Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-03-07:
Regjeringen la fram sitt syn på mulighetene for og konsekvensene av et IT- og kunnskapssenter på Fornebu i St.meld. nr. 38 for 1997-98. Denne meldingen ble lagt fram bare fem måneder etter at Stortinget hadde stilt seg positivt til forslaget om å etablere et slikt senter på Fornebu. Det var allerede den gang knapphet på IT-kompetanse, og kompetansen var i stor grad konsentrert til sentrale strøk, spesielt Oslo og Akershus. I meldingen beskrives en rekke IT-senter og miljøer som er under utvikling rundt om i landet. Regjeringen la vekt på hensynet til samspill mellom ulike miljøer. En slik tilnærming var også i overensstemmelse med innstillingen i forbindelse med behandlingen av distrikts- og regionalmeldingen i 1997. Der bad Stortinget Regjeringen om å legge fram en handlingsplan for å legge til rette for å styrke utviklingen av IT-kompetanse i hele landet. Videre uttrykte flertallet i familie-, kultur- og administrasjonskomiteen under behandlingen av statsbudsjettet for 1998 at det la til grunn at utvikling av et IT- og kunnskapssenter på Fornebu ikke måtte gå på bekostning av næringsliv og utdanningsinstitusjoner i landet for øvrig. Regjeringens utgangspunkt har hele tiden vært at et IT- og kunnskapssenter på Fornebu kan komme til å virke sentraliserende på landets IT-kompetanse og IT-tilknyttet forskning og utvikling. Målet må nå være å skape en vinn-vinn-situasjon for en så stor del av landet som mulig. Regjeringen mener at dette kan oppnås hvis det sikres gode, forpliktende og langsiktige koplinger mellom Fornebu-senteret og miljøer ellers i landet. Det er ikke til å legge skjul på at jo større senteret blir, desto mer sentraliserende kan det komme til å virke. Det har vært vanskelig å skille og rangere de to aktuelle interessentene ut fra deres planer om regionalt samspill, slik dette kommer til uttrykk i tilbudene. Dette gjelder også planer for senterets kopling til miljøer i distriktene. Jeg må innrømme at ambisjonene i forhold til dette var noe skuffende i utgangspunktet. Derfor har vi også sagt at det er nødvendig at den interessenten som velges, utvikler senterets regionale dimensjon ytterligere. En stadig mer effektiv bruk av IT kan utløse store utviklingspotensialer i alle deler av landet, både gjennom utvikling av nye teknologibaserte næringer og ved å fornye eksisterende næringsliv. Regjeringen er svært opptatt av å legge til rette for å utnytte dette potensialet. Jeg mener det er en betingelse at et senter på Fornebu ikke legger beslag på en uforholdsmessig stor andel av den nasjonale kompetansen og ressursene innenfor IT-feltet. Samtidig er det Regjeringens klare intensjon at et senter på Fornebu må få tilstrekkelige ressurser til å bli en viktig drivkraft nasjonalt og internasjonalt. Dette kan være en vanskelig balansegang. Regjeringen har i sin vurdering vært opptatt av at staten må sikre seg muligheten for å ha en tett og aktiv oppfølging av selskapet, slik at de involverte aktører utvikler senterets regionale dimensjon ytterligere. Det er på denne bakgrunn at Regjeringen har foreslått at selskapet Nettverk Fornebu AS blir statens private samarbeidspartner på Fornebu. I St. prp. nr. 35 legger Regjeringen avgjørende vekt på at staten gjennom denne avtalen sikres nødvendig kontroll gjennom policyskapende organer i senteret. Gjennom denne avtalen har staten dermed bedre mulighet til å ivareta nasjonale, regionale og andre samfunnsmessige interesser. Regjeringen har i St. prp. nr. 35 tatt til orde for at SIVA vil kunne tildeles en rolle ved etablering og drift av en inkubatorenhet ved Fornebu-senteret, i samarbeid med private og andre offentlige aktører. Bakgrunnen for dette forslaget er SIVAs kompetanse på utvikling av innovasjonsmiljøer og den rollen selskapet har hatt i å utvikle nettverk mellom slike miljøer rundt i landet. Regjeringen mener at SIVA vil kunne spille en viktig rolle i å skape forpliktende, langsiktige koplinger mellom Fornebu og regionale miljøer. Den positive utvikling SIVA har hatt de senere år, akter Regjeringen å videreføre. SIVA har de senere årene hatt et visst engasjement også i sentrale strøk. Jeg har imidlertid vært svært opptatt av at dette ikke må svekke SIVAs distriktsprofil. Blant annet er det i departementets tildelingsbrev til SIVA for inneværende år understreket at det er et mål at SIVAs investeringer i sentrale områder skal utgjøre en mindre andel av selskapets totale eiendomsportefølje. Dersom SIVA også skulle bli statens eiendomsoperatør på Fornebu, vil dette bety et langt skritt i motsatt retning. Samtidig er en slik rolle for SIVA heller ikke nødvendig for å realisere et statlig eiendomsengasjement i Fornebu-senteret. Jeg er derfor fornøyd med at II i innstillingen er omgjort til oversendelsesforslag, slik at Regjeringen får de nødvendige muligheter til å foreta vurderinger av hvordan staten best kan organisere sitt engasjement på Fornebu på en måte som også gjør at SIVAs medvirkning kan bidra til en best mulig utvikling, spesielt i et regionalt perspektiv.