Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-18:
Kan ikke jeg bare få begynne med Frank Bakke-Jensen og si at hvis man trenger noe å bruke strømmen fra vindmøllene i Finnmark til, er det bare å støtte SVs forslag om å elektrifisere på Melkøya. Det vil trenge betydelig med strøm og kunne legge grunnlag for nettopp den type vindproduksjon som Frank Bakke-Jensen er opptatt av. Det ligger et forslag til behandling i Stortinget om akkurat dette nå, anbefalt av Miljødirektoratet. Men til denne saken vil jeg bare si at jeg synes det er veldig bra at saken tas opp. Det er en videreføring av den debatten vi har i veldig mange komiteer og på mange plan som handler om hvordan vi kan ta i bruk den fantastiske arbeidskraften vi har, og den fantastiske kompetansen vi har bygget opp, til å gjennomføre et grønt skifte i Norge. Jeg hørte på LOs nestleder Hans-Christian Gabrielsen på en konferanse i Bergen i forrige uke, og han stilte et godt spørsmål. Han spurte: Hva er det som gjør en arbeidsplass grønn? Det er et godt spørsmål, for det er vanskelig å se enkelte ganger og å si: Er dette en skitten arbeidsplass? Er dette en svart arbeidsplass? Er det sånn at vi er nødt til å skrote alle dem som driver på i oljeindustrien nå, og istedenfor gå over til å gjøre noe helt annet, til grønne arbeidsplasser? Svaret er jo ikke det. Svaret er at det som gjør en arbeidsplass grønn, er hva slags oppdrag man utfører. Hvis den samme bedriften som driver på med å levere oljeinstallasjoner i Nordsjøen, istedenfor velger å levere skip som går på nullutslippsteknologi – det er det samme verftet som gjør det, det er akkurat de samme arbeidsplassene, men oppdraget er et annet – har man gått fra å være en arbeidsplass som ikke kan betegnes som «grønn», til å være en arbeidsplass som kan betegnes som «grønn». Det er nettopp den muligheten som jeg oppfatter at interpellanten, Farstad, ønsker å reise, og som statsråd Monica Mæland har svart på. Spørsmålet er hvordan vi klarer å gjennomføre et grønt skifte og få til klimakutt. Da vil jeg begynne med å rette et kritisk spørsmål til statsråden. Når statsråden snakker, hører jeg hele tiden klimaforbedringer. Men vi glemmer en ting som er viktig, og det er at klimakonferansen i Paris har fortalt oss følgende: Vi skal til null, og vi skal til null så raskt som mulig. Når man tenker seg investeringene som gjøres i skipsbransjen, er det investeringer som går over lang tid. Da er ikke litt bedre godt nok. Skal vi kunne hevde oss i den internasjonale konkurransen i tiden som kommer, må vi hele tiden vri hodet vårt og si som så: Er det ikke null, er det ikke godt nok. Kan det ikke bli null, er det ikke godt nok. Derfor har jeg noen utfordringer – og det er også fordi klimaministeren sto her i går og ikke klarte å komme på ett tiltak som regjeringen har fremmet for å sørge for flere nullutslippsbiler, ikke ett tiltak til kutt i oljeindustrien, og fiskeriministeren kom ikke på ett tiltak som regjeringen har fremmet som fører til nullutslipp og betydelige klimareduksjoner i fiskeriflåten. Vi er avhengig av at alle ministre gjør det de kan. Vi må til null. Da vil jeg bare ta opp noen helt konkrete utfordringer til næringsministeren, som jeg synes hun kan svare på i siste runden. Vi utlyste først anbud om null- og lavutslipp i fergesektoren, som gjorde det mulig med den første nullutslippsfergen, «Ampere». Det gjorde det mulig å stille krav til offentlige innkjøp om at flere skulle komme. Stortinget ga følgende beskjed under sin behandling av dette: «Stortinget ber regjeringen iverksette tiltak som sikrer at alle fylkeskommunale og kommunale ferger og hurtigbåter benytter lav- eller nullutslippsteknologi ved nye anbud og på ruter i egenregi.» Og vi sier at gass ikke er å regne som lavutslipp i denne sammenheng. Likevel er det framlagt en lov om offentlige anskaffelser som ikke inneholder et absolutt krav, som Stortinget har bedt om. Hvordan har statsråden tenkt å følge opp Stortingets vedtak om nullutslipp ved innkjøp av ferger? Det andre er: Miljødirektoratet ramser opp en rekke punkter der det som handler om fiskeri-, kyst- og skipsfartsnæringen, er viktig. Da vil jeg trekke fram det som Terje Breivik var inne på – som nå tas fra dem som er mest framoverlent i næringslivet – med at det skal stilles strengere utslippskrav til alle operatører på sokkelen. Ved offentlige anskaffelser i transportsektoren skal man ikke bare ta miljøhensyn. Men hvorfor stilles det ikke krav til nullutslipp der det er mulig ved alle offentlige anbud på innkjøpstjenester? Og den siste tingen som jeg vil si, er at Farstads forslag om en internasjonal pris på CO2 ville vært bra. En internasjonal konvensjon som gjør det mulig å stille den type krav i skipsfartsnæringen, ville vært veldig bra. Da holder det ikke med IMOs krav, det handler om å få på plass en internasjonal CO2-avgift.