trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Vi har fått et offensivt budsjettforslag på samferdselsområdet. Gjennom et budsjettforlik med Kristelig Folkeparti og Venstre har vi også fått til et styrket Transnova. Transportsektoren står for betydelige utslipp, og det er et stort behov for mer miljøvennlige kjøretøy. Salget av elbiler har hatt en fin økning. Det vi trenger nå, er en nasjonal strategi og handlingsplaner som gjør at vi kan få til en helhetlig infrastruktur som kan ta denne satsingen videre, med flere ladestasjoner for elbiler og mer miljøvennlig drivstoff. Med neste års bevilgning på plass samt andre virkemidler som en har tilgjengelig, kan statsråden love at vi nå får en nasjonal strategi som kan gi konkrete resultater på dette området? Eventuelt når vil vi kunne se resultatene av en sånn satsing?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2013-11-26:
Hvis representanten Rotevatn hadde lest riktig, hadde spørsmålet vært veldig betimelig. Vårt statsbudsjett fører ikke disse midlene inn i budsjettet. De føres til Statens pensjonsfond utland, nettopp for å unngå det som vi er helt enig med representanten Rotevatn i at ville vært et veldig uheldig resultat av å trekke ned aktiviteten i oljen. Det ville gitt det resultatet Rotevatn sier hvis vi hadde brukt disse pengene til å øke aktiviteten i norsk økonomi, men det gjør vi altså ikke.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2013-11-26:
Lat meg først få gratulere representanten Rasmus Hansson og Miljøpartiet Dei Grøne med sitt første alternative statsbudsjett. Det er mykje god miljøpolitikk i det budsjettet som Venstre absolutt kan støtte opp om. Når det er sagt, undrar eg meg noko over at MDG gjennom sitt alternative budsjett så vidt eg kan sjå, faktisk vil gjere statsfinansane til dels meir oljeavhengige. Det er i alle fall vanskeleg å konkludere på nokon annan måte når eg les den til dels kreative bokføringa som blir gjord på inntektssida. For når ein foreslår å auke skattane og avgiftene på sokkelen ganske dramatisk og bruke inntektene til å auke offentlege utgifter og ikkje til å styrkje Statens pensjonsfond utland, er det eit steg mot å gjere norsk velferd meir oljeavhengig, i tillegg til å vere eit mogleg brot på løyvingsreglementet. Dette synest for meg som ein sikker veg mot å undergrave handlingsregelen for oljepengebruk. Kan representanten Hansson forklare kvifor partiet hans vil gjere statsfinansane meir oljeavhengige?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2013-11-26:
Eg vil gjerne stille spørsmål om ei gruppe som dessverre har vorte større i landet vårt, nemleg fattige barn. Både regjeringa Stoltenberg og regjeringa Solberg har i løpet av denne budsjetthausen foreslått å avskaffe skatteklasse 2 for ektepar. Venstre forstår intensjonen bak det, nemleg at det skal løne seg meir å jobbe, og eg er einig i den intensjonen. Likevel vil det å avskaffe skatteklasse 2 med eit pennestrøk mest sannsynleg medføre ein stor auke i barnefattigdomen. Vi er derfor glade for at regjeringa har valt å lytte til Venstre og Kristeleg Folkeparti og har landa på vår modell. Spørsmålet mitt til statsråden er følgjande: Ser han at ei avskaffing av skatteklasse 2 vil medføre ein auke i fattigdomen? Og kva avbøtande tiltak vil han som sosialminister setje i verk dersom regjeringa no held fast ved målet om å fjerne den skatteklassa etter kvart?
Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Jeg mener det er utrolig viktig at vi sørger for en velferdsutvikling i Norge som gjør at alle grupper dras med. Og da synes jeg egentlig at Arbeiderpartiet forflater denne debatten. Jeg synes Anniken Huitfeldt hadde et godt innspill akkurat da hun gikk av, da hun sa at vi må diskutere hva fattigdomsutfordringen egentlig er, og hva som er de store spørsmålene, istedenfor å se på statistikk. Ser man på spørsmålet om hvem som får skattelettelser, er det faktisk sånn at de som investerer mest i norske bedrifter, og betaler mest formuesskatt, får mer skattelettelser enn andre med det opplegget vi har. Vi løser også opp i den arven som Jens Stoltenberg la etter seg – han hadde laget et skattesystem i ubalanse – ved ikke bare å senke skatten for bedrifter, men også for lønnsmottakere i Norge. Men det er jo ikke det som er ulikheten. Ulikheten er når barn ikke har penger til å kunne delta i vanlige aktiviteter. Det er når foreldrene deres er –(et vannglass faller i gulvet og blir knust) (et vannglass faller i gulvet og blir knust) Når foreldrene deres er i en situasjon hvor de ruser seg og ikke får hjelp – det er det som virkelig skaper den dårligste balansen(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Jeg er helt sikker på at den retningen vi har pekt ut, kommer til å bidra til at flere mennesker får en bedre fremtid i Norge, og at mange av de fattigste, de som er på vei til å ramle ut av arbeidslivet, får bedre hjelp til å komme tilbake. Det betyr at de mest sårbare gruppene kommer bedre ut. En av grunnene til at jeg er opptatt av f.eks. voksnes lese- og skrivevansker, er at dette er oppskriften på hvordan man ikke klarer å henge med i arbeidslivet. Derfor har jeg et stort engasjement for det. Vi må bevege oss fra den stoltenbergske makrotankegangen ned på mikronivå og av og til stille oss spørsmålet: Hvorfor er det mennesker som ramler utenfor? Hvorfor er det barn som havner i fattigdom? Og hva gjør vi for å ruste dem til å komme ut av fattigdommen? Det er denne regjeringen opptatt av. Derfor kommer vi til å ha en bedre, mer målrettet og effektiv bekjempelse av det som er sosialt utenforskap i vårt samfunn, og det er det viktigste. Så kan det være at det er en inntektsfordeling som gir en litt større forskjell. Det vil i så fall ikke være det viktigste. Hvis barn kan møte på skolen og vite at de er trygge neste dag, og at foreldrene deres har fått hjelp, er det det viktigste grunnlaget for at folk klarer seg fremover.
Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Jeg mener at vi har hatt en litt uheldig utvikling i fordelingen av de offentlige bistandskronene i Norge de senere årene, hvor utdanningsspørsmålet har blitt nedprioritert; det er ikke lenger et hovedmål i norsk bistand. Jeg synes det er bra at vi med en ny regjering får dette tilbake, og særlig jenters utdanning, fordi det har så stor betydning for så mange andre mål, f.eks. betyr det lavere barnedødelighet, senere fødsler, og at deres barn igjen får en bedre utvikling. Derfor er dette noe av kjernen med å skape sosial endring nedenfra og opp: det å sørge for at jenter får utdanning. Ja, vi kan ta et internasjonalt lederskap. Ban Ki-moon har bedt meg om å være visepresident for en gruppe som jobber med de åtte milleniummålene for å sørge for større gjennomføringskraft. Jeg har også sagt til ham at jeg har et særlig engasjement for nettopp dette målet, for utviklingen stoppet altså opp i 2008. Det bør aktivt tilbake igjen.
Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Jeg har lest målingene, og det de sier, er at den økende pessimismen dreier seg om kostnadsutfordringene i Norge. Det dreier seg om den manglende produktiviteten, det dreier seg om det de rød-grønne i år etter år har forsøkt å snakke om ikke er et stort problem, men som jo er det store bruddet med det som var den nordiske modellen. Den nordiske modellen var i den samfunnsøkonomiske debatten et spørsmål om å sørge for at man har så høy produktivitet at man bærer en sterk velferdsstat og et høyt lønnsnivå. I Norge har vi på grunn av oljepengene klart å komme i utakt med hensyn til det de siste årene. Vi har hatt høyere lønnsnivå og høyere kostnadsnivå enn det som faktisk er produktivitetsveksten vår fremover. Derfor er det så viktig det regjeringen gjør med å redusere kostnader. Å kutte i formuesskatten er å redusere kostnader for norskeide arbeidsplasser, å sørge for å bygge mer veier er å redusere kostnader, å satse på mer kunnskap er å øke innovasjonsgraden. Så satser vi masse på forskning og utvikling, på innovative virkemidler, som bidrar til mer robuste arbeidsplasser i fremtiden. Vi har en god næringspolitikk i dette budsjettet.
Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Jeg mener jo at denne regjeringen skal være villig til å gjøre de store grepene. Det er jo ikke sikkert at det er de samme grepene som Venstre alltid vil foreskrive, som vi vil foreskrive. Men jeg har lyst til å si at den rapporten som kom fra NHO i dag, var litt annerledes enn de tidligere todelingsrapportene, for det første og viktigste budskapet den bringer, er jo at det også har stoppet opp med hensyn til etterspørselseffektene fra olje- og gassvirksomheten. Altså: Det er jo fordi begge deler nå går dårligere – på grunn av kostnadsnivået vårt – at det faktisk er en utfordring: større pessimisme og større utfordringer. Det betyr jo at vi er nødt til å se på alle elementer som på kort sikt bidrar til høyere kostnader, og at det langsiktige perspektivet som dreier seg om hvordan vi transformerer vår økonomi, må bli mer robust. Ja, det er noen grønne spørsmål om miljøteknologi som er viktige for å få det til. Jeg mener også at vi har et stort potensial innenfor helse-, omsorgsteknologi og annet hvis vi utvikler også offentlig sektor til å bli en bedre og mer innovativ innkjøper.
Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Vi kommer til å utvikle ulike modeller for løpende opptak, og det kommer vi til å gjøre hvert enkelt år. I dette budsjettet valgte vi å prioritere de tingene vi lovet var viktigst i valgkampen, f.eks. å satse på kunnskap og kompetanse – gjennomføre det som SV har snakket om i åtte år, men ikke gjort noe med, f.eks. å ta et større løft for etter- og videreutdanning av lærere. Jeg mener at det største valgløftet som er brutt denne høsten, er at den rød-grønne regjeringen, til tross for alle de pengene den brukte ekstra, ikke brukte mer på etter- og videreutdanning av lærere. Den forberedte heller ikke kapasiteten for mer etter- og videreutdanning av lærere fremover. Jeg vil si at, ja, det er noen ting som SV prioriterte foran kunnskap i skolen, som vi ikke er enig i, så vi prioriterte altså kunnskap i skolen fremfor å gjennomføre SVs løfter. Så kommer vi tilbake til et mer fleksibelt, mer løpende opptak i barnehagene. Men det er klart at et regjeringsskifte betyr jo at de tingene de partiene som er kommet inn i regjering, prioriterte høyeste, får rom. Og vi prioriterte altså kunnskap i skolen og utdanning høyere enn det SV gjorde.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Det er et kvalitetstegn ved Norge at landet preges av mindre forskjeller enn de fleste andre land. Det er en verdi i seg selv fordi alle mennesker skal ha de samme muligheter til å bruke sine evner og anlegg. Det er også en verdi fordi vi vet at samfunn preget av små forskjeller, også er samfunn med mindre konflikt og større evne til å løfte i lag. Siden 2005 er forskjellene i Norge redusert. Nå har vi fått et statsbudsjett på bordet som regjeringen selv bekrefter vil bidra til å øke forskjellene. Det er mange krefter i samfunnet som trekker i retning av økte forskjeller. Da er det desto viktigere at politikken trekker i retning av mindre forskjeller. Nå opplever vi det motsatte, at budsjettet, politikken, forsterker en utvikling i retning av økte forskjeller. Mitt spørsmål til statsministeren er om hun er enig i at det er en uheldig utvikling at forskjellene kommer til å øke som resultat av regjeringens statsbudsjett?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Det går hardt for seg i Stortinget!(Munterhet i salen.) Det er ikke til å komme forbi at det som skjer med dette budsjettet, er at man bruker veldig mange milliarder kroner som har som konsekvens at man forsterker forskjellene i Norge. Det uten sammenligning sterkeste satsingsområdet i dette budsjettet er at man bruker 8 mrd. kr på redusert skatt, og det aller meste av det går til dem som har aller mest fra før av. Vi snakker om flere titusener for de aller rikeste, og kanskje noen hundrelapper for dem som har vanlige inntekter. Hvis man f.eks. har barn i barnehage, øker barnehageprisene mer enn man får i skattekutt. (Munterhet i salen.) Så når man velger å bruke mange milliarder kroner slik at de aller rikeste får aller mest, er det altså et bidrag til å øke forskjellene i Norge. Når jeg tar det opp, er det fordi det er et første skritt i en retning som denne regjeringen har varslet å gå mer, og som vil forsterke forskjellene. Vi ser at selv om Norge har hatt små forskjeller, kan det fort endres. Sverige, vårt naboland, har i løpet av de siste 20 årene opplevd veldig dramatiske økninger i forskjeller, bl.a. som et resultat av en politikk som ikke har tatt høyde for dette. Så jeg gjentar igjen: Ser statsministeren at det er uheldig at forskjellene kommer til å øke med regjeringens budsjett?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Det er jeg, og derfor har også den regjeringen jeg ledet, lagt opp til det: rekordstore investeringer i forskning, samferdsel og mange andre fornuftige ting – og også lettelser for bedriftene. Men den viktigste investeringen for framtiden er å investere i arbeid – sørge for at folk er i jobb, og ikke minst å bygge broer inn i arbeidsmarkedet for dem som ikke kommer inn. Der går regjeringen i stikk motsatt retning av det man bør gjøre. Regjeringen gjør det mindre lønnsomt å jobbe for dem som er mest sårbare for den type økonomiske virkemidler, ved at man både gjør skattesystemet mindre vennlig for dem som ønsker å gå ut i jobb med skatteklasse 2, man gjør barnehager dyrere, og man øker kontantstøtten. Summen av det er at vi gjør det mindre lønnsomt å jobbe og dermed også svekker framtidig og vekstkraftig norsk økonomi. Det jeg er mest urolig for, er todelingen i norsk økonomi. Man bidrar til mer todeling og mer sårbarhet for konkurranseutsatte bedrifter ved å øke oljepengebruken.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Jeg mener man skal måle inntektsulikhet med inntektsstatistikk. Det er den aller beste statistikken. Den viser at det blir økte inntektsforskjeller med den politikken denne regjeringen legger opp til. Det har regjeringen selv dokumentert. Forskjellene øker ikke så mye det første året, men hele poenget er at man sier at dette er begynnelsen på noe man skal gjøre mer av. Når første skritt – dokumentert fra regjeringens side – bidrar til økte forskjeller, er det all grunn til uro. Jeg er selvfølgelig helt enig i at å ha mange i jobb, er helt avgjørende. Derfor er vi stolte over at det er blitt 350 000 flere mennesker i jobb under vår regjering – 70 pst. av dem i private bedrifter. Det viktigste målet på om bedrifter er konkurransedyktige, er om de er lønnsomme og ansetter folk. Det gjør norske bedrifter i større grad enn bedrifter i så godt som noe annet land. Så skal vi hele tiden være på vakt for at ting kan gå galt. Men da er ikke svaret f.eks. å påføre nye kostnader på bedriftene ved å doble utgifter til permittering, øke oljepengebruken og begynne å klusse med CO2-kompensasjonsordningen,som er veldig viktig forde konkurranseutsatte bedriftene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Først kort om utsiktene for norsk økonomi: Der velger jeg å stole på de anslagene som Finansdepartementet selv har lagt fram med den nye regjeringen. De viser for det første en uendret arbeidsløshet, så det bildet av at arbeidsløsheten nå er veldig på vei opp, er altså ikke bekreftet eller dokumentert i regjeringens egne dokumenter. Og hvis regjeringspartiene plutselig har helt andre anslag enn dem som ligger til grunn for det budsjettet vi nå behandler, må man melde fra om det. Man har ikke meldt fra om det. Anslagene viser også at veksten blir 2,5 pst. – opp fra 2 pst. i 2013 – så noen bråstopp i norsk økonomi er det ikke, ifølge regjeringens egne oppdaterte anslag i den tilleggsproposisjonen vi nå behandler. Ting kan selvfølgelig endre seg, og da skal vi være på vakt og handle. Men da er ikke svaret på det å doble utgiftene til permittering, kutte i CO2-kompensasjonen for industrien og skape usikkerhet om det, eller å øke pengebruken. Økt pengebruk fører til økte kostnader, og det er de økte kostnadene som gjør norsk økonomi sårbar. Det var ikke minst den forrige regjeringen klar over, og derfor holdt man igjen på pengebruken i forhold til nåværende regjering.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
På noen områder har det gått akkurat slik jeg fryktet. For eksempel føres det en politikk for økte forskjeller i Norge. Det er ikke bra. Så er det klart at det går ikke så ille som det hadde gått hvis Fremskrittspartiet hadde gjort akkurat det de sa de skulle gjøre. For eksempel: Hadde de brukt 100 mrd. kr på å fjerne bommene i Norge, som de lovet alle norske velgere, hadde det gått dårlig i norsk økonomi, for da hadde de brukt altfor mye penger. Så fordi de bryter løftene, går det ikke så aller verst. Det kan ikke være noen målsetting at man skal drive valgkamp på én ting, og gjøre noe helt annet. Men jeg er altså glad for at de bryter løfter om uansvarlig pengebruk. Det er et problem for Fremskrittspartiet, fordi de ikke holder løfter, det er et problem for alle velgerne som trodde på dem, fordi de ikke holder løfter, men det er en fordel for norsk økonomi at Fremskrittspartiet gjør det motsatte av det de sa.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Først til kontantstøtten: Vi var opptatt av å gjøre ting i riktig rekkefølge. Vi var opptatt av å bygge ut full barnehagedekning, og det sørget vi for. Da fjernet vi kontantstøtten, slik at den bare ble begrenset til ettåringer. For ettåringer er det ikke full barnehagedekning, fordi vi ikke har løpende opptak. Det var grunnen til at vi mente det var forsvarlig å beholde den der. Den nye regjeringen har altså både økt ordningen og i tillegg varslet at nye årskull skal inn i den, og det advarer jeg mot, akkurat slik jeg alltid har advart mot en ordning som bidrar til å gjøre det mindre lønnsomt å jobbe, hindrer integrering og svekker vekstkraften i norsk økonomi. Det er resultatet når færre kommer til å arbeide – noe som er grundig dokumentert som resultat av dyre barnehager og økt kontantstøtte for nye årskull. Når det gjelder skatt, er det helt riktig at vi satte ned bedriftsbeskatningen. Vi sa at vi måtte håndtere det delingsproblemet vi da fikk, enten ved å innføre en eller annen form for deling – som vi tidligere har hatt i det norske skattesystemet – eller ved å ha ulike satser. Vi mente at det var fullt mulig å leve med 1 pst. satsforskjell til vi fikk innstillingen fra Scheel-utvalget og altså kunne velge en av to løsninger – enten lik sats eller deling. Hvordan det burde løses, mente vi at vi kunne håndtert da.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Jeg kan vanskelig tenke meg et annet land i verden som er bedre rustet. OECD har gått gjennom alle OECD-landene, og vi kom svært godt ut der. Så er det ikke slik at det at det har gått bra fram til i dag, er noen garanti for at det går bra i fortsettelsen. Vi må passe på, følge med og justere virkemidlene etter hvert som terrenget endrer seg. Også i regjeringens tilleggsproposisjon er det gjort nye anslag for utviklingen neste år. De viser en god utvikling neste år, med fortsatt lav – så godt som uendret – ledighet, og faktisk noe høyere vekst i norsk økonomi utenom olje. Det er fullt mulig at det går bra neste år hvis man ikke gjør tingene feil. Det som er urovekkende, er det høye kostnadsnivået og oljeavhengigheten. Men den øker med denne regjeringen og det budsjettet Venstre nå stemmer for, fordi man øker bruken av oljepenger. Man har et målrettet tiltak mot de konkurranseutsatte bedriftene, nemlig dobling av utgifter til permittering, man reduserer tilbudet av arbeid gjennom å gjøre det mer ulønnsomt å jobbe for dem som har de laveste inntektene, og man har varslet et alvorlig kutt i CO2-kompensasjonsordningen. Det er tiltak som øker sårbarheten i norsk økonomi, og som jeg advarer sterkt mot.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Kristeleg Folkeparti er veldig fornøgd med budsjettavtalen, som sikrar 1 pst. av BNI til nettopp bistand. Eg vil òg seie at regjeringa Solberg kan la seg inspirere av statsministerkollega Cameron, som har måtta kutte betydeleg, men nettopp valt å behalde ein betydeleg del til bistand, og ikkje kutte der. Men endå viktigare enn sjølve nivået er at me sikrar ein god kvalitet på bistanden. Derfor har Kristeleg Folkeparti alltid prioritert utdanningsbistand høgt. Eg er glad for at det er einigheit mellom samarbeidspartia om å prioritere dette. Statsministeren har sjølv sagt at dette er ei viktig sak. Mitt spørsmål er: Korleis vil ein gjennomføre denne satsinga? Kan Noreg ta eit globalt leiarskap i kampen for jenters utdanning i utviklingsland?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Det var litt av ein kritikk av kontantstøtta. Det er litt spesielt når me veit at Stoltenberg sjølv leia ei regjering som auka kontantstøtta for dei mellom 13 og 18 månader. Og i innstillinga til dagens sak skryter dei raud-grøne partia av at dette fungerte etter hensikta. Så me kan summere det opp slik at Stoltenberg ser dette på den måten at når dei raud-grøne aukar kontantstøtta, er det bra, men når dei ikkje-sosialistiske partia gjer det same, er det gale. Eg har lyst til å gi Stoltenberg moglegheita til å vere positiv på ei sak. Regjeringa hans reduserte skattesatsen på alminneleg inntekt frå 28 til 27 pst. berre for selskap. No har finansminister Siv Jensen redusert den satsen både for selskap og for privatpersonar. Ulike satsar inviterer til tilpassing og er inga god løysing. Er representanten Stoltenberg einig med meg i at det har vore eit klokt trekk frå Siv Jensen?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Høgre var vel eit av dei få partia i denne valkampen som ikkje lova barnehageopptak, men dei har sagt at dei ønskjer eit meir fleksibelt barnehageopptak. Eg trur veljarane er utolmodige, fordi dei har sett ei raud-grøn regjering som har sete i åtte år, og som har hatt fleirtal, men som ikkje har fått gjennomført nettopp eit meir fleksibelt barnehageopptak. Mitt spørsmål er: Kva tid ser Høgre for seg at me får ein større fleksibilitet, eit meir rullerande barnehageopptak? Det trur eg veljarane er veldig opptatt av. Det er mange som har barn som er eitt år, som ønskjer seg ein barnehageplass, og som i verste fall må vente i eitt år. Etter åtte år med raud-grønt styre der ingenting har skjedd, kan da representanten Helleland love at noko vil skje i løpet av dei neste åra?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Eg synest det er viktig å avdramatisere det kuttet som låg fra regjeringa Solbergs side. Da dei la fram sitt bistandsbudsjett, var det på 0,985 pst. Det bistandsbudsjettet som blei lagt fram av regjeringa Stoltenberg, var på 0,995 pst. Her er det altså snakk om desimalar. Eg er likevel veldig glad for at me har sikra 1 pst. til bistand. Eg trur at når me jobbar internasjonalt, som nettopp bistand er, er det òg viktig at me sender eit signal til andre land. Når det gjeld bistandspolitikken og utviklingspolitikken, hjelper det ikkje berre kva Noreg gjer, men òg kva andre land er med og gjer. Når Børge Brende drar verda rundt, kan han seie at Noreg leverer 1 pst. i bistand. Det er med på å leggje nokre forventingar på andre land og gjer at den samla innsatsen blir større. Det er det som er viktig.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Når me snakkar om større forskjellar: Eit av dei mest usosiale kutta me måtte rette opp, låg frå Stoltenberg II-regjeringa. Eg vil kalle det dobbelt usosialt når det er dei sterkt pleietrengande i norske kommunar det gjeld. Her måtte Venstre og Kristeleg Folkeparti rette opp eit kutt. Utan Venstre og Kristeleg Folkepartis innsats ville trafikkskadde – pleietrengande – under 67 år ha blitt ramma. Når det gjeld søndagshandel, ser eg veldig optimistisk på å vinne den saka. Det er det ikkje berre Kristeleg Folkeparti, Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet som meiner. Me ser at LO og NHO har engasjert seg i denne saka. Me veit at det har ein betydeleg kostnad å innføre søndagshandel. Derfor har eg stor tru på at når denne saka kjem, vil regjeringa ha ei god vurdering av ho. Da har eg all grunn til å tru at me har moglegheit til å vinne saka.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Kristeleg Folkeparti er godt fornøgd med sitt gjennomslag. Viss me ser på prioriteringa av verdas fattige, ser me at me har greidd å halde på 1 pst.-målet. Det gir nokre føringar framover, og det trur eg er særdeles viktig. Hadde me gått bort frå 1 pst.-målet, ville me ikkje hatt eit gripetak for utviklingspolitikken vår. Som eg sa i innlegget mitt, har det viktigaste for Kristeleg Folkeparti i denne budsjettforhandlinga vore å sikre 1 pst.-målet. Når det gjeld alkohol, kan eg berre registrere at me har auka avgiftene meir enn det Stoltenberg-regjeringa gjorde. Når det gjeld kvoteflyktningar, er det ikkje nokon grunn til å leggje skjul på at me gjerne hadde sett at det talet som låg frå Stoltenberg-regjeringa, hadde blitt vidareført. Dette er noko som me vil kunne kome tilbake til under behandlinga av revidert nasjonalbudsjett. Me ser òg at talet på kvoteflyktningar er auka i 2013.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-11-26:
Kristeleg Folkeparti har sagt offentleg at me gjerne skulle ha tatt imot fleire kvoteflyktningar. Me har vore tydelege på at det har vore vår politikk. Me har ikkje argumentert for det såkalla kuttet. Men når me ser på talet på kvoteflyktningar som me vil ta imot i 2014, ser me at det vil kunne liggje an til ein auke, når me samanliknar med talet i 2013. Me har vore veldig tydelege – me har eit anna primærstandpunkt. Me ønskjer at Noreg skal ta imot fleire kvoteflyktningar, men me har gjort våre prioriteringar. Det me fekk gjennomslag for i samtalane med dei tre andre partia, er me godt fornøgde med. Me har fått ei satsing på verdas fattige ved å sikre nokre av dei mest usosiale kutta – bl.a. frå Stoltenberg-regjeringa – til dei ressurskrevjande brukarane i kommunane. Asylsøkjarar har me òg bidratt til å betre situasjonen for. Da seier me oss i all hovudsak godt fornøgde.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Jeg har også lest NHO-barometeret på samme måte som statsministeren – at vi har en kjempestor utfordring med at vi har en veldig todelt økonomi, med en oljeøkonomi som barer raser av gårde, mens vi ser at andre deler av norsk økonomi og norsk næringsliv blir svekket. Dette tar det litt tid å få snudd, det skjønner jeg, også når man arver et budsjett. Men vi trenger å ta ganske dramatiske grep framover for å klare å snu det, både ved å gjøre oss mindre oljeavhengig og ved å satse på det grønne, mer framtidsrettede næringslivet. For de truslene vi står overfor hvis oljen vår ikke blir så attraktiv på markedet som den er akkurat i dag, er jo at vi virkelig drar pluggen ut av norsk økonomi. Så spørsmålet er om statsministeren er villig til å gjøre de virkelig store grepene. I så fall skal hun få Venstre med på laget i de kommende budsjettene for å få gjort noen ordentlige rokeringer.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Jens Stoltenberg er i en posisjon der man begynner å diskutere politisk arv. Nå er det heldigvis ikke dette med arv avgiftsbelagt så hardt lenger, men vi er nå et land som opplever et barometer som viser at man har mørke skyer foran seg. Vi har hatt lav produktivitetsvekst i siste del av den forrige regjeringas levetid, vi har et veldig høyt kostnadsnivå i Norge – der mange drivkrefter bidrar til at det blir verre – vi har et enormt vedlikeholdsetterslep, spesielt på viktig infrastruktur som f.eks. jernbane, og vi har en økonomi som er veldig avhengig av produksjon av én type råvare, en råvare vi vet ikke varer inn i evigheten. Mener representanten fra Arbeiderpartiet at vi er ordentlig rustet for framtida etter den regjeringsperioden han har hatt makt?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Med all respekt så har Arbeiderpartiet sittet og styrt dette landet i åtte år! I den tida hadde de f.eks. skatteklasse 2 i åtte år. I den tida innførte de ikke to barnehageopptak enda de hadde åtte år på seg. Det er veldig mange av disse tiltakene som man ikke gjorde da man hadde makta, men som man i dag mener at vi jager folk tilbake til kjøkkenbenken med når vi vi faktisk står for det samme som den forrige regjeringa gjorde. Jeg er veldig glad f.eks. for skatteklasse 2-ordninga. Den er helt lik med den Venstre foreslo i 2011. Vi ønsker at den skal trappes ned, men vi mener at hvis du skal gjøre sånne grep i norsk økonomi, må du også ta grep som hindrer at folk havner i fattigdomsfella. Derfor er det viktig, når Venstre har sett på disse tingene, at en både stimulerer folk til å jobbe og samtidig har et fattigdomsgrep som sørger for at de aller fattigste ikke får dårligere og dårligere råd, slik de fikk under de rød-grønne.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Politikken til den regjeringa som gikk av, har ført til at det er flere fattige barn i Norge. Det var en av hovedmotivasjonene for Venstre til faktisk å skifte regjering. Vi har mange tiltak, og noen av dem ligger i samarbeidsavtalen. Resten skal vi kjempe inn i budsjett. Dette var en av våre motivasjoner for faktisk å skifte regjering. Vi hadde en regjering som var så opptatt av å fordele andres penger, at den glemte hvem som er nederst på rangstigen. Så glad i sosialøkonomiske makrotall var den, at den glemte hva det er som skal til for virkelig å få folk ut av fattigdom. Hvis man ser på hvilke grep som virkelig fungerer for å få kvinner sysselsatt, syns jeg f.eks. det er rart at den rød-grønne regjeringa hvert eneste år stemte imot da Venstre kjempet imot at alle sykelønnsutgifter knyttet til kvinner, og svangerskap skulle bli betalt av staten og ikke bli påført den enkelte arbeidsgiver. Det hadde virkelig vært et grep som hadde betydd noe for kvinner i arbeidslivet – mye mer enn de forslagene som Trettebergstuen her nevnte. Jeg kan nevne mange forslag. Problemet er at det er fagforeningene som hindrer at gode avtaler på arbeidsplassene ikke blir fulgt opp.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Nå er det faktisk sånn at vi får et større grønt skatteskifte ved forhandlinger med denne regjeringa enn det den rød-grønne regjeringa klarte å få til. Vi får til en større satsing på jernbane, på vedlikehold av de viktige tingene i folks hverdag for å ta gode miljøvalg med denne regjeringa enn med det som Stoltenberg-regjeringa la fram. Vi ser på mange andre miljøfelt at vi har fått godt gjennomslag gjennom de forhandlingene, men det er klart at vi er langt unna fornøyd. Det er langt unna det vi skulle fått til ideelt sett. Det ligger på bordet her – det er vårt alternative statsbudsjett som er vårt forslag. Så til asylfeltet. For asylbarna får vi nå et nytt regelverk. Det prøvde vi i åtte år, og fikk ingenting til med den forrige regjeringa. For å si det sånn: Vi skulle gjerne ha sørget for at vi mottok mange flere kvoteflyktninger. Det har vi blitt nedstemt på hvert eneste år under den rød-grønne regjeringa. Konklusjonen min er at neste år mottar vi 500 flere enn vi gjorde i fjor med den rød-grønne regjeringa.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Det er så fantastisk å ha Senterpartiet tilbake igjen, ute av den røde klypa, der de igjen kan snakke om småbedrifter! Jeg er veldig glad for å være på lag med Senterpartiet på dette området. Arveavgifta er veldig viktig, fordi det å få fjernet den, kan gjøre at vi får flere norske eiere. Det tror jeg Senterpartiet har sett. I mange norske bedrifter – familiebedrifter – har den vært til hinder, den har hindret mange småbedrifter framover, fordi avgiftene blir så store at det er mye mer lønnsomt å selge gode bedriftsideer til utlandet enn det er å holde dem i norske familier. Så er det sånn at dette gikk vi til valg på. Vi holder det vi lover. Vi lovte i valget at dette skulle vi klare å få fjernet. Vi har fjernet det i vårt alternative budsjett. Så må vi jobbe videre hvis det viser seg at det har noen negative følger, men mye tyder på at det ikke har fullt så mange negative følger som forsiden på Nationen skulle tilsi.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-26:
Vi i Venstre holder det vi lover. Vi lovet at et borgerlig flertall skulle gi en borgerlig regjering, og vi forhandlet fram en samarbeidsavtale på borgerlig side som vi skal forholde oss til. Venstre har alltid vært skeptisk til kulturskoletimen. For meg er det et rent SV-prosjekt som er så feil tankegang når det gjelder kultur, som det går an: Det å tro at hvis du gir alle barn én time, skal alle kunne bli store kunstnere eller få en smakebit av all kunsten rundt oss. Jeg tror det er veldig mange flere effektive måter å bruke de pengene på – f.eks. gjennom å gi ordentlig kulturskole til dem som har lyst til å spille instrumenter, og gjennom å prioritere andre tiltak, også innenfor frivillighet – enn å la staten gi barna én time kultur. Det er sånn SV tenker kultur. Det er ikke sånn Venstre tenker kultur.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Det budsjettet som blir vedtatt i dag, innebærer altså 7 000 færre barnehageplasser, 600 mill. kr i kutt, lengre ventetid og høyere priser i landets barnehager. For få uker siden avlyste statsministeren i spontanspørretimen målet om to opptak i barnehagen i året og sa at regjeringen i stedet ville innføre «løpende opptak». Det høres i utgangspunktet mer ambisiøst ut – det høres ut som om barn skal kunne få enda raskere plass i barnehagen enn med to opptak i året. Men det er noe uklart hva regjeringen legger i begrepet. Hvis løpende opptak betyr det kommunene allerede praktiserer i dag, nemlig at et barn som står i kø, kan få en plass hvis det er en ledig plass, er det jo ikke et nytt grep i det hele tatt. Kan statsministeren forklare oss hva «løpende opptak» betyr – om det er mer eller mindre ambisiøst enn det rød-grønne forslaget om to opptak i året?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg stilte statsministeren et spørsmål om løpende barnehageopptak i sted, som statsministeren valgte å besvare ved å snakke om en rekke andre saker. Jeg føler derfor et behov for å gjenta spørsmålet om hva Høyre legger i «løpende barnehageopptak». Det har gjennom hele valgkampen og i store deler av forrige periode blitt presentert som en mer ambisiøs målsetting enn de to opptakene i året som de rød-grønne partiene har gått inn for. Etter det representanten Helleland nå sa, forstår jeg det mer som at regjeringen ønsker at kommunene skal fortsette den praksisen de fleste har, med at de tar opp et barn når de har ledig kapasitet. Det skulle da også bare mangle, og det er noe veldig annet enn en offensiv reform for barnehagesektoren. Hver gang Høyre får makt over barnehagene, stopper utviklingen av sektoren opp. Kan representanten Helleland nå bekrefte at det såkalt løpende barnehageopptaket er et mindre ambisiøst opplegg enn de to opptakene i året som vår regjering foreslo?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Tvert om – i forhold til den klagesangen vi har hørt fra høyrepartiene – har det ikke vært dårlige vilkår for det private næringsliv i Norge de siste årene. Det har tvert imot vært skapt et svært høyt antall nye arbeidsplasser. Det har vært gode vilkår for vekst for dem som har ønsket å satse i Norge. Det som er vår oppgave som folkevalgte, er å legge til rette for at den utviklingen kan fortsette. Da må vi tørre å ta noen grep som styrker norsk økonomis mulighet til å møte framtiden. De viktigste utfordringene handler ikke da om arveavgift, de handler ikke om formuesskatt, men de handler om å redusere oljeavhengigheten, om å styrke arbeidstilbudet for dem som har minst i samfunnet, og om å sørge for at kvinner deltar på like fot med menn i arbeidslivet. Dessverre trekker det blå-blå budsjettet i motsatt retning på alle disse tre områdene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
For det første svarte jeg på hva jeg vil ha mer av gjennom å si hva jeg er uenig med regjeringen i. Jeg ønsker at vi skal bruke mindre oljepenger, at skattekutt skal gå til dem som tjener minst, og at vi skal føre en likestillingspolitikk som fører til at flere kvinner jobber. Det er det viktigste for at norsk økonomi skal kunne vokse i framtiden. Jeg ser at i dette budsjettopplegget er det ikke noe trendbrudd i forhold til den utdannings- og kunnskapspolitikken SV har stått for. Det er tvert imot videreføring av de fleste av våre satsinger. Lærerløftet, som regjeringen snakker om, er totalt ukontroversielt – alle er for bedre etter- og videreutdanning. Men vi var også for satsing på flere lærere, som denne regjeringen er imot, og vi var for en satsing på en mer helhetlig skoledag som ville sørge for at kunnskapen ble mer tilgjengelig for flere. Der går skillelinjene – ikke når det gjelder spørsmål om etter- og videreutdanning.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Vi tror konkurranse egner seg svært godt for omsetningen av såpe i supermarkedene, men dårlig til å fordele livsviktige helsetjenester til befolkningen. Det er fordi dette ikke er noe som styres av markedskrefter, men som i hovedsak styres av tilgangen på kvalifisert arbeidskraft, hvor mange leger vi har, hvor mange sykepleiere vi har, og hvor mange kompetente helsefagarbeidere vi har. Den privatiseringsreformen denne regjeringen ønsker å gjennomføre, kommer ikke til å skape én eneste ekstra lege, sykepleier eller helsefagarbeider. Dermed kommer den heller ikke til å bidra til kortere køer. Vi behandlet altså langt flere gjennom de rød-grønne årene fordi helsevesenet ble mer effektivt. Trusselen mot den utviklingen er en politikk som ikke satser på å bygge ut den offentlige kapasiteten og kvaliteten, men gir helsevesenet en privat sovepute i form av tro på en mirakelkur som ikke finnes.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Ja, det kan representanten Hjemdal – SV er hjertens enig i at det er riktig å øke engangsstønaden. Vi har selv gått inn for at det bør skje i denne perioden. Så kan vi ikke være med på måten flertallet nå finansierer dette på, fordi det er en rekke kutt på andre områder i familiepolitikken som betyr færre barnehageplasser, som betyr mindre pappapermisjon, og som vi ikke kan være med på. Men vi kommer utover i perioden til å fremme forslag og være med på forslag om å øke engangsstønaden, for det er fornuftig. Vi har i dag et godt system for dem som er i arbeidslivet som får barn, men vi har et for dårlig system for dem som står utenfor arbeidslivet, og for dem som får barn tidlig. I den saken er Kristelig Folkeparti og SV enig.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Først vil jeg berømme Venstre for å ha kjempet for jernbanen i forhandlingene. Resultatet av at SV først kjempet for jernbanen i den rød-grønne regjeringen og Venstre så i forhandlingene på Stortinget, er slett ikke verst, selv om det må mer til i årene som kommer. I de årene SV har hatt makt, har jernbanepolitikken gått fra å være en forsømt del av norsk samferdselspolitikk, til å bli en viktig del av moderniseringen av Norge. Vi er i ferd med å bli en moderne jernbanenasjon, og det er nå altså jernbaneanlegg i gang over hele landet. Det må være lov å påpeke at takten i investeringer i jernbanen er en helt annen i dag enn den gangen Venstre hadde samferdselsministeren. Så har vår nasjonale transportplan, som ble lagt fram av den rød-grønne regjeringen, tatt inn over seg det behovet som er på vedlikehold og også vist hvordan vi hadde tenkt å finansiere økt vedlikehold gjennom denne perioden. Det står vi ved og har tenkt å følge opp.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg lyttet med interesse til helseministeren, som fortalte at han ikke er opptatt av hvor, men at pasienter får behandling. Det er ting i dette budsjettet som tyder på at regjeringen har en noe annen tilnærming enn det. Vi er alle enige om at det er lurt å ta i bruk de ressurser og den ledige kapasiteten som finnes, og regjeringen vil i budsjettet bruke 45 mill. kr til å kjøpe MR-undersøkelser hos private radiologiske virksomheter. Da skulle man anta at den offentlige kapasiteten først var sjekket og fullt ut utnyttet, men da vi spurte finansministeren om den offentlige kapasiteten var brukt opp, viste det seg at regjeringen ikke vet om det er ledig offentlig kapasitet. Hva er grunnen til at regjeringen velger å bevilge penger til å bruke private aktører uten først å sjekke om det offentlige har muligheten til å gjøre jobben?
Trond Helleland (Høyre), 2013-11-26:
Vi har ikke gått fra noen valgløfter. Vi har satt oss ned og forhandlet om en regjeringsplattform, og den regjeringsplattformen kalles Sundvolden-erklæringen. Jeg synes å minnes at Arbeiderpartiet hadde to runder på Soria Moria der de forhandlet om sin regjeringsplattform, og så vidt jeg vet, var det ikke alle de programpostene som sto i Arbeiderpartiets program, som ble med videre i Soria Moria I og II. Så jeg synes nok denne retorikken, om løftebrudd, fra Arbeiderpartiet blir ganske hul, når en vet at de selv har forvaltet en regjering i åtte år og har riktignok hatt stor innflytelse og dominert, men allikevel ikke fått fullt gjennomslag for politikken sin. Høyre ønsker løpende barnehageopptak, og det er riktig som kommunalministeren sier, at i svært mange kommuner – veldig mange av dem Høyre-styrte – tas barn opp i barnehagen når det er ledig kapasitet. Det er en god løsning. Det er mindre rigid enn å ha to opptak i året. Høyre har hele tiden sagt at det å ha fleksibilitet og det å kunne utnytte kapasiteten i barnehagene er viktig.
Trond Helleland (Høyre), 2013-11-26:
Jeg sa i innlegget mitt at Arbeiderpartiet tar retorikken om valgløfter til et nytt og høyere nivå, og det synes jeg understrekes av replikken til Helga Pedersen. Regjeringen har sittet i seks uker. Vi har gjort store endringer. På den ene siden sier Arbeiderpartiet at det er jo bare små endringer, og på den andre siden sier de at det er store og dramatiske endringer som øker forskjellene blant folk. Da må jo Arbeiderpartiet snart bestemme seg. Det virker som om Arbeiderpartiets største bekymring nå er hvordan Høyres velgere vil reagere på at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har satt i gang sitt prosjekt, fått med seg Venstre og Kristelig Folkeparti og blitt enige om et budsjettforlik. I den siste målingen jeg så, gikk Høyre ganske godt fram og snuste helt opp over 30-tallet – altså like stort som Arbeiderpartiet. Så den retorikken som Helga Pedersen bruker, virker overhodet ikke, og jeg er ikke bekymret for velgernes dom. De vil vurdere de resultatene vi oppnår, og de kommer til å bli gode.
Trond Helleland (Høyre), 2013-11-26:
Det skjer noe hele tiden, og det skjer ofte i kommuner der Kristelig Folkeparti og Høyre har flertall. Der legges det til rette for løpende opptak i barnehagene, der utnyttes kapasiteten, der gis det rom for å kunne starte i barnehage når ungen fyller ett år, og det er veldig bra. Hvordan dette vil bli håndtert videre i de ulike departementene, skal ikke jeg gi noe svar på nå, men det er klart at det å gi en stimulans til å kunne utnytte dette systemet enda bedre er blant de tingene vi må diskutere. Så er jeg også veldig glad for at vi har styrket kontantstøtten, og at vi holdt fast ved de valgfrihetsreformene som Høyre og Kristelig Folkeparti har stått sammen om i mange år. Det ble jo framstilt fra den mindre konstruktive opposisjonen her i salen som om alt nå nærmest raser fordi skatteklasse 2 – som har vært der i alle år – blir delvis videreført, og fordi kontantstøtten blir videreført. Dette er ting som den rød-grønne regjeringen snakket om i åtte år og ikke gjorde noe med – heldigvis. Vi skal styrke de gode valgfrihetsordningene.
Trond Helleland (Høyre), 2013-11-26:
Det er ingen tvil om at denne regjeringen har ment at egenkapitalkravet på 15 pst. har vært problematisk. Det har også finansministeren tatt opp. Men en av de tingene vi har gjort, og som de rød-grønne hadde full mulighet til å gjøre noe med da de skviset ungdom på boligmarkedet ved å øke egenkapitalkravet, var å øke grensene for boligsparing for ungdom. De er nå utvidet, fra 150 000 kr til 200 000 kr. Det gjør at ungdom som skal inn på boligmarkedet, og som er ute etter en relativt rimelig leilighet, nå i hvert fall har en viss sjanse – gjennom BSU-ordningen – til å møte det egenkapitalkravet som stilles. Det bør etter min mening være en fleksibel praktisering av egenkapitalkravet, og så får vi komme tilbake til hvordan dette skal løses. Navarsete hadde åtte år på seg til å endre Norge, og det skjedde ikke så mye positivt. Nå har vi holdt på i seks uker, og det har skjedd svært mye positivt.
Trond Helleland (Høyre), 2013-11-26:
Det er naturligvis å følge opp det som ligger i samarbeidsavtalen. Vi kunne ikke få alt på plass i løpet av den svært korte tiden regjeringen hadde til å bearbeide budsjettet, og jeg er veldig glad for de endringene som det nå har blitt enighet om i en avtale om et budsjettforlik med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er svært mange ting innenfor kollektivtrafikk, satsing på klassisk naturvern osv. som Høyre er opptatt av, og som vi vil prioritere, og som regjeringen helt sikkert vil prioritere. Venstre har valgt å stå utenfor regjeringen og inngått en samarbeidsavtale. Hadde Venstre valgt å gå inn, er det klart at deres stempel på miljøpolitikken ville vært enda tydeligere. Det er ingen tvil om at Venstre er den største pådriveren for en del av disse miljøpunktene som nå har kommet inn i avtalen. Jeg glad for den balansen som da skapes, ved at Venstre får muligheten til også å prege politikken gjennom forlikene som inngås i Stortinget. Men størst innflytelse har man innenfor regjeringen.
Trond Helleland (Høyre), 2013-11-26:
Det kan jeg ikke, for det at barn blir tatt opp når det blir ledige plasser i barnehager, må vel være bedre enn at det er opptak to ganger i året. Det er å snu alt på hodet og si at systemene er viktigst. Å si at to opptak i året er viktigere enn at barna fortløpende blir tatt opp i barnehage, henger ikke på greip. Jeg skjønner ikke hvilken retorikk de rød-grønne har lullet seg inn i her. Det er ingen tvil om at vi ønsker full barnehagedekning. Vi ønsker at barn som trenger barnehageplass, skal få det, og da er det viktig å finne smidige og gode ordninger for å få til dette. Svært mange kommuner klarer dette i dag. De utnytter sin ledige kapasitet og sørger for at det er kontinuerlig opptak av barnehagebarn. Det må være bedre enn å lage en rød-grønn byråkratisk ordning som ikke har noen annen effekt enn at man står her og sier at det er mer ambisiøst enn andre ordninger. Det viktige er jo at barna får barnehageplass, og at foreldrene sørger for godt tilsyn til barna sine. Det sørger vi for, og det vil vi fortsette å sørge for.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Representanten Helleland sa i sitt innlegg at Høyre har fulgt opp sine valgkampløfter. Det er vel en sannhet med modifikasjoner. Det mest slående med dagen i dag er jo den store avstanden mellom alle de valgkampløftene som Høyre kom med, og det budsjettet som ligger til behandling. En av de mange tingene som Høyre lovet i valgkampen, var løpende barnehageopptak. Dette ble både framstilt som og oppfattet som noe større og finere enn vår satsing på to årlige barnehageopptak. Derfor var nok skuffelsen veldig stor hos mange da tilleggsproposisjonen kom og opptrappingen til to barnehageopptak i året var borte, og jeg merket meg også at statsministeren var veldig uklar på dette i dag. For i spontanspørretimen for to uker siden trakk faktisk kommunalministeren dette valgkampløftet tilbake og sa at det var opp til kommunene å bestemme om det skulle være løpende opptak eller ikke. Da er mitt spørsmål: Hvorfor er det viktigere for Høyre å innfri valgløftene til landets rikeste personer, med skattekutt, framfor de løftene som tydelig ble gitt til landets barnefamilier?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Ja, president. Det var veldig interessant å høre på representanten Helleland nå, for jeg tror at velgerne ikke først og fremst er interessert i hvordan Høyre og Fremskrittspartiet følger opp det man lovet hverandre på Sundvolden, etter valget. Jeg tror velgerne, og ikke minst opposisjonen i Stortinget, er opptatt av å vite hvordan Høyre skal følge opp alle de offensive valgløftene man ga før valget, og at det er dét dagens regjering skal måles på. Det var jo ikke bare på løpende barnehageopptak man lovet en masse – det var også Fornebubane, det var massive skattekutt, og det var på mange andre områder i samfunnet. Nå ser vi at Høyre har lovet mer enn man klarer å følge opp når budsjettet skal behandles, og derfor er mitt oppfølgingsspørsmål – når Høyre har lovet mer enn man kunne holde: Er det sånn at det gamle kalkulatorpartiet Høyre har regnet feil, eller har dere ført velgerne bak lyset?