Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg har i brev til komiteen gjort det klart at jeg vil vente med å iverksette ny regulering av biomassen i Hardanger. Jeg vil bl.a. se nærmere på konsekvensutredningen som er laget på bestilling fra FHL, som kom i forrige uke. La meg òg takke for rosen fra representanten Nesvik. Den deler jeg rundhåndet med regjeringspartienes medlemmer i næringskomiteen. Jeg har selvsagt hatt tett dialog med dem i denne saken. Det er flere hensyn som skal veies opp mot hverandre når myndighetene tar grep i Hardangerfjorden – hensynet til ville laksestammer, villaksnæringen og fritidsfisket, samt hensynet til verdiskaping, sysselsetting og produksjon i oppdrettsnæringen. Utfordringene i Hardangerfjorden er mange, men de er i hovedsak knyttet til at villaksstammene har vært svært svake i mange år og at sjøørreten har hatt et forhøyet lusepress i lang tid. Det er likevel ikke riktig å si at oppdrettsnæringen alene er skyld i de lokale villaksbestandenes tilstand, det er et sammensatt problem. Hardangerfjorden er et av de mest oppdrettsintensive områdene i Norge. Det produseres laks til en eksportverdi på ca. 2 mrd. kr, og ifølge tall fra Fiskeriderektoratet er i overkant av 650 personer sysselsatt direkte i havbruksnæringen i Hordaland. Oppdrettsvirksomheten i området har stor betydning for sysselsetting, næringsutvikling og nasjonal og lokal verdiskaping. Våren 2008 besluttet Fiskeri- og kystdepartementet å regulere påvirkningene fra oppdrett ved at biomassen av oppdrettsfisk i Hardangerfjorden skulle fryses. Det ble også besluttet at frysvedtaket skal erstattes med en forskrift som sikrer at den til enhver tid stående biomassen ikke overstiger 50 000 tonn fisk. Dette er tilnærmet lik biomassen som var i sjøen forut for frysvedtaket. Det har vært en krevende prosess med å finne en hensiktsmessig og rettferdig måte å begrense den til enhver tid stående biomassen i Hardangerfjorden. Gjennom to høringsrunder, flere møter med næringen, miljøinteresser og lokale politikere samt departementets egne undersøkelser, har en rekke hensyn blitt belyst og redegjort for. Blant annet på bakgrunn av innspillene vi mottok i siste høringsrunde våren 2011, har departementet jobbet med et nytt utkast til Hardangerfjordforskrift. I FHLs konsekvensutredning er det foretatt en ytterligere analyse av næringsøkonomiske konsekvenser ved forskriftsforslaget som var på høring våren 2011. Jeg vil selvsagt se nærmere på disse vurderingene og ta med meg fakta fra rapporten i det videre arbeidet med hvordan den stående biomassen i Hardangerfjorden skal avgrenses. Før vi sender en ny forskrift på høring, vil vi også foreta en omforent og oppdatert vurdering av kunnskapsgrunnlaget for påvirkningen av lus og rømming. Jeg nevner i denne sammenheng at Mattilsynet etter påske vil få en evaluering av betydningen av sitt sonesystem for felles brakklegging i Hardangerfjorden. Denne evalueringen vil være ett element i det oppdaterte kunnskapsgrunnlaget. Jeg er innforstått med at regulering av den stående biomassen i Hardangerfjorden vil kunne få samfunns- og næringsmessige konsekvenser i området. Men, som jeg har sagt før, havbruksnæringen og villfiskinteressene må kunne leve side om side – også i Hardangerfjorden. Jeg vil likevel minne om at den løsningen som fastsettes i forskrift, ikke vil bli hogd i stein. Når den miljømessige tilstanden i Hardangerfjorden bedrer seg, vil vi også selvsagt kunne løsne grepet om næringen i Hardangerfjorden. Motsatt vil selvfølgelig òg gjelde dersom situasjonen skulle bli forverret.