Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2013-11-28:
Jeg tror på styrken og samholdet i nasjonalstaten. Jeg er derfor imot norsk medlemskap i EU. Men jeg tror på konkurranse, frihandel og markedsøkonomi. Jeg er derfor tilhenger av EØS-avtalen. EØS-avtalen bygger på de fire friheter. Det skal som hovedregel bety fritt varebytte over landegrensene, fri bevegelighet for arbeidstakere, fri adgang for borgere i ett land til å yte tjenester i et annet og fri bevegelse av kapital. Det er sunne prinsipper. Fri flyt er positivt innenfor rammen av kulturelt beslektede nasjoner. Med dette som utgangspunkt mener jeg Norge bør tilnærme seg EØS-problematikken på en pragmatisk og ikke en dogmatisk måte. Vi skal hele tiden ha forbrukerperspektiv. Formålet med EØS-avtalen er å styrke handelen og de økonomiske forbindelsene mellom partene, med like konkurransevilkår og overholdelse av samme regler. EØS-avtalen får stadig konsekvenser som krever nøye avveininger for hvor nasjonalstatens monopol slutter. Jeg vil i mitt innlegg berøre to saker som har fått stor oppmerksomhet her i landet, og som det er avgjørende å finne gode løsninger på. Det gjelder bankinnskuddsgarantien og trygdeeksportproblematikken. Det gleder meg å se at regjeringen jobber bevisst med dette for øye. Vi må erkjenne at Norge gjennom mange år har etablert et velferdssystem og et velferdsnivå som på ulikt vis kan skape skjevheter i markedet. Noen ganger er slike skjevheter et konkurransefortrinn, andre ganger en konkurranseulempe. Målet må uansett være at bedrifter i EØS-området og bedrifter i EU møter tilnærmet like konkurransevilkår, og at kombinasjonen «best og billigst» vinner frem. Et enstemmig storting har flere ganger uttrykt sin støtte til arbeidet med å kunne videreføre den norske garantien for bankinnskudd. Noe annet ville vært underlig. Jeg er glad for at finansministeren har understreket at regjeringen arbeider aktivt for å bevare den norske innskuddsgarantiordningen, og at målet er å få til et varig unntak. Det er ikke gitt at den norske garantiordningen gir noen form for konkurransevridning. Men det er nettopp det som er påstanden fra enkelte i EU. Det er uansett viktig at alle partier på Stortinget fortsetter å støtte regjeringens kamp for å beholde dagens ordning. Denne saken er ikke egnet til å slå politisk mynt på. Det er derfor viktig at finansministeren har hele Stortinget bak seg når hun drøfter denne saken med EU. Dagens dekningsgrense betyr at 56 pst. av innskuddene i norske banker er dekket. En garantiordning på EU-nivå vil innebære at dekningsgraden reduseres til 47 pst. Det vil selvsagt være ugunstig og vil kunne skape usikkerhet. En liten trøst er det, uansett, at norske banker er svært solide, og at insolvens er en sjeldenhet. Det er også mulig å opprette konti i flere banker og dermed øke det samlede garantibeløpet. Etter min mening er debatten knyttet til mulig trygdeeksport av enda større dimensjoner, dette fordi dagens ordninger kan være en oppmuntring til omgåelse av fundamentet bak den norske velferdsmodellen. Norge har rause velferdsordninger, og intensjonen har alltid vært at disse ordningene skal kunne betale for det de er tiltenkt i høykostlandet Norge. Det betyr at ytelsene kan betale for langt mer i land med et lavere kostnadsnivå. Det bryter med selve prinsippet for velferdssamfunnet. Eksport av trygdeytelser og andre finansielle støtteordninger innebærer samtidig at omsetningen som utbetalingene normalt ville utgjøre, ikke lenger finner sted i Norge, men i utlandet. En slik konsekvens er til å leve med, men ikke dersom trygdeeksporten ikke finner sin naturlige begrensning. Med dette som bakteppe er jeg glad for at arbeidsministeren så tydelig har markert at han vil benytte alle muligheter innenfor EØS-avtalen til å indeksregulere velferdsutbetalingene. Uavhengig av hva man måtte mene om kontantstøtten, er det helt urimelig at utbetalt kontantstøtte gir tre ganger så høy kjøpekraft som ytelsens intensjon, slik tilfellet eksempelvis er med Polen. I realiteten betyr det en kontantstøtte på 18 000 kr i måneden. Målet med EU og EØS-reglene er å sikre alle like rettigheter. Det skjer ikke uten at man kjøpekraftjusterer trygdeeksporten. Det var gledelig å høre at komitéleder Huitfeldt var tydelig på – jeg har nesten aldri hørt en arbeiderpartipolitiker være så tydelig – å ville stramme inn. En skulle nesten tro hun var en del av denne regjeringen, og ikke en del av den forrige regjeringen. Det gleder meg å høre, og jeg tror vi helt sikkert kan bli enig med Arbeiderpartiet om en rekke tiltak. Storbritannias statsminister, David Cameron, skriver i en artikkel i Financial Times at Europa er nødt til å reformere seg for å gjenvinne folks tillit. Han vil derfor innføre en rekke tiltak for å begrense tilgangen til det britiske velferdssystemet. Et av disse er innføring av en tremåneders kvalifiseringsperiode for å få utbetalt trygdeytelser, som deretter bare vil kunne bli utbetalt i seks måneder. Videre vil innvandrere fra EU-land som kun jobber deltid og ikke tjener over et visst nivå, miste tilgangen til noen av ytelsene. Nyankomne jobbsøkere fra EU-land vil heller ikke kunne søke om botilskudd. Jeg rekker ikke mer, ser jeg, så jeg avslutter her. Jeg er glad for at regjeringen tar tak i disse utfordringene.