Afshan Rafiq (Høyre), 2002-12-13:
Høyre vil sette barna i sentrum for familiepolitikken. I familien legges grunnlaget for barns trygghet og personlighetsutvikling. Det er foreldrene som har ansvaret for sine barn. Samfunnet skal bistå foreldrene. I tilfeller der hjemmet ikke makter å ivareta sine omsorgsoppgaver, har samfunnet en særlig plikt til å tilrettelegge ordninger som sikrer at alle barn får gode omsorgstilbud og oppvekstvilkår. Her er det viktig å tenke helhetlig og få til treffsikre ordninger. For å øke valgfriheten for småbarnsfamilier er det viktig å ha minst to tanker i hodet på en gang. Vi vil derfor sikre valgfriheten gjennom kontantstøtte og utbygging av flere og rimeligere barnehageplasser. Skatter og avgifter må reduseres, slik at familiene får beholde mer av egen inntekt. Samtidig må vi ha offentlige, frivillige og private tilbud som er tilpasset moderne menneskers behov, og som kan gi familiene trygghet og valgfrihet. Barnehageoverføringene økes i dette budsjettet med historiske 2 milliarder kr. Jeg er glad for at det er bred enighet i Stortinget om barnehageplass til alle som ønsker det, likebehandling av kommunale og private barnehager og gradvis lavere foreldrebetaling. Den satsingen vi har nå, er den største satsingen på barnehager som er fremmet i noe norsk statsbudsjett. Statstilskuddet økes slik at det legges til rette for en gjennomsnittlig foreldrebetaling på om lag 2 500 kr pr. måned for en fulltidsplass. Det legges videre til rette for å opprette 12 000 nye barnehageplasser neste år, bl.a. gjennom å videreføre stimuleringstilskuddet. Vi mener det er riktig av Regjeringen å sette i gang en omfattende utredning av konsekvensene av å innføre maksimalpris, og at den kommer tilbake til dette i revidert nasjonalbudsjett. Signalene fra Private Barnehagers Landsforbund og fra andre aktører innenfor barnehagesektoren er at innføring av maksimalpris vil kunne ha uheldige konsekvenser både for barnehageutbyggingen og for kostnadsutviklingen i sektoren. Derfor synes vi det er viktig å få denne konsekvensutredningen først. Stortingsflertallet vedtok i vår svært ambisiøse barnehageplaner, men var ikke enige om finansieringen. Vi er glad for at vi gjennom budsjettforliket med Fremskrittspartiet nå har sikret finansiering av mer realistiske barnehagemål. Men selv om det er godt å se at opposisjonen nå har gjort retrett i forhold til enkelte av sine barnehageløfter, så må vi konstatere at småbarnstillegget i barnetrygden til neste år blir fjernet for å dekke inn deler av satsingen. Midlene fra småbarnstillegget vil i hovedsak gå til finansiering av barnehageplasser, og særlig småbarnsplasser, som er dobbelt så dyre som plasser til de eldste barnehagebarna, og til økt kontantstøtte. Dette er for å sikre at de som velger andre omsorgsløsninger enn barnehager, kommer like godt ut. Pengene går med dette til samme målgruppe som mottok disse midlene før omleggingen. Derfor har vi ganske enkelt med en forenkling av overføringene til barnefamiliene å gjøre, og slett ikke med usosiale kutt, slik enkelte partier har hevdet. Det er samtidig viktig å presisere at enslige forsørgere fortsatt vil beholde det ekstra småbarnstillegget de har i dag. Den enkelte families valgfrihet er sentral for oss. Derfor beholdes og økes kontantstøtten tilsvarende reduksjonen i småbarnstillegget, dvs. fra 3 000 kr til 3 657 kr i måneden fra 1. august 2003. Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti, derimot, vil ta fra folk valgfriheten ved å kutte på dette området. I Arbeiderpartiets alternative budsjettforslag ble det foreslått å kutte bevilgningene til kontantstøtte med 1,5 milliarder kr. Dette ville ha rammet omtrent 90 000 foreldre. Det er verdt å legge merke til at bortimot 82 pst. av landets ettåringer og ca. 73 pst. av alle toåringer mottok kontantstøtte første halvåret i år. Totalt er det omtrent 77 pst. av barn i aldersgruppen 1–3 år her i landet som tar del i kontantstøtteordningen. Vi kan med dette konstatere at den fortsatt er en viktig og populær ordning. Dette vil dessverre ikke partiene på venstresiden ta innover seg. Hadde Arbeiderpartiet fått det som de ønsket, hadde kontantstøtten blitt halvert for å dekke partiets forslag til økt barnehagesatsing. Det tror ikke vi er en god idé. Vi mener at politikernes oppgave ikke er å tvinge barnefamilier over i A4-løsninger, men å gi dem mulighet til å innrette hverdagen på den måten som passer familiene best. For oss er også kontantstøtten et viktig skritt i retning av et samfunn som setter foreldre og barn i sentrum, hvor foreldre foretar valg, og hvor de ut fra sin hverdag og livssituasjon kan skreddersy de tiltakene som passer dem best. Når det gjelder prøveprosjektet i Oslo indre øst, om gratis korttidsbarnehage for alle 4- og 5-åringene i bydel Gamle Oslo, som også representanten fra SV var inne på, er det slik at staten avslutter prosjektet etter sommeren 2003. I utgangspunktet skulle dette prosjektet ha vært avsluttet etter sommeren 2002, slik arbeiderpartiregjeringen i sin tid foreslo, men vi ønsket å forlenge det til prosjektet var ferdig evaluert, slik det er nå. Evalueringsrapporten som nå foreligger, viser meget positive resultater og at det har vært et meget godt tilbud til spesielt barn med minoritetsbakgrunn for å bedre integrering, språkopplæring og for å øke deltakelsen av disse barna i barnehagene. Høyre mener det nå er behov for å se prosjektet i en større sammenheng. Vi ønsker derfor at barne- og familieministeren i samarbeid med Oslo kommune, eventuelt andre kommuner som har en høy andel minoritetsspråklige barn, kan komme frem til en modell eller tiltak som fortsatt sikrer økt integrering av minoritetsspråklige barn i barnehage. Og vi er glad for at Regjeringen har gitt signaler om at de tar sikte på å fremme konkrete forslag til tiltak i statsbudsjettet for 2004. Som kjent jobber Regjeringen også med en omlegging av støtteordningene til frivillige barne- og ungdomsorganisasjoner. Her må det vel sies at til tross for at disse organisasjonene fikk det de hadde bedt om, nemlig et enklere regelverk å forholde seg til, mindre byråkrati og færre skjema, ble det innledningsvis en del støy rundt de foreslåtte endringene. La meg først og fremst si at ingen skal komme dårligere ut i 2003, slik statsråden har presisert. Det har da også blitt betydelig mer ro rundt denne saken nå. Selv om vi alle sammen er enige om at det er viktig å støtte frivillig barne- og ungdomsarbeid, tror jeg det er viktig at vi husker at denne saken ikke bare handler om forenklinger. Denne saken handler også om å slippe organisasjonene fri, og å vise tillit til organisasjonene. Det er først og fremst gjennom mindre statlig styring vi viser at vi har tillit til organisasjonene og det mangfoldet av mål og arbeidsformer de representerer. Vi er veldig glad for at de totale bevilgningene til de frivillige organisasjonene øker, og at Regjeringen legger vekt på modernisering og forenkling av regelverket for frivillige organisasjoner. Slik vil både det offentlige og organisasjonene frigjøre mer ressurser, og dette vil også gi den enkelte organisasjon større selvbestemmelse og frihet i sitt eget arbeid. Vi registrerer imidlertid at partiene på venstresiden ikke ønsker å gi organisasjonene denne tilliten og friheten. Det synes vi er merkverdig. Avslutningsvis har jeg bare lyst til å si at alt i alt er statsbudsjettet for 2003 et stramt, men ganske godt budsjett, og ikke minst bekrefter beslutningen til Norges Bank om å sette ned renten med 0,5 pst. at det har vært viktig av oss å sikre et ansvarlig og stramt budsjett. For barnefamilier med høye boliglån er dette en god nyhet, fordi dette i praksis betyr litt romsligere økonomi for disse familiene i det året som kommer.