Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Gjennom de siste årene har personvern vært grundig debattert i Norge. 4. april hadde Stortinget en bred debatt om innføring av EUs datalagringsdirektiv, der både mindretallet og flertallet la vekt på å ivareta personvernet på en best mulig måte. Saksordføreren holdt et godt innlegg, jeg kan slutte meg til alt han sa. Forslaget som vi behandler i dag, peker på en rekke samfunnsområder der det er grunn til å være opptatt av folks rett til privatliv, til innsyn i og eierskap til egne personopplysninger. Forslaget ble fremmet før Stortinget behandlet datalagringsdirektivet, og mange av de temaene som tas opp, ble derfor berørt i de forhandlingene og den avtalen som ble inngått mellom Arbeiderpartiet og Høyre. I avtalen la vi vekt på en helhetlig tilnærming til personvernområdet, og på å finne fram til balanserte løsninger, løsninger som avveier prinsippet om retten til et privatliv med samfunnets behov for regulering. Regjeringen har varslet en stortingsmelding om personvern. Det er jeg glad for. Det er viktig at Stortinget får anledning til å drøfte personvern i bredden. Ulike faktorer, særlig den teknologiske utviklingen, utfordrer personvernet. Det blir stadig enklere, både for private aktører og for det offentlige, å lagre personopplysninger – store mengder opplysninger kan lagres, og det er ofte både billigere og enklere å la opplysningene forbli lagret enn å slette dem. Det kan også være nærliggende å benytte opplysninger lagret for et formål til et annet. Det er et myndighetsansvar å sikre en nødvendig motvekt til denne utviklingen gjennom lovgivning som pålegger sletting, og som krever en solid begrunnelse for all lagring av personopplysninger ved å sikre den enkelte rett til å vite hva som er lagret, gjennom tilsyn. Skal vi sikre folks personvern, må det offentlige ta et aktivt ansvar. Samtidig er staten også en aktør. Det sier seg selv at staten også selv må være varsom med å samle inn, lagre og sammenstille personopplysninger. Når det gjelder det konkrete innholdet i de opprinnelige forslagene fra enkeltrepresentantene fra Høyre, er noe allerede en del av dagens lovverk, annet er gjeldende praksis. I tillegg er det varslet at flere av forslagene vil bli drøftet i stortingsmeldingen. Jeg vil derfor nøye meg med å kommentere et par av forslagene som fremmes av Fremskrittspartiet og Høyre, og som det vil bli votert over her i dag. Når det gjelder skattelister, er det noe Stortinget har diskutert flere ganger. Finansdepartementet sendte i januar ut på høring et forslag om innstramming av måten skattelister offentliggjøres på. Forslaget vil begrense den kommersielle bruken av skattelister. Det vil være et viktig bidrag til å styrke personvernet. Forslag nr. 2 er i samsvar med dagens praksis. Det framgår av statsrådens svarbrev til komiteen at bompengeselskapene ikke utleverer passeringsopplysninger til likningsmyndighetene, og at regjeringen vil vurdere å begrense mulighetene for slikt innsyn. Jeg ønsker en slik vurdering velkommen, men vil samtidig understreke at organisert kriminalitet og en betydelig svart økonomi er et stort problem i hele Europa. Til slutt vil jeg kommentere en generell problemstilling som jeg mener vi er nødt til å komme tilbake til. Ved første øyekast virker det fornuftig å logge eller loggføre hvem som henter ut opplysninger fra offentlige registre. Men er det ikke et paradoks at man i ønsket om å styrke personvernet tar til orde for å etablere en rekke nye registre med personopplysninger? For å ta et eksempel: Dersom det offentlige skal registrere alle som søker på Kjell Inge Røkkes og Jens Stoltenbergs skatteopplysninger, slik Høyre og Fremskrittspartiet ønsker, etableres det samtidig et nytt register med personopplysninger – en liste med hvem og når og hvorfor. Det er ikke uproblematisk. Kan det ikke tenkes at opplysningene i denne nye loggen er like følsomme som de som inngikk i de opprinnelige skattelistene? Og er det ikke slik at to offentlige registre dobler risikoen for at opplysninger kommer på avveier? Og hvordan skal det logges hvem som leser loggen – ser man for seg et tredje register, loggen over loggen? Det virker som en besnærende løsning å sørge for at alle som henter ut personopplysninger fra offentlige registre, registreres. Det er et lite gjennomtenkt forslag. Etter mitt syn risikerer man det stikk motsatte av det som er intensjonen, en svekkelse av personvernet.