Olemic Thommessen (Høyre), 2016-12-20:
Jeg finner det riktig å knytte noen kommentarer til det som gjelder byggeprosjektet Prinsens gate 26, som altså omfatter totalrehabilitering av Prinsens gate 26, nytt post- og varemottak og ny innkjøringstunnel til garasjen. Først vil jeg gi uttrykk for at underbudsjetteringen i prosjektet er en sak som presidentskapet tar på det aller største alvor. Jeg er enig med kontroll- og konstitusjonskomiteen i at det er vi som er byggherre og har ansvar for prosjektet. Det er også presidentskapets klare oppfatning at helt sentrale leveranser i prosjektet har holdt altfor dårlig kvalitet, noe som har bidratt vesentlig til at kostnadsoverslagene har vært satt for lavt. Som kjent har vi varslet mulig søksmål mot prosjekteringsgruppen, Multiconsult ASA. Jeg vil innledningsvis også få gi uttrykk for at presidentskapet i forbindelse med budsjettbehandlingen har hatt tett kontakt med kontroll- og konstitusjonskomiteen om denne saken. Komiteen har gått grundig inn i bakgrunnen for saken og fått svar på alle spørsmål som de har stilt til presidentskapet. Som kontroll- og konstitusjonskomiteen påpeker i sin innstilling, har byggearbeidene vært nødvendige. Videre har sikkerhetshensyn, særlig i lys av det som skjedde 22. juli 2011, vært førende for en rekke av beslutningene som har vært fattet i prosjektet, når det gjelder både innhold og omfang. Prosjektet gir en nødvendig oppgradering av byggstandarden i Prinsens gate 26, som er en gammel bygård, i tillegg til at vi med nytt postmottak og ny innkjøringstunnel har tilrettelagt for trygg og sikker adkomst til Stortinget. Vi bygger for mange tiår fremover, slik at Stortinget får moderne, hensiktsmessige og trygge lokaler. Prinsens gate 26 hadde et stort behov for oppgradering av alle tekniske anlegg. Dessuten hadde bygget en svært mangelfull brannteknisk tilstand, og trebjelkelagene hadde til dels store deformasjoner. Bygget var også utsatt for sprekkdannelser og skader på grunn av svelling av alunskifer i grunnen. Jeg vil understreke at selv om rehabiliteringen av Prinsens gate 26 opprinnelig ikke var begrunnet i sikkerhetshensyn, har slike hensyn vært sentrale når det gjelder de valg som er tatt for omfanget og fremgangsformen for prosjektet. En slik utvikling av prosjektet har vært nødvendig for å ivareta de krav og behov som har kommet til underveis, ikke minst innen sikkerhetsområdet. De anbefalte tiltakene i rapporten fra sikkerhetsgruppen som foretok en omfattende risikovurdering av hele Stortingets bygningsmasse, gikk bl.a. ut på at det ikke var mulig å sikre fasaden i Prinsens gate 26 tilfredsstillende uten å rive bygget innvendig. I sikkerhetsgruppen deltok bl.a. Nasjonal sikkerhetsmyndighet, Politiets sikkerhetstjeneste, Oslo politidistrikt, Statsbygg og Forsvarsbygg. Jeg registrerer at kontroll- og konstitusjonskomiteen mener den ikke har blitt holdt tilstrekkelig orientert om utviklingen i prosjektet mellom budsjettbehandlingene. I den tilsvarende budsjettdebatten for ett år siden ga jeg uttrykk for at presidentskapet kunne gi nærmere informasjon om byggeprosjektet i en annen sammenheng. Det ble derfor gitt informasjon om prosjektet til de parlamentariske lederne i særskilte møter om saken 9. februar og 30. september i år. Det er naturlig at det er de parlamentariske lederne presidentskapet forholder seg til når noe skal kommuniseres mellom budsjettbehandlingene, og når det ikke er aktuelt å legge frem noen egen sak for Stortinget i plenum. Vi har følgelig fulgt normal budsjettprosedyre i denne saken. Kontroll- og konstitusjonskomiteen ble som budsjettkomité invitert på møtet 30. september, siden det nye budsjettet skulle legges frem umiddelbart etter dette. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har i innstillingen fremmet forslag om at Stortinget skal be Riksrevisjonen om å gjennomgå hele byggeprosjektet. Det tror jeg er fornuftig. Dette er en stor og alvorlig sak som ikke utelukkende bør behandles av Stortinget selv, og som det vil være nyttig at en ekstern aktør ser nærmere på. Som kjent har Riksrevisjonen nylig gjennomført interimsrevisjon av byggeprosjektet, hvor det ikke ble avdekket vesentlige funn. Det har vært et tema at Statsbygg ikke i større grad har vært involvert i byggeprosjektet. Det var i oppstartsfasen av prosjektet kontakt og korrespondanse med Statsbygg og med overordnet departement, som var daværende Fornyings- , administrasjons- og kirkedepartementet. Gjennom dialogen med departementet kom det frem at det nok var mulig for Statsbygg å bistå, men for å påta seg byggherreansvaret ved å fungere som byggherreombud ville det være nødvendig med nærmere utredning av de konstitusjonelle sider ved en slik rolle for Statsbygg. Statsbygg hadde uansett ikke på det daværende tidspunkt kapasitet til å påta seg et slikt oppdrag. Å benytte Statsbygg som byggherreombud for prosjektet var derfor ikke et alternativ, og vi arbeidet i stedet videre med å etablere et samarbeid med Statsbygg på mer avgrensede områder. Vi har bl.a. engasjert en tidligere prosjektdirektør i Statsbygg, som fortsatt tar oppdrag for Statsbygg, som rådgiver i prosjektet og medlem av prosjektrådet. Videre har prosjektet benyttet Statsbyggs standarddokumenter og -avtaler i de kontrakter som er inngått med leverandørene. Bruk av Statsbygg som byggherreombud ville for øvrig ikke fratatt Stortinget dets ansvar som eier og bruker, med de oppgaver dette medfører. Jeg vil også presisere at Statsbygg som et eventuelt byggherreombud ikke ville ha erstattet Multiconsult som prosjekterende, for så vidt som dette er to forskjellige funksjoner. Det er likevel grunn til å gå nærmere inn på dette, og vi kommer til å utrede forholdet til Statsbygg for det tilfellet at det viser seg hensiktsmessig å engasjere dem i eventuelle fremtidige prosjekter.