Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-11-18:
Denne saken har vist betydningen av presise regler om medlemskap i folketrygden. Medlemskapet er inngangsbilletten til ytelser etter folketrygdloven. Også ytelser etter andre lover, som barnetrygdloven, knytter seg direkte eller indirekte til reglene om medlemskap. Personer som ikke har annen tilknytning til Norge enn kriminell aktivitet, har fått helsetjenester under soning ved en utvidet tolkning av reglene om medlemskap som bosatt. Dette har ført til at det også har oppstått spørsmål om f.eks. opptjent rett til pensjon. Lovforslaget som behandles i dag, innebærer at mulighetene for ulik tolkning på dette punktet fjernes en gang for alle. Etter forslaget vil personer som bare kan vise til kriminell aktivitet i Norge, ikke under noen omstendigheter få medlemskap i trygden under soning. De sikres imidlertid fortsatt dekning av helsetjenester, forutsatt at utgifter ikke dekkes av andre ordninger eller av vedkommendes egne midler. Denne begrensningen er ny, og vil særlig være aktuell for personer som er omfattet av trygdeordninger i et annet EØS-land. Etter forslaget er det et vilkår for medlemskap under soning at han eller hun var medlem i trygden på vanlig grunnlag før soningen tok til. Retten til pensjonsopptjening under soning skal imidlertid falle bort når den innsatte utvises fra riket på grunn av alvorligheten i de straffbare handlingene. Dette inntrer når det treffes endelig vedtak om utvisning. Dersom vedtaket treffes midt i soningen, eller eventuelt etter at soningen er avsluttet, skal utvisningen likevel medføre at det ikke anses opptjent pensjon i noen del av fengselsoppholdet. Jeg har merket meg at Fremskrittspartiet har fremmet forslag bl.a. om at den innsatte ved utvisning skal fratas medlemskap i trygden. Lovforslaget innebærer at det er dette som faktisk og praktisk skjer, idet pensjonsopptjeningen er den vesentligste delen av medlemskapet for den innsattes egen del. Ytelser som den innsatte hadde rett til før soning, vil allerede etter gjeldende regler falle bort under fengselsoppholdet. Et annet viktig spørsmål gjelder ytelser til den innsattes familiemedlemmer i hjemlandet etter EØS-reglene. Det er en underliggende forutsetning for lovforslaget at slike ytelser skal stoppes når det foreligger utvisningsvedtak. Det vil imidlertid ikke være aktuelt med tilbakekreving av allerede utbetalte ytelser. På begge disse punktene er spørsmålet om forståelsen av EØS-regelverket det sentrale, og våre nasjonale regler vil i alle tilfeller bli overstyrt av reguleringen innenfor EØS. Det er imidlertid ikke truffet noen endelig konklusjon med hensyn til forholdet til EØS, slik at det eventuelt kan være mulig å avskjære medlemskap og norske ytelser også på et tidligere tidspunkt enn utvisningsvedtaket. Det gjør det lite hensiktsmessig å låse norske regler til bestemte tolkninger. Det vil likevel bli vurdert å supplere reglene med en direkte bestemmelse om bortfall av den innsattes medlemskap i tråd med forslaget fra Fremskrittspartiet. Når det gjelder forslaget fra Fremskrittspartiet om bortfall av retten til dagpenger fra fengselsvesenet, vil jeg framheve at alle domfelte, uansett statsborgerskap, har en aktivitetsplikt når de oppholder seg i fengsel. Dette er slått fast i straffegjennomføringsloven, som videre gjør det klart at aktivitetsplikten kan bestå av arbeid, samfunnsnyttig tjeneste, opplæring, program eller annen aktivitet som er egnet til å motvirke ny kriminalitet. Alle innsatte, uavhengig av statsborgerskap, mottar dagpenger når de er i fengsel. Dagpengene skal dekke de daglige utgifter til toalettartikler og annet daglig forbruk. Ordinær dagpengesats er 56 kr i 2010. Det er ikke aktuelt å utelukke grupper fra dagpengeordningen som følge av statsborgerskap.