May Britt Vihovde (Venstre), 2001-12-05:
Budsjettinnstillinga viser at det er eit breitt fleirtal bak hovudprioriteringane i norsk utanrikspolitikk. Det er ein nær samstemt komite som sluttar seg til Regjeringas prioriteringar. Venstre er spesielt godt nøgd med den sterke auken i bistanden. Bistanden er nå oppe i 0,92 pst. av BNI. Det er Venstres og Regjeringas mål at bistanden kjem opp i 1 pst. av BNI innan 2005. Viktigare enn kvantiteten når det gjeld bistanden, er likevel kvaliteten på og innretninga av denne. Venstre ønskjer å vidareføra og styrkja viktige prinsipp i norsk bistand, som kamp mot fattigdommen, kvinneretta bistand og satsing på ei berekraftig utvikling. For Venstre har dei frivillige organisasjonane alltid hatt ei sentral rolle i norsk bistand. Dei gjer ein viktig innsats på fleire område. Dei frivillige organisasjonane er viktige som kanal for bistand direkte til mottakarar som fattige og kvinner, særleg der stat til stat-bistand blir gjort vanskeleg av myndigheitene i mottakarlanda. Dei verkar som ein katalysator for å mobilisera frivillig ideell innsats frå norske borgarar, og som ein kanal for informasjon til det norske folket. Dei er ein kanal for å mobilisera midlar frå frivillig sektor, og dei har ei viktig rolle som senter for ekspertise når det gjeld bygging av det sivile samfunnet i mottakarlanda, m.a. gjennom samarbeid med lokale og nasjonale organisasjonar. Av desse grunnane utgjer dei frivillige organisasjonane, frå dei få store til dei mange små, eit heilt nødvendig supplement til statleg bistand. Gjeldslette er eit av dei viktigaste tiltaka for utvikling i mange fattige land. Venstre og Regjeringa vil òg følgja opp gjeldsletteplanen og utvida denne til også å omfatta m.a. enkelte mellominntektsland. Det var det eg hadde tenkt å seia om budsjettet. Den svært alvorlege situasjonen i Midtausten har dei siste dagane blitt ytterlegare forverra. Palestinske sjølvmordsaksjonar og massive luftangrep mot palestinske mål frå israelske styrkar gjer situasjonen stadig meir alvorleg, og det rammar sivile på begge sider av konflikten. Det ligg eit stort ansvar på både palestinsk og israelsk side for å få ein slutt på valdshandlingane. Likevel har Israel som okkupasjonsmakt og den militært sterke parten i konflikten eit spesielt ansvar. Slik Israel nå reagerer på valdshandlingane, er det berre eigna til å forsterka valden ytterlegare. Det er i tillegg eit paradoks at angrepa frå israelsk side på bl.a. palestinsk politi gjer det endå vanskelegare for Arafat å forhindra valdshandlingar på palestinsk side. Slike angrep på dei moderate kreftene på palestinsk side svekkjer dei palestinske sjølvstyremyndigheitene og styrkjer dei palestinske ekstremistane ytterlegare. Noreg må, saman med resten av det internasjonale samfunnet, så snart som mogleg bidra til å få i stand ei våpenkvile og deretter få fredsprosessen i Midtausten tilbake på sporet. Ei løysing må byggja på palestinarane sitt rettmessige krav om ein eigen stat, og Israels rett til å eksistera innanfor trygge grenser. Noreg må støtta ei varig fredsløysing, basert på dei relevante FN-resolusjonane. Dette inneber at Israel må trekkja seg tilbake frå Vestbreidda, Gaza og delar av Aust-Jerusalem, og at dei ulovlege busetjingane på okkupert land må tilbake til palestinsk kontroll. Dei palestinske flyktningane må få kompensasjon for tapte eigedomar og påførte lidingar, og det internasjonale samfunnet må bidra til dette. For Venstre er det vesentleg å peika på at ein varig fred berre kan baserast på at fredeleg sameksistens har brei folkeleg støtte på begge sider. Noreg bør difor styrkja folk til folk-samarbeidet i Midtausten, særleg i regi av frivillige organisasjonar. Venstre gratulerer Kofi Annan og FN med Nobels fredspris. Under Kofi Annans leiing har FN dei siste åra vist aukande evne til å opptre som fredsgarantist på vegner av verdssamfunnet. Samtidig opplever vi at verdssamfunnet igjen står overfor ein svært vanskeleg situasjon. Saman har vi erklært «krig mot terror». Nettopp nå er det spesielt viktig og riktig at prisen går til verdssamfunnets viktigaste premissleverandør for fred. 11. september viste oss for alvor at vi etter den kalde krigens slutt står overfor nye truslar mot internasjonal fred og tryggleik. Ein av desse er internasjonal terrorisme, som det siste tiåret har blitt gradvis meir dødeleg. Dei grufulle terrorangrepa 11. september gir USA og verdssamfunnet ein klar rett til å slå tilbake mot terroristane, og Venstre gir si tilslutning til Noreg si deltaking i den internasjonale kampen mot terrorismen. Men kampen mot terrorisme må førast med meir enn militære verkemiddel. Like viktig er økonomisk utvikling og reell politisk deltaking. Kampen mot terrorisme er også ein kamp for reelt demokrati og for likeverdig økonomisk utvikling. Etter 11. september har vi sett ein tendens til at menneskerettane blir svekte i kampen mot terrorismen. Dette gjeld handsaming av krigsfangar i krigsområda i Afghanistan, men også blant våre nære allierte ser vi tendensar til strengare antiterrorlovgiving som går på kostnad av dei mest grunnleggjande liberale rettane. Dette gjeld m.a. lover som tillèt at mistenkte i terrorsaker kan rettsforfølgjast i ein særskild militærdomstol. Domstolen skal vera hemmeleg, ha lågare krav til bevis enn vanlege sivile domstolar, den skal kunna døma borgarar av alle land, uavhengig av kvar brotsverket har funne stad, og domstolen skal kunna døma ein til døden. Venstre ser svært alvorleg på dette, og vil understreka at kampen mot terror, om det skjer med lova i hand i kvart land, ved krigshandlingar eller via diplomatiet, må skje utan at grunnleggjande menneskerettar blir undergravne. Det rette forumet for straffeforfølging av terrorisme og andre brotsverk mot menneskja er ein internasjonal domstol med internasjonalt mandat, og som er under oppsyn av FN. Mistenkte i terrorsaker må også ha rettsvern i samsvar med rettsstaten sine prinsipp. I talen sin til generalforsamlinga den 10. november i år understreka Kofi Annan at menneskerettane skal integrerast i alt FN sitt arbeid. Noreg må gjennom sin plass i Tryggingsrådet medverka til at så skjer. Kampen mot terrorisme må ikkje bli eit påskot for statar til å fremja sine nasjonale interesser eller til å undertrykkja andre grupper. Det er difor FN som må få hovudansvaret for den langsiktige gjenoppbygginga av Afghanistan. Det er også FN som må gi mandat til eventuelle militære operasjonar i land som sponsar terrorisme. Og det er FN som må sjå til at tryggleiken og rettane til etniske minoritetar blir ivaretatt. Venstre sluttar seg til Regjeringa sitt forslag om å stilla norske styrkar til disposisjon i Afghanistan. Bistanden til Afghanistan blir nå trappa ytterlegare opp, og det krevst kanskje at ein har militære styrkar til stades for å sikra gjenoppbygginga av Afghanistan. Gjenoppbygginga av Afghanistan vil vera eit langsiktig og omfattande arbeid. Noreg må ta sin del av ansvaret og leia an i dette viktige arbeidet for å sikra dei som bur i Afghanistan, menneskerettar, demokrati og auka velstand. Vestre sluttar seg til den utgreiinga som blei gitt tidlegare, og det arbeidet som Regjeringa set i verk i denne saka.