Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Fengsel er symbolet på et samfunns håndtering av hva som er rett, og hva som er galt. Vårt rettsvesen er tuftet på likebehandling, forutsigbarhet og at straffen skal iverksettes så raskt som mulig. Dette skaper trygghet i form av at de som begår noe galt, fjernes fra samfunnet og soner sin straff, slik at de ikke representerer noen fare for den enkelte, samfunnet som helhet, og framfor alt at de ikke representerer noen trussel eller fare for dem som har vært ofre for kriminelle handlinger. Derfor handler antall fengselsplasser om forutsigbarhet, likebehandling, sikkerhet og trygghet. Den forrige regjeringa var opptatt av dette. Derfor ligger det en ferdig utarbeidet kapasitetsplan fra kriminalomsorgen med klare anbefalinger i justisministerens skuff. Det er handlingsvegring å la den ligge. Alle som kom til Stortingets høring i saken, var samstemt i to ting: Det er behov for flere fengselsplasser. De bør komme raskt. Antallet som venter på soning, har gått noe opp og ned de siste tiår. Da den forrige regjeringa overtok makten i 2005, sto anslagsvis 2 500 i kø. Da denne regjeringa overtok, var køen på ca. 1 200. Den forrige regjeringa tok flere grep, f.eks. elektronisk soning, rusbehandling i fengslene og bedre muligheter for kontakt med pårørende og barn. Vårt forslag om å innføre ungdomsstraffen ble videreført, og det skal justisministeren ha honnør for. Bøtetjenesten ble imidlertid stoppet. I stedet fikk vi dublering, en ordning Knut Storberget fjernet i 2008. Vår regjering la penger på bordet til nytt fengsel i Halden, som ble åpnet i 2010. Kapasiteten økte totalt med 750 plasser under den forrige regjeringa. Kvinner betaler kanskje den største prisen. De er få innsatte, i forhold til menn. Undersøkelser viser at de har flere og større utfordringer. Under soningsforhold som ikke er tilpasset kvinner, kan sykdommer og traumer forsterkes når de må sone sammen med menn. Vi har en utfordring når det gjelder unge som begår kriminelle handlinger. Vår regjering åpnet en ungdomsenhet i Bergen, som jeg nettopp har besøkt. Der jobbes det godt med å snu uønsket atferd og bidra til at det som er godt hos disse ungdommene, får vokse. Å jobbe i fengsel er krevende. Mange dyktige ansatte i kriminalomsorgen har arbeidsplassen sin der. Jeg har besøkt noen. Arendal fengsel er bygget på midten av 1800-tallet, og etter min mening må det bare være de ansattes brennende engasjement for de innsatte som gjør at de jobber der. Arbeidsforholdene var svært vanskelige. I Kristiansand er det «takfengsel». Det er det også andre steder i landet. Disse må bort. Vi trenger noen flere plasser til de unge, bedre soningsforhold for kvinner, økt fokus på rehabilitering og mer kunnskap om konsekvensene av dublering. Vi trenger moderne fengsler som gir gode arbeidsforhold for de ansatte. Derfor er Arbeiderpartiet utålmodig. Vi vil ha fortgang i utredning av behovene på Vest- og Østlandet og raskest mulig bygging av nytt fengsel. Så utfordringene er store. De krever store grep. Vi trenger en justisminister som handler raskt. Antallet soningsplasser må økes. Arbeiderpartiet vil ha fortgang fordi det har med trygghet, forutsigbarhet og likebehandling å gjøre. Da tar vi i bruk de store tiltakene, som bygging av fengsler er. Vi kan konstatere at justisministeren ikke tar store grep. Justisministeren synes å være en minister for de små ting. Han kan dublere, lage planer og utrede. Til høsten, hvisker posisjonen. I regjeringa er det høstvisa som gjelder. Da kommer det melding til Stortinget – så skal den behandles, høres, og det skal muligens bevilges penger. Tida går. Utryggheten mange ansatte i fengslene, ofrene og de som skal sone, føler på, uforutsigbarheten og sløsing med tid og økonomi for politi, dommere og ansatte i fengslene vil fortsette så lenge ministeren ikke tar de store grepene i kriminalpolitikken. Kristelig Folkeparti velger å gå mot et forslag de er for – og som de var for, helt til det ble konkret – av samarbeidstekniske årsaker. Jeg finner det svært beklagelig, for vi er enige om målet. Men Kristelig Folkeparti synger, sammen med posisjonen, høstvisa og setter sin lit til de gulnende bladers tid. Dette er dagen regjeringa og justisministeren setter gjennomføringskraften for å bedre sikkerheten til folk bak lås og slå. Om nøkkelen er kastet for godt, gjenstår å se. Ønsket og planene om nytt fengsel er til stede, men viljen, eller kanskje evnen – det er det ikke godt å si for utenforstående – strekker ikke til. Det er mye annet som krever pengene – skattekuttene på 4 mrd. kr kunne man f.eks. bygget mange fengselsplasser for. Jeg tar opp forslagene fra Arbeiderpartiet i innstillinga.