Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2004-10-04:
Verknadene av den politikken som ei Høgre-dominert regjering fører, viser seg tydeleg no. 1 500 barn i Bergen har måtta slutta i skulefritidsordninga på grunn av auke i kostnadene, som var på 40 pst. det siste året. Betaling for ein plass er rundt 2 000 kr pr. månad. Dette er det mange foreldre som ikkje klarer. Høgre, som òg styrer Bergen, får gjennomslag for synet sitt. Dei meiner at det ikkje er ei offentleg oppgåve å gje pengar til skulefritidsordninga. Det som er trist, er at også Kristeleg Folkeparti og Venstre er med og reduserer dette viktige tilbodet for born. Reduksjon i skulefritidsordninga føyer seg inn i ei rekkje av kutt som kommunane må gjera fordi denne regjeringa ikkje løyver nok pengar til kommunane. Det er eit rekordhøgt underskott i kommunesektoren på over 13 milliardar kr. Arbeidarpartiet har gjort framlegg om å auka dei frie inntektene til kommunane med 3–4 milliardar kr utover Regjeringa sitt framlegg for neste år. Dette hadde løyst mange av dei problema Kommune-Noreg står overfor både når det gjeld skule, barnehagetilbod og omsorg for unge og eldre. Vi er mange som har begynt vårt samfunnsengasjement med frivillig arbeid og dugnad. Eg var ei av dei som starta både leikestove og barnehagetilbod for mine born for over 30 år sidan. Målet var at når neste generasjon foreldre skulle ut i arbeid, skulle dei vera trygge for borna sine medan dei var i arbeid. Å sikra nok barnehageplassar, var altså viktig. Det er viktig med valfridom, seier Lilletun og statsministeren. Ja, eg skal lova at det kjennest ikkje som nokon valfridom når småbarnsforeldre som står på venteliste for barnehageplass til sine born, står i lag med 200–300 andre. Det manglar over 16 000 barnehageplassar for å få full dekning. Arbeid til alle som ønskjer det, er viktig for den einskilde, og det er viktig for verdiskapinga i landet vårt. Arbeidsløysa er enno altfor høg, og det må gjerast mange krafttak for å få ho ned. I forliket om inneverande års budsjett fekk Arbeidarpartiet fleirtal for nesten 900 mill. kr til tiltak for å skapa nye arbeidsplassar. I revidert nasjonalbudsjett kutta Regjeringa på mange av desse millionar kronene, men vi fekk heldigvis retta opp att det meste av det. Altså fylte Arbeidarpartiet verktøykassa til næringsministeren, som som kjent har klaga over at ho var tom. For vi treng ikkje nøytral næringspolitikk, vi treng ein aktiv næringspolitikk, og det vil Arbeidarpartiet medverka til. I revidert nasjonalbudsjett for 2003 i fjor bestemte dette stortinget seg for at Regjeringa skulle kunna gå vidare med å byggja fire–fem gassferjer, for det var viktig at ein kunne utvikla den teknologien i Noreg, få den kompetansen i Noreg og eksportera kompetanse. I tillegg gav ein meir pengar til forskings- og utviklingskontraktar, som var viktig for å kunna gjera dette arbeidet. Eg veit ikkje kva slutten på historia er, men eg håpar inderleg at Regjeringa gjer sitt for å vera aktiv i denne politikken òg, å utvikla kompetanse som vi kan eksportera og dra nytte av vidare. I går hørde vi at no vil ca. 80 000 arbeidsplassar flaggast ut i dei kommande åra. Det er ganske alvorleg når vi hører om kor mange som er flytta ut dei siste åra, kor mange som ønskjer å flytta ut arbeidsplassar for å få billigare arbeidskraft. Altså er det viktig og heilt nødvendig med ein aktiv næringspolitikk, slik at ikkje dei ulike næringane ønskjer å flytta ut. Vi hørde òg i førre veke om at no kjem to ferjereiarlag på Vestlandet til å flagga ut. Det har samanheng med nettolønnsordninga, som Regjeringa ikkje ville vera med på for dei som ikkje har striper og slikt på erma. Når det gjeld vanlege sjøfolk, er det over 2 000 arbeidsplassar som kan reddast dersom ein gjer noko slik at dei får dei same vilkåra som ein har i dei landa dei kan og skal konkurrera med. Det er viktig å ta vare på dei arbeidsplassane ein har. Det er viktig å skapa nye arbeidsplassar. Derfor er det utruleg viktig med ein aktiv næringspolitikk.