Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2002-12-11:
Jeg vil bruke disse minuttene til å understreke at utfordringen i grunnskolen faktisk er å gi den enkelte elev undervisning, der eleven får utviklet sine evner i tråd med sine forutsetninger. Jeg tror det er enhver mors og fars ønske for sitt barn at skolen skal ta barnets forutsetninger på alvor enten barnet har lett for å lære eller vanskelig for å lære. Og dette er enhetsskolens idé: tilpasset opplæring – ikke at alle barn skal ha samme undervisning eller lære det samme. Spørsmålet mitt er: Er dette mulig i dagens skole? Er det mulig å gi tilpasset opplæring når klassene blir større, når antall delingstimer skjæres over en lav sko? Jeg forstår regjeringspartiene dit hen at de mener det er tilstrekkelig med ressurser i den offentlige skolen. Det har også utdanningsministeren sagt ved flere anledninger, og statsbudsjettet stadfester det. Forventningene til skolen er store. Den økonomiske situasjonen i landet vårt preges av privat rikdom og kommunal fattigdom. Til tross for dette legger Regjeringen opp til en privat vekst på 3,5 pst., mens veksten i offentlig konsum er anslått å stige med 0,5 pst. Jeg begynner å skjønne at dette er en ønsket utvikling fra Regjeringens side, og tror at flere foreldre over tid vil velge private løsninger framfor den offentlige skolen. Private skoler, har vi hørt, skal etter Regjeringens budsjett tilgodeses med en vekst på 34 pst. Rundt omkring i hele landet reduseres skolebudsjettene i den offentlige skolen som følge av kommunal fattigdom. En slik utvikling ønsker ikke Senterpartiet. Vi vil faktisk satse på den offentlige skolen. Vi vil at foreldre skal være trygg på at barna får tilpasset opplæring. Det skjer ikke under den høyredominerte skolepolitikken som Samarbeidsregjeringen leverer. Skolefritidsordningen har vært nevnt som et felles prosjekt og et offentlig ansvar. Her kutter Regjeringen 217 mill. kr. Det innebærer reduserte tilbud og høyere foreldrebetaling. Borteboerstipend for elever i videregående skole er verbalt på plass igjen, men pengene mangler. Reisestipendet er tilbakeført, men med 20 pst. mindre enn den reelle kostnaden på 83 mill. kr. Og budsjettvedtaket om en gjennomgang av stipendordningen sier noe om framtiden for elever i videregående skole – en gjennomgang av stipendordningen med sikte på større treffsikkerhet. Med andre ord: Det betyr behovsprøving. Og det forundrer meg faktisk ikke at det bare skulle gå vel ett år før Kristelig Folkeparti og resten av budsjettkameratene skulle forlate målet. Jeg trodde faktisk vi alle sammen stod sammen om gratis videregående opplæring som et mål. Nedbygging av universelle ordninger og styrking av privat økonomi er denne regjeringens filosofi. Senterpartiet vil det annerledes. Vi vil gi skoleeiere, kommuner og fylkeskommuner, mulighet til å satse på den offentlige skolen, slik at Læreplanens målsettinger om tilpasset opplæring blir reell. Vi vil arbeide for gratis læremidler i videregående skole. Vi vil bygge ut musikk- og kulturskolene, slik at det blir et tilbud alle kan delta i. Så noen få ord om Kirken. Kommuneøkonomien påvirker særlig sterkt Kirken, fordi de har få ansatte og en liten organisasjon lokalt. En Kristelig Folkeparti-politiker i Brønnøy foreslår for å spare penger at de pårørende skal grave gravene sjøl. Det står å lese i Nettavisen den 5. desember. Flere kirkestillinger med lokal finansiering blir faktisk ikke utlyst nå fordi kommunene ikke har råd til den delen. Og biskop Larsen sier: «Nå ser vi at dårlig kommunal økonomi er i ferd med å ta Kirken fra folk flest. Det er vanskelig å forstå for kirkegjengerne i et av verdens rikeste land.» Politikk handler om valg, og Regjeringen har valgt å styrke den private økonomien. Senterpartiet velger å styrke fellesskapet og fellesskapsgodene.