Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-12-10:
Når det gjelder I i komiteens tilråding i saken, er også Kristelig Folkeparti enig i fordelingen av spilleoverskuddet som her er foreslått. Dette er for så vidt en sak som er en videreføring av hva et tidligere storting har bestemt. Så vi er glad for at vi nå har oppfylt det som har vært et løfte, både overfor idretten og overfor andre mottakere over tippenøkkelen. Vi er glad for at det nå endelig kom på plass. Det er viktig, og Kristelig Folkeparti støtter det. II i komiteens tilråding derimot støtter ikke Kristelig Folkeparti. Vi har en lang tradisjon i Norge for at når det gjelder spillpolitikk, er spilleoverskuddet noe som kommer frivillige og samfunnsnyttige formål til gode. Poker har ikke noe overskudd å dele ut til frivillige lag eller samfunnsnyttige formål. Dette er noe nytt som regjeringen ønsker å få på plass. Kristelig Folkeparti er ikke enig i dette. Så har jeg lyst til å si at Kristelig Folkeparti ikke er et parti som setter på bremsene bare fordi vi synes det er så morsomt å sette noen spor i asfalten. Det er fordi vi har noen bekymringer knyttet til det som her foreslås. Det er pekt på enerettsmodellen. Jeg skal ikke stå her og være Norsk Tippings høye beskytter. Jeg er helt enig med Stordalen i at Norsk Tipping har også en del ting de burde rydde opp i, bl.a. det som handler om maks sum av hva en kan spille for. Men enerettsmodellen har også et sosialpolitisk anliggende, og det er de virkemidlene vi har som politikere til å kunne styre spillpolitikken. Kristelig Folkeparti er veldig redd for at vi skal få en utvikling som gjør at vi gir fra oss de virkemidlene som vi faktisk har i dag, til å kunne styre spillpolitikken. Derfor er Kristelig Folkeparti imot dette. Vi er heller ikke for at det skal åpnes opp for mange lisenser utenfor enerettsmodellen. Det vi er litt redd for nå, er at regjeringspartiene velger å dytte borti en snøball som begynner å rulle, og som det er vanskelig å stoppe igjen. Jeg sier dette, for hvis man går inn i saken, ser man at regjeringen hadde ett utgangspunkt, men bare fordi det kom inn et høringssvar fra Norsk Pokerforbund, doblet de innsatsen. Det som var poenget, var at man gikk for at man kunne spille for 500 kr per spiller, og makspotten skulle være 5 000 kr. Så synes Norsk Pokerforbund at det var altfor lavt. Underveis i prosessen velger altså regjeringen å lytte til dem. Det er grunnen til at jeg sier at jeg er redd for at man nå har begynt å dytte borti en snøball som sannsynligvis ikke vil kunne stoppes. Hva gjør man da, hvis Norsk Pokerforbund igjen kommer og sier at 10 000 kr er i grunnen litt lite, og ingen blir spilleavhengige hvis man øker det til 20 000 kr? Har man noen argumenter for å kunne si nei til det? Sannsynligvis ikke. Kristelig Folkeparti har en stor bekymring, og hver gang det er snakk om å innføre nye spill, er det en ting som ligger langt framme i en KrF-er, og det er nettopp det som går på bekymring for hva dette gjør med spilleavhengigheten. Vi vet at det er mange tusen mennesker i dette landet som har et problematisk forhold til spillpolitikk, og vi må ikke stille oss slik at de får det enda vanskeligere, eller at det er enda flere som får et problematisk forhold til det. Derfor må man ha en bevissthet rundt hva man gjør med norsk spillpolitikk. Den liberalisering som vi ser her, er Kristelig Folkeparti som sagt ikke enig i. Ellers ser jeg i saken at regjeringen sier at i henhold til regjeringens handlingsplan mot spillproblemene skal Lotteritilsynet foreta seg det og det. Hva slags handlingsplan mot spilleavhengighet er det regjeringen sikter til her? Jeg håper at kulturministeren kan redegjøre for hva denne handlingsplanen går ut på, og hvordan den skal kunne demme opp for det som jeg har delt, som er våre bekymringer.