Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-19:
Vi ser flere varsellamper i norsk økonomi, og mange har opplevd at arbeidsplasser man i utgangspunktet anså som trygge, har blitt borte eller er usikre. Derfor har vi i Senterpartiet fremmet flere forslag i revidert nasjonalbudsjett som vi mener kan gi grunnlag for nye arbeidsplasser og ny virksomhet. Men det aller viktigste for norsk økonomi er at vi har en egen valuta. Hadde det ikke vært for at vi hadde hatt en egen valuta, hadde vi sett en helt annen virkning av det oljeprisfallet som vi har hatt, enn det vi nå har vært vitne til. Øystein Olsen beskrev det ganske tydelig i sin årstale: «Uten en egen valuta ville situasjonen vært mer utfordrende. Da måtte partene i arbeidslivet gjort jobben alene. Erfaringer fra andre land i Europa viser at det kan være krevende.» De partiene her i salen som har vært tilhengere av å innføre euro, bør da takke de andre partiene som har sørget for at det ikke har skjedd. Jeg husker godt første perioden jeg satt på Stortinget, i 2005, hvor Erna Solberg høylytt og tydelig tok til orde for at hennes beste argument for at Norge burde tilslutte seg EU, var at vi da ble knyttet til en felles valuta. Det var en feil analyse. Heldigvis har ikke Høyre fått flertall for den analysen. Vi har vår valuta, og det har hjulpet oss veldig, ikke minst det konkurranseutsatte næringslivet. Et tegn på at situasjonen i norsk økonomi er krevende, er den skattesvikten vi ser i norske kommuner. Før jul var det en skattesvikt på 2,7 mrd. kr. Regjeringen valgte å overse det. Så har vi hatt flere runder rundt kommuneøkonomi også nå. I tallene til regjeringen var det et anslag for skattesvikt på 1,6 mrd. kr. Tallene som ble brukt fra KS på samme tidspunkt, var 1,6 – 1,9 mrd. kr. Allikevel valgte regjeringen bare å kompensere 1,1 mrd. kr. Så selv med regjeringens egne tall ville det bli et nytt neddrag i velferdstilbudet i norske kommuner, i eldreomsorg, i skole. Så plusset Kristelig Folkeparti og Venstre på 100 mill. kr – en liten forbedring, men fortsatt et nedtrekk sammenlignet med det som var beregningen, og det vi vedtok i Stortinget før jul. Så har vi fått nye tall fra SSB denne uken. De tallene viser at skattesvikten hittil i år har vært på 1,4 mrd. kr. Det er litt høyere enn skattesvikten var på det samme tidspunktet i fjor. Hvis man da framskriver den skattesvikten ut året, kan vi ligge an til å få en skattesvikt på 2,8 mrd. kr, hvis det er den samme utviklingen resten av året som vi har sett hittil i år. Det vil si at i løpet av to år har vi hatt en skattesvikt i kommunene på 5,5 mrd. kr. Det må jo kommunene dekke inn igjen. Når kommunene skal dekke inn igjen en så stor skattesvikt som 5,5 mrd. kr, hvordan kan de da dekke det inn, når vi vet at 70–75 pst. av kommunenes budsjetter går til oppvekst – altså til skole og barnehage og den type tjenester – og omsorg? Det er de store, tunge budsjettpostene til norske kommuner. Den aller tyngste delen er eldreomsorg og omsorg. Noen kommuner bruker opp mot 50 pst. av sine budsjetter på det. Så resultatene av at regjeringen sitter passivt og ser på så stor skattesvikt i norske kommuner, er at det blir kutt i landets eldreomsorg – akkurat det motsatte av det Fremskrittspartiet lovet da de kom inn i regjeringskontorene. Så prøver en del kommuner å kompensere for kuttet i eldreomsorgen. Derfor ser vi i år at vi har en enorm vekst i eiendomsskatt, for det kan kommunene innføre selv, og de kan sikre seg egne inntekter. Det er klart at kommuner som Bergen, som er styrt av Høyre og Fremskrittspartiet, gjør jo ikke det fordi de synes det er så gøy. De gjør det fordi de ser at det er helt nødvendig, fordi de rammene de får fra staten, er for dårlige. Det er jo derfor Bergen nå har budsjettert med en vekst i eiendomsskatten på 750 mill. kr – takket være den politikken som dagens stortingsflertall har ansvaret for. Hvis man ikke på et visst tidspunkt nå snur om og ser at man ikke kan budsjettere med ett tall og så blir realiteten en helt annen, og så skal man la kommunene sitte igjen med regningen, og om man ikke ser at det rammer eldre og landets boligeiere, blir konflikten – og virkelighetsforståelsen – mellom stat og kommune større og større. Jeg håper at regjeringen, Kristelig Folkeparti og Venstre i løpet av året skifter den kursen, og at de kompenserer de store kostnadene som norske kommuner faktisk har. Så har vi hatt en stor debatt i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Det er omleggingen av skatteinnkreving, toll- og særavgiftsinnkreving. Finansminister Siv Jensen har jo hatt et stort prestisjeprosjekt, og det er å slå sammen dette, få alt inn i skatteetaten og få en sterk sentralisering av landets skattekontorer, fra nesten 300 i dag til 33. Man skal altså flytte kompetanse og arbeidsplasser som er nært folk, som er nært næringsliv, og sentralisere det til 33 plasser. Det fikk vel ikke flertall i Stortinget i starten av uken, men reformen blir likevel ikke endelig stoppet. Og det er forunderlig – når vi vet at hovedgrunnen til at Finansdepartementet ba om en tilleggsbevilgning på 120 mill. kr, var overføring av kommunale skatteoppkrevere til staten – at regjeringen får flertall for det i dag, når stortingsflertallet er imot. Vanligvis er det sånn: Hvis jeg skal bygge et hus, og jeg har gjort en avtale om pris med snekkeren, og så bestemmer jeg meg for ikke å bygge huset, da overfører jeg ikke pengene. Men sånn er det ikke nå. Og da kan man ikke lese annet av den merknaden som ligger fra Kristelig Folkeparti og Venstre, enn at den ikke er tydelig nok – at regjeringen føler at de kan fortsette arbeidet, og at de trenger fullmakten. Det er viktig at Kristelig Folkeparti og Venstre framover er knalltydelige på at man ikke ønsker en sånn sentralisering av skatteinnkrevingen, at det ikke er veien å gå, at det er en fordel å ha kommunal skatteinnkreving, og at den har vist seg å være svært effektiv, nesten opp mot 100 pst. innkrevingsgrad, med de aller beste resultater å vise til. Så er det overføring av toll og innkreving av særavgifter og mva. på grensepassering fra tolletaten til skatteetaten. Der har jo regjeringen bedt om en fullmakt til å utvikle et nytt datasystem, kalt SAFIR, som nå ligger inne med fullmakter på 710 mill. kr i budsjettet. Det som er interessant når man leser det sentrale styringsdokumentet for SAFIR-prosjektet, er alt som er utelatt i det kostnadsanslaget. Det ene er jo det som jeg sa også sist, som står helt i starten: «Grunnet stramme tidsfrister har ikke alle deler av løsningene blitt utredet like grundig som Skatteetaten normalt ville ha gjort.» Det er jo en måte å skrive det på i starten som gjør at man kan sikre seg selv. Skatteetaten understreker at det ikke er blitt utredet så grundig som de pleier å gjøre. Og så leser man lenger bak i rapporten, der det står at følgende ikke er inkludert: Tilpasse systemet til Statens vegvesen – når det gjelder prosesser og grensesnitt. Kartverket: Tilpasse Kartverkets systemportefølje ved overføring av dokumentavgiften til skatteetaten – det er ikke inkludert. Forsikringsbransjen: Tilpasninger i forsikringsbransjens systemer knyttet til innføring av trafikkforsikringsavgift – det er ikke inkludert. Tollsystemets nye behov er heller ikke inkludert i prosjektet. Derfor er jeg forundret over at regjeringen og stortingsflertallet er så trygge på at de vil gi den fullmakten. Når vi ser på sånne store, kompliserte datasystemer fra før, f.eks. den Nav-diskusjonen som vi har hatt i kontrollkomiteen før i vinter, og hvor mange fallgruver det er, synes jeg det er rart at man bare gir en sånn fullmakt, når det står så tydelig i de sentrale styringsdokumentene at det har blitt utredet for raskt, og det står så tydelig i styringsdokumentene at ikke alle delene av kostnadene er belyst. Jeg håper jeg tar feil her. Jeg håper selvfølgelig at det ikke blir noe kostnadsoverskridelse, og at det er kontroll. Men det er så mange varsellamper som lyser, både når det gjelder overføring fra kommunalt skattekontor til statlig, og når det gjelder overføringene på tolletaten. Så summen av de varsellampene som lyser når det gjelder denne reformen, burde gjort at vi i Stortinget sa nei til å overføre oppgavene fra toll- til skatteetat, akkurat som Stortinget har sagt nei til å overføre oppgavene fra kommunalt skattekontor til statlig skattekontor. Allikevel ligger pengene inne, men jeg håper og tror at Kristelig Folkeparti og Venstre tør å være tydelige helt inn, så vi slipper en sånn sentralisering.