trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-02:
Jeg vil innlede med å si at jeg er glad for å kunne slå fast at nå har alle tolv politidistrikter satt i drift nye operasjonssentraler. Dette har styrket polititjenesten og evnen til å være til stede når befolkningen trenger bistand. Grunnlaget for en bedre polititjeneste er lagt gjennom opprettelsen av de nye politidistriktene med større og mer robuste operasjonssentraler, bedre innsatsevne og sterkere kompetansemiljøer. Gjennom nærpolitireformen har operasjonssentralene i alle politidistrikter fått økt antall operatørplasser. Dette legger til rette for at det til enhver tid kan være flere operatører på vakt, slik at samtidige hendelser kan håndteres. Ny operasjonssentral i Øst politidistrikt ble satt i drift 7. mars i år. Øst politidistrikt opplyser at de i perioden 7. mars til 15. april inn til operasjonssentralen har hatt ca. 8 000 anrop til nødnummer 112 og ca. 15 600 anrop til 02800. Ca. 120 av anropene til 112 er ikke besvart, er blitt avbrutt eller er blitt lagt på. For øvrig er det rutine for operasjonssentralen å ringe opp igjen tapte anrop til 112. Det er kort tid siden den nye operasjonssentralen i distriktet ble etablert, og det er ikke utarbeidet sammenlignbare tall fra før denne datoen med tanke på resultater og utviklingstrender. Øst politidistrikt opplyser også at det ikke er historiske data for sentralbordet. I mars besvarte den nye operasjonssentralen anrop til 112 innenfor de nasjonale kravene. Dette viser en forbedring etter overgangen fra tre til én operasjonssentral. Det er bare til nødnummeret jeg har stilt krav til svartid – at 95 pst. av anropene skal besvares innen 20 sekunder. Å sikre at befolkningens trygghet og sikkerhet ivaretas, har høy prioritet, men tjenestene skal også være tilgjengelige med god service. Dette er helt sentrale mål for politiet. Etter etableringen av operasjonssentralen i Øst politidistrikt er det ansatt ca. 25 nye medarbeidere. De er gitt nødvendig opplæring og kurs. Det arbeides med å øke bemanningen ytterligere og å få på plass bedre tekniske løsninger til beste for publikum. Jeg legger til grunn at politimesteren gjennomfører de tiltak som er nødvendige for å sørge for befolkningens trygghet og sikkerhet. Øst politidistrikt erkjenner at det til tider er for lang ventetid på sentralbordet, og at det har vært utfordrende for media å komme gjennom på pressetelefonen. Politiet ønsker å være tilgjengelig for media og har som kompensasjon prioritert å være raskt ute på Twitter om hendelser. Det var med et bredt flertall at Stortinget sluttet opp om nærpolitireformen, herunder at operasjonssentralene skulle styrkes. Jeg mener det er viktig at vi gir politiet arbeidsro, slik at de kan iverksette politireformen i praksis.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-02:
De kravene som er satt til responstid, gjelder 112-nummeret. Det er det nummeret som det er viktig å nå, for da gjelder det liv og helse. Det er det nummeret som har prioritet hele tiden. Så tror jeg også det er viktig å huske på at dette er en sentral som nå kun har fått lov å virke noen ganske få uker. Politidistriktet opplyser at de synes ventetiden har vært for lang, og de vil gjerne forbedre servicen for alle – også for pressen. Men igjen: Det vi måler, og som vi stiller krav til på det området, er de viktige og alvorlige hendelsene, og der leverer politidistriktet.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-02:
Dette spørsmålet gjaldt denne alarmsentralen. Det er grunn til å minne om at nærpolitireformen akkurat er trådt i kraft, og det er veldig viktig – med tanke på reformen – at vi lar politimestrene få både arbeidsro og handlingsrom til å møte den kriminaliteten som er der ute. Så skal det sies at det også føres statistikk over de andre anropene, til 02800, som viser at de fleste besvares, men at det også er grunn til store forbedringer. Det som er utgangspunktet for justisministeren, er de stedene hvor det er stilt krav til responstid. Det er det som er viktig, for det er det som gjelder folks liv og helse. Den øvrige delen, som omhandler det å gi god service, mener jeg også det er veldig viktig å følge opp, og politidistriktet opplyser også at de ønsker å forbedre den svartiden.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-05-02:
«Konseptvalgutredningen for Østlandet har nå ligget klar en stund. Med tanke på at det nye fengselet i Agder nå snart er ferdigstilt – når mener statsråden at konkrete planer for nytt fengsel på Østlandet vil bli fremlagt?»
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-05-02:
Jeg takker for svaret. Statsråden er nok ikke helt konkret, opplever jeg, når han peker på den nye fengselsstrukturen for Østlandet. Arbeiderpartiet har vært opptatt av en desentralisert soningsstruktur som ivaretar et mangfold innenfor kriminalomsorgen. På Østlandet har vi i dag god variasjon i fengselsstrukturen, der de unike fengslene spiller en viktig rolle. Selv om flere av våre fengsler har et opplagt behov for forbedring av bygningsmasse, er det ikke sikkert at alle skal og bør legges ned i framtiden. Arbeiderpartiet er svært bekymret for at en del av de unike fengslene på Østlandet, som Hassel, Kleivgrend og kvinnefengselet i Sandefjord, vil lide under den samme vilkårlige behandlingen fra regjeringens side som Stortinget nettopp satte en stopper for når det gjaldt avdeling Osterøy ved Bergen fengsel. Kan statsråden berolige oss i Arbeiderpartiet i vår bekymring angående disse fengslene?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-05-02:
Det er godt at statsråden svarer for Oslo fengsel, som jeg er enig i har et stort behov for utvikling. Likevel kan jeg ikke registrere at statsråden svarer på mine spørsmål om det øvrige Østlandet. Jeg kan også godt huske at statsråden i en tidligere replikkveksling med undertegnede her fra disse talerstolene sa noe sånt som at han hadde forståelse for Arbeiderpartiets behov for politifolk i hele landet, men at han hadde større problemer med å forstå Arbeiderpartiets ønske om fanger spredd over hele landet. I den anledning lurer jeg på om statsråden kan forsikre meg som representant om at han har forstått betydningen av nærhetsprinsippet, som er en bærebjelke i norsk kriminalomsorg.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-02:
«7. mars vart den nye operasjonssentralen for Øst politidistrikt i Ski sett i drift. Samstundes vart dei tre sentralane i Lillestrøm, Ski og Sarpsborg lagde ned. Både frå innbyggarar og media på Romerike og i Follo vert det meldt at det har vorte vanskelegare å nå igjennnom til operasjonssentralen enn tidlegare. Kor mange oppringingar har den nye operasjonssentralen handtert sidan 7. mars, kor mange oppkall har dei ikkje svara på, korleis er desse tala samanlikna med før endringa og kva tiltak vert gjennomførte for å styrka kapasiteten?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-02:
Jeg takker for svaret. Det ble oppgitt noen tall angående anrop til 112 – også ubesvarte anrop. Statsråden oppga også noen tall for antall anrop til 02800, men jeg registrerte ikke at han ga noe svar på hvor mange ubesvarte anrop som er til 02800 – som det da har vært særdeles mange anrop til, over 15 000. Det er viktige anrop som kommer inn dit, som kan gjelde liv og helse, men også økonomiske verdier. Til det som ble sagt angående media: Vel, media på Romerike og i Follo har bl.a. sagt: «Etter politireformen har det blitt vesentlig vanskeligere for pressen å få tak i operasjonssentralen.» Videre ble det sagt: «Vi hadde en god dialog med politiet tidligere, men vi opplever at den nå har blitt mye dårligere.» Avisene Akershus Amtstidende, Østlandets Blad og Moss Avis har loggført at siden 8. mars har de ringt politiet 25 ganger uten å få svar. Mener statsråden at dette er en akseptabel holdning fra politiets side?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-02:
Det er særdeles viktig at en også har oversikt over hvor mange ubesvarte anrop som er til 02800. For noen år tilbake – i 2013 – hadde politiet en oversikt som viste at det på nasjonalt plan i løpet av et halvt års tid var 34 000 ubesvarte anrop til det nummeret. Derfor er det viktig for befolkningen i området å vite hvor mange ubesvarte anrop det er, og om en gjennomfører tiltak for å bedre situasjonen.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Dette er en såkalt stråmann, rett og slett – det er intet annet enn det. De fire flertallspartiene er helt klare på – som også Senterpartiets tidligere samarbeidspartier er – at vi skal ha sektorvise ambisjoner for kutt i ikke-kvotepliktig sektor. Det er viktig. Og det er helt riktig: Vi har et teknisk beregningsutvalg, som vi også omtaler i våre merknader, hvor det står at beregningene når det gjelder utslipp, selvfølgelig må være så gode som mulig. At vi skal ha sektorvise ambisjoner for utslipp, kan jo ikke være noen overraskelse for Senterpartiet – eller for landbruket. Det vet landbruket godt, og landbruket er jo med på det. Det er derfor vi har et partssammensatt utvalg hvor vi diskuterer hvordan vi skal få dette til, med landbruksnæringen og for øvrig også med fiskerinæringen. Så tror jeg det er viktig å huske på én ting: Dette er ikke den første perioden i Stortingets historie. Vi la noen viktige prinsipper for landbrukspolitikken også i forrige periode, bl.a. økt matproduksjon.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Det jeg sa i den debatten – kanskje litt spøkefullt – var at jeg tror alle land trenger at man passer på hverandre, fordi verden totalt sett har vært for dårlig til å nå utslippsmålene. Jeg er nå i en replikkveksling med en representant fra et parti som ikke har vært i stand til å nå ett eneste klimamål de har satt seg. Er det én som trenger forpliktelser, er det nettopp denne representanten og det partiet han representerer. Jeg er glad for at vi får forpliktende utslippsmål, og jeg må si at jeg er ganske skuffet – skuffet over Arbeiderpartiet – fordi Arbeiderpartiet ikke lenger har en egen klimapolitikk. De har forlatt alt de har stått for. De har forlatt et system de har vært med på å skape, som ville bidratt til at man kunne ta store, effektive utslippskutt også i Europa. Alternativet til representanten Barth Eide er at han må dra på guttetur til Polen for å be dem være så snill å kutte i sine kullutslipp. Vi vil være med i et rammeverk hvor vi kan presse Europa til å få utslippene ned.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Jeg mener ingen skal være selvgode i klimapolitikken. Men jeg mener at det rammeverket vi får på plass nå, er helt avgjørende, og at det er viktig at vi har et europeisk samarbeid, noe jeg registrerer at representanten Haltbrekken er imot, både når det gjelder ACER-spørsmålet, og når det gjelder dette. Han vil ikke samarbeide internasjonalt. Jeg skjønner kanskje at han er litt sår, for han fikk ikke gjennomslag for sin klimapolitikk da SV var en del av den rød-grønne regjeringen, og de får ikke gjennomslag for sin klimapolitikk nå. SV får ikke gjennomslag i klimapolitikken, og godt er det. Utslippsmålene – vi skal kutte 40 pst. innen 2030. Det skal vi gjøre i samarbeid med Europa. I meldingen står det et antall tonn, det står 20 millioner tonn–25 millioner tonn innen 2030. Dette kan oppskaleres. Det aller meste – totalt 30 millioner tonn – skal tas i Norge, men vi skal også bidra til offensive utslippskutt i Europa.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Jeg synes det er synd når vi diskuterer en så viktig melding, og Arbeiderpartiet holder sitt innlegg, og så kommer det ingen argumenter. Det er null substans. Det er bare en utlegning av hva man mener om ulike partier, tatt fra en eller annen debattmappe skrevet av en eller annen kommunikasjonsrådgiver. Det er ingen substansielle argumenter for den enorme snuoperasjonen som Arbeiderpartiet nå gjør i klimapolitikken, bort fra en ansvarlig klimapolitikk hvor vi samarbeider med Europa. For en av de tingene representanten Aukrust sier nei til i dag, er muligheten til å være med på at Norge selv kan slette kvoter i Europa, at Norge helt på egen hånd kan bidra til at kvoteprisen og karbonprisen da går opp, og at det blir dyrere med utslipp i Europa. Det sier Arbeiderpartiet nei til. De vil ikke være med på det. Da lurer jeg på hvorfor.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Det hadde vært interessant å vite – men det får vi kanskje vite senere i debatten – om Arbeiderpartiet deler den virkelighetsbeskrivelsen Miljøpartiet De Grønne kom med av norsk klimapolitikk. Mest av alt rammet den vel egentlig Arbeiderpartiet. Rød-grønne politikere har jo til og med innrømmet at noe av problemet deres har vært at man setter seg mål og så skyver på dem når målet nærmer seg. Derfor lurer jeg på om representanten Stoknes er enig i at forpliktelser er bra, og at forpliktelser som kan bli møtt med sanksjoner, er bra, noe som er en del av det rammeverket vi går inn i med EU. Er representanten enig i at det er bra?
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
I dag har det blitt sagt at jeg har så god selvtillit og er så selvtilfreds. Egentlig har jeg aldri hatt spesielt god selvtillit, noe både venner og bekjente sikkert kan bekrefte, så det kjenner jeg meg ikke helt igjen i. Men jeg mener at den klimapolitikken de fire partiene fører, er helt riktig. Representanten Stoknes hadde noen kritiske bemerkninger om våre formuleringer, og ja, politikerspråk kan av og til være litt teit, men faktum er at vi som land ikke har vært mer offensive enn det vi er nå. Han hadde for øvrig også noen bemerkninger om min bakgrunn. Jeg jobbet i hotellbransjen før jeg kom inn på Stortinget, men jeg er utdannet ved den institusjonen der Stoknes jobber. Når Stoknes har vært medansvarlig for min utdanning, er det kanskje ikke så rart at jeg har blitt som jeg har blitt. Til Arbeiderpartiet: Vi har mer ambisiøse mål nå enn det vi hadde under den rød-grønne regjeringen – mer ambisiøse mål. De kritiserer våre mål, men målene er oppskalert under denne regjeringen. Da blir det hele lite grann parodisk. 40 pst. – minst – innen 2030 og så skal vi samarbeide med Europa og sørge for at vi bidrar til også å ta kutt i Europa, der hvor det virkelig monner. Det er det Arbeiderpartiet i dag sier nei til. For øvrig er det nå litt forvirring om hva Arbeiderpartiet egentlig mener om fjord og skog, for Arbeiderpartiet står som medforslagsstiller til to fjordforslag som har helt ulik ordlyd. Det ene handler om at det skal være «mål om», og det andre handler om at det skal stilles «krav om». Hva mener Arbeiderpartiet egentlig om fjord? Vi vet ikke, men da er det bra at de subsidiært stemmer for de fire partienes gode fjordforslag. Når det gjelder skog, er det bemerkelsesverdig å se Arbeiderpartiets forslag, med tanke på at de ikke vil bruke fleksibilitetsmekanismene. Da kan de ikke mene det de mener om skog. På det ene området vil de bruke noe de er imot – og på området som helhet vil de ikke bruke det de er imot. De må bestemme seg. Man kan ikke mene begge disse tingene samtidig. Det sier noe om hvilken prosess det partiet har vært igjennom i forbindelse med arbeidet med denne viktige meldingen. Det forteller oss kanskje også noe om hvordan de har klart å lande på de konklusjonene de har landet på, hvor de snur opp ned på det som har vært deres klimapolitikk tidligere, og sier nei til et godt europeisk samarbeid.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Jeg skal være kortfattet. For formalitetens skyld, på vegne av regjeringspartiene: Vi stemmer for forslag nr. 72, med den endrede formuleringen.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-05-03:
Jeg har lyst til å takke saksordføreren for en god redegjørelse. Så har jeg lyst til å takke forrige taler, representanten Botten, for et godt innlegg. Jeg er enig i mange av de vurderingene som gjøres. Dette handler også om forutsigbarhet for personer som har gjort store investeringer. I forrige periode var det ikke flertall for å flytte beslutninger i slike saker til Stortinget. I Jeløya-plattformen fastslås det at det ikke vil gis nye tillatelser til sjødeponi i denne stortingsperioden, og at konsekvensene av et forbud mot nye sjødeponi skal utredes. Det er viktig, det er offensivt – da ivaretar vi både forutsigbarhet og miljøet.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
I klimameldingen sier man at man skal tallfeste et mål for utslippskutt i landbruket. Senterpartiet er også for at jordbruket skal ta sin del av utslippskuttene, men ikke ved at det går ut over norsk matproduksjon. Det er nå nedsatt et teknisk beregningsutvalg for jordbrukssektoren. Hensikten er å gi et bedre grunnlag for å bokføre de faktiske utslippene fra næringen. Hvorfor ønsker Høyre å tallfeste et mål for utslippskutt i denne sektoren, når vi i dag ikke har et målesystem som er godt nok, og som mest sannsynlig vil gå ut over nettopp norsk matproduksjon?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
Både skognæringen og næringsmiddelindustrien frykter at et nytt EU-regelverk vil svekke verdiskapingen i primærnæringene. Klimareglene er innordnet sånn at de øker bokførte karbonutslipp fra jord og skog. I praksis kan det gi strengere utslippsforpliktelser for bl.a. disse næringene. Om skogbruket øker avvirkningen fram mot 2030, kan de bli straffet av EU. Senterpartiet ser på skogen som en del av det grønne skiftet i Norge. Jeg har merket meg at Arbeiderpartiet nå går bort fra tidligere synspunkt om at man skal kunne bruke fleksible mekanismer mellom kvotepliktig og ikke-kvotepliktig sektor. Ser Arbeiderpartiet de utfordringene dette kan gi skogbruket i Norge?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
I helgen hadde Fremskrittspartiet landsmøte, og vi kunne lese i media at Fremskrittspartiets nestleder ikke ville svare på om han tror at klimaendringene er menneskeskapt. Hva er representanten Meininger Saudlands syn på dette spørsmålet?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
Norske myndigheter har signert Parisavtalen, som forplikter oss til CO 2 -utslipp som skal begrense den globale oppvarmingen til godt under 2 grader. CCS er den eneste teknologien vi kjenner til som kan gi et betydelig kutt i utslipp fra industrien. Før Venstre gikk i regjering, hadde de store ambisjoner om å fullføre CCS-prosjektene som er startet i Norge. I budsjettet for i fjor ble prosjekter mer eller mindre satt på vent, og i klimameldingen er CCS nesten ikke nevnt med et ord. Har Venstre gitt opp å få gjennomslag for å fullføre prosjektene som kan gi betydelige kutt i utslipp fra industrien?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
Vi er flere som har merket oss en ny retning hos Kristelig Folkeparti, som tradisjonelt sett har vært opptatt av norsk matproduksjon. Det overrasker meg derfor stort at Kristelig Folkeparti ikke lenger er med på forslagene fra Senterpartiet om at reduserte klimautslipp ikke skal gå på bekostning av jordbrukssektoren og norsk matproduksjon. Er dette en ny retning fra Kristelig Folkeparti i landbrukspolitikken?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
Jeg har bare en stemmeforklaring: Senterpartiet vil også støtte forslaget angående å utrede et mulig forbud mot heliumballonger.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
Forslagsstillerne tar til orde for at det er nødvendig med en ny behandling av spørsmålet om å etablere sjødeponi i Førdefjorden og i Repparfjorden. Søknad om deponi i Førdefjorden ble sendt første gang i 2008, og da fikk Nordic Mining utslippstillatelse til å etablere sjødeponi fra 2015. Beslutningen ble også opprettholdt i 2016, og saken er – slik vi ser det – allerede behandlet flere ganger og over en periode på veldig mange år. Det er med andre ord gjort grundige vurderinger i flere omganger av fagmyndighetene, og spørsmålet som forslaget omhandler, er i realiteten om man skal kunne trekke tillatelsen tilbake gjennom enda en runde med behandling av saken. Saken om etablering av sjødeponi vil alltid innebære at viktige samfunnsinteresser må vektes opp mot hverandre, og at det ofte også vil innebære at miljøhensyn blir satt opp og vurdert mot andre viktige samfunnshensyn. Senterpartiet har hele tiden ment at det burde vært gjort en konsekvensutredning før tillatelse ble gitt. Imidlertid er tillatelsen gitt på bakgrunn av en langvarig, omfattende og grundig behandling av de faglige spørsmålene knyttet til etablering av sjødeponi, som disse sakene omhandler. På bakgrunn av dette mener vi det skal være en høy terskel for å omgjøre forvaltningsvedtak, og støtter derfor ikke forslaget om at det skal foretas enda en ny behandling av spørsmålet om å etablere sjødeponi i disse fjordene. Vi viser også til brev fra Klima- og miljødepartementet, ved statsråd Ola Elvestuen, til energi- og miljøkomiteen, datert 16. februar 2018, der det står: «Det er et omfattende kunnskapsgrunnlag som ligger til grunn for vurderingen av søknaden om tillatelse etter forurensningsloven. Miljøvirkningene er utredet og vurdert. Forurensningsloven legger opp til en bred skjønnsmessig avveiing av fordeler og ulemper. Det ble foretatt en samlet vurdering av de miljømessige ulempene ved tiltaket og den samfunnsmessige nytten. Med de vilkårene som er satt til tillatelsen ble det gitt tillatelse til omsøkt virksomhet.» Samtidig må vi også legge til grunn at regjeringen setter strenge miljøkrav til de enkelte tillatelsene som gis, at regjeringen påser at miljø- og ressurstilstand overvåkes nøye der det blir gitt tillatelse, og at man trekker tilbake disse tillatelsene hvis overvåkingen overskrider fastsatte grenseverdier for miljø- og ressursgrunnlag. På bakgrunn av dette ser ikke Senterpartiet at det er noen nye momenter i saken som gjør at vi skal ta nok en omkamp. Derfor støtter vi ikke representantforslaget.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-03:
Statoil har vært – og er – et viktig selskap og en merkevare for å sikre fellesskapets interesser i olje- og gassressursene på norsk sokkel siden etableringen i 1972. Navnet representerer en viktig del av norsk olje- og industrihistorie og er også en av landets mest kjente merkevarer. Det er ingen tvil om at Statoil er mer enn bare et selskap. Det er også en institusjon som forteller historien om hvordan Norge håndterte store gass- og oljeressurser til det beste for fellesskapet, og som har bidratt til den velferdsstaten vi kjenner i dag. Senterpartiet mener at behovet for et skifte av navn er for dårlig utredet og begrunnet. Det er ingen tvil om at det hadde vært mer heldig om statsråden hadde sørget for en bedre og bredere forankring i folkevalgte organer for prosessen og nytt navn. Forslaget til nytt navn skal bli fremmet på Statoils generalforsamling 15. mai. Den norske regjeringen har uttalt at den støtter forslaget og vil stemme for det på generalforsamlingen. Hva selskapet skal hete er en klar eiersak og ikke noe som styret og departementet skal avgjøre. Jeg synes det er rart at Statoil valgte å offentliggjøre dette bare to måneder før det skal vedtas på generalforsamlingen. Dette har gjort at man ikke har fått en politisk prosess rundt saken, noe som burde vært helt opplagt siden staten er den største eieren. Jeg synes også det er beklagelig at det har blitt sagt i flere debatter i media at fagforeningen i Statoil stiller seg bak et navnebytte. Det vet vi ikke stemmer, og det er tydelig at statsråden her er feilinformert, noe som vitner om at saken skulle ha vært bedre utredet og opplyst enda mer. Vi har bl.a. sett at fagforeningen har påpekt at både timingen og kostnadene er et ankepunkt, men også at man ønsker å distansere seg fra både stat og olje. Statoil er en av Norges sterkeste merkevarer – høy kjennskap og sterke assosiasjoner er ikke noe man bare kaster vekk. Det er rett og slett sløsing med ressurser. Det er folket som er den dominerende eieren i Statoil. Det er regjeringen – og i siste runde Stortinget – som forvalter dette. Regjeringen er en mindretallsregjering og bør derfor ta dette opp i Stortinget. På bakgrunn av dette mener Senterpartiet at det bare skulle mangle at spørsmålet om et eventuelt navneskifte på Statoil bør utsettes inntil saken er redegjort og drøftet ordentlig i Stortinget.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
I en debatt med vår kollega Åsmund Aukrust i Politisk kvarter i forrige uke sa representanten Heggelund at ett av argumentene for å binde seg til EU var at EU hadde mer kontroll på oss enn vi hadde selv – at man altså var mer bundet i samarbeid med EU enn hvis man tok sine egne beslutninger. Er det representanten Heggelunds allmenne oppfatning om klimapolitikken at vi ikke er i stand til å gjennomføre våre egne mål hvis vi ikke forplikter oss sammen med andre?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
En samlet norsk miljøbevegelse har kritisert fraværet av konkrete nasjonale utslippsmål i denne meldingen og uttrykt stor skepsis til at man skal ta prinsippet om kvotehandel fra kvotepliktig sektor, som alle er enige om, inn i ikke-kvotepliktig sektor også. Hva er det Venstre og regjeringen har forstått som klima- og miljøbevegelsen ikke har forstått ennå?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Jeg føler at denne debatten har vist at det går et klart og tydelig skille mellom posisjonen og opposisjonen her, og at opposisjonen er mer ambisiøs i klimapolitikken. Alle i denne salen er enige om betydningen av forpliktende internasjonalt samarbeid. Opposisjonen mener i tillegg at vi må sette sterke, strenge og tydelige nasjonale mål på de områdene som egner seg best for nasjonale mål, som nettopp transport, avfallshåndtering og tilsvarende. Det er et viktig skille i norsk politikk. Det er ikke egentlig nytt. Det interessante er hvem som tilhører posisjonen og opposisjonen i dette. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet tilhører den miljøambisiøse siden, og jeg er overrasket over at Venstre og Kristelig Folkeparti så tydelig har meldt seg inn i den mer passive siden, som ønsker å kjøpe seg ut av de aller vanskeligste kuttene gjennom internasjonalt samarbeid. Da jeg tok ordet igjen, var det fordi jeg har lyst til å påpeke én gang til et poeng som flere har prøvd å få fram, men åpenbart uten gjennomtrengningskraft hos saksordfører Heggelund: Det er altså ikke slik at Arbeiderpartiet tidligere var tilhenger av bruk av fleksibilitetsordninger i ikke-kvotepliktig sektor, og så plutselig bestemte seg for ikke å være det lenger. Det er ikke riktig. Arbeiderpartiet var og er tilhenger av et kvotesystem i kvotepliktig sektor, derav navnet, og da klimameldingen kom i fjor, sa vi at vi var uenig i at dette systemet også skulle utvides til ikke-kvotepliktig sektor, for det undergraver mye av poenget med et skille mellom kvotepliktig og ikke-kvotepliktig sektor. Jeg merker meg at det ved et par anledninger har blitt advart fra Venstres side om at Arbeiderpartiet er for ambisiøse i klimapolitikken, f.eks. når det gjelder verdensarvfjorder og cruisetrafikk. Jeg mener det er riktig å stille strenge krav, og jeg mener det er veldig viktig å lytte til de mange der ute i næringsliv og industri som sier at vi kan få til mer, men vi trenger altså noen klare og tydelige krav som vi skal strekke oss mot for å ligge i front i denne utviklingen.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Den norske stats oljeselskap, senere Statoil, ble opprettet av Stortinget den 14. juni 1972, og senere ble vedtektene også vedtatt i Stortinget, i 1974. Det var en helt bestemt grunn til at man i den helt tidlige oljealderen ønsket å bygge et sterkt nasjonalt selskap. Man skulle ha klare og tydelige offentlige regler, men man skulle også ha en norsk aktør på næringssiden som skulle bygge kompetanse og bli en god konkurrent til og partner med internasjonalt næringsliv. Det var politisk strid om hvordan oljepolitikken skulle styres, men vi fikk til en modell som, som også saksordfører Bru nevnte, sannsynligvis er verdens mest vellykkede måte å bli et rikt land basert på råvarer på, nemlig ved å unngå ekstreme forskjeller, unngå overforbruk og korrupsjon – ting som mange land har sett. I den store historien, som er en ganske flott historie om sterk nasjonal kontroll over en ny mulighet, hører Statoil hjemme. Dette er egentlig to debatter. En debatt er om eierstyringsprinsipper, og den andre er om hva man mener om navnet. I prinsippet er det alle mulige kombinasjoner av de syn. Man kan f.eks. mene at navneforslaget er dårlig, men det tilligger ikke Stortinget å mene noe om det. Eller man kan mene at det tilligger Stortinget å mene noe om det, men navnet er likevel greit. Vi mener for det første at dette er en eiersak. Jeg og Arbeiderpartiet er helt enig i at det er noen viktige forvaltningsmessige prinsipper som skal ligge til grunn for hva Stortinget skal blande seg inn i og ikke blande seg inn i, og der tror jeg det etter hvert har blitt ganske stor enighet i Norge. Men selskapets navn er ikke en detalj, det er ikke en bagatell. Det er ikke en rent forretningsmessig vurdering når selskapet har et navn som nettopp har blitt til av helt bestemte grunner her i denne sal. Derfor hører det hjemme hos eieren. Styret har jo selv meldt denne saken inn til generalforsamlingen. Og i generalforsamlingen er det da statsråd Søviknes, som sitter her, men som også sitter i generalforsamlingen, som har avgjørende flertall på 67 pst. Så det regjeringen – ved statsråd Søviknes – stemmer, bestemmer utfallet. Vi mener at i en slik sak, og ikke minst når man har en mindretallsregjering, kunne det være klokt, i et så viktig spørsmål, å finne en form for å sikre seg at Stortingets flertall er enig. Så vil jeg anerkjenne Søviknes for raskt å ha kommet til komiteen da vi spurte om det, og gitt uttrykk for sitt syn, og ut av det kommer altså en innstilling hvor vi sammen med Senterpartiet går inn for at Stortinget skal vedta å be regjeringen om å stemme mot på generalforsamlingen, da Statoil er et selskap vi er så glad i at vi synes det skal fortsette å hete nettopp Statoil. Da tar jeg opp det forslaget som vi fremmer sammen med Senterpartiet.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Jeg har lyst til å oppklare noe: Vi, fra Arbeiderpartiets side, mener heller ikke at denne saken av formelle grunner skal behandles i Stortinget. Det vi har påpekt, er at vi mener at når regjeringen, ved statsråden, forvalter et så viktig spørsmål som vi mener dette er, finnes det former for å sørge for at man har en bred politisk oppslutning om det. Bare så det er avklart. Mitt spørsmål til statsråd Søviknes er: Mener han selv – uavhengig av det han nå sier om det formelle – at «Equinor» er et godt navn, som like bra som «Statoil» gir uttrykk for hva dette selskapet egentlig driver med? Sist jeg sjekket, var det hovedsakelig eid av staten og drev i all hovedsak med olje og gass, og det er vel all grunn til å tro at det er det de vil drive med lenge, selv om vi gir full støtte til spredningen til andre energikilder. Er det lurt å bytte ut et så godt innarbeidet merkevarenavn?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Jeg har en oppfølging til representanten Pollestads meget gode spørsmål og den avklaringen som nå kom: at dette altså er en sak for generalforsamlingen, og at det er helt legitimt at statsråden, og regjeringen ved statsråden, har et syn og skal stemme enten for eller mot. Det ble veldig klart slått fast nå, og det aktualiserer spørsmålet – nå vet vi allerede at statsråden og regjeringen vil stemme for: Vil statsråden stemme for fordi det er i tråd med god skikk? Eller vil statsråden stemme for fordi statsråden mener det er et riktig valg, altså at han aktivt støtter det nye navnet Equinor på det som tidligere het Statoil?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Mot slutten av denne debatten, som vi neppe skal forlenge veldig mye mer, har jeg lyst til å si at jeg er veldig enig i den oppsummeringen som representanten Pollestad nettopp ga. Jeg opplever at utvekslingen ikke minst mellom ham og statsråden, hvortil statsråden kom med noen gode og presise svar – jeg vil anerkjenne det – og gjorde det veldig klart at det faktisk er slik at regjeringen har full rett til å ha et synspunkt. De kan stemme både for og imot, og de gjør seg opp en mening om forslaget er godt eller ikke. Der har statsråd Søviknes og jeg ulike syn, men det er en helt legitim uenighet. Det er helt legitimt at statsråden mener at Equinor er et framifrå og bra navn, og at jeg mener at Statoil er et bedre navn. Det ligger nok litt ulik ideologisk tilnærming til både stat og andre ting i den diskusjonen. Men det betyr at det som står i flertallsinnstillingen ikke er riktig. Der er argumentet at dette er noe som politikere skal holde seg unna og overlate til styret. Men styret har altså selv bedt om at denne saken kommer til generalforsamlingen. Da må de som har stemmerett i generalforsamlingen, ha rett til å stemme over det, ellers er det ikke noe poeng å ta det til generalforsamlingen. Det er en viktig avklaring. Dette er et helt legitimt spørsmål å ha et politisk syn på. Så har vi også understreket, og det er viktig for meg å si nå, at i dette ligger det ikke en kritikk først og fremst av Statoils styre. Det er også lov for Statoils styre å mene at de skal hete noe annet. Vi mener at spesielt i en situasjon med mindretallsregjering er det klokt når man for øyeblikket forvalter et eierskap på vegne av staten, som mange forskjellige regjeringer har forvaltet siden 1972, å sørge for at man har mer enn minimal oppslutning om dette. Vi fikk høre av statsråden nå at statsråden hadde spurt partilederne i de tre partiene som utgjør regjeringen. De har altså ikke spurt f.eks. Kristelig Folkeparti, som åpenbart ikke er spesielt plaget av det, eller noen ledere i opposisjonen om de også var enig. Jeg tror at erfaringen er at både nåværende regjering og framtidige regjeringer godt kan utvise en viss klokskap i spørsmål som har slike lange historiske linjer og ikke bare bruke anledningen akkurat når man får det trumfet igjennom med et flertall. Vi ser hvor dette bærer, og hvor dette kommer til å ende. Vi kommer til å stemme i tråd med det vi har foreslått, og så vil vi selvfølgelig alle forholde oss til det som blir utfallet av saken til slutt.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Når klimameldingen får unisont slakt av en samlet miljøbevegelse, og dagens regjeringsparti Venstre også var svært kritisk til klimameldingen da den ble lagt fram 16. juni i fjor, må det være godt å være så selvgod som representanten Heggelund var i sitt innlegg, og så såre fornøyd med sin egen innsats. Det er en forvrengning av debatten å si at vi ikke har et mål for hvor store utslipp Norge skal ha i 2030. Da har jeg et enkelt spørsmål til representanten Heggelund: Hvor mange tonn CO 2 kommer til å være Norges utslipp i 2030 med denne meldingen?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Representanten Meininger Saudland mener at det viktigste klimatiltaket Norge har, er eksport av den fossile energikilden gass. Mener representanten da at det nest viktigste klimatiltaket vårt er å eksportere olje?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Det er helt riktig – og det sa jeg også i mitt innlegg – at jeg har kritisert tidligere klimameldinger og tidligere klimaforlik, men ved en gjennomgang av dem ser vi at man den gang faktisk fikk på plass en del nye tiltak for å kutte utslippene. Jeg vil også minne representanten Bru om at under den rød-grønne regjeringen gikk utslippene tross alt ned med over 1,5 millioner tonn. I de borgerliges regjeringstid gikk utslippene ned med under 100 000 tonn. Det sier noe om forskjellen på hvor man faktisk satser i de politiske partiene. Representanten Bru sier at det ligger et mål i meldingen om en halvering av utslippene fra transportsektoren. Ja, da håper jeg Høyre stemmer for vårt forslag i dag om faktisk å bekrefte dette i form av et fastsatt mål.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Verden står foran svært alvorlige utfordringer. Vi vet at vi er nødt til å omstille oss. De som er tidlig ute og omstiller sin industri, vil også være de som tjener på dette i det lange løp. Ved kun å fokusere på kvotekjøp og å betale andre land for at de skal få en ren og effektiv industri, vil vi få en industri i vårt eget land som blir hengende etter, og som vil få store problemer på verdensmarkedet om noen år, når verden etterspør nullutslippsvarer. Derfor mener vi det er viktig å omstille norsk industri bort fra olje- og gassindustrien, sånn at vi sikrer dette landet gode inntekter også i framtiden, og at vi ikke har en industri som henger bakpå og taper konkurransen internasjonalt, slik Fremskrittspartiet dessverre legger opp til.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Nå er det Stortingets klimamelding vi skal diskutere i dag. Det som er viktig, er at Stortinget faktisk legger til rette for en satsing på biogass og gjør den mer lønnsom enn f.eks. bruk av naturgass. SV har fremmet forslag i Stortinget om en satsing på biogass som gjør at vi kan få tatt den i bruk rundt omkring i landet, også i busstrafikken i Oppland og i Trøndelag. I Trøndelag bygges det nå for øvrig et større biogassanlegg – og det med SVs støtte – som vil kunne forsyne hele Nordlandsbanen med biogass og redusere utslippene fra dieseltrafikken der.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Venstre og SV har i mange år hatt et veldig godt samarbeid om klimapolitikken. Jeg mener at jeg i representanten Kjenseths innlegg hørte antydninger om at Venstre gjerne ville ha et klimaforlik også denne gangen. Det må jeg si har gått meg litt hus forbi. Jeg har ikke fått med meg slike invitasjoner før, men vi setter oss veldig gjerne ned ved forhandlingsbordet sammen med Venstre for å få en bedre – og en ansvarlig – klimapolitikk for dette landet. Derfor vil jeg utfordre representanten Kjenseth til å stemme for to av SVs løse forslag i dag, nemlig det hvor vi ber regjeringen ta initiativ til en ny klimamelding og et nytt klimaforlik, og – det andre – det hvor vi ber regjeringen etablere et nasjonalt klimamål for å kutte i utslippene fra transportsektoren.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Hvis Kristelig Folkeparti er villig til å sikre konkrete tiltak for utslippskutt, som representanten Storehaug sier, hvorfor stemmer de da mot omtrent samtlige konkrete forslag til utslippskutt?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Jeg må knytte en kommentar til Elvestuens svar til representanten Myhrvold om hvorfor CCS er utelatt. Elvestuen sa at det må de som la fram meldingen, svare på. Elvestuen kunne jo tatt ansvar og lagt fram en tilleggsmelding til denne meldingen og inkludert det der. Da klimameldingen ble lagt fram i fjor, sa Venstre følgende i en pressemelding: «Venstre vil gå til valg på å styrke klimameldingen når den skal behandles i Stortinget etter valget.» Den gangen var Venstre helt på linje med SV i kritikken av klimameldingen. De sa også: «(…) vi savner konkretisering av tiltak og mål for de ulike sektorene, slik at vi kan få på plass en videre grønn omstilling av Norge.» (…) Det er jo utslippskutt som teller for klimaet, så mitt spørsmål er: Hvor store utslippskutt har Venstre fått på plass, slik dere lovet velgerne?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Både Venstre og Høyre skryter i debatten av målet om å halvere utslippene fra transportsektoren innen 2030. Og mål er fint, det, men det er ikke nok. Vi trenger klare forpliktelser. Derfor har SV gjort jobben for regjeringen og lagt fram et forslag hvor vi etablerer et klart mål og en klar forpliktelse om å kutte utslipp i transportsektoren ned til maksimum 7,45 millioner tonn CO 2 i 2030. Det er den halveringen regjeringspartiene skryter av at de går for. Og da regner jeg med at regjeringspartiene også stemmer for det de sier de er for. Så hører vi at denne meldingen er en strategi for samarbeidet med EU og ikke en klimamelding om utslippskutt i Norge. Vel, som jeg sa i mitt første innlegg, det er første gang vi diskuterer klimapolitikk i Stortinget hvor det ikke foreslås noen nye utslippskutt. Men klima- og miljøministeren sa i sitt svar til meg at han vil utarbeide en plan for å oppfylle Norges klimaforpliktelser. Jeg tar det som et signal om at Venstre i alle fall kommer til å stemme for vårt forslag om en ny klimamelding og et nytt klimaforlik med forslag til nye utslippskutt i Norge. Vi kan ikke fortsette en klimapolitikk som gjør oss helt avhengig av at andre land kutter langt mer i sine utslipp enn det de er forpliktet til, for at vi, som et av verdens rikeste land, skal kunne fortsette å forurense som før. Tidligere var Høyre og Fremskrittspartiet alene om denne tankegangen på borgerlig side. Nå har de dessverre fått følge av Venstre. Som jeg sa i mitt første innlegg – Høyre og Venstre må skjerpe seg. De kan begynne med å stemme for vårt forslag om å halvere utslippene fra transportsektoren og komme til Stortinget med en klimamelding med nye forslag til hvordan Norge skal kutte sine egne utslipp.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Kristelig Folkeparti sier vi er enige i denne sal om at det trengs kutt. Men det holder ikke å være enige om at noe må gjøres. Vi må faktisk gjøre det også. Det sies også at forslagene fra bl.a. SV er for dårlig utredet. Siden 1990 har vi knapt gjort annet i dette landet enn å utrede forslag til klimakutt. Det er utredet offentlige rapporter som til sammen veier 7–8 kilo. Vi har et hav av forslag å velge i. Det er ikke nye utredninger og større rapporter med denne vekten vi trenger nå. Nå trenger vi enighet om handling og konkrete utslippskutt. La oss ikke utrede oss i hjel inn i en varmere framtid.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Jeg vil starte med å takke saksordføreren for et godt arbeid og en god innledning. I disse dager går nordmenn langs strendene og plukker søppel – taustumper, q-tips, garnrester, små svarte kuler fra kunstgressbanene og mye mer. Folk gjør en kjempeinnsats. Plasthvalen fra Sotra utenfor Bergen vekket oss. Ukentlig kommer det eksempler på fisk og sjøfugl som har dødd på grunn av forsøpling. Regjeringen skryter av at den bevilger mer penger enn noen andre til opprydningsarbeid. Det er bra. Men av og til kan det være greit å se hva den andre hånden gjør. For hva gjør den? Jo, den kaster millioner av tonn med gruveavfall i to av våre flotteste fjorder, Førdefjorden og Repparfjorden. Dette er finmalt masse som Havforskningsinstituttet frykter vil spre seg over lengre avstander enn gruveselskapene sier. Viktige gyteområder for torsk vil gå tapt. I januar sendte Naturvernforbundet et brev til klima- og miljøministeren hvor de påpekte farene for plastforsøpling fra den planlagte gruvevirksomheten. Sprengningsplast er et betydelig problem. Det har ikke minst strendene langs Jæren fått oppleve etter Vegvesenets vegbygging i området. Klima- og miljøministeren har bedt om en oversikt fra gruveselskapene over hvor mye plastforsøpling man kan forvente seg. Nussir ASA, det ene gruveselskapet som skal drive gruven ved Repparfjorden, sier de ikke kan slå fast hvor mye plastsøppel de vil generere før gruvedriften er i gang. Det er lovlig sent. I dag er det et fåtall land som bruker sjøen som søppelplass. De fleste har innsett at ute av syne ikke er det samme som ute av sinn, og de har tatt konsekvensene av at sjødeponi ødelegger alt liv på havbunnen. Norge er dermed dessverre et av ytterst få land som fortsatt gjør dette, sammen med Tyrkia, Papua Ny-Guinea og Indonesia. Samtidig som vi skal ta initiativ til en kamp mot forsøplingen av havet internasjonalt, setter vi i gang nye forsøplingsprosjekt nasjonalt. Det er hyklersk så det holder. Mens klima- og miljøministeren står på en strand i Oslofjorden og plukker søppel og statsministeren står foran et kamera og snakker pent om hvor viktig det er å redde havet, forbereder to gruveselskap seg på å dumpe flere hundre millioner tonn gruveavfall i to av våre fjorder – med regjeringens velsignelse. Det er på tide at regjeringspartiene også innser det folk flest har sett: Det er nok søppel i fjord og sjø nå. Jeg tar med dette opp forslag nr. 2, som SV og MDG står bak i innstillingen.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Jeg har et enkelt spørsmål til statsråd Elvestuen. Selv etter at det har kommet nye opplysninger i sakene etter at vedtak er gjort, vil man ikke snu. Så spørsmålet er: Hva skal til for at Venstre og regjeringen snur i spørsmålet om å tillate bruk av Førdefjorden og Repparfjorden som søppelplass for gruveindustrien?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Da vil jeg be statsråden om å konkretisere hva han legger i «store endringer». Hva snakker han da konkret om?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-03:
Statoil har opp gjennom årene gjort mye dumt som fortjener kritikk. De investerte tungt i tjæresand i Canada – et grisete prosjekt uten sidestykke. Statoil har også kjørt kampanjer for å bore i noen av de mest sårbare havområdene vi har, som utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Alt dette fortjener sterk kritikk, og det påkaller også en sterkere styring fra statens side. Tidligere har SV stort sett vært alene om å kreve en sterkere statlig styring av Statoil – når de har gjort så dumme ting. Jeg registrerer med glede at det nå er flere partier som ønsker å gripe inn overfor Statoil når de gjør dumme ting, og gleder meg til vi eventuelt skal ta de debattene i Stortinget framover. Jeg skal ikke mene så mye om navneskiftet, men det kan sikkert gå an å gjøre det billigere enn det Statoil har lagt opp til. Men som jeg har vist til i mitt innlegg: Det finnes viktigere ting å kritisere Statoil for.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Det er jo helt utrolig å høre saksordføreren. Jeg har aldri hørt en så selvsikker saksordfører i en sak som altså inneholder null ny politikk. Arbeiderpartiet har ikke snudd – tvert imot. Jeg startet med å snakke om hvordan vi står for det samme nå som det vi gjorde da Gro Harlem Brundtland var verdens klimasjef. Hun sa: tenke globalt, handle lokalt – jobben skal vi gjøre her, det er ingen andre som skal gjøre klimainnsatsen for oss. Det stemmer heller ikke at vi ikke kan kjøpe kvoter og slette dem. Det har vi all verdens mulighet til. Det Arbeiderpartiet sier, er at i ikke-kvotepliktig sektor skal vi gjøre kuttene selv. Vi skal ikke kjøpe kvoter som erstatning for kutt her hjemme i Norge. Det er det Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre i dag har gått inn for, og det er det Arbeiderpartiet sier nei til. Tvert imot sier Arbeiderpartiet at vi skal trappe opp vår internasjonale bistand. Vi sier at vi skal bruke mer penger på klimatiltak i utviklingsland. Det stemmer Høyre og Fremskrittspartiet i dag nei til, så hvis de var så opptatt av hva vi skulle gjøre der ute i verden, burde de heller stemt for Arbeiderpartiets forslag.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Det høres jo ut som det nå skal bli slutt på all handel med kvoter. Halvparten av norske utslipp er en del av kvotemarkedet. Det skal de fortsatt være. Det vi diskuterer nå, er ikke-kvotepliktig sektor. Hør på ordet: ikke-kvotepliktig sektor. Da sier vi at det nettopp skal være det: ikke kvoter i ikke-kvotepliktig sektor. Så blir det spurt om hva som er kostnadseffektivt. Vel, det aller mest kostnadseffektive er å hindre de menneskeskapte klimaendringene. Det er det som er den alvorlige trusselen vi står overfor. Det er hvis vi ikke klarer det, at vi virkelig vil få problemer på utgiftssiden.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Grunnen til at vi ikke ønsker det, er at vi ønsker å ha nasjonale forpliktelser, et nasjonalt mål for hva vi skal gjøre her hjemme i Norge. Men Arbeiderpartiet står sammen med Senterpartiet om en bekymring for skogbrukspolitikken til EU. I merknadene våre står vi sammen om det, i hvert fall i en god del av dem. Vi fremmer i dag et forslag som gir en ordre – eller hadde gitt en ordre dersom det hadde blitt vedtatt, det blir dessverre ikke vedtatt – hvor vi ber om at regjeringen i forhandlingene med EU må sørge for at skogens fulle potensial kan brukes i det grønne skiftet. Arbeiderpartiet har veldig tro på skogen som en fornybar næring i Norge – vi ønsker det innenfor trevirke, biodrivstoff og en rekke områder – og der kommer Arbeiderpartiet til å jobbe sammen med Senterpartiet.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-05-03:
Venstre brukte et replikkordskifte med et annet parti i stad til å angripe Arbeiderpartiet. Man sa at Arbeiderpartiet hadde gjort en salto i klimapolitikken. Vel, på seg selv kjenner man andre – hvis det er noen som har gjort en salto i denne politikken, er det jo Venstre. Under overskriften om at alle utslippene må «tas hjemme» – på Venstres hjemmeside – uttalte de da klimameldingen ble lagt fram at det er fullt mulig å nå klimamålene i 2030 uten bruk av kvotekjøp. Nå har de gått i regjering med ytterpunktet i norsk klimapolitikk. Vi ser hva det har gjort med Venstre. Vi i Arbeiderpartiet sier derimot det samme som vi gjorde før valget. I lys av de voldsomme angrepene fra Høyre og Fremskrittspartiet mot Arbeiderpartiet i denne saken: Hvordan mener Venstre de står seg, med tanke på hva de selv lovet velgerne i september 2017?