Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-01-07:
Man husker mange ting fra det forrige året. En ting jeg husker, er en rekke landbruksdebatter med min ærede medrepresentant Svein Flåtten og daværende medrepresentant Torgeir Trældal. Jeg sa da at det ville bli utrolig krevende for landbruket hvis man gjennomførte den type reduksjoner i overføringer som Høyre og Fremskrittspartiet ønsker, og at det ville bli veldig krevende for landbruket hvis man gjorde de endringer som Høyre og Fremskrittspartiet ønsker i tollspørsmål. Da sa Flåtten at jeg, som landbruksminister, skulle ta det med ro, fordi Høyre skulle gi særdeles gunstige skatteordninger til norsk landbruk, og man hadde en skattepakke som kompenserte all den skremselspropagandaen som jeg kom med. Fra folkemøte til folkemøte, i hele landet, reiste Høyre og Fremskrittspartiet rundt og lovde skattelettelser til norsk landbruk – ikke skatteskjerpelser. Derfor er det forunderlig å sitte her og høre på debatten. Finansministeren går opp på talerstolen, Høyre går opp på talerstolen og Fremskrittspartiet går opp på talerstolen, og alle snakker om de særdeles gunstige skatteordningene i landbruket. Senest 10. juli – i Nationen – var Fremskrittspartiet ute og lovde at avskrivingssatsene skulle bli bedre for landbruket hvis de fikk makten. Når man hører Siv Jensen tale her i salen, hører man akkurat det motsatte. Det som sies mellom linjene, er at avskrivingssatsene er litt for gode, at det er det dette eksemplet viser, og at vi skal ha en gjennomgang for å se på det. Dette ble ikke sagt en eneste gang før valget. Det ble sagt at man skulle fjerne arveavgiften, men det ble ikke sagt noen ting om medaljens bakside; at man mente at de generelle skattereglene for denne næringen var for gode. Det er et grovt brudd på den velgerkontrakten Fremskrittspartiet og Høyre har gått inn på. Noe av det viktigste i skattepolitikken er forutsigbarhet, og ikke minst for kapitalkrevende næringer er forutsigbarhet helt avgjørende. Den skatteendringen som finansministeren hevder ikke betyr så mye, har gjort at antall gårdsbruksoverdragelser er blitt doblet nå gjennom julehøytiden. Det har virkelig vært høytid på landets regnskapskontorer for å få over gårdsoverdragelsene. Det har de ikke gjort fordi de er så dumme. Det har de gjort fordi de kan regne og ser at det er en stor skatteskjerpelse som skjer. I mitt hjemdistrikt sier regnskapskontoret at det ville vært ca. 300 000–400 000 kr i skatteskjerpelse per bruk hvis man hadde ventet til neste år. Det er klart at 300 000–400 000 kr i skatteskjerpelse er mye for en enkeltfamilie, og spesielt når man lovde det motsatte. Det er noe forunderlig med hele diskusjonen om fjerningen av diskontinuitetsprinsippet, dette at man vedtar det først og skal utrede det etterpå. Et generelt råd fra et gammelt regjeringsmedlem er at man utreder først og så vedtar. Det er en helt ny praksis i norsk politikk at man først vedtar og så utreder konsekvensene. Vi har ikke fått svar på hvilke skatteskjerpelser dette gir. For det året vi er inne i nå, blir ikke dette noen skatteskjerpelse, men i 2015, 2016 og 2017, når man ikke har mulighet til å oppskrive verdiene, da kommer skatteskjerpelsen. Vi har ikke fått noe svar på dette, og finansministeren ønsker heller ikke å beregne hvilke skatteskjerpelser dette gir for enkeltpersonforetak rundt omkring i hele Norge i 2015, 2016 og 2017 og årene framover. Man kan jo undre seg over hvorfor ikke finansministeren ønsker å ha et best mulig faktagrunnlag, og hvorfor man har innført et nytt prinsipp i Stortinget; at man først skal vedta og så utrede. Det må være ganske underlig for Kristelig Folkeparti og Venstre å høre denne debatten, fordi disse partiene fikk – som et slags halmstrå – at man skulle ha en utredning. Det var liksom løsningen på budsjettpakken. Det som utredningen skal brukes til, når man hører hva finansministeren sier, er å gå gjennom alle de særdeles gunstige særordningene for norsk landbruk. Det lyser gjennom at det man egentlig ønsker, er å foreta ytterligere skatteskjerpelser. Det har ikke vært én positiv holdning til å ta noen grep som kompenserer, noen grep som stimulerer. Dette faller også inn i et mønster, nå som vi har sett Fremskrittspartiet gjennomføre tidenes høyeste dieselavgiftsøkning, høyere enn det noe parti noen gang har gjort i Norge. Hadde jeg i september, i valgkampen i Hedmark, sagt at hvis man stemmer på Tor André Johnsen, vil man få tidenes dieselavgiftsøkning, et stort avgiftshopp og en mer uforutsigbar skattepolitikk, da hadde man sagt at det var skremselspropaganda. Nå er det en realitet. Det er forunderlig, og jeg synes det er forunderlig at ikke finansministeren ønsker å få fram fakta og utvide utredningen til de 220 000 enkeltpersonforetakene, ikke bare landbruket. Senterpartiet har ofte blitt beskyldt for bare å være opptatt av landbruket, men vi har i hele diskusjonen om arveavgift og diskontinuitetsprinsippet sagt at vi må få utredet konsekvensene for alle, ikke bare for én næring. Dette berører gravemaskinfirmaet, taxisjåføren, snekkerfirmaet – utrolig mange foretak – men Siv Jensen og Fremskrittspartiet har vedtatt en skatteskjerpelse uten å vite konsekvensene. Det er en ny praksis, og det kommer til å straffe seg.