslår regjeringen at arbeidsgiverperioden i starten av en ny permittering skal økes til ti dager fra 1. september. Arbeiderpartiet støtter dette, men vi mener det er helt nødvendig å opprettholde en sosial profil på tiltakene. Mange opplever usikkerhet for arbeid og inntekt, og det må gjenspeiles i tiltakene og i politikken. Regjeringen vil fra 1. november avvikle de midlertidige endringene i dagpengeordningen. Det vil ikke Arbeiderpartiet. Vi vil videreføre de forhøyede satsene ut året, nettopp fordi vi står i en så usikker tid og mange opplever usikkerhet for arbeid og inntekt. Til denne saken har Rødt lagt fram et såkalt løst forslag i salen. Arbeiderpartiet kommer ikke til å stemme for det forslaget, nettopp fordi Rødts forslag er med på å lempe på utgiftene til arbeidsgiverne. Vi mener det er på tide at arbeidsgiverne er med på å ta sin del av regningen. Ved at man nå øker til ti dager mener vi det er helt legitimt, og ved at vi samtidig beholder de forhøyede satsene, er vi med på å gi et løft til dem som trenger det aller mest i denne krisen. Både LO og flere av de andre partene i arbeidslivet har vært tydelige på at vi trenger å forlenge permisjonsperioden nettopp for å sikre viktige kompetansemiljøer og at arbeidsplasser ikke går tapt. Regjeringen gir et ullent svar tilbake og sier at de kanskje skal komme tilbake i løpet av høsten, men mest sannsynlig ikke. Det er synd at regjeringen ikke kommer med sterkere tiltak når vi står i en så usikker tid. Jeg opplever at man nå lemper på flere av tiltakene, men kartet stemmer ikke med terrenget. Vi er nødt til å videreføre de tiltakene som skjermer folk og sikrer dem arbeid og inntekt.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Vi har etter vært begynt å få en del tall på hvem som blir rammet hardest av krisen, og vi vet at det er de som har minst oppsparte midler, de som kan ha det tøffest på arbeidsmarkedet i utgangspunktet, som blir rammet hardest. Når vi sitter med fakta på bordet, at det er de som har minst å rutte med fra før av, som er rammet hardest, lurer jeg på: Hvilke vurderinger er det regjeringen har gjort når den ender på en arbeidsgiverperiode på ti dager, men samtidig kutter i de forhøyede satsene og ikke vil forlenge permitteringsperioden?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Jeg tror vi alle er enige om at det er en ekstrem situasjon, men nettopp fordi koronakrisen ikke kan sammenlignes med noen andre kriser, mener vi at det ikke er grunnlag for allerede nå å ta ned det forsterkede sikkerhetsnettet som er kjempet på plass gjennom Stortinget. Nå hørte vi senest på NRK radio på morgenen i dag at et tydelig LO og et tydelig NHO meddelte at de ønsket seg en forlengelse av permitteringsperioden, nettopp for å kunne unngå oppsigelser i løpet av sommeren, og for å bevare viktige kompetansemiljøer. Da lurer jeg på: Deler statsråden refleksjonene fra lederen i Tekna, som mener at dette bidrar til innelåsing, eller vil statsråden heller sende folk ut i et arbeidsmarked hvor det nærmest er umulig å få jobb i enkelte bransjer?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Det har blitt referert til at endringene vi vedtar i dag, er varige endringer i loven. Det er rett. Men denne loven har også blitt endret flere ganger de siste årene – opp og ned med konjunkturene. Og det er litt av lovens natur. Nettopp fordi den omhandler permitteringer, må den nødvendigvis endres i takt med konjunkturene i arbeidslivet og i arbeidsmarkedet. Nettopp derfor har ikke Arbeiderpartiet tatt stilling til om det er 10 dager for arbeidsgiverperiode I som skal være regelen for evig og alltid. Mest sannsynlig vil ikke det være riktig. Vi er nødt til å ha bevegelse i denne loven, i takt med konjunkturene. Så vi mener at dette er riktig løsning nå, for den situasjonen vi står i her og nå, men vi må hele tiden komme tilbake til hvordan den skal se ut når arbeidsmarkedet endrer seg. Det kan være riktig da at vi går tilbake til en arbeidsgiverperiode på 15 dager. Så igjen: Regjeringen lener seg sterkt på Holden-utvalget, som har evaluert tiltakene. Dette utvalget peker også på at ved et høyt antall permitteringer utover høsten er det helt nødvendig å forlenge permitteringsperioden. Men da lurer jeg på: Når også dette utvalget sier at dette kan være nødvendig når det er et høyt antall permitteringer – hvor lenge skal arbeidsgiverne og arbeidstakerne sitte på pinebenken og vente på å få svar på om det blir en forlengelse? Resultatet mistenker jeg dessverre kan bli flere oppsigelser, fordi man ikke tør å vente. Arbeiderpartiet vil forlenge permitteringsperioden ut året. Så må vi i statsbudsjettet komme tilbake til om det er nødvendig å forlenge ytterligere. Det samme gjelder de forhøyde satsene. Vi må rett og slett se an situasjonen i arbeidsmarkedet da. Men her og nå trenger man et svar.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-16:
Da vi behandlet krisepakke 1, som ble enstemmig vedtatt 20. mars, var det fred og fordragelighet i denne salen. Nå er det ikke lenger enstemmighet. Kjernen i dagens debatt er en lovsak. Det er en varig lovendring i permitteringslønnsloven § 3 ved at arbeidsgiverperiode I reduseres fra det som er den varige ordningen, 15 dager, til 10 dager. For arbeidsgiver reduseres utgiftene ved permittering i forhold til det generelle. For arbeidstaker blir det 62,4 pst. dagpenger fra den 11. dagen. Det er altså en dårligere ordning enn den som var før koronakrisen trådte inn, for lønnstaker hadde da full lønn i 15 dager, mens det nå er full lønn i 10 dager. I stortingsvedtaket 20. mars fikk vi § 3 b i permitteringslønnsloven, hvor arbeidsgiverperiode I ble redusert til to dager. Nå foreslås den opphevet, og arbeidsgivers fulle lønnsplikt økes ved nye permitteringer fra 1. september med åtte dager, til ti dager. Samtidig får arbeidstaker i perioden 1. september–1. november 80 pst. dagpenger inntil 3G, 62,4 pst. dagpenger fra 3 til 6G, og 0 over der for perioden 1. september–1. november. Og etter 1. november er det 62,4 pst. inntil 6G for alle – slik har jeg forstått det. Konsekvensen for staten av 20. mars-vedtaket er at staten slipper 100 pst. lønnskompensasjon fra dag tre til ti, altså åtte dager, mens arbeidsgiver må betale arbeidstaker vanlig full lønn i de ti dagene staten slipper 100 pst. lønnskompensasjon fra dag 11 til 20 i perioden 1. september–1. november staten slipper 80 pst. dagpenger ved inntekt opptil 3G etter 1. november. Konsekvens: En legger byrder på arbeidsgiver, men først og fremst legges det betydelige større byrder på arbeidstaker. Konsekvensen for arbeidstaker er altså omfattende. Senterpartiets forslag er at arbeidsgiverperiode I økes til fem dager – jeg tar opp forslaget om det – fra 1. september. Vi går, inntil videre, inn for 100 pst. lønnskompensasjon fra 6. til 20. dag, å videreføre den ekstra dagpengesatsen på 80 pst. fra 0 til 3G utover 1. november, å beholde minsteinntektskravet 0,75G, å videreføre 40 pst. redusert arbeidstid, og resten framgår av innstillingen. Vi innfører da, til slutt, en ny arbeidsgiverperiode II på fem dager dersom en går ut over 26 uker, altså fra 26 til 52 uker med dagpenger, som er vårt standpunkt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-16:
Den lovsaken vi behandler nå, gjelder to lovparagrafer. Vi skal kutte ut permitteringslovens § 3 b, som er for en midlertidig periode, og så, og det aller viktigste: En skal endre permitteringsloven § 3, som er en generell ordning, for all framtid, hvor arbeidsgiverperiode I reduseres fra 15 til 10 dager. Det betyr også at arbeidstaker får 62,4 pst. inntil 6G, ikke fra femtende dag, som er den generelle regelen, men framover fra tiende dag. Mitt spørsmål er: Er det en balansert fordeling av byrde?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-16:
Det er riktig det som statsråden sier, at regjeringa bruker dette som en strikk, og den strikken tøyes hardest nå for arbeidsfolk ved at en endrer loven slik at arbeidsgiverperiode I reduseres varig fra 15 dager til 10 dager. Og fra 1. november er ytelsene for arbeidstaker etter regjeringas forslag ikke 80 pst. for de første 3G, men 62,4 pst. fra 0 til 6G. Det er ganske sterkt at regjeringa kjører så tøft i en situasjon som den vi nå har. Med den enorme ledigheten som vi har, og de enorme tiltakspakkene vi har innenfor oljeindustri og andre bransjer, velger en altså å være så brutal på dette punktet. Jeg tror at det er få som har tatt inn over seg det som her er regjeringas forslag. De fleste har sett på at en øker arbeidsgiverperiode I fra to dager til ti dager, men det er egentlig en liten sak i forhold til at en reduserer fra 15 dager til 10 dager og med en lav ytelse. Senterpartiet ønsker å ha en byrdefordeling som er rettferdig. Vi ønsker å ha gode generelle ordninger, slik at en dermed får mindre behov for kompliserte tilleggsordninger som har store svakheter. Derfor fremmer vi de forslagene vi har, og vi er knallharde på at vi må øke dagpengeperioden fra 26 til 52 uker, men dersom en arbeidsgiver forlenger dagpengeperioden fra 26 til 52 uker, inngås det en ny arbeidsgiverperiode med fem dager, som arbeidsgiver må betale, slik at det ligger en kostnad for arbeidsgiver. Det blir sagt her at dagens ordning er for gunstig for arbeidsgiver. Jeg tror arbeidsgiverne er glad for at en fikk en generell regel, slik at en kunne unngå de problemene som ellers ville oppstått. Jeg tror alle arbeidsgivere og arbeidstakere er klar over at permittering uansett regelverk egentlig innebærer en kostnad både for bedrift og for den ansatte, for arbeidstakeren har ikke det nære forholdet til bedriften, som jo er helt avgjørende. Senterpartiet går inn for en balansert løsning, og det er vårt forslag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-16:
Når Senterpartiet går inn for å ha fem dager i arbeidsgiverperiode I inn i § 3 i permitteringslønnsloven, er det ut fra tradisjonen for at permitteringslønnsloven § 3 har vært endret ut fra konjunkturene, og det står vi på videre. Vi har det forslaget kombinert med de forhøyede satsene, inntil videre, i den situasjonen vi er i. Både satser og arbeidsgiverperiode I og II vurderes på nytt når krisen er over. Når det gjelder Rødts forslag, vil Senterpartiet stemme imot det. Begrunnelsen er veldig enkel, for vi har en arbeidsgiverperiode I på fem dager, og da vil det si at vi går for full lønnskompensasjon inntil 6G fra sjette til tjuende dag. Det er den logiske konsekvensen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-16:
Jeg så at justisministeren ba om ordet, men så trakk hun seg, og derfor fikk jeg ikke replikk. Derfor vil jeg ta et innlegg og komme med spørsmål her. I vedtak nr. 579 fra 5. april 2018 heter det – og det var et enstemmig vedtak: «Stortinget ber regjeringen sørge for en reell styrking av de lensmannskontorene som står igjen etter gjennomføringen av politireformen.» Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV skriver at de mener at regjeringen ikke følger opp dette vedtaket, og at det stikk motsatte skjer ute i landets kommuner, mens regjeringspartiene Høyre og Venstre samt Fremskrittspartiet og uavhengig representant Leirstein viser til at regjeringen har økt antall stillinger i politiet og anser anmodningsvedtaket som oppfylt. Mitt spørsmål til statsråden er: Er det en argumentasjon – i forhold til et enstemmig vedtak – som statsråd Mæland støtter? Jeg vil gjerne ha en presis fortelling fra statsråden på det punktet, fordi det er prinsipielt viktig at en argumenterer til saken og ikke til noe som ligger, etter min vurdering, utenfor saken. Det andre som jeg vil ha svar på fra statsråden, er: Vi har flere eksempler på at regjeringa ikke følger opp vedtak, og jeg sa i mitt første innlegg at årsaken til det med høy sannsynlighet er at noen representanter for partier har blitt enige om et nytt standpunkt, altså et nytt flertall, og dermed faller flertallet for anmodningsvedtaket bort. Er statsråden enig i at sånn kan vi ikke ha det? Hvis det er et flertallsvedtak gjennom et anmodningsvedtak, skal det følges opp. Det kan følges opp ved at en sier at det trekkes fordi det ikke er flertall. Jeg ber om statsrådens fortelling på de to punktene.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2020-06-16:
Covid-19 har hatt en stor og negativ påvirkning på norsk økonomi og fått inngripende konsekvenser for norsk arbeidsliv. Mange er blitt permittert, går uten jobb og står i fare for å miste inntekt. Noe av det viktigste vi på Stortinget gjorde, var å vedta tiltakspakker og ivareta innbyggernes interesser så godt det lot seg gjøre. Fra 10. mars til 19. mai hadde om lag 415 000 personer registrert seg som arbeidssøkere. Det viser hvor hardt rammet næringslivet og ansatte ble under koronakrisen. Stortinget ba 16. mars regjeringen om å iverksette en rekke økonomiske tiltak som følge av covid-19-krisen, bl.a. å sikre permitterte full lønn opp til 6G de første 20 dagene og at arbeidsgiveren kun skulle dekke to dager. Flere smitteverntiltak er nå imidlertid opphevet, og Norge er på vei mot normalen igjen. Flere går tilbake til jobb, og flere piler peker i riktig retning. Som følge av det er det også nødvendig å endre noen av de midlertidige lovene som ble vedtatt. Flere eksperter og faggrupper peker på den samme problemstillingen rundt permitteringsordningene. På sikt bør det ikke være tilnærmet kostnadsfritt å permittere etter hvert som økonomien tar seg opp igjen. Fremskrittspartiet ønsker ikke av den grunn å gå tilbake til ordningen som var før covid-19, men støtter å utvide arbeidsgiverperioden fra to til ti dager fra september 2020 – altså ikke i dag, ikke i morgen, men nesten tre måneder fram i tid. Vi mener at det er fornuftig, og vi er glade for at nesten en samlet komité kan være enig i en slik sak. Jeg vil vise til at vi også i tidligere debatter der vi har vedtatt tiltakspakker og krisepakker, har vært enige, og at det er en av styrkene i norsk politikk at man kan stå samlet om fornuftige tiltak når det er nødvendig.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-16:
Permitteringsordninga som me har i Noreg, er ei genial ordning. Titusenvis av arbeidsplassar har opp gjennom åra vorte redda av denne permitteringsordninga. Det at ordninga er pulserande og vert endra i tråd med konjunkturane, er vanleg og bra. Difor støttar me i SV at arbeidsgjevarperioden vert utvida frå to til ti dagar eit par månader fram i tid. Men det som er det største behovet no, er heilt klart at ordninga vert utvida til å gjelda i 52 veker. Det har vorte gjort i tidlegare krisetider, og partane i arbeidslivet ropar etter dette no. Situasjonen er svært kritisk for mange bransjar, bl.a. hotellnæringa. Nesten heile konferansesesongen i haust er avlyst, og mange tilsette har tre månaders oppseiingstid. Det er heilt openbert at desse arbeidsgjevarane treng ei føreseielegheit for 52 veker forlengd permitteringsperiode no før sommaren. Det er rett og slett ikkje godt nok å venta med dette til etter sommaren, som regjeringa seier dei skal gjera. Eg fryktar at me vil få langt fleire oppseiingar i sommar enn det som hadde vore nødvendig dersom regjeringa hadde fleksa lengda på permitteringsperioden, som har vore vanleg å gjera i tidlegare krisetider. Her meiner eg at regjeringa må gjera ein u-sving i tide før me får eit lass av oppseiingar i sommarferien, noko som lett kunne vore unngått. Det er inga skam å snu. Når eg ser på innstillinga samla, står SV inne i ein merknad som kan tolkast meir negativt når det gjeld permitteringsordninga, enn det SV gjer. Me i SV meiner sjølvsagt ikkje at det er negativt at permitteringsordninga har ført til fleire permitteringar i Noreg enn i samanliknbare land, rett og slett fordi det er ein av dei tinga som gjer at me sannsynlegvis kjem oss betre gjennom denne krisa enn dersom me ikkje hadde hatt denne ordninga og gjort dei endringane som vart gjorde. Dei har trass alt ikkje like gode permitteringsordningar som me har i Noreg, i andre land. Me står likevel inne i merknaden for å visa det positive faktum at det er fleire som vert permitterte i Noreg. Me dette stemmer me for regjeringa sitt forslag, og me ber innstendig om at ordninga med permittering vert utvida til 52 veker no før sommaren, rett og slett for at folk skal få ein velfortent sommar med den føreseielegheita som partane i arbeidslivet ber om.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2020-06-16:
Covid-19-pandemien har sett oss og heile verda på prøve. Med samarbeid, kunnskap og kløkt går heldigvis smittefrekvensen ned i dei fleste land. Her i landet vart det som vi veit, sett i gang restriktive tiltak for å hindra smittespreiing, tiltak som har vore tøffe for mange og svært omgripande. Tiltaka har kosta, og dei har verka. Det gjer at det er lite smitte igjen, skular og verksemder er i sving igjen, og situasjonen for landet betrar seg dag for dag. Alle har vore lojale mot dei offentlege forordningane vi har fått, inkludert Ola og Kari Nordmann, statsminister og konge. Og takka går til alle. Frå 10. mars til 19. mai 2020 har meir enn 400 000 personar registrert seg som arbeidssøkjarar, der nærare 85 pst. har oppgjeve permittering som grunn. Utgangspunktet for reduksjon i arbeidsgjevarperioden var at han skulle vera mellombels og skulle reverserast når den ekstraordinære situasjonen knytt til covid-19-pandemien minka. Når mange av smitteverntiltaka no er oppheva eller er under utfasing, er det forventa at aktiviteten og trong for arbeidskraft vil ta seg opp. Det tilseier at arbeidsgjevarperioden igjen vert utvida. Verksemder som vart hardt råka av krisa, har truleg allereie gjennomført dei permitteringane dei skal, og vert difor mindre råka av ei endring i arbeidsgjevarperioden med lønsplikt no. Frå 20. april i år har regjeringa gradvis letta på smitteverntiltaka, og mange verksemder har starta opp igjen. Det er dermed ikkje like stor trong for framleis permittering, og grunnlaget for ei svært avgrensa lønsplikt vert gradvis mindre. Framleis usikkerheit om utviklinga framover tilseier at den mellombelse ordninga tilbake til ein lønspliktperiode på 15 dagar ikkje vert reversert fullt ut no. Ut frå dette støttar Kristeleg Folkeparti fleirtalstilrådinga til komiteen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-16:
Da virusutbruddet i mars ga bråstopp for norsk økonomi, var det nødvendig å lempe på permitteringsregelverket for å trygge bedrifter og hindre at de gikk over ende, og at arbeidsledigheten ble akutt og brått høy. Samtidig kan også permitteringsregelverket motvirke aktivitet. Derfor er det nødvendig å fase ut de midlertidige tiltakene når forholdene tilsier det, for å legge bedre til rette for arbeid og omstilling, som igjen legger til rette for tryggere og sikrere arbeidsplasser på sikt. Permitteringsomfanget avtar kraftig. Siden slutten av april til tirsdag i forrige uke er det registrert 88 000 færre helt permitterte. Det er mer enn en halvering av antallet. I samme periode har det vært økning i antall delvis permitterte, men de siste to ukene har også det tallet gått ned. Også antall nye permitteringer har falt markert. Blant nye arbeidssøkere i mai oppga 15 600 personer permittering som begrunnelse, en nedgang fra 57 000 i april. Vi venter fortsatt reduksjon i omfanget av permitteringer fremover. Utviklingen i permitteringer, utfasing av mange av smitteverntiltakene og gjeninnhenting av økonomisk aktivitet gjør det rimelig å endre lønnspliktperioden fra to til ti dager fra 1. september. Arbeidsgiverperioden må ses i sammenheng med kompensasjonen til permitterte arbeidstakere. Når lønnspliktperioden utvides, foreslår vi også å avvikle den midlertidige ordningen med 18 dagers lønnskompensasjon. Endringene som foreslås her, må ses i sammenheng med øvrige tiltak og forslag som ligger i revidert nasjonalbudsjett og i Prop. 127 S for 2019–2020, som Stortinget skal behandle på fredag. For å bidra til større forutsigbarhet og færre oppsigelser er det foreslått at fritaket fra lønnsplikt forlenges til 31. oktober. Videre varsler regjeringen at vi vil komme tilbake med en vurdering av hvorvidt det er behov for å forlenge perioden med fritak fra lønnsplikt ytterligere. Regjeringen fastholder at de midlertidige endringene i dagpengeordningen avvikles fra og med 1. november. Samtidig er vi klare på at usikkerheten om utviklingen i norsk økonomi fremover er stor, og derfor skriver vi også klart og tydelig at vi vil komme tilbake til Stortinget etter sommeren med en ny vurdering av utfasingen av de midlertidige endringene i dagpengeregelverket.