trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-20:
Det var eit litt spesielt svar. Loven er jo veldig tydeleg. Fiskeressursane skal forvaltast på ein sånn måte at det bidrar til sysselsetjing og busetjing i kystsamfunna. Riksrevisjonen seier at det ikkje har ført til det, det har faktisk vore negativt for kystsamfunna. Det har vore ei utvikling der det har vore lønsemd, men for stadig færre, lønsemda har flytta seg frå den breie kystbefolkninga til stadig færre aktørar. Fleire av dei er heller ikkje på havet, det er fiskarar med slips, som dei blir kalla langs kysten. Det er litt spesielt at ein seier at ein ikkje har brote ein lov når føringa frå Stortinget er så tydeleg på forvaltninga, når lovteksten ikkje er til å misforstå, og når lovforarbeida er så klare og tydelege. I det same intervjuet seier statsråden at politikken ikkje er i strid med prinsippa, men at han utfordrar prinsippa. Kan statsråden, som har forlagsbakgrunn, forklare meg forskjellen på at det «ikkje er i strid med» og at det «utfordrar» prinsippa?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-20:
Ja, for stadig færre – for stadig færre går det stadig betre fordi ein har sikra at kontrollen med fiskeressursane hamnar på stadig færre hender, og da aukar lønsemda for dei stadig færre. Det er jo akkurat det som er kritikkpunktet frå Riksrevisjonen, at dette ikkje var det Stortinget ønskte. Altså: Her har ein laga klare reglar frå Stortinget, som til og med statsråden sitt eige parti har vore med på å vedta, og så har ein ikkje følgt opp dette i forvaltninga. Ein har rett og slett ført ein politikk som er i strid med det. Med tanke på det som statsråden her seier, at dette skjer elles i samfunnet, det skjer ei sentralisering, det er ei utvikling som også har kome til fiskeria – det kan ein seie, men her har faktisk fiskeripolitikken drive fram ei sånn utvikling, og det er jo det som er kritikken frå Riksrevisjonen. Da er spørsmålet: Korleis i all verda kan statsråden seie at forvaltinga har vore god, når ho har utfordra prinsippa og føringane frå Stortinget?
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
På vegne av representantene Hanne Dyveke Søttar, Kari Kjønaas Kjos, Silje Hjemdal og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om nødvendige regelendringer om politiattest for ansettelsesforhold i skole og barnehage.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
Da vil jeg på vegne av representantene Gisle Meininger Saudland, Sylvi Listhaug, Jon Georg Dale og meg selv fremme et forslag om å stanse utbygging av vindkraft etter gammelt konsesjonssystem, inntil rettssystemet har endelig avgjort klager som er brakt inn for domstolene. I tillegg ønsker jeg at dette forslaget blir behandlet etter forretningsordenens bestemmelser om hurtigbehandling, § 39 andre ledd bokstav c.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
Gjennom 50 år har vi bygd opp en helt unik kompetanse og kunnskap innenfor petroleumsnæringen offshore. Det har gitt oss enorm verdiskaping og hundretusenvis av arbeidsplasser. Nå står vi ved et veiskille som kan få store konsekvenser for framtiden for denne næringen og for tusenvis av arbeidsplasser. Regjeringen har gjort mye for å utnytte næringens kompetanse til å få flere ben å stå på i tillegg til petroleum, noe som veldig ofte er omtalt som grønne investeringer. De mest kjente har kommet langt, bl.a. karbonfangst og -lagring og havvind. Kan statsråden bekrefte at investeringer rundt disse nye næringene som karbonfangst og -lagring eller havvind, ikke på noen måte erstatter bortfallet av arbeidsplasser innen den tradisjonelle oljeindustrien?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Jeg har et spørsmål til fiskeriministeren. Både jeg og fiskeriministeren er jo fra kysten. Vi vet hvor store muligheter som finnes der, og vi vet – jeg vet det i hvert fall – at kysten over tid har blitt nedprioritert av denne regjeringen, som ministeren nå er en del av. Det er nå en sjeldent stor usikkerhet langs kysten, noe det kontinuerlig har vært siden Per Sandberg var fiskeriminister. Nå er vi kommet til fiskeriminister nummer fem. Fiskerinæringen er en av våre mest tradisjonsrike næringer, men også en av våre viktigste næringer, som gir Norge store inntekter. Det er en næring som er vant til mye usikkerhet: Hvor mye fisk er det å fiske? Hvordan blir været? Hvordan er markedet? Og så videre. Det de burde slippe, er røff sjø og usikkerhet fra regjering og storting. For to uker siden behandlet Stortinget en av de viktigste sakene for norsk fiskerinæring på lang tid: kvotemeldingen. Den handler om hvem som skal få fiske, hvordan og hvor – selve rammeverket for en av Norges viktigste næringer. I lag med store deler av kysten og opposisjonen hadde Arbeiderpartiet over tid krevd at man ventet med å ferdigbehandle den saken til Riksrevisjonen hadde lagt fram sin rapport om kvotesystemet. Det nektet regjeringspartiene å gjøre, på tross av at kritikken fra Riksrevisjonen var krass og vi vet at hastverk er lastverk. Under behandlingen la regjeringspartiene fram et forslag om at konsekvensene av behandlingen i Stortinget måtte konsekvensutredes etter behandlingen i Stortinget – med andre ord tidenes mageplask på målstreken. Det omtales som absurd. I dag vet ingen hva som skjer, og det er et sårt behov for avklaringer. Derfor lurer jeg på: Hva er det som nå skal konsekvensutredes? Ministeren har ikke kunnet svare på dette tidligere – ikke til media, ikke til Stortinget. Jeg håper nå å kunne bruke tiden på å avklare dette.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Noen av oss har vært så uheldige, kanskje, å se på Paradise Hotel, og der sier man 110 pst. sikkert, men noe kan bare være 100 pst. sikkert, og jeg har behov for at ministeren skal være 100 pst. sikker på hva som faktisk skal utredes. Jeg forventer og forlanger at ministeren også forteller det til oss, for dette er faktisk ikke godt nok. Nå er det nesten to uker siden vi behandlet denne meldingen. Næringen, kysten, vet ikke hva som skjer. Stortinget vet ikke hva som skjer, og ikke hva som skal skje. Ministeren vet det ikke. Hvem i all verden kan vite det da? Jeg spør bare. Jeg håper ministeren nå kan svare på hva det er. Det er ikke godt nok å si at vi skal finne ut av det. Fiskeriministeren må vite: Hva er det som skal utredes, og hvordan skal Stortinget få vite om det?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Jeg er helt uenig. Jeg synes ikke det var noe bra svar i det hele tatt. Det var ikke et svar på det jeg spør om: Hva er det man skal komme tilbake til? Når man kommer med et så spesielt forslag til Stortinget, under behandling av en stor sak, om at man må konsekvensutrede konsekvensene av forslaget etter behandling, er det jo veldig merkelig. Når man gjør det, må man i hvert fall vite hva dette gjelder. Fiskeriministeren har jo uttalt, bl.a. til Klassekampen på lørdag, at det er mange nye elementer som flertallet har bedt ministeren og regjeringen om å utrede. Men han kunne heller ikke der si hvilke elementer dette gjelder. Jeg tenker at de som jobber langs kysten, på land og på havet, fortjener forutsigbarhet. Men det er det motsatte som skjer, så jeg lurer på hvilke elementer det er man skal utrede.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Jeg synes at statsråden kanskje bagatelliserer litt den uroen som nå faktisk er der. Når organisasjon etter organisasjon og næringsaktør etter næringsaktør etterlyser svar og man sier man er usikker og omtaler dette – bl.a. Pelagisk Forening i går – som tidenes mageplask, er det kanskje noe i det. Da er det ikke godt nok å si at det er ganske bra. Nei, det er ikke ganske bra, det er ganske dårlig politisk håndverk, ikke minst fra regjeringspartiene i Stortinget, og det må nå statsråden leve med. Men jeg lurer på en ting, for et par dager før vi behandlet saken, kom Riksrevisjonen med ganske krass kritikk, der man bl.a. viste til at eierskap er konsentrert på færre hender. Man viste til at mange kystsamfunn er svekket, og noe av det mest alvorlige, kanskje, er at man ikke har nådd de politiske målsettingene på grunn av for dårlig konsekvensutredning av politikken, også fra departementets side. Kan statsråden nå garantere at sakene framover kommer til å bli godt nok konsekvensutredet?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-20:
Jeg vil på ingen måte si at jeg er med på å snakke ned den fine næringen som vi har, men jeg er med på å lytte til den fine og gode næringen som vi har, når de kommer med veldig tydelige tilbakemeldinger. Det anbefaler jeg også fiskeriministeren å gjøre, og gi svar på de spørsmålene som næringen faktisk stiller. Da går det ikke an bare å si at ting er ganske bra, at ting ikke er så ille. Riksrevisjonens rapport var ganske ille, for den viser at ting over tid ikke har funket godt nok. Mitt siste spørsmål til statsråden er: Burde man ha sendt saken tilbake til regjeringen for en ordentlig utredning før Stortinget fikk en kvotemelding 2.0?
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Dette var et omfattende spørsmål fra representanten Myrseth. Jeg vil først si at kvotemeldingen, slik den er framlagt, er blitt grundig konsekvensutredet gjennom mange år, bl.a. basert på en NOU, Eidesen-utvalgets innstilling. Jeg vil slutte meg til det som representanten sier om at kystens folk både er handlekraftige og flinke og ser muligheter, noe som har vært veldig nyttig i den tiden vi er inne i nå. Det vil jeg gi dem veldig stor ros for. Dette er også et område som har gått veldig bra i det store bildet, i den situasjonen vi er i. Det er også et område som kommer til å bety veldig mye for nasjonen framover, når det gjelder både arbeidsplasser og verdiskaping. Det ligger veldig mange muligheter for Norge på området fiskeri og sjømat framover. Når det gjelder det som eventuelt skal utredes videre, har vi det til grundig vurdering i departementet. På bakgrunn av diskusjonen her i salen om kvotemeldingen ønsker vi å være 117 pst. sikre på at vi har fått med oss alt og alle detaljer. Embetsverket er nå i full gang med å se på om det er forslag som skal tilbake til Stortinget for å behandles på en hensiktsmessig måte. Det er viktig å si at vi tar rapporten fra Riksrevisjonen på det største alvor. Vi har fått en del anbefalinger som vi selvfølgelig vil følge opp. Det har også vært viktig fra min side å påpeke at vi i det store bildet har lyktes med veldig mye i norsk fiskeri. Vi har lyktes med å ha en bærekraftig forvaltning av fiskebestandene, noe som gjør at vi har fisk å fiske til neste år. Vi har en lønnsom fiskerinæring, og det er det beste utgangspunktet for å skape mer aktivitet langs kysten framover og ikke minst for å få til mer bearbeiding i Norge av norsk fisk.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Stortingsflertallet vedtok nye ting, i tillegg til det som ble lagt fram i kvotemeldingen, og det er naturlig at de har bedt regjeringen om å se nærmere på det, og i den grad det er nødvendig, konsekvensutrede og komme tilbake til Stortinget på en hensiktsmessig måte. Så har jeg også lyst til å si at nå har flertallet i Stortinget satt en retning for norsk fiskeripolitikk. Næringen har selv etterlyst forutsigbarhet og stabile rammer. Hvis man skulle ha konsekvensutredet enda mer, slik opposisjonen ønsker, ville det skape usikkerhet i lang tid framover. Kvotemeldingen var tilstrekkelig utredet. De nye forslagene som er fremmet, vil bli behandlet i departementet, og eventuelt kommer vi tilbake til Stortinget på en hensiktsmessig måte. Det synes jeg er et ganske bra svar på det representanten spør om.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Med kvotemeldingen har man fått en nødvendig forenkling, og man har fått et mer ærlig system, bl.a. det som går på faktisk lengde kontra hjemmelslengde. Det tror jeg er en viktig avklaring for mange. De som har kvoter, beholder de kvotene de har, bare innenfor et nytt system, med f.eks. faktisk lengde kontra hjemmelslengde. Så er det enkelte ting som gjelder overregulering, man må se nærmere på. Stortingsflertallet har bl.a. sagt at de ønsker at dersom det er uheldige negative konsekvenser, må vi treffe tiltak i forhold til det. Det går på at man ønsker både å sette en retning for fiskeripolitikken og få avklart en del viktige ting. Det ble bl.a. avklart at det ikke blir statlig kvotebehandling, noe næringen etterlyste. Nå har man satt en retning, og da er det om å gjøre for oss i departementet å utrede detaljene nærmere. Noen av de tiltakene som er foreslått, skal ikke tre i kraft før kanskje bortimot 2028 – dette med tilbakefall av strukturkvoter, f.eks.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Jeg vil jo si at representanten Myrseth egentlig bidrar til å snakke ned en næring og legge en veldig negativ fokusering på enkelte ting som ikke er perfekt innenfor fiskeri. Heller ikke innenfor fiskeri er alt perfekt, men det er også veldig mye som går bra. Og tar en 25-årsperspektivet på det, er det en næring som for 25 år siden var subsidiert av storsamfunnet, som i dag er lønnsom, og som til neste år skal bidra til storsamfunnet. Det er et fantastisk utgangspunkt for videreutvikling, nye arbeidsplasser og ny aktivitet langs kysten. Vi kunne ikke ha hatt en bedre situasjon. Og så – ja, det er enkelte uklarheter, alt er ikke perfekt, og enkelte kystsamfunn har ikke kommet like godt ut som andre. Men det er også slik at det er noen kystsamfunn som har kommet mye bedre ut. Og alle ønsker å få til mer bearbeiding av norsk fisk i Norge, og det jobber regjeringen også for.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Representanten stiller et spørsmål som hun vet svaret på, og som det ble svart på under stortingsbehandlingen. Kvotemeldingen er grundig konsekvensutredet. Det er nye forslag som kom opp i stortingsbehandlingen som må ses nærmere på. Jeg vil bare minne representanten om at f.eks. Norges Fiskarlag har sagt at de ønsket at kvotemeldingen skulle behandles fordi man ikke ønsket mer usikkerhet framover. Hvis ikke det er en betydelig og tung stemme i norsk fiskerinæring, så vet ikke jeg. Så har jeg også registrert at det er noen som mener det motsatte, bl.a. representanten Myrseth, men sånn er det. Stortingsflertallet har gjort et vedtak, og vi tar Riksrevisjonens rapport på største alvor. Vi vil følge opp alle punkter med anbefalinger fra Riksrevisjonen, men det er også viktig å påpeke at det er veldig mye som går bra i norsk fiskerinæring, og det er et kjempegodt utgangspunkt for å få til mer aktivitet langs kysten. Og så handler det om kamp om ressurser, interessekamp. Den har foregått i årtier og vil sikkert også fortsette. Det er en ærlig sak å kjempe for sine interesser og ønske seg mer kvoter til seg selv.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Ja, stortingsflertallet har vedtatt at fiskerinæringen skal pålegges 100 mill. kr i en såkalt fiskal avgift. Totalt, inklusiv fiskeriforskningsavgiften, utgjør det ca. 2 pst. av førstehåndsomsetningen. Det er ikke noen kjempestor avgift. Men en næring som går bra – akkurat som i en del andre næringer – skal bidra til storsamfunnet ved at man får utnytte fellesskapets ressurser.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Riksrevisjonen har ikke påpekt et eneste brudd på norsk fiskerilovgivning fra fiskeriforvaltningen, dvs. det som Stortinget har vedtatt gjennom deltakerlov og havressurslov. Fiskeriforvaltningen er i henhold til lovverket. Det er det jeg mener med den uttalelsen. Det Riksrevisjonen påpeker ellers, at det har vært en utvikling mot større fartøy, er en konsekvens av en politikk som har vært fast i veldig, veldig mange år, også i den 15-årsperioden som undersøkelsen har strukket seg over. Det har medført en utvikling der det har blitt færre og større fartøy, det har noen positive sider – og også noen negative sider for noen. Men det har vært en ønsket utvikling av et bredt flertall i Stortinget. Så kunne jeg selvfølgelig ha kommentert en del enkeltpunkter som representanten spør om når det gjelder utenlandsk eierskap. Riksrevisjonen sier at dette ikke er vesentlig, det utgjør vel ca. et par prosent eller noe – hvis jeg ikke husker feil. Det er EØS-borgere som har bosatt seg i Norge og begynt å fiske.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Ja, jeg skal forsøke å svare representanten. Det som påpekes i rapporten, er at det i noen kystsamfunn har vært en ikke fullt så positiv utvikling, en negativ utvikling, men så er det også noen samfunn hvor det har vært en positiv utvikling – altså akkurat det samme som skjer ellers i samfunnet og i andre næringer. Fiskerinæringen kan ikke alene bære ansvaret for en total utvikling av alle lokalsamfunn, så det som er poenget, og som påpekes fra Riksrevisjonen, er at man har lyktes med det som går på å få lønnsomhet i næringen. Riksrevisjonen nevner ikke at man har lyktes med å få til bærekraft. De tre viktige prinsippene er bærekraftig forvaltning av bestandene, lønnsomhet i næringen og aktivitet og sysselsetting langs kysten. Det siste har man ikke lyktes fullt ut med, men det går bra i noen samfunn, og det er også viktig i det store bildet å påpeke at det går egentlig ganske bra i fiskerinæringen.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-05-20:
Fiskeriforvaltningen har fulgt opp norsk lov. Det er ikke påpekt et eneste lovbrudd på norsk fiskerilovgivning av forvaltningen, og det synes jeg er veldig positivt, selv om representanten Knag Fylkesnes i forkant nok hadde håpet det skulle være lovbrudd. Så er det veldig viktig for meg å si at det som Riksrevisjonen påpeker om utvikling i enkelte kystsamfunn, er korrekt. Men det er også viktig å si at det også er en del av den generelle samfunnsutviklingen, og at det er enkelte kystsamfunn der det har gått bedre. Jeg tror at de tingene som man har lyktes med, lønnsomhet og bærekraftig forvaltning, er et fantastisk utgangspunkt for å utvikle næringen videre og få til mer bearbeiding av norsk fisk i Norge. Kanskje bør man også ta med seg at vi bør sikre oss markedsadgang og kanskje lavere tollsatser for bearbeidet norsk sjømat, noe som ytterligere vil øke eksportmulighetene for næringen og øke muligheten for bearbeiding i Norge.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-20:
Ein av dei tinga som Høgre og Framstegspartiet vart einige om i kvotemeldinga, var ei ny avgift på fisk. Avgifta skal vera på 100 mill. kr årleg og innførast frå 2021. Det er ei såkalla fiskal avgift, dvs. ei avgift som ikkje har noko anna formål enn å få inn pengar i statskassen. Det at det er ei fiskal avgift, har altså ingenting å gjera med at det er ei avgift på fisk. Høgre og Framstegspartiet har altså vedteke avgift på makrell, innført avgift på lyr, sild, sei og skrei. Senterpartiet meiner det ikkje er lurt å finna på å innføra nye avgifter for kystnæringane, særleg ikkje i den situasjonen ein står i med marknadsusikkerheit og koronasituasjonen. Spørsmålet mitt er: Kvifor meiner statsråden det no er lurt å innføra ei ny statleg avgift på fisk?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-20:
I førre veke var Senterparti-leiaren og eg i Rogaland og besøkte verfts- og leverandørindustrien – Rosenberg Verft i Stavanger og Aker Solutions i Eigersund. Aker Solutions er den største arbeidsplassen i Eigersund og i regionen – ei bedrift som er viktig for Dalane, for Rogaland og for Noreg. Bodskapen frå Aker Solutions var klar: Den pakken som olje- og energiministeren har lagt fram, vil ikkje sikra arbeidsplassane i Eigersund. Det trengst tøffare tiltak for å halda oppe aktiviteten og sikra verdiskapinga og jobbane i verftsindustrien. Spørsmålet mitt er eigentleg veldig enkelt: Ser statsråden at ho bør gjera meir for å redda arbeidsplassane i verftsindustrien, f.eks. ved Aker Solutions i Eigersund?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-20:
«Kvifor meiner statsråden at ein, i 2020 og 2021, skal gå vekk frå ei fordeling der kommunane og fylkeskommunane får 80 pst. av inntektene frå sal av ny produksjonskapasitet i lakseoppdrett?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-20:
Eg synest dette svaret er veldig historielaust, for realiteten her er at spørsmålet gjeld 2020 og 2021. Ei ny ordning gjeldande inntektene for 2022, ja, det kan me diskutera. Men Stortinget har bestemt at 80 pst. av inntektene skal gå til kommunar og fylke. Det betyr at dei to neste åra – iallfall i 2020 – er det venta eit sal på 5 mrd. kr. 80 pst. av det er 4 mrd. kr til kommunesektoren. Det dei får, er 2 mrd. kr. Det forsvinn altså 2 mrd. kr, og så framstiller ein dette som ei gladsak for kommunane. Mitt spørsmål er: Ville det ikkje vore ryddigast å halda seg til det vedtaket som eit samla storting gjorde – meiner eg – om 80 pst. til kommunar og fylke fram til ei ny ordning er på plass med utbetaling frå 2022?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-20:
Akkurat det tenkte ein igjennom då ein lagde havbruksfondet – dei forhandlingane var eg ein del av. Dei høge beløpa som kom, var noko ein faktisk såg føre seg. Ein har kanskje vore litt lenge i regjeringskontora når ein tek frå kommunane 2 mrd. kr og kallar det føreseieleg. Det er veldig spesielt. Alle er einige om at den nye ordninga som skal koma med utbetaling frå 2022, skal medrekna eit element av produksjonsavgift og at det vil påverka dei andre faktorane. Det som er realiteten her, er at frå 2020 og 2021 vert kystkommunar frå Finnmark til Agder – store kommunar og små kommunar – fråtekne betydelege millionbeløp fordi ein endrar spelereglane undervegs. Hadde det ikkje vore ryddigast å stå på 80 pst. fram til 2022?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
Mitt spørsmål går til kunnskaps- og integreringsministeren. Vi i Norge bruker enorme ressurser på integrering, og vi har alle et felles mål og et felles ønske om at vi skal lykkes med integreringsarbeidet. Men det er vanskelig å si at vi har lyktes med det. Hvis vi ser rundt oss på de landene i Europa som har hatt høy innvandring, har de også hatt tilsvarende store problemer. Vårt naboland har store problemer med kriminalitet, utenforskap, segregering og en lang rekke negative sider. Også i Norge har vi store problemer. Vi ser at enkelte innvandrergrupper er sterkt overrepresentert på en rekke negative statistikker – det er lav sysselsetting, det er høye sosialhjelpsutbetalinger, og det er høy kriminalitet blant enkelte grupper. Dette er noe som er kostbart, og som ikke er bærekraftig for framtiden. Hvis vi ser på landet som helhet, står innvandrere for 56 pst. av alle sosialhjelpsutbetalinger. Ser vi på Oslo, står innvandrere for over 70 pst. av alle sosialhjelpsutbetalinger. Slik kan man holde på og ramse opp en lang rekke negative sider som vi dessverre ikke har lyktes med. Mitt spørsmål til ministeren er: Hva mener statsråden er årsaken til at så mange innvandrere, og kanskje spesielt innvandrerungdom, faller utenfor og blir kriminelle og ikke en del av det norske samfunnet, slik som vi ønsker?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
Takk for svar. Dette var jo en oppramsing av veldig mange gode tiltak som jeg tror hele Stortinget kan stille seg bak, eller i hvert fall en lang rekke gode intensjoner. Men det som var mitt poeng med spørsmålet, var at vi ikke har lyktes med disse tiltakene. Det er ingen av de tiltakene som ramses opp her, som lykkes. Vi er veldig gode i Norge til å bruke masse penger på tiltak vi ikke vet om fungerer, eller som vi vet ganske godt ikke fungerer. Da er mitt spørsmål: Kunne ministeren tenke seg å se på noe av det som faktisk har lyktes, sånn som f.eks. i Drammen, der vi som den første kommunen innførte aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere og klarte nærmest over natta å halvere antallet unge sosialhjelpsmottakere ved å stille krav? Vil ministeren bidra til at det blir flere plikter og stilles mer konkrete krav om at folk skal bidra for å få ytelser og tjenester?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
Det nevnes ting vi har hørt veldig lenge, som er akseptert som forklaringer, at de aller fleste lykkes i det norske samfunnet. Men hvis vi ser på kriteriene for å lykkes: Jeg vil jo si at når innvandrerbefolkningen i minst mulig grad skiller seg fra øvrig befolkning, har vi lyktes med integrering. Hvis vi ser på arbeidsdeltagelse fra landgrupper i Afrika og Asia, er det faktisk ikke sånn at de fleste er i arbeid og kan leve av egen inntekt. De fleste er faktisk utenfor arbeid og ute av stand til å leve av egen inntekt, og det mener jeg ikke tegner for at vi kan si at de fleste lykkes i det norske samfunn. Jeg mener vi må være litt mer ærlige og ty til litt strengere krav. Jeg fikk ikke svar på spørsmålet om ministeren er villig til å stille flere krav til flere tjenester og ytelser, sånn som det ble gjort for sosialhjelp.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2020-05-20:
Takk for svaret. Fremskrittspartiet har foreslått bl.a. å innføre et integreringsbarometer, det vil si at vi ønsker å måle hvordan det går med integreringen over tid, der vi ser på en lang rekke måleindikatorer, som arbeidsdeltakelse, sosialhjelputbetalinger, kriminalitet, barnevernssaker, utdanning og en lang rekke interessante ting for å se hvordan ting utvikler seg over tid. Veldig ofte driver vi med veldig mye synsing når vi snakker om innvandring og integrering. Noen mener det går veldig bra, mens andre mener det ikke går så veldig bra. Tallene er utvilsomt ikke noe å skryte av. Da er mitt siste spørsmål til ministeren: Ville ministeren stille seg positiv til å innføre et integreringsbarometer som åpent og ærlig viser tallene på en lang rekke av de nevnte indikatorene for å synliggjøre om vi lykkes med integreringen, eller om det går i gal retning?
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Det er ingen tvil om at det er utfordrende for en god del å bli godt integrert i det norske samfunnet. Nettopp derfor er integreringsløftet en av hovedsatsingene til regjeringen – det at alle mennesker i Norge skal ha de samme mulighetene, det at vi gir alle muligheten til å lykkes i sitt eget liv, er helt avgjørende både for den enkelte og for at vi som samfunn og fellesskap skal lykkes. Integreringsstrategien som regjeringen la fram i 2018, inneholder en god del tiltak som bidrar til deltakelse og til muligheter i skole, utdanning og arbeidsliv, for hverdagsintegrering og for retten til å leve et fritt liv. I tillegg har regjeringen lagt fram en ny lov om integrering gjennom opplæring, utdanning og arbeid. Det er ingen tvil om at norskkunnskaper, kunnskap om norsk samfunnsliv, det å få en god skolegang og en god utdanning er nøkkelen til at man lykkes, til at man deltar i jobb. Veldig mange av de utfordringene som representanten Engen-Helgheim løfter opp knyttet til både sosialhjelp og kriminalitet, er jo i stor grad knyttet til fattigdom. Dette er utfordringer knyttet til mennesker med lav inntekt og til barn som vokser opp i familier med lav inntekt. Dersom vi greier å løse de utfordringene og bedre både innvandreres og andres tilknytning til arbeidslivet, er veldig mye gjort. Noen av de viktigste grepene i den nye integreringsloven er å bidra til at flere flyktninger får formell utdanning, at man får bedre norskkunnskaper, og at man i større grad enn i dag blir kvalifisert for det norske arbeidsmarkedet. Alle skal leve et fritt og selvstendig liv, både barn, unge og voksne har rett til å ta egne livsvalg. Det er en grunnleggende menneskerett, og derfor må vi også bidra til at alle får oppfylt de rettighetene.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Først vil jeg korrigere den virkelighetsbeskrivelsen. Det å si at vi ikke har lyktes med integrering i Norge, mener jeg er en helt feil beskrivelse. De fleste blir faktisk godt integrert, de fleste greier faktisk å få en jobb, de fleste greier å kvalifisere seg, og de fleste blir aktive samfunnsdeltakere. Det tror jeg er viktig å ha med seg. Det er ingen tvil om at det at vi har et mer mangfoldig samfunn, er en styrke for det norske samfunnet. Det er noe vi skal hegne om, noe som er positivt. Men vi skal selvsagt ikke late som om det ikke er utfordringer, og vi skal heller ikke late som om alt det vi har gjort før, har vært perfekt og kjempebra, og at vi nå liksom har truffet alle de tiltakene som kommer til å gjøre at absolutt alle lykkes mye bedre enn før. Derfor har regjeringen også lansert en rekke nye tiltak, og mye av det er basert på evalueringer av tiltak man har gjort fra før. Jeg mener vi har en veldig god kombinasjon ved at vi øker kravene og pliktene – vi har bl.a. nå akkurat foreslått å heve kravene til norskkunnskaper for å få statsborgerskap – samtidig som vi også da må bidra ved å stille høyere krav til den norskundervisningen som faktisk gis.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Jeg svarte på spørsmålet fra representanten, bl.a. ved å vise til at vi stiller høyere krav til det å få statsborgerskap, som er ett viktig virkemiddel. Jeg er veldig åpen for å vurdere områder man kan stille krav på, men det må også etterfølges av at vi styrker tjenestene og bedrer mulighetene til å kunne nå de kravene. Dersom vi skal stille høyere krav om f.eks. ferdigheter i norsk, må vi faktisk sørge for at det er norskopplæring som fungerer rundt omkring i kommunene – at det ikke er tilfeldig, at ikke folk med veldig ulik bakgrunnskompetanse får akkurat det samme tilbudet, at ikke vi måler i antall timer om man har greid å nå de målene man skal nå, men at vi faktisk måler det i oppnådd ferdighet. Jeg mener vi har kommet en lang vei på integrering i Norge, men det er heller ingen tvil om at vi har en lang vei å gå, og det å lære av gode erfaringer fra kommuner som har gjort tiltak som har virket, er jeg veldig åpen for. Det mener jeg også at vi må gjøre. Det at vi hele tiden evaluerer de tiltakene vi gjennomfører, og justerer kursen, er en viktig del av den satsingen som regjeringen gjennomfører.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Jeg er litt usikker på hvilke områder vi ikke har tall for, og hva vi mangler, det må jeg få se nærmere på. Slik jeg ser det, har vi veldig mye statistikk som forteller oss mye om hvordan vi lykkes med integrering, som handler både om utdanning og om gjennomføring i grunnopplæringen. Der ser vi f.eks. at barn av førstegenerasjons innvandrere av veldig mange nasjonaliteter lykkes veldig godt, og det mener jeg er en veldig viktig indikator på god integrering. Vi har tall for sysselsetting, for sosialhjelpsstønad og for en rekke andre faktorer. Jeg mener vi har relativt god kunnskap om hvordan integreringen går i det norske samfunnet, og jeg ser ikke noe umiddelbart behov for en egen, ny satsing på det, men vi er selvsagt alltid åpne for å innhente ny kunnskap.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Jeg må innrømme at jeg er litt usikker på hva representanten spør om. Spør han om smittevernreglene er for strenge og burde justeres på? Spør han om regjeringen i større grad burde detaljstyre kommunene i måten man åpner skolene på? Det som skjedde da vi bestemte oss for å åpne skolene, basert på helsefaglige råd, var at vi gjorde noen tydelige prioriteringer. Vi sa at 1.–4. trinn skulle prioriteres. De skal ha et fulltidstilbud eller i hvert fall et så tilnærmet fulltidstilbud som det er mulig å gi. Vi sa at yrkesfagelever med behov for verksted og praktisk trening skulle prioriteres, og så sa vi at fra 11. mai og utover skulle de andre elevene tilbake på skolen. Målet er at de skal få et så tilnærmet fullverdig tilbud som mulig, men der smittevernreglene tilsier at f.eks. ikke alle elever kan være på skolen samtidig, og at ikke alle kan ha akkurat like mange timer som de har til vanlig, er man nødt til å finne gode lokale løsninger. Det er ingen tvil om at i en kommune som f.eks. Oslo, med mange skoler, mange store skoler, og ikke nødvendigvis veldig mye ekstra areal, er det krevende å greie å finne plass til f.eks. 5.–7. trinn samtidig som 1.–4. trinn skal ha fulle dager. Nå har skolene vært åpne i ca. én uke. Jeg tror veldig mange skoler og skoleeiere har gjort seg noen erfaringer den tiden det har vært åpent, om både hvordan de kan greie å følge smittevernreglene på en god måte, og hvordan de kan gi ungene best mulig opplæring. Jeg er ganske sikker på at alle strekker seg så langt de overhodet greier, og at de vil fortsette å gjøre det for å gi alle barn et best mulig tilbud, men jeg mener ikke det er riktig verken å vike på smittevernkrav eller å detaljstyre kommunene mer i den situasjonen vi er i nå. Jeg tror at det gir oss et dårligere tilbud både når det gjelder opplæring, og når det gjelder helse.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
For det første har verken undertegnede eller andre deltakere i regjeringen kritisert enkeltkommuner for det tilbudet de gir. Vi har kommentert i media at noe kan høres ut som et lite omfattende tilbud, men det som er viktig for oss, er at vi faktisk innhenter ordentlig kunnskap om hva slags tilbud som gis i alle kommuner, og at vi også bruker litt tid på å skaffe oss den kunnskapen – én uke mener jeg ikke er nok til å kunne evaluere hva slags skoletilbud som har blitt gitt til elevene etter gjenåpning. Den kunnskapen jobber vi nå med å samle, men det tar som sagt litt tid. Jeg vet at Oslo kommune står overfor veldig store utfordringer, at det er veldig krevende. Jeg er også ganske sikker på at de strekker seg langt for at elevene skal få noe mer enn et minimumstilbud. Når det gjelder smittevernveilederne, har vi sagt fra dag én at det er dynamiske dokumenter. De vil bli oppdatert og justert i henhold til generelle smittevernregler, altså hva slags andre hensyn vi tar i samfunnet når det gjelder smitte, og også når vi får tilbakemeldinger fra sektoren om hvordan de fungerer. Derfor har de allerede blitt justert én gang, og de vil helt sikkert bli justert på nytt når det er behov for det.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Den eneste fristen som har vært kort for Skole-Norge i denne situasjonen, er da man besluttet å stenge ned skolene, på én dag. Det taklet de fantastisk bra ved å tilby digitale klasserom omtrent fra dag én. Når vi har hatt en gjenåpning av skolene, har det skjedd gradvis, og man har fått god tid på seg. Allerede 7. april sa vi at 1.–4. trinn skulle tilbake for fullt 27. april. Vi sa også veldig tydelig at alle elever skulle tilbake før sommeren. Det betyr at fra 7. april hadde man tid til å planlegge at 1.–4. trinn skulle komme tilbake, og det ble åpnet for de andre trinnene fra den 11. mai, så man har hatt ukevis på å forberede dette. Men det er jo ingen tvil om at det er veldig vanskelig likevel, det er en krevende situasjon. Vi kan ikke bare trylle fram flere klasserom, vi kan heller ikke trylle fram flere lærere. Regjeringen har fra dag én vært helt tydelig på at vi skal stille opp for kommunene. Ekstrakostnader som kommunene får som en del av koronakrisen, skal vi dekke. Det betyr også at kommunene nå har en mulighet til å bruke ekstra midler, bl.a. til å skaffe lokaler og ekstra penger til skyss, hvis de har behov for det – dette er midler som regjeringen vil stille opp med å dekke. Det må vi komme tilbake til i budsjettbehandlingen, og eventuelt også gjennom andre krisepakker.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Jeg tviler på at representanten Tvedt Solberg har snakket med hele Skole-Norge. Vi har hatt tett dialog med alle parter hele veien, bl.a. med KS og alle fagforeningene, og med unntak av én organisasjon var alle veldig klare på at de hadde fått god tid til å forberede seg, at de var klare for åpning av hele skolen den 11. mai, og at de ønsket den åpningen velkommen. Det er klart at det er en ekstremt krevende og stressende situasjon – jeg tror veldig mange i mange sektorer har opplevd at det er vanskelig å forutsi akkurat hvordan man skal løse oppgavene, og at man faktisk er nødt til å ta det litt etter hvert. Den utfordringen tror jeg skolene står i, og det er klart at veldig mange, både lærere og andre ansatte, opplever krevende dager. Det mener jeg vi skal anerkjenne. Når det gjelder midler, tror jeg det er vanskelig å si det så veldig mye klarere enn det vi i regjeringen har gjort. Vi har sagt at regjeringen skal stille opp, vi har sagt at vi skal dekke ekstrautgifter. De rapporteringene vi får fra fylkeskommunene, som vi har tett dialog med, er at de finner gode løsninger på skoleskyss, og der de ikke har funnet det ennå, jobbes det med det. Her er jeg helt sikker på at vi skal greie å finne løsningene sammen.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
Jeg takker sambygdingen for spørsmålet. Jeg er glad for å få det spørsmålet, fordi jeg deler bekymringen, særlig for alle de lærlingene som nå er berørt av permitteringer. Det er veldig mange lærlinger som er bekymret for framtiden sin. Derfor arbeider regjeringen med å finne praktiske løsninger slik at flest mulig kan få gjennomført og avsluttet opplæringen sin på en god måte. Det er ingen tvil om at Norge trenger flere fagarbeidere, og det er viktig å sikre at de som allerede er under yrkesfagopplæring, får fullført utdanningen sin. Så har jeg også lyst til å si at heldigvis er det noen lyspunkter i den situasjonen vi er i. Tall fra Utdanningsdirektoratet 13. mai viser at vi har en nedgang på 777 permitterte lærlinger siden målingen i uke 18. Antallet permitterte lærlinger går stadig nedover i takt med at vi også stadig åpner mer av arbeidslivet. Samtidig ser vi at det er enkelte bransjer, som f.eks. reiseliv, hotell og restaurant, som er særlig utsatt og har de høyeste tallene for permitterte læringer. Som regjeringen redegjør for i Prop. 117 S, er målet vårt at ni av ti elever skal fullføre videregående opplæring. Vi vurderer derfor tiltak for å hindre økt frafall i videregående opplæring, og vi vil støtte fylkeskommunene, slik at flere fullfører uten unødvendig opphold. Det kan også være aktuelt å rette tiltak mot lærefag og utdanningsprogrammer som er særlig hardt rammet av krisen. Jeg vil vurdere både tiltak rettet mot lærlinger som er eller står i fare for å bli permittert eller å miste læreplassen, og også tiltak rettet mot tilbud om utvidet Vg3 i skole fra høsten 2020. Regjeringen vil komme tilbake til andre tiltak for denne gruppen. Jeg vil minne om at regjeringen allerede har overført ekstra midler til fylkeskommunen, bl.a. for å øke deres kapasitet til å tilby relevante Vg3-tilbud. Det kan bety at fylkeskommunene oppretter flere skoleplasser, men det kan også bety at de inngår samarbeid om f.eks. å låne produksjonsutstyr, leie lokaler, instruktører e.l. fra virksomheter og bedrifter for å sikre at man får relevans og kvalitet i opplæringen. Dette har fylkeskommunene gode tradisjoner for å løse. Jeg vil også minne om at vi allerede har gjennomført noen midlertidige dispensasjoner fra lov- og regelverk som gjør det enklere å få avlagt fag- og svenneprøver våren 2020. Det er gjort midlertidige utvidelser av opplæringsloven for å avhjelpe læreplassituasjonen ved å legge til rette for enklere tilgang til påbyggingsløsninger for yrkesfagelevene og lærlingene. Samtidig vil jeg benytte anledningen til å rose partene i arbeidslivet for konstruktive forslag og godt samarbeid. I fellesskap vil vi sikre en fagopplæring med god kvalitet som fortsatt skal være attraktive utdanningsvalg for unge. De siste årene har fagopplæringen vært inne i en god flyt med økt rekruttering og økt gjennomføring, og vi må sørge for at dette ikke nå snur, for vi trenger dyktige fagarbeidere også etter denne krisen. I tillegg til tiltakene jeg nå har nevnt, vil regjeringen komme tilbake til ytterligere tiltak mot for denne gruppen i fase 3-tiltakene, som er en del av revidert nasjonalbudsjett.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
I de næringene som har særlige utfordringer bl.a. fordi de har vært nødt til å stenge ned, er det ingen tvil om at situasjonen kommer til å være utfordrende i ganske lang tid framover. Det viktigste regjeringen kan gjøre, er de generelle tiltakene for å få opp farten igjen i norsk økonomi, og for å sikre at vi trygger arbeidsplassene og norske bedrifter. Vi må sikre at det er både attraktivt og interessant for disse bedriftene å ta imot lærlinger også i en krisesituasjon, så vi vil se på tiltak rettet mot det. Jeg tror alle vet at alternativ med Vg3 i skole for de fleste er et dårligere alternativ enn å ha en læreplass. Det er slik at alle har krav på et Vg3-tilbud i skolen dersom de ikke får lærlingplass. Det er viktig at vi sikrer at disse tilbudene nå får høy kvalitet, at de oppleves som praksisnære, og at det er tett samarbeid med arbeidslivet i de tilbudene som nå skal gis for Vg3 i skole, som litt flere elever enn vanlig må få.
Guri Melby (Venstre), 2020-05-20:
For å sikre at alle dem som går i yrkesrettet utdanning, får gjennomført utdanningen sin, er det en rekke tiltak vi er nødt til å gjennomføre. Vi har vist tydelig at vi prioriterer nettopp denne gruppen elever gjennom at de var de første, sammen med de minste elevene, som fikk komme tilbake til skolen – de som har behov for verksted, og som har behov for en mer praktisk opplæring. Vi gjør noen mindre endringer i måten man kan avlegge fag- og svenneprøve på, som gjør at det f.eks. er mulig for lærlinger å gjennomføre fagprøve før de har gått ut hele læretiden sin, dersom de er kompetente til det. Den typen tiltak vil også bidra til å avhjelpe, sånn at ikke de som er lærlinger nå, og som egentlig er i ferd med å avslutte læretiden sin, blir stående i veien for dem som skal komme inn fra høsten av, og som er klare for en ny læretid. Som jeg sa i mitt første innlegg, deler jeg representanten Asphjells bekymring for lærlingene. Jeg kan love ham at dette er et prioritert område for regjeringen. Vi har kommet med en del tiltak, og vi vil komme med flere tiltak som vil avhjelpe denne situasjonen.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-05-20:
Noen vil kanskje si det er paradoksalt, men det er et ugjendrivelig faktum at den kompetansen og de flinke folkene som holder norsk olje- og gassnæring i gang, kanskje er vårt sterkeste kort i omstillingen til et klimavennlig samfunn. Det er all grunn til bekymring når koronadepresjonen i økonomien og lave oljepriser truer med å legge et vått teppe over næringen som på mange måter utgjør livsnerven i næringslivet vårt – ja, i hele det norske samfunnet. Det er særlig grunn til å være bekymret for bedrifter og titusenvis av arbeidsplasser i leverandørnæringen – de som fram til nå har bygd understell til oljeplattformer, og som i framtiden skal bygge fundamenter til havvindmøller, plattformer til havbruk og fornyelse av kystflåten. Samtidig står elektrifisering av sokkelen sentralt for at vi skal nå Norges klimaforpliktelser. Det er et arbeid som vil ha stor betydning for å opprettholde en konkurransedyktig og kompetent leverandørindustri i hele Norge. Viktige arbeidsplasser over hele landet er avhengige av disse prosjektene, og det er med bakgrunn i nettopp den erfaringen vi skal utvikle morgendagens løsninger og bygge opp ny industri innenfor havvind, havbruk, fangst og lagring av CO 2 og grønn skipsfart. Det er planlagt tre store og flere små elektrifiseringsprosjekter de neste årene fram mot 2022. Det er elektrifisering av Sleipner, Troll og Melkøya. Samlet vil de gi en reduksjon i klimagassutslipp på 8 pst. for næringen. Regjeringens opplegg gir nå trygghet kun for gjennomføring på Sleipner. Elektrifisering av Troll vil bli utsatt fordi opplegget kun gir marginal bedring i prosjektøkonomien. På Melkøya vil det gå med tap. Begge vil dermed bli utsatt med regjeringens opplegg. Tapt blir også muligheten for å redusere norske klimagassutslipp med over én million tonn CO 2 årlig. Mener olje- og energiministeren at en slik utsettelse er forsvarlig i en tid der leverandørindustrien trenger oppdrag og Norge sliter med å klimamålene?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-05-20:
Næringen er veldig klar på at to av disse prosjektene ikke vil bli gjennomført med regjeringens opplegg. Men leverandørindustri og verft er allerede i gang med å omstille seg til en klimavennlig framtid. Havbruk, havvind, forskningsfartøy og omstilling til en grønnere skipsflåte er bare noen stikkord. På veien skal vi ha med oss kunnskap, teknologi, kapital og ikke minst folkene i næringen. Kanskje er ikke løsningene, og i hvert fall ikke ordrene, på plass før om to, tre, fire eller fem år fram i tid. Da er det kritisk at mange verft vil oppleve tomme ordrebøker fra neste sommer. Skal vi klare omstillingen, må vi holde sveiserne, ingeniørene, montørene og platearbeiderne i gang. Vi kan ikke tro at vi kan permittere folk neste sommer for så å kalle dem tilbake i 2024 for å bygge havvindmøller. Vi trenger aktivitet hele veien. Bedriftene og arbeidsplassene må eksistere hvis de skal kunne bidra til omstilling. Hvordan vil statsråden sørge for at olje- og gassindustrien kan bidra til å fortsette å skape aktivitet og omstilling i verfts- og leverandørindustrien også de neste årene – uten at dyrebare bedrifter, dyrebar tid, kompetanse og arbeidskraft forsvinner?
Tina Bru (Høyre), 2020-05-20:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg deler mange av både bekymringene og betraktningene som representanten kommer med om fremtiden til Norges største og viktigste næring. De står i en utrolig krevende tid. De er truffet av en slags perfekt storm forårsaket av både en oljepriskrig og et drastisk fall i etterspørselen etter olje som følge av den globale pandemien. Jeg har helt siden dette startet, hatt tett dialog med næringen. Jeg har vært opptatt av å finne ut hvordan vi kan legge til rette for at vi ikke mister helt avgjørende kompetansemiljøer og viktige bedrifter langs hele kysten og i hele landet i denne utrolig ekstraordinære situasjonen vi står i. Derfor mente jeg også det var helt naturlig og riktig at vi kom denne næringen i møte, som vi har gjort med mange andre næringer, for å bistå i en veldig krevende situasjon. Derfor kom vi med et forslag til målrettede, midlertidige justeringer i skatteregimet på sokkelen, nettopp for også å imøtekomme en del av kravene næringen selv hadde, først og fremst for å bedre likviditeten, som de selv sa var noe av det aller mest avgjørende for å kunne gå videre med allerede planlagte prosjekter. I dette arbeidet har jeg også vært opptatt av det samme som representanten er opptatt av: nemlig hvordan vi også skal få sikret de grønne prosjektene på sokkelen. Det er kjempeviktig at det arbeidet ikke forsinkes som følge av denne spesielle situasjonen. Jeg mener forslaget vi har lagt frem, gir gode muligheter for å kunne videreføre de prosjektene. Her deler jeg intensjonen fullt ut. Nå er det en debatt om dette forslaget. Jeg registrerer også at næringen mener vi ikke har kommet dem helt i møte, og det er riktig. Forslaget vi legger frem, er ikke eksakt det samme som deres, men vi har vært opptatt av å ha en avgrenset løsning nettopp for å bevare det normale skattesystemet på sikt.
Tina Bru (Høyre), 2020-05-20:
Igjen må jeg bare starte med å si at jeg deler mange av betraktningene representanten har. Jeg er opptatt av akkurat det samme. Det har vært et kjernepunkt for meg i det arbeidet vi nå har gjort i regjeringen på hvordan vi nettopp skal unngå å miste viktige kompetansemiljøer og sikre at vi fortsatt har aktivitet. Forslagene til skattepakken er én bit av det. Det er en midlertidig ordning med en fastsatt sluttdato. Ordningen gjelder investeringer i enkelte prosjekter som pådras helt opp til 2024. Jeg er også litt opptatt av at vi må huske på hva denne næringen først og fremst alltid etterspør – på alle de konferansene jeg og representanten har vært på sammen i årene da jeg også var på Stortinget. Hva er det de alltid løfter frem som det viktigste? Jo, det er stabilitet og forutsigbarhet, ikke minst i skatteregimet. Det er et system som det er bred forankring for i Stortinget, som vi har vært stolt av i mange år, og som har tjent både oss og selskapene godt. Jeg er veldig opptatt av at vi – selv om vi nå må gjøre noen midlertidige tiltak – må passe på å ikke havne i en situasjon hvor vi drar med oss et helt annet system veldig langt frem i tid.
Tina Bru (Høyre), 2020-05-20:
Jeg ønsker nettopp ikke å sette disse arbeidsplassene på spill. Det er også derfor vi har foreslått noe som egentlig er ganske historisk, altså en midlertidig endring i et veldig viktig og stort system for landet. Og ja, det er litt mer avgrenset enn det som var det opprinnelige forslaget fra næringen, men vi som politikere må også gjøre egne vurderinger. Jeg mener vi allerede langt på vei går i møte mye av det som har vært kjerneutfordringen, og som næringen også pekte på selv, før forslaget kom, nemlig likviditetsspørsmålet. Det har vært særdeles viktig. Dette går også over flere år. Det kan gjelde for investeringer som pådras helt ut i 2024. Det er en betydelig horisont. Vi må huske at dette er prosjekter som i et langsiktig bilde er lønnsomme. De krever ikke en kjempehøy oljepris for å være lønnsomme. Det må vi også ha med oss i det vi diskuterer her. Så tror jeg det er viktig også å tenke på andre ting som kan bidra til at vi får aktivitet i leverandørindustrien. For eksempel har vi varslet en grønn omstillingspakke. Der vil det også ligge ting som vil treffe denne næringen og disse viktige bedriftene.