trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Som saksordfører for saken om å redusere bruken av palmeolje i Norge, legger jeg fram komiteens innstilling om at den vedlegges protokollen. Forslagsstillerne peker på flere utfordringer knyttet til palmeolje. De viser en klar bekymring knyttet til at det årlig hugges ned og brennes store områder med regnskog for å plante nye oljepalmer, og sier at det globale forbruket av palmeolje må ned for å redusere presset på verdens regnskoger. Videre tas det opp en bekymring om matmerking og forbrukernes muligheter til å vurdere hvilke varer man ønsker å kjøpe ut ifra egen kunnskap om palmeoljeinnholdet i varene. Det kommer også fram i saken at også EU-regelverket i disse dager fornyes når det gjelder merking av mat. I den forordningen er matinformasjon til forbrukerne tema, og krav innføres i desember 2014. Det er ulike syn på kravene til merking. Er de gode og tydelig nok? Vil de kunne få den spesialmerkingen som forslagsstillerne her etterspør? I statsrådens brev vises det til at det er begrenset adgang til å gjøre nasjonale endringer i regelverket. Da er det viktig å få fram under debatten hva næringsministeren nå gjør for å påvirke forordningen som skal vedtas i desember og hvordan norske myndigheter med det. Det fremmes fem forslag som handler om endringer av forskrift for merking, matinformasjon til forbrukerne, utforming av et regelverk som krever sporbarhet av palmeolje, presisering av offentlige innkjøp og til slutt: hvordan norske investeringer og handel påvirker økosystemer i andre land. Et mindretall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Venstre, mener det er behov for å se nærmere på både helsemessige og næringsmessige aspekter ved bruk av palmeolje og mener det kan være behov for et nytt regelverk. Det kan også være behov for å se på handelspolitiske aspekter i den forbindelse, knyttet til både EU-regelverket og norske investeringer i land med tropisk skog. Dette innbefatter flere politiske ansvarsområder, og det er krevende å ta ansvar for dette kun i næringskomiteen. Derfor fremmer dette mindretallet forslag om at regjeringen utreder disse aspektene nærmere, og at den fremmer en helhetlig sak i Stortinget.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Det er bra at det er engasjement i en så viktig og rimelig sammensatt sak, og jeg synes det er viktig at stortingsrepresentanter også er engasjert i VM-fotball – det er fint. Men når man får beskjed om at ens eget parti «henger etter ballen», må jeg si at det er et uttrykk jeg ikke har hørt i fotballsammenheng heller. Hadde det vært «på ballen», eller «driblet», eller den type ting, hadde jeg kanskje skjønt det bedre. Jeg synes det var et forsøk på en dårlig takling. Om representanten Korsberg hadde lest saken, ville han ha sett at det i forslaget fra Venstre står mye om EU-forordningen. Arbeiderpartiet er opptatt av at resultatet må bli best mulig. Vi er opptatt av at det handelspolitiske aspektet i denne saken også blir godt ivaretatt, men er det da nok at virksomhetene skal ha oversikt over og kunne dokumentere hvem de kjøper varer fra, og hvem de selger til? Er det ikke også viktig at den sammenhengen formidles til forbrukerne, og at de er godt opplyst om det? Så kan det være interessant, kanskje, å høre hva representanten Korsberg sier angående den offensive holdningen regjeringen har i denne saken nå, i arbeidet med EU-forordningen. Hva gjør man spesifikt i den type forhandlinger for å få til et best mulig resultat for både forbrukere og produsenter før dette vedtas? Det er nå vi må gjøre det, ikke når det er vedtatt.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg vil starte med å takke saksordføreren for en veldig god og omfattende jobb. I 2005 kom vi til et veiskille i arbeidet med frihandelsavtaler. Med Stoltenberg-regjeringen gikk man over til å følge norske offensive interesser, og ikke bare prinsippet om EU-parallellitet. Norge har etter oktober 2005 forhandlet og undertegnet ti frihandelsavtaler. I tillegg har det i perioden 2005–2013 blitt undertegnet tre avtaler som hovedsakelig var framforhandlet før den tiden. Oppstart av åtte pågående forhandlinger skjedde under Stoltenberg-regjeringen. Vi i Arbeiderpartiet er positive til at den nye regjeringen også vil arbeide for friere handel og føre en offensiv handelspolitikk som vektlegger Norges interesser. Et åpent og regulert handelssystem gir forutsigbarhet for land og bedrifter og er en forutsetning for rettferdig handel. Nye globale handelsavtaler må ha som mål å sikre at også land som arbeider seg ut av fattigdom, kan delta i internasjonal handel. Frihandelsavtaler må ivareta miljøhensyn og arbeidstakerrettigheter. I dag vedtar vi handelsavtalen med Colombia. Dette er en avtale som har pekt seg ut som å være mer krevende enn noen av de andre jeg har vært med og behandlet i denne salen. EFTAs ministermøte vedtok i 2010 en felles plattform for å inkludere miljø- og arbeidstakerrettigheter i framtidige frihandelsavtaler. Da var allerede frihandelsavtalen med Colombia ferdigforhandlet. Derfor undertegnet Norge og Colombia en bilateral MoU om politiske konsultasjoner, med referanser til arbeidstakerrettigheter og menneskerettigheter, i februar 2014. Det er en viktig retning vi i Arbeiderpartiet ønsker og er glad for er avklart for framtiden. Norge har et betydelig humanitært engasjement i Colombia – som saksordføreren var inne på – både gjennom bistand til norske, internasjonale og lokale organisasjoner og som tilrettelegger for fredsforhandlingene mellom Colombias regjering og geriljagruppene FARC og ELN. Den anstrengte situasjonen har gjort det krevende å lande i denne saken. På grunnlag av det har vi hatt en høring i komiteen, noe som ikke er vanlig i forbindelse med frihandelsavtaler. Intensjonen med avtalen er å øke det økonomiske samkvemmet med Colombia, og at avtalen, sammen med MoU-en, på sikt kan bidra til å bedre situasjonen knyttet til menneskerettigheter og arbeidstakerrettigheter. Vi er derfor opptatt av at MoU-en blir evaluert og informert om i Stortinget jevnlig framover. Vi ser at MoU-en som er framforhandlet, har etablert en mekanisme som legger til rette for at norske myndigheter regelmessig vil kunne diskutere menneskerettigheter og arbeidstakerrettigheter direkte med colombianske myndigheter. Dette forutsetter vi vil bli fulgt opp av regjeringen. Til slutt vil jeg understreke viktigheten i at denne avtalen vil hindre at norske bedrifter kommer i konkurransevridende situasjoner overfor Colombias øvrige handelspartnere i USA og EU. Det var én ting til jeg skulle si, men det datt ut – jeg tror egentlig at det allerede er sagt av saksordføreren.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Som det har blitt sagt, er det en stor grad av enighet i denne saken. Det er interessant at forslagsstillerne har fem punkter i representantforslaget, og jeg synes jeg må vise til det gode svarbrevet som kom fra statsråden, som ligger ved innstillingen, og som svarer på de fem punktene. Det er ganske åpenbart at regjeringen er på ballen, for å bruke det uttrykket i disse fotballtider, og muligens henger Arbeiderpartiet litt etter i et forsøk på å nå den ballen. Det er i alle fall gledelig at det er stor enighet i komiteen, og flere av de som har hatt ordet til nå, har pekt på at dette er et stort og internasjonalt marked. Jeg må lov til å sitere litt fra innstillingen, for det er en ting jeg ikke helt skjønner: «Komiteens flertall, medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti viser til statsrådens brev til komiteen der fokuset på bærekraft, sporbarhet og merking er et gjennomgående tema. Der kommer det fram at 50 pst. av det internasjonale palmeoljemarkedet nå er underlagt strenge interne bærekraftskriterier. Flertallet viser også til at palmeolje er et internasjonalt produkt og at regelverket for merking av næringsmidler er EØS-harmonisert. Norge har dermed alt å vinne på å være en del av og støtte opp under internasjonale tiltak for å styrke bærekraften i produksjonen av palmeolje i stedet for å vurdere særnorske regler og tiltak.» Dette står i innstillingen. Dette er altså ikke Arbeiderpartiet eller Senterpartiet med på i merknadene. Det synes jeg egentlig er litt forunderlig, for det er jo gjennom internasjonalt samarbeid, internasjonale avtaler, og gjennom det å delta og påvirke internasjonale organisasjoner at man får gjennomslag for dette. Spesielt merkelig blir det når man samtidig kan lese i representantforslaget: «Etter forslagsstillernes syn må det globale forbruket av palmeolje ned for å redusere presset på verdens regnskoger.» Der viser man altså til at det er et internasjonalt problem, men når vi skriver merknader og tar det opp i merknads form, er ikke Arbeiderpartiet og Senterpartiet med på det. Det forundrer meg ganske mye, fordi – som representanten Gundersen helt riktig sa – Norge er en liten del av verden. Skal man få til en løsning på et globalt problem, er det global samhandling som må til, og det er viktig for oss. Jeg synes det er veldig bra det regjeringen gjør på dette området, det fokuset man har. Jeg vil også benytte anledningen til å vise til det brevet som Stortinget fikk fra NHO Mat og Drikke 29. april. Det viser også hvilket fokus næringslivet har med hensyn til det å bruke bærekraftig palmeolje. Her er det mange som drar i riktig retning, og så får vi bare ønske Arbeiderpartiet og Senterpartiet velkommen etter.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Først vil eg takke saksordføraren for eit grundig arbeid. For Noreg er det viktig å kunne halde fram med å ta del i det europeiske samarbeidet på det arbeids- og sosialpolitiske området. Særleg i ei tid med sosial uro og stor arbeidsløyse i Europa er det viktig at Noreg er ein bidragsytar. Arbeidarpartiet meiner nytteverdien av å delta i slikt samarbeid er stor og reknar det som sjølvsagt at Noreg skal vere med i arbeidet med å skape eit solidarisk, inkluderande og trygt Europa. Eg meiner EaSI-programmet bidreg positivt til det. Programmet er eit omfattande EU-program med tre aksar som saman bidreg til å fremje høg sysselsetjing, sikre anstendige sosial beskyttelse, motverke sosial utstøyting og fattigdom og forbetre arbeidsvilkår. Fram til utgangen av 2013 tok Noreg del i to av desse aksane, PROGRESS og EURES. Det europeiske samarbeidet vart prioritert av Stoltenberg-regjeringa. Under PROGRESS-programmet hadde Noreg mellom anna nasjonale ekspertar i EU-kommisjonen. Bakgrunnen for å slå saman det som tidlegare var tre sjølvstendige program, og opprette eit einskapleg program var eit ønskje om å halde fram med å vidareutvikle alle programområda, særlig EURES og PROGRESS som heng logisk i hop som ein heilskap. Eg meiner det er bra at regjeringa held fram med si tilslutning til EURES-aksen, slik at ho også framover kan bidra til å fremje geografisk mobilitet og auke moglegheitene for sysselsetjing ved å utvikle ein open arbeidsmarknad. Brorparten av EaSI-programmet handlar likevel ikkje om det, men om PROGRESS-aksen i programmet. Her er det overordna målet å modernisere arbeids- og sosialpolitikken. Hovuddelen av PROGRESS meiner eg treffer midt inn i det vi jobbar med i norsk arbeids- og sosialpolitikk, nemleg å fremje sysselsetjing – særleg kjempe mot ungdomsarbeidsløyse – å fremje sosial sikring og inkludering, å kjempe mot fattigdom og å forbetre vilkåra og forholda i arbeidslivet. Så gjennom å delta i PROGRESS støttar vi utviklinga av hensiktsmessige sosiale sikringsordningar og arbeidsmarknadspolitikk ved å fremje god styring, gjensidig læring og sosial innovasjon. Når regjeringa berre gjev delvis tilslutning til det nye EaSI-programmet, er det derfor ei nedprioritering av det europeiske samarbeidet på arbeids- og sosialfeltet. Arbeidarpartiet stiller seg kritisk til ei sånn prioritering, særleg fordi grunngjevinga er budsjettmessige forhold. Å gjere sitt til auka sysselsetjing og sosial solidaritet i Europa bør vere ein prioritet for Noreg. I tillegg vil deltaking i ein større del av EaSI gje Noreg tilgang på fleire virkemiddel, tiltak og program som kan gjere sitt til å få fleire personar med nedsett arbeidsevne og ungdom inn på den norske arbeidsmarknaden. Eg tek med dette opp forslaget der Arbeidarpartiet på denne bakgrunn støttar tilslutning til både EURES- og PROGRESS-aksane i EaSI-programmet frå norsk side frå 2015.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Mye er sagt allerede i debatten, men la meg bare få lov til å understreke to–tre viktige ting. For det første ønsker regjeringen at Norge skal være en bidragsyter til arbeidet med å skape et inkluderende og trygt Europa gjennom en aktiv europapolitikk. Det mener vi at vi gjør ved at vi nå viderefører EURES-aksen. Det er viktig, som flere representanter har påpekt, det er mye lærdom man kan dra nytte av. Så synes jeg også at det er viktig, før man går inn, å finne ut om man skal inn i flere deler av programmet. Det er fortsatt sånn at det er mulig å gå inn i programmet på et senere tidspunkt. Det er noe som jeg vurderer nøye, men jeg synes også det er viktig å vurdere det opp mot kost–nytte. Hvilke prosjekter og programmer skal vi delta i, og hvilken nytte har vi av det? Da kan vi bruke litt tid på å gå grundig gjennom det. Det tror jeg kan være nødvendig. Det betyr ikke at man nedprioriterer europaarbeidet, det betyr at man har en bevisst holdning til europaarbeidet for å lykkes på en god måte. Så har jeg sett at mikrofinans er noe som ikke har blitt berørt i veldig stor grad. Det er også en mulighet å bli med inn på det på et senere tidspunkt, om det skulle være ønskelig. Jeg registrerer at det bare er 15 av EU-landene som er medlem av det programmet – ingen av de nordiske. Island vurderer å gå inn. Vi får komme tilbake på et gitt tidspunkt og vurdere om vi skal bli med på det og andre deler av programmet. Men nå er det sånn at det vi har lagt frem, er det som budsjettet har tatt utgangspunkt i. Jeg registrerer og har forståelse for, med den historikken Arbeiderpartiet har, at man fremmer det forslaget man gjør i denne saken. Men det løses ikke med dette forslaget, såfremt det ikke er fremmet noe forslag om inndekning og budsjettbevilgning.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg har lyst til å minne statsråden om, når han sier at det har vært varslet før at dette kommer, at dette kom veldig fort – det blir hastebehandlet så fort som jeg tror en sjelden gjør. Når vi da mangler svar på veldig mange av spørsmålene vi har, så er det jo dem vi etterspør. Da er det slik at om en er konkret, oppleves det ikke som konkret nok, og det er langt fra bare Arbeiderpartiet og Senterpartiet som stiller de spørsmålene. Derfor skal jeg heller ikke spørre statsråden nå om hva ordningen skal være, men jeg vil spørre ham om når han kommer tilbake til Stortinget med konkret forslag der vi kan få lov til å vurdere de ulike sidene, og også vurdere risikoen ved dette. Så har jeg lyst til, siden det er nest siste dagen før sommerferien begynner, å ønske statsråden god ferie og god tur på E6 i bobilen. Du må kjøre forsiktig, for vi ønsker å ha deg trygt tilbake igjen, siden vi kommer til å ha mange spørsmål til deg også til høsten. Så god sommer!
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Dette er en viktig sak, som det har blitt jobbet mye med på kort tid i komiteen. Saksordføreren, Helge Orten, har hatt en grei redegjørelse, så jeg skal ikke forlenge kvelden unødvendig. Men jeg vil si noen ord. Antall bompengetilhengere på Stortinget har økt fra 77 pst. i forrige periode til nesten 84 pst. i denne perioden – altså ikke 100 pst., som representanten Sund sa. Årsaken til at vi i Fremskrittspartiet nå i denne perioden har inngått en avtale om at vi kan stemme for bompenger, er nettopp at vi ser at bilistene vil få en bedre ordning ved at vi er med og forhandler. I dette tilfellet har statsråden klart å sørge for at staten øker sin andel med 378 mill. kr. Dette er i tråd med regjeringsplattformen, som sier at vi skal øke bevilgningene til samferdsel, samtidig som vi skal ha en lavere bompengeandel. Videre vil kostnadene med en lavere rente kunne reduseres med ytterligere 240 mill. kr, og innkrevingskostnadene vil bli redusert med minst 60 mill. kr. I 40 år har vi sittet i opposisjon uten å få gjennomslag. Vi har tapt alle bompengesaker. Nå er vi i regjering, og takket være oss, vil bilistene i Harstad slippe å betale 678 mill. kr, som de ellers hadde måttet betale, om vi satt i opposisjon. Med Veipakke Harstad skal det legges til rette for bedre kapasitet på hovedveisystemet i sentrum av byen. Det viktigste prosjektet er bygging av en tunnel utenom sentrum for å avlaste sentrumsgatene og kommunale gater, noe som vil bidra til økt trafikksikkerhet i en periode hvor trafikkmengden er forventet å øke mye. Tunnelen vil også frigjøre areal, og det vil legge til rette for bedre vilkår for kollektivtransport, gående og syklende. Samtidig med Veipakke Harstad blir det også presentert en overgangsordning og endring av takst- og innkrevingsopplegg. Det er her snakk om at en kan legge andre rentetakster til grunn enn 6,5 pst., noe som vil få en stor betydning for beregning av takster i bomstasjoner i denne pakken, men også i 13 andre prosjekter. Samferdselsdepartementet ber Stortinget om fullmakt til å kunne gjøre disse endringene, og det vil vi selvfølgelig slutte opp om. Til slutt vil jeg minne om at regjeringen arbeider med en generell bompengereform, der målsettingen er at administrasjons- og finansieringskostnadene og kostnadene knyttet til drift og innkjøp skal reduseres. Dette er en reform som vil komme bilistene til gode, der mer av bompengene skal gå til bygging av vei og mindre til renter og administrasjon. Med en slik bompengereform vil sannsynligvis takstene i Harstad kunne reduseres ytterligere.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Takk for det, og takk for lykkønskningene. Jeg gleder meg til å kjøre mange steder der jeg vet at denne regjeringen har fjernet bommer som var planlagt oppsatt, og noen steder står sågar fundamentene ennå, som utenfor Alta. Så vi kan faktisk se resultatene av vår egen politikk, og mer skal det bli. Når det gjelder bompengereformen, vil den komme som en egen sak til Stortinget i sitt fulle omfang. Det vi har behandlet nå, er omtalt i Prop. 97 S, og en konkretisering i denne saken her, der en tar overgangsordningen. Det betyr at en i første runde nå ikke bevilger penger, men at en gjør om på de beregningstekniske forholdene som gjør at når bompengereformen er i gang, vil bilistene dra nytte av det. Men det gir oss et handlingsrom til å framforhandle det som blir den gode løsningen. Dette er en annen tilnærming enn det jeg opplevde at forrige regjering hadde, der en brukte sine siste måneder i regjering på å fjerne mange rabattordninger, eller redusere dem ned til 10 pst., fra 50 pst., i Oslofjordtunnelen. Det viser for oss en annen vilje til å ta bilistene på alvor og skattebetalerne på alvor.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg synes det er litt interessant stadig å få kritikk fra Arbeiderpartiet for at vi reduserer bompenger, men allikevel stemmer Arbeiderpartiet hver gang for det de kritiserer oss for å gjøre. Så Arbeiderpartiet må bestemme seg for om de enten er enig i regjeringens politikk når de stemmer for den, eller om de egentlig er imot den, og da bør de jo stemme imot den. Men det er åpenbart at Arbeiderpartiet ser at det regjeringen gjør, er så populært lokalt at de ikke tør stemme imot. Jeg bare minner om at etter at denne regjeringen tiltrådte, har vi fjernet bompengebelastninger i Alta på 0,5 mrd. kr. Mo i Rana, eller Helgelandspakken, får 300–400 mill. kr mindre i bompengebelastning. Nå har vi en Harstadpakke, som kommer opp i 0,5 mrd. kr. Bare på de tre prosjektene har nordnorske bilister spart 1,5 mrd. kr på grunn av regjeringsskiftet. Det er ganske formidable summer. Så vil det jo bli avgjort i de årlige budsjettene hvordan vi prioriterer, men vi har altså bevilget mer penger til vei, mer penger til asfaltering, mer til nye prosjekter – og allikevel mindre bompenger. Det handler om å bruke pengene effektivt og få dem til å strekke lenger.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Nei, OPS-veiprosjekter koster ikke mer i seg selv. Faktisk kan du få besparelser ved at du får mer effektiv planlegging og gjennomføring og bedre vedlikehold. Men finansieringen kan koste mer hvis du ender opp med å binde renten på høyere nivå. Det er det som er litt rart når Arbeiderpartiet sammenligner med de tre OPS-prosjektene som har vært i Norge. Det ble altså inngått renteavtaler for mange år siden, da rentenivået generelt var høyere. Hvis du sammenligner renten på offentlige og private bomprosjekter i de samme tidshorisontene, er ikke rentenivået vesentlig forskjellig. Det var det ene. Når det gjelder om dette kommer til å gå på bekostning av andre veiprosjekter, har jeg allerede svart på det, for jeg har pekt på at denne regjeringen har framskyndet planleggingen av sju veiprosjekter og har framskyndet prosjekteringen av fem veiprosjekter som de rød-grønne ikke hadde planlagt penger til. Vi ferdigstiller E18 i Vestfold mye tidligere, vi asfalterer 10 pst. mer enn de rød-grønne planla, og vi får redusert bompenger. Det viser at vi klarer begge deler.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Sånn som representanten Pollestad tar det opp, vil prisen bli høyere. Men det er ikke det som er regjeringens politikk. Regjeringens politikk er at en også skal kompensere rentekostnader, sånn at en ikke forlenger nedbetalingstiden. Det er jo feilen med prosjektet som representanten Pollestad legger opp til. Skal du nedbetale den samme gjelden med lavere takst per passering og alt annet likt, må du bruke flere år på å nedbetale. Da må du også ha driften på bomstasjonene oppe lenger. Derfor har regjeringen foreslått at vi skal få ned takstene ved at staten dekker rentekostnadene. Det er vesentlig i denne sammenhengen. Det har også representanten Pollestad utelatt i sine skriftlige spørsmål. Jeg tror vi skal diskutere realitetene her og ikke drive polemikk, der er jeg helt enig med representanten Pollestad. Men da må en også stille spørsmål om det som regjeringen faktisk foreslår. Det som er faktum, er at bilistene i Harstad vil spare i hvert fall 260 mill. kr, sannsynligvis 410 mill. kr når rentekompensasjonen er oppe og går, ikke ved å spre lånet utover flere år, men ved at staten tar mer av kostnaden på finansiering.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg kan fortelle hvordan regjeringen tenker med den ordningen vi har, og det går på at vi vil gi en stimulans til de bomselskapene som finnes rundt om i landet i dag, til å slå seg sammen til noen få bomselskaper. Ved å komme inn i ett av de store regionale eller statlige selskapene som en oppretter, vil en få kompensert sine renteutgifter. Vi kan ikke tvinge bomselskaper til å endre struktur, men vi kan stimulere dem, og det gjør vi med rentekompensasjonsordningen. Hvis man hadde gitt alle en økt statlig andel, hadde man fratatt dem stimulansen til å reformere systemet, derfor er rentekompensasjonsordningen viktig. Så er det viktig i denne sammenheng at når man får samlet all bompengegjelden, fra å ha den i 50–60 selskaper til ned i 2–3, har de en helt annen lånekapasitet ute i markedet. Det betyr at de kan framforhandle lavere rentenivå, og da sparer staten penger ved at nivået blir lavere enn det ville vært da man hadde individuelle lån, og dermed blir det mindre som må kompenseres i statsbudsjettet. Så det er en vinn-vinn-situasjon for bilistene og skattebetalerne.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Da må man se det i sammenheng med det vi opplyser om i Prop. S 97, at dette er en overgangsordning, ikke den endelige løsningen. Det er den samme feilen som representanten Pollestad gjør, at han stiller spørsmål som om det er den endelige løsningen, og ikke ser på det som et ledd i det som blir resultatet. Poenget med det vi gjør, er at vi sier at man samler gjelden i selskapene i noen store selskap. Da får man ned rentekostnadene. Det sparer AS Norge på, om det er skattebetalerne eller bilistene man tar som utgangspunkt. Lavere renter betyr at det er finansverdenen som taper inntekter. Så får vi gjort noe med innkrevingskostnader og administrasjon. Da sparer alle penger. Og så må man kompensere de gjenværende renteutgiftene, for man får ikke gratisrenter. Det kompenserer man over statsbudsjettet. Så man får en utgift på statsbudsjettet, men innbyggerne, som både er bilister og skattebetalere, vil totalt sett spare mange hundre millioner kroner på dette fordi de slipper å betale så mye i administrasjonskostnader, og de slipper å betale en høyere rente enn det de hadde trengt å gjøre. Derfor er dette en veldig god og effektiv måte å få bygd veier billigere på. Og når en først skal ha bompenger, er dette allikevel en mindre smertefull måte enn sånn som de rød-grønne la opp til.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg skjønner at behovet for å forvirre er betydelig stort. La meg bare si: Jo, veiene går også opp i verdi. Det er mye dyrere å bygge ny vei i dag enn for ett år og ti år siden. Veikostnadene stiger faktisk mer enn annen inflasjon i samfunnet. Jeg nekter å være med på den logikken som gjerne rød-grønne politikere har, om at veiene inn og ut av Oslo ikke har noen verdi etter at de er bygd. De har en enorm samfunnsmessig verdi. Et hus må også vedlikeholdes. Det er ikke kun en vei som må vedlikeholdes, og som har kostnader. Et hus må også vedlikeholdes. Dersom man ikke vedlikeholder et hus, er det ikke mye verdt etter 10, 15 eller 20 år. Jeg håper at representanten Holmås vedlikeholder sitt hus, for å holde på dets verdi. Det som vi gjør her, er ikke å lure oss selv, slik mange rød-grønne politikere gjør. Vi går ikke i banken og ber om å få utsatt nedbetalingen. Vi går og spør banken om å få lavere gebyr og lavere rente. Men vi spør ikke om å få la være å betale lånet vårt. Det er det som er litt rart her: Vi presenterer en pakke der vi sier at vi skal ha færre bomselskaper og færre innkrevingspunkter. Bare på innkrevingspunkter sparer bilistene i Harstad 60 mill. kr. Så sier vi at vi har en overgangsordning som tar oss et skritt i retning av at man i framtiden skal få kompensert renteutgiftene på det lånet. Man får samlet lånet. Da får man en lavere rente. Det sparer oss for penger. Så skal staten, gjennom statsbudsjettet, kompensere de gjenværende renteutgiftene. Dermed vil bilistene, til tross for lavere takst, ha mye mindre gjeld å betale ned, eller mye mindre totalkostnad, for nå går hver krone de betaler, til å betale ned selve lånet i stedet for å dekke renteutgiftene, for dem tar staten. Da forlenger man ikke nedbetalingen, men man reduserer takstene. Man reduserer kostnadene. Så må man ha litt større bevilgninger på statsbudsjettet, men som innbygger sparer man totalt, for man slipper unødvendig høy rente, og man slipper administrasjon. Nå håper jeg at representantene Eidsvoll Holmås og Pollestad har notert. Det er litt rart å høre rød-grønne politikere som, hver gang denne regjeringen gjør noe smart, sier at det lå jo i NTP. Jeg må minne om at 6,5 pst. rente var renteteknisk beregning etter NTP òg. Det ble ikke vedtatt noen endring. Det ble ikke vedtatt å ha to eller tre bompengeselskap. I beste fall ville en ha et bompengeselskap i hvert fylke. Da får man ikke de samme gevinstene. Men jeg er veldig glad for at rød-grønne politikere nå synes at det regjeringen foreslår, er så bra at en vil være med å ta æren for det. Ingenting er bedre enn at vi alle står sammen og forsvarer de endringer vi foreslår. Til representanten Juvik – Nord-Norges dyreste mann: Jeg vil minne om at denne regjeringen har sørget for at bompengekostnadene for folk i Nord-Norge har gått ned med minst 1,5 mrd. kr. Det er ganske mye penger, kanskje ikke for en stortingsrepresentant for Nord-Norge, men jeg tror at næringslivet vil merke det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
La meg henlede oppmerksomheten på proposisjonen, side 7, tabell 5.2. Der står det en oversikt over ulike lånerenter, ulike takster, ulike finansieringskostnader og ulike innkrevingskostnader. Der står det tydelig at hvis man går fra å ha toveisinnkreving til enveisinnkreving, vil man spare 60 mill. kr. Det tallet er dokumentert. Her står det ulike punkter: Hvis man går fra å ha renter på 6,5 pst. til 2,8 pst. ser man hvordan finansieringskostnadene går ned. Så må man ta i betraktning at man også skal kompensere for renteutgiftene, at man skal samle lånet for å få ned rentenivået. Der er det en reell besparelse. Administrasjonskutt er en reell besparelse. Men å dekke de gjenværende renteutgiftene er flytting av kostnader – det er det ingen tvil om. Det går fra bilistene direkte til skattebetalerne. Men allerede her ser man at det er betydelige millioner kroner i reelle besparelser for bilistene i Harstad-området. Hvis man ikke vil se på tabellen, kan man godt unnlate å gjøre det. Men nå har vi forklart ganske mange ganger hvordan helheten i dette systemet er. Jeg registrerer at de som nå kritiserer oss og velger å si at vi er arrogante fordi vi ikke aksepterer argumentene deres, forholder seg til en liten del av helheten og prøver å overbevise om at det kun er det som gjelder. Men jeg tror flertallet i denne salen har sett hvor helheten ligger, at det handler om administrasjonskostnader, reelle rentekostnader og flytting av noen av kostnadene fra bilistene til statsbudsjettet. Det er i tråd med den politikken denne regjeringen vil ha. Vi skal ha ned bompengeandelen, og det er akkurat det vi leverer. Samtidig skal vi bygge flere veier. Det betyr at vi må bevilge flere penger til vei, samtidig som vi bevilger penger til å slette en del bompengegjeld. Det får vi til, fordi det handler om å prioritere. Det handler om å bruke pengene mer effektivt. Vi har klart å framskynde prosjektering og planlegging for et titalls veiprosjekter. Vi har klart å øke asfalteringen i dette landet, selv om den forrige regjeringen planla en reduksjon av asfalteringen. Vi har fått på plass mer jernbane. Vi har framskyndet mye jernbaneterminalarbeid. Det viser at det vi gjør nå, ikke går på bekostning av andre samferdselsprosjekter, men at vi generelt sett prioriterer samferdsel høyere. Det er rett og slett fordi vi ser dette som en god investering. Å få ned kostnadene fra næringslivet er å sikre arbeidsplasser. Derfor vil hele ordningen med arbeidsgiveravgift – da vi ikke fikk det utfallet vi ville – bli kompensert tilbake til Nord-Norge. Det forsvinner altså ikke penger ut av fylket. Pengene kommer tilbake igjen. I tillegg har vi vedtatt at vi skal bevilge 1,5 mrd. kr for å kompensere for renteutgifter som ble pålagt av den rød-grønne regjeringen på mange bompengeprosjekter – i Alta, nå i Harstad, på Helgeland, og snart kommer Bodø.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Ja, det er ikke farlig når ministeren ordner opp i vegproblemene i Norge. Det kan i hvert fall høres sånn ut, selv om han så langt styrer etter den vedtatte NTP som de rød-grønne la fram. I vegpakken som vi skal vedta i dag, har man redusert egenfinansieringen med om lag 370 mill. kr – nye, friske statlige penger. Det er i seg selv bra for bilistene på denne strekningen, på samme måte som det var det på Helgeland. Men det er ikke nødvendigvis det beste med tanke på vegutbygging totalt sett, for det betyr faktisk at man må finne alternativ finansiering for disse millionene, som igjen vil bety at det kan gå ut over andre prosjekter, eller så må man løfte inn friske midler. Det blir i hvert fall ikke flere meter veg. Løfter man inn friske midler, kunne som sagt dette ha gått til enda mer veg i disse prosjektene. Da lurer jeg selvfølgelig på: Når og hvordan vil ministeren komme med forslag til inndekning til Stortinget for disse 370 mill. kr?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg forstår at ministeren forsøker å prate seg bort fra de store bombelastningene som de også må ta stilling til. Men jeg synes ikke han svarte noe godt på spørsmålet mitt, som gikk på om man kan forvente at dette blir finansiert opp. Eller betyr det at det går ut over andre vegprosjekter, som igjen betyr at det blir mindre veg for pengene? Så er det jo interessant det resonnementet han forsøkte seg på i forhold til Arbeiderpartiet, at man er litt forbauset over at vi er for bompenger. Det burde man jo ikke være. Så trekker man sammenligning med OPS. Mener ikke ministeren at det blir merkostnad hvis man har både bompenger og OPS enn ved bare å ha et bomprosjekt? For det er det du forsøker å si. Da er det jo interessant å høre svaret ditt, hvis du kan svare på begge de to spørsmålene: Blir det like mye veg, blir det mindre veg? Og koster ikke OPS mer?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg skal forsøke å fatte meg i korthet. Det er slik at tilfeldigvis har samferdselssakene kommet sist, og da får vi skylda for sene kvelder, men sånn er det. Jeg måtte bare ta ordet, for det var en del påstander her som jeg føler er litt uklare, men før jeg kommer til dem, har jeg lyst til å takke komitélederen for kloke ord. Jeg takker også for samarbeidet, og for ikke å glemme det, også ønske de andre i komiteen god sommer. Representanten Regina Alexandrova sa at dette førte til raskere nedbetaling. Nei, sånn er det ikke. Det er jo faktisk det som er med dette prosjektet, at det ligger føringer. Det ligger et krav om at den gevinsten som kommer på denne renta – som for så vidt ikke er noe nytt, for den har vært der tidligere – er den faktiske renta som bomselskapet måtte forholde seg til, og ikke den tekniske renta, da de kom i gang med prosjektet. Det har tidligere blitt brukt til å korte ned tida – da hadde det gått raskere – men det som skjedde med dette forslaget, er at nå får de ikke valget, nå blir de tvunget til å ta et valg om hva renta skal være: Skal den være flytende og lav og gi storgevinst på kort sikt, eller skal den være bindende og lang – liten gevinst? Hvis de gjør det valget, blir de tvunget til å ta den gevinsten og sette ned bomsatsen, det er det som er realiteten i forslaget. Det betyr at man ikke får den valgmuligheten, og da blir det ikke raskere nedbetaling. Derfor vil jeg sende et signal til ministeren som nå skal komme med den saken til Stortinget, så han i hvert fall kan vurdere om det ikke kan være lurt å ha en åpning for at selskapet, eller prosjektene, selv får gjøre en vurdering med denne gevinsten, eller den reelle renta – om man vil ha lavere takst, om man vil ha kortere nedbetalingstid, eller sågar kanskje også få valget om å få bygge mer vei? Så jeg vil be ministeren ta det med seg og se på om det kunne være et klokt forslag. Så skal jeg ikke ta diskusjonen rundt satsingen i nord. Den hadde vi en debatt om i går, og jeg kunne godt ha ramset opp om at det ikke er alt som tyder på at regjeringen satser like hardt i nord.
Regina Alexandrova (Høyre), 2014-06-19:
Sammen med representantene Gudmundsen og Korsberg fra Troms vil jeg overbringe en stor hilsen fra Harstad-regionen til regjeringen og Stortinget for det gode arbeidet som er gjennomført i denne saken. Med Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens betydelige satsing på samferdsel, kombinert med en ny politikk hvor nye ideer og bedre løsninger gir mer vei for de samme pengene, er det veldig gledelig å kunne være med på å fatte vedtak i dag. Harstadpakken får et løft på 370 mill. kr takket være denne regjeringens politiske kurs. Vi satser i nord, og næringslivet hilser våre løsninger velkommen. Pakken vil være en viktig vitamininnsprøyting i Harstad-samfunnet og utløse viktige næringslivsprosjekter. Det nye bompengeselskapet reduserer kostnadene betydelig gjennom å åpne opp for en modell hvor det kreves inn i bare en retning, og der administrasjons- og utbyggingskostnadene reduseres med mange millioner. Bilistene betaler for vei, ikke renter og administrasjon. I tillegg har regjeringen varslet en rentekompensasjonsordning. Hva den vil bety for dette prosjektet, er for tidlig å antyde, men også her bidrar regjeringen, slik at prosjektet betales raskere ned gjennom brukerfinansieringen, og der finansieringskostnadene blir så lave som mulig. Regjeringen tør å tenke nytt, satse og leverer valglovnader om mer vei. Jeg vil også takke transportkomiteen og saksordfører for deres raske arbeid, og for at saken blir behandlet her i dag. Dette betyr svært mye og medfører at man trolig allerede til høsten kan stikke spaden i jorden. Jo raskere man kommer i gang og kommer i mål, jo raskere kan Harstad-samfunnet ta ut effekten og oppfylle det løftet denne investeringen vil gi. Jeg ser fram til det videre arbeidet og veipakkens snarlige realisering. Oljebyen Harstad tar i dag med denne investeringen et viktig steg inn i nordområdesatsingen til denne regjeringen.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Det var i grunnen ganske interessant å høre på representanten Alexandrova. Jeg må minne om at når hun høres veldig euforisk ut, er det vel for å dekke over at det regjeringa har gitt med den ene hånda til Nord-Norge, har de tatt – i alle fall dobbelt – igjen med den andre. Så summen går vel i minus, hvis vi skal regne på det, og det tror jeg de fleste i Nord-Norge også ser. Harstadpakken som Stortinget i dag behandler, er en lenge etterlengtet samlet transportløsning for byen ved Vågsfjorden i Sør-Troms. Målet er at Harstad i framtida skal ha et transportsystem som sikrer god trafikkflyt, og et godt bomiljø som gjør det trygt og trivelig å gå, sykle eller oppholde seg i sentrum. Denne ambisiøse trafikkpakken har noen skisserte hovedmål, bl.a. å redusere trafikken på rv. 83 i sentrum med 40 pst., gjøre det mulig å ferdes på et sammenhengende gang- og sykkelvegnett, sikre full framkommelighet, forutsigbar reisetid og regularitet for de viktigste bussrutene og god framkommelighet generelt på rv. 83 og på veier fra de største bolig- og næringsområdene som krysser denne. Det er mange gode grunner til å være glad for at denne transportsatsinga nå kan realiseres. Jeg vil spesielt peke på at Harstadpakken legger stor vekt på å bedre forholdene for gående og syklister. Fortau, sykkelfelt og gang- og sykkelvei på til sammen 30 km vil gi byen et sammenhengende gang- og sykkelveinett. Omkring 16 000 av Harstads innbyggere bor innenfor en avstand på 5 km, som altså utgjør en ganske høvelig avstand for sykling. Med et godt gang- og sykkelveinett samt trygge over- og underganger som gjør at gående og syklister slipper å krysse trafikkerte veier, vil det bli langt enklere for flere å velge å sykle eller gå til jobb, skole eller andre aktiviteter. I dag må de fleste myke trafikantene i Harstad ferdes langs trafikkbelastede veier. Harstad-pakken vil endre dette radikalt. Da har jeg lyst til å trekke fram at Harstad kommune som den første kommunen i Norge ble godkjent som medlem i WHOs nettverk for det som kalles Safe Communities i 1994, med fornyet medlemskap i 2003. Bakgrunnen for det var åtte års aktivt skadeforebyggende arbeid blant alle aldersgrupper og risikomiljøer. Safe Communities, eller Trygge lokalsamfunn som den norske varianten kalles, har nettopp trafikksikring i lokalmiljøet som en av sine viktigste satsinger. Derfor går prosjektets gode kollektivløsninger og tilrettelegging for myke trafikanter rett inn i et arbeid som Harstad har fokusert på i mange år. Det var en stund at Harstad-pakken hang i en tynn tråd. Fremskrittspartiet lokalt ville nemlig ikke at bompenger skulle være en del av finansieringa av denne storstilte transportsatsinga. Men ved kommunevalget i 2011 ga velgerne i Harstad et tillitsvotum til partier som hadde sagt ja til bompengefinansiering og dermed ja til Harstad-pakken. Så ble det, som også representanten Juvik sa, et nytt nei etter valget – med Fremskrittspartiet i spissen – før man endelig igjen sa ja i 2012. Det er veldig gledelig at Stortinget i dag vil si det samme.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2014-06-19:
La meg først få si at det er veldig gledelig at vi nå i kveld skal vedta Harstad-pakken, som jeg vet at mange gjennom lang tid har ventet utålmodig på. Det vedtaket Stortinget skal gjøre nå i kveld, har veldig stor betydning for folk som bor i Harstad, det har stor betydning for å styrke trafikksikkerheten, for håndteringen av trafikkøkningen, og ikke minst har det stor betydning for miljøet. Det er en gledens kveld for Harstad, for Troms og for oss som er opptatt av det beste for den regionen. Og det opplever jeg at det er veldig mange i denne sal som er, ikke minst i Stortingets transportkomité, og jeg er veldig glad for at vi har en transportkomité som særlig i denne saken har vist at man er veldig resultatorientert og pragmatisk, og at man kan sette i gang og jobbe når det gjelder. Jeg ønsker å berømme samtlige partier i komiteen for et særdeles konstruktivt samarbeid om denne saken. Det har vært krevende på så kort tid å ta stilling til en del av de elementene som ligger i overgangsordningen til rentekompensasjonsordningen. Det forstår man, og man har veldig stor forståelse for at opposisjonspartiene hadde behov for å stille en del spørsmål og få svar, men jeg er veldig glad for at man også ønsket å støtte den overgangsordningen som regjeringen legger opp til. Jeg har stor forståelse for at Arbeiderpartiet og Senterpartiet fra talerstolen i dag også understreker at man ønsker å ta endelig stilling til saken når den kommer, og at også Kristelig Folkeparti og Venstre i merknader ser frem til at saken legges frem for Stortinget. Alt i alt skal det være en fornøyelse å stemme for Harstad-pakken i kveld, og det er det også at nesten samtlige partier i Stortinget også går sammen om elementene i det som ligger i overgangsordningen. Jeg må som komitéleder også få lov til å ønske transportkomiteen en riktig god sommer, og vi ser frem til mange gode samferdselsdebatter etter sommeren, når vi er samlet igjen til høsten.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg har ingen ønsker om å trekke debatten ut i de sene nattetimer, men i likhet med representanten Heikki Eidsvoll Holmås må jeg si at jeg reagerer ganske sterkt på en statsråd som på tampen av sesjonen legger fram en sak om en veldig positiv veipakke i Harstad, som de har ventet lenge på, som pakker inn flere prinsipielle spørsmål, og hvor en samlet komité – jeg ber statsråden merke seg innlegget til både saksordføreren og komitélederen – reagerer på at dette legges fram til prinsipiell vurdering uten det saksgrunnlaget vi kan forvente å få. Når han så får ordet og muligheten i salen – gjennom både replikkordskifte og innlegg – bruker han ikke tiden til å opplyse saken, men legger sin sedvanlige tirade om de rød-grønne til grunn. Der deler kanskje presidenten min oppfatning om at det kan gjøre kveldene i denne salen litt lange.
Abid Raja (Venstre), 2014-06-12:
Jeg har på vegne av Terje Breivik, Pål Farstad og meg selv gleden av å fremme representantforslag om å styrke forbrukermakten gjennom digitalisering av produktinformasjon og opprette en informasjonsportal for dagligvarer. Så vil jeg på vegne av Trine Skei Grande, Iselin Nybø og meg selv fremme representantforslag om å opprette en egen lovavdeling på Stortinget.
Abid Raja (Venstre), 2014-06-12:
Det er godt å se at statsråden er på ballen. Jeg vil takke ham for svaret. Jeg vet at statsråden er opptatt av dette, og målet mitt er å skape nok trykk så vi får økt framdrift. Vi skal samarbeide godt for å få til en bedre styrt jernbanesektor. Noe har allerede blitt gjort. De grepene som statsråden nevner med etatsmøtene, er gode grep, men jeg tror vi må ha flere nye tiltak, og noe mer må til. Denne interpellasjonen handler ikke bare om struktur og private aktører. Eksemplene jeg brukte i sted, er dessverre gode eksempler på at systemet hindrer at vi får vedlikeholdt jernbanenettet vårt. For tredje år på rad la Jernbaneverket fram en handlingsplan der bevilgningene til vedlikehold ble redusert. Dette ble gjort til tross for at de borgerlige partiene – eller de to i regjering og de to konstruktive samarbeidspartiene – fikk økt bevilgningene vesentlig fra Stoltenberg-regjeringens forslag. Den 18. mars uttalte Elisabeth Enger i Jernbaneverket at vedlikeholdsetterslepet på norsk jernbane er minst 17 mrd. kr. Det er mye penger, men det er nødvendig med disse pengene. Et godt vedlikeholdt jernbanenett er helt avgjørende for å få mer gods på bane, for å få mer persontrafikk på bane og for å øke tilliten til norsk jernbane. I dette bildet har entreprenørene helt klart en veldig viktig rolle. De er ikke bare tilbydere av maskiner og arbeidskraft, de har også høy kompetanse. Flere av de private aktørene melder at de har arbeidet med strategier for å kunne ta mer arbeid vinterstid. På den måten vil vi få mer tid til å gjøre det som må gjøres om sommeren, om sommeren. Det er mer effektiv bruk av arbeidskraft og maskiner. Samtidig henger Jernbaneverket igjen, og en for stor andel av arbeidet gjøres i høysesongen. Det gjør arbeidet både dyrere og mindre effektivt. Det kan også virke som at Jernbaneverket fungerer bedre når det er reaktivt enn når det er proaktivt. Det kan se ut som at de heller utbedrer flomskader selv, enn å lyse ut til private å vedlikeholde grøfter og stikkrenner på forhånd. Som dere hører, har bransjen flere ideer om hvordan vedlikeholdsbudsjettene kan brukes mer effektivt, slik at vi får mest mulig ut av pengene vi bruker på å vedlikeholde jernbanen. Jernbanen er kritisk infrastruktur for folk og for næringsliv, og Stortinget har samlet gått inn for at den skal bli viktigere. Både klimapolitikken, tettstedspolitikken og næringspolitikken peker mot det. Da må vi sørge for at vi klarer å ta best mulig vare på den. Jeg vil gjerne stille et spørsmål til statsråden, og det er: Hva vil statsråden gjøre for å øke vedlikeholdet på norsk jernbane?
Abid Raja (Venstre), 2014-06-12:
Jeg vil aller først takke alle dem som har deltatt i debatten. Dette er en viktig debatt, for den handler om hvordan det offentlige bruker pengene sine, og den handler om hvordan vi skal forholde oss til private aktører. Det handler også om hvordan vi skal vedlikeholde infrastrukturen vår. Jeg er enig med min kollega fra Akershus, Nils Aage Jegstad, som sier at vedlikeholdsetterslepet er en stor utfordring, og at flere storting og flere regjeringer har arvet dette. Men da må vi, dette stortinget, ville noe mer. Vi må ville ta mer grep, bruke mer penger og organisere bedre, slik at vi kan få ned dette etterslepet. Da må vi prøve å bryte opp dette arvemønsteret, slik at framtidige politikere slipper å få veldig store byrder i fanget. Statsråden var redd for at det jeg tar opp, kan bidra til å forsinke prosessen med å få til mer vedlikehold. Det er ikke målet. Målet mitt er at vi skal få ned forsinkelsene, at vi skal få opp vedlikeholdet, at vi skal effektivisere, og at vi må forebygge like mye og kanskje mer enn kun å reparere i ettertid. Målet er å få jernbanen til å gå både oftere og fortere, og at den er til å stole på. Da får man mer gods på banen, og man får flere til å bruke banen. Altså, mer gods bort fra vei, og flere folk bort fra bil og over til bane. Da reduseres våre utslipp. Det vil være bra for næringen, som sparer penger på dette. Man vil få mindre slitasje på veiene, noe som tungtransporten skaper. Man vil også bidra til å minske den ekstra risikoen som tungtransporten representerer på veiene. Jeg takker for den gode debatten. Venstre ønsker å få til mer på jernbanen, og da er denne floken som jeg nå har tatt opp, en av flokene vi må løse. Jeg håper vi får løst denne floken raskt, slik at flere kloke hoder starter gode bedrifter, som leverer gode løsninger til norsk jernbane. Dersom vi får til det, tror jeg vi har fått til svært mye.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-06-12:
Eg vil på vegner av stortingsrepresentantane Trygve Slagsvold Vedum, Olaug V. Bollestad, Hans Olav Syversen og meg sjølv fremja eit representantforslag om å la Vinmonopolet overta taxfree-ordninga.