Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2015-12-09:
I dag har jeg lyst til å snakke om to ting, men jeg må nok tegne meg når jeg setter meg igjen, for å rette opp noen av feilene i forrige innlegg også – men det får jeg komme tilbake til. Jeg skal snakke om media og spill, for etter årevis med ustrukturert og tilfeldig spillpolitikk rydder vi nå opp. Mye er gjort, ytterligere ett grep tas litt senere her i dag, når Extra-spillet blir en del av Norsk Tippings ordinære portefølje, og mer skal skje. Jeg har lett litt etter måter å unngå å snakke om de åtte rød-grønne årene, men presidenten får ha meg unnskyldt: På spillfeltet er det dessverre ikke mulig. Vi overtok et område hvor hele enerettsmodellen var satt i fare av tilfeldigheter og forskjellsbehandling. ESA åpnet sak mot Norge, og hadde vi fortsatt den lemfeldige behandlingen på dette politikkområdet, ville enerettsmodellen vært en saga blott. Høyre og regjeringen har reddet enerettsmodellen gjennom konsistent politikk og nødvendig ryddearbeid. Men vi gir oss ikke der. Det er varslet en stortingsmelding med en helhetlig gjennomgang av spillpolitikken, for fortsatt er det en del tråder som flagrer i vinden. Og enda viktigere: Vinden bringer med seg mørke skyer. Det er sånn at snart 60 pst. av alt spill som foregår via Internett, spilles hos uregulerte tilbydere som tilbyr spillene sine fra utlandet. Samtidig ser vi at andelen som velger de tradisjonelle spillene som Lotto og tippekupongen, er på vei ned. Legger man kurven for tradisjonelle spill som drives av Norsk Tipping, oppå kurven for online-spill, hvor altså stadig flere velger andre leverandører, ser man ganske fort at dette ikke er bærekraftig over tid. Norsk Tippings resultat vil gå ned, overskuddet vil bli mindre i kronebeløp, de frivillige vil få mindre penger. Dette må vi finne midler for og møte, og vi ser frem til å drøfte det når spillmeldingen kommer. Noen synes å tro at det bare er å skru av Internett eller forby reklame som er sendt fra stasjoner i utlandet. Sånn er det dessverre ikke. Det skal svært mye til for å lykkes i å stanse reklame som er lovlig sendt fra andre land. Blokkering av Internett har de i og for seg en viss suksess med i Nord-Korea, men det er med dagens teknologi svært lett å komme rundt for en vanlig norsk bruker. Det er dessuten et element i at det er noe betenkelig med å blokkere ting vi ikke liker. Det reiser også prinsipielle spørsmål. Jeg er trygg på at vi kan finne gode løsninger fremover. Det må vi, før de tvinger seg frem. Det er å foretrekke å ha kontroll og foreta varsomme tilpasninger fremfor å halse etter fordi vi kommer til et knekkpunkt hvor det virkelig begynner å haste. Videre til medieområdet: Her har jeg også vridd og vendt for å forsøke å holde meg unna et tilbakeskuende perspektiv, men det er ikke til å unngå å peke på de åtte årene med unnfallenhet – ja, nærmest konkret motstand – når det gjaldt plattformnøytral lavmoms for nyhetsmedier fra den rød-grønne regjeringen. Når det gjelder arbeidet den rød-grønne regjeringen gjorde for plattformnøytralt momsfritak for nyhetsmedier, er null et tall som er verdt å merke seg, fordi det var nettopp det som skjedde: null og niks. Nå har vi på rekordtid fått dette på plass. Notifiseringen er sendt til ESA, og dette er kanskje det viktigste bidraget for å legge til rette for nødvendige omstillinger på mediefeltet. Dette er kanskje den største endringen på dette området på mange, mange år, og det er da også hilst velkommen fra en tilnærmet samlet norsk presse. Omstillingen i media går enormt fort, også innenfor kringkasting. Derfor er det viktig at arbeidet med allmennkringkastingsmeldingen som nå pågår, munner ut i en moderne og fremtidsrettet politikk som legger til rette for både et sterkt og balansert NRK og et kommersielt allmennkringkastermiljø – prinsipielt sett i hele eteren, både tv og radio. Arbeidet med allmennkringkastingsmeldingen må ses i sammenheng med to andre viktige prosesser som allerede er i gang: ekspertutvalget som skal jobbe frem råd om NRKs fremtidige finansiering, og Mediemangfoldsutvalget som skal presentere sitt arbeid våren 2017. I en medieverden i voldsom endring er det viktig at vi ser det hele under ett: rammevilkår, finansiering, mangfold, språkrøkt, kulturformidling, nyhetsformidling, debatt og demokratiutvikling. Regjeringen fører en moderne mediepolitikk for fremtiden. De siste to årene har det skjedd mer og blitt satt i gang flere prosesser enn på svært lang tid før det. Dette arbeidet – som ble satt i gang på overtid, men som vi gyver løs på – fullfører vi ett etter ett med stor lyst og iver, for i arbeidet med å fornye og forenkle er regjeringen opptatt av å løse de viktige oppgavene i dag, samtidig som vi ruster Norge for fremtiden. På medie- og spillfeltet gjør vi både ryddejobben og setter oss i stand til å møte den globale virkeligheten – bedre rustet og med ambisjoner om å være i front i stedet for å halse etter. Det er vår mening at politikk som legger til rette for fremtiden, er bedre enn gammeldagse løsninger på gårsdagens problemer.