Borghild Tenden (Venstre), 2012-02-28:
Jeg vil også berømme representanten Warloe for å løfte dette viktige temaet. Det samsvarer med en bekymring Venstre har hatt lenge, og som vi har levert inn et representantforslag om i dag. Representantforslaget vårt skal jeg komme tilbake til, men jeg vil aller først si litt om viktigheten av å satse på en aktiv rekrutteringspolitikk i kunnskapssektoren. Det er åpenbart, slik som det også har blitt sagt tidligere, at mennesker er den desidert viktigste ressursen i vårt forskningssystem. Så er det også slik at samfunnet i stadig større grad etterspør formell kunnskap, både for å «fylle på» i universitets- og høyskolesektoren på grunn av aldersavgang og ikke minst i forhold til et næringsliv med et stort kompetansebehov. Det har tradisjonelt vært slik at en doktorgrad primært kvalifiserer til en jobb i UH-sektoren, men på sikt vil også stadig flere doktorgradsutdannede søke seg nettopp til næringslivet. Det er en utvikling man fra statlig hold må bidra til å legge til rette for. Selv om tallet på avlagte doktorgrader har steget gjennom det siste tiåret, er det fortsatt et behov for flere, som også flere her har vært inne på. Det har Venstre lenge påpekt i budsjettdebattene i denne sal, og det har vi også fått bekreftet av arbeidsgruppen som Kunnskapsdepartementet har nedsatt sammen med Universitets- og høgskolerådet, og som statsråden har redegjort for. I klartekst sier gruppen at vi kommer til å stå overfor en manko på stipendiater i årene som kommer hvis ingenting gjøres. Videre anslås det et behov for 340–400 nye stipendiatstillinger per år i perioden fram til 2020. Det gir rom for ettertanke. Etter min mening er det et viktig grunnlagsdokument arbeidsgruppen har lagt fram. Jeg vil spesielt trekke fram viktigheten av at behovsvurderingen er brutt ned på fagområder. Ikke uventet ser vi at det særlig er behov for langt flere doktorgradsutdannede innen teknologi- og realfag. Statsråden var også inne på det i sitt svarinnlegg. I tillegg til å være et viktig grunnlagsdokument mener Venstre at denne rapporten ytterligere understreker behovet for å ha en overordnet og forpliktende plan for nye rekrutteringsstillinger. Det har vi hatt før, og det trenger vi igjen. Det er også bakgrunnen for vårt representantforslag, som vi fremmet i dag. Jeg skal ikke repetere så mye av historikken knyttet til tidligere opptrappingsplaner annet enn å konstatere at det faktisk har vært bred enighet om disse – ja kanskje helt fram til de rød-grønne inntok regjeringskontorene. Etter hvileskjæret ble vi lovet en stortingsmelding om forskerrekruttering, men av uvisse grunner ble denne redusert til seks fattige sider i den rød-grønne forskningsmeldingen, som kom i 2009. Lite har skjedd på denne fronten de siste årene. Siden tilleggsproposisjonen i forbindelse med finanskrisen i 2009 har det ikke kommet noen nye stipendiatstillinger fra statlig hold. Sett i lys av at behovet for forskerutdannet personale vil øke betydelig i årene som kommer, er dette defensivt, ja bent fram litt underlig. Til sammenligning har Venstre i sine alternative budsjetter de siste årene funnet rom for ca. 500 nye stipendiatstillinger, ca. 100 nye postdokstillinger og ca. 50 nærings-postdokstillinger, forholdsmessig fordelt på offentlige og private institusjoner som i dag har slike stillinger. La meg understreke at dette faktisk er fullt mulig innenfor ansvarlige økonomiske rammer. I representantforslaget som vi har fremmet i dag, tar vi til orde for en ny opptrappingsplan i tråd med anbefalinger fra arbeidsgruppen. Vi foreslår at en slik opptrappingsplan snarest må legges fram for Stortinget og senest i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2013. På denne måten kan vi sikre tilfredsstillende kontinuitet og forutsigbarhet i rekrutteringen til FoU-systemet. Det er ikke en holdbar løsning å vente og vurdere om dette skal være en del av den nye forskningsmeldingen som etter planen skal legges fram våren 2013. Hvis så skulle være tilfelle, frykter jeg at en opptrappingsplan først vil få effekt i 2014. Jeg håper at dette er signaler som statsråden tar med seg i dag, og som vil være nyttig å ha i bakhodet når vårt representantforslag skal vurderes. For å oppsummere: Venstre savner en klarere strategi og en forpliktelse.