Abid Raja (Venstre), 2018-11-27:
Presidentskapet legger fram sin innstilling om forslag til opplysningsplikt for statsråder og statssekretærer. Forslaget går i korthet ut på at det innføres en særlig opplysningsplikt for kommunikasjonsrådgivere som utnevnes til statsråder eller statssekretærer. De skal oppgi hvilke oppdragsgivere de har hatt de siste to årene før de tiltrer, og hva oppdragene gjaldt, i registeret for verv og økonomiske interesser. Flertallet i presidentskapet, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Venstre, støtter forslaget. Det er et tiltak som vil gi økt åpenhet og relevant kunnskap om sentrale politiske aktører. Siktemålet er å bidra til å øke tilliten til vårt politiske system. Et tilsvarende forslag ble fremmet i Stortinget i forrige periode, og det er derfor ekstra gledelig at det denne gangen har fått tilslutning fra et flertall i presidentskapet. Jeg mener det er åpenbart at denne informasjonen har offentlig interesse. Det hevdes at regelen gjør det vanskelig å rekruttere personer som har rådgivningsbakgrunn, til slike politiske verv. Jeg vil si tvert imot. Ved at også kommunikasjonsrådgivere informerer åpent om sine oppdrag, blir deres yrkesbakgrunn alminnelig kjent, på lik linje med bakgrunnen til alle andre som utnevnes. De får dermed samme grunnlag for tillit og slipper unødvendige spekulasjoner om mulige forbindelser de måtte ha eller ikke ha. Alle som har tillitsverv i politikken, må være villige til å stå fram med noe så kurant som hva vi har jobbet med, og hvem vi har jobbet for. Opplysningsplikten er dessuten begrenset til de siste to årene før tiltredelse, og det tror jeg er overkommelig for alle. Nå er det slik at de fleste forslag om åpenhet møter motstand, så også denne gangen. Jeg har notert at kommunal- og moderniseringsministeren har gått imot forslaget og mener det er uklart hvordan reglene skal avgrenses. Jeg har imidlertid stor tillit til at departementet gjennom forskrifter vil kunne foreta de avklaringene det er behov for. Jeg synes heller ikke vi skal overdrive problemene som kan oppstå for kommunikasjonsbransjen. Lovbestemt taushetsplikt som verner deres kunder, skal fortsatt gjelde. Flertallet peker også på at det ikke er behov for å registrere informasjon om oppdrag på detaljnivå. Avgrensningen mot lovbestemt taushetsplikt, sammen med denne forståelsen av opplysningsplikten, vil sikre kundene hos rådgivningsbransjen tilstrekkelig vern mot at sensitiv informasjon blir gjort offentlig. Det er i utgangspunktet ikke en lovendring med stor rekkevidde vi inviteres til å vedta i dag, men det er en viktig prinsipiell endring. Som politikere står vi oss på å være åpne om våre erfaringer, vår motivasjon og andre forhold som har formet våre standpunkter. En medievirkelighet med til dels uklar kildebruk må møtes med mer informasjon og flere fakta. I så måte er dagens forslag et opplagt skritt i riktig retning. Jeg har notert meg at det er fremmet et løst forslag til saken i salen i dag. Forslaget er fremmet av presidentskapets medlemmer Tone Wilhelmsen Trøen og Morten Wold og lyder: «Stortinget ber regjeringen utrede og sende på høring forslag om endring i lov om registrering av regjeringsmedlemmers verv og økonomiske interesser. Herunder opplysningsplikt for statsråder og statssekretærer til å registrere sine tidligere oppdragsgivere og oppdragenes innhold der vedkommende, de siste to år før tiltredelse, har arbeidet med å fremme politiske eller næringsmessige interesser.» Stortinget inviteres her til å be regjeringen utrede og sende på høring forslag. I utgangspunktet høres det lurt ut at man utreder og har en grundig utgreiing av dette, men jeg vil gjerne høre forslagsstillernes beveggrunner for dette – for at dette kommer i dag, og for at vi ikke har fått drøftet det med dem på skikkelig vis. Jeg vil gjerne høre hva de legger i dette. Jeg vil også gjerne høre statsråden, for statsråden har i utgangspunktet vært imot dette – ut fra det jeg kan forstå. Nå ligger det på bordet et forslag om utredning og om å sende det ut på høring. Da er det litt fornuftig å kunne få vite om statsråden tenker å jobbe med dette på en framoverlent måte, og om det blir en helhjertet utredning. Vil man f.eks. – det er viktig for oss, vi har jo skrevet noen merknader i denne saken, og jeg regner med at statsråden har sett dem, noen av dem redegjorde jeg for – ta hensyn til disse merknadene når man går i gang med en slik utredning, slik at vi får en utredning som er bred, og som altså tar hensyn til disse merknadene? Jeg vil gjerne – i og med at dette forslaget kom på bordet nå – høre forslagsstillernes begrunnelse for dette. Jeg vil også gjerne høre statsråden si noe om det forslaget som nå ligger på bordet, om å utrede og sende på høring, før jeg eventuelt kommer tilbake og gir en stemmeforklaring om hvor Venstre vil stå i saken – om vi vil støtte det som ligger i innstillingen, eller om vi vil finne at det er fornuftig å sende forslaget til utredning hos regjeringen, og at det deretter blir sendt på høring. Jeg avventer nærmere redegjørelse fra forslagsstillerne og fra statsråden.