trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-06:
Nylig avdekket The New York Times massive drap på sivile, begått av koalisjonen som Norge deltok i, i Syria. Vi stilte forsvarsministeren spørsmål om hva Norge har visst, hvilken rolle Norge som USAs koalisjonspartner kan ha spilt, direkte eller indirekte, i å muliggjøre USAs drap på sivile, og hva regjeringen nå gjør for å få klarhet i saken. Men vi fikk få svar. I verste fall har Solberg-regjeringens avgjørelse om å trekke Norge inn i Syriakrigen og ikke stille krav til USA om å informere om drap på sivile gjort Norge medskyldig i krigsforbrytelser. Derfor: Vil regjeringen redegjøre for Stortinget om hva den vet, hvordan det skal tas opp med USA, og også hvordan Norge skal gå fram internasjonalt for å sikre rettferdighet for både ofre og pårørende?
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2022-01-06:
Jeg bet meg merke i utenriksministerens omtale av dialogen med forskning og akademia i går, spesielt knyttet til situasjonen i Øst-Afrika. Det er utrolig viktig og en styrke i samarbeidet med det dyktige teamet i UD, hvordan en kan jobbe sammen. I forlengelsen av det, dette er jo en fortsettelse av måten en jobbet på i den forrige regjeringen også, er spørsmålet om det er tatt grep for å sikre den samme tette dialogen og kontakten med sivilsamfunnsorganisasjoner i denne fasen, som jo er ekstra viktig nettopp under presidentskapet. Det gir en stemme til dem som har kunnskap og tillit. Det gir rom for de unge stemmene som ofte er midt i konfliktsituasjonene, og det gir en langsiktig utviklingspolitisk dimensjon i det også. Så spørsmålet er: Er det gjort noen grep for å sikre den kontakten også nå i en veldig avgjørende fase av presidentskapet?
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2022-01-06:
Kristelig Folkeparti har lenge arbeidet for strengere retningslinjer når det gjelder norsk våpeneksport, og for økt åpenhet rundt denne. Det har skjedd forbedringer, noe som gjenspeiles i de årlige stortingsmeldingene om norsk eksport av forsvarsmateriell, men regelverket må stadig forbedres. Kristelig Folkeparti mener at Norge skal ha en egen forsvarsindustri. Det er viktig for beredskap, for eksportinntekter og for arbeidsplasser. Vi vet at teknologisk lederskap blir stadig viktigere på mange områder. Slik er det også med forsvar. Skal forsvarsindustrien lykkes, trengs høy kompetanse og satsing på ledende teknologi. Den teknologiske kompetansen som skapes innen forsvarsindustrien, er i tillegg utrolig viktig for andre høyteknologiske næringer. Men militærteknologi er ikke en hvilken som helst vare. Derfor må Norge ha et strengt eksportkontrollregelverk, og vi må fremme felles internasjonale regler og høye internasjonale kontrollstandarder for eksport av forsvarsmateriell. I relevante internasjonale fora må Norge jobbe for å oppnå en felles norm for sluttbrukerdokumentasjon. Norges samarbeid med EU om eksportkontroll og ikke-spredning er viktig, og i fjor reviderte EU sin liste over flerbruksvarer. Blant annet ble kravene til eksport av overvåkingsteknologi styrket. Det er bra, men Norge bør gå lenger og sikre et eksportkontrollregime som også omfatter såkalt biometrisk overvåkingsteknologi, som vi nettopp har hørt om, som ansiktsgjenkjenningsteknologi. Kristelig Folkeparti legger da også i dag fram et eget forslag om det, sammen med Venstre. Kristelig Folkeparti er opptatt av at forsvarsindustrien skal ha mest mulig forutsigbare og langsiktige rammer for sin virksomhet. Samtidig mener vi at de rammene bør være mer restriktive og praktiseres strengere enn i dag. Norsk forsvarsmateriell skal ikke brukes i strid med krigens regler. Norsk eksport skal ikke styrke autoritære regimers militære kapasitet og mulighet til å undertrykke egen befolkning. Det handler også om hvilket land Norge skal være, hva vi kan være bekjent av, og hvilke verdier vi vil fremme. Det har i den siste tiden kommet kritikk mot manglende åpenhet rundt behandlingen av eksportkontrollsaker, fra mediene, fra organisasjoner og fra juridisk hold. Det er en kritikk som rettes både mot regjering og storting. Flere organisasjoner har reagert på hemmelighold, og Redd Barna har gitt uttrykk for at det er blitt vanskeligere å fungere som en vaktbikkje på dette området. Det er en kritikk som bør tas på alvor. Det er naturlig at utenriksministeren igjen går gjennom praktiseringen av regelverket når det gjelder hemmelighold av dokumenter knyttet til eksportkontroll. Neste gang Stortinget behandler denne meldingen, bør det også legges opp til en offentlig høring i forkant. Et offentlig utvalg og en helhetlig gjennomgang av det norske eksportkontrollregimet, som Kristelig Folkeparti med flere i dag foreslår, kan også bidra til økt innsyn i og debatt omkring norsk våpeneksport, og til langsiktige og stabile rammer for industrien framover. Jeg legger med det fram de forslagene som Kristelig Folkeparti stiller seg bak.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Dette er et av de vanskeligste områdene, og et område hvor jeg mener også Sikkerhetsrådet ikke har evnet å spille den rollen som vi skal gjøre. Derfor har det vært viktig for Norge å holde dialog med ASEAN og også ha samtaler med Kambodsja, som nå sitter i lederrollen i ASEAN, for å få til framgang i disse forhandlingene. Det vi gjør, er å videreføre vårt langvarige og sterke engasjement for Myanmar. Den politiske situasjonen etter kuppet er fastlåst, som representanten er inne på. Det vi gjør, er å støtte demokratiske krefter, frie medier og også sivilt samfunn, både politisk og økonomisk, og vi arbeider kontinuerlig med å innrette bistanden slik at den når ut til så mange som mulig innenfor rammen av det som er gjennomførbart. Men den politiske løsningen er vanskelig. Jeg kan ikke si noe mer konkret om det nå, men vi jobber veldig aktivt med det.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Jeg tror jeg omgås ganske mange vanlige folk på Jessheim. Hvis vi kanskje teller opp i våre nabolag, er det vel vanlige folk vi omgås begge to. Jeg merker meg jo under debatten her at det er vesentlige likhetspunkter mellom Moxnes og Tybring-Gjeddes kritikk, og det er kanskje grunnen til at man ikke var for å være medlem av Sikkerhetsrådet heller. Men i hvert fall Fremskrittspartiet, som er opptatt av flyktningstrømmer i verden – vi ser jo at der det er flyktningstrømmer, er der det er store kriger, så løsningen på en del flyktningkatastrofer er at man bidrar til fred. Så mislykkes vi som regel i våre fredsinitiativer, det fører som regel ikke fram, men når det fører fram, har det så enorm betydning for de menneskene det handler om, og også for flyktningstrømmer i verden. Så jeg mener at det er stor oppslutning i Norge om norsk utenrikspolitikk, og også om de fredsinitiativene som Norge skal og bør ta.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Dette er jo en ganske vanlig politisk analyse, det å oppheve seg selv til den sanne representant for folket mer enn de andre folkevalgte i denne salen. Det kjennetegner i grunnen både høyrepopulistiske og venstrepopulistiske krefter på vårt kontinent. Her er vi alle folkevalgte, og at representanten fra Fremskrittspartiet er imot det som er vår linje i utenrikspolitikken, tar jeg til etterretning. Men det er ganske bred enighet om at Norge skal spille en rolle og drive med fredsdiplomati. Det er jo slik at de fleste mennesker som er på flukt i verden, i henhold til FNs høykommissær for flyktninger, er i områder der det er krig, og der det er konflikt. Og hvis man virkelig vil gjøre noe med flyktningstrømmene i verden: Det er nettopp fredsdiplomati, et aktivt FN og det å få multilaterale organisasjoner til å fungere som bidrar til at vi kan får løst en del rundt disse flyktningstrømmene.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Det å få gjort noe med skoler som legitime mål i en konflikt er et veldig viktig framskritt for Norge. Men vi har i bistandsbudsjettet hatt noen andre prioriteringer enn det Høyre har hatt. Vi har vært opptatt av, bl.a. i spørsmålet om likestilling, kvinners rett til å bestemme over egen kropp. Det har i veldig mange internasjonale organisasjoner blitt nedprioritert de siste årene, og mange land har kuttet. Derfor er det helt naturlig at de prioriteringene vi har gjort i utviklingsbudsjettet de siste årene, eller i inneværende års statsbudsjett, har vært på global helse, fordi vi står midt i en pandemi. Det har vært å sikre kvinner rett til å bestemme over egen kropp og øke støtten til abort og prevensjon, og det har vært å sikre matsikkerhet. Så vi har hatt andre prioriteringer på utviklingsbudsjettet enn det Høyre har hatt, og jeg er fornøyd med den utviklingen som denne regjeringa har lagt til grunn.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
For å få tilgang til humanitær bistand må vi jo snakke med Taliban, men det er klart at vi skal holde Taliban ansvarlig for det som er den politiske utviklingen i landet. Det er jo nå en uoversiktlig situasjon. Noen steder ser vi at jenter får lov til å fortsette å gå på skole, andre steder er ikke dette situasjonen. Noen steder ser vi at menneskerettighetsaktivister blir forfulgt, i andre deler av landet ser vi at dette ikke er tilfellet. Derfor er det uaktuelt nå f.eks. å åpne for den samme bistanden som vi hadde tidligere. Det vi øker, er den humanitære bistanden til befolkningen. Jeg mener at det viktigste fokuset nå er å sikre at de får økt støtte gjennom FN-organisasjoner som bygger bro gjennom den akutte humanitære nødhjelpen og den langsiktige bistanden, og derfor har nettopp dette initiativet i FN vært noe av det viktigste som vi har støttet opp under den siste tida. Men å begynne å lette på sanksjoner fra norsk side mener jeg er gal vei å gå.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Nå har vel dette spørsmålet ganske lite med FNs sikkerhetsråd å gjøre, men handler om Norges forhold til andre land. Til representanten Moxnes’ spørsmål om det å delta militært i kampen mot ISIL, har jo våre partier vært uenige, og det er kanskje også grunnlaget for den diskusjonen vi nå har her. Da kurderne ba om militær støtte til å bekjempe ISIL, ba de altså ikke om brød. De ba ikke om skoler. De ba om militær hjelp for å bekjempe ISIL, som stod rett utenfor deres stuedør. Jeg har fra Arbeiderpartiets side i perioden som er gått, vært opptatt av at vi skal få jevnlige evalueringer av innsats vi gjør i ulike områder. Vi fikk en veldig god diskusjon om Afghanistan, og vi fikk også en veldig god diskusjon om innsatsen i Libya. Jeg mener at det er viktig at vi gjør det også i diskusjonen om vår militære innsats i Irak, men jeg mener det var helt nødvendig at vi deltok militært i kampen mot ISIL.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Svaret på det spørsmålet er ja. De siste årene har det vært færre representanter fra sivilt samfunn som har adressert Sikkerhetsrådet direkte, og det er det vi ønsker å endre. Det handler om at de som har erfaring fra ulike konflikter på bakken, skal få komme og fortelle Sikkerhetsrådet hva som er situasjonen. Da vi hadde et arrangement knyttet til utdanning, hvor vi fikk viktige gjennomslag, var det nettopp barn som var rammet av at skolen deres ble brukt i krig og konflikt, som snakket på et arrangement Norge arrangerte. Det vil også skje når vi leder Sikkerhetsrådet. Det er nettopp sivilsamfunnsaktører vi vil invitere. Det vi ser mange steder, er at sivilsamfunnsorganisasjoner som har vært invitert, og spesielt kvinner som har vært invitert til Sikkerhetsrådet, har vært utsatt for trusler når de kommer hjem. Derfor skal vi være nøye på hvordan vi følger opp dem som snakker på vegne av sivilt samfunn for Sikkerhetsrådet. Det er absolutt noe vi ønsker å bidra til under vårt formannskap.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Trendene i det multilaterale eksportkontrollsamarbeidet er sentrert rundt det representanten peker på – kunnskapsoverføring, framvoksende teknologier og digital overføringsteknologi. Dette er områder som Utenriksdepartementet har jobbet veldig tett med over tid. I 2022 sender vi ut et høringsnotat som er en oppfølging av hvordan vi kan kontrollere overføringen av kunnskap på en mest mulig effektiv måte. Målet er å få på plass en tydelig bestemmelse om kontroll med kunnskapsoverføring i forskrift. Vi er også i gang med å vurdere hvordan vi best kan kontrollere overvåkingsteknologi, som også var oppe i diskusjonen her, som kan bli brukt til forfølging og alvorlig krenking av menneskerettighetene. Dette er et veldig viktig arbeid som krever internasjonalt samarbeid med både våre allierte og også likesinnede land.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Vi innhenter veldig mye kunnskap om hvordan andre land organiserer dette arbeidet. Det er klart at for Utenriksdepartementets vedkommende er det viktig at vi er tett på når det utarbeides et nytt regelverk. Noe av det viktige er samordning mellom ulike departementer, og det tar jeg på største alvor. Både representanten Elvenes og jeg var til stede da Stortinget diskuterte en sak i den forbindelse i fjor vår, og det er klart at det vil ligge til grunn for veldig mange av de vurderingene som regjeringen tar i den videre oppfølgingen av dette viktige arbeidet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Dette er jo en enkeltsak som jeg selvfølgelig ikke kan svare på direkte på et spørsmål i denne sammenheng. Denne meldingen handler om det som har skjedd i det foregående år. Hvis det blir aktuelt, vil Stortinget bli konsultert i behandlingen av konkrete enkeltsaker, men jeg kan altså ikke behandle konkrete enkeltsaker, og spesielt ikke hypotetiske enkeltsaker, fra Stortingets talerstol.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
I den grad dette er en viktig prinsipiell debatt, handler det om sluttbrukerdokumentasjon. Det er et viktig spørsmål for Norge. Det kreves alltid dokumentasjon om sluttbruker ved eksport av forsvarsmateriell fra Norge. Ved eksport av våpen til land utenfor den allierte kretsen kreves det også reeksportforsikringer, det vil si at varen ikke skal reeksporteres eller lånes ut til et annet land uten tillatelse fra norske myndigheter. For eksport av våpen og ammunisjon til allierte land er det krav om dokumentasjon som godtgjør sluttbruker. Vår politikk med å ikke kreve sluttbrukererklæring med reeksportklausul fra våre allierte er basert på vårt langsiktige forsvarssamarbeid, og et ensidig norsk krav om reeksportklausul fra alle land vil ramme norsk industri, særlig i tilknytning til samarbeid med våre allierte.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Jeg redegjorde vel i mitt innlegg for hvordan vi skal følge opp Riksrevisjonens kritikk, og det handler i stor grad om dokumentasjon, at man begrunner, og arkiverer den argumentasjonen som er lagt til grunn. Jeg mener at den ordningen vi har i Norge, gir god åpenhet om praksis og policy uten å gå på bekostning av det som er bedriftssensitiv informasjon og taushetsplikt. Det vi vil gjøre i fortsettelsen, er å konsultere Stortinget i aktuelle saker der det er nødvendig. Men jeg mener nok ikke at den nederlandske ordningen vil bidra til mer åpenhet, gjennom at parlamentet der har en annen praksis i disse sakene. Jeg mener vi ivaretar det godt gjennom den ordningen vi har, og så vil vi konsultere Stortinget i spesielt sensitive saker.
Ingjerd Schou (Høyre), 2022-01-06:
Utenriksministeren tok i sin redegjørelse fram hvordan Norge i Sikkerhetsrådet har vært en pådriver for en enstemmig resolusjon om å fordømme angrep på skoler i konfliktområder – den første resolusjonen i sitt slag i Sikkerhetsrådets historie, en viktig resolusjon. Hvordan tenker utenriksministeren dette rimer med regjeringens dramatiske kutt i norsk utdanningsbistand i dette årets budsjett?
Hårek Elvenes (Høyre), 2022-01-06:
Å forbedre og tydeliggjøre praktiseringen av selve kunnskapskontrollen i eksportkontrollregelverket er et viktig arbeid som ble igangsatt av den foregående regjeringen. Dette blir gjort for å hindre at sensitiv kunnskap og teknologi kan havne i uønskede hender. Dette er et veldig omfattende arbeid der ulike departementer, private bedrifter og ikke minst utdannings- og forskningsinstitusjoner skal involveres. Spørsmål til ministeren vil da naturlig være: Hvilken rolle tar ministeren og ministerens departement i dette arbeidet? Hvordan involveres de andre aktørene? Og hva er status p.t. for det nevnte arbeidet?
Hårek Elvenes (Høyre), 2022-01-06:
Et spørsmål i nær sammenheng med det foregående spørsmålet er følgende: Nå er jeg klar over at utenriksministeren ikke har det konstitusjonelle ansvaret for sikkerhetsloven, men Utenriksdepartementet har jo en egeninteresse i det arbeidet som nå er igangsatt med sikkerhetsloven, der man skal tydeliggjøre denne loven når det gjelder virksomheter som forsøkes kjøpt opp for å omgå eksportkontrollregelverket. Vi kjenner til en sak i forkant av det arbeidet som her er startet opp. Hvilken rolle ser ministeren for seg at Utenriksdepartementet og ministeren skal ta i dette arbeidet for at det endelige resultatet skal bli godt nok?
Hårek Elvenes (Høyre), 2022-01-06:
Når det gjelder representanten Moxnes’ påstander, er de grundig svart ut i merknadene, så dem forfølger jeg ikke noe mer. Som utenriksministeren sa, er det en del fakta knyttet til disse påstandene som fortjener å bli gjentatt. Solberg-regjeringen stanset eksport av A-materiell til De forente arabiske emirater i 2017. Terskelen for eksport av B-materiell ble, som ministeren var inne på, senket svært lavt. Norge har aldri eksportert våpen og ammunisjon, altså A-materiell, til Saudi-Arabia. Solberg-regjeringen stanset også innvilgelsen av nye lisenser for annet forsvarsmateriell til Saudi-Arabia i 2018. Det foreligger altså ingen informasjon, verken fra Riksrevisjonen eller fra andre rapporter, som internasjonale rapporter, bl.a. fra FN, om at norsk forsvarsmateriell er brukt i Jemen. Til slutt: Det var jo nettopp den alvorlige og uoversiktlige situasjonen i Jemen som gjorde at Solberg-regjeringen som et føre-var-prinsipp stoppet eksporten til de nevnte land.
Ove Trellevik (Høyre), 2022-01-06:
I Dokument 8-forslaget me behandlar no, fremjar forslagsstillarane frå SV, Raudt og Miljøpartiet Dei Grøne forslag om at det skal verta stans i all leiting etter olje og gass. Dette forslaget får berre støtte frå Venstre, og det er såleis ikkje fleirtal for det. I innstillinga vert det også fremja eit anna forslag, frå Kristeleg Folkeparti, som heller ikkje får fleirtal. Eg reknar med at dei ulike forslagsstillarane gjer greie for forslaga sine. Høgre vil utvikla olje- og gassnæringa, ikkje avvikla ho. Næringa treng stabile og føreseielege rammevilkår. Tilgjengelege leiteareal er ein vesentleg del av det. Stopp i leitinga vil føra til betydeleg tidlegare produksjonsfall – det er uansett forventa å falla med 65 pst. fram mot 2050. Reduksjonen av den norske produksjonen vil i stor grad verta erstatta av andre produsentar som har større utslepp frå produksjonen sin av petroleumsprodukt. Dette ser me allereie i dagens praksis. For få dagar sidan vart OPEC einige om å auka oljeproduksjonen i verda med 400 000 fat. Det hjelper lite kva me måtte meina aleine her i landet. Uansett er norsk gass eit viktig klimatiltak for å redusera CO 2 -utsleppa globalt. Fornybar kraft vil ikkje kunna løysa klimautfordringane i verda på kort sikt, det er rett og slett ikkje praktisk mogleg. Dette har me erfart dei seinaste månadane. Ustabiliteten med leveransane av russisk gass har redusert tilbodet av gass i Europa. Dette har fått store konsekvensar i Europa, der fleire land har sett seg nøydde til å starta opp att kolkraftverk som tidlegare har vore stengde ned grunna klimaomsyn. I den grøne given til EU er hydrogen løfta fram som eit viktig element for å integrera ulike energisystem som bidreg til CO 2 -reduksjonar, spesielt innan prosessindustri og transport. EU-kommisjonen har nylig teke til orde for at naturgass skal merkast som «grøn energi» i taksonomien til EU. EU-kommisjonen stiller strenge utsleppskrav her, men dette vil kunna gje Noreg ei nøkkelrolle ved f.eks. å bruka naturgass frå sokkelen til framstilling av hydrogen, der CO 2 deretter vert lagra på sokkelen. Dette vil i praksis bety at norsk gass bidreg til nærmast nullutsleppsløysingar. Me lever i ei verd der temperaturen stig faretruande grunna auka klimagassutslepp. Då må me velja dei tiltaka som har raskast mogleg effekt for å få ned klimagassutsleppa. Å stoppa leiteaktiviteten på norsk sokkel er ikkje rette vegen å gå. La meg få sitera IEA-sjefen, Fatih Birol, som sa 30. november 2021: «Verden vil trenge norsk olje, norsk gass, selv i et 1,5-graders scenario.» Og vidare: «Men mengden verden vil trenge kan være lavere enn det som trengs i dag.» Noreg må leite meir, ikkje stoppe leitinga, slik forslagsstillarane vil.
Ove Trellevik (Høyre), 2022-01-06:
Det var ein heil petroleumsbransje som såg fram til 26. konsesjonsrunde, og mange såg for seg at det var blokkar i austlege del av Barentshavet som kunne verta opna opp, med løyve til å utforska meir. Mange såg for seg at det òg ville vera mykje gass i dei delane av Barentshavet. Gass er viktig i ein overgangsfase for EU. EU-kommisjonen har som kjent teke til orde for at gass skal vera grøn i EU sin taksonomi, i alle fall i ein overgangsfase. Dersom det vert slik at EU godkjenner gass og vedtek at det er ein del av EUs taksonomi i ein overgangsfase, vil regjeringa umiddelbart starta arbeidet med 26. konsesjonsrunde med tanke på å opna opp nye område?
Ove Trellevik (Høyre), 2022-01-06:
Då forstår eg det slik at EU og EU-kommisjonens arbeid med å klassifisera gass som grøn i EUs taksonomi ikkje påverkar politikken til regjeringa på dette området. Er det korrekt oppfatta?
Marianne Sivertsen Næss (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
FNs klimarapporter viser med all tydelighet klimakrisen vi står overfor, og at vi må ta omfattende grep for å redusere klimagassutslippene. Samtidig vet vi at verden vil ha et stort behov for olje og gass i lang tid framover. Det er ingen motsetning mellom å drive lønnsom petroleumsvirksomhet og samtidig ha en ambisiøs klimapolitikk. Det er faktisk fullt mulig å ha to tanker i hodet på samme tid, og Norge har alle forutsetninger for å sørge for energisikkerhet til en stadig økende befolkning, samtidig som vi balanserer hensynet til klimaet. Naturgass er nå foreslått av EU-kommisjonen til å inngå som en del av taksonomien for bærekraftige løsninger. Å erstatte bruk av kull med gass er et raskt utslippsreduserende tiltak i kullbrukende land. Den pågående energikrisen i Europa viser med all tydelighet behovet for naturgass. I en overgangsfase på vei mot nullutslipp i 2050 mener jeg at det ikke bare er klokt, men det er også et ansvar vi er nødt til å ta, nemlig å sørge for at norsk naturgass skal bidra til å kutte utslipp og samtidig sørge for forsyningssikkerheten i Europa. En stans i leting og utvikling av nye felt vil ikke bare strupe inntekter og arbeidsplasser i Norge. Det vil også vesentlig svekke Norges muligheter til å utvikle og bygge ut nye grønne kompetansemiljøer og teknologier, som er helt avgjørende for å nå våre klimamål, som bl.a. karbonfangst og -lagring, hydrogen, havvind og mineraler. En gradvis overgang til fornybarsamfunnet forutsetter leting og utvikling av olje og gass. Dersom vi ikke gjør det, kan det lede til en global energikrise som vil sette omstillingen langt tilbake. Og jeg må bare si: Det føles trygt å ha en regjering som har klare ambisjoner om å utvikle – og ikke avvikle – olje- og gassnæringen. Norge er ett av få demokratiske og pålitelige produsenter av olje og gass, med lave utslipp, gode arbeidstakerrettigheter, sikker drift, store statlige inntekter som gir velferd til alle, og 200 000 arbeidsplasser over hele landet. Det ville være direkte uforsvarlig om Norge ikke fastholder sin langsiktige og veletablerte petroleumspolitikk.
Marianne Sivertsen Næss (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Jeg vil starte med å takke Høyre og Fremskrittspartiet for god ledelse av olje og energi gjennom åtte år. Derfor vil jeg også si at det er veldig pussig å høre fra denne talerstolen, og i innstillingen og forslagene fra Fremskrittspartiet, at man er bekymret for at 26. konsesjonsrunde nå ikke kommer i 2022 – all den tid Tina Bru, før hun gikk av som statsråd, nettopp da hun ble spurt om det ble en 26. konsesjonsrunde i 2022, var usikker på om det kom til å skje. Men det er også helt vanlig at det ikke skjer hvert år. Hvis vi går tilbake og ser, ser vi at 23. runde var i 2015. Så går det to år før neste runde, den 24. Det var i 2017. Så har vi fra 2017 fire år, altså fram til 2021, før 25. runde kom. Da blir det litt rart at man prøver å spille et spill om at man nå skal avvikle næringen fordi det ikke kommer en 26. runde i 2022. Når det er sagt, deler jeg utålmodigheten og ønsket om å ha aktivitet, bl.a. i Barentshavet, og det er viktig at man jobber videre med å utforske også det området. Så har jeg lyst til å kommentere litt det som er blitt sagt, for det er hele tiden snakk om at vi vil ikke avvikle, vi skal ikke skru igjen kranene, når det kommer forslag fra Rødt, Miljøpartiet De Grønne og andre. Men det er jo det som er realiteten og konsekvensene hvis man ikke leter mer. Vær nå iallfall ærlig med hva dere sier. Det betyr at investeringer, kapital og arbeidsplasser forsvinner, og vi kan ikke snakke om dette uten å ta inn over oss akkurat det: konsekvensene for folk og næringsliv. I regionen jeg representerer, har vi den største leverandørklyngen til nettopp petroleumsnæringen i nord. Hva er det de trenger? De trenger stabilitet, forutsigbarhet og volum. Det har de per nå, og det de gjør når de har det, er å investere i fornybart – for det har de muskler til, de har ressurser og kapasitet. De investerer i smoltproduksjon, tang og flere andre næringer som vil være der i framtiden. Da vil jeg bare si: Det handler om å ha to tanker i hodet samtidig. Det klarer vi, og det har Norge vist at vi alltid har klart. Vi skal omstille oss, men vi skal gjøre det på lag med folk og industri.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2022-01-06:
Forslaget om å stanse tildelingen av norske letetillatelser er i realiteten et forslag om å stanse norsk petroleumsnæring. Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen er opptatt av at Norge skal lykkes med klimaomstilling. Vi skal bygge en økonomi der vi går fra å være olje- og gassdrevet til å bli en økonomi basert på det grønne, fornybare. Men med respekt å melde: Dette forslaget tar oss ikke i den retningen. Jeg tror alle i denne sal, og også folk som jobber i petroleumssektoren, er innforstått med at «the golden years» for olje- og gassnæringen ligger bak oss. Men jeg tror også at de aller fleste, også i denne sal, innser at vi kommer til å ha behov for olje- og gassnæringen også i vår tid. Da vil det være uklokt å starte avviklingen og svekkelsen av en næring som bidrar til nettopp det: positiv verdiskaping, velferd, kompetanse, teknologi og arbeidsplasser i det norske samfunnet. Og næringen selv har allerede ambisiøse klimamål. Vi er opptatt av det grønne skiftet i Norge og at det kommer til å skje på skuldrene til petroleumsnæringen. Det blir ikke noen industriell fangst og lagring av CO 2 uten olje- og gassnæringen. Det er olje- og gassnæringen som representerer reservoarene, teknologien, kompetansen og risikokapitalen. Det blir ikke noe norsk havvindeventyr med flytende vindmøller til havs uten olje- og gassnæringen. Det er virksomheter som Aker og Equinor eller underleverandører som FMC på Kongsberg og Slåttland i Rakkestad som har kompetansen og teknologien som er vårt konkurransefortrinn. Det blir ingen norsk satsing på havfarmer uten olje- og gassnæringen. Det er olje- og gassnæringen som har erfaringen med å drifte store installasjoner langt til havs under svært utsatte værforhold og på store dyp. Til sist: Det er vanskelig å se for seg en norsk industrireising på land uten olje- og gassnæringen fordi staten Norge fortsatt er dypt avhengig av inntektene herfra for å bygge ei bru inn i en fornybar tidsalder. Det er fristende å si at vi som samfunn skal bygge ei bru fra oljelandet, eller lykkelandet, som NRK har valgt å kalle det, til fornybarlandet – som vil bli det grønne lykkelandet. Problemet er at vi klarer ikke å bygge den brua hvis vi samtidig river ned det faste brufestet som vi står på, og det er nettopp det dette forslaget innebærer: å rive brufestet før vi har begynt å bygge brua.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2022-01-06:
Norge har dramatisk natur og mye vær, om vi kan si det på en sånn måte. Klimaendringene gjør at vi trolig kan vente oss et klima som er både våtere, varmere og villere. Det vil også påvirke naturen ved at vi oftere vil oppleve tilstander som f.eks. flom og tørke, og ikke minst ras. En av de fremste oppgavene staten har, er å beskytte egne innbyggere. Derfor bruker Norge mye ressurser på bl.a. rassikring og klimaforebygging. I framtiden kommer vi til å bruke mer ressurser på det. De siste årene har befolkningen fått flere påminnelser om hvor ustabil naturen kan være, først gjennom de årlige minutt for minutt-sendingene fra fjellpartiet Mannen i Rauma, og ikke minst med det tragiske kvikkleireskredet ved Gjerdrum for ett år siden. Filmbransjen har også satt saken på dagsordenen gjennom katastrofefilmen «Bølgen», en film som nettopp tar utgangspunkt i et ras fra Åkneset, som denne saken handler om. Åkneset har på grunn av sin risikograd blitt fulgt opp gjennom mange år av eksperter og ulike typer måleutstyr, ikke minst av det nye seismiske måleutstyret som jordskjelvforskere fra NORSAR har fått på plass – alt dette for å sikre en så god overvåking som mulig, for på den måten å kunne sørge for innbyggernes trygghet. Senterpartiet har gjennom mange år slåss for å styrke bevilgningene til flom- og skredforebygging, og vi er glade for at regjeringen i statsbudsjettet fulgte opp det med en kraftfull styrking av posten. Det er Norges vassdrags- og energidirektorat, NVE, som fagdirektorat som prioriterer hvilke sikringsprosjekter som skal gjennomføres gjennom årlige føringer. Ved Åkneset er man godt i gang med et prosjekt for å lede vann bort fra fjellet, med godt resultat, for å forsinke utglidningene i fjellmassivet. NVE skisserer en trinnvis gjennomføring med løpende evaluering av tiltakene. Det er ingen tvil om at dette er en alvorlig sak, ikke minst for dem som bor i de omkringliggende områdene, og det vil ha enorme konsekvenser den dagen fjellet kommer. Derfor er dette også klassifisert som et høyrisiko objekt, og NVE gir allerede området stor oppmerksomhet. Deres arbeid bygger på faglige vurderinger, og de tiltak man gjennomfører, har et klart mål, nemlig å beskytte folk og samfunn.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-06:
Klimaforskerne sier det, FNs generalsekretær sier det, og til og med Det internasjonale energibyrået sier det. Og hva er det de sier? Jo, de sier akkurat det samme som forslagsstillerne bak dette forslaget. De sier at vi ikke kan sette i gang noen ny letevirksomhet etter enda mer fossil energi. SV og de andre forslagsstillerne velger å lytte til disse faglig viktige rådene i stedet for å stikke hodet i sanden som en annen struts og tro at vi kan fortsette som før. Utfordringen vår nå er å sørge for en omstilling av Norge, en omstilling av verden og av norsk næringsliv som gjør at vi kan møte de store utfordringene som vi står foran når det gjelder kutt i utslipp av klimagasser. Problemet er at hvis vi hører på Fremskrittspartiet, Høyre eller Arbeiderpartiet i denne saken, kommer Norge til å tape i framtiden. Vi kommer til å tape arbeidsplasser. Vi kommer til å gå glipp av verdiskaping og inntekter fordi andre land kommer til å satse på det som framtiden er avhengig av i møte med klimakrisen. Andre land kommer da til å utvikle havvind, nullutslippsløsninger og få inntektene fra dette, mens vi skal tømme norsk sokkel for den siste dråpe olje til det ikke er noen flere som ønsker å kjøpe dette fra oss. Her står vi foran en annen stor utfordring. For én ting er den klimamessige utfordringen knyttet til den storstilte olje- og gassvirksomheten som Høyre, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet legger opp til, men en annen ting er den økonomiske utfordringen, den økonomiske risikoen som vi tar. Vi vet at når verden skal innfri Parisavtalen, når verden skal kutte utslippene av klimagassene, må de fri seg fra fossil energi. Det betyr at verdien av fossil energi kommer til å bli mindre og mindre i årene framover. Vi står i fare for å sette i gang en rekke olje- og gassprosjekter som i årene framover kan vise seg å bli ulønnsomme for det norske fellesskapet. Stortingsflertallet vedtok dessverre på forsommeren 2020 å gi en vanvittig sjenerøs koronakrisepakke til oljeselskapene. Ingen andre fikk en så sjenerøs støttepakke som det de fikk. Resultatet av denne krisepakken er at vi nå står foran igangsettelse av kanskje et 50-talls nye olje- og gassprosjekter, og det er langt fra sikkert at alle de prosjektene kommer til å være lønnsomme for det norske fellesskapet. En del kan vise seg å være ulønnsomme. Disse prosjektene beslaglegger også viktig arbeidskraft, viktig kompetanse som vi har opparbeidet gjennom oljeindustrien, kompetanse som vi kan bruke på å utvikle nullutslippsløsninger, de framtidige løsningene og framtidens arbeidsplasser, som skal gi oss inntekter i årene framover. Det er ikke bare klima dette handler om. Dette handler også om sårbare naturverdier. Flere av de områdene det nå planlegges oljevirksomhet i, er svært sårbare områder. Ta Mørebankene, det viktigste området for norsk vårgytende sild. Et oljesøl her vil kunne få katastrofale følger for fisken, for naturverdiene og for Norges omdømme som fiskerinasjon. Jeg tar opp det forslaget SV er en del av.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-06:
Det er ingen tvil om at det nå er mange som sliter med skyhøye regninger. SV fikk før jul på plass en avtale med regjeringen som forbedret regjeringens forslag til en strømstøtteordning, og som bl.a. gjorde at 50 000 flere mennesker nå kommer inn under bostøtteordningen og får en skikkelig støtte til de skyhøye strømregningene. Det er heller ingen hemmelighet at SV i utgangspunktet ønsker en høyere generell støtte gjennom strømpakkeordningen. Vi har også merket oss de siste dagene at representanter for regjeringspartiene har vært ute og sagt at regjeringen følger situasjonen, og at det kan bli aktuelt med en økt støtte. I så fall vil jeg ønske regjeringen og regjeringspartiene hjertelig velkommen til å sette seg ned med SV for å diskutere forbedringer i den framlagte pakken. Så bare en kort kommentar til forslaget om å inkludere borettslag og sameier. Det er jo allerede inkludert i ordningen, men det står også i proposisjonen at på grunn av noen tekniske utfordringer blir støtten der utbetalt noe senere. Jeg vil også påpeke at det faktisk var et enstemmig storting som før jul vedtok denne strømstøttepakken.
Sofie Marhaug (Rødt), 2022-01-06:
Rødt er også opptatt av at folk skal ha arbeid i framtiden. Det er nettopp derfor det er viktig at vi prioriterer annen industri enn den som bidrar til globale utslipp, som statsråden ikke snakket like mye om i sitt innlegg. Akkurat nå er det helt konkrete konflikter i Øygarden, på Mongstad og i Tyssedal knyttet til om vi skal prioritere olje og gass og elektrifisere sokkelen, eller om vi skal prioritere ny, klimavennlig industri. Jeg lurer på om statsråden mener det er ansvarlig, forsvarlig og framtidsrettet politikk å prioritere norsk olje og gass over norsk klimavennlig industri i Øygarden, på Mongstad og i Tyssedal, for å ta noen lokale eksempler.
Sofie Marhaug (Rødt), 2022-01-06:
Kommentaren min om kjærlighetsforholdet mellom Rødt og Fremskrittspartiet handlet om at det ikke er noe kjærlighetsforhold i det hele tatt, i alle fall ikke i denne saken. I denne saken er det er kjærlighetsforhold mellom Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet. Det var derfor representanten Sivertsen Næss kunne takke Høyre og Fremskrittspartiet for deres innsats i foregående regjeringer. Til kommentaren fra representanten Mathilde Tybring-Gjedde vil jeg si at den oljen vi har funnet, vil vare i flere tiår framover. Derfor er ikke dette en avvikling av olje- og gassnæringen som sådan. Men det er noen tiår vi må bruke på å bygge nye næringer, ikke fortsette som før. Det er det som er grunnlaget for dette forslaget også. Det sier at nå skal vi si, en gang for alle, at vi skal slutte å lete etter mer olje og gass. Det må ses i sammenheng med annen næringspolitikk. Det er jo den som står stille. Det man i virkeligheten gjør nå, er å fortsette å satse på olje og gass. Så kan man late som om det ikke er noen motsetning mellom det og annen industri, men kraftsituasjonen vi har i dag, beviser jo at det er det. Det er det mange steder, kanskje særlig på Vestlandet, der jeg kommer fra. Jeg nevnte Mongstad, Øygarden og Tyssedal. Dette er steder der den rene energien kommer til å bli ført ut på sokkelen. Det betyr døden for norsk fastlandsindustri på sikt, hvis det er dette vi skal ende opp med. Helt til slutt til dette med lønnsomhet: Jeg er fullstendig klar over at olje- og gassnæringen er lønnsom. Jeg later ikke som noe annet heller. Men da vi begynte å investere i norsk olje og gass, var det ikke lønnsomt, og det er den tiden vi står i nå: Vi er nødt til å investere i annen industri, som ikke er lønnsom akkurat nå, men som kan bli lønnsom i framtiden.
Sofie Marhaug (Rødt), 2022-01-06:
Jeg skal komme med en stemmeforklaring. Når det gjelder det første løse forslaget fra Rødt, der vi ber om at regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en sak om å øke størrelsen på strømpakken, handler jo det nettopp om at regjeringen har gitt de signalene. Det var mange partier på Stortinget som ønsket å styrke pakken før jul, og jeg mener at det er klokt å inkludere Stortinget i en styrking av den pakken, fordi det er et bredere flertall for det, og vi ønsker å være med på det. Så det forslaget opprettholder Rødt. Så til de løse forslagene nr. 3 og 4. Jeg hadde ikke fremmet dem hvis det ikke var for at det er nærmere en million nordmenn som bor i sameier, borettslag og såkalte aksjeleiligheter som faktisk ikke har fått avslag på strømregningen sin for desember. Det oppfatter jeg som i strid med det klare ønsket fra flertallet i komiteen og i Stortinget, egentlig enstemmig, om at det må komme like raskt på plass for dem som bor i leiligheter med felles måler, som for andre. Så forstår jeg at grunnen til at dette er forsinket, er at man er redd for at det er i strid med EØS-regelverket. Da har vi to innspill til regjeringen. Det ene er å avklare opp mot EØS etterpå – de pengene må utbetales, og så får man ta den diskusjonen opp mot EØS i etterkant. Det andre forslaget er å løse det snarest gjennom Husbanken, for vi kan ikke ha det sånn at de som bor i borettslag, sameier og aksjeleiligheter, ikke får ta del i den løpende tilbakebetalingen som nå finner sted. Når det er sagt, tror jeg at det er et felles ønske om dette, og jeg ber om at forslagene nr. 3 og 4 oversendes til komiteen for hurtigbehandling der, siden jeg opplever at det er et felles ønske om å få det på plass raskt, hvis det er mulig.
Sofie Marhaug (Rødt), 2022-01-06:
Det er klart at dette er en sak som er vanskelig for mange, også for mange partier, for vi har jo ikke gått til valg på om vi skal ha skjenkestopp eller ikke. Eller, det er mulig at noen partier har det, men det er i hvert fall ikke det vi i Rødt har rettet vår oppmerksomhet mest mot når vi har utformet vår politikk. Men det betyr jo ikke at vi ikke skal gjøre politiske vurderinger under pandemien, og vi er nødt til å ta stilling til hva som er forholdsmessig. Da er det veldig interessant å vite hva som er vurderingene til regjeringen, for regjeringens vurderinger er ikke offentlig kjent for oss. Det er klart at det er mange muligheter for å begrense smitten. I Bergen, der jeg kommer fra, har man en ganske omfattende studie av smittesporingen som viser at rundt 2 pst. knyttes til utesteder, og at nærmere 10 pst. knyttes til hjemmefester. Jeg er ganske sikker på at mange av dem som jobber i utelivsbransjen, mener at noe av den jobben de gjør, også under pandemien, handler om å begrense smitte knyttet til inntak av mat og drikke. Og det tror jeg at de har rett i, selv om risikoen for smitte selvfølgelig øker hver gang mennesker samles. Spørsmålet er: Hva er de beste tiltakene, og hvilke hensyn skal veie tyngst? Problemet med skjenkestoppen handler ikke om at folk har lyst til å gå ut og drikke – det er i hvert fall ikke det som får oss til å engasjere oss – men det handler om at noen i praksis har fått yrkesforbud her. De som jobber i utelivsbransjen, har gang på gang på gang måttet ta byrden når samfunnet skal stenges ned. Og i desember var det ganske spesielt, for jeg gikk og handlet julegaver på kjøpesentre som var stappfulle av folk. Vi kunne valgt annerledes, vi kunne hatt en annen politisk prioritering for å begrense kontakten mellom mennesker, f.eks. gjennom å redusere julehandelen i stedet for å redusere julebordinntektene til utelivsbransjen. Så kan man si at ingen av delene er veldig høyverdige, men vi gjør politiske vurderinger av dette hele tiden. Vi i Rødt har vurdert det slik at begrunnelsene og vurderingene for hvorfor akkurat utelivsbransjen enda en gang skal ta den byrden, og at de ansatte i utelivsbransjen enda en gang skal ta den byrden, er for oss vanskelig å ha full oversikt over og innsikt i. Vi mener at det er tynt begrunnet, det mangler en demokratisk forankring, og vi vil støtte en del forslag her.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-01-06:
Jeg er enig med statsråden i at å kutte utslipp på sokkelen er et viktig klimatiltak å følge opp. Spørsmålet mitt går egentlig på disse rapportene vi har sett nå: IEA-rapporten fra i fjor vår, som sier at vi ikke kan ha ny letevirksomhet om vi skal nå 1,5-gradersmålet, og også produksjonsgaprapporten, som sier at vi bare kan hente opp halvparten av det vi allerede har funnet. Så hører jeg statsråden si at det er lønnsomme prosjekter som man bør være for, også med ny oljeleting. Da er mitt spørsmål: Vil statsråden legge til grunn, når lønnsomheten vurderes, om verden faktisk når 1,5-gradersmålet, eller er det noe Olje- og energidepartementet stiller seg ganske passivt til?
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-01-06:
Først til representanten Carl I. Hagen: Dette er ikke et spørsmål om tro der vi liksom er ganske likeverdige på begge sider. Nei, det er et stort flertall som følger de vitenskapelige råd vi får, og stiller også spørsmål ved dem. Det er hele tiden en utvikling av hva man forventer av framtiden, og så har man et lite mindretall som fornekter den vitenskapen. For Venstre er det helt klart: Vi må følge vitenskapen, det er de rådene vi må ta. Det er riktig det vi sier: Det er ikke å avvikle den produksjonen vi har nå. Jeg er også glad for norsk gassproduksjon til Europa. Selvfølgelig trenger vi den, og det er bra at den er der nå. Det dette handler om, er når vi skal stoppe videre leting etter olje og gass. Jeg går ut fra at flertallet her som mener vi skal følge vitenskapen, mener det ville være et ideal at vi holder den globale oppvarmingen under 1,5 grader. Da går det ikke an bare å fortsette som før. På et eller annet tidspunkt lønner det seg ikke med ny aktivitet og nye felt vi skal hente opp. Skal vi følge de internasjonale faglige rådene, er det nå. Så hører jeg i svar fra statsråden at man tar vurdering av klimarisiko, men klimarisikovurderingen overlates til selskapene. Om selskapene da tar utgangspunkt i om deres lønnsomhet ligger i at vi når 1,5-gradersmålet, eller om man forventer et økt forbruk og et større forbruk, det kjenner ikke jeg til, men jeg mener vi må begynne å stille spørsmål til det, for å nå målet. Jeg tror ikke Russland eller Saudi-Arabia vil være i front på omstillingen, men den endringen vi ser i Europa, er sterk, og den har påvirkning langt utover Europas grenser. Når det gjelder den utviklingen vi ser i USA, er det forskjell på hvem som sitter nasjonalt, men ser man på delstater og økonomi, er det voldsom utvikling også der. Det ser man også i mange andre land. Det vil være førende. Vi er avhengig av dette for å nå målene i klimaavtalen. Til Fremskrittspartiets representant som hele tiden påpeker at Norge er et bittelite land uten internasjonal innflytelse: Nei, Norge er et land, og vi har en betydelig innflytelse innenfor det klimasamarbeidet som er, som er langt utover den størrelsen vi har, og vi har en økonomisk posisjon, både med den økonomien vi har, og innenfor det petroleumsfondet vi har, som gjør at vi har større betydning enn det. Helt til slutt vil jeg gjerne spørre statsråden om noe som gjelder den 26. konsesjonsrunden. Den utsettes, og det er Venstre glad for, men da blir spørsmålet om TFO-tildelingen: Når vi utsetter konsesjonsrunden, vil det også bety at TFO-runden ikke utvides, når den nå utlyses? Ellers gir ikke utsettelsen noen mening.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-01-06:
Så lenge det har vært folk på jorda, har vi aldri før stått overfor så store klimaendringer som det vi står overfor nå. Jeg tror jeg også har velgere som jeg skal hensynta. Jeg tror med de enorme utfordringene vi står overfor, med en klimakrise, med en naturkrise og også med forurensning, trenger man politikere som leder, og ikke politikere som bare ser på hvordan de skal forholde seg til det som er i dag. Heldigvis har vi fått til ting tidligere. Jeg har vært med på begrensningene i Lofoten, Vesterålen og Senja – der er det ikke lenger oljeleting. Grensen for hvor langt nord vi kan gå, er dratt sørover. Den er fjernet fra Jan Mayen og Mørefeltene. Jeg har vært med på å utsette 25. konsesjonsrunde, og jeg håper nå på å utsette 26. konsesjonsrunde, som også medfører at man ikke utvider TFO-en, for da gir det ingen mening med utsettelsen. Det må være der nå. Så er dette selvfølgelig en diskusjon som må føres framover. Det er ingen tvil om at skal vi nå klimamålene, vil det føre til at vi må stoppe letevirksomheten i Norge. Det er derfor bare et spørsmål om tid. I denne stortingsperioden – i 2025 – vil dette være helt annerledes enn i dag.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-01-06:
Først vil jeg takke forslagsstillerne for å ha fremmet forslaget. Åkneset er en viktig sak, og det er en sak som Venstre har vært opptatt av gjennom flere år. Gjennom denne saksbehandlingen får vi både en viktig oppdatering av hvordan det nå ligger an, og en mulighet for at Stortinget i fellesskap får være med på å dytte prosessen videre. Fra Venstres side har dette vært en diskusjon helt siden vi i budsjettet for 2015 forhandlet inn at staten skulle overta alle kostnadene ved overvåkningen av Åkneset, som var viktig. Tidligere var det kommunene som igangsatte og finansierte det, i hvert fall hoveddelen. Da var det viktig for oss, i samarbeid med den daværende regjeringen med Høyre og Fremskrittspartiet, at staten tok ansvaret. For budsjettåret 2017 var det også forhandlinger her på Stortinget hvor vi fikk inn midler til å igangsette den undersøkelsen som NVE nå har gjennomført, om muligheten for og effekten av en mulig drenering av Åkneset. Som en oppfølging av det, synes jeg det er veldig bra at – så vidt jeg kan se – et enstemmig storting sier at vi skal gå videre også med den prosessen, og at vi må få utarbeidet en plan for hvordan drenering kan gjøres. NVE må selvfølgelig være med og foreta de prioriteringene som må gjøres, når det eventuelt er behov for at det gjennomføres. Vi har mange områder som er utsatt for ras i Norge. Dette gir også et kunnskapsgrunnlag for Stortinget. Dersom man havner i en situasjon hvor NVE mener det er behov for tiltak, og at det trengs å gjennomføres nå, men det er behov for midler til å kunne gjøre det, har vi det kunnskapsgrunnlaget vi trenger for å kunne tre inn der også, når vi skal behandle f.eks. budsjetter framover.