Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Arbeiderpartiet mener at politiet må få et verktøy som holder tritt med kriminalitetsbildet og den teknologiske utviklingen som vi har i landet i dag. Det handler om at de må ha muligheten til å løse sitt samfunnsoppdrag på en god måte, også i en tid der samfunnet er så digitalisert som det er nå. Denne utviklingen vil gå enda raskere i tiden framover. Derfor støtter vi at politiet skal få tilgang til nye metoder. Samtidig synes vi at dette lovforslaget fra statsråden har vært en svært vanskelig sak. Årsaken er at flere av metodene er svært inngripende. En del av dem har fått lav terskel for når de kan tas i bruk, og kan derfor brukes i saker som vanskelig kan ses på som spesielt alvorlige. Det er også krevende når proposisjonen ikke belyser konsekvensene av den samlede sum av metoder som politiet nå får tilgang til, f.eks. betydningen det har for overskuddsinformasjon eller for journalisters kildevern. Dette er noe av det vi har fremmet selvstendige forslag om i saken. Forslaget om overskuddsinformasjon har vi også fått støtte til fra flertallet i komiteen, og det er vi glade for. I arbeidet med innstillingen har Arbeiderpartiet hatt kontakt med representanter for politiet for å kunne vite mest mulig om deres utfordringer. Vi har også hatt møter med aktører med innsikt i teknologien og dens utfordringer og møtt kritikere av økt bruk av skjulte metoder for å kunne vurdere deres innvendinger. For oss har dette vært helt nødvendig for å kunne konkludere på en god måte i det som har vært en vanskelig sak. Vi mener at lovforslaget er for svakt på flere områder, og flere forhold burde vært bedre belyst, særlig når det gjelder den nye og nødvendige metoden dataavlesning og de praktiske og prinsipielle spørsmålene dette reiser. I proposisjonen blir det vist til Sverige og at de der stoppet framleggingen av et forslag om dataavlesning, og det blir vist til at de vil fremme dette på nytt. Men det står ikke noe om hvorfor dette ble stoppet, eller hva de har tenkt å gjøre annerledes i framtiden. Det svenske forslaget ble stoppet fordi det svenske datatilsynet mente det var i strid med nasjonal lovgivning og Europakonvensjonen. Den 16. mai i år satte den svenske regjeringen i verk en offentlig utredning om dataavlesning. Denne skal avleveres høsten 2017. Der bestiller de en omfattende utredning om alle sider ved innføring av dataavlesning som metode for politiet: hvor inngripende det er, hvor inngripende det samlede antall metoder er, hvordan overskuddsinformasjon skal behandles, kostnader ved bruk, teknologi, programvare, for å nevne noe. Kort sagt – alt det som burde vært fanget opp og belyst i denne proposisjonen. I forbindelse med denne saken fremmer Arbeiderpartiet en rekke selvstendige forslag. Hovedlinjene i våre konklusjoner er at det var nødvendig å heve terskelen for bruk av dataavlesning fra simpel narkotikaforbrytelse, simpelt heleri og uaktsomt heleri til grove narkotikaforbrytelser og grovt heleri. Ellers ville metodebruken blitt disproporsjonal med den kriminelle handlingen. Dette har vi fått støtte for fra flertallet i komiteen, og det er et samarbeid vi har satt pris på. Vi skulle også helst sett at flertallet resonnerte annerledes rundt politiloven § 17 d, som gjelder PSTs adgang til bruk av forebyggende skjulte metoder. Flertallet gir ukritisk adgang til bruk av dataavlesning, som er et ganske inngripende virkemiddel. Dataavlesning som forebyggende skjult metode er svært inngripende, og det har potensial i seg til å utfordre Grunnloven. De støtter seg til sitater fra Riksadvokaten. Men sitatene refererer ikke til politiloven § 17 d eller forebyggende metoder, de refererer til straffeprosessloven § 222 d, om politiets adgang til å bruke skjulte metoder for å avverge en kriminell handling og hvordan begrepet «avvergende» skal forstås. Arbeiderpartiet mener at forebyggende dataavlesning i regi av Politiets sikkerhetstjeneste er en metode som bare bør brukes i de mest alvorlige sakene, som å forebygge terrorhandlinger og terrorforbund, mens Høyre og Fremskrittspartiet, sammen med Kristelig Folkeparti, vil gi adgang til at det også skal gjelde forebygging av trusler mot myndighetspersoner. Det kan vi se av henvisningen fra politiloven § 17 d til straffeprosessloven § 216 o om dataavlesning og straffeloven § 263. Vi fremmer et selvstendig forslag om denne avgrensningen og håper at flest mulig partier gir sin støtte til dette og til denne forståelsen av alvoret i Grunnloven § 102. Statsråden har foreslått å øke midlene til kontrollutvalget slik at det juridiske ved dataavlesning og andre skjulte metoder kan ettergås. Det synes vi er bra. Men vi skulle også gjerne sett at det var rutiner på kontroll av programvaren ved dataavlesning. Vi fremmer derfor forslag om at det skal utvikles tilsynsrutiner for dette, inkludert for avinstallering. Også på en del andre områder mener vi at lovforslaget går for langt. Det gir f.eks. adgang til å ta i bruk kommunikasjonskontroll for å lokalisere kommunikasjonsanlegg, altså mulighet for å spore personer under konkret mistanke, helt utenom dagens bestemmelser om personnær teknisk sporing – som har en langt høyere terskel for bruk. Dette har ikke regjeringen etter vår mening argumentert tilfredsstillende for i sitt forslag. De gir også anledning til i langt større grad enn i dag å spore opp personer ved hjelp av falske basestasjoner, uten at dette er avgrenset til geografisk oppholdssted, tidsperiode for antatt opphold eller knyttet til særskilte straffebud. I stedet har man gitt politiet en ganske bred adgang til å ta i bruk denne metoden. Vi fremmer egne forslag på begge disse områdene, for å avgrense og ansvarliggjøre. Dette lovforslaget bærer noen steder preg av å være hastverksarbeid. Det så vi spesielt tydelig i spørsmålet om skjult kameraovervåking i henhold til § 202 a i straffeprosessloven. I femte ledd, andre setning står det at kameraovervåking både kan være med og uten mulighet for opptak av lyd- og bildemateriale. Dette ville endret norsk rett på dette feltet dramatisk. Adgang til skjult overvåking av lyd får man gjennom helt andre paragrafer, bl.a. bestemmelsen om romavlytting, som har en høyere terskel. Da statsråden ble spurt om dette i spontanspørretimen i mai, forsvarte han det. Da han fikk spørsmålet på nytt, skriftlig, gikk han tilbake på det. Vi er glade for at flertallet på Stortinget nå går sammen med Arbeiderpartiet om å fjerne ordet «lyd» fra bestemmelsen om skjult kameraovervåking. Avslutningsvis vil jeg si at skjulte metoder er høyst nødvendig for politiet. Det handler om å avdekke, avverge og noen ganger forebygge alvorlige kriminelle handlinger. Det støtter Arbeiderpartiet. Samtidig er dette metoder som krever gode avveininger for rettssikkerhet, personvern og demokrati – isolert til den enkelte metode, men også til summen av metodebruken. På en rekke områder kommer regjeringens forslag til kort. Det er bakgrunnen for våre forslag i denne saken. Da gjenstår det bare for meg å ta opp de forslagene vi er med på i innstillingen.