Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Som samfunn har vi en forpliktelse til å beskytte dem som trenger oss aller mest. Vi vet at vold og overgrep i hjemmet rammer forsvarsløse barn spesielt hardt og brutalt. Det er derfor tverrpolitisk enighet om å styrke barns rettssikkerhet og tiltak for å forebygge og bekjempe vold og overgrep mot barn. Saken vi har til behandling i dag, er oppfølging av et vedtak gjort i Stortinget 4. mars i fjor. Man har fremmet to representantforslag om innføring av obligatorisk dødsstedsundersøkelse når barn dør. Jeg tror jeg kan si at det var tverrpolitisk enighet og alle partier ønsket en obligatorisk dødsstedsundersøkelse. Tidligere hadde Helse- og omsorgsdepartementet i brev bedt Justisdepartementet om Lovavdelingens vurdering av om dette ville være i overensstemmelse med Grunnloven § 102 om husinkvisisjon. Lovavdelingen i Justisdepartementet vurderte at det var tvilsomt om ordningen med tvungen dødsstedsundersøkelse ville være i overensstemmelse med Grunnloven. Grunnloven satte, slik flertallet valgte å tolke det, grenser for en obligatorisk ordning. Men komiteen ønsket den gang en gjennomgang av praksis fra andre land, land som eventuelt var tilknyttet Den europeiske menneskerettskonvensjon. Proposisjonen som nå er fremmet, inneholder en oversikt over praksis i andre land. Den viser at verken de nordiske landene, Frankrike, Nederland, Storbritannia eller Tyskland har obligatorisk dødsstedsundersøkelse uten at det foreligger mistanke om en kriminell handling. Når Grunnloven satte grenser for en obligatorisk ordning, ba en samlet justiskomité regjeringen om å fremme forslag som inneholdt etterforskningsplikt ved plutselig og uventet barnedød. Etterforskningsplikten, mente komiteen, skulle være uavhengig av mistanke, og vi synes at det også er bra at forslaget som nå er fremmet, gjelder alle barn under 18 år og ikke bare barn mellom null og tre år. Forslaget fra regjeringen har vært på høring, og det har fått massiv støtte fra høringsinstansene. Det er en enstemmig komité som støtter forslaget. Komiteen mener at det er et godt tiltak for å avdekke dødsfall som følge av straffbare forhold. Komiteen mener at etterforskningsplikten vil bidra til å styrke rettssikkerheten for barn. Erfaringene fra Barnedødsårsaksprosjektet, som gikk fra 2001 til 2004, som tilbød frivillige dødsstedsundersøkelser, viste at de aller fleste takket ja til tilbudet. Erfaringene var positive, for det skapte mer trygghet og sikkerhet for hva som hadde skjedd, og nettopp det var viktig i sorgprosessen. Forslaget om etterforskningsplikt uten krav til mistanke vil også føre til at pårørende slipper den belastningen det kan være at etterforskning iverksettes først når det foreligger mistanke. I samme proposisjon foreslår regjeringen endringer i straffelovens bestemmelser om vold i nære relasjoner. Bakgrunnen for forslaget er at Høyesterett i dom 31. mars i år kom fram til at denne lovparagrafen ikke omfatter vold mot tidligere samboer. Som kjent har rettighetene for ofre for vold i nære relasjoner blitt utvidet og forsterket under denne regjeringen, men med dommen fra Høyesterett vil disse rettighetene ikke omfatte tidligere samboere. Særlig alvorlig er det at barn av tidligere samboere ikke vil ha det forsterkede vernet som straffeloven § 219 gir dem. Med de foreslåtte endringene i proposisjonen vil ordlyden i loven nå være i samsvar med det som opprinnelig var lovgivers intensjon, nemlig at også tidligere samboere omfattes av straffeloven § 219. Det er grunn til å rose Justisdepartementet og ministeren for her å ha vært kjapt ute og vil sørge for at denne lovendringen trer raskt i kraft.