Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-06-11:
Denne saken gjelder endringer i privatskoleloven. Som sakens ordfører vil jeg begynne med å takke komiteen for samarbeidet i behandlingen av denne saken. De ulike partiene er enige i veldig mye i skolepolitikken. Det er en samlet komité som uttrykker at den offentlige skolen er og skal være bærebjelken i det norske skolesystemet. Men det er også en samlet komité som peker på at Norge gjennom internasjonale konvensjoner har forpliktet seg på foreldrenes rett og mulighet til å velge et annet skoletilbud for sine barn enn det offentlige, og en utdanning som er i tråd med egen religiøs, moralsk og filosofisk overbevisning. Så er det ulike meninger i komiteen når det gjelder enkelte aspekter ved friskolepolitikken, som eksempelvis endringer i godkjenningsgrunnlagene og endringer av navnet på loven. Jeg vil nå gjøre rede for Kristelig Folkepartis syn på denne saken. Foreldreretten er utgangspunktet for Kristelig Folkepartis friskolepolitikk. Vi mener at vi trenger private skoler i Norge som et supplement til det offentlige skoletilbudet. Det må være mulig å velge alternativt, derfor er vi opptatt av å legge forholdene til rette for friskolene og gi dem gode og forutsigbare rammevilkår. For at alle skal ha en reell mulighet til å velge alternativt, er vi også opptatt av en god offentlig finansiering av friskolene, slik at foreldrebetalingen kan holdes på et lavt nivå. Jeg er derfor glad for at et flertall av partiene nå ber regjeringen utrede hvordan kostnader til bygg kan innlemmes i tilskuddsgrunnlaget til friskolene. Vi vet at mange friskoler har trange økonomiske rammer, og vi vet at alle friskoler trenger gode, funksjonelle skolebygg for å kunne gi elevene et godt opplæringstilbud. Jeg er også glad for at flertallet ber regjeringen se på muligheten til å la skolene opparbeide seg noe mer egenkapital enn det de har mulighet til i dag, for å kunne sikre en forutsigbar økonomi og tillate noe mer tilleggsvirksomhet knyttet til skolevirksomheten, som f.eks. skyssordninger for egne elever og utleie av ledige lokaler. Samtidig som vi ønsker å gi skolene mer fleksibilitet, ønsker vi å være krystallklare på at vi ikke ønsker kommersielle friskoler i Norge. Skolen er ikke en arena som egner seg for profittjag og økonomisk gevinst. Disse skolene drives i stor grad av fellesskapets midler, og pengene skal komme elevene til gode. Derfor synes jeg det er fornuftig å tydeliggjøre utbytteforbudet og også utvide innsynsadgangen ved tilsyn til også å omfatte nærstående selskaper. Kristelig Folkeparti ønsker friskoler, men vi ønsker ikke noe frislipp. Vi inngikk et privatskoleforlik med de rød-grønne partiene på Stortinget i 2007, og det dannet grunnlaget for dagens privatskolelov. Men de fire partiene som ble enige i 2007, har ikke lenger flertall sammen i Stortinget. Solberg-regjeringen varslet en vesentlig liberalisering av privatskoleloven. I Sundvolden-erklæringen ble det varslet at alle som oppfyller lovens krav til kvalitet, skal ha en lovfestet rett til å starte offentlig finansierte friskoler. Denne politikken var det ikke aktuelt for Kristelig Folkeparti å støtte. Jeg vil derfor rose kunnskapsministeren for at han valgte en løsning som kunne gi et bredere forlik i Stortinget. Regjeringens ønske om mer mangfold blir ivaretatt ved at det innføres to nye godkjenningsgrunnlag i loven, samtidig som hovedlinjene i dagens privatskolelov videreføres. Det blir ingen rettighetslov, det gis ingen rett til å starte friskole. Man må fortsatt søke om godkjenning, man må fortsatt søke på bakgrunn av definerte grunnlag i loven, og det skal fortsatt foretas en skjønnsmessig vurdering før godkjenning gis. Kommunene skal fortsatt uttale seg, og skoler skal ikke godkjennes dersom dette vil få negative konsekvenser for det offentlige skoletilbudet på stedet. Jeg mener dette er en god løsning. Det er en løsning som innebærer en fortsatt streng friskolelov, samtidig som det åpnes for noe mer mangfold i sektoren enn det vi har i dag. Og jeg mener det er en god løsning fordi den ligger nær sentrum. Ingen er tjent med en friskolepolitikk som trekkes langt ut til høyre når det er et blått flertall på Stortinget, og langt ut til venstre når flertallet er rødt.