trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erlend Larsen (Høyre), 2018-11-20:
Vi kan ikke løse alle samfunnets utfordringer med mer penger – mer penger er ikke løsningen på alt. Vi må stille krav til at de enorme ressursene vi allerede bruker, gir tjenester av veldig høy kvalitet. Leve hele livet er etter mitt syn et forbilde for veldig mange flere sektorer. På langt flere områder burde vi ha kvalitetsreformer som denne, hvor de gode eksemplene løftes fram. Arbeiderpartiet sa i sitt innlegg at de ønsker minstekrav til kvalitet i eldreomsorgen. Det er allerede mange kvalitetskrav. Samtidig vil detaljerte kvalitetskrav bli utdatert før Stortinget rekker å vedta dem. Samfunnet utvikler seg, og vi er nødt til å utvikle oss sammen med det. I sammenheng med det må vi ha tillit til lokaldemokratiet og at de er raskt ute med å snu seg rundt, slik at vi kan få gode tjenester til alle innbyggerne. Så er det heller ikke slik at alt vettet er samlet her på Stortinget. Det er relativt jevnt fordelt utover i landet, og lokaldemokratiet og lokalpolitikerne sitter inne med mye kunnskap om hva som er best for deres innbyggere. Leve hele livet-reformen viser at vi stiller krav til god eldreomsorg. Senterpartiet sa tidligere at det ikke følger penger med. Det er vel også kommentert, men det står altså 48 mill. kr allerede i regjeringens forslag til budsjett. Men det er først og fremst budsjettene fra 2020 til 2023 som teller i denne sammenhengen, så her skal vi ikke gå foran og se mørkt på det, slik jeg oppfatter at Senterpartiets representant gjorde. Det er sagt mye bra i debatten, og det er et veldig viktig tema. Vi ønsker alle det beste for eldreomsorgen og at seniorene våre skal ha et langt og godt liv – de kommer etter. Så håper jeg at kommunene følger opp, bretter opp skjorteermene og starter prosjekter som gir våre seniorer et langt og godt liv.
Erlend Larsen (Høyre), 2018-11-20:
Vi i Høyre er opptatt av å redusere de skadene alkoholforbruk kan påføre mennesker, familier og omgivelser. Det er spesielt viktig å redusere skadene alkoholforbruk påfører barn. Vi er opptatt av en ansvarlig, kunnskapsbasert og restriktiv alkoholpolitikk, og vi er opptatt av godt forebyggende arbeid. Samtidig mener vi at det i dag eksisterer en god og restriktiv alkoholpolitikk. Det er allerede innført en rekke begrensninger. Det blir gjort mye forebyggende, og det er mye god oppfølging av risikogrupper. Når vi ikke støtter forslaget om å stramme inn skjenketidene ved å sette en nasjonal grense til kl. 2 om natten, er det fordi vi mener kommunene selv må vedta skjenketidene. I dag er maksimaltid for skjenketid kl. 3. De kommunene som mener at dette er for sent, har i dag full anledning til å vedta tidligere skjenkestopp. Regjeringen har allerede lagt fram en opptrappingsplan for rusfeltet som spesielt tar hensyn til personer med rusproblemer. Planen har i seg helsetjenester til utsatte personer. Derfor mener vi det ikke er behov for en egen alkoholstrategi. Vi er opptatt av at gravide unngår alkohol, men det finnes allerede en rekke tiltak for å informere om skadevirkningene alkohol har på fosteret. Det er kampanjer som Alkoholfritt svangerskap – Den beste starten. Nulltoleranse for bruk av alkohol under svangerskapet er fremdeles hovedbudskapet fra helsemyndighetene. En rapport fra 2017 viser heldigvis at andelen norske kvinner som drikker alkohol under svangerskapet, er den laveste i Europa. De gode tallene skal ikke være noen hvilepute, men det viser at tiltakene som er innført, virker, og at tiltakene skal fortsette. Opposisjonen hegner om Vinmonopolet, og det er for så vidt bra. Men en kan nesten få inntrykk av at alkohol solgt fra Vinmonopolet er mindre skadelig enn alkohol solgt fra andre leverandører. Å la Vinmonopolet overta taxfree-salget av alkoholholdig drikke ved Avinors lufthavner vil ikke ha noen betydning for alkoholforbruket i Norge. Men en slik overtakelse vil redusere Avinors mulighet til inntjening, slik som systemet er lagt opp i dag. Vinmonopolet må gjerne selge taxfree-varer, men de må konkurrere om taxfree-salget på lik linje med dagens private leverandører. Vi i Høyre er enig i at barneidretten skal skjermes for alkoholforbruk, men vi kan ikke følge opposisjonspartiene fordi vi mener at merknadene er for generelle. Som nevnt er vi i Høyre opptatt av å redusere skadene alkoholforbruk kan påføre mennesker, familier og omgivelser. Når vi i dag ikke støtter forslagene, er det fordi vi mener det allerede eksisterer begrensinger, planer og tiltak som tilfredsstiller målsettingene i de forslagene som er fremmet.
Erlend Larsen (Høyre), 2018-11-20:
Det er riktig med en restriktiv alkoholpolitikk, og det er riktig at det skal stilles strenge krav til skjenkesteder. Det skal være enkelt å få skjenkebevilling, og det skal være lett å miste den. Slik er det i dag. Enkelte ganger mister skjenkesteder bevillingen av årsaker de ikke rår over selv. Det hender at voksne kjøper alkohol til mindreårige og slik sett lurer de ansatte, med påfølgende risiko for at skjenkestedet mister bevillingen – som ett eksempel. Vi skal ha en restriktiv politikk, men det må være rom for at det kan skje feil, og det må være rom for at den som gjør feil, også kan vise at en lærer av sine feil, at en innfører nye rutiner og unngår at feilen gjentas. Derfor mener jeg det er riktig å beholde dagens grense på tolv prikker. En av de norske kvalitetene er de utstrakte trepartssamarbeidene. Vi har gode erfaringer med samarbeid mellom myndigheter, arbeidsgivere og arbeidstakere. De tre partene samarbeider om å fremme gode arbeidsforhold og seriøs virksomhet i serveringsbransjen. De har også sendt et felles innspill om utfordringer og mulige løsninger til regjeringen. Folkehelseinstituttet har etablert prosjektet Alkoholloven i en utelivskontekst, som skal være ferdig i 2020. Både dette prosjektet og innspillene fra treparts-bransjeprogrammet for uteliv vil være viktige bidrag for å sikre en mest mulig seriøs bransje med færrest mulig brudd på lovverket. Vi mener med andre ord at dagens strenge regler og krav til alkoholservering er strenge nok og ser fram til at prosjektet fra Folkehelseinstituttet blir offentlig.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-11-20:
I innstillingen sier en samlet komité følgende: «Komiteen mener det er viktig og riktig at våre primære tjenester leveres av kommunene. Det er de som kjenner best hvor skoen trykker, og det er kommunene som best kan tilpasse tjenestene til lokale forhold. Velferdstilbudene som leveres i kommunene, er under lokaldemokratisk kontroll og forvaltning, slik at tjenestemottagerne kan påvirke kvaliteten i og omfanget av tjenestetilbudet.» Sett i lys av at en samlet komité mener dette, lurer jeg på hvordan eldreministeren kommer til å følge opp prosjektet med statlig finansiering av eldreomsorgen.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-11-20:
Betyr det da at regjeringen ikke kommer til å følge opp flertallsmerknaden, altså en enstemmig merknad fra denne komiteen hvor man presiserer at det er kommunene som skal utføre tjenestene? Det hadde vært fint om regjeringspartiet Fremskrittspartiet kunne klargjøre hvilken retning de ser for seg for eldreomsorgen i tiden framover.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-11-20:
Uansett hvem som har ansvaret, er det behov for folk til å utføre oppgavene. Med såpass mange eldre som det blir i Norge de neste 20 årene, er det et enormt behov for kompetanse. Særlig Nord-Norge og innlandet vil slite med å rekruttere nok folk, det er der bærekraftsbrøken blir vanskeligst å bære for kommunene. Jeg lurer på om statsråden har tenkt på noen særskilte tiltak for å understøtte de kommunene som vil få en ekstra vanskelig bemanningssituasjon de neste 20 årene.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-11-20:
Først til noen av de kommentarene som kom knyttet til både mitt innlegg her og mitt innlegg i avisen. Jeg synes det er flott at vi har fått en inspirasjonskatalog, og det er flott at kommunene kan dele erfaringer. Det er virkelig ingen ting galt med det, det skal vi ta med oss. Poenget er at det er ikke nok, og det er det som er utgangspunktet for innleggene som jeg har holdt, og forslagene som er fremmet. Jeg slutter meg også til innlegget fra representanten Toppe, som tok opp dette. Jeg tegnet meg egentlig for å gi en stemmeforklaring. Vi kommer til å stemme for det løse forslaget fra SV, forslag nr. 5.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Det kom en påstand her fra representanten Toppe om at jeg hadde vært i Bergen og smakt på mat på sykehjem. Det stemmer ikke. Jeg var hos en hjemmeboende eldre som fikk tilbud om mat hjem til seg, i en fantastisk flott ordning som Bergen kommune har innført, med spisevenn. Der er det slik at kommunen spanderer middagen på spisevennen, mens den eldre selv betaler for seg. Der hadde et par – det var Helge, som var den eldre, og Morten, som var spisevennen – over lengre tid dokumentert mat som rett og slett nesten ikke var spiselig. Så ble det påstått at jeg var i Os, og at det var den samme maten som ble servert der. Helge hadde vært på sykehjem i Bergen og fått servert mat fra det samme kjøkkenet der, men han kunne fortelle at det var en helt annen kvalitet på den. For øvrig får hjemmeboende i Os maten sin hjem fra et annet tilbud enn dette kjøkkenet i Bergen. Det som er mitt anliggende, er egentlig å si at jeg bryr meg overhodet ikke om hvem som styrer disse kommunene. Men jeg mener det er særdeles viktig å ta folk på alvor, og når Morten og Helge nå har sendt inn rapporter til byrådet og politikerne i Bergen og prøvd å ta opp denne saken gjennom mange forskjellige forum, men får til svar at maten er det ingenting galt med, mens de som spiser den – og ikke bare Morten og Helge, men også mange andre – klager på den, er det snart på tide å våkne opp, begynne å ta tak i det og se på hva man faktisk serverer. Derfor er det viktig å være ute og få følelsen av hva folk er opptatt av. Det tror jeg også bidrar til å gjøre jobben vår i denne salen enda bedre – fordi vi vet hvor skoen trykker.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
«Leve hele livet er en reform for større matglede, enten du bor hjemme eller du er på sykehjem eller sykehus. Den skal gjøre måltidet til en begivenhet i hverdagen, sørge for flere måltider gjennom døgnet og sikre god ernæring med gode kokker og lokale kjøkken», står det i stortingsmeldinga. Regjeringa har fremja forslag om at det skal koma ei tilskotsordning for etablering av kjøken på sjukeheimar, men ein vil bruka ytterlegare eitt år på å greia ut ei slik ordning. Eg synest det er uforståeleg, for denne meldinga vart jo fremja i vår, lenge før statsbudsjettet var endeleg vedtatt Kor vanskeleg kan det vera å vurdera ei tilskotsordning for sjukeheimar? Kva er årsaka til at ein må bruka så mange år på å greia ut ei tilskotsordning, noko som eigentleg burde ha vore ganske enkelt?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
Eit anna mål i stortingsmeldinga er at ho skal vera ei reform for betre helsehjelp og samanheng i tenestene. Eg etterlyser ei beskriving av helsehjelp i denne meldinga. Eg tenkjer på fastlegeordninga, som er utruleg viktig for eldre, særleg skrøpelege eldre. Det er veldig viktig med den utskrivinga som skjer frå sjukehus. Mange eldre opplever at det ikkje er samanheng i tenestene, med tidleg utskriving og kort liggjetid – utan at dette er kanalisert, for dette er jo ikkje denne statsrådens ansvar, men helseministerens ansvar. Da oppfattar eg det som ei melding som ikkje er samanhangande, og som ikkje tar på alvor det som verkeleg er utfordringane for helsehjelpa til dei eldre, og samanhengen i tenestene. Likevel vert det beskrive som ei reform. Kan statsråden forklara korleis grunnleggjande helsetenester skal verta varetatt?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
Senterpartiet kjem til å støtta det lause forslaget frå SV, der ein føreslår at det i revidert nasjonalbudsjett vert sett av midlar til ei tilskotsordning for kjøken. Senterpartiet har òg i sitt alternative budsjett lagt inn midlar til ei slik tilskotsordning på 20 mill. kr, i tillegg til 40 mill. kr til oppfølging av Leve hele livet, med fleire stillingar, som kan gi auka aktivitet, fleire dagaktivitetsplassar, osv. Eg har ein kommentar til representanten Sylvi Listhaug, som tok opp matservering bl.a. på sjukeheimar i Bergen. Ho har i media omtalt maten der og beskrive han som oppkast, mens i Os, som får mat frå akkurat den same matprodusenten, er maten god. Eg synest dette er lite tillitvekkjande. Eg har vore pårørande i Bergen, og eg har ikkje reagert på maten. Det eg har reagert på, er at ein ikkje får hjelp til å få maten i seg. Eg kallar det problemet med dei siste 20 centimetrane: Det er god mat på tallerkenen, men ein må ha hjelp til å få han i seg. Det er jo slik ein får underernæring. Dette handlar òg om ressursar og bemanning og korleis ein kan hjelpa dei skrøpelegaste eldre. Så til det eg tok opp i replikken min, som eg synest kanskje er den største svakheita med meldinga. Det er veldig mykje bra i meldinga, men den største svakheita er at ein ikkje synest å ta på alvor behova til dei skrøpelege eldre, særleg behovet for samanheng i tenestene og betre helsehjelp. Eg høyrer at statsråden viser til helseminister Høie, som må koma med si sak, men dette er jo ei reform som vert omtalt som ei kvalitetsreform for eldre, og då hadde eg forventa at ein tok særleg helseutfordringane og behova for samanheng i tenestene med i denne meldinga og kom med truverdige tiltak for å hjelpa på det. Det er punkt om betre helsehjelp, det er punkt om betre samanheng i tenestene, men tiltaka monnar ikkje i eit system der me har ei fastlegeordning som er i krise, og der mange ser at utskrivingspraksisen frå sjukehus ikkje er bra for dei skrøpelege eldre, som gjerne er over 80 år. Det meiner eg ein framleis må fokusera på og koma med andre løysingar på, og det er i alle fall ikkje kvittert ut i denne meldinga.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
For å redusera helseskadar som følgjer av alkoholbruk er det viktig å arbeida for å redusera det generelle forbruket av alkohol i samfunnet. Det går ikkje noko klart skilje mellom bruk og misbruk av alkohol. Difor er det viktig med tiltak som rettar seg til heile befolkninga og ikkje berre til små grupper. Ifølgje alkohollova er det eit mål å avgrensa i størst mogleg utstrekning dei samfunnsmessige og individuelle skadane som alkoholbruk kan innebera. Som ledd i dette siktar loven inn mot å avgrensa forbruket av alkoholhaldig drikke. I innstillinga står regjeringspartia ikkje inne i ein merknad om dette. Dei står ikkje inne i merknaden om at lovens føremål om å avgrensa forbruket av alkoholholdig drikke må etterlevast. Dei meiner at det ikkje trengst ein nasjonal alkoholstrategi for å oppnå dette. Vi har strategiar for det meste i helsepolitikken, for kosthald, for tobakk, for hepatitt, for diabetes – for å nemna noko. Men ein alkoholstrategi meiner regjeringspartia at vi ikkje må få oss. Det er eigentleg useriøst om ein skal vera truverdig i folkehelsepolitikken. Senterpartiet er glad for at det likevel vert fleirtal for å be regjeringa fremja ein nasjonal alkoholstrategi for Stortinget, som beskriv korleis dei alkoholpolitiske måla om reduksjon i alkoholforbruket skal nåast. Senterpartiet støttar at det vert sett ned eit offentleg utval for å vurdera dei store samfunnsmessige kostnadene ved alkohol for samfunn, arbeidsliv og enkeltpersonar. Vi støttar forslaget om å styrkja samarbeidet med idrettens organisasjonar for å gjera idretten til alkoholfri sone. Vi støttar styrkt samarbeid for å auka bevisstheita rundt haldningar til alkohol i arbeidslivet. Vi støttar kravet til innhaldsmerking av alkoholhaldig drikk. Kvifor skal alkohol ha unntak frå kravet om at næringsmiddel må vera merkte med innhald? Vi støttar sterkare tiltak mot smugling av alkohol til Noreg. Vi støttar betre tilrettelagt behandlingstilbod for heile familiar med alkoholproblem. Vi støttar forslag som sørgjer for at alle gravide får informasjon om alkohol under svangerskapet. Vi støttar forslag om å innføra ei merkeordning og åtvaringsmerking når det gjeld alkohol. Vi støttar forslaget frå Arbeidarpartiet om å reversera den siste endringa av taxfree-kvota. Til slutt: Det må vera eit tankekors for Kristeleg Folkeparti i denne saka, med det retningsvalet dei har gjort, at dei må gå til Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV for å få fleirtal for mange av desse viktige forslaga. Eg fremjar forslaga som Senterpartiet har saman med Kristeleg Folkeparti.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
Statsråden argumenterer i sitt innlegg mot forslaget om å få ein alkoholstrategi og uttaler at dette heller bør koma inn i folkehelsemeldinga. Men vi har jo ein tobakksstrategi, vi har ein strategi for kosthald, og det er strategiar for hepatitt og diabetes. Med den argumentasjonen som statsråden har, skal heller ingenting av dette kunne takast med inn i folkehelsemeldinga. Og det er jo veldig rart, synest eg, at det skal vera ein forskjell på det: at ein skal kunna ha ein tobakksstrategi, men aldeles ikkje ein alkoholstrategi. Kan folkehelseministeren forklara meir om kva som er bakgrunnen for at ein har ein slik aversjon mot å utarbeida ein alkoholstrategi?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
Det har vorte ein litt ny situasjon i helsekomiteen sine debattar etter at vi fekk ein ny folkehelseminister og har fått ein ny representant frå Framstegspartiet i komiteen som i dei to siste debattane konsekvent argumenterer mot det folkehelseministeren skal vera for. Det gjer at truverdet til folkehelseministeren vert svekt i og med at ho så til dei grader har lita støtte i eige parti. Det kjem òg tydeleg fram i denne debatten. Eg reagerer på representanten Bruun-Gundersen som dreg kortet om overformynderi og moralisme i denne debatten, for å skåra billege poeng. Det vert sikkert mottatt bra i FrP-land, men her har vi ein debatt om folkehelsepolitikk og alkoholpolitikk, og eg meiner det er på grensa til å vera useriøst. Når det gjeld helseåtvaring på vinflasker, er spørsmålet klart: Kvifor skal alkohol vera unntatt det som gjeld for andre næringsmiddel med stoff som er fosterskadelege? Det er det vi snakkar om. Alkohol er fosterskadeleg. Kvifor i alle dagar skal ikkje det merkast? Kvifor skal alkohol ha unntak samanlikna med andre næringsmiddel? Det same gjeld førarkort. Det er heilt rimeleg at kjøper ein medisin, skal det vera merkt om bruk utgjer fare for trafikken. Det handlar om å opplysa befolkninga så dei kan ta sjølvstendige val. Slik det er i dag, vert informasjonen halden tilbake. Eg trudde at Framstegspartiet kunne vera med på dette – i alle fall no når dei har forhandla seg fram til å få ein folkehelseminister. Å samanlikna det med forbod mot høge hælar og raudt kjøtt vert så useriøst at det nesten ikkje er grunn til å bruka tid på det, men no gjer eg det likevel – sånn er det. Taxfree-forslaget som Arbeidarpartiet har fremja, støttar vi. Men eg kan forstå at Kristeleg Folkeparti ikkje kan gå inn på det når dei er i budsjettforhandlingar. Eg veit godt at Kristeleg Folkeparti har vore veldig imot den taxfree-auken, så eg skal ikkje så tvil om kva som er Kristeleg Folkepartis eigentlege standpunkt i denne saka. Til Kristeleg Folkeparti må eg berre seia lykke til, for dette er nok ikkje ein heilt enkel jobb. Senterpartiet støttar det lause forslaget frå Arbeidarpartiet, forslag nr. 15, men eg vil òg seia at vi støttar forslag nr. 12, frå SV, i innstillinga. Eg meiner at det kan koma i tillegg til dei andre forslaga.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-11-20:
Senterpartiet støtta prinsippet om å innføra nasjonale krav med omsyn til kommunane sin reaksjon ved brot på alkohollova da Prop. 58 L for 2014–2015 vart behandla. Men vi var ueinige i at regjeringa sette ned reaksjonsnivået – etter høyringsrunden – før denne saka vart fremja. Skjenking av mindreårige og skjenking av overstadig rusa personar vart justert ned i proposisjonen, slik at det ikkje automatisk ville kunna føra til at ein mista skjenkeløyvet. Difor føreslo vi – saman med Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti – i den saka å halda fast på det opphavlege forslaget frå høyringsutkastet – at dei mest alvorlege brota på alkohollovgivinga måtte føra til inndraging av skjenkeløyvet. Det var slik praksisen den gongen var i dei store byane, som Oslo og Bergen. Med dei reglane vi har i dag, vil skjenking av mindreårige, som er definert som eit av dei grovaste brota på alkohollova, ikkje lenger vera ein sjølvstendig grunn til inndraging av skjenkeløyvet. Det same gjeld skjenking av overstadig rusa personar. Vi meiner at slik det er i dag, med denne svekkinga av reaksjonsnivået, vil ein òg få ei svekking av alkohollovgivinga. Vi røysta imot fleirtalsinnstillinga da Stortinget behandla saka. Vi meiner det same no som da. Vi har òg programfesta dette. Så vi – saman med Sosialistisk Venstreparti og Kristeleg Folkeparti – held fast på forslaget, og eg vil ta det opp no, slik at eg har gjort det. Eg registrerer at Arbeidarpartiet har snudd og vil venta på ei utgreiing. Det får så vera, men Senterpartiet meiner dette. Eg kjem frå Bergen, og eg registrerer jo at i Bergen er dei tydelege i denne saka no. Så reagerer eg noko på det representanten Erlend Larsen uttalte som ein grunn til at ein ikkje skal ta ned reaksjonsnivået – at det kan ha skjedd ein feil, det kan vera ei årsak til at det ikkje er eit alvorleg brot på alkohollova. Eg vil tru at det er veldig sjeldan dersom ein gjer eit alvorleg brot på andre lover, at ein på ein måte skal ha den haldninga at ja, det kan finnast ei forklaring, ei grunngiving, som gjer at reaksjonsnivået må setjast ned. Eg meiner at eit alvorleg brot på alkohollova er eit alvorleg brot. Da må reaksjonsnivået vera deretter.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-20:
Jeg har stått på denne talerstolen før og snakket om akkurat samme tema og sagt at Leve hele livet ikke er en reform, men et tankekart. Det fikk jeg bare bekreftet etter å ha vært med på høringene og hørt flere instanser. Vi støtter mange av intensjonene i Leve hele livet, men det finnes en uvilje fra regjeringens side mot å si at ett sted må man begynne å forplikte seg – særlig når vi vet at i løpet av de neste ti årene får vi en dobling av antall personer over 80 år, når vi vet hvilke store utfordringer vi allerede har i helse- og omsorgssektoren, som f.eks. at kommunene får stadig flere oppgaver overført fra spesialisthelsetjenesten, at kommunene allerede i dag har trange rammer og må foreta tøffe prioriteringer, at vi trenger mer kvalifisert helsepersonell, og når det ikke er tvil om at arbeidsforhold og kvaliteten i tjenestene henger sammen. Det er klart at en reform tar tid, men det premisset kan vi kun godta hvis mål følges opp med midler. Regjeringen sier at gode arbeidsforhold for de ansatte er viktig, men vi ser ingen økt grunnbemanning. De sier at de vil ha bedre kosthold for de eldre, men de gjør ingenting med det. Og listen kan bare fortsette. Derfor har opposisjonen fremmet en rekke forslag som gjelder bolig, arbeidsforhold og menneskerettssituasjonen til de eldre. I tillegg fremmer SV et løst forslag i dag som gjelder renovering, etablering eller gjenetablering av lokalkjøkken på sykehjem, som er nevnt i Leve hele livet. Vi ønsker at dette blir utredet og lagt fram i løpet av første halvdel av 2019, og at det i revidert nasjonalbudsjett settes av midler til ordningen. Det er ingen grunn til å vente – snarere tvert imot, de eldre fortjener at vi kommer raskt i gang og forplikter oss. Vi må starte et sted, og med dette forslaget tenker vi at å dekke primære behov er et godt sted å begynne.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-20:
Det kom noen gledelige svar på forrige replikants spørsmål. Som jeg også sa i innledningen min, fremmer SV i dag et forslag som gjelder nettopp renovering og etablering av lokalkjøkken på sykehjem. Vi ønsker at dette blir utredet raskere, og at lokalkjøkken kan komme på plass tidligere, kanskje allerede i første halvdel av 2019, i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Ut ifra de svarene som kom nå, er det en mulighet for det. Betyr dette at statsråden kan støtte SVs forslag?
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-20:
Det er en gjennomgående utfordring at det ikke kommer noen forpliktelser i den såkalte reformen. Dersom målet er å forplikte seg, hva står da i veien for at man kan stemme for SVs forslag?
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-20:
I og med at vi ikke er med i disse forslagene, grunnet behandlingen i mitt parti, vil jeg gjerne uttrykke hvor glad jeg er for at denne saken behandles i dag, og vi kommer til å støtte veldig mange av de forslagene som foreligger. Nylig gikk min datters oldemor bort. Hun var en dame med bein i nesa og et tøft liv ute i Distrikts-Norge. Hun var en som ved frokostbordet snakket åpent om skadene ved alkohol , da hun hadde førstehåndserfaring med vold og overgrep knyttet til alkohol. Hun ble utsatt for det fra sin mann, og hun pleide å si at hennes historie dessverre ikke er unik. Det som slo meg i de samtalene, var hvor skamfri og åpen hun var om volden, om frykten, om barna og om konsekvensene som alkoholmisbruk hadde, også flere generasjoner fram i tid. Vi skal selvfølgelig verne og gi behandling til misbrukere av alkohol, men vi skal ikke glemme dem som blir utsatt for partneres og foreldres alkoholmisbruk. Og som politikere skulle det bare mangle at vi ikke tør minst like mye som oldemor. Forslagene som foreligger i dag, er gode, og SV støtter opp om flere av dem. Vi trenger en alkoholstrategi. Vi trenger et helhetlig blikk som ser på problematikken på nytt, på hvordan vi kan forebygge og redusere skadene ved alkoholmisbruk, på drikkekulturen hos ungdommen og på arbeidsplassen og på bedre vern av barn og unge som vokser opp med alkoholmisbruk i hjemmet. Særlig vil jeg trekke fram forslaget om behandlingstilbud til hele familier med alkoholproblemer. Dette synes jeg er et særdeles godt forslag, og det er ingen tvil om at SV kommer til å støtte opp om det. Men det er ett forslag som jeg gjerne vil problematisere litt. Det gjelder informasjon til alle gravide om alkohol. Meg bekjent gjør helsepersonell i dag en kjempejobb med å spre informasjon. Jeg avviser ikke forslaget som foreligger, men jeg mener at det kunne blitt bedre hvis vi for det første anerkjenner at det finnes tilstrekkelig med informasjon til de gravide i dag, og at helsepersonell gjør en god jobb. For det andre finnes det grupper i samfunnet som denne informasjonen av ulike grunner ikke når fram til. Derfor fremmer SV et selvstendig forslag om nettopp dette – et utredningsforslag som tillater oss å forstå bedre hvilke grupper av gravide kvinner som har behov for et utvidet informasjonsopplegg. Jeg håper at flere partier kan støtte opp om det.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-20:
Nå diskuterer vi jo ikke «Leve hele livet», men det er litt viktig å påpeke at i de høringene som vi var på, ble det trukket fram at det ikke fokuseres noe særlig på alkoholmisbruk hos de eldre i samfunnet. Da er spørsmålet mitt til statsråden om hun deler denne bekymringen. Og i hvilken grad kommer eldre eventuelt til få en plass i en nasjonal alkoholstrategi?
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-20:
Bare veldig kort: Arbeiderpartiet fremmer et forslag alene i dag, forslag nr. 15, og SV kommer til å støtte det forslaget.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2018-11-20:
Det er mange temaer i eldreomsorgen som fortjener en grundig debatt, og jeg er i så måte glad for at mat og måltider har vært løftet av flere av talerne i dagens debatt. Heldigvis er det større bevissthet om hvor viktig fellesskapet rundt et godt måltid er for både den psykiske og fysiske helsen, uansett alder. Det er bra at ernæring inngår både i pasientsikkerhetsprogrammet og i trygghetsstandard for sykehjem, og det blir bra med en tilskuddsordning som kan bidra til mer matlaging og deilig matlukt på våre eldreinstitusjoner, når vi vet at det gir gode helseeffekter. For å få til det vi ønsker når det gjelder kosthold i våre kommuner, er det Venstres oppfatning at vi også må begynne å ansette flere ernæringsfysiologer. Nå har det seg slik at jeg ikke kjenner lukten av ribbe spre seg i rommet når jeg hører ordet «ernæringsfysiolog», derfor kan det være grunn til å legge vekt på et råd jeg fikk av en venn av meg, en såkalt stjernekokk, som mente at nå burde norske kommuner begynne å ansette kommunekokker som har sitt nettverk bygget rundt norske kokkemesterlaug, som blir stadig dyktigere og mer anerkjente i verdenssammenheng, og ikke se til universitetsmiljøet. Det kan være en god idé å ta med seg ut i kommunene, og det er nettopp det Leve hele livet skal inspirere til – å ta med de gode ideene. I det som av litt merkelige grunner er en mindretallsmerknad fra regjeringspartiene i innstillingen, har Venstre løftet et tema som det er grunn til å legge betydelig vekt på. Det er to steder i Norge som driver kortkurs for dem som er på vei inn i seniorfasen: Nordnorsk Pensjonistskole i Sømna og Stiftelsen Nestor i Melsomvik i mitt hjemfylke Vestfold. Dette er institusjoner som i disse dager lever en nokså uviss tilværelse, i og med at de av byråkratiske grunner, må det være lov å si, kategoriseres som folkehøyskoler, og fordi det er uttalt politikk fra regjeringens side – fornuftig nok – å kutte ned på kortkursene ved disse skolene, altså folkehøyskolene. Nå er det slik at skolene i Sømna og Melsomvik nettopp drives på basis av kortkurs. Jeg vet at eldreministeren er klar over at jeg har tatt opp dette temaet fra denne talerstolen tidligere, i en periode da Venstre ikke var i regjering, tror jeg. Jeg gjør det nå igjen og håper at denne merkelige konstruksjonen, med støtte fra et par av hennes statsrådskolleger, nå kan endres. Det ville ikke koste en krone, og det ville gjøre tilværelsen for disse skolene tryggere. Det burde selvsagt være flere skoler av denne typen, der eldre kan lære seg å bli eldre, så å si. Det dreier seg om å lære å ta reflekterte valg i «den tredje alder», til berikelse for seg selv og også for sine omgivelser. Et aldersvennlig samfunn er et godt samfunn for alle.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2018-11-20:
At alkohol er et farlig rusmiddel, er det ingen tvil om. Venstre ønsker derfor å gjøre det vi kan for at folks behov for å ruse seg skal bli mindre. Det er mange grunner til at folk ruser seg uvettig. Vi vet det er en sterk sammenheng mellom traumatiske opplevelser og bruk av rusmidler. Vi vet at barn som utsettes for vold, overgrep eller annen omsorgssvikt, har større risiko for både psykiske lidelser og rusavhengighet. Forrige uke var jeg på besøk i Finnmarkskollektivet i Langfjordbotn. Der ble det sagt at samtlige av medlemmene i kollektivet slet med traumer fra barndommen. Vi vet at mange forsvarsveteraner sliter med rus, vi vet at mange kan få problemer etter store livskriser, som sykdom, nære personers død eller samlivsbrudd. Derfor vil Venstre styrke satsingen på forebygging og tidlig innsats. Vi vil at folk skal fylle livet sitt med berikende aktiviteter, ikke destruktiv bruk av rus. Derfor er vi opptatt av å bygge gode samfunn nedenfra og opp, i nær tilknytning til frivilligheten. Klarer vi å bygge et samfunn som inkluderer alle, og som bygger et lag rundt familier som sliter, har vi oppnådd mye. Da tror jeg selv alkoholen nå og da kan være en berikelse, når den brukes med vett og måte. Vi vet at restriksjoner og forbud ofte kan være direkte kontraproduktivt for å få ned forbruket av rusmidler. Det er mulig jeg er naiv, men jeg tror at mennesker som har det godt, velger å være gode med seg selv og andre. Derfor er jeg også veldig stolt av det Venstre har fått til sammen med Kristelig Folkeparti de siste årene. Vi har mye å vise til når det gjelder å gi folk muligheter til å leve et godt liv, med hjelp og støtte når det røyner på. La meg nevne noe av det vi har fått til sammen, som jeg tror også reduserer risikoen for at alkoholen tar kontrollen over folks liv: Vi har styrket en rekke tilskuddsordninger til kommunene, både fattigdomsmidler og lavterskeltilbud innen psykisk helse samt flere oppsøkende team. Vi har bygd opp møtesteder for barn som er pårørende til rusavhengige foreldre. Vi har styrket alternativ til vold og en rekke viktige organisasjoner. Vi har en historisk opptrapping av skolehelsetjeneste og helsestasjoner. Vi har styrket en rekke tiltak for å redusere vold og overgrep mot barn ved å forsterke opptrappingsplanen en rekke ganger. Vi jobber for et inkluderende arbeidsliv med plass til alle. Vi har systematisk styrket familievernet fordi vi verdsetter familien og vet at det er et grunnleggende viktig element. Vi er for en rekke tiltak som reduserer folks alkoholbruk. Vi er for høye alkoholavgifter, og vi er for å informere om skadevirkningene av alkohol. Vi stiller oss bak de internasjonale målene om redusert alkoholinntak. Vi har bare en annen tro på hvordan vi kan komme dit enn mange andre her i salen. Jeg tror ikke en alkoholstrategi som det ser ut til at vi skal vedta her i dag, vil løse de utfordringene vi har med rus. Men jeg tror at vi gjennom regjeringens satsinger de siste årene vil se resultater gjennom redusert behov for å ruse seg.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-11-20:
I fjor fikk jeg et nytt søskenbarn. Han hadde bodd i fosterhjem i Sverige i hele sitt liv, og kjente ikke min onkel, som døde av alkoholmisbruk. Jeg ser for meg Jimmy på golvet sammen med min mann da de gikk gjennom hele farens historie. Han kjente ikke faren og var preget av at han hadde en far som hadde dødd av sitt alkoholforbruk. Å kalle dette for symbolpolitikk synes jeg er å gå langt over streken. Alkohol er i omfang det rusmidlet som forårsaker mest skade. I 2015 var det 349 alkoholrelaterte dødsfall i Norge. Inntak av alkohol kan ha betydning også for andre dødsfall – sykdommer, drukningsulykker og andre ulykker– som ikke er med i dette regnskapet. I tillegg er det 50 000–150 000 unger som lever med foreldre som har et risikofylt alkoholforbruk. Å kalle dette symbolpolitikk fra denne talerstolen synes jeg er å ta disse barna i liten grad på alvor. Alkoholforbruk og misbruk kan ramme utrolig mange, og det er vårt ansvar å føre en politikk som virker for dette. Det er vårt ansvar å lage en strategi som går på flere plan enn å si at dette er symbolpolitikk. Vi har virkemidler, og vi bør bruke flere virkemidler for å ta vårt ansvar for helsepolitikk og folkehelsepolitikk når det gjelder alkohol. Jeg registrerer at det er mange av forslagene som ikke blir vedtatt. Jeg registrerer at vi får en alkoholstrategi. Jeg skulle gjerne vært med på forslaget fra Arbeiderpartiet når det gjelder taxfree-kvoten, men det er ønsket at det skal gjelde fra 1. januar 2019. Kristelig Folkeparti er i oppløpet på budsjettforhandlingene, og vi skulle gjerne sett at dette gjaldt fra 1. januar 2020. Men vi skal gjøre hva vi kan for at taxfree-kvoten skal reduseres, for dette er ødeleggende for det beste virkemidlet vi har når det gjelder å styre norsk alkoholpolitikk, og det er det norske vinmonopolet. Jeg tar opp Kristelig Folkepartis forslag.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-11-20:
Statsråden sa at det var godt å bli påminnet om at eldre også hadde utfordringer på alkoholsiden. Vi får påminnelser hvert eneste år om statistikker om at folk dør i trafikken på grunn av alkohol, og om 50 000–150 000 unger som lever med foreldre som har et risikofylt alkoholkonsum. Jeg lurer på hvordan statsråden ser for seg å verne om disse ungene hvis en ikke skal ha konkrete mål, konkrete handlinger og konkrete tiltak. Hvordan vil statsråden klare å hjelpe alle dem som er rundt en person som misbruker alkohol, hvis en ikke skal ha konkrete handlinger og konkrete målsettinger?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-11-20:
Jeg har først lyst å kommentere det siste taler sa: Jeg er helt enig i og skulle gjerne vært med på det forslaget i dag, men fordi vi sitter i innspurten av forhandlingene om budsjettet, er det vanskelig for Kristelig Folkeparti. Dette forslaget har ligget i komiteen siden februar i år, og hadde vi endret dette til 1. januar 2020, hadde det også vært før budsjettforslaget fra Arbeiderpartiet, og de kunne ha innarbeidet det, og vi kunne da faktisk blitt enige om dette i salen i dag. Jeg vil svare på det som ble sagt om symbolpolitikk: Å merke vinflasker av hensyn til gravide er ikke noe som Norge har kommet på; det er andre land som bruker dette. Og for de av oss som har stått på prematuravdelingen med unger som har vært i mors mage under et stort alkoholforbruk, er ikke dette symbolpolitikk. Dette handler om unger som sliter med dette og med konsentrasjonen hele livet. Jeg synes det er nesten respektløst å ha en slik debatt, på dette nivået, overfor de ungene det gjelder.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-11-20:
Jeg vil takke Arbeiderpartiet for at de endret forslaget. Da vil Kristelig Folkeparti stemme for forslaget. Jeg har også lyst til å si at den debatten som har vært nå, sier noe om utfordringene når det gjelder Fremskrittspartiets måte å møte denne problemstillingen på. Det gjør at jeg takker spesielt for at vi nå klarte å endre dette i denne sal.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Forsøket vi har med statlig finansiering, er ifølge rapporter som har kommet, en suksess. Vi ser at kommuner har fått et mye større faktagrunnlag når det gjelder hvem som bor i kommunene, og hvordan de skal målrette tiltakene som kommunestyrene vedtar. Det har blitt bedre samhandling på tvers, og vi har også hørt at endelig sitter de som har ansvar for budsjett og pengesekken i kommunen, og de som skal utføre og vedta oppgavene både på sykehjem og i omsorgsenheter, rundt samme bord. Vi foreslår også i vårt forslag til statsbudsjett at vi skal utvide dette forsøket med seks nye kommuner.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Det er fremdeles kommunene som skal utføre jobben. At det er penger som er øremerket til statlig finansiert eldreomsorg, betyr – selv om en sitter i kommunen – at det er kommunene som skal utføre dette. Det er også sånn at om det foreligger et konkret forslag, forholder jeg meg som statsråd til enhver tid til det flertallet måtte mene. En merknad er jo bare en tydeliggjøring eller et ønske om hvor man ønsker å gå. Men jeg ser så absolutt at kommuner og lokaldemokrati fremdeles ser behovene som er der, og vil gjøre vedtak og sikre at eldre får det de fortjener.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Jeg deler representantens bekymring for den forskjellen vi ser når det gjelder hva byer og tettsteder kan rekruttere, og det som er ute i distriktene. Derfor er det så viktig for oss å se på muligheten til å kunne gi faste heltidsstillinger, sånn at det er attraktivt også å tilby disse stillingene ute i distriktene, legge til rette for god etter- og videreutdanning, gjøre at miljøene og ikke minst arbeidsplass og arbeidsmiljø er bra, og legge til rette for at partene kan forhandle om lønn. Fleksible turnuser, som mange ønsker seg, er viktig – og ikke minst at vi også kan legge til rette for å bruke kompetansen rett, rett kompetanse på rett sted.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Derfor satte jeg i gang det arbeidet allerede i høst. Vi skal være klare nokså kjapt med hensyn til hvilke kriterier som skal gjelde for å kunne søke på midler. Jeg er svært opptatt av at vi skal få midler til dette – kanskje i revidert nasjonalbudsjett, uten at jeg kan love det, det skal jo forhandles om dette. Men også i tilknytning til den tilskuddsordningen som allerede finnes, hvor kommunene kan søke om midler til enten opprettelse av nye sykehjemsplasser eller rehabilitering av eksisterende, er det mulighet til å søke om å lage kjøkkenløsninger. I hvert enkelt tilfelle vil det da kunne være mulig å få til, enten det er snakk om produksjonskjøkken eller en annen type kjøkken. Det som er viktig for meg, er at vi har sett på de kriteriene, slik at vi ikke lager kriterier som ikke passer for kommunene. Derfor vil dette komme, men vi har gjort et godt stykke arbeid på dette området.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Dette er en av de fem knaggene vi har i reformen – både sammenhengende tjenester og helsehjelp. Vi ser på dette både i forbindelse med kravene vi jobber med for fastlegeordningen, og i forbindelse med primærhelseteam, som vi oppretter, oppfølgingsteam, klare overganger mellom sykehus og kommuner, hvordan vi skal få til den samhandlingen, osv. Dette er også med i reformen Leve hele livet, men det ligger også under min kollega Bent Høies ansvarsområde, med hensyn til å ansvarliggjøre fastlegene for de oppgavene de har. Dette er noe vi jobber med, og jeg regner med at også min kollega kommer tilbake til dette når vi har fått dette klart.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Jeg vil heller si at SV slår inn åpne dører, da vi allerede er godt i gang. SV kan glede seg over at statsråden allerede har tatt det grepet, og de hadde egentlig ikke trengt å fremme det forslaget her i salen.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Vi har lagt fram en god reform, som nettopp skal gi kommunene mulighet til å gjøre et godt stykke arbeid. De skal da få de midlene de søker om, når de er klare. Hovedgrunnen til at vi har lagt fram denne reformen, er at kommunene skal kjenne på behovene sine, kartlegge, foreta forebyggende hjemmebesøk, se hvem de eldre som bor der, er, og se hva de er gode og dårlige til, herunder også kjøkkenløsninger. Men det er også viktig at kommunene selv tar grepene. Vi gir dem mulighetene og verktøyene til å kunne gjøre det. Så finnes det allerede tilskuddsordninger for både opprettelse av nye heldøgns omsorgsplasser og rehabilitering av eksisterende. Egentlig er det mange muligheter allerede i dag.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Det er viktig at vi tar inn over oss at denne reformen bygger på mange andre stortingsmeldinger og planer som allerede har blitt vedtatt. Jeg nevner Omsorg 2020, Demensplan 2020, Flere år – flere muligheter, og også f.eks. primærhelsemeldingen og handlingsplanen som kommer om allmennlegetjeneste. Det ligger en grunnplanke her som denne reformen bygger på. Vi har mange konkrete vedtak som er fattet i denne sal, som ligger til grunn. Dette er ikke et tankekart, som en representant her sa. For oss er det viktig å ha fokus på de eldre. Når jeg kikker litt igjennom de framlagte forslagene fra både Senterpartiet og SV, har Senterpartiet kanskje lagt inn rundt 20 mill. kr til kjøkken. SV har ikke lagt inn midler til kjøkken så langt jeg har kunnet se, og det er lite omtale av eldreomsorgen fra sistnevnte parti. Så til Arbeiderpartiet: Det ble nevnt her av representanten Toppe at den rød-grønne regjeringen hadde lagt fram Morgendagens omsorg, som var en stortingsmelding da de rød-grønne satt med flertallet. Det ble nevnt som positivt, men det ble også helt tydelig at den ikke har fungert. Hadde den fungert der ute, hadde vi ikke trengt Leve hele livet. Når jeg har reist rundt og pratet om Leve hele livet, har jeg møtt veldig mange Arbeiderparti-ordførere, Senterparti-ordførere og andre. Hva er det de ønsker seg? De ønsker seg nettopp bistand og hjelp til å klare den omstillingen som vi alle vet kommer, uansett hvilken politisk farge vi har. Det er det vi leverer her i Leve hele livet. Vi hjelper kommunene i stand, vi har samlet inn alle de gode løsningene som en aldri klarte å flytte ut av kommunen. Så har vi gitt dem tilbake og sagt: Her – vi har sortert det for deg, vi har gjort det klart. Vi skal hjelpe kommunene, i samarbeid med Arbeiderpartiets ordførere, i samarbeid med Senterpartiets ordførere og Høyres og Kristelig Folkepartis ordførere. Vi skal klare den omstillingen. Da skjønner jeg ikke helt hvorfor Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter ikke tar sine egne lokalpolitikere på alvor og lytter til disse. Tidligere reformer har ofte handlet om systemer. Leve hele livet handler om mennesker. Det er det som er viktig her, det som er viktigst i livet for disse – fellesskap, aktivitet, god mat, helsehjelp. Derfor er jeg svært glad for at en samlet komité har påpekt verdighet og respekt i eldreomsorgen. Det handler nettopp om de konkrete tingene i hverdagen. Det er de nære ting som er kjernen i reformen. Med Leve hele livet skal eldre få mulighet til å mestre eget liv og oppleve trygghet der de bor – ikke halve livet, men hele livet.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Vi er alle opptatt av å redusere skadene som alkoholforbruk kan medføre, og som rammer både individer og ikke minst samfunn. Jeg har merket meg at Stortinget vil be regjeringen legge fram en nasjonal alkoholstrategi som beskriver hvordan de alkoholpolitiske målene om reduksjon i alkoholforbruket kan oppnås. Jeg mener at alkoholpolitikken er og bør være en integrert del av både folkehelsepolitikken og rusmiddelpolitikken, og at den bør ses i sammenheng med disse områdene. Etter mitt syn hadde det derfor vært mer hensiktsmessig å behandle alkoholområdet i den kommende folkehelsemeldingen. Når det gjelder de øvrige forslagene, er jeg glad for at Stortinget ikke fatter vedtak om å gjennomføre disse nå – både fordi det er uklart i hvilken grad tiltakene vil ha effekt, og fordi flere av forslagene ikke bør vedtas uten grundig utredning. Men jeg hører fra talerstolen at det likevel kan bli flertall for enkelte av forslagene, og da kan jeg bare oppfordre representantene til å vurdere en grundig utredning. Denne regjeringen har besluttet at hovedlinjene i alkoholpolitikken skal ligge fast. Det innebærer at vi skal fortsette å bruke de virkemidlene som har best effekt, som monopolordninger, bevillingsordninger, avgifter, begrensede åpningstider, aldersgrenser og reklameforbud. Når det gjelder merking, reguleres dette på EU-nivå, og Norge står ikke uten videre fritt til å innføre nasjonale merkekrav. Jeg vil følge utviklingen i EU nøye når det gjelder både industriens forslag til selvregulering og EU-kommisjonens vurdering av situasjonen. Jeg er opptatt av at befolkningen skal ha kunnskap om mulige skadevirkninger av alkoholbruk, og at barn og unge skal skjermes både fra å bruke alkohol selv og for skadelige virkninger av andres alkoholbruk. Dette arbeider vi godt med for å oppnå i dag. Jeg er trygg på at vi alle ønsker å redusere alkoholbruken og ikke minst skadene som følger av det. Jeg mener at disse målene ivaretas gjennom hovedlinjene i dagens alkoholpolitikk. Det vil alltid være behov for å vurdere justeringer i politikken. Det vil regjeringen i så fall komme tilbake til i en nasjonal strategi dersom Stortinget ber om å bli forelagt en slik. Jeg hadde helst sett at de enkelte forslagene kun var omtalt, men ikke konkret fremmet, for å sikre at en nasjonal strategi kunne bli mer dynamisk og ha en sammenhengende tilnærming.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Statsråd Åse, som står her, representerer regjeringens politikk. Vi er veldig tydelige på at vår alkoholpolitikk ligger fast, som jeg nevnte i innlegget mitt, hvor jeg også tok opp de enkelte punktene. Det er det jeg står ansvarlig for, som jeg jobber med, og som er mitt mål. Jeg forholder meg til den eksisterende alkohollovgivningen.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Regjeringen har vært opptatt av at offentlig sektor skal ta i bruk «best practice» i det rusmiddelforebyggende arbeidet. Som et ledd i dette har bl.a. Helsedirektoratet i samarbeid med partene i arbeidslivet og en rekke andre kompetansemiljøer utviklet RusOff, altså faglige råd for rusmiddelforebygging i offentlig sektor. Rådene ble lansert i 2017, og Akan kompetansesenter er en viktig pådriver for et arbeidsliv med reflekterte holdninger til rusmidler. En nylig evaluering bekrefter at Akan gjør en viktig jobb, både som kompetansesenter og som førstelinjetjeneste. Regjeringen ønsker å bidra til et fortsatt sterkt engasjement for Akan-samarbeidet og et arbeidsliv med samme holdninger til alkoholbruk og rusmiddelbruk.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-11-20:
Jeg har ingen aversjon mot å se på de utfordringene vi har på alkoholområdet. Og som jeg også var tydelig på, er vi alle klar over at det finnes utfordringer der. Vi vet at alkoholområdet er krevende – for både enkeltindividet og samfunnet. Men jeg tenker at det er viktig å være fleksibel. Det er viktig å kunne legge dette saksområdet inn i folkehelsemeldingen uten at vi banker gjennom så konkrete forslag. Jeg synes kanskje en del av disse forslagene er vel konkrete, uten at det er skikkelig utredet hvordan dette bør ses i sammenheng. Det er hovedgrunnen, som jeg også sa i innlegget mitt. Jeg ønsker å være fleksibel, nettopp for å se en sammenheng, nettopp for å kunne klare å løfte dette området inn i folkehelsemeldingen, noe som er viktig for oss når vi legger den fram.