Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-12:
Trygdejuks er fullstendig uakseptabelt, og jeg er veldig glad for, og ikke overrasket over, at statsråden sier veldig, veldig klart at trygdejuks er uakseptabelt og noe vi er nødt til å sørge for å bekjempe hele veien, fordi det undergraver tilliten til velferdsstaten, og det undergraver på en måte behovet som vi har for å stille opp for hverandre. Trygder er en fantastisk ting, og det er ikke alle folk som er like opptatt av å øke dem. Men vi er opptatt av å ha et godt sikkerhetsnett, og da må trygder også brukes på en skikkelig måte og ikke utnyttes. Jeg mener at regjeringen gjør en ordentlig jobb når det gjelder akkurat dette. Jeg mener at den jobben som har vært gjort av Nav ved å gripe fatt i dette – akkurat som Trond Helleland var inne på – viser at det som går på trygdejuks, er en ting som tas alvorlig. Vi har, som flere har vært inne på tidligere, både Amal Aden og Kadra Yusuf som er noen av dem som har stått opp og sagt at her foregår det trygdesvindel. Det er ingen tvil om at de anekdotene som har gått også i Nav, har vært grepet fatt i på en ordentlig måte og ført til avdekking av konkrete eksempler på trygdejuks. I tillegg til å diskutere akkurat det bør vi gå inn og diskutere to av de tingene som er viktig. Det ene handler om hva vi som fellesskap kan gjøre for at somaliske kvinner i særdeleshet kan komme i jobb, men også hvordan de trygdene vi har, ikke må fungere negativt når det gjelder integrering. Den største katastrofen integreringspolitisk er jo kontantstøtten, som Fremskrittspartiet er varm tilhenger av, og der jeg ser veldig klart at vi jobber for at den ikke lenger skal utbetales for toåringer, noe som vil være viktig. Vi ser veldig tydelig, f.eks. i Oslo, at 80 pst. av dem som mottar kontantstøtte, er folk med minoritetsbakgrunn. Og det å betale kvinner for å holde seg unna arbeidslivet istedenfor å gjøre en jobb for å få inkludert kvinner i arbeidslivet, er helt feil integreringspolitikk. Men jeg mener at vi også må diskutere overgangsstønaden, for overgangsstønaden er en viktig stønad. Overgangsstønaden er en støtte til enslige forsørgere, særlig kvinner, som har behov for å komme seg videre i arbeidslivet etter en skilsmisse, eller fordi de har fått barn og er alene. Overgangsstønaden fungerer på den måten at vi i Norge har langt færre enslige forsørgere som er fattige, enn det man har i resten av de vestlige landene i Europa, som vi sammenlikner oss med. Overgangsstønaden gir også en trygghet for kvinner som er i en vanskelig økonomisk posisjon, slik at de kan skille seg og kanskje komme vekk fra en mann som er voldelig, og som ikke oppfører seg ordentlig, som det ikke er noen gode grunner for å være sammen med. Men så har den også en del negative sider. Vi ser i dag at kvinner som blir gående med overgangsstønad over en lang periode, ofte blir ekskludert fra arbeidslivet og i for liten grad kommer inn, selv om de som får støtte til undervisning og deltar i undervisningsøyemed, i veldig stor grad kommer med. Vi må se på de negative sidene ved overgangsstønaden. En av de tingene som er veldig tydelig, er: Hvis du er i en situasjon der du har fått barn, men ikke har opparbeidet deg rettigheter til fødselspenger, er den eneste måten du kan få penger til livsopphold på, i realiteten å få overgangsstønad ved å skille deg – i hvert fall på papiret, men ved å skille deg. Det er ikke en ønskelig situasjon. Der er det helt klart at vi bør se på om det finnes grep vi kan gjøre for å sørge for å gjøre noe som sikrer at folk som har behov for å få penger til livsopphold mens de har fødselspermisjon, skal ha andre alternativer enn overgangsstønad. Den andre tingen er det problematiske som ligger i at hvis du er i et parforhold og ikke har opparbeidet disse rettighetene, vil du få relativt dårlig studiestøtte fra Lånekassen til grunnskoleopplæring. Da har du ingen ting. Men hvis du skiller deg og får overgangsstønad, vil du være i en posisjon der du har muligheten til å få finansiert utdanning på en ordentlig måte. Disse tingene bør vi se på. Jeg mener det er viktig at regjeringen gjør det, og jeg tipper at også Brochmann-utvalget vil komme inn på spørsmål knyttet opp mot akkurat overgangsstønaden. For blir folk gående lenge på overgangsstønad – gjerne tre år – uten å ha vært i aktivitet, vil det også svekke mulighetene for akkurat denne gruppen til å bli med i arbeidslivet i større grad senere.