Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-07:
Det er gledelig at en prosess som i grunnen har hatt turbulente faser, kan landes på den måten den har gjort - for det første gjennom den utredningen som startet med Robberstad-utvalget, deretter gjennom det nye fornærmedeutvalget, som kom med en enstemmig innstilling, som i seg selv betydde at alle som satt i utvalget, var villige til å samle seg om viktige prinsipper. Det var ikke gitt i utgangspunktet, når vi vet hvem som var representert i utvalget, at det måtte bli slik, men det ble slik. Deretter er det svært viktig at man har kommet så bredt og solid ut som man har gjort fra komiteens side. Venstre er villig til å gå langt i å gi praktiske rettigheter til fornærmede og etterlatte, men ikke slik at vi bryter de grunnleggende rettsforhold om hvem som er parter i en straffesak. Det vil vi ikke eksperimentere med. Men bortenfor det er det mye som kan gjøres. Det har skjedd mye, og det skjer mye også med denne saken. Jeg skal ikke gå inn på mange av forholdene, men et forhold som er påpekt av flere, er at bistandsadvokatordningen styrkes. Det må også bety at statusen i det å være bistandsadvokat styrkes. Når man har fulgt samfunnsdebatten, er det ingen tvil om at mange bistandsadvokater har kommet med vitnemål om at de ikke føler seg sterkt verdsatt. Det Stortinget nå gjør, er nettopp å styrke den rollen i vårt rettsvesen. Venstre støtter Fremskrittspartiet og Høyres tilleggsforslag, fordi vi føler at det på mange måter går inn i det som startet mye av debatten om partsstatus, for det var egentlig de helt spesielle omstendighetene rundt Baneheia-saken som på mange måter spisset til debatten. Så stoppet ikke debatten der. Det ble en alminnelig debatt om hvordan fornærmede og etterlatte kunne sikres. Jeg synes for min del det er ganske viktig at representanten for Stine Sofie-stiftelsen som satt i fornærmedeutvalget, har vært med på den innstillingen som ligger til grunn for proposisjonen fra Regjeringen til Stortinget, og som ligger til grunn for komiteinnstillingen. Når det gjelder forhold rundt dette sakskomplekset, har flere vært inne på styrking av voldsoffererstatningsordningen, som er viktig. Den brede viljen til å satse på tiltak mot vold i nære relasjoner er også svært viktig. Avslutningsvis vil jeg fra denne talerstolen benytte sjansen til å trekke fram det arbeid som har vært gjort i forbindelse med det nedsatte voldtektsutvalget. Jeg har merket meg justisministerens positive tilslutning Jeg har også merket meg at etter at den utredningen kom, var det mange ytringer til å begynne med, men så ble det helt stille. Fra denne talerstol vil jeg på vegne av Venstre aktivt si - bare så det nå er registrert - at jeg støtter de grep som er foreslått i den utredningen, om også å se på hvordan politiets arbeid skal organiseres. Jeg synes det er viktig å si det, fordi jeg tror at de grepene som er foreslått, vil være med på å sørge for at fornærmede på en måte føler seg ivaretatt så godt som det lar seg gjøre når en sak er vanskelig. Jeg velger denne anledningen til å si det, for det er et tema som naturlig vil komme som etterfølger av saken i dag, akkurat som saken i dag har hatt foregående saker som bl.a. har gitt etterlate rett til å kunne møte i retten og få godtgjørelse for det, rett til å få fri osv. - en rekke praktiske ordninger som var den første oppfølgingen av Robberstad-utvalget, og så har vi da fått den andre i dag. Med disse merknadene synes Venstre det er svært positivt at komiteen har landet der den har. Jeg har en avslutningsmerknad. Til Fremskrittspartiets forslag, og spesielt ett av forslagene, hvor man nærmest skal endre partsforholdet i rettsprosessen, vil jeg bare si at her går man inn på så grunnleggende endringer i forhold til den rettsstat som Venstre ønsker å kjenne seg igjen i, at jeg velger å markere det her og nå. Det at vi skal få en slags prosess hvor fornærmede på en måte kommer inn istedenfor samfunnets oppgjør med det som er rett eller galt, og rettens avveining av rett eller galt, kan vi ikke akseptere. Men alle de andre grepene som går ut på å gi fornærmede og etterlatte synlighet i landskapet rundt prosessen, og som er foreslått i denne innstillingen, støtter vi selvfølgelig. Vi støtter også det praktiske arbeidet som vi kjenner fra mange steder i Norge, om å ta imot fornærmede og andre som sliter med virkninger etter kriminalitet, på en skikkelig måte. Men det vet jeg at man vil komme tilbake til ved en annen anledning. Venstre er glad for denne innstillingen. Vi er glad for den bredde og den soliditet som ligger bak den, og for at den er tuftet på og holder fast på de grunnleggende rettsprinsippene i en rettsstat, og så gir man offer og etterlatte en ny sjanse til å bli synlig der det er riktig at de skal være synlig, uten å bryte rettsstatens grunnleggende prinsipper.