trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg takker statsråden for et langt og fyldig svar, og jeg vil også si et godt svar. Jeg er for så vidt bekvem med det svaret som jeg fikk fra statsråden. Nå sier ikke statsråden direkte når vi skal klare å oppnå de resultater som må til, for det tar selvfølgelig en tid å utdanne lungespesialistene. Vi snakker om 15 hvert år, etter det jeg skjønte. Jeg har hørt at det må til i hvert fall rundt 55 nye, at det er ca. 100 i dag, og at det kanskje må opp til 155 – det er tall jeg har hørt. Når jeg snakker om Hedmark, leste jeg gårsdagens Hamar Arbeiderblad, hvor fylkesleder Gunn K. Halvorsen i Landsforeningen for Hjerte- og Lungesyke er intervjuet. Hun sier følgende: «Hedmark har bare én fast lungelege, og han holder til i Kongsvinger. Dessuten har Elverum én slik lege annenhver uke. Dette utgjør krise for de lungesjuke i fylket vårt.» Nå skal jeg ikke si om dette er riktig eller ikke, jeg bare leser det i avisen og må tro at det er riktig. Det er klart at hvis det er såpass liten kapasitet, og så mange er plaget av denne sykdommen – og etter det jeg skjønner, er det flere og flere – er jeg selvfølgelig helt enig med statsråden i at det er viktig å forebygge.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret. At dette er en alvorlig sykdom, er helt klart. I fjor var det ca. 15 000 nye tilfeller av KOLS, og det blir sikkert flere i årene som kommer. Det er en stor gruppe av Norges befolkning som lider av denne typen sykdom. Jeg er glad for at statsråden sier at det skal bli en betydelig bedring i 2007, og forhåpentligvis i årene etter det også. Men for dem som allerede står i den køen, er det ikke sikkert at den betydelige bedringen kommer raskt nok. Kan statsråden se på noen raske tiltak, som eventuelt å kjøpe tjenester i utlandet – eller i andre fylker hvor det er ledig kapasitet? Jeg leser Østlands-Posten, og der står det at det også i dens område er krise. Så det er nok ikke bare i Hedmark det er krise når det gjelder dette. Ser statsråden noen mulighet for å straksbehandle pasienter andre steder i Norge, eventuelt kjøpe tjenester i utlandet – hvis det skulle være den type tjenester å få kjøpt? Jeg vet ikke.
Martin Engeset (Høyre), 2006-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Stortinget vedtok i forrige stortingsperiode, etter forslag fra Bondevik II-regjeringen, at styremøtene i de statlige helseforetakene skal være åpne. Da styret i Helse Øst 9. november skulle drøfte det for Østfold svært viktige strategidokumentet Helse Øst 2025, besluttet styret å lukke møtet. Dette har vakt sterke reaksjoner i Østfold. Mener statsråden at en slik praktisering av bestemmelsene om åpne styremøter er i tråd med lovens intensjon og bokstav?»
Martin Engeset (Høyre), 2006-11-22:
Jeg vil takke statsråden for svaret, som jeg oppfatter som positivt, i den forstand at statsråden, slik jeg hører henne, er tydelig på at den praksisen Helse Øst her forsøkte å legge seg på, ikke er i tråd med intensjonen i de bestemmelsene som Stortinget og departementet har lagt til grunn. Jeg vil understreke hvor viktig dette er. Det er ikke en hvilken som helst sak man her skulle drøfte, man skulle faktisk drøfte utviklingen av det samlede sykehustilbudet til hele Østfolds befolkning i et langsiktig perspektiv, og endelig vedtak skulle gjøres allerede i desember. Så det å gjemme seg bak at saken var på et veldig tidlig stadium, kan jeg som stortingsrepresentant ikke akseptere. Det som er alvorlig med denne typen hemmelighold, er at det svekker legitimiteten og tilliten til kanskje det viktigste velferdstilbudet befolkningen har, nemlig sykehustilbudet. Og det kan vi ikke leve med. Jeg er veldig glad for at statsråden nå innskjerper dette, og jeg opplever at dette er en smekk på fingrene til Helse Øst for en dårlig praktisering av offentlighetsloven og bestemmelsene.
Martin Engeset (Høyre), 2006-11-22:
Jeg takker igjen statsråden for utdypningen. Jeg er kjent med at Sarpsborg Arbeiderblad har påklaget styrets vedtak om å lukke møtet 9. november. Siden Helse Øst ønsket å opprettholde sitt vedtak om lukket møte, bad Sarpsborg Arbeiderblad om at saken ble videresendt som en klage til Helse- og omsorgsdepartementet. Jeg regner med at statsråden vil behandle denne klagen fra Sarpsborg Arbeiderblad på en tilfredsstillende måte, og at det kommer i tillegg til den presiseringen generelt som hun varslet at hun ville sende ut.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2006-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Mellom 35 og 45 pst. av alle gravide kvinner rammes av bekkenløsning i løpet av svangerskapet. Mange av disse trenger bistand i hjemmet under og i etterkant av fødselen. Da Dokument nr. 8:33(2004-2005) var oppe til behandling i Stortinget, ble Sosial- og helsedirektoratet bedt om å utføre en kartlegging i landets kommuner av behovet for praktisk bistand i hjemmet. Denne kartleggingen er ennå ikke gjennomført. (2004-2005) Kan statsråden gi nærmere opplysninger om tidspunkt og gjennomføring av denne kartleggingen?»
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2006-11-22:
Takk for svaret. Jeg tror det er mange kvinner som imøteser denne kartleggingen. Det er viktig, som statsråden framholder, at brukerperspektivet blir holdt høyt, for det er brukerne som kjenner det på kroppen, bokstavelig talt. Etter min mening er veldig mange kvinnesykdommer undervurdert, og mange er det forsket lite på. Dette fører igjen til dårligere oppfølging av mange kvinner og mye dårligere behandling. Er statsråden enig i at individuell og fleksibel hjelp kan være forebyggende, og at færre kvinner da blir sykmeldte eller varig uføre på grunn av bekkenløsningsproblemer?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2006-11-22:
Jeg vil takke for oppfølgingen av svaret. Jeg vil gå litt videre. For mange år tilbake var husmorvikarene de viktige hjelperne i hjemmet, spesielt når mor ble syk. Hjemmehjelperne eller omsorgsarbeiderne har overtatt denne hjelperrollen i kommunene i dag. Men dagens erfaring for kvinner som har bekkenløsningsproblemer, er at de nok får hjelp til å handle og vaske gulv, men mange får liten hjelp til stell og bæring av barn. Hvilken kompetanse mener helse- og omsorgsministeren kommunene bør ha for å gi disse kvinnene god nok hjelp?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Eg ønskjer å stille følgjande spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Fire av fem kommunar har mindre enn ei jordmorstilling i kommunen, noko som syner at jordmorteneste ikkje er noka prioritert oppgåve i kommunane. Helseminister Brustad gjev uttrykk for at altfor mange kommunar har altfor små stillingar til jordmødrene, og peikar på at 87 pst. av kommunane har jordmor i deltidsstilling. Til NRK seier statsråden at ho vil gje kommunane beskjed om å prioritere jordmødrer. Kva slags tiltak vil statsråden setje i verk overfor kommunane for å få ei forsvarleg jordmorteneste?»
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Eg takkar statsråden for svaret. Dei signala som vi får inn frå våre kommunestyrerepresentantar, tilseier at det er mange lovpålagde oppgåver som dei rett og slett ikkje er i stand til å prioritere. Framstegspartiet har ved fleire høve påpeika nødvendigheita av å øyremerkje midlar til det som vi meiner er det viktigaste. Men signala frå Regjeringa er at dei har den tilliten til sine lokale kommunestyrerepresentantar at dei prioriterer dei områda som Regjeringa seier at dei skal prioritere. Den statistikken som det vart vist til her, viser med all tydelegheit at dette skjer ikkje, og eg vil tore fremje den påstanden at det er ikkje Framstegspartiet sine representantar rundt omkring som ikkje prioriterer helse. Tvert imot går dei sterkt inn for det. Ser ikkje statsråden at det er nødvendig å øyremerkje midlar til dette, dersom ein skal kome nokon veg?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Når statsråden innrømmer at det framleis kan vere for lite pengar til at ein rundt omkring kan prioritere midlar til dette, burde statsråden også sjå at det er enda meir nødvendig å øyremerkje pengar til det ein då meiner er det aller viktigaste. All statistikk viser at det har ein ikkje gjort. Når det i 87 pst. av kommunane ikkje er tilfredsstillande jordmordekning, viser det med all tydelegheit at lokalpolitikarane ikkje har funne dette området viktig nok til å prioritere det. Eg vil då spørje: Er det slik å forstå at ein må vere forbrytar og innsett i fengsel for at ein skal få den nødvendige helsetenesta frå staten?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2006-01-12:
På vegner av representanten Ulf Leirstein og meg sjølv har eg gleda av å foreslå heving av innførselskvotane for alkohol og tobakk.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-01-12:
Jeg vil først takke saksordføreren for en grundig gjennomgang av saken, og så skal jeg bare knytte noen korte kommentarer til Fremskrittspartiets merknader i saken. Under forhandlingene i fjor høst, altså i 2005, om torskekvoten for 2006 var det en del spekulasjoner om at det at kvoten ble redusert, hadde sammenheng med det overfisket som er i Barentshavet. Overfiske er, som saksordføreren var inne på, et stort problem, og Terje Vassdal, som jobber ved Norges fiskerihøgskole, har anslått at overfisket økonomisk utgjør i størrelsesordenen ca. 1,7 milliarder kr. Så det er klart at det er et betydelig problem, som Regjeringen må gripe fatt i for å få under kontroll, slik at man ikke er med og ødelegger det ressursgrunnlaget man skal være med og forhandle om, og dermed slår beina under fiskerinæringen. Det regner jeg med at Regjeringen kommer til å jobbe aktivt med, slik at overfisket går ned i de kommende årene, og at man gir nødvendige bevilgninger til Kystvakten, slik at man får en effektiv kontroll i disse områdene. Ellers registrerte vi under forhandlingene for 2006 at det skal bli en kraftig økning av uttak av kongekrabbe, der Russland får 1,6 mill. individer mer fra 2005 til 2006 og Norge får kun 20 000 individer i økning. Det synes jeg er noe forunderlig, og jeg regner med, siden vi har skrevet det inn som merknad, at også fiskeriministeren kommer til å si noen ord i sitt innlegg om årsaken til denne skjevfordelingen mellom Russland og Norge.
Petter Løvik (Høyre), 2006-01-12:
Takk for det, president! Eg vil også takke saksordføraren for ein svært grundig og god gjennomgang av saka. Her er det jo stor semje om det aller meste, både når det gjeld dei avtalane som saka eigentleg gjeld, og når det gjeld kontrollar og sterkare kontroll i desse områda. Det som eg vil be statsråden om å kommentere i innlegget sitt, er eit par ting som saksordføraren var inne på. Det gjeld m.a. å få ei stadfesting av det som er sagt om forholdet mellom spanske og norske myndigheiter når det gjeld forvaltinga og å kunne straffe dei som bryt det som vi meiner er det rette regelverket i nordområda. Spesielt vil eg at fiskeriministeren kjem litt inn på korleis ho ser på forholda i Svalbardsonen, då det frå internasjonal side av og til er litt omstridt kva som er norske rettar. Skjer det noko på den sida? Kva vil statsråden gjere, og kva blir gjort for å sikre norske rettar i dette svært viktige området?
Petter Løvik (Høyre), 2006-01-12:
I mitt innlegg spurde eg statsråden om det som gjeld Svalbardsona. Det er ei sone av svært stor verdi, og det er eit ganske betydeleg utolmod i dei norske fiskeria for å få ei avklaring og litt meir langsiktige avtalar på det området. Det statsråden svarte meg på det spørsmålet, var at Noreg aktivt ville følgje posisjonane, slik eg oppfatta det. Kan statsråden utdjupe det litt?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-01-12:
Vi holder på det norske synet i denne saken. Det har vært stilt spørsmål i opinionen om ikke Norge burde ta dette spørsmålet til Haag. Men så lenge Norge er trygg på de posisjonene vi har i fiskevernsonen, er ikke det en aktuell problemstilling nå.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-04:
Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, er det slik at Fremskrittspartiet – og jeg går ut fra også Høyre – kommer til å støtte det forslag til § 25 som flertallet har lagt fram. Det vi har vært bekymret for, er adgangen til å kreve at det skal offentliggjøres. Vi er bekymret for at det kommer til å virke mot sin hensikt, og at man kommer til å oppleve at det faktisk vil virke negativt med hensyn til rekruttering. Det er vår hovedbekymring i dette. Praktiseringen skal ikke Stortinget eller Odelstinget foreta – den skal skje ute av dem som skal forvalte loven. Derfor har vi også poengtert viktigheten av en god og bred evaluering. I tillegg er det slik at det vil være flertallets merknader som legger føringer, så jeg regner med at representanten kanskje er mer opptatt av sine merknader enn av mine.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-04:
Jeg takker representanten Ballo for spørsmålet. Jeg kan ikke registrere at representanten Ballo har foreslått at offentlighetsloven skal omfatte Stortinget. Hvis det var slik at han var bekymret for den delen, burde han kanskje ha gjort det. Jeg registrerer at han ikke gjør det, og således står vel representantene Ballo og Ellingsen på samme sted.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-04:
Nå er det vel slik at representanten som stiller spørsmålet, er den som må redegjøre for eventuelle mangler i sammenhengen. Jeg mener vi har det. Jeg tror det viktigste i det representanten tar opp, er kunnskap om og opplæring i forståelse av loven. Det har jeg oppfattet at en samlet komite er opptatt av, ikke minst gjennom den kunnskapen vi fikk underveis i prosessen her. Vi har tatt til orde for at det skal være en mulighet for å unnta navn fra søkerlisten, men det skal praktiseres svært snevert. I tillegg er det, som jeg sa i mitt hovedinnlegg, slik at vi kommer til å gå inn og støtte lovparagrafen, så i så måte har jo vi lagt fram det vi mener er den fornuftige måten å håndtere det på. At andre er uenig i det, må jeg leve med.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-04:
Det er slik at jeg oppfatter at Arbeiderpartiet er et parti som er rimelig konsekvent i det det gjør. Det har substans, og det har gjennomgående holdninger til hvordan ting skal gjøres. Derfor er det litt overraskende at man ikke er med på en del momenter som Fremskrittspartiet har tatt opp i denne saken. Det jeg er mest overrasket over, er at man ikke er med på at det her skal være en straffebestemmelse, som vi fra vår side går inn for. Hva er grunnen til at man ikke ønsker å ha med en slik passus i denne loven for å vise alvorlighetsgraden av å begå handlinger som er brudd på denne loven, og mener ikke representanten Breen at det ville vært pedagogisk fornuftig og hatt den der for å vise at det faktisk var en sanksjonsmulighet her?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-04:
En klok mann sa en gang til meg at denne loven handler vel så mye om politikk mot byråkrati som politikk mot politikk. Det tror jeg at behandlingen faktisk har vist. Jeg må få lov til å si at jeg synes det er fornuftig av statsråden at han sier seg enig i det flertallet har påpekt. Noe annet ville kanskje ha vært litt merkelig, men OK. Det jeg ønsker å spørre statsråden om, er det som iallfall jeg opplevde som vanskeligst under behandlingen, nemlig mangelen på samordning og forståelse i bruken av den loven vi har hatt til nå. I så måte vil jeg gjerne høre hva slags tanker statsråden har når det gjelder å forsikre seg om at loven nå skal forvaltes, forstås og brukes på en mest mulig enhetlig måte, slik at praksisen i det ganske land blir så god som vi ønsker oss, og så god som er Stortingets ambisjon. I den forbindelse regner jeg med at han har noen tanker, kanskje både om ressursbruk og i forhold til eventuelt å lage et opplæringsprogram eller tilsvarende.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Først vil eg takka for ei grei og god orientering av saksordføraren – den synest eg var veldig bra. Fleirtalet vil vidareføra dagens praksis når det gjeld søkjarlister, og vi har valt å klargjera korleis praktiseringa eigentleg skal vera. For å hindra mistydingar har vi òg valt å ta dette inn i lovs form. Men eg har litt problem med å få tak i kva Framstegspartiet eigentleg meiner når det gjeld søkjarlister, for på meg verkar det slik at dei er litt for og litt imot. Viss dei skal ha unntak, korleis skal det eventuelt praktiserast? Kan Framstegspartiet klargjera kva dei eigentleg meiner i denne saka?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Komiteen meiner at det er viktig å oppklara og oppdaga meir kriminalitet, og vil påpeika at det bør arbeidast med å få opp straffenivået for valdtekt, drap, grov vald og sedskapsbrot. Oppklåringsprosenten for sedskapssaker er låg, 57,6 pst. ifølgje STRASAK-tal, og det er grunn til å tru at mørketala er store. Eit fleirtal i komiteen har merka seg at straffenivået både for valdtekt og seksuelle overgrep mot barn har auka monaleg dei siste ti åra. Dette har skjedd gjennom ein kombinasjon av lovendring og endring i praksis, og det er eit steg i rett retning. Fleirtalet meiner likevel at det framleis er behov for ei skjerping, og vil koma attende til dette ved handsaminga av ny spesiell del i straffelova. Eg vil seia at det er trist dersom vi i justisdebatten skal enda opp med berre å diskutera strengare straffer og ikkje reisa ein breiare strafferettsleg debatt. Vi bør m.a. vurdera om vi for enkelte kriminalitetstypar skal straffa smartare og meir effektivt. For eksempel vil det for barn og unge som utfører kriminelle handlingar, vera viktigare med ein rask og riktig reaksjon enn ein lang dom. Slik kan vi førebyggja starten på ein kriminell løpebane. Eit anna eksempel er dei mange rusavhengige. Der er dom til behandling og rehabilitering viktigare enn lang fengselsstraff. Det er faktisk viktigast å straffa bakmennene og organisatorar i narkotikabrotsverk. Fleirtalet vil derfor ikkje stykkja opp diskusjonen ved å ta bitar av lovendringa no, men ta ein heilskapleg gjennomgang av heile straffelova. Den raud-grøne regjeringa har alt vist i praksis at ho evnar å sjå heilskapen. I budsjettet vart det satsa ekstra midlar på heile strafferettskjeda. Når det gjeld å oppdaga og oppklara meir, vil eg peika på at det kom ekstra midlar til politiet. Eg vil òg dra fram at tilgjenge til auka bruk av DNA vil vera eit godt hjelpemiddel til å oppklara fleire brotsverk. Politisk leiing har gjeve tydelege signal om at m.a. vald i heimen og overgrep mot barn skal prioriterast, og vi veit at Regjeringa jobbar med ein ny eigen straffeparagraf mot overgrep mot barn. Denne straffeparagrafen tek tak i desse kriminelle før overgrepa er utførde, altså straffar han planlagde overgrep. I budsjettet fekk vi òg på plass betring av hjelpeapparatet. Eg kan nemna Barnas Hus. Førebygging, innhaldet i soninga slik at vi unngår alle svingdørskriminelle, og hjelp til ein ny start etter ferdig soning er alt saman noko som må inn i debatten. Fleirtalet har sagt at vi ønskjer strengare straffer for valdtekt, drap, grov vald og sedskapsbrot. Men vi må sjå heilskapen og få ein brei strafferettsleg debatt, ikkje driva ein tabloid straffe- og juspolitikk.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Saksordføreren har gitt en grei redegjørelse for selve offentlighetsloven og prinsippene i offentlighetsloven. Det vi nå har sett gjennom media, særlig den siste uken, er en fokusering på oss selv som representanter og offentliggjøringen omkring eksempelvis storingsgruppenes regnskaper. Hvordan vurderer Fremskrittspartiet – i forhold til offentlighetsprinsippet – at man i sterkere grad også sikrer at det er offentlighet omkring representantenes egne regnskaper og ordninger, slik at de vil være kjent, f.eks. hvis pressen ber om det?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Kan jeg replisere til det?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Jeg synes at representanten Aspaker argumenterer godt for mer offentlighet, for så vidt også innenfor annen virksomhet enn ren offentlig virksomhet. Flertallets motforestillinger er imidlertid at mange virksomheter er virksomheter med til dels begrensede ressurser. Man kan jo ta fastlegeordningen som et eksempel. Man har kanskje et kontor med en lege og en sekretær og skal utføre et arbeid med fulle lister hver dag. Så får man kanskje krav om dokumentasjon, som ut fra Høyres tilnærming gjør det ekstremt byråkratisk og ressurskrevende. Vår tilnærming har vært at man lar det offentlige bære det ansvaret, nettopp for å skjerme privat virksomhet, slik at man av rent ressursmessige grunner ikke kommer galt ut. Høyre, som er et parti som ofte forsvarer privat virksomhet, bør vel kunne se det poenget og se det dilemmaet som oppstår dersom man skal bruke mye energi nettopp på det, og ikke la det offentlige ta det ansvaret.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Jeg syns at Kvassheim argumenterer godt for mer offentlighet. Jeg syns at Stortinget er i en helt annen situasjon enn de private aktørene jeg snakket om i sted, i den forstand at vi bør stimulere til absolutt mest mulig åpenhet. Og jeg syns etter hvert at det er klargjort godt hva SV mener om det. Vi mener at der hvor det ikke er noen saklige grunner for å holde informasjon tilbake – og det vi da snakker om, er personvernhensyn – skal vi legge alt fram åpent. Men vi må altså sikre at personvernhensyn tas. Og det mener jeg at vi kommer riktig ut med. Når det gjelder private aktører, er jeg åpen for de refleksjonene som Kvassheim kommer med, men i første omgang er det fornuftig å høste erfaring med den nye loven, og så får vi se om man kan gå lenger. Og det er jo sånn at det offentlige vil ha et ansvar for at nødvendig informasjon kommer ut på vegne av de aktørene man har inngått avtale med. Så offentlighetsloven skal jo ivareta de hensynene også her.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Det kan man finne svar på i Bondevik-regjeringens eget framlegg. Det er altså i utgangspunktet den regjeringen som Elisabeth Aspaker selv har støttet opp om, som har kommet med de forslagene hun selv har hatt innvendinger til, at man bør gå lenger. Så syns jeg at vi har lyktes i gjennomgangen i justiskomiteen med å gå lenger på noen felt. Så er spørsmålet: Skal man, som man sier, ta den helt ut? Det har vi altså valgt å ikke gjøre, fordi vi skal høste erfaringer med det først. Det kan godt tenkes at det er argumenter for at man så bør se på privat virksomhet og krav til den. Men i første omgang mener vi at det er det offentlige som skal ivareta det hensynet, så får vi se hva erfaringene tilsier når det er gått noen år.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Jeg har et spørsmål om det samme som Thomas Breen spurte om. Jeg registrerer også gjennom medieoppslag at Venstre, prisverdig nok, er for mer offentlighet. Men det kan nesten virke nå som om man har gjort det til en konkurranse å ha så mye offentlighet at man har glemt at det også er personvernhensyn å ta. Ser Venstre at det kan være behov for en type rutiner opp mot regnskapene i Stortinget som sikrer at personvernet ivaretas, f.eks. ved at bilag ryddes – ikke for å holde tilbake opplysninger for offentligheten som offentligheten bør være kjent med, men rett og slett f.eks. for å unngå at representanter som er sykmeldt og går til en psykiater, skal få det ut i media i neste omgang? Er ikke det også hensyn som Venstre vil være opptatt av å ivareta?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Det er et fenomen som jeg har lyst til å rette oppmerksomheten mot. Det er det fenomen at regjeringen Bondevik legger fram en proposisjon, og Venstre sitter med statsråden. Så går regjeringen av, og de tre partiene som har lagt fram proposisjonen, kommer plutselig til helt andre konklusjoner enn det deres egen regjering i utgangspunktet gjorde. På et felt kom Dørum til akkurat samme konklusjon som nåværende justisminister har gjort, nemlig at når det gjelder privat virksomhet som det offentlige har ansvaret for, skal man være forsiktig med å stille de samme krav. Kunne Storberget utdype Dørums betraktninger, og deler han de oppfatninger som Dørum hadde da han la fram proposisjonen?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-04:
Jeg bad om ordet bare for å komme med en utdypning overfor Kvassheim og det han tok opp. Jeg oppfatter det jo som entydig positivt at Venstre har et så sterkt engasjement som de også tydeliggjør her i dag, både i forhold til innholdet i offentlighetsloven og at man skal sikre generelt innsyn. Det er jo SV helt enig i. Men det vi registrerer, er at når man skal utforme en lovtekst, er det et krevende stykke arbeid. Det krever vurderinger, det krever at fagfolk setter seg sammen. Jeg synes Svein Roald Hansen på en utmerket måte illustrerte hvor krevende dette arbeidet kan være. Da har vi respekt for at når to ulike statsråder kommer til samme konklusjon, med utgangspunkt i at dette har vært grundig vurdert, er det lurt å høste erfaringer før man går videre. Det jeg uttrykte, var jo ikke, som man kunne få inntrykk av fra Kvassheim, at Venstre i sjokk og vantro skulle ha kommet til andre konklusjoner i det øyeblikket de rømte regjeringslokalene og satte seg andre steder for å pønske ut ny politikk. Det jeg uttrykte, var bare at man når det har vært gjort et så godt arbeid fra egen regjering, ikke tar innover seg det å argumentere substansielt videre, slik man har gjort helt fram til nå. Det er der man kan få en viss mistanke om at det å komme inn i opposisjonsrollen igjen gir et visst behov for å drive med overbudspolitikk også på dette området. Men det er jo slik opposisjonsrollen kan være, og det får vi bare respektere.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-05-04:
La meg starte med å si at det er positivt at Fremskrittspartiet støtter det bebudede forslaget fra Venstre om å se på økt åpenhet der private aktører utfører offentlige oppgaver på det offentliges regning. Når det gjelder søkerliste, er jeg litt forundret over at den åpenhetsprofilen som Fremskrittspartiet forsøker å anlegge og faktisk følger opp med gode forslag, ikke følges opp når det gjelder dette viktige området. Istedenfor å bidra til å forbedre dagens lovverk, slik flertallet gjør, går en i feil retning ved å åpne for større grad av unntak. Det praksis har vist, er at en burde gått enda lenger. En burde hatt fullt innsyn, for i dag står vi overfor en situasjon med veldig tilfeldige utslag, avhengig av hvordan det lokalt praktiseres, og i den grad det er ankebehandling, er ikke den fullført før realiteten i saken er avgjort. Hvordan kan Fremskrittspartiet forklare denne manglende logikken i forhold til det standpunktet man har på en del andre områder?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-05-04:
Det er rett, som det blir gitt uttrykk for, at dette bringer offentlighet i forvaltningen mange skritt videre. Det er veldig positivt at Arbeiderpartiet slutter opp om hovedlinjene i det som Bondevik II-regjeringen la opp til. Stortinget har tidligere bestemt at når det gjelder Riksrevisjonen, skal det være unntatt offentlighet når det gjelder innspill og svar som kommer i forbindelse med kontroll av forvaltningen. Det betyr at Stortinget har sagt at rundt kontrollvirksomheten skal det ikke være åpenhet. Synes ikke Arbeiderpartiet at det er manglende logikk mellom det en nå legger opp til i loven, nemlig økt offentlighet, og det at når det gjelder Riksrevisjonens virksomhet, legger til rette – slik flertallet har gjort – for begrenset innsyn? Spørsmålet mitt er om Arbeiderpartiet er villig til, som Venstre har tatt til orde for før, å vurdere dette på nytt med sikte på å få innsyn i Riksrevisjonens kontrollvirksomhet i forhold til forvaltningen.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-05-04:
Først vedrørende åpenhet rundt stortingsgruppens regnskap. Da Venstre lanserte sitt forslag, sa samtlige andre partier at det var unødvendig. I brevet som bl.a. Inge Ryan fra SV skrev under, heter det at dette styrer vi best selv. Nå er det angivelig sånn at vi med vårt forslag sparker inn åpne dører. Det som er skjedd den siste uken, er at den offentlige debatten har nyorientert SV i dette spørsmålet, og det er bra. Så litt til argumentasjonen som SV bruker rundt åpenhet. Jeg er enig med Ballo i at dette er et langt skritt videre, og alle som har medvirket til det, fortjener honnør. Men Ballo bruker en praktisk begrunnelse når han ikke vil ha med private aktører: Det fører til mye arbeid osv. Det samme har Inge Ryan vært opptatt av når det gjelder innsyn i regnskapene til stortingsgrupper. Denne bekymringen er sterkt overdrevet. Mitt spørsmål er: Ser Ballo at denne situasjonsbestemte praktiske tilnærmingen til åpenhetsprinsippet har negativ overslagseffekt til kommunesektoren, hvor nettopp denne typen innvendinger er det som oftest brukes når en forsøker i praksis å undergrave offentlighetsprinsippet?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-05-04:
Jeg registrerer at representanten Ballo er sjokkert over at noen lar seg påvirke av høringer og offentlig debatt. Statsråden var derimot, da han var i Norsk Presseforbunds offentlighetsutvalg, åpen for at innspill kunne føre til endringer. Man skapte forventninger om det på mange områder, bl.a. når det gjelder de aktørene som utfører oppdrag innenfor sosial- og helsesektoren. Nå ble ikke det resultatet av behandlingen i Stortinget, men mitt spørsmål til statsråden er: Ser han at Venstres forslag om å vurdere dette i en bredere sammenheng og ikke knyttet til en spesiell sektor er en god grunn som det kan være gode argumenter for å gå videre med, og at det derfor er viktig at det forslaget Venstre fremmer i dag på dette området, får tilslutning?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-05-04:
Dette er en viktig dag for alle som er opptatt av åpenhet i forvaltningen, og det er viktig for oss i Venstre å få de lovvedtak som i dag gjøres, etter at vi har ledet an i arbeidet for økt offentlighet i ni år. Resultatet er, som flere har påpekt, en betydelig styrking av offentlighetsprinsippet. Loven vi vedtar i dag, får et klart utvidet virkeområde, unntaksadgangen snevres betydelig inn, og det blir viktige endringer når det gjelder åpenhet for organinterne dokument. Det som også er viktig å registrere, er at behandlingen av denne saken, over ni år, har økt engasjementet i flere partier på dette området. Jeg er glad for at det er en arbeiderpartistatsråd i 2006 som er med på å fullføre dette arbeidet, og ikke han som satt for ti år siden. Resultatet av den behandlingen vi i dag har, er tilnærmet full tilslutning til opplegget fra Bondevik II-regjeringen. Gjennom den høringsrunden en har hatt, og den debatten en har hatt, er det vist at det har vært behov for justeringer og forbedringer. Jeg hadde håpet at det i enda større grad ble resultatet, men jeg ser at denne typen prosess i åpenhet, med innspill fra ulike aktører, har en mindre betydningsfull rolle nå, med flertallsregjering, enn den har hatt tidligere. Det er gjort mye på dette området, men det er behov for å gjøre mer, og der viser jeg til Venstres forslag, som bl.a. statsråden nå omtalte positivt. Når det gjelder søkerlister, mener jeg at dagens praksis tilsier at det blir økt åpenhet rundt søkerlister. Dette har Venstre foreslått før, men forslaget har blitt nedstemt i Stortinget. Det er også behov for endring når det gjelder åpenheten rundt Riksrevisjonen, slik som jeg har omtalt i et tidligere innlegg. Den prosessen en har gjennomført nå, over mange år, har også ført til positiv effekt på andre områder, bl.a. når det gjelder grunnlovsfesting av offentlighetsprinsippet, og at offentlighetsloven nå anvendes de facto på Stortinget. Jeg vil fremme det omdelte forslaget om åpenhet rundt stortingsgruppenes regnskaper. Dette reguleres ikke av offentlighetsloven, og derfor var det ikke noe alternativ å fremme det sammen med loven. Stortinget selv og partigruppene bestemmer hvordan en vil organisere det. Jeg legger til grunn at forslaget vil bli oversendt Stortinget og komme opp til behandling. Åpenhet rundt partiregnskapene er viktig for å legitimere den støtteordningen som finansierer gruppenes arbeid. Det vil ha en dårlig signaleffekt om vi vender tommelen ned for dette forslaget samtidig som vi argumenterer for økt åpenhet på en rekke andre områder. De innvendingene som kommer, er klassiske innvendinger som er med på å undergrave offentlighetsloven, f.eks. i kommunene. Personvernhensyn blir ivaretatt i kommunene i dag og kan selvfølgelig også ivaretas på dette området. Og helt til slutt: Åpenhet er ikke en pressesak. Det handler om respekt for innbyggere og velgere. Innsyn gir grunnlag for debatt og medvirkning. Det å kunne vite er rett og slett viktig for å kunne delta i demokratiet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-05-04:
Representanten Svein Roald Hansen minner om at daværende arbeiderpartiregjering jobbet med denne saken midt på 1990-tallet. Det er rett. Og da statsminister Jagland i 1997 ble spurt av Dagens Næringsliv om en arbeidet med revisjon av offentlighetsloven med sikte på å få større åpenhet i forvaltningen, svarte han at vi arbeider i alle fall med loven. Det var dette manglende engasjementet som gjorde at Venstre satte ned et utvalg som lagde «stortingsmelding null». Så selv om arbeidet var i gang, har «stortingsmelding null» vært av avgjørende betydning for farten i arbeidet og for retningen i arbeidet. Når det gjelder partiregnskap, er debatten vi har hatt rundt det, et eksempel på at åpenhet og debatt i åpenhet virker. Da vi tok til orde for at det skulle være full åpenhet rundt disse regnskapene og selv la til rette for det, ble vi møtt med et unisont nei fra alle andre partier. Nå har de kommet på at dette er en idé som i bunn og grunn allerede er et grunnlag for det som foregår på dette området, og at vårt forslag er unødvendig. Det får vi komme tilbake til i neste uke. Bare helt til slutt: Når det gjelder dette forslaget vårt som ble fremmet av representanten Michelsen, ønsker vi å få det oversendt uten realitetsbehandling, på bakgrunn av de positive kommentarene som kom fra statsråden, som jeg oppfattet som et utgangspunkt for å vurdere de problemstillingene vi tar opp, i en bredere kontekst.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Det vi har sagt, er at vi er tilfreds med at forslaget gir mulighet for å tvangsfullbyrde klageinstansens vedtak i slike tilfeller. Bakgrunnen for det er at etter omstendighetene kan en bli straffet etter straffeloven §§ 324 og 325. Det er ett eksempel. Et annet eksempel er at en ved kassering av dokumenter kan straffes etter arkivloven § 22. I tillegg til det har vi tjeneste- og disiplinærsanksjoner som er hjemlet i tjenestemannsloven § 14. Så vi mener det er tilstrekkelig når det gjelder de tilfellene representanten Ellingsen nå nevner.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
En av grunnene til det er at mange av de private virksomhetene som utfører oppgaver det offentlige har et lovpålagt ansvar for å tilby, har så liten administrasjon at det vil medføre en urimelig byrde å etterleve loven. Det er det ene. Samtidig har vi også sagt at når vi nå skal evaluere loven i neste stortingsperiode, er dette et av de temaene vi vil fokusere på for å se hvordan det fungerer.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Nei, meg bekjent har vi ikke tenkt å vurdere det nå.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg registrerer at Høyre er opptatt av hvorfor Arbeiderpartiet ikke støtter Fremskrittspartiets og Høyres forslag om en ny § 2 bokstav e) om helse-, sosial- og utdanningstjenester. Det forundrer meg litt, fordi da Ot.prp. nr. 102 ble lagt fram i fjor vår, mente Høyre det samme som Arbeiderpartiet. På hvilket grunnlag er det Høyre nå har snudd helt rundt i løpet av det siste året? Det lurer jeg litt på.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Først må jeg si at Arbeiderpartiet er for at Presidentskapet skal se på et regelverk som kan gi mest mulig åpenhet omkring bruken av stortingsgruppenes midler, men da samtidig som man balanserer hensynet til personvernet. Det jeg lurer på i forhold til forslag nr. 8 fra Venstre, er hva Venstre mener med «fullt innsyn». Gjelder det f.eks. alle bilag? Og hvis det, hvordan tenker da Venstre at det skal balanseres opp mot personvernet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-05-04:
En samlet komite har styrket formålsparagrafen og lagt vekt på betydningen av å styrke tilliten til forvaltningen. I innstillingen har Arbeiderpartiet gått imot forslaget om å utvide lovens virkeområde til også å gjelde rettssubjekt som utfører helse-, omsorgs- og utdanningstjenester som det offentlige har et lovpålagt ansvar for å tilby. Da er mitt spørsmål til representanten Thomas Breen: Hvorfor vil ikke Arbeiderpartiet ha innsyn på områder som forvalter store offentlige midler, og som leverer svært viktige tjenester til befolkningen?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-05-04:
Det har vært en prosess mens loven ble til. Det har også vært en prosess under behandlingen av loven. Vi har lagt stor vekt på at den formålsparagrafen som også komiteen har vært med på å presisere ytterligere, faktisk skal etterleves i praksis. Vi har kommet til den konklusjon at med de viktige oppgavene som utføres på dette området, og med de betydelige offentlige midler som er involvert, vil det være riktig at offentlighetsloven også skal omfatte disse virksomhetene.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-05-04:
Det er helt riktig det som representanten Ballo tar opp, at det kan komme situasjoner der man mener at dette kan bli en uforholdsmessig stor belastning. Men vi velger altså den andre innfallsvinkelen: Det viktige nå er å sikre innsyn, og så får vi heller komme tilbake i forbindelse med evaluering av loven dersom dette skulle ta en form og bli så omfattende at det ikke er hensiktsmessig. Men vi har altså valgt at hensynet til store midler og viktige lovpålagte tjenester skal tillegges størst vekt.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-05-04:
I sin replikk til meg for en tid siden hadde Olav Gunnar Ballo en innvending som gikk på størrelsen på virksomheten for eventuelt å kunne innlemme i loven helse-, omsorgs- og utdanningstjenester som utfører lovpålagte oppgaver. Da blir mitt spørsmål til representanten Ballo nå: Er det størrelsen på virksomheten som er problemet, eller er det prinsippet som er viktig her? Og hvis det er størrelsen, hvorfor var det da ikke mulig å komme forslagsstillerne fra Høyre og Fremskrittspartiet i møte og være med på eventuelt å omformulere forslaget?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-05-04:
I et intervju med NTB i desember uttalte Storberget at det ikke var hensiktsmessig «å trekke tilbake lovproposisjonen fra Stortinget selv om det er klare behov for å gjøre den bedre». På hvilke områder mener da statsråden at de rød-grønne partiene har bidratt til å forbedre loven og gi økt innsyn? Mitt inntrykk er jo snarere det motsatte, at der andre partier har foreslått at man skulle gå lenger, bl.a. innenfor helse-, sosial- og utdanningstjenester, har faktisk de rød-grønne partiene gått imot.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-05-04:
Jeg vil takke statsråden for at han på en så positiv måte grep fatt i henstillingen fra en samlet komite om større åpenhet rundt benåd-ningen. Imidlertid synes jeg statsråden kanskje var litt vag når det gjaldt når det kunne skje at Stortinget kunne få seg forelagt en sak, og han antydet i løpet av stortingsperioden. Jeg synes vel at den debatt som er reist rundt benådningsinstituttet, rokker såpass mye ved legitimiteten til denne ordningen at det er ganske viktig at vi får brakt klarhet i og kommer fram til nye kjøreregler for dette. Jeg vil i grunn utfordre justisministeren på om han ikke også ser at dette er et betydelig problem, at det er viktig å gjenopprette eller sikre legitimiteten, og spørre ham om han kan være litt mer presis på når Stortinget kan få seg forelagt en sak om dette. Jeg skulle ønske at man kunne jobbe så raskt som mulig med sikte på at dette kunne skje i alle fall neste år.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-05-04:
Det kunne være fristende å fortsette der Ballo slapp. Han har sikkert lagt merke til at ett av de tidligere regjeringspartiene i stor grad følger opp forslagene i proposisjonen. Jeg er mer opptatt av å spørre justisministeren om det han snakket om i sitt innlegg, nemlig praktisering av lovreglene, som også første replikant var inne på. Storberget snakket om departementene. Jeg er vel likeså opptatt av hvordan denne loven blir praktisert, og bør bli praktisert i Kommune-Norge. Det har ofte å gjøre med den enkelte borgers mulighet til å sikre interessene til seg og sine, og at det er legitimitet knyttet til kommunenes behandling av enkeltpersoner. Hvordan ser justisministeren for seg at man kan bidra til å styrke Kommune-Norges praktisering av den lov vi nå vedtar?
Lars-Henrik P. Michelsen (Venstre), 2006-05-04:
Offentlighet, har vi sagt i denne debatten, er en av grunnpilarene i demokratiet. Det er, tror jeg, en sannhet i dag at dette med politikerlønninger og midler som går til partiene, er ofte veldig mange kritisk til. For å unngå mistenkeliggjøring tror jeg det er viktig at partiene åpner opp sine regnskap. For Venstres vedkommende har fullt innsyn vært det som vi har praktisert, og det er det vi også mener bør være hovedregelen for stortingsgruppene.
Lars-Henrik P. Michelsen (Venstre), 2006-05-04:
Venstre er veldig opptatt av personvernet. Jeg tror likevel at når dette har blitt en debatt om hvordan partigruppene bruker pengene sine, er det nettopp fordi man har hatt en kultur på at dette har vært hemmeligholdt. Det skaper en mistenkeliggjøring, som også skaper en større debatt enn om det hadde vært åpent. Selv om Venstre åpnet opp sine regnskap og man fikk noen store medieoppslag, har det i etterkant vist seg at det var en logisk forklaring på måten man brukte pengene på. Media har også et moralsk ansvar, og jeg tror at de når de får innsyn, også vil vurdere om det er sterke menneskelige hensyn, personvernhensyn, å ivareta når de skal slå opp hvordan partigruppene bruker pengene sine.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg mener at replikanten her er inne på kanskje det aller viktigste for å sikre at folk faktisk får innsyn. Én ting er jo å vedta loven, og så er det avhengig av to forhold, at folk bruker loven – det er viktig, at folk ute får opplysninger om loven – og at de som mottar innsynsbegjæringer, vet hvordan det skal behandles, og at det blir behandlet raskt. Jeg må medgi at vi ser jo at det er forskjeller i forhold til hvordan enkelte departementer håndterer reglene, hvor mange innsynsbegjæringer som gis gjennomslag osv., og vi ser forskjeller i forhold til kommune, fylkeskommune osv. Jeg mener at når vi nå skal utforme en ikrafttredelsesproposisjon med hensyn til denne nye loven, er det sentralt at vi får på plass spørsmålet om opplæring, og det er også sentralt å få på plass opplegg som sikrer en god informasjon, ikke bare til det offentlige, men også til brukerne av loven.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg har ikke hørt om ett område der denne loven er blitt verre av behandlingen i Stortinget eller i løpet av denne tiden, så lovforslaget ligger der. De endringsforslag som flertallet nå får gjennomslag for, enten det er i klar lovtekst – det kan jo representanten lese selv, enten det gjelder søkerlister eller det som står i formålsparagrafen – eller gjennom de anmodningsvedtak som ligger der, med veldig klare føringer i forhold til hva slags f.eks. type evaluering man skal ha, går jo i retning av mer åpenhet. Slik at her mener jeg at flertallet, og Arbeiderpartiet og SV, gjennom sine merknader og sine forslag nettopp har bidratt til at loven blir bedre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg tror jeg skal være varsom med å utdype min forgjengers synspunkter. Samtidig har jeg lyst til å si at når det gjelder dette lovforslaget som Odelstinget tar stilling til i dag, er det jo et banebrytende arbeid, som Bondevik II-regjeringen fikk fram, og som man nå slutter seg til fra andre partier. Jeg er mest innstilt på å dyrke den konsensus man nå har om et så viktig prinsipp, istedenfor å dra opp store partipolitiske skillelinjer. Samtidig må jeg ile til med å si at den prosessen som flertallet nå peker på i forhold til evaluering, de momenter som ligger der, både når det gjelder organinterne dokumenter og også andre forhold, peker i en klar retning. Så har jo dessuten flertallet gjort disse nye lovendringene som etter min mening innebærer mer åpenhet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg nevnte departementene, og jeg nevnte også kommunene i min ikke bekymring for, men beskrivelse av at det er forskjeller, og som viser at praksis kan endres i retning av mer innsyn helt uavhengig av hva slags lovtekst vi har. Det er tre elementer som jeg mener er viktig for kommunene. Det er å gi borgerne, innbyggerne, god informasjon om den nye loven som nå gjelder, og det bør det brukes ressurser på. Jeg håper å komme tilbake til det i forbindelse med ikrafttredelsesproposisjonen. Det samme gjelder spørsmålet om saksbehandlingen og kompetansen ute i kommunene, som nok trengs å rustes opp etter disse bestemmelser, ikke bare i forhold til innsyn, men også i forhold til skrankene for innsyn. Det er en del informasjon som ikke skal ut, og det er vel så viktig å ha fokus på f.eks. taushetspliktsreglene, for det kan såre mange hvis man offentliggjør feilaktig. Det siste er at jeg mener vi også må se på spørsmålet om rettshjelp opp mot dette spørsmålet, der folk står og stanger for å få innsyn, enten det er lokalt eller sentralt, og om det er mulig at man skal kunne bistå med å gi mer rettshjelp i slike type saker. Men det får vi komme tilbake til.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg har gitt uttrykk for at man vil kunne vurdere utvidelser av loven, og jeg mener at flertallet gjør det her i dag. Jeg vil gjerne gjenta det. Når det gjelder det spørsmålet som representanten nå tar opp, er det min oppfatning at også Venstres forslag i dag er rimelig begrenset i forhold til hva slags type virksomhet det gjelder. Jeg vil vel oppfordre Venstre til å omgjøre forslaget til et oversendelsesforslag, for jeg syns vi i Regjeringa skal være åpne i den evalueringsprosessen som kommer, for å se på alle eventualiteter i forhold til mer innsyn også for den type institusjoner. Men det som står i forslag nr. 9 om bl.a. kravet til å være monopolyter, vil jo begrense det ganske mye. Så min oppfordring er egentlig å omgjøre det til et oversendelsesforslag for ikke å få det nedstemt, slik at vi tar dette med oss friskt inn i den evalueringsprosessen vi skal inn i.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-05-04:
Jeg vil bare svare på representanten Aspakers utfordring. Vi er jo helt på linje når det gjelder behovet for å styrke legitimiteten til benådningsinstituttet. Den runden jeg fikk i fanget noen uker etter at jeg tiltrådte, er jo noe vi ikke ønsker oss, for benådningsinstituttet er et institutt som er nyttig i mange sammenhenger. Menneskers liv kan endre seg, noe som kan gjøre sitt til at det blir grunnlag for å foreta en korrigering. Det er bakgrunnen for at Justisdepartementet allerede vil endre sin praksis i forhold til innsyn når det gjelder utfallet av benådningssaker. Det vil vi ikke vente særlig lenge med. Men når det gjelder en ytterligere gjennomgang av hele saksbehandlingen opp mot benådning, og av de øvrige saksdokumenter, gjentar jeg det jeg sa i mitt innlegg, at vi tar sikte på å legge dette fram i løpet av denne stortingsperioden. De samme hensynene som gjør seg gjeldende i forhold til å få økt innsyn i og forståelse av benådningsordningen, gjør seg også gjeldende for at det arbeidet bør vi gjøre så raskt som mulig.