trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Styret i Helse Vest igangsatte våren 2002 arbeidet med en strategisk plan. Det er gjort for best mulig å kunne ivareta sykehusreformens intensjoner og målsettinger, og det innebar bl.a. iverksetting av et prosjekt om funksjonsfordeling, om arbeidsfordelingen, mellom sykehus. Dette er også i tråd med Stortingets behandling av St.prp. nr. 59 for 2001-2002, om sykehusøkonomi, fra i vår, der det ble stilt krav om at de regionale helseforetakene skal gjennomføre betydelige omstillings- og effektiviseringstiltak for å kunne gi bedre effekt av bruken av helsetjenestens ressurser. Bakgrunnen for funksjonsfordelingsprosjektet er at Helse Vest vil vurdere om man ved en bedre organisering av dagens tilbud kan sikre pasientene et mer likeverdig tilbud, både med hensyn til kvalitet, tilgjengelighet og økonomi. Helse Vest offentliggjorde 9. desember i år en delrapport med forslag til en mulig framtidig organisering av akuttfunksjonene i regionen. Denne delrapporten skal inngå i den samlede vurderingen i funksjonsfordelingsprosjektet. Jeg har fått opplyst at forslagene i akuttprosjektet i første omgang vil bli behandlet på nyåret av arbeidsgruppen for funksjonsfordeling og styringsgruppen for strategiprosessen. Deretter vil rapporten fra prosjektet bli oversendt de lokale helseforetakene til behandling, før den behandles i styret for Helse Vest i månedsskiftet februar/mars 2003. Det er med andre ord ikke tatt stilling til noen av forslagene i den framlagte rapporten. For å sikre god medvirkning fram til beslutning er det lagt opp til en bred drøftingsprosess, med muligheter for innspill fra ulike målgrupper før endelig styrebehandling. Det legges f.eks. opp til en formell høringsrunde som inkluderer regionale og lokale myndigheter, i tillegg til brukerutvalg og foretaksorganisasjonen. Jeg finner det lite hensiktsmessig å gå inn i en konkret diskusjon om de aktuelle tiltakene her og nå. Jeg vil imidlertid understreke at det ikke er framsatt forslag om total nedleggelse etter utradering av de omtalte spesialisthelsetjenestene i tilknytning til de aktuelle lokalsykehusene, slik framstillingen i spørsmålet kan gi inntrykk av. Jeg vurderer at det opplegget for videre prosess som Helse Vest legger opp til, på en god måte søker å ivareta Stortingets intensjoner om åpenhet og medvirkning. Det er langt fram til en endelig beslutning fra det regionale styret foreligger. Derfor finner jeg det ikke riktig å uttale meg om enkelttiltak. Men jeg kan forsikre representanten Bjørlo Lysbakken om at jeg for min del vil ha en særlig årvåkenhet i forhold til forslag som kan sies å bryte med vedtatt helsepolitikk her i salen, og jeg vil ikke nøle med å benytte meg av min mulighet til å løfte beslutninger til foretaksmøtet, dersom det dreier seg om saker av viktighet, og om saker som jeg er i tvil om vil være i tråd med Stortingets vedtatte helsepolitikk.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Det er nasjonal helsepolitikk å sørge for at det skal være en god akuttberedskap av høy kvalitet og i rimelig nærhet i hele landet, også innenfor Helse Vests ansvarsområde. Det vil helt klart være et spørsmål av nasjonal betydning dersom Helse Vest skulle gjøre alvor av spørsmålet om å legge ned enkeltsykehus innenfor sitt ansvarsområde. Da vil jeg bruke den myndighet som helseforetaksloven gir meg, til å løfte beslutningsansvaret til et nasjonalt og politisk nivå. Men når prosessen nå er i en utredningsfase, ber jeg om respekt for at de ansvarlige organer må få lov til å gjennomføre en utredning av effektiviseringstiltak – som Stortinget har forutsatt at de skal gjøre – uten at helseministeren i forkant peker på at det tiltaket liker han, det tiltaket liker han ikke. Det ville være i strid med reformens intensjoner, slik det er vedtatt av et flertall her i huset.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Jeg vil på et egnet tidspunkt be om å bli orientert om de planene som foreligger, når de er kommet lenger i en utredningsfase. Jeg vil sammen med Helse Vest da vurdere om det foreligger slike planer eller slike forslag som tilsier at beslutningen bør løftes til foretaksmøtet, som er helseministeren. Det vil jeg gjøre i nær kontakt og i dialog med Helse Vest, slik jeg har varslet.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-12-18:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helseministeren: «Finnmark fylke er større enn Danmark. Det har nå oppstått uro om hvorvidt Helseregion Nord RHF legger til rette for nedlegging av et av sykehusene eller akuttfunksjonene ved et av sykehusene. Kan statsråden bekrefte at både Hammerfest sykehus og Kirkenes sykehus skal bestå med akuttmedisinske funksjoner begge steder?»
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Tilbudet av velferdstjenester avhenger selvsagt ikke bare av hvor mange leger det er pr. innbygger, men også av avstanden til behandling. Finnmark er et stort fylke. Avstanden mellom Kirkenes og Hammerfest er nesten som avstanden mellom Oslo og Trondheim. For Arbeiderpartiets stortingsgruppe er det selvsagt at både Kirkenes sykehus og Hammerfest sykehus skal bestå. Det lå også til grunn under regjeringen Stoltenberg. Det vil være av stor betydning for befolkningens trygghet om helseministeren kan slå fast at både Kirkenes sykehus og Hammerfest sykehus skal bestå med akuttmedisinske funksjoner begge steder.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-12-18:
La meg først konstatere at statsråden og jeg er enige om at spørsmålet om eventuelle nedleggelser av sykehus ikke kan avgjøres av helseforetak alene. Jeg legger også til grunn at akuttmedisinske funksjoner inngår i forhold til dette. Jeg registrerer det statsråden henviser til i forhold til det regionale helseforetakets beslutning. Statsråden har samtidig understreket at helseforetaket ikke har intensjoner om å nedlegge sykehus. Han sier også, så vidt jeg forstår, at man ikke har intensjoner om å nedlegge akuttmedisinske funksjoner. Kan statsråden bekrefte at han vil stå fast ved at det skal være to sykehus?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-12-18:
Jeg har følgende spørsmålet til den ærede helseminister: «Fylkeslegen i Akershus uttaler til Aftenposten Skal være Dagsavisen. 20. november d.å. at fastlegeordningen har gjort det lettere for misbrukere å skaffe seg A- og B-preparater. Hva kan og vil statsråden gjøre med dette problemet?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden for svaret. En av intensjonene med etableringen av fastlegeordningen var å få redusert den angivelige legeshoppingen som var i markedet. Selv er jeg imidlertid sterkt i tvil om den var så omfattende som man den gangen ville ha det til. Vi har igjen her et eksempel på at fastlegeordningen ikke har svart til forventningene, selv om denne saken ikke er den alvorligste mangel ved fastlegeordningen. Mitt spørsmål igjen til helseministeren blir da: Hva er grunnen til at fylkeslegene ikke har adgang til fastlegelistene, og vil helseministeren endre på dette?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-12-18:
Jeg takker igjen helseministeren for svaret. Jeg finner det merkelig at tilsynsmyndighetene ikke skal ha denne muligheten. Fylkeslegen i Akershus og helsedirektøren foreslår for å forhindre misbruk at pasientene må opplyse til konsulterende lege hvem som er hans eller hennes fastlege. Vil helseministeren sørge for at det skjer en endring i någjeldende regelverk slik at denne ordningen kan gjennomføres rimelig raskt?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til helseministeren: «Helse Vest presenterte 9. desember i år sitt forslag til nye akuttfunksjoner i helseregionen. Akuttavdelingene ved sykehusene på Stord, Voss, Nordfjord og Lærdal blir lagt ned. Det foreslås også å legge ned fødeavdelingene ved lokalsykehusene. Forslaget innebærer nedlegging av sykehuset i Odda. Planene vekker sterke reaksjoner i lokalmiljøene. Er nedlegging av akuttberedskap og lokalsykehus i tråd med Regjeringens helsepolitiske prioriteringer, og hva mener statsråden om de foreslåtte tiltakene?»
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Jeg takker for svaret. Jeg tror dessverre det ikke er egnet til å berolige alle dem som nå bekymrer seg for at de vil miste akuttberedskapen i sine nærområder. Jeg vil vise til at Odda kommune har sagt at de er svært bekymret over de planene som er lagt fram. Helse Fonna har lansert en alternativ innsparingsplan som vil skjerme akuttberedskapen på Stord. Det er et sterkt lokalt engasjement rundt disse spørsmålene. Jeg synes derfor det er riktig – på et rent generelt grunnlag – å etterlyse et klarere svar fra helseministeren på de politiske målsettingene i dette. Er sentralisering av akuttberedskapen på Vestlandet i tråd med Regjeringens politiske målsettinger? Eller er helseministeren enig med oss i at det må være et mål at det skal være en god akuttberedskap også ved de lokale og mindre sykehusene i regionen?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg kunne ønske meg klarere signaler, men jeg er glad for at vi likevel får et klart signal om at helseministeren vil følge dette nøye. Jeg henviser til at helseministeren er sitert i Bergens Tidende den 13. desember på følgende: «Det vil være naturlig at jeg som sykehuseier kommer i dialog med Helse Vest om omorganiseringen av akuttfunksjonene.» Jeg vil da spørre helseministeren om han kan love – jeg forstår det slik – at den typen nedbygging som her er foreslått, ikke vil bli vedtatt uten at det først kommer på helseministerens bord. Jeg vil også spørre om hvordan helseministeren vil ta initiativ til å komme i den dialogen som han nevner i intervjuet med Bergens Tidende, og om hvordan han vil følge opp dette videre.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til utviklingsministeren: «Nasjonal Agenda 21 er den konkrete norske oppfølginga av Johannesburg-møtet. Statsministeren sa òg i si utgreiing til Stortinget at dei internasjonale finansinstitusjonane òg må trekkjast sterkare inn i oppfølginga av internasjonale miljøtoppmøte. Korleis ser statsråden for seg at dette skal gå føre seg, og kva initiativ vil det bli tatt frå norsk side slik at denne prosessen kjem i gang?»
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Eg takkar for svaret. Ser vi litt tilbake til Lokal Agenda 21, som foregår enno, er Nasjonal Agenda 21 oppfølginga av han. Det som prega Lokal Agenda 21, var at alle var for han og mange dreiv med det, men få visste kva det eigentleg dreidde seg om, kva det var. Lokal Agenda 21 var først og fremst ei utfordring til alle verdas lokalsamfunn om å gå i dialog med lokalbefolkninga, anten det var kommunar, fylkesting eller eitt eller anna politisk organ. Den dialogen med lokalbefolkninga var viktig. Eg har lyst til å spørje utviklingsministeren om ho kan tenkje seg at IMF og Verdsbanken kan gå inn i ein slik dialog. Korleis tenkjer utviklingsministeren seg at det eventuelt skal kunne skje?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Eg takkar for svaret. No veit statsråden at eg ikkje er så glad i desse forkortingane – desse bokstavane – og alle desse fine orda. Det vi er ute etter, er først og fremst vilje og sjølvsagt resultat. Og handlingsplanen frå Johannesburg oppmodar medlemslanda til å etablere og setje ut i livet dei nødvendige avtalar og instrument for å sikre bedrifter sitt samfunnsansvar i dei landa dei opererer. Kva vil Regjeringa gjere for å etablere eit slikt rammeverk og vidare sikre nødvendig overvaking av norske og multinasjonale bedrifter sitt samfunnsansvar som ei forlenging av det statlege ansvaret?
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Norge legger stor vekt på at de multilaterale finansinstitusjonene trekkes med i internasjonale prosesser, slik som oppfølgingen av Johannesburg-møtet. Det er fordi disse institusjonene har betydelige finansielle ressurser og stor politisk betydning. Vi arbeider aktivt for at institusjonenes virksomhet i større grad blir sett i et bærekraftig perspektiv, ikke minst for at forholdet mellom miljø, sosial utvikling og fattigdom skal bli vektlagt. Budskapet fra Johannesburg var nettopp å se miljø, fattigdom og økonomisk utvikling i sammenheng. Norge har stilt midler til et fond i Verdensbanken for bærekraftig utvikling og fattigdom som ble opprettet i 1999, og det har nettopp denne målsettingen. Det har bidratt til at man har tatt grep om utfordringene innen disse områdene i Verdensbanken, noe som har ført til en vesentlig bedre integrering av disse spørsmålene i bankens arbeid. Fondet har bl.a. finansiert Verdensbankens arbeid med «World Development Report 2003: Sustainable Development in a Dynamic World». Denne rapporten, som ble meget godt mottatt – også fra mange NGO-ers side i Johannesburg – understreker ulike nasjonale og subnasjonale institusjoners betydning for bærekraftig utvikling, noe som er veldig positivt. Etter Johannesburg-møtet har Verdensbanken nedsatt en egen arbeidsgruppe som nå vurderer hvordan institusjonen skal følge opp møtet. Norge har tett kontakt og dialog med banken om denne prosessen og følger opp med finansiering gjennom dette fondet for bærekraftig utvikling og fattigdom. For Norge er det viktig å få alle relevante aktører med i sentrale multilaterale prosesser. De internasjonale finansieringsinstitusjonene er blant de tyngste, og vi vil derfor fortsatt arbeide aktivt for å trekke dem sterkere med i oppfølgingen. I forbindelse med forberedelsene til Konferansen om finansiering for utvikling i Monterrey i mars 2002 arbeidet vi fra norsk side med å trekke med G-24-gruppen, som omfatter representantene for mellom- og lavinntektslandene i Bretton Wood-institusjonene, dvs. utviklingsgruppen. Dette ble gjort ikke minst fordi det er viktig å etablere en bedre dialog mellom denne u-landsgruppen og G-77-u-landsgruppen i FN. En styrket dialog mellom disse vil også kunne bidra til bedre integrering av Bretton Wood-institusjonene i FN-prosesser generelt, og i oppfølgingen av Johannesburg-konferansen spesielt. Konferansen om finansiering for utvikling i Monterrey viste hvor viktig det er å få i stand et aktivt og konstruktivt samarbeid mellom FN og finansinstitusjonene, et samarbeid som også når ut på landnivå.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Til dette med en lokal dialog med befolkningen: I sammenheng med det som har skjedd i forbindelse med de såkalte PRSP-ene, Poverty Reduction Strategy Papers, som representanten Jacobsen kjenner godt til, har det vært viktig for banken og IMF virkelig å utfordre landene til å være i en dialog med folkelige organisasjoner, bevegelser og representanter for de sivile samfunn, lokalt og nasjonalt. I noen land har det foregått konsultative prosesser rundt omkring i landet med organisasjonene. I andre land har en slik dialog skjedd mer på sentralt plan. Det er ikke unaturlig når vi nå også skal arbeide for at disse såkalte PRSP-ene skal inneholde også et bærekraftsperspektiv, altså ta inn i seg det som heter «sustainable development» eller bærekraftig utvikling, i nye utforminger av PRSP-ene, at også bærekraftig utvikling kan bli diskutert med det sivile samfunn og befolkningen i tråd med disse prosedyrene.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Bare veldig kort: I tillegg til det jeg nå var inne på, som er mer et rammeverk hvor landene selv styrer konsultasjonene, vil jeg nevne at banken særlig arbeider med oppfølgingen av Johannesburg-møtet på områder som vann, energi og landbruk. Styret har nettopp godkjent «Reaching the real poor», altså en strategi for hvordan vi skal nå de fattigste, som er landbruksstrategien til banken. Så det vil skje noe mer enn bare nye forkortelser og begreper. Det vil skje noe ute der folk lever. Så til spørsmålet om bedriftene. Dette er særlig et spørsmål som gjelder bedriftene selv, hvor ikke banken er sterkt involvert. Men jeg vil nevne at banken har nå, gjennom samtaler med en rekke land, en prosess gående hvor en ønsker å bidra til offentliggjøring av de inntekter som kommer fra utvinningsindustrien, fra private bedrifter, slik at vi kan få kjennskap til hva slags reelle inntekter landene har i forhold til slik industri. Det gjelder olje og gass og mineraler, og her har banken en veldig aktiv rolle. Etter min vurdering faller det godt inn i dette som går på sosialt ansvar.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-12-18:
Jeg tillater meg å stille et spørsmål til olje- og energiministeren: «NRK Oppland bragte den 10. desember i år nyheten om at kommuner og hytteutbyggere ikke får lov til å stille krav til energiforbruket i nye hytter. Statskog ønsker å anlegge et miljøvennlig hyttefelt ved Lemonsjøen i Vågå der hytteeierne ikke skulle få installere mer enn 10 kilowatt elektrisk effekt. Vågå kommune gav klarsignal, men det viser seg at plan- og bygningsloven ikke tillater energikrav i reguleringsbestemmelsene. Vil statsråden ta initiativ til å endre loven slik at dette blir tillatt?»
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er også kjent med at plan- og bygningsloven ikke gir kommunene mulighet til å bestemme. Det samme gjelder, så vidt jeg vet, energiloven. Kommunene kan peke på, men de kan ikke bestemme. I Vågå gikk dette bra, fordi det var én utbygger, Statskog, som er stor og mektig. Det var lett å komme i dialog med Statskog, og en fikk i stand privatrettslige avtaler. Det er greit i dette tilfellet, men jeg skulle ønske at statsråden og kanskje både Olje- og energidepartementet og Miljøverndepartementet kunne se på dette og få inn muligheter for kommunene til å bestemme når det gjelder plan- og bygningsloven. Dette er faktisk en hastesak. Ifølge plan- og bygningsloven kan kommunene komme med andre ting. De kan legge inn bestemte vilkår for estetiske krav, krav til beplantning f.eks., og derfor vil jeg også tro at de burde kunne legge inn dette.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-12-18:
Jeg takker for svaret. Jeg forstår at vi i stor grad er enige her, og at det er plan- og bygningsloven som i første omgang er den loven som kan endre dette. Jeg skulle ønske at Planlovutvalget ville se på denne siden av det også, for det er viktig for kommunene å ha mulighet til å styre her. For eksempel kan et byggefelt satse på felles varmeforsyning med bioenergi, hvis det er en varmeprodusent i nærheten. Det er ikke så lett å få til slike avtaler med enkeltutbyggere. Derfor hadde det vært fint hvis kommunene fikk mulighet til å lage retningslinjer på dette området. Til slutt har jeg lyst til å nevne et eksempel fra Hemsedal. Der er det planlagt 200 000 km2 med ny fritidsbebyggelse, og det lokale e-verket er bekymret hvis det her skal være fritt fram når det gjelder strømbruk. Det er vel også noe for energiministeren å ta med seg.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Spørsmålet dreier seg om rekkevidden av § 26 i plan- og bygningsloven om reguleringsbestemmelser. Det er Miljøverndepartementet som har ansvaret for planbestemmelsene i denne loven. Lovbestemmelsen fastslår at det ved reguleringsplan i nødvendig utstrekning kan gis bestemmelser om utforming og bruk av arealer og bygninger i reguleringsområdet. Bestemmelsene kan sette vilkår for bruken eller forby former for bruk for å fremme eller sikre formålet med reguleringen. Jeg kan ikke gi noe mer utdypende svar på denne saken utover at jeg er kjent med at Miljøverndepartementet i en prinsipputtalelse som er gjengitt i Miljøverndepartementets rundskriv T-1395 Planjuss 1/2002 har vurdert spørsmålet etter anmodning fra en kommune. En kommune bad i brev av 31. januar 2001 daværende miljøvernminister om å vurdere gjennom lov, forskrifter og retningslinjer å styrke kommunenes muligheter til å begrense effekt- og energibruk på fritidseiendommer. Miljøverndepartementet svarte at det ikke kan fastsettes bestemmelser som begrenser inntaket eller forbruket av energi for de byggverk som omfattes av reguleringsplanen gjennom reguleringsbestemmelser etter plan- og bygningsloven § 26. Jeg er kjent med at det aktuelle hyttefeltet skal bygges ut i en statsallmenning, og at Statskog har forvalteransvaret. Det er Statskog som har fremmet et privat forslag om reguleringsplan. Vågå kommune har opplyst at kommunen har stilt seg bak ønsket om å kunne begrense effekt- eller energiuttak, men ikke nødvendigvis med angivelse av en bestemt effekt. Siden plan- og bygningsloven ikke gir mulighet til å fastsette slike krav, har Statskog og Vågå kommune vedtatt retningslinjer for reguleringsplanen om bl.a. slike begrensninger. Retningslinjene er ikke bindende, men er en slags intensjon for konkrete festeavtaler som skal inngås mellom Statskog og den enkelte hytteeier. Jeg har vanskelig for å forstå at noen kunne hindre Statskog i å legge slike begrensninger inn som en klar klausul i alle festekontrakter dersom de hadde ønsket det. Det er altså fullt mulig å finne løsninger på privatrettslig grunnlag. Når det gjelder bruk av plan- og bygningsloven og dens forskrifter i forhold til styring av energiløsninger og energibruk, viser jeg til det arbeidet som pågår i Miljøverndepartementet gjennom Planlovutvalget og i Kommunal- og regionaldepartementet, gjennom arbeidet med byggesaksbestemmelsene og byggeforskriftene.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Jeg viser igjen til at det er Miljøverndepartementet som har ansvaret for planbestemmelsene i plan- og bygningsloven. Men jeg viser også til at det foregår et arbeid i Miljøverndepartementet gjennom Planlovutvalget når det gjelder ulike byggesaksbestemmelser og byggeforskrifter. Jeg er sikker på at også denne problemstillingen vil være aktuell å vurdere. Jeg er enig med representanten Enger i at det er positivt at det legges opp til fornuftige tiltak som kan begrense effekt- og energibruk, ikke minst gjelder dette fritidshus. Og hvis en bestemmelse i plan- og bygningsloven er nødvendig for å få fram slike gode løsninger, vil nok det bli vurdert. Men som jeg sa: Det lar seg faktisk løse også i dag når det gjelder privatrettslige tiltak, f.eks. ved nødvendige klausuler i festekontraktene. Det er én vei å gå inntil en får vurdert eventuelle alternativer.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Jeg er positiv til det som er intensjonen bak representanten Engers spørsmål. Jeg skal love at Planlovutvalget skal få oversendt både representantens spørsmål og den meningsutveksling som vi har hatt om dette i Stortinget i dag.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Myndighetenes etablerte mål for lokaliseringspolitikken har vært at virksomheten skal styres ut fra et helhetlig og langsiktig perspektiv, samtidig som utvidelse av oljevirksomheten skal gi positive ringvirkninger for de nærliggende områder på fastlandet. En rekke baser er etablert langs hele kysten. Målet må være å opprettholde eller øke aktivitetsnivået, slik at livskraftige miljøer kan sikres ved langsiktig drift. Ved enkelte baser har det i noen tid vært en utfordring å opprettholde aktivitets- og sysselsettingsnivået, og en må erkjenne at økt aktivitet ved basene i Nord-Norge vil måtte komme fra økt letevirksomhet og nye utbygginger i tilliggende områder. Olje- og energidepartementet arbeider som kjent med en utredning når det gjelder konsekvenser av helårig petroleumsaktivitet i de nordlige havområder fra Lofoten og nordover. Utredningen forventes oversendt Regjeringen i løpet av høsten 2003 og vil legges til grunn for den videre politiske behandlingen av spørsmålet om betingelser og forutsetninger for helårig petroleumsvirksomhet i området. De konklusjoner som trekkes på bakgrunn av denne utredningen, vil derfor gi viktige føringer for framtidig aktivitetsnivå ved eksisterende baser. Når det gjelder Hammerfest, vil imidlertid utbyggingen av Snøhvit sikre etableringen av et bærekraftig basemiljø i Finnmark. Det har fra myndighetenes side de siste år vært ført en aktiv tildelingspolitikk, med påfølgende leting. Bortsett fra Ormen Lange har man dessverre ikke den siste tiden gjort funn som forsvarer selvstendig utbygging med tilhørende basestruktur. For Ormen Lange har en ennå ikke konkludert med hensyn til utbyggingsløsning, og det vil være opp til Stortinget å fatte den endelige beslutningen. Regjeringen er opptatt av spørsmålet om basestrukturen, slik at petroleumsvirksomheten skal fortsette å gi positive ringvirkninger for de nærliggende områdene på fastlandet. Vi må også erkjenne at for å sikre langsiktig drift og styrking av levedyktige miljøer ved basene er en helt avhengig av et godt ressursgrunnlag. Spørsmålet om lokalisering av baser vil også i framtiden underlegges politisk behandling hvor Stortinget vil bli trukket inn.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Til det siste spørsmålet: Svaret er absolutt nei. Det må ganske store funn av olje og gass til, og i dette tilfellet gjelder det gass når det er snakk om rør, for at det skal kunne svare seg med lange transportledninger langs kysten. Som kjent er Snøhvit-feltet bygd ut ved hjelp av en LNG-løsning. Når det gjelder basene i Nordland fylke, som Bastesen refererer til, har departementet for sin del ikke noen intensjon om at aktiviteten skal reduseres. Tvert imot, jeg legger stor vekt på at den kan opprettholdes. Men som jeg sa i mitt svar: Aktiviteten ved basene er en funksjon av hvor vellykket boring og leting er i Norskehavet, og det er derfor avgjørende at vi får nye funn, slik at aktiviteten kan holdes oppe, og at vi eventuelt kan lykkes med nye driftsbaser i Nord-Norge. Det vil Nord-Norge ha stor nytte og glede av. Det har de også forventninger om, og det er rimelig.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Jeg har som sagt fra mitt ståsted ingen intensjon om å ville innskrenke basene på politisk grunnlag. Det er et ønske fra Olje- og energidepartementets side at både de to basene som finnes i Nordland allerede, i Sandnessjøen og i Brønnøysund, kan eksistere med god aktivitet, men at det også ved nye funn kan legges til rette for ytterligere aktiviteter på land. Det som skaper usikkerheten, er illustrerende for usikkerheten ved petroleumsvirksomheten. I dette teknikkens århundre har vi dessverre ikke kommet så langt at vi med tilstrekkelig sikkerhet kan finne de oljereservene som ennå er tilgjengelige på norsk sokkel, men som en trenger avansert seismikk og stor utviklet kompetanse for å kunne vurdere på en rett måte. Likevel har vi skuffelser. Det er ingen tvil om at de siste rundene så langt har vært en skuffelse og da også preger aktivitetsbildet i dag.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-18:
Jeg har et spørsmål til olje- og energiministeren: «Arbeidsplassene i oljesektoren er viktige forutsetninger for et variert arbeidsmarked i mange lokalsamfunn i Distrikts-Norge. Det har i mediene vært hevdet at mange av oljeselskapenes landbaser skal legges ned til tross for at disse basene var forutsetninger for at selskapene fikk drive leting og utvinning. Særlig utsatt er basene i Nord-Norge. Hva vil statsråden gjøre for å påse at myndighetenes forutsetninger om landbasestrukturen etterleves?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er ikke betryggende. Det har vært skapt en del uro rundt basen i Brønnøysund, rundt basen i Sandnessjøen og rundt basen i Harstad, og de vet ikke i dag om det fortsatt blir drift eller ikke. Statsråden har ikke i dag i Stortinget kunnet bekrefte at de basene fortsatt vil eksistere. Vi vet av erfaring at mer og mer av oljen og gassen blir ført sørover i rør. Er det meningen at det skal legges rør langs hele kysten oppover, og at basene i Nord-Norge skal nedlegges?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er fullstendig klar over at lange transporter er vanskelige, men det er ikke umulig. Jeg har, av personlige årsaker, prøvd å få være med på en realistisk oljevernøvelse ute ved Norne-feltet. Jeg er fullstendig klar over at utbygging av nye felt må baseres på vedtak i departementet og i Stortinget. Basenes aktivitet må ta utgangspunkt i at det blir aktivitet i havet og nye oljeboringer. Det kan vi ikke stå her i Stortinget og forutsette, men jeg håper at statsråden kan bekrefte overfor dem som venter på en slik julegave, at det fortsatt vil bli aktivitet ved de basene som Stortinget har sagt at det skal være.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Jeg ønsker å stille et spørsmål til barne- og familieministeren: «Det tilbys en rekke dataspill på markedet. Enkelte av disse inneholder svært grov vold. Det er snakk om så groteske framstillinger at enkelte butikker nekter å selge dem. For barn og unge vil slike spill virke ekstra sterkt, og forskning viser at slike inntrykk både kan føre til psykiske problemer og negativ atferd. Hva er statsrådens holdning til slike TV-spill, og vil statsråden ta initiativ til å lage et forbud mot de mest voldelige TV-spillene/filmene som tilbys i det norske markedet?»
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Jeg takker for svaret. Jeg vil bare følge opp med et par ting. Jeg opplever det som statsråden sier om løyve, som et interessant forslag, det at man faktisk får en strengere regulering og en mye strengere kontroll ved at man får inn et løyvesystem. Jeg er veldig glad for at dette er en sak som statsråden har til vurdering dersom det ikke løser seg på andre måter. Men samtidig må jeg få lov til å si at jeg faktisk har ønsket at man hadde vurdert en forbudslinje. Jeg synes ikke det egner seg i denne salen å fortelle litt om hva innholdet i slike spill/filmer er – jeg har tatt belastningen med å kikke på dem – det er såpass grotesk at man kan spørre seg hva vi skal med sånt i markedet i det hele tatt. Hva skal vi med noe sånt? Vi vet at vi har forbud mot f.eks. barneporno, og det gjør at vi legger noen moralske bånd på oss. Selv om noen misbruker det også, og får tak i det over nettet og på andre måter, vet vi at det er feil. Så spørsmålet til statsråden blir: Kan det være aktuelt med et forbud beint fram?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-18:
Jeg er veldig godt fornøyd med statsrådens svar. Jeg ser at vi har en statsråd som er ekte opptatt av denne problematikken. Jeg nøyer meg med det og slutter her. Jeg vil bare ønske statsråden en riktig god jul, og så håper jeg at det blir et godt nytt år for arbeidet for barn og unge i Norge.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Jeg er svært urolig og opprørt over hva barn og ungdom får kjøpt av voldelige elektroniske spill i dag. Det er dokumentert at enkelte forhandlere ikke tar hensyn til aldersmerkingen. Barn ned i tiårsalderen får kjøpe de groveste spillene uten problemer. Spill som har innhold i strid med straffeloven, rammes og kan stoppes, uavhengig av et system for alders- og innholdsmerking og regulering av omsetningsformer. Dataspillbransjen viser også ansvarlighet når den fra 2003 innfører en selvreguleringsordning for aldersmerking av dataspill. Ordningen er felles for Europa. Det vil bli svært viktig å følge hvordan ordningen vil virke i forhold til aldersgrenser og klassifisering av innhold. Produsenter og importører har betydelige interesser knyttet til en felleseuropeisk ordning. Fordelene knytter seg til at de kan forholde seg til ett sett normer og dermed slippe å forholde seg til enkeltnasjoners særlige regler på området. De oppnår dermed en rasjonaliseringsgevinst som de kan høste i form av samtidig lansering i alle land, og ensartet markedsføring. Bransjen synes å ha så store egeninteresser knyttet til ordningen at jeg vil tro at de setter mye inn på å praktisere ordningen på en god måte. Jeg vil imidlertid følge nøye med i hvordan ordningen virker. Dersom ordningen ikke er til barn og unges beste, vil jeg vurdere å innføre egne regler i Norge. Men det svakeste leddet i kjeden kan være den enkelte forhandler. Vi har sett at enkelte forhandlere selger hva som helst til barn. Dette gir lite håp om at de vil være lojale mot en bransjeordning. Jeg vil derfor vurdere å innføre en konsesjonsordning for salg av elektroniske spill. Konsesjonsordningen bør bygges over samme lest som konsesjonsordningen for videogrammer. I praksis vil det si at en ved brudd på loven eller forskriften knyttet til en slik lov kan ha sanksjonsmuligheter. Mulige sanksjoner kan f.eks. være å trekke løyvet tilbake – at man rett og slett ikke får selge disse dataspillene.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
Først har jeg lyst til å si at jeg kommer til å jobbe med konsesjon og kontroll uavhengig av hva markedet gjør. Jeg tror det er viktig. Det andre er at jeg faktisk er enig i at mange av disse spillene egner seg overhodet ikke for salg. Det er også grunnen til at noen av disse spillene, spesielt ett av dem, «Grand Theft Auto 3», er anmeldt til politiet av Barneombudet og Forbrukerrådet. Dette ligger nå til behandling hos Riksadvokaten. Riksadvokaten har ennå ikke tatt stilling til videre framdrift i saken. Det jeg ønsker, er at dette skal bli prøvd mot straffeloven. Det jeg ville håpe, var at man gjennom straffelovens bestemmelser ville gripe inn og si at dette faktisk er ulovlig, fordi det er så grovt. Jeg håper at så skjer.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-12-18:
En riktig god jul til representanten, og takk for et meget godt spørsmål.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-12-18:
Eg vil stilla følgjende spørsmål til fiskeriministeren: «Det er stadig større fokus på sikkerhet og beredskap når det gjelder olje/gassfrakten til sjøs. Kystdirektoratet vil redusere bemanningen ved Fedje trafikksentral med én person samt flytte losstasjonen til Kvitsøy i Rogaland av økonomiske hensyn. Fra Fedje trafikksentral dirigeres årlig 2 500 giganttankere med råolje til og fra Mongstad og Sture. Hvordan kan statsråden sikre at miljø og sikkerhetsmessige hensyn blir ivaretatt før beslutningen blir tatt?»
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-12-18:
Eg må få takka ministeren for svaret. Eg oppfattar det som positivt at bemanninga på trafikksentralen ikkje skal reduserast. Eg er mest oppteken av trafikksentralen. Formidling av lostenester går det sikkert an å gjera på ulike måtar, og at lostenesta vert ivareteken er sjølvsagt viktig. Eg veit ikkje om statsråden har vore på trafikksentralen på Fedje, men han burde iallfall ta seg ein tur for å sjå kva slags situasjon ein har ved kysten med alle desse store tankarane som skal inn til Sture og Mongstad. Det er grådig viktig at det er nok bemanning – det er vel vanskeleg å seia når det er det, men det er viktig at det er fleire enn ein person på vakt. I så måte er eg nøgd med svaret frå statsråden om at det ikkje er ein person som skal overvaka Noregs største hamn, men at det er to.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-12-18:
Ja, det er tryggleiken det dreiar seg om, tryggleiken for dei som ferdast på sjøen, og tryggleiken for dei som bur på land. Når desse store tankarane fer innimellom steinane, er vi små alle saman. Og nestenulykker har det vore, men eg treng ikkje tværa spørsmålet vidare ut. Vi er opptekne av tryggleiken begge to, og eg føler at han er teken i vare med det som statsråden seier. Det er tid for å ønskja kvarandre god jul, og då vil eg sjølvsagt også ynskja statsråden god jul.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-12-18:
Jeg vil først understreke at jeg selvsagt er opptatt av å opprettholde en forsvarlig sikkerhet og beredskap langs norskekysten. Ikke minst er det viktig at våre trafikksentraler og lostjenesten fungerer tilfredsstillende. Ved trafikksentralene utføres det både trafikkledelse, som finansieres gjennom sikkerhetsgebyr for den aktuelle trafikksentral, og losformidling, som finansieres gjennom losgebyrene. I revidert nasjonalbudsjett for i år varslet Regjeringen at vi ville vurdere en sentralisering av lostjenesten. Som et ledd i effektivisering og kostnadsreduksjon innen lostjenesten, som Kystverket er intenst opptatt av, tar man sikte på tidlig i 2003 å konsentrere og utføre losformidlingen fra tre steder: Lødingen, Kvitsøy og Horten. I praksis betyr dette at losformidlingen som i dag utføres fra Kristiansund og Fedje, skal overføres til Kvitsøy, og at losformidlingen i Kristiansand og Grenland skal overføres til Horten. Arbeidsoppgaver knyttet til losformidlingen ved trafikksentralene på Fedje og i Grenland overføres dermed til andre steder. I Nord-Norge har vi erfaring med at losformidlingen i dag utføres fra Lødingen, som har ansvar for losformidling for Kystverkets fjerde og femte distrikt, dvs. Nordland, Troms og Finnmark. Dette fungerer meget bra og viser at teknologien muliggjør at losformidlerne ikke nødvendigvis må være lokalisert til det stedet losingen skal foregå. Jeg vil dermed understreke at det er losformidlingen og ikke selve losstasjonen som skal flyttes fra Fedje til Kvitsøy, dvs. at losene fortsatt vil være stasjonert på Fedje, mens formidlingen av losoppdrag vil styres fra Kvitsøy. Jeg legger videre til grunn at omleggingen av losformidlingen ikke skal medføre et redusert sikkerhetsnivå ved trafikksentralene. Trafikkovervåkingen ivaretas av de ansatte ved trafikksentralene. Disse er åpne 24 timer i døgnet, og det er minst én trafikkleder til stede. Dette vil ikke bli endret. På de trafikksentraler hvor losformidlingen nå blir flyttet til en annen enhet, vil Kystverket sikre bemanningen slik at det alltid er minst to personer til stede ved trafikksentralene. Inntil man eventuelt finner fram til andre forsvarlige løsninger for ivaretakelsen av trafikkledelsen, vil det ikke være aktuelt å redusere bemanningen på trafikksentralene. Omleggingen av losformidlingen skal således ikke føre til redusert sikkerhet ved noen av trafikksentralene. I så måte er mitt svar på spørrerens spørsmål positivt.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-12-18:
Jeg kan forsikre om at de tre trafikksentralene som vi har i drift i dag, Horten, Brevik og Fedje, og den fjerde som skal bli operativ fra 1. januar, Kvitsøy, vil ha en bemanning som ivaretar det sikkerhetshensynet som både representanten og statsråden er opptatt av. I tillegg vurderer vi en femte trafikksentral i Nord-Norge. Oppgavene består i, som det også blir beskrevet av representanten, å bidra til en sikker og effektiv sjøtrafikk og å beskytte det marine miljøet. Til det trengs det både kvalitativt og antallsmessig en bemanning som vi helt klart kommer til å ivareta. Det er ikke aktuelt å gjøre endringer, med mindre man gjennom den teknologiske utvikling skulle kunne ivareta sikkerheten på samme betryggende måte som i dag, også i tiden framover.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-12-18:
Da konstaterer jeg at vi har felles interesse i å holde sikkerheten og beredskapen høy ved samtlige trafikksentraler, inklusiv Fedje, og at den vil bli ivaretatt i tiden framover, også med den endringen vi gjør på formidlingen. Dernest ønsker jeg stortingsrepresentanten, og jeg inkluderer også de på Fedje, en god jul og en sikker jul.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2002-12-18:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til vår sosialminister: «Tvedestrand er den eneste byen i Aust-Agder uten eget vinmonopol. Vinmonopolet er forpliktet til å sikre produktene markedsadgang og rettferdig tilgjengelighet via sitt butikknett over hele landet. KrF-ordføreren i Tvedestrand vil ha polutsalg til byen, og truer med å bringe saken inn for EFTA-domstolen i Brussel. Vil Regjeringen sørge for at Tvedestrand får vinmonopolutsalg, eller risikere en sak i EFTA-domstolen, som kan velte hele ordningen med dette gammeldagse norske vinmonopolet?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg oppfattet dit hen at her var det ikke noen stor og god julepresang til Tvedestrand. Her var ingen konkrete lovnader, slik jeg oppfattet det. Men når Norge fortsatt tviholder på dette gamle omsetningssystemet for alkohol, må det sørges for tilstrekkelig tilgjengelighet ved at utsalgsstedene er geografisk rettferdig fordelt over hele landet. Og inntil i dag har Tvedestrand vært en av de svært få byer i landet der det ikke har vært mulig å få kjøpe så mye som en flaske vin på pol, for det har rett og slett ikke vært utsalg der. Og det er altså flere mil til nærmeste naboby som har slike utsalgssteder. Tilgjengeligheten er derfor svært dårlig. Hvorfor vil ikke statsråden foreslå for Stortinget at det skal gis tillatelse til flere utsalgssteder?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2002-12-18:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret. Da er vel denne saken avklart, men jeg vil gjerne få lov allikevel til å minne om at EU-kommisjonen for tiden presser Sverige meget hardt for å avvikle Systembolaget. Og dersom svenskene må gi etter for kravet fra EU – og det tyder på at det vil skje – vil dette ifølge norske EU-eksperter også knekke det norske vinmonopolet. Dette vil altså kunne bety at folk i Tvedestrand eller andre byer snart vil kunne få kjøpe lovlig alkoholvarer i dagligvarebutikkene, slik de fleste for så vidt kan i alle andre europeiske land. Tror virkelig statsråden at Norge fortsatt vil kunne opprettholde Vinmonopolet dersom Systembolaget i Sverige – trolig – blir avviklet ganske snart, etter press fra EU?
Ingjerd Schou (Høyre), 2002-12-18:
Spørsmålet om det er grunnlag for å søke bevilling i Tvedestrand, avgjøres av Vinmonopolets styre på bakgrunn av en vurdering av forholdet mellom økonomiske kriterier og ønsket om økt tilgjengelighet. Jeg forstår imidlertid at mange kommuner kan ønske seg en vinmonopolbutikk, og at det kan ligge distrikts- og næringspolitiske hensyn til grunn for dette ønsket. Situasjonen er likevel at om lag 90 pst. av befolkningen i dette langstrakte landet vårt om kort tid vil befinne seg mindre enn 20 kilometer fra nærmeste utsalg. I tillegg er det etablert en fjernhandelsløsning som gjør det enkelt for kundene å bestille og få tilsendt eller tilkjørt de varene de måtte ønske dersom avstanden er et problem. Med fjernhandel menes at varer kan bestilles over telefon, brev eller nettet, såkalt e-handel, og utleveres gjennom posten. Jeg ser ikke noen grunn til å gå inn i en diskusjon med representanten Torbjørn Andersen om ordningen med vinmonopol, men viser til at Stortinget tidligere i år har avvist forslag om salg av vin og sterkøl i dagligvareforretninger.
Ingjerd Schou (Høyre), 2002-12-18:
Det er ikke sosialministeren som bestemmer hvor pol skal ligge. Det gjør Vinmonopolet og dets styre. Også neste år blir det etableringer av nye polutsalg. Det har vært en voldsom utbygging de siste årene, så stor at 90 pst. av befolkningen befinner seg mindre enn 20 kilometer fra et vinmonopol. Det er ikke forutsatt at vi skal ha en utbygging i samme tempo som det har vært, men også neste år blir det, som sagt, nye etableringer. I tillegg skal vi også følge opp det som Stortinget har vedtatt, nemlig forsøk med minipol, som har et begrenset vareutvalg. Når representanten sier at vi har en gammeldags ordning med vinmonopol, må jeg si at jeg deler ikke representanten Torbjørn Andersens bekymring og vurdering i forhold til det. Jeg opplever at Vinmonopolet står sterkt i befolkningen, og at det også har å gjøre med den moderniseringen som har skjedd i forhold til større grad av selvbetjening, og muligheter til å skaffe seg polets varer på annen måte enn ved å møte opp selv.
Ingjerd Schou (Høyre), 2002-12-18:
Jeg registrerer at Vinmonopolet står sterkt i det norske samfunn. Det har å gjøre med den modernisering som har skjedd, og at vi har fått en utbygging som har vært enorm de siste årene. Gjennomføringen av den planen er straks gjort, og i tillegg blir det også etableringer neste år.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-12-18:
Omstillingen Statens vegvesen nå gjennomfører, skal ivareta flere viktige hensyn. Blant annet understrekes: effektivitet, dvs. at mindre penger skal brukes på administrasjon og dermed at mer penger kan brukes ute på vegen til veg- og trafikkformåldesentralisering gjennom delegering av oppgaver fra Vegdirektoratet og fra regionvegkontorene til nye distriktsvegkontorerforholdet til publikum, kommuner og andre samarbeidspartnere skal videreutvikles og styrkes Gjennom etableringen av Vegvesenets nye forvaltningsorganisasjon vil vektleggingen av disse hensynene måtte balanseres. Det vil være avgjørende for Vegvesenet å ha en kvalitet på sine tjenester som sikrer at publikum og samfunnet får utført disse tjenestene på en forsvarlig og god måte. Dette betyr at det for noen tjenester vil være nødvendig å samle kompetanse i større miljøer, mens andre oppgaver kan utnytte Vegvesenets samlede kompetanse ved aktiv bruk av elektroniske hjelpemidler, fjernarbeidsordninger osv. Innenfor trafikkområdet er det en utstrakt satsing på å øke tilgjengelighet og kvalitet på de ressurskrevende tjenestene, bl.a. gjennom å tilby ulike internett-tjenester. Etter førerkortforskriften bestemmer det enkelte vegkontor hvor førerprøven avlegges. Ved vurderingen skal det legges vekt på muligheten til å gjennomføre gode førerprøver, tilgjengelighet for publikum og kostnader. Når det gjelder den konkrete saken som representanten Klungland tar opp, er det viktig å understreke at vegkontoret i Vest-Agder i 2002 gjennomførte en vurdering av MC-prøvene i fylket. Vegkontorets vurderinger og eventuelle forslag til endringer vil bli sendt på en lokal høring i januar 2003. Vegkontoret vil ta sin beslutning etter høringen, og av respekt for den lokale prosessen synes ikke jeg det er riktig av meg å kommentere saken nå utover å understreke at det pr. i dag ikke er foreslått, langt mindre vedtatt, noen nedleggelse av tilbudet om MC-prøve i Flekkefjord.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-12-18:
Jeg vil på det aller sterkeste hevde at det vi har vært igjennom av prosess når det gjelder Statens vegvesen, nettopp har vist at denne regjeringen er opptatt av å ta hele landet i bruk. Vi har organisert Vegvesenet nå fra 1. januar 2003 på en rimelig radikalt endret måte sammenlignet med tidligere. Vi har også vektlagt sterkt nærhet til brukerne, det være seg kommuner eller andre brukere. Service- og tjenestetilbudet skal være godt. Det er også viktig at vi har en god kompetanse innenfor det området vi snakker om, spesielt når det gjelder føreropplæring og det ansvaret som ligger i å gi førerkort til MC. Det er altfor mange ulykker innenfor transportsektoren generelt, og i sommer har vi dessverre også sett det på MC-siden. Derfor er kompetanse et meget viktig element her.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-12-18:
Nå pågår det som sagt en prosess i forhold til dette spørsmålet, så jeg kan ikke kommentere akkurat den konkrete lokaliseringsdebatten. Den får nå gå sin gang. Når det gjelder statlige arbeidsplasser, vil jeg også minne om at selv om det er forskjell på Aust-Agder og Vest-Agder, ble da et regionkontor for regionen lagt til Aust-Agder. Så vi har lagt igjen et godt bidrag når det gjelder Statens vegvesen sett i forhold til den delen av landet. Det er riktig at tjenestetilbudet skal være godt, og jeg er ikke minst opptatt av trafikksikkerheten. Jeg vil være opptatt av at etaten hos oss legger best mulig til rette for at vi kan få utnyttet kompetansen slik at vi får best mulige MC-førere rundt om i landet. De vurderingene som nå kommer fram her, overlater vi til Statens vegvesen, slik at de kan avgjøre videre hva som er de beste løsningene i forhold til både trafikksikkerhet og kompetanse når det gjelder MC.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-12-18:
Jeg forstår at snøkanter i en innkjøring skaper både ulemper og arbeid for den private eieren av avkjørselen. Men det er slik at vegloven slår fast at avkjørselseier er ansvarlig for vedlikeholdet av avkjørselen til eiendommen. Dette gjelder også rydding av snø etter brøyting av tilliggende veg. Vegdirektoratet har fastsatt forskrift om alminnelige regler om bygging og vedlikehold av avkjørsler fra offentlig veg. Forskriften omfatter i hovedsak tekniske bestemmelser om anlegg av avkjørselen. I tillegg fastsettes avkjørselseiers/brukers plikt til selv å vedlikeholde avkjørselen. Samferdselsdepartementet legger til grunn at snøbrøyting av offentlig veg er forhold vegens oppsittere dermed må leve med. Slik har det vært praktisert over hele landet. Det følger videre av den nevnte forskriften at denne bestemmelsen også gjelder kommunal veg, som i denne konkrete saken. Som sagt: Jeg forstår godt at snøkanter i en slik innkjøring skaper ulemper og besvær, men det er også vanskelig å tenke seg en praktisk ordning hvor den som brøyter vegen, også skal rydde avkjørslene etter hvert. I de tilfeller dette skaper spesielle problemer for enkelte, må disse forholdene løses på en annen måte. Jeg vil avstå fra å kommentere denne konkrete saken som gjelder en kommunal veg i Bærum. Jeg er imidlertid kjent med at enkelte kommuner i spesielle tilfeller yter assistanse til snørydding gjennom sosialetaten. En slik ordning, som er behovsprøvd, har bl.a. Bærum kommune.