trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
Jeg bad om ordet for å si meg veldig tilfreds med innlegget til Jon Lilletun. Så fortsatte han å snakke, og da ble det litt mindre tilfredshet. Men det var et par ting han sa, som jeg synes var meget betydningsfulle, og som jeg er glad for. Han sa at det er opp til organisasjonene å definere hvilke stillinger som de anser for å være viktige for virksomhetens målsetting og grunnlag. Han sa også at organisasjonene må ha frihet til å definere hvilke stillinger dette er, men så kom han litt senere også trekkende med domstolene. Jeg hadde håpet at Jon Lilletun hadde kunnet være klar når det gjelder disse trosorganisasjonene som driver undervisning, og som driver det som internat-undervisning. Jeg kan se gråsonen over til vanlige skoler og til vanlig virksomhet. Men på internatskoler, hvor man er 24 timer i døgnet, vil selvsagt samtlige av dem som der jobber, være en del av det man møter som elev. Når internatskolene er basert på en religiøs tro – og ofte en veldig klar religiøs tro, hvor Bibelen eller eventuelt en annen religiøs bok er grunnlaget for alt som foregår – vil det være helt naturlig at man i toleransens og respekten for trosfrihetens ånd respekterer at der har organisasjonene styringsretten fullstendig, og at en domstol ikke skal kunne pålegge en slik virksomhet som en internatskole å ha en ansatt som vil møte elevene som har en helt annen religion, en helt annen grunnholdning. Skulle man f.eks. på Indremisjonsforbundets internatskoler kunne ha sterkt fundamentalistisk islamske ansatte som kokker, som renholdere, som vaktmestre? Jeg tror det ville gjort mye med miljøet, og derfor vil i hvert fall jeg lukke den døren igjen og si at her går trosfriheten og respekten for styringsretten foran det at man i det normale arbeidslivet må kunne ha en del regler mot diskriminering. Det går selvsagt også den andre veien, til eventuelt andre typer internatskoler med en helt annen religion. Jeg vil ha den samme toleranse overfor dem. Jeg skulle ønske Jon Lilletun kunne være like krystallklar på dette området som det jeg er.
Inge Lønning (Høyre), 2004-02-26:
Først en liten bagatell: Representanten Hagen kom i skade for å forveksle to organisasjoner, nemlig Misjonssambandet og Misjonsforbundet. Det kan skyldes den senere tids debatt som har dreiet seg om en litt annen sak med tilknytning til retningslinjer i Misjonsforbundet, men det er tross alt to ulike organisasjoner med nokså ulik ideologisk profil. Den begrepsmessige distinksjon mellom «diskriminering» og «forskjellsbehandling» må jeg si at jeg har problemer med å få tak i. Jeg er litt i tvil om det egentlig bidrar til klargjøring at man har føyd inn «diskriminering» i skråstrek til «forskjellsbehandling». Så vidt jeg forstår, betyr de to tingene det samme, bare med den forskjell at det ene er latin, og det andre er norsk. Men det kan være riktig at det i alminnelig språkfølelse har utviklet seg en slags bruk av ordet «diskriminering» som gjør at det bare betyr forskjellsbehandling i negativ mening, og ikke i positiv mening. Den eneste forskjell, i tilfelle, mellom de to ordene må være at «forskjellsbehandling» kan brukes begge veier, mens «diskriminering» vanligvis bare brukes den ene veien. Men også der ligger det et lite filosofisk problem – med respekt å melde – fordi folk ofte protesterer mot såkalt positiv forskjellsbehandling, fordi den implisitt innebærer negativ forskjellsbehandling av andre. Så da er man like langt. Til syvende og sist betyr de to ordene det samme. Så en liten kommentar til det som egentlig fikk meg til å be om ordet, nemlig Karin Andersens hovedinnlegg, hvor hun sa at forslaget innebærer større adgang til diskriminering enn i dag, og derfor stemmer Arbeiderpartiet og SV imot. Da må det være noe som ikke stemmer, for så vidt jeg vet, har Arbeiderpartiet og SV hele tiden vært imot også dagens rettstilstand. Så det kan jo ikke være det som er begrunnelsen. Så vidt jeg kan lese meg til, ligger det her ingen endring i juridisk forstand. Det er en teknisk lovgivningsmessig forandring, ikke noen innholdsmessig forandring. Så kjørte Karin Andersen ganske sterkt på menneskesynet, som hun kalte det, og så vidt jeg forstod, tok hun sterkt avstand både fra menneskesynet bak dette lovfremlegget og menneskesynet i FNs universelle menneskerettighetserklæring. Da har hun påtatt seg et ganske sterkt prosjekt, for hvis hun skal tvinge den romersk-katolske kirke til å oppheve sølibatet – jeg går ut fra at det var en forglemmelse at hun ikke tok med forbudet mot kvinnelige prester også – så vil hun jo måtte tvinge de fleste verdensreligionene til å endre sin praksis ganske fundamentalt. Så man kan jo bare ønske lykke til!
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Fyrst den gledelege delen av denne debatten. Det er at både Arbeidarpartiet og SV òg erkjenner at trusfridomen ein del gonger skal ha forkøyrsrett. Dei erkjenner òg at i nokre stillingar skal trusfridomen og trussamfunna ha rett til å spørje etter livssyn, og dei skal kunne tilsetje i samsvar med det målet dei har. Det er ein god del. Så er det ikkje snakk om at verken Kristeleg Folkeparti eller Høgre abdiserer. Men det er klart at ein her ikkje kan setje opp ei liste over kva slags stillingar dette gjeld. For Kristeleg Folkeparti, som var ein av pådrivarane for § 55 A, var det ein ting som var prinsipielt viktig: Det var at organisasjonane måtte ha ei vid fullmakt i forhold til å definere kva slags stillingar som var viktige for det målet organisasjonen hadde. Då kan veldig mange stillingar vere relevante, og det må det vere opp til organisasjonen å definere. Kva er så problemet i saka? Kor ofte har det vore konfliktsaker opp gjennom den tida denne lova har eksistert? Det er svært få gonger at det har skjedd. Generelt har denne lova fungert etter siktemålet. Ho har gjeve organisasjonane fridom og har vore prøvd nokre få gonger for retten. Vi deler difor slett ikkje representanten Karin Andersen sitt syn på at her vil ein kunne begynne rein trakassering av tilsette. Praksis gjennom alle dei åra som har vore med § 55 A, har vist at paragrafen har fungert etter siktemålet. Kristeleg Folkeparti vil framleis slåst for at organisasjonane skal ha fridom til å definere kva for stillingar som er i samsvar med det målet dei har. Det vil sjølvsagt vere ein del gonger at ein kan stille spørsmål ved det. Då er det ikkje ein talarstol i Stortinget som kan avgjere det, heller ikkje ein statsråd, då er det faktisk berre rettsapparatet. Men premissane har eg gjort klare, kva som låg i 55 A, og kva som ligg der no.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
Jeg vil på vegne av representantene Inger S. Enger, Hallgeir H. Langeland og meg selv framsette forslag om å bedre forsyningssikkerheten gjennom mer samfunnsøkonomisk optimal tørrårssikring ved å endre strukturen i forbrukermarkedet for elektrisitet og disponeringen av flerårsmagasiner.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
I den siste tiden har det vært en lang rekke medieoppslag som har fokusert på at utslippene av klimagasser stadig øker. Aftenposten skriver i dag sågar at strømkrisen fikk CO2-utslippene til å eksplodere. Nettopp hensynet til vårt globale miljø og vårt internasjonale ansvar for å redusere utslippene av klimagasser har vært bakgrunnen for motstand mot Ormen Lange fra lokale SV-ere. Etter min mening er det ingen tvil om at St.prp. nr. 41 både er fremmet og nå behandles i et uforsvarlig høyt tempo. En slik hurtigbehandling av en svært stor, kompleks og vanskelig sak gjør det i praksis umulig for Stortinget å etterprøve det som Olje- og energidepartementet hevder, nemlig at utbyggingen av Ormen Lange er et samfunnsøkonomisk lønnsomt og robust prosjekt. Beslutningsgrunnlaget er for tynt, mangelen på konsekvensutredninger er åpenbar og de ubesvarte spørsmålene er mange. Representanten Brustad ønsker lokale politikere lykke til. Jeg er redd for at dette hastverksarbeidet som Stortinget nå foretar, gir ytterligere grunn til lykkønskninger og til å krysse fingrer for at ikke en slik uforsvarlig saksbehandling får alvorlige konsekvenser. Samtidig vil jeg rette en spesiell hilsen til de lokale aktørene og politikerne som med rak rygg har slåss mot prosjektet og ilandføringen på Aukra. Selv om vi taper denne saken, gir det meg optimisme og framtidstro å se at lokalpolitikere fra Aukra SV, som Olav Hauge, har hevet stemmen og talt et massivt lokalt flertall midt imot av hensyn til vårt globale miljøansvar og våre klimaforpliktelser. På sikt er jeg nemlig overbevist om at denne typen argumentasjon vil få gjennomslag, at vi vil få gjennomslag for en mer ansvarlig klimapolitikk enn det vi ser gjennom dagens rop etter mest mulig gass til det norske folk og bygging av gasskraftverk raskest mulig.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2004-04-02:
En meget kort replikk. Det foreldede IKT-systemet som statsråden nevnte i sitt innlegg, har kostet 164 mill. kr de siste årene. Et nytt IKT-system er anslått til å koste ca. 250 mill. kr – dvs. at på under ti år bruker vi i underkant av 500 mill. kr til opprettholdelse, implementering og nyutvikling av systemer. Vi har ikke fått vite hva det vil koste å holde dette foreldede systemet i gang mens vi utvikler og implementerer et nytt system. Og jeg vil spørre Regjeringen: Har man noen tall på dette?
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-04-02:
Nå synes jeg ikke en behøver å legge opp til nødvendige skiller som ikke er der, for i de aller fleste sammenhenger er Arbeiderpartiet og regjeringspartiene enige om innholdet i den innstillingen som vi har foran oss i dag. Når det gjelder «Kjernelånekassen», har vi sagt at vi er ikke så opptatt av å rendyrke modeller. Vi har sagt at det viktigste for oss er at de endringene som skjer, faktisk kan dokumentere forbedringer, kan gi bedre tjenester for brukerne og kan være de mest effektive for virksomheten totalt sett. Vi tar derfor til etterretning at Regjeringen har lagt «Kjernelånekassen» til grunn. Det har vi også tatt utgangspunkt i, men vi har forbeholdt oss retten til å vurdere de enkelte endringene. Når det gjelder førstelinjetjenesten, er det vår oppfatning at her virker det som om det viktigste rett og slett er å kjøpe eller å utsette noen tjenester som vi mener allerede i dag kan gjøres best gjennom den kompetanse Lånekassen innehar både på første- og andrelinjetjeneste.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-04-02:
Jeg vil anbefale statsråden å lese innstillingen litt nøyere enn jeg oppfattet at hun har gjort nå. I forhold til videre kjøp eller utsetting av tjenester som ikke ligger innenfor primæroppgavene, har komiteens flertall sagt at det skal dokumenteres å gi bedre kvalitet – og totalt sett være mer effektivt for virksomheten. Nå gjentok statsråden det som står i meldingen om at en også skulle gjøre det der det var «tilsvarende» kvalitet. Da er det ikke noe poeng i å kjøpe eller sette ut, annet enn for ideologiens skyld. Jeg bare understreker at komiteen har vært klar på dette punktet og strammet noe inn i forhold til det som lå i meldingen. Så gjelder det overføring av regelverksforvaltning til SI. Er det ikke litt underlig hvis en først mener at en av primæroppgavene i Lånekassen er regelverksforvaltning, at en da overfører den forvaltningen til eventuelt andre etater?
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2004-04-02:
Av og til kan det være vanskelig å få helt tak i hva Arbeiderpartiet ønsker i sin utdanningspolitikk, også i dette tilfellet med Lånekassen. På den ene siden konstaterer man at Regjeringen legger opp til et valg av «Kjernelånekassen» som modell. Men er det det Arbeiderpartiet ønsker? Slutter man seg egentlig til dette valget, eller konstaterer man bare at det er det som blir framtidig modell? På den andre siden er det denne dissensen som Arbeiderpartiet er med på sammen med Sosialistisk Venstreparti når det gjelder merknader om førstelinjetjenesten. Hvis det er slik at brukernes interesser og behov blir bedre ivaretatt ved at andre gir informasjon og utøver førstelinjetjenesten, er det ikke bedre da å være med på en slik løsning enn at man skal tviholde på at Lånekassen skal gjøre absolutt alle oppgaver i egen regi også i framtiden, slik man kunne få inntrykk av etter å ha hørt på representanten fra Arbeiderpartiet?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
Mye bra er allerede sagt i debatten. Kristelig Folkeparti er en del av komiteens flertall, og vi støtter da også Regjeringens forslag til modernisering av Lånekassen. «Kjernelånekassen» er det alternativet som på en god måte beskriver Lånekassens oppgave som forvalter av reglene for studiestøtte og som servicebedrift overfor de nesten 700 000 brukerne. Når Kristelig Folkeparti har jobbet med denne saken, har det viktigste hensynet vært å gi brukerne best mulige tjenester og å ivareta Lånekassens kontakt med brukerne. Brukerkontakten mener vi er viktig, fordi en på den måten får kunnskap om brukernes behov, og fordi denne kontakten gir best mulighet for veiledning overfor brukerne. Den skisserte moderniseringen sikrer etter vår mening dette på en god måte. Det som forbauser meg i innstillingen, er Fremskrittspartiet linje. Partiet er ensidig opptatt av effektivitet. I sin argumentasjon for «Sørge-for-Lånekassen» og bankalternativet er det bare hensynet til effektivitet som er lagt vekt på. Her glemmes betydningen av brukerkontakten for å få et velfungerende regelverk og god service. Kristelig Folkeparti vil ha den brukerkontakten. Av effektivitetshensyn ønsker Fremskrittspartiet også en debatt om avdelingskontorene rundt om i landet. Fremskrittspartiet vil sentralisere. Men med moderne teknologi er det fullt mulig med regionale løsninger. Her synes jeg gammeldags sosialøkonomi og bedriftsøkonomi preger Fremskrittspartiets standpunkt. Kristelig Folkeparti ønsker å beholde avdelingskontorene i regionene. Med unntak av Fremskrittspartiet er det bred politisk enighet om «Kjernelånekassen» som strategi for moderniseringen. Lånekassen har en viktig oppgave med hensyn til å gi lik rett til utdanning for alle. Og skal vi klare å betjene 700 000 kunder, må Lånekassen også være god på IKT-siden. Det er riktig å basere kontakt og kommunikasjon med kundene og brukerne på nettbaserte løsninger. Det er derfor nødvendig å foreta nye investeringer, og Kristelig Folkeparti tror vi nå får en god og kontrollert investering i nytt IKT-system. Regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet har funnet sammen. Den lille nyansen som finnes i syn her, grunnes mest i litt ulik vekt på hensynet til brukerne, og jeg vil også våge den påstand: hensynet til de ansatte. Også Kristelig Folkeparti legger til grunn at de ansatte skal behandles i tråd med avtaleverk og lover. Samtidig er Lånekassens begrunnelse og oppgave å forvalte reglene for studiestøtte og gi service til brukerne. Dette tilsier at hensynet til brukerne må ha den største vekt. Til slutt: Kristelig Folkeparti legger til grunn at moderniseringen ikke må medføre tap av rettigheter og sosiale ordninger for studentene. Slike endringer forutsetter vi forelegges Stortinget.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-04-02:
Statens lånekasse for utdanning er etter Senterpartiets mening et av de viktigste utdanningspolitiske virkemidler vi har. Rimelige lån i tillegg til stipend er nødvendig for å sikre at alle som er kvalifisert for høyere utdanning, kan velge høyere utdanning. Et mål om at flere skal velge høyere utdanning, forutsetter gode rammevilkår for studentene. Stortingsmeldingen vi behandler i dag, handler om hvordan Lånekassen på en god måte kan betjene dem som søker om lån og stipend, og dem som er i tilbakebetalingsfasen. Vi snakker faktisk om langvarige kundeforhold i forhold til Lånekassen. Det handler om 5–6 års studietid, og kanskje 20 års tilbakebetalingstid. Modernisering av Lånekassen må ha som målsetting å oppnå store forbedringer på områdene informasjon og tilgjengelighet, effektivitet og fleksibilitet i tillegg til sikkerhet. Lånekassen skal fortsatt være et organ under Utdannings- og forskningsdepartementet. Moderniseringsstrategien innebærer ikke innholdsendringer i regelverket, og utdanningsstøtten skal fortsatt være et statlig ansvar. Det er et mål at flere skal velge høyere utdanning. Det innebærer at flere også vil bli brukere av Lånekassen, og at etterspørselen etter offentlig utdanningsstøtte vil øke. Det er derfor viktig at Lånekassen moderniseres, bl.a. gjennom et enklere regelverk. Solberg-utvalget påpeker at regelverket rundt Lånekassens virksomhet er blitt så omfattende at behovet for å finne forenklinger og forbedringer er blitt påtrengende. Senterpartiet vil understreke at det er nødvendig å få et enklere regelverk. Samtidig vil vi understreke at en slik modernisering og forenkling ikke må innebære tap av rettigheter eller sosiale ordninger som ligger i dagens utdanningsstøtte og forskrifter. Innholdsmessige konsekvenser i forhold til rettigheter og sosiale ordninger forutsetter hele komiteen blir forelagt Stortinget. Stortingsmeldingen definerer Lånekassens kjerneaktiviteter som regelforvaltning, søknadsbehandling og økonomiforvaltning. For å sikre brukerne en god behandling er det etter Senterpartiets mening viktig at Lånekassen har ansvaret for hele saksbehandlingskjeden. Førstelinjetjenesten må etter Senterpartiets syn forstås som en del av søknadsbehandlingen og regelverksbehandlingen. Vi mener derfor at en styrking av førstelinjetjenesten og rådgivning må skje innenfor dagens ansvar for oppgaveløsning. Senterpartiet støtter departementets plan for nytt IKT-system og den finansieringsplanen som meldingen skisserer, med 100 mill. kr over de årlige budsjetter, 40 mill. kr årlig gjennom effektivisering og 30 mill. kr over Lånekassens driftsbudsjett. Senterpartiet er også glad for at det er enighet om at det ikke skal gjøres endringer i forhold til regionkontorene. Det er viktig for studentene i hele landet.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-02:
Statens Innkrevingssentral krever i dag inn misligholdte studielån på to måter. De har en kreditorfunksjon på vegne av Lånekassen. Dersom misligholdet har vart i mindre enn tre år, overføres saken til SI, slik at SI skal bistå Lånekassen med tvangsinnfordring. Da eies saken fortsatt av Lånekassen, og innkrevde beløp skal overføres Lånekassen. Det er Lånekassens regelverk som gjelder, og som gir skyldner rettigheter etter utdanningsstøtteloven, selv om lånet er misligholdt. Men så er det en annen type saker. Det er permanentoverførte saker, når lånet er sterkt misligholdt over tre år. Kravet overføres da til Statens Innkrevingssentral på permanent basis og er sagt opp av Lånekassen. I forhold til de sakene SI eier, forvalter SI i dag et regelverk som angår disse kundene. Men jeg vil presisere at det er ikke uten videre dårligere for kundene, for da kan kundene være i en situasjon hvor det er en veldig fordel å være knyttet opp mot et så profesjonelt apparat, som også har kontakt med andre som driver innfordring. Vi arbeider for tiden med å finne et hensiktsmessig grensesnitt for oppgaveoverføringer fra Låneklassen til SI, men på et eller annet punkt vil også regelverket til SI måtte gjelde, snarere enn den opprinnelige eier av fordringen.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-02:
Jeg er mest opptatt av at det endelig er fattet en beslutning om at dette IKT-systemet skal fornyes. Jeg satt faktisk i Lånekassens styre for en del år tilbake, og dette problemet har egentlig vart for lenge. Det viktigste er egentlig ikke hva det nå koster å drive dette til daglig. Det er faktisk imponerende hvilket arbeid Lånekassen har gjort for å holde dette IKT-systemet i gang. Men det er etter hvert en betydelig risiko for at det rett og slett bryter sammen. Da kan det få veldig alvorlige konsekvenser for et stort antall brukere. Vi snakker her om en kundegruppe på rundt 700 000. Jeg utelukker ikke at hvis jeg hadde kommet inn i kontorene tidligere enn jeg gjorde, ville dette arbeidet også ha vært gjort tidligere, for det er på høy tid. Vi får i grunnen håpe at Lånekassen kan være like dyktig med å holde det gamle systemet gående frem til utskiftning, for det er i seg selv krevende. Det fortjener egentlig Lånekassens ansatte ros for å ha greid.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
Komiteen hadde i utgangspunktet sett opp saka den 27. april, men etter oppmoding frå presidenten blei saka skuva fram i tid og altså lagt fram i går og skal behandlast med hast i dag. Dette er ei sak til 66 milliardar kr, med mange ulike vinklingar som burde ha vore betre utgreidde, men som me no ikkje får tid til. SV ønskjer derfor at denne saka skal utsetjast til den 27. april.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
SV tok i sitt hovudinnlegg opp problemstillingar knytte til det prinsipielle med at Stortinget ikkje har nokon valmoglegheit. Det kan ikkje velja noko anna enn å seia ja eller nei. Eg lurte på om statsråden på prinsipielt grunnlag kunne seia noko om kva han synest om at demokratiet blir sett i ein slik situasjon at ein i realiteten berre har eitt einaste val, og ikkje kunne valt f.eks. ei velutgreidd offshorebasert løysing, som nokre av oss trudde var ei betre, meir miljøvennleg og meir framtidsretta løysing. Eg vil gjerne ha nokre synspunkt på det. Så ønskjer eg òg nokre synspunkt i forhold til dette med lisensinnehavarar og forholdet til staten og det norske folk, altså det at ein faktisk ikkje veit kva dei infrastrukturelle utgiftene, f.eks. knytte opp til Statnett, blir. Er det slik å forstå at det norske folk no skal få ei rekning på dei investeringane som skal gjerast i området?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
Eg forstår godt at Regjeringa til kvar tid synest at eigen politikk er fortreffeleg, og at opposisjonspartia ikkje har like god politikk. Det må kvar og ein ha rett til å meina. Men faktisk er det òg sånn at SV og Regjeringa har fleirtal i ein del saker, om m.a. klimapolitikk og gass på land til bruk i Noreg. Så her finn me av og til nokre treffpunkt òg. Men grunnen til at eg tek ordet, er at statsråden ikkje svarte på spørsmålet mitt om kva rekninga blir for det norske folket, for det er ein del rekningar som me ikkje kan lesa oss til i sakspapira, som det ikkje er gjort greie for, og som det tvert imot skal gjerast vedtak om etter at vedtaket her er gjort. Spørsmålet er: Kva blir rekninga til det norske folket for denne utbygginga til slutt?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
Det synet deler Langeland òg. Men det er ein del forsmådde som har kome opp på talarstolen, og som gjer det nødvendig for SV å kommentera eit par ting. Den eine kommentaren går til Onarheim, stakkar, som ikkje har fått sitt førsteval oppfylt. Han har for å behalda regjeringsposisjonen måtta ta til takke med SV. Det er jo ein merkeleg måte å seia det på, sjølv om eg veit at Onarheim er ganske klam over å måtta samarbeida med eit miljøparti som har ein annan politikk enn det han og NHO har. Men no sit Onarheim sitt parti òg i regjering, og då må han gå fram i høve til det. Onarheim har partnarar der som ikkje er så ivrige som han på å byggja gasskraftverk på alle nes. Alternativet for Regjeringa og for Onarheim er å gå til andre leikekameratar enn SV, og då er det to igjen. Den eine er Framstegspartiet. Dei har ein politikk som Onarheim nok er veldig nøgd med økonomisk, og som er stabil og lett å ta stilling til. Mange gode tankar om det vil eg tru at Onarheim har. Den andre er Arbeidarpartiet, som til no har lovt åtte gasskraftverk i Noreg. Det vil kosta noko å få dei bygd, og eg går ut frå at Onarheim vil snakka med Per-Kristian Foss før han går til Arbeidarpartiet og gjer dei til sitt førsteval. Det er greitt at me ikkje er førstevalet, men eg vil gjerne høyra Onarheim seia kven som er hans førsteval, for han må jo ha ein førsteelskar – ikkje berre ein andreelskar. Så har det òg vore ein del kommentarar til SVs ansvarlege industripolitikk, ein politikk i samsvar med dei internasjonale forpliktingane ein har, bl.a. knytt til klima. Me tek til etterretning at enkelte parti ikkje i det heile er interesserte i korkje miljøpolitikk eller klimapolitikk, men på alle område berre er eit stort Ole Brumm-parti som kritiserer SV for at me ønskjer å ha ei retning på industripolitikken som tek vare på våre klimaforpliktingar. Me tek til etterretning at nokre parti ikkje synest dette er viktig, men opererer med å ha pengar til alt. SV har på område knytte til forsyningstryggleik ei pakke som alle parti må lesa nøye. Der tilbyr me kraft, 20 TWh, inn i marknaden – m.a. til å forsyna eventuelt Ormen Lange – innan 2010. Det er mykje meir enn t.d. frå dei fem gasskraftverka som Arbeidarpartiet og andre har lovt. Det finst altså ei anna retning for den som vil bruka vitet og oppfylla internasjonale avtalar.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-02:
No når SV sitt forslag om ulike alternativ å velja i og å utsetja saka har falle, kunne SV ha fremja eit alternativt forslag som var endå dårlegare utgreidd enn det som er i dag. Det gjer me ikkje, og derfor tilrår eg partikameratane mine å støtta innstillinga.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-04-02:
I likhet med statsråden er jeg veldig glad for at det er så bred enighet i denne saken, og jeg er glad for at dette nå blir en realitet. Jeg er også glad for de signaler som statsråden her gir om at han er positiv til det som komiteen sier om å legge opp til enda mer lokal og regional bruk av gassen. Mitt spørsmål er egentlig hvordan statsråden vil følge opp det komiteen sier, bl.a. at prosjektet må ta kostnaden på de 25 mill. kr som må til for å ferdigstille systemet inne på landanlegget for å kunne levere gassen inn på høytrykksnettet, slik at Hustadmarmor og andre bedrifter kan ha glede av det. Jeg er glad for at lisensinnehaverne også har vært interessert i å legge til rette for lokal og regional bruk av gassen, og sett i lys av det går jeg ut fra at dette er en smal sak, og at det er i orden. Hvis statsråden kan bekrefte det, blir vi enda gladere.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-04-02:
Man skal vel ikke la seg irritere noe på en så god dag. Likevel har jeg lyst til å si noen få ord om den debatten som vi har hatt. Til dette med at Stortinget bør kunne velge prosesseringsmåte og ilandføringssted. Selv om jeg føler at jeg har en erfaring, kanskje mer enn de fleste i salen, til å vurdere store prosjekter, så vil jeg ikke føle meg særlig kompetent til å gå inn i alle detaljer og forsøke å si: Hvordan skal vi prosessere dette, og hvordan skal vi gjøre dette? Vi har ikke den kompetansen. Her har vi fått en innstilling, etter en lang prosess. Jeg føler meg rimelig trygg på at også ilandføringssted har vært vurdert nøye, nettopp fordi noen av lisenstakerne har hatt andre interesser i utgangspunktet, og på den måten har man altså tvinnet dette frem og tilbake og kommet frem til en løsning. Jeg føler meg meget vel ved det, og har ikke på noen måte noen ambisjon om å overprøve et slikt standpunkt. Og så sies det: Nå må statsråden og Stortinget følge dette nøye. Det er jeg i prinsippet enig i. Men det er klart at det viktigste er jo at de som er utbyggere, vet at hvis det går galt, vil det ha visse konsekvenser senere. Det er ikke lett for oss å stoppe dette midt i røret mellom Norge og England. Det er altså en del ting vi ikke kan gjøre, men vi har naturligvis en veldig stor interesse av at man nå kalkulerer disse tingene på en god og riktig måte. Så sier Hallgeir Langeland at vi må huske på at Regjeringen har flertall med SV i en del av de sakene som gjelder gass og klima – det er riktig. Jeg vil imidlertid også si her at det er ikke vårt førstevalg. Så spør Hallgeir Langeland statsråden om hva det vil koste å få denne ledningen og infrastruktur. Ja, det er ganske typisk hva SV spør om. Jeg vil fra min side spørre: Hva vil dette gi det norske folk, og hva vil det gi av arbeidsplasser og muligheter i dette distriktet? Det er vesentlig viktigere etter min oppfatning. Og jeg er helt sikker på at det regnestykket kommer til å se ganske godt ut. Derfor ønsker jeg igjen hele regionen lykke til med prosjektet!
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-04-02:
Regjeringens totale mangel på energipolitikk er også i denne saken kommet opp til overflaten. Til tross for de enorme mengder energi som skal gå gjennom Ormen Lange-anlegget, må man hente kraft utenfra og investere milliardbeløp i nye kraftlinjer for å få hentet forurensende kull- og kjernekraft, da vi har et politikerstyrt underskudd i det norske og det nordiske kraftsystemet. Jeg trodde faktisk at statsråden og Regjeringen nå hadde sett lyset, bokstavelig talt, og tatt til orde for økt kraftproduksjon for å løse både effekt- og kraftbalanse. Under behandlingen av Snøhvit-saken for et par år siden innrømmet faktisk Regjeringen at det ikke var kraft i markedet, og åpnet derfor for kraftproduksjon. Jeg vil derfor spørre statsråden: Hvorfor åpner ikke Regjeringen også for kraftproduksjon basert på Ormen Lange-gassen, slik at man blir selvforsynt med strøm i regionen og slipper å hente forurensende kraft utenfra?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2004-04-02:
Regjeringa vurderer Ormen Lange til å være et lønnsomt og robust prosjekt, og det er helt sikkert riktig. Det er et stort prosjekt, det er spesielt, fordi det er det første feltet på så store havdyp, og det blir her snakket om at det utvikles ny, verdensledende teknologi for å få gjennomført utbyggingen – veldig interessant. Det er mange spesielle utfordringer, knyttet til bl.a. rasområder, og det må tas spesielle hensyn, slik at det ikke blir konflikt mellom fisketråling og gassrør, osv. Det er i det hele tatt mange kompliserende faktorer. Vi har jo forskjellig erfaring med overskridelser av budsjetter, så mitt spørsmål til statsråden blir – litt forsiktig, siden det er siste dag før påske: Hvordan vil statsråden sikre seg mot store overskridelser i dette prosjektet?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
I god tradisjon med hva jeg klarer å få til i Stortinget, skal jeg prøve å følge opp også i dag, og spre glede like før Stortinget tar påskeferie. Det som Sylvia Brustad her tar opp, synes jeg er meget viktig. Jeg synes det er fortjenstfullt at komiteen har rettet så pass bred oppmerksomhet mot nettopp å utnytte gassen til lokal næringsvirksomhet og lokal verdiskaping. Jeg skal selvfølgelig ta med meg komiteens klare anmodning til lisenshaverne om å inkludere en mulig høytrykksforbindelse som kan forsyne viktige nøkkelbedrifter i området med nødvendig gass. Det vil være veldig interessant å forsøke å få dette til, og jeg skal gjøre mitt beste for å videreformidle Stortingets ønske. Jeg stiller meg bak dette ønsket og håper at det lar seg realisere.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
Vi kan ikke bare ha det hyggelig i Stortinget i dag og feire. Vi må selvfølgelig koste på oss en del retoriske poeng. Men jeg synes ærlig talt at representanten Vaksdal, som er opptatt av kraftforsyningen, tillikemed energiministeren, kunne reservert replikken til det denne saken gjelder. Utbygger har ikke foreslått en slik løsning som representanten Vaksdal her antyder. Når det gjelder energiforsyningssikkerheten, får Stortinget rikelig anledning til å komme tilbake til det. Det skjer når Stortinget skal behandle meldingen om forsyningssikkerhet. Der vil gasskraftverk med CO2-håndtering spille en meget viktig og sentral rolle. Jeg benytter igjen anledningen til å gratulere Møre og Romsdal, Aukra kommune og alle som er opptatt av å bruke mer gass i Norge til verdiskaping, sysselsetting og framtidige arbeidsplasser.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
Det har ikke vært praksis for alternative løsninger når det gjelder utbygging av felt. Rørledninger eller landanlegg blir forelagt Stortinget. Dersom Stortinget skulle bli forelagt ulike alternativer, ville det innebære ganske store kostnader og også være ganske krevende teknisk, i en detaljprosjektering av slike alternative utbyggingsløsninger. Det ville også gi en helt ny ansvars- og rollefordeling mellom Stortinget og de kommersielle aktørene, med det ansvar som det innebærer, som jeg faktisk tillater meg å tvile på at SV har tenkt helt igjennom. I vurderingen fra NIBR, som SV viser til, står det at det bare er ett alternativ som det er gjort rede for. Regjeringen har besluttet å slutte seg til Hydros merknad, ut fra at andre rettighetshavere også anså at andre ilandføringsalternativer ikke lenger var aktuelle. Det har vært en grundig redegjørelse om ulike alternativer. Fire steder ble til slutt med i oppløpet, derav også Tjeldbergodden. Jeg kan ikke se at dette på noen måte har vært behandlet på en slik måte at det kan reises kritikk mot den prosessen.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
Det er opplagt at det er meget viktig å holde kontroll på kostnadsutviklingen av slike prosjekter. Jeg bedømmer dette prosjektet til å være meget robust økonomisk sett. Det betyr likevel ikke at en kan la kostnadsdelen av dette få mindre oppmerksomhet. Det er meget viktig at en har kostnadene under kontroll, og der har selvfølgelig også myndighetene sin rolle å spille. I andre prosjekter har kostnadene vært så pass kritiske i forhold til lønnsomhet at det har gitt Stortinget også en bekymring med hensyn til om prosjektet faktisk er lønnsomt. En slik usikkerhet knytter det seg ikke til dette landanlegget. Men jeg kan love Stortinget og representanten Enger at vi selvfølgelig også i denne saken vil følge den siden meget nøye. Og skulle det være noen grunn til å melde fra til Stortinget om uregelmessigheter med hensyn til kostnadsutvikling, vil Stortinget selvfølgelig på vanlig måte bli informert. Men i dag er det ingen grunn til å anta at ikke disse kostnadene er under full kontroll, og at prosjektet vil kunne fullføres på en ryddig og forutsigbar måte.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
La meg da først av alt forsikre både Hallgeir H. Langeland og – hvis Øyvind Vaksdal skulle være i tvil – også Fremskrittspartiet om at jeg selvfølgelig har respekt for at det skal være andre meninger politisk i Stortinget enn den som Regjeringen og jeg står for. Selvsagt er det anledning til politisk debatt og uenighet. Det har jeg den største respekt for, bare for å understreke det. Grunnen til at jeg ikke svarte på Langelands spørsmål i første omgang, var at han stilte to meget omfattende spørsmål. Jeg syntes det var viktig å redegjøre for det ene. Nå gir han meg anledning til å snakke om det andre. Jeg vil da først og fremst vise til det omfattende brevet datert 25. mars som gikk til komiteen, hvor en nettopp gjorde rede for de forholdene Langeland her tok opp, og hvor en bl.a. også viser til at en må ha en forlengelse av kraftledningen fra Istad til muffestasjonen på Hamneset, en sjøkabel til Nyhamna og en ny transformatorstasjon på Nyhamna. Dette vil koste noe under 600 mill. kr. Noe av den forsterkningen i nettet som en her legger opp til, vil også komme de alminnelige brukerne til gode. Derfor ønsker Statnett å gå inn og se hvor mye brukerfinansiering fra prosjektet som er aktuelt, og hvor mye som må legges på nettavgiften.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
Etter å ha lyttet til innleggene i Stortinget i dag, skulle en nesten tro at det var 17. mai som stod for døren, og ikke påskeferie. Jeg må bare innrømme at det er all mulig grunn til å ta fram de store ordene, det er det absolutt saklig grunnlag for, for det er en stor og viktig sak som Stortinget tar beslutning i. La meg også få tilføye at det er all grunn til også å gi honnør til og å gratulere Hydro, som – i denne sammenheng som utbyggingsoperatør – har gjort en meget god jobb. Siden representanten Ingvild Vaggen Malvik tok fram klimagassproblematikken, vil jeg bare få tilføye at det understreker hvor viktig det er at vi kan komme i gang med å få til en teknologi som håndterer noe av de store klimautslippene vi har på norsk sokkel. Vi har kommet godt i gang med den teknologien, men det er åpenbart at når vi får fram gasskraftverk med CO2-håndtering, så vil vi på en helt annen måte også få et positivt regnskap i forhold til utslipp på norsk sokkel. Det er en viktig problemstilling, og Regjeringen er svært opptatt av den. Dette får vi også anledning til å komme tilbake til. Samtidig har jeg lyst til å påpeke at klimaregnskapet er mer gunstig i forhold til eksport av gass fra Nyhamna enn det representanten Vaggen Malvik gav uttrykk for. Vi skal huske på, ikke minst på bakgrunn av den betydelige eksporten av gass til Storbritannia, at denne gassen vil erstatte mer forurensende varmekraft fra britiske kullkraftverk, og på den måten bidra til et positivt miljøregnskap, fordi CO2 er en global klimagass. Vi må også ta det i betraktning. Dermed er faktisk dette prosjektet også i mange henseender et viktig miljøtiltak.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-04-02:
Det er sjelden en opplever den type debatter som Stortinget har hatt i salen i dag. Men så er det også en meget stor industripolitisk dag, selvfølgelig for hele Møre og Romsdal fylke og for Romsdalsregionen, men også for Aukra kommune spesielt. Stortinget fatter i dag et framtidsrettet vedtak som vil gi optimisme og nødvendige arbeidsplasser. For industrifylket Møre og Romsdal vil dette få store positive konsekvenser i svært mange år framover. Det vi har sett av SVs demonstrative oppførsel i dag, viser med all tydelighet deres motstand mot fornuftige løsninger til gagn for arbeidsplasser og miljøet. Men med dette unntaket er det gledelig at komiteen står så samlet. Jeg er glad for at Stortinget har satt et punktum for unødvendige nye utredninger, som bare ville ha bidratt til negativ fokusering og usikkerhet i lokalsamfunnene. Stortinget fatter i dag et vedtak som gjør at en får fortgang i en nødvendig utnytting av norske gassressurser. Dimensjonene på vedtaket Stortinget fatter i dag, er formidable. Jeg har tillit til at Hydro vil håndtere dette på best tenkelig måte. Og som saksordføreren sa i sitt innlegg, er det hele 60 000 årsverk som vil være i aktivitet i utbyggingsfasen. Men det aller viktigste er jo det som skjer etter utbyggingsfasen. Da må vi klare å bruke mest mulig av gassen innenlands og skape nye arbeidsplasser – og bruke gassen på en miljøvennlig måte. Jeg vil vise til representanten Brustads innlegg om den betydning det vil få at flertallet nå støtter Arbeiderpartiets forslag om en framtidsrettet gassløsning også for Hustadmarmor. Lokalsamfunn og næringsliv står klare til å bidra. La oss nå sette kreftene inn på at vi skal få et miljøvennlig alternativ til forurensende kullkraft, noe som denne gassen faktisk er. Mitt fylkesparti, i Møre og Romsdal, håper at det vedtaket som Stortinget fatter i dag, vil sette press bak bygging av flere gasskraftverk i vårt fylke. Dette vil være et framtidsrettet og miljøvennlig vedtak, og jeg håper at vi kan få fortgang i de planene som foreligger.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-04-02:
Jeg får håpe stemmen holder sånn noenlunde. Det er iallfall greit å miste den i en slik sammenheng; i en så viktig sammenheng kan man jo ofre den. Dette er en stor dag for Møre og Romsdal. Det er også en stor dag for Hydro, som står som utbygger her. I tillegg er det selvfølgelig en veldig stor dag både for Aukra og for nabokommunene Fræna og Molde. Men det er faktisk også en stor og viktig dag for nasjonen Norge. Vi snakker om en stor utbygging. Vi snakker om en investering på 66 milliarder kr. Det får effekt for næringslivet i hele Norge, ikke bare i Møre og Romsdal. Vi har leveranser fra bedrifter i hele landet og også fra utlandet. Men jeg tror at det vi er nødt til å legge veldig stor vekt på når vi foretar en så stor utbygging som dette, er å tenke over hvilken spin off-effekt vi vil få ut av det anlegget og den ilandføringen som vi nå får. Det er viktig at det legges til rette for industriutvikling i dette området nå. Det er viktig at vi også sørger for at kanskje en del av denne gassen går til et gasskraftverk i framtiden. Og det er beklagelig at man nærmest ser allergiske reaksjoner fra regjeringspartiets representant her nå, statsråden, bare man nevner ordet gasskraftverk. Det er klart han får det, for den samvittigheten han har i den sammenheng, den er ikke akkurat god. Det ser man jo også hos statsråden. Det er en kjensgjerning at regionen der oppe har en stor underdekning når det gjelder kraft. Det så vi i fjor. Da vi hadde problemer i kraftbransjen, var dette faktisk en av de regionene som hadde stor underbalanse. Men det tar selvfølgelig denne regjeringen ikke innover seg. Jeg håper at vi nå klarer å få til bl.a. at Hustadmarmor får høytrykksgass til sin produksjon. Jeg håper at vi får en stor industriutvikling i området. Jeg håper at vi får en stor og god vekst i dette fylket og innenfor hele industrien på dette området. Så var det vel representanten Langeland som var inne på en ryddig og demokratisk behandling og satte spørsmålstegn ved det. Man kan jo ikke være direkte overrasket over at SV, med sin fullstendig manglende energipolitikk, tar til orde for å utsette og utsette. Det er vel andre gangen de prøver å utsette saken bare i dag, og det er oppsiktsvekkende i seg selv. Så viste man også til hvor både Reiten og statsministeren kommer fra. Da kan det jo passe å avslutte med følgende ordtak: Når det regner på presten, drypper det på klokkeren. Jeg tror hele distriktet og landet har godt av denne utbyggingen.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-04-02:
Finske Nokia og svenske Ericsson framstår som teknologiske eventyr. Det norske gass- og oljeeventyret baserer seg på høyteknologi som slett ikke står tilbake for dette, det er bare annerledes og til dels mer avansert. Et glitrende eksempel er at det gjennom forskning og teknologiutvikling har vært mulig å bygge ut Ormen Lange-feltet og ta gassen inn til land. For få år siden ville dette vært en teknisk og økonomisk umulighet. Svært mange er glade for den beslutning som Stortinget kan gjøre i dag. Vi har for mange eksempler på gassrør som går direkte fra feltene og til mottakere utenfor Norge. I dag bryter vi denne dårlige sirkelen, og vi vedtar økt verdiskaping i lokalsamfunn, i regionen og i landet vårt for øvrig. Vi kan ikke i all framtid være bekjent av bare å være råvareprodusent. Vi er med på å legge til rette for industriell utvikling av gassen, nye arbeidsplasser, fortsatt teknologiutvikling og håp om industriell foredling av gassen. Industri basert på gass er allerede utviklet på Tjeldbergodden, og mulighetene for videre utvikling der og andre steder er enorme, bare myndighetene og oljeselskapene vil. Ormen Lange-gassen og ilandføringen til Aukra gir store muligheter. Jeg er derfor svært glad for at Stortinget i dag i utvetydige ordelag mener at 25 mill. kr burde bli lagt inn i prosjektet, slik at gassen også kan brukes til å utvikle lokal industri. Dette betyr at det legges til rette for omfattende gassbruk på land. Det er svært oppløftende, som nevnt tidligere her i dag, at en meget stor bedrift som Hustadmarmor har gitt signal om at de ønsker å bruke gassen i sin produksjon. Det kan bli et initiativ som drar andre med seg i en regional utnytting til både industri-, transport- og boligformål. Det er dessuten grunnleggende viktig at gassprisen på ilandføringsstedet reflekterer at kostnadene der er lavere enn på gass som er transportert helt til kontinentet eller England. Jeg har forhåpninger til at når oljeselskapet Shell skal drifte og videreutvikle Ormen Lange-feltet, vil det bety en kraftig styrket driftsorganisasjon i Kristiansund og nye og spennende arbeidsoppgaver i regionen. Jeg vil i dag gi kreditt til oljeselskapene som har tatt en stor teknologisk utfordring og også det jeg vil kalle samfunnsansvar. Jeg gir i dag stor honnør også til lokale politikere og administrasjoner, til Møre og Romsdal fylkeskommune, til prosjektorganisasjonen «Ormen til Møre» og til andre, inkludert departementet og statsråden. Uten denne kraftfulle og vedvarende innsatsen fra alle hadde vi i dag ikke hatt noen ilandføringssak på Stortingets sakskart.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2004-04-02:
Eg vil slutte meg til dei som meiner at dette er ein stor dag for Møre og Romsdal, Aukra og omkringliggjande kommunar. Men eg vil òg slutte meg til det som representanten Nesvik sa, at dette òg er ein stor dag for nasjonen Noreg. Det er eit enormt løft vi tek når vi no går frå det som mange trudde ville bli løysinga i den tidlege fasen av utbygginga på Ormen Lange. Vi såg nemleg for oss at det vart ei offshoreløysing, og at vi igjen måtte sjå gassen gå langs kysten og til utlandet. Eg vil rose rettshavarane for det arbeidet dei har gjort, og den kommunikasjonen dei har hatt overfor nærmiljøet. Eg vil også gi ros for den måten saka har blitt handsama på i dei ulike organa i Møre og Romsdal, der dei er blitt einige om at når rettshavarane har blitt einige om ein ilandføringsstad, skal alle gå for det. Her må eg framheve prosjektet «Ormen til Møre», der er det gjort ein veldig god jobb. Men eg kan dessverre ikkje gi den same rosen til SV. Eg blir meir og meir einig med representanten Olav Akselsen når han uttalar at SV ikkje har ein næringspolitikk. For eg må berre seie: Kva hadde Noreg vore dersom vi skulle følgt SV sin politikk innan olje og energi dei siste 30 åra? Men ein kan vere sikker på at den dagen vi skal begynne å fordele verdiane som blir skapte gjennom Ormen Lange, då skal SV vere med og dele goda. Det skal ein ikkje tvile på. Og dei stiller mange spørsmål. Dersom ein høyrde etter, kunne ein leggje merke til at representanten Langeland har ein dialekt som kjem frå eit distrikt som kanskje nettopp har fått flest gode ut av det som er funne ute i Nordsjøen. Kva hadde norsk vegbygging, tunnelbygging og skipsverftsbygging vore dersom det ikkje hadde vore for det som har skjedd ute i Nordsjøen? Den teknologiske utviklinga som har skjedd i Nordsjøen, har gjort at Noreg er eit av verdas leiande nasjonar når det gjeld ein god del industribygging og næringsutvikling. Dette vil ikkje SV vere med på, men dei vil fordele goda. Det er vi andre som er med på å gjere vedtak slik at vi får verdiskaping. Ein har trekt inn operaen i debatten her. Ja, at 22 operaer skaper like mykje verdiar til fordeling som Ormen Lange, trur eg det berre er SV som ser i så måte. Elles vil eg støtte meg til dei talarane som har sagt at no er det viktig og riktig at vi begynner å utnytte meir av gassen i Noreg, at vi ikkje berre er råvareprodusent og leverer dette til utlandet. Lat oss nytte gassen i Noreg til beste for oss alle!
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2004-04-02:
Det er ein stor dag for Møre og Romsdal og heile landet. Møre og Romsdal får i dag stadfesta sin posisjon som eit gassknutepunkt i Noreg. Det er ei stor glede for meg at Stortinget seier ja til å utvinne gassen frå Ormen Lange-feltet, og ikkje minst at gassen blir ført i land på Aukra. Eg er glad for at utbyggjarane valde å «dra Ormen til land». På denne måten blir forholda lagt betre til rette for at gassen kan takast i bruk til lokal og regional verdiskaping. Kristeleg Folkeparti er oppteke av at gassen kan brukast i regionen til lokal verdiskaping. Ilandføring av gassen til Nyhamna kan vere ein pådrivar til å oppretthalde og vidareutvikle lokal industri. Næringslivet og industrien i regionen, m.a. Hustadmarmor, som mange har nemnt, har vist stor interesse for å utnytte gassressursane. Det er gledeleg å registrere at utbyggjarane er interesserte i å medverke til at gassen kan brukast lokalt gjennom å leggje forholda til rette på anlegget slik at gassen kan sendast vidare til lokal distribusjon når dei lokale prosjekta er klare. Stortinget ønskjer at utbyggjar legg til rette for leveransar av både høgtrykks- og lågtrykksgass. Det er grunn til å tru at gassprisen blir gunstig, i og med at frakttariffen til Nyhamna er lågare enn til kontinentet. Gjennom metanolfabrikken på Tjeldbergodden har møringane allereie hausta erfaringar med gassindustri, og gjennom miljøet rundt Shell sin driftsbase for Draugen-feltet i Kristiansund er det i dag mykje kompetanse i regionen på å utvinne petroleumsressursar. Ormen Lange-feltet er det nest største påviste gassfeltet på norsk sokkel. Med investeringar på 66 milliardar kr vil utbygginga vere med på å oppretthalde investeringsnivået på norsk sokkel fram mot oppstarten i 2007. Dette vil gje arbeid til norsk leverandørindustri elles – om lag 60 000 årsverk i heile anleggsfasen og 100 årsverk i driftsfasen, noko som vil gje verdifulle arbeidsplassar og stimulans for næringslivet både i kommunen og regionen og kanskje landet elles. Møringane har lang tradisjon for å nytte naturressursar til verdiskaping og utvikling av regionen. Det er gledeleg at utviklinga held fram ved at «Ormen no blir dregen i land på Aukra». Eg vil gratulere kommunen, fylkeskommunen og lokalt næringsliv med denne dagen. Eit langt og målretta arbeid har no lukkast.