trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2019-05-21:
La oss først bare konstatere noen fakta. Tre av fire elever som startet videregående opplæring i 2012, fullførte og besto innen fem år. Det er det høyeste tallet siden målingene startet. Andelen som fullfører, har økt med rundt 5 prosentpoeng siden innføringen av Kunnskapsløftet i 2006. Økningen i fullføring har vært størst blant elever med svake karakterer fra grunnskolen, elever med lavt utdannede foreldre og elever med innvandrerforeldre. Samlet sett har fraværet i videregående gått ned med om lag 40 pst. etter at fraværsgrensen ble innført. Fullføringen i videregående opplæring har aldri vært høyere. Det er interessant å se at færre stryker og færre slutter. Det er mulig det er litt for tidlig å slå fast at det bare skyldes fraværsgrensen, men det er rimelig å anta at det å være mer på skolen også gir faglig uttelling for elevene. Fremskrittspartiet mener at elevene har en åpenbar plikt til å møte til undervisningen. Vi er derfor glad for at vi nå har et strengere regelverk for å hindre skulk i videregående skole, enn vi hadde før. En fraværsgrense sender et klart signal til elevene om at dette ikke er greit. De har plikt til å møte opp på skolen. Hvis elevene ikke har faste rammer og lærer seg at møteplikt ikke er viktig, får de alvorlige problemer både i skolen og i arbeidslivet. Og jeg synes det er viktig å minne om at elever i videregående skole i Norge er svært heldige. De har rett til gratis utdannelse, utført av gode lærere. Med rett følger også plikt. Elevene har en selvstendig plikt til å gjøre det beste ut av skolegangen. Mye fravær er et problem ikke bare for dem som er fraværende, men også for andre elever, da det kan gå ut over undervisningen, klassedynamikken og gruppearbeid. Det sier seg selv at mye fravær går ut over elevenes læring, og at høyt fravær og høyt frafall henger sammen. For å finne gode løsninger på dette kreves det en rekke ulike tiltak. Regjeringens lærerløft, yrkesfagløft og ny lærerutdanning vil – sammen med strengere fraværsreglement – på sikt bidra til å få frafallet ytterligere ned. Kunnskap, dannelse og forberedelse til voksenlivet henger sammen. Skolen skal gi elevene alt dette. Fraværsreglementet er et godt verktøy for lærerne, et verktøy som vi i Fremskrittspartiet vil beholde. Samtidig er det viktig at vi ikke skal være fastlåst. Det må være rom for fleksibilitet i praktiseringen av fraværsreglementet, men vi mener det er mer naturlig å ta en større debatt om fraværsgrensen når sluttrapporten er klar.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-05-21:
God og treffsikker politikk må være fundamentert på kunnskap. Arbeiderpartiet er opptatt av å følge utviklingen i studentenes levekår og gjøre vårt beste for at de skal ha gode rammevilkår mens de studerer. Siden 2010 har SSBs levekårsundersøkelse vært et verdifullt kunnskapsgrunnlag for styring av høyere utdanning. Under Stoltenberg-regjeringen ble levekårsundersøkelsen gjennomført regelmessig. Jeg sier verdifull fordi SSBs undersøkelse er den mest komplette oversikten over norske studenters levevilkår. Formålet med undersøkelsen har vært å kartlegge studentenes studie- og boforhold, sosiale nettverk, helse og økonomi og forholdene rundt arbeid og fritid. Man har også ønsket å beskrive utviklingen over tid og sammenligne resultatene med tidligere levekårsundersøkelser blant studentene. Vi i Arbeiderpartiet mener det er viktig at studentenes levekår undersøkes med jevne mellomrom, slik at man har oppdatert informasjon, kan avdekke endringer over tid og rette inn politikken deretter. Derfor er det uheldig at regjeringen har latt være å gjennomføre en ny levekårsundersøkelse. Undersøkelsen ble sist gjennomført av SSB i 2010. På ni år kan mye ha skjedd. Verken Studentenes helse- og trivselsundersøkelse, Studiebarometeret eller Eurostudent kan fullgodt erstatte en helhetlig og bred levekårsundersøkelse. Vi i Arbeiderpartiet undres over at høyreregjeringen ikke viser vilje til å prioritere et oppdatert og nødvendig kunnskapsgrunnlag om den viktige samfunnsgruppen som studentene utgjør. Som representanten Steffensen var inne på, signaliserte Solberg-regjeringen før framleggelsen av statsbudsjettet i 2016 at de tok sikte på å gjennomføre en ny undersøkelse for å få oppdatert informasjon om studentenes levekår. Men regjeringen valgte dessverre å ikke gjøre det. Vi i Arbeiderpartiet er også opptatt av studiekvalitet og studentenes rett til et godt læringsmiljø. Læringsmiljølovverket er lite konkret på flere punkter, noe som kan bidra til forskjeller mellom lærestedene når det gjelder tilrettelegging. Kunnskapen om studentenes læringsmiljø ved universiteter, høyskoler og fagskoler bør styrkes og ses i sammenheng med gjennomgangen av universitets- og høyskoleloven. Etter flere år med økende antall søkere til høyere utdanning mener vi det trengs mer kunnskap om studentenes levekår og læringsmiljø, ikke mindre. Derfor har vi i Arbeiderpartiet foreslått at en ny levekårsundersøkelse igangsettes, og at en kartlegging av studentenes læringsmiljø bør inngå i denne undersøkelsen, for mest mulig helhetlig kunnskap om studentenes vilkår. Det bør regjeringen kunne ta seg råd til, og det bør gjøres snarest mulig. Studentene har ventet lenge nok.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-05-21:
Det ønsker representanten.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-05-21:
Statistisk sentralbyrå, som jevnlig leverte studentlevekårsundersøkelser under den rød-grønne regjeringen, har lange tradisjoner for å kartlegge og belyse befolkningens levekår. Før SSB gjennomførte den aller første allmenne levekårsundersøkelsen i 1973, hadde det blitt gjennomført enkeltundersøkelser om folks forbruk og inntekt, men disse beskrev bare visse sider av den virkeligheten som bestemmer den enkeltes livssjanser. Derfor valgte den daværende regjeringen å gi en forskergruppe i oppdrag å gjennomføre den første helhetlige levekårsundersøkelsen. Nå ser vi at dagens regjering nøyer seg med undersøkelser som beskriver fragmenter av den virkeligheten som studentene lever under. Hva er årsaken til at dagens regjering ikke ønsker en helhetlig og bred kjennskap til studentenes levekår?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-05-21:
Internasjonalt øker interessen for å måle levekår i bred forstand, inkludert f.eks. livskvalitet og samfunnets utvikling, i den hensikt å legge til rette for bedre beslutninger. Det synes ikke som om denne interessen deles av sittende regjering. Jeg har notert meg at Fremskrittspartiet sier nei til våre forslag, men også at de håper regjeringen «kan finne rom for en ny undersøkelse de neste årene». Denne regjeringen har funnet rom for å bruke rundt 7 mrd. ekstra oljekroner, så jeg får ikke tak i den egentlige grunnen til at høyreregjeringen aldri satte i gang den levekårsundersøkelsen de bebudet. I tillegg var det opprinnelig satt av penger i tidligere budsjetter, men disse ble fjernet igjen. Sammen med det borgerlige stipendkuttet ser det ut som om denne regjeringen ikke vil bruke penger på studentene.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-05-21:
Jeg har bare et kort svar til representanten Grimstad fra Venstre, som åpenbart er litt på ville veier når han sier at opposisjonen snakker ned SHoT-undersøkelsen. Tvert imot – Arbeiderpartiet vurderer SHoT-undersøkelsen som bunnsolid, men den er ikke noen fullgod erstatning for en helhetlig og bred levekårsundersøkelse. Såpass må man kunne si. Ikke bare mener vi den er bunnsolid, men vi følger SHoT-undersøkelsen nøye år etter år. Og vi følger den opp med praktisk politikk. Da vi så urovekkende tendenser i studentenes psykiske helse, doblet vi vår egen innsats til forebyggende og behandlende tiltak. Vi hadde 15 mill. kr mer enn regjeringen. Vi hadde også en omfattende workshop med berørte organisasjoner for nettopp å få til målrettet politikk på feltet. Arbeiderpartiet har, i parentes bemerket, også 300 mill. kr mer til psykisk helsevern enn det denne regjeringen har. Men kort oppsummert: Vi følger med, vi følger opp, og det er akkurat det som er grunnlaget for at vi fremmer dette forslaget i dag om å følge med på studentenes levekår for å få en mer treffsikker politikk.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Studentenes levekårsundersøkelse ser på levekårene til studentene innenfor et gitt tidsrom, og er den mest komplette oversikten over norske studenters studie- og boforhold, sosiale nettverk, helse og økonomi og forhold rundt arbeid og fritid, for å nevne noe. Slik er undersøkelsen et verdifullt redskap for styring av høyere utdanning. Betydningen av å ha det bra som student og underveis i studiene er elementært for å lykkes i studier. I studentenes helse- og trivselsundersøkelse har vi sett tall som gjør oss urolige for hvordan det står til. Vi frykter at det er mørketall for hvor mange studenter som sliter. Senterpartiet ser alvorlig på situasjonen. Det bør også regjeringen gjøre. Norsk studentorganisasjon er enig i at det trengs en ny undersøkelse. SSB har på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet gjennomført tre levekårsundersøkelser blant studenter siden 1998. Levekårsundersøkelsen, sammen med Studiebarometeret, Eurostudent og studentsamskipnadenes egen undersøkelse av studentenes helse og trivsel, gir oss et økt kunnskapsgrunnlag og sørger for verdifull informasjon. Det er avgjørende å vite hva vi snakker om når vi diskuterer å utarbeide politikk og virkemidler som handler om å bedre studentenes hverdag. Det er kritisk at dagens regjering ikke vil prioritere et oppdatert nødvendig kunnskapsgrunnlag om den viktige gruppen som studenter er. Når flere tar høyere utdanning og samfunnet endrer seg stadig raskere, må vi ha blikket festet på veien for å orientere oss om hvor vi er på vei hen. Det gir ingen mening for Senterpartiet at regjeringen, som ellers snakker om betydningen av kunnskap, ikke vil prioritere innhenting av kunnskap om studentenes levekår. Ingen av de Høyre-styrte regjeringene har de siste ni årene gjennomført en ny levekårsundersøkelse. Samtidig har regjeringen endret ordninger under Lånekassen og endret studiestruktur, varighet på utdannelser, opptakskrav og mye mer. Ingen av undersøkelsene som studentene svarer på, kan erstatte en helhetlig og bred levekårsundersøkelse. Det er interessant når statsråd Nybø skriver i brev til komiteen at dette bør håndteres i ordinære budsjettprosesser, når regjeringen tidligere aktivt har valgt ikke å gjennomføre en ny levekårsundersøkelse til tross for at det var planlagt i den ordinære budsjettprosessen i 2016. Nå har vi en gjennomgang av universitets- og høyskoleloven og flere store prosesser i kommende framtid. Hvordan dette påvirker studentenes hverdag, bør vi vite mer om. Vi skulle gjerne sett at regjeringen var mer opptatt av å se i hvilken grad tiltakene Stortinget bevilger penger til, har ønsket effekt, for i studentenes hverdag har vi ingen tid å miste.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
I innlegget sitt pekte statsråden på en gjennomgang av studiefinansieringen. Hun bruker også replikkrunden nå til å skryte mye av økt studiefinansiering. Men vi fikk en endring i budsjettet for 2019 som vi ikke nødvendigvis hadde forventet skulle komme i et slikt omfang og i en slik fart. Så jeg lurer rett og slett på hva slags kunnskapsgrunnlag om studentenes levekår regjeringen bygger på når det gjelder innstrammingen av reglene for omgjøring av lån til stipend, som gjør at regjeringen mener at tøffere vilkår vil føre til at studentene gjennomfører studiene raskere – eller er dette bare en antagelse?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Det er ingen tvil om at kunnskapsgrunnlaget her kanskje er noe tynt. Regjeringen la i budsjettet opp til at det skulle spares opp mot 260 mill. kr. Vi ser i revidert budsjett at det ikke ble det beløpet man forventet. Det er ingen tvil om at studentene også opplevde at dette ville berøre deres studiehverdag og deres motivasjon i hverdagen – kanskje også sjansen man tar når man søker seg inn på høyere utdanning uten nødvendigvis å vite hva man vil bli når man blir stor. Hvis vi må vente en stund til før regjeringen tar seg råd til en ny levekårsundersøkelse, og hvis dette skal skje gjennom en ny budsjettprosess – hva kan Stortinget forvente seg i et kommende statsbudsjett og av videre oppfølging som vil være annerledes enn det Stortinget fikk i 2016?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Vi ønsker oss en jevnlig og systematisk levekårsundersøkelse og en oppdatert levekårsundersøkelse, for dette vil gi et langt bedre grunnlag for å kunne finne de effektive og gode tiltakene som gir studiekvalitet, studieprogresjon og en god studiehverdag. Regjeringen strammer bl.a. inn ordningen med å gjøre lån om til stipend uten at dette hadde støtte blant studentene, og uten at man kan dokumentere at dette har effekt. Da er det minste vi kan be om, at dette tiltaket blir vurdert i etterkant, når regjeringen uansett velger å «brøyte» det igjennom. Det er ganske interessant å se debatten her i dag, at representantene for regjeringspartiene er uenige seg imellom om hvorvidt det er behov for en ny levekårsundersøkelse eller ei. Representanten fra Venstre peker på at det ikke er behov, mens representanten fra Fremskrittspartiet peker på at det er behov. Det hadde vært positivt for studentene og for studentvelferden om man i det minste kunne satt et årstall fram i tid og hatt en ambisjon om å ha en ny levekårsundersøkelse. Her er det flere tiltak vi bør ha mer kunnskap om hvordan slår ut. Ellers vil jeg komme med en liten digresjon om sist helsekomiteen gjorde tiltak for elevers helse. Det var ikke særlig populært blant regjeringspartienes medlemmer i utdanningskomiteen. Jeg er spent på om det blir det i denne omgang. Det gjaldt da fysisk aktivitet i skolen, som vi nå heldigvis får et flertall for også på tvers av opposisjon og posisjon. Tiltak regjeringen skryter av, er ofte resultat av bestillinger fra Stortinget og det det er bred politisk enighet om at det er behov for. Så nå må vi lytte til Norsk studentorganisasjon og studentene i utlandet, ved ANSA, som ønsker seg en levekårsundersøkelse. Det mener Senterpartiet det er grunnlag for å gi dem.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Vi ønsker alle å redusere frafallet i videregående opplæring, men spørsmålet er hvordan vi får det til. Å være til stede, å få undervisning og ha andre rundt seg som står og sikrer deg når du er på vei opp i ukjent terreng i klatreveggen, er en forutsetning for å lykkes. Forskrift om nasjonal grense for udokumentert fravær ble innført fra og med skoleåret 2016/2017. Med udokumentert fravær på inntil 10 pst. per fag og rom for bruk av skjønn opptil 15 pst. får elevene vurdering. Deretter mister elevene mulighet for vurdering i fag. Nesten tre av fire av dem som startet på videregående skole i 2012, fullførte innen fem år. Men fraværsgrensen har knapt hatt betydning for disse elevene, da den kom inn i deres eventuelle siste skoleår for fullføring. Hvordan fraværsgrensen faktisk påvirker gjennomføring av videregående, får vi først se når sluttrapporten etter følgeevalueringen leveres i 2020. Men om vi nå ser uheldige sider ved dagens praksis, bør vi hente oss inn før skaden blir uopprettelig. De elevene som er i videregående skole i dag, har ikke tid til å vente to–tre år. Det kan avgjøre deres framtid. Senterpartiet ser at regjeringen slår seg på brystet og viser til at fraværet har gått ned etter at det nye regelverket trådte i kraft. Men fraværsstatistikken kan ikke brukes som en fasit på at ordningen virker etter formålet. Senterpartiet støttet innføringen av en grense for fravær, men vi så også behovet for å bruke fornuft og ikke lage en for rigid ordning som skaper unødvendig byråkrati og rammer dem som trenger oppfølging, mest. Erfaringene vi har gjort oss nå, som regjeringen også kjenner godt til, viser at det er behov for justeringer. For det er vel ikke regjeringens intensjon at elever skal gå på skolen med feber når de åpenbart ikke har noe på skolen å gjøre, av hensyn til seg selv, læring og deres omgivelser? Det er vel heller ikke regjeringens intensjon at like tilfeller blir behandlet ulikt og registrert ulikt alt etter skolens og fastlegenes praksis. Eksemplene er mange flere. Senterpartiet mener det er naturlig at fraværsreglene i størst mulig grad følger reglene i arbeidslivet. Det betyr at vi mener egenmelding må være greit når man f.eks. ikke er syk nok til medisinsk behandling, men har influensa, migrene eller lignende. Da mener vi det må være fornuftig å gi myndige elever rett til egenmelding og foresatte rett til å dokumentere årsaken til fraværet for umyndige. Det er pussig å umyndiggjøre folk slik regelverket nå legger opp til. Jeg vil særlig trekke fram Senterpartiets forslag om at egenmelding fra foreldre og foresatte eller myndige elever blir godkjent som gyldig dokumentasjon for fravær ved sykdom og andre velferdsgrunner, i inntil tre dager – og det er da Senterpartiets forslag, som jeg vil ta opp.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Lærere, rektorer og fastleger opplever frustrasjon rundt praktiseringen og håndhevingen av reglene for fraværsgrensen. Fastleger har det så travelt at de spør om elevene står i fare for å få «ikke vurdert» før de tar inn elevene til legetime. Ser statsråden at det er et behov for å endre et byråkratisk system som beslaglegger tid for allerede belastede fastleger, eller har ikke regjeringen tillit til at elevene og deres foresatte kan attestere fravær som skyldes sykdom eller andre sosiale forhold?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Fleksibiliteten i dagens regelverk strekker ikke til for alle elever. Utfordringer og usunt stress handler om at det er en sammenheng mellom støtte og krav. Når elever mister grunnlag for vurdering i fag og ikke klarer å leve opp til kravene som blir stilt til dem, hvordan mener statsråden at elevene skal kunne finne støtte og motivasjon til å prestere i øvrige fag og skolegang?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-21:
Debatten går inn for landing, men jeg tenker at det er viktig å poengtere at debatten dreier seg mye om kunnskapsgrunnlaget som Fafo legger fram. I en Fafo-rapport fra i fjor er det tatt opp at praktiseringen av fraværsgrensen har ført til mer stress og større frafall blant de mest utsatte elevene. Dette advarte Senterpartiet mot da fraværsgrensen ble innført. Kunnskapsministeren tok ikke tak i dette da og gjør det heller ikke nå. Verken skolene eller elevene og deres foresatte har verktøyet de trenger for å takle dette. Regjeringspartiene skyver utfordringene foran seg fram mot sluttrapporten, som kommer i 2020, men stortingsflertallet vedtok allerede i 2016, på bakgrunn av erfaringene med fraværsgrensen fram til da, å vurdere endringer i fraværsreglementet, særlig vurdere å gi skolene større mulighet til å bruke skjønn i håndhevingen av fraværsreglementet. Å føre fravær og stille krav til oppmøte var ikke noe nytt i 2016. Diskusjonen rundt kjøreopplæring er også blitt løftet i nyere tid. Senterpartiet mente at kjøreopplæring som foregår i skoletida, ikke bør bli regnet som fravær, og vi mener det fortsatt. Tidlig i 2016 ba Stortinget regjeringen om å gå i dialog med skolene om å forbedre fraværsreglementet, og viste da særlig til det høye dokumentasjonskravet, helsesykepleiernes rolle og skoleledernes mulighet til å utøve skjønn. Denne oppfordringen må vi komme med i dag også, og vi opplever ikke at dialogen er god nok. Det er bra at regjeringen vil ha en følgeevaluering, men dette er det jo ingen tvil om at Stortinget har vært veldig aktive og tydelige i sin bestilling av, og at vi har forventet dette ved gjennomføringen av en nasjonal fraværsgrense fra skoleåret 2016/2017. En fraværsgrense har som sagt vært praktisert i ulike former i lang tid. Det er veldig synd at Stortinget ikke har samme vilje til å ta styring i dag. Vi kommer til å fortsette å stå på for å rette opp baksiden av medaljen, som vi ser at ikke har de tilsiktede hensiktene vi ønsket oss da fraværsgrensen ble innført, og som vi også trodde flertallet i Stortinget delte, men som vi nå fortsatt må løfte.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Hvordan er det å være student i Norge? De aller fleste vil vel si at det er bra å være student, sammenlignet med hvordan situasjonen er i andre deler av verden. Jeg hadde nylig besøk av noen colombianske studenter. De fortalte om skyhøye skolepenger, sentraliserte studier og at man måtte ta opp private lån for å kunne gjennomføre om en ikke hadde rike foreldre. Det er nesten umulig å bli student om en ikke tilhører overklassen i Colombia. I Norge har vi lik rett til utdanning, vi har studielånfinansiering, og vi bygger til og med studentboliger som er finansiert av staten – slett ikke nok, er jeg nødt til å kommentere da, som et lite sleivspark til regjeringen, som nå har gitt opp sine egne mål på området. Men hvordan står det egentlig til med høyere utdanningssektoren i Norge? Hvordan er studenttilværelsen? Er studielånfinansieringen god nok? Hvordan er levekår og læringsmiljø? Og hva med kvaliteten og innholdet i studieprogrammene? Hvorfor er det slik at flere studenter jobber deltid i Norge enn i resten av Europa? Og hvorfor bruker norske studenter lengre tid på å gjennomføre studiene enn studenter i andre land? Jeg skulle gjerne likt å vite hvorfor det er slik. Jeg tror det kunne vært nyttig kunnskap for alle som sitter i salen. En levekårsundersøkelse som den vi sist gjennomførte i 2010, ville gitt svar på noen av spørsmålene mine. En levekårsundersøkelse ville gitt oss grunnlag for å utvikle politikk og sette inn virkemidler som kunne gitt studentene i Norge en bedre hverdag. Gode data ville kunne gitt oss muligheter for politikkutvikling. En levekårsundersøkelse kunne gitt oss den komplette oversikten over norske studenters levevilkår. Men en slik undersøkelse vil ikke regjeringspartiene ha, selv om det framheves hvor viktig det er at studentenes levevilkår undersøkes med jevne mellomrom, slik at man har oppdatert informasjon og kan avdekke endringer over tid. Mye kan ha endret seg i løpet av de ni årene siden sist studentenes levekår ble kartlagt. Verken Studentenes helse- og trivselsundersøkelse, Studiebarometeret eller Eurostudent kan fullgodt erstatte en helhetlig og bred levekårsundersøkelse. Men regjeringen sier nei. Er de virkelig så selvtilfredse når det gjelder situasjonen for dagens studenter?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Ministeren gjentar i sine innlegg de store løftene denne regjeringen har gjort for studentene. Så viser Kunnskapsdepartementets egne beregninger at regjeringen har finansiert elleve måneders studiestøtte med å endre og ta bort andre studieordninger for studentene. De gir altså med en hånd, men tar jaggu grovt tilbake med den andre. Derfor er det betimelig i denne sammenheng å spørre: Er det kunnskapen en slik levekårsundersøkelse vil framskaffe, som statsråd Nybø ikke ser behovet for? Eller er det en erkjennelse av manglende evne og vilje til politisk oppfølging som den sannsynligvis vil avkreve?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
En levekårsundersøkelse kunne gitt oss den komplette oversikten over norske studenters levekår, studentenes studie- og boforhold, deres sosiale nettverk, helse og økonomi og forhold rundt arbeid og fritid. Man kunne fått beskrevet utviklingen over tid ved å sammenligne resultatet med tidligere levekårsundersøkelser blant studenter. Sånn har undersøkelsen tidligere vært et verdifullt kunnskapsgrunnlag for styringen av høyere utdanning. Da er det jo ikke rart at dette også blir en debatt om studielånsfinansieringen og om boligbygging. Så legger jeg merke til at regjeringspartiene slår seg veldig hardt på brystet og lager en skryteliste over alt de får til. Men jeg har lyst til å gjenta det jeg sa i replikkvekslingen: Regjeringen har ingen grunn til å slå seg på brystet, for de tar med den ene hånden og gir med den andre. Regnestykket er ganske enkelt, og det er Kunnskapsdepartementet som har utført det: Rentepåslag for studielån fra og med 2015 har de spart 204 mill. kr på. Utfasingen av kvoteordningen fra og med 2016 til 2017 har de spart 53 mill. kr på. Reduksjon av fratrekk på studielånsrenten fra og med 2017 har de spart 365 mill. kr på. Avviklingen av reisestipend i Norge og Norden for studenter har de spart 25 mill. kr på. Sånn kan vi fortsette, og resultatet blir at det de har spart, har de gitt tilbake gjennom elleve måneders studiefinansiering. Men jeg tror ikke norske studenter er så dumme at de ikke skjønner at de er blitt tatt fra noe, for regnestykket er ganske enkelt. Så klarer ikke representanten Gudmundsen i denne debatten å skjønne kritikken knyttet til studentboligbygging. Regjeringen sier altså at de skal bygge 3 400 studentboliger, og så bygger de bare halvparten. Også det regnestykket er ganske enkelt. Og så sier Gudmundsen at dette er trekk de får etter endte studier – så det er liksom ikke så farlig. Tror virkelig representanten at norske studenter er så dumme at de ikke skjønner hvor enkle disse regnestykkene er?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Målet om å redusere udokumentert fravær fra undervisningen er alle partier enige om. Ingen elever får den undervisningen de trenger, uten å være til stede i klasserommet. Det store spørsmålet er om dagens fraværsgrense er et godt virkemiddel for å sikre at flest mulig elever får en god videregående opplæring. Det var to mål med å innføre fraværsgrensen. Den skulle bidra til økt tilstedeværelse på skolen og redusere frafallet. Nå har vi forskning som viser at bare det ene målet nås. Fraværet er redusert, og det er viktig, men samtidig fører fraværsgrensen til at flere elever får «ikke vurdert», IV, i ett eller flere fag, og sannsynligheten for frafall øker. Det bekymrer meg sterkt. Jeg mener det er ansvarsløst av kunnskapsministeren når han på denne bakgrunnen slår fast at fraværsgrensen er bra for alle elever, og at denne rapporten bør legge diskusjonen om fraværsgrensen død. Kunnskapsministeren sa i fjor at han ikke hadde tro på at det var noen sammenheng mellom fraværsgrense og økt andel elever som fikk «ikke vurdert». Den nye Fafo-rapporten beviser denne sammenhengen. Elevene som har størst behov for hjelp, blir rett og slett skjøvet ut. Det bekymrer meg at statsråd Sanner konkluderte på sviktende grunnlag, og at han nå så lettvint kan hevde at dette er en suksess. Kunnskapsministeren burde ta Fafos forskning på alvor. Da er den eneste holdbare konklusjonen at fraværsgrensen er altfor rigid, og at den ser ut til å ramme utsatte grupper. Rapporten viser at SVs bekymringer knyttet til en statisk fraværsgrense har vært høyst reell, og at det er behov for ytterligere endringer. Ofte er det komplekse årsaker til at en elev har høyt fravær. Det kan handle om manglende motivasjon, mistrivsel, psykiske problemer eller en vanskelig familiesituasjon. Dagens fraværsgrense kan dessverre være til hinder for å få disse elevene på skolen. I stedet trengs nærvær, motivasjon, hjelp til livsmestring og tilrettelagt undervisning på skolen. Debatten om fraværsgrensen kan ikke legges død. Når forskere advarer mot økt polarisering og frafall, må det tas på største alvor. Det må man kunne forvente av hele landets utdanningsminister. SV er ikke tilfreds med en politikk som skyver elever vekk fra skolen. Derfor foreslår vi en rekke justeringer i fraværsgrensen som kan motvirke dette, og jeg tar dermed opp de forslagene SV står bak i denne saken.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
To videregående skoler i Oslo har ordninger med en mer fleksibel skoledag. Oslo bystyre vedtok 26. april i fjor at elevene skulle sikres en mulighet til en fleksibel skoledag der dette var ønskelig fra skolens side. Vedtaket hadde sin opprinnelse i forslaget fra Ungdommens bystyre, og begrunnelsen var at mange elever i Oslo-skolen opplever skoledagen som lite fleksibel og mener at fraværsgrensen har forsterket dette problemet. Tilbakemeldingene fra lærere og elever har ved begge skolene vært veldig positive. Det har siden den gang oppstått usikkerhet om hvorvidt fleksibel skoledag er i strid med gjeldende forskrift om fraværsgrense – nasjonale rammer som skal sikre elevene et likeverdig opplæringstilbud. Oslo kommune har derfor bedt Udir om en avklaring, men venter fremdeles på svar. Er ministeren kjent med at Oslo kommune har hatt en henvendelse til Udir, og hvordan stiller statsråden seg til slike lokale løsninger, som de har gode erfaringer med?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Hvis jeg i mitt innlegg sa noe feil, har jeg lyst til å beklage det. Det som er på det rene i denne sammenhengen, er at forskere argumenterer med at fraværsgrensen har bremset den positive nedgangen i andelen som får «ikke vurdert», og at elevene med høyt fravær nå har større risiko for å få «ikke vurdert». I evalueringsrapporten I fraværsgrensens dødvinkel er et sentralt funn at fraværet er betydelig redusert, men at det er økende risiko for at frafallet øker. Forskerne peker på at risikoen har økt for ikke å få vurderingsgrunnlag i ett eller flere fag, særlig for de mest sårbare elevene. Jeg håper ministeren kan si litt om hva han tenker om disse funnene.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Fraværsgrensen er et utilbørlig hinder for at ungdommer kan delta og engasjere seg i politisk arbeid. Utdanningsdirektoratets tolkning av fraværsgrensen i videregående opplæring medførte at klimastreikende ungdommer fikk ugyldig fravær for å delta i den landsomfattende klimastreiken 22. mars. Politisk streik er en demokratisk rettighet for arbeidstakere i Norge, og dette bør også gjelde for elever. Der forbundskansler Angela Merkel hyller de klimastreikende ungdommene i Tyskland, møtes norske elever med liten forståelse fra den norske regjeringen. Ja, kunnskapsministeren har til og med gjort det til et poeng at de såkalte klimapolitiske toppmøtene med ungdommenes representanter fra bl.a. Natur og Ungdom skulle legges til etter skoletid. Jeg undres på om dette er en praksis han etterlever i møte med andre organisasjoner og lobbyister som kunnskapsministeren inviterer til departementet. Det ser ut som om regjeringen vil bruke fraværsgrensen til å kvele klimastreiken, og det er tydelig at de synes elevenes klimakritikk er ubehagelig. Nå gjør ungdom verden over sitt for å møte klimakrisen. Da må de få takk, ikke straff, for at de vil ta vare på jordkloden vår og framtiden vår. I Utdanningsdirektoratets rundskriv om fraværsgrensen står det: «Elevene kan likevel få halvårsvurdering med karakter og standpunktkarakter, hvis han eller hun kan dokumentere at fraværet utover 10 prosent kommer av helse- og velferdsgrunner arbeid som tillitsvalgt politisk arbeid hjelpearbeid(…) (…) Videre står det at dersom fraværet skal unntas, må det dokumenteres. Når det gjelder fravær av politiske grunner, kan dette dokumenteres av en politisk organisasjon. Unntaksbestemmelsen har tidligere blitt tolket og praktisert ulikt, slik at elever som har deltatt i politisk streik, enkelte steder ikke har fått fraværet ført opp som ugyldig. Barn og unges stemmer fortjener å bli hørt. Barn og unges demokratiske rettigheter må ivaretas. Barn og unges politiske engasjement må støttes, ikke straffes. På denne bakgrunn har SV fremmet et forslag i denne saken, som sier: «Stortinget vil be regjeringen gjøre nødvendige endringer i reglene eller tolkningen av reglene om fraværsgrensen, slik at deltakelse på større arrangementer og politiske streiker omfattes av unntaksregelen(…) (…)
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Jeg må få svare representanten Turid Kristensen. Jeg lager ikke en alternativ virkelighetsbeskrivelse, jeg siterer faktisk en Fafo-rapport. Høyre burde tatt Fafos forskning på alvor. Der er eneste holdbare konklusjon at fraværsgrensen er altfor rigid, og at den ser ut til å ramme utsatte grupper. Det gir en åpenbar grunn til å ha en skikkelig gjennomgang av ordningen, sånn at den kan bli mer fleksibel. Gjeldende bestemmelse av fraværsgrensen gir ikke skolene gode nok muligheter til å følge opp de elevene som trenger ekstra støtte. Sånn som reglene praktiseres i dag, slår den sosialt skjevt ut. Erfaringer fra Oslo tyder på at fraværsgrensen i hovedsak virker positivt for de flinke elevene og de ressurssterke elevene, men ikke i samme grad for elever med lave inntakspoeng, minoritetsspråklige elever og dem som sliter med sammensatte problemer. Sånn kan vi ikke ha det i norsk skole.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-05-21:
Kristelig Folkeparti ønsker at alle studenter skal ha gode levekår. Vi ønsker trygge og gode læringsarenaer der hele mennesket er ivaretatt. Vi i Kristelig Folkeparti deler forslagsstillernes oppfatning om at det er viktig å sikre god og relevant kunnskap om studentenes levekår, både som grunnlag for beslutninger om politikk og også for utvikling og vekst i studentvelferden. Nettopp som en del av utvikling og vekst har det bl.a. vært viktig for Kristelig Folkeparti å støtte forslaget om å lovfeste studentombud ved lærestedene. Dette mener vi vil være et stort løft for studentvelferden samtidig som det også etter etablering blir en del av grunnlaget for beslutninger om ny politikk. Når det gjelder å gjennomføre en ny levekårsundersøkelse for studenter og en ny kartlegging av studenters læringsmiljø, har vi allerede flere kilder til kunnskap om levekår. Vi har en stor helse- og trivselsundersøkelse fra september 2018, vi har studentsamskipnader, som er hovedaktører for studentvelferden, og det er etablert gode samarbeidsrutiner mellom Samskipnadsrådet og departementet. Studentbarometeret har vi også og SSBs rapporter Eurostudent og mange flere. Ved siden av disse ser vi også at det å sikre god og relevant kunnskap om studenters levevilkår allerede synes å være ivaretatt gjennom evalueringen av læringsmiljøutvalgene. Denne evalueringen er en viktig del av lovutvalget som skal se på revisjon av universitets- og høyskolelovens mandat. Samtidig tilfredsstiller lovutvalget komiteens hensyn til tidsaspektet da de etter planen skal levere sin utredning allerede 1. februar 2020. Komiteen understreker viktigheten av studentvelferd og viser til at vi allerede har gjennomført og igangsatt gode tiltak som kan tilfredsstille de krav til relevant kunnskap som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV etterspør. Det vi ikke er enig i, er at det er behov for å gjøre flere undersøkelser av samme art samtidig. Studenters levekår og læringsmiljø er viktig, og komiteen støtter sterkt oppunder dette. Samtidig er jeg helt trygg på at denne regjeringen vil evaluere svarene fra lovutvalgets utredning og vurdere om disse tilfredsstiller våre behov for relevant kunnskap om studenters levekår når deres utredning foreligger – dette som grunnlag for beslutninger om politikk og også for utvikling og vekst i studentvelferden. Vi stemmer derfor for komiteens innstilling.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-05-21:
Fraværsgrense i videregående skole er et hjelpemiddel for å sikre at flest mulig elever gjennomfører. Det er ikke et mål i seg selv, men et virkemiddel. Saksordfører har redegjort for det vi til nå vet om konsekvensene av innføringen, slik det framgår av rapporten fra SSB og Fafo. De foreløpige tallene viser et betydelig redusert fravær, men det er likevel for tidlig å konkludere på hvordan fraværsgrensen påvirker gjennomføringen, før vi mottar andre delrapport våren 2020. Det er en sentral oppgave å sikre at flest mulig elever gjennomfører videregående skole, og vi er enige om at gjennomføringsnivået har vært for lavt over lang tid. En liten økning i senere tid – opp mot 75 pst. – forteller om en positiv utvikling, selv om vi likevel er langt unna måltallene der ni av ti fullfører. Det er derfor av stor betydning at vi framover fokuserer på ulike måter å få flere til å fullføre på. Særlig på yrkesfag har vi sett at frafallet er stort. Det er derfor nødvendig å sette inn en bredde av tiltak. Fraværsgrensen og hvordan den fungerer, er et av dem, men vi vet at det også er andre tiltak som kan bidra til å øke fullføringsprosenten. Et målbevisst arbeid med det psykososiale skolemiljøet, med tett oppfølging av elever i risikosonen, er et viktig tiltaksområde. Mjaavatn og Frostad viser i sin forskning fra NTNU at sosial opplevelse, altså ensomhet og sosial relasjon til lærer, forklarer 25,4 pst. av årsaken til frafall. Den aller sterkeste faktoren er ensomhet. Vi gjenkjenner dette også i KS’ nye Utenfor-regnskap, som konkluderer med viktigheten av å forebygge framfor å reparere. Den type forskning viser oss at innsatsen mot frafallet må angripes fra flere hold, med ulike typer redskap. Det er etter Kristelig Folkepartis syn også viktig å understreke betydningen av arbeidet de fire regjeringspartiene har gjort for tidlig innsats, og ikke minst innføringen av lærernormen. Færre elever per lærer gir tettere og bedre oppfølging av den enkelte elev i grunnskolen og legger til rette for et bedre grunnlag for å mestre overgangen fra grunnskole til videregående skole. Også et styrket arbeid mot mobbing gjennom et bedre lovverk og innføring av mobbeombud i alle fylker må vi ha grunn til å tro gir et forsterket fokus på forebygging av psykososiale problemer. Dette er en satsing som må videreføres. Det er også andre tiltak som fokuserer på å redusere frafall, som f.eks. satsing på yrkesfaglærernes kompetanse. Det gjøres spennende forsøk rundt omkring i ulike landsdeler. I egen landsdel kjenner vi både Lindesneslosen og Venneslabrua, som tar tak i de utfordringene som kanskje de svakeste har, for å få til gode oppfølgingstiltak sånn at de kan gjennomføre.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-05-21:
Jeg vil starte med å takke representanten Heggelund for interpellasjonen og utenriksministeren for gode svar og perspektiver på et meget krevende og viktig saksfelt. Samtidig vil jeg utfordre statsråden på noen helt konkrete spørsmål. For kort tid siden ble det kjent at den kristne tobarnsmoren Asia Bibi fra Pakistan, som i fjor ble frikjent for blasfemi etter åtte år i fengsel med en dødsdom, nå har forlatt landet og har ankommet Canada. Hun måtte forlate hjemlandet på grunn av de voldsomme opptøyene etter frifinnelsen. Ekstremister har krevd henne hengt og truet dommerne i saken på livet. Asia Bibis to døtre har i flere måneder vært i Canada og ventet på moren. Saken har skapt store bølger i Pakistan. Både guvernør Salmaan Taseer og den kristne minoritetsministeren Shahbaz Bhatti ble drept av ekstremister i 2011, etter at de hadde forsvart Asia Bibi og kritisert landets blasfemilov. Det finnes millioner av mennesker som blir diskriminert, trakassert, forskjellsbehandlet og forfulgt på grunn av sin religion eller tro eller mangel på sådan. Ifølge Pew Research Center lever 83 pst. av verdens befolkning i land med store eller meget store begrensninger når det gjelder religion. Nylig omtalte BBC en ny, britisk rapport, bestilt av utenriksminister Jeremy Hunt, som konkluderer med at forfølgelsen av kristne i enkelte deler av verden nærmer seg det som kan karakteriseres som folkemord. Rapporten advarer om at kristendommen faktisk er i fare for å bli utryddet fra deler av Midtøsten, og viste spesielt til Irak og de palestinske selvstyreområdene. Det finnes mange Asia Bibi-er som lever i frykt for sitt eget liv på grunn av tro. Historien hennes viser at det nytter å løfte situasjonen til forfulgte kristne høyere på dagsordenen. Jeg vil derfor utfordre utenriksministeren til å si noe konkret om hvordan Norges holdning til trosfrihet og forfulgte minoriteter blir møtt og fulgt opp av de organer Norge er en del av. Utenriksministeren har allerede kommentert dette noe, men jeg vil gjerne at hun utdyper svaret og sier lite grann om hva slags strategier Norge velger i møter med andre land i de organer vi er en del av. For det andre: Hvordan vil Norge jobbe for å hjelpe enkeltpersoner som Asia Bibi med å finne et trygt sted å bo der religion ikke kvalifiserer til å bli forfulgt og truet?
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-21:
Det er et viktig tema som blir debattert i salen her i dag. Vi må følge med på hvordan studentene opplever levekår og læringsmiljø, noe som tas opp i hvert sitt mindretallsforslag i innstillingen. Regjeringen har prioritert begge deler, og vi samler erfaringer fra flere prosesser som forbedrer både levekår og læringsmiljø for studentene. Vi henter kunnskap om dette fra mange kilder. Flere har vært nevnt: Studentenes helse- og trivselsundersøkelse, SHoT, har gitt oss viktig innsikt i flere omganger, nå sist i høst. I tillegg får vi rapporter og informasjon fra samskipnadene, fra studentorganisasjonene, fra Eurostudent, fra Studiebarometeret og fra Statistisk sentralbyrå. En levekårsundersøkelse vil kunne gi ytterligere innsikt, men det koster også penger. Kostnaden er anslått til ca. 15–20 mill. kr, basert på de planene som ble lagt i 2015, da en ny undersøkelse ble vurdert sist. Konklusjonen den gang var at det ikke var sannsynlig at en så stor og kostbar undersøkelse ville gitt et kunnskapsutbytte som sto i forhold til kostnaden. Det tas nå store løft for studentenes levekår. Elleve måneders studiefinansiering fases inn, det har over lang tid nå vært en høy satsing på studentboliger, fagskolene har fått rett til tilknytning til samskipnadene, og regjeringen har trappet opp tilskuddet til studentenes psykiske helse, bare for å nevne noe. Etter min mening vil det være naturlig at f.eks. økningen i studiefinansiering ferdigstilles før en ny levekårsundersøkelse eventuelt skal igangsettes. Det foreslås også å legge fram en kartlegging av studentenes læringsmiljø ved universiteter, høyskoler og fagskoler og se den i sammenheng med arbeidet med ny universitets- og høyskolelov. Alle UH-institusjoner er pålagt å ha et læringsmiljøutvalg, og institusjonenes styre har det overordnede ansvaret for læringsmiljøet, sammen med bl.a. studentsamskipnadene og Arbeidstilsynet. Jeg er enig i at læringsmiljø skal ses i sammenheng med revisjonen av universitets- og høyskoleloven. Læringsmiljø er derfor en del av mandatet til lovutvalget som forbereder revisjonen, og som skal legge fram en NOU i februar 2020. Jeg har også merket meg at utvalget helt tydelig har inkludert læringsmiljøspørsmålet i sin kunnskapsinnhenting.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-21:
Jeg er uenig i premissene i spørsmålet fra representanten, for jeg mener vi får kunnskap om studentenes situasjon fra ulike hold som gir oss et godt bilde. Jeg mener allikevel at en ny levekårsundersøkelse ville gitt oss noe mer og hatt en verdi. Jeg mener det er to grunner vi må ta hensyn til hvis vi skal gjøre en slik undersøkelse. For det første er det et budsjettspørsmål. Det koster mellom 15 mill. kr og 20 mill. kr, og det bør behandles i forbindelse med et statsbudsjett. For det andre har vi nå gjennom flere år trappet opp studiestøtten, og vi er på vei til å få elleve måneders studiestøtte. Jeg mener det vil være nyttig og gi et bedre bilde hvis vi får tatt den opptrappingen før vi eventuelt vurderer en slik helhetlig undersøkelse, for det er en så viktig del og har så stor betydning for studentenes hverdag.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-21:
Det var ikke noe spørsmål i enden av det innlegget, men la meg benytte anledningen til å slå fast at denne regjeringen virkelig har satset på studentene. Aldri før har vi hatt en så offensiv satsing på f.eks. studentboliger. Vi har lagt oss på et jevnt høyt nivå. I 2019 lyste vi ut 3 400 studentboliger. Det var så mye at studentsamskipnadene ikke hadde prosjekter klare, og vi fikk bare tildelt 1 448, men viljen fra regjeringen har virkelig vært til stede. Vi har startet en innfasing av elleve måneders studiestøtte, og som følge av det har studentene fra 2017 til 2019 fått 8 100 kr mer å rutte med. Sammen med den generelle satsingen har det økt utbetalingene med 11 600 kr. At denne regjeringen satser på studentene, kan det ikke være noen tvil om.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-21:
Det som det er viktig å understreke når det gjelder konverteringsordningen, er at det ikke vil ha noen effekt på utbetalingen som studentene får mens de er studenter. Når de er studenter, vil de få utbetalt det samme. Faktisk vil de få utbetalt mer som følge av den enorme satsingen som denne regjeringen har begynt på og gjennomført. Det er først etter at man er ferdig med studiene sine, man eventuelt vil ha et høyere lån som må betales tilbake, men ikke når man er i studiesituasjonen. Det mener jeg er en ganske viktig presisering. Vi kan ikke garantere at det har den ønskede effekten, men vårt oppriktige ønske er at flere skal fullføre den utdanningen de begynner på. Det er en utfordring for samfunnet og den enkelte at for mange begynner på et studium som de ikke fullfører. Det er det ulike grunner til, men vi har et ønske om at flere skal komme seg igjennom.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-21:
Det er lov å prøve seg også for stortingsrepresentanter. Svar på hva regjeringen vil legge fram til høsten i forslaget til statsbudsjett for 2020, kan jeg selvfølgelig ikke stå her på talerstolen og gi nå. Det må representanten Knutsdatter Strand – som alle andre der ute – vente til høsten med å få se. Men det som representanten Knutsdatter Strand kan bruke tiden fram til da på, er å se på hva denne regjeringen, Solberg-regjeringen, faktisk har gjort for studentene mens den har styrt, delvis sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre på utsiden, men nå med de partiene i regjering, og det har vært en massiv satsing på studentene. Vi har virkelig løftet opp det som er viktige områder for dem som er studenter her og nå. Det handler om å ha en boligsituasjon som er god og rimelig, og som oppleves som trygg. Vi har satset massivt på studentboliger. Vi har begynt opptrappingen til elleve måneders studiestøtte. De får én uke nå i juni. Denne regjeringen har virkelig levert. Men vi skal ikke si at vi er ferdige, for studenter og høyere utdanning er viktig for denne regjeringen, og det kommer det til fortsatt å være.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-21:
Jeg mener at en slik undersøkelse som det her er snakk om, vil kunne tilføre nyttig informasjon og slik sett også gi et godt grunnlag for videre arbeid med studenters helse, trivsel og arbeidsmiljø. Men jeg mener, som jeg også sa i innlegget mitt, at dette for det første er et budsjettspørsmål – det er ikke noe vi skal vedta gjennom et Dokument 8-forslag, det er noe som hører til i en budsjettforhandling. For det andre mener jeg nok at vi bør bli ferdig med innfasingen av elleve måneders studiestøtte før vi eventuelt ser på muligheten for å igangsette en slik undersøkelse, rett og slett fordi endringen i studiestøtten til studentene har så stor betydning at jeg mener det vil være en fordel å fullføre det først. Så er det ikke slik at vi ikke jobber med dette nå. Flere har jo også vært inne på det utvalget som nå jobber med revidering av universitets- og høyskoleloven, der også dette er et tema, og de vil legge fram sin NOU i februar neste år.