Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-10:
Den saken som vi nå har til behandling, dreier seg om endringer i naturmangfoldloven og viltloven, den såkalte nødvergebestemmelsen og bestemmelsen om bruk av åte. Nødverge har vært en omdiskutert sak i flere runder opp gjennom tiden, og det har tidligere vært nødvendig å gjøre endringer i bestemmelsen for å unngå uklarhet om i hvilke situasjoner det faktisk er mulig å påberope seg nødverge. Fram til man fikk den formuleringen som gjelder i dag, hadde man en rettstilstand som åpnet for felling av vilt under direkte angrep på bufe og tamrein – altså den formuleringen man har i dag. Men fram til man fikk den, hadde man en lov som åpnet for felling i langt større grad enn det som var ønskelig. I prinsippet kunne da alle rovdyr som befant seg i nærheten av beitende dyr, avlives med henvisning til nødvergebestemmelsen. Dagens ordlyd er altså et resultat av en innstramming som ble gjort i 1993 for å klargjøre rettsstatus. Det var en uklarhet som bl.a. ble påpekt av Høyesterett. Når det nå fremmes en proposisjon hvor hensikten er å liberalisere nødvergebestemmelsen, er det som ett av flere tiltak for å redusere omfanget av skader på bufe og tamrein. Bestandssituasjonen for enkelte av rovdyrartene er nå slik at terskelen kan senkes, og liberaliseringen skjer for å gi den enkelte bonde og gårdbruker større trygghet for og bedre mulighet til å beskytte dyrene sine. Samtidig er det viktig at det skjer på en slik måte at vi unngår de uklarhetene som vi hadde før loven ble strammet inn i 1993. I hovedsak går forslaget ut på at dersom bestanden av jerv, gaupe og bjørn i en treårsperiode ligger klart over det målet som er fastsatt av Stortinget, skal adgangen til å felle utvides. Da kan felling skje for å fjerne en umiddelbar og betydelig fare for skade på bufe, tamrein og gris – til forskjell fra dagens bestemmelse om at det bare kan felles under direkte angrep. Ligger bestandsmålene i en treårsperiode klart under, blir adgangen strammet inn igjen. For bjørn lages det en overgangsordning som gjør at fellingsadgangen utvides første gang bestandsmålet nås. Det er mange som har vært opptatt av om bestemmelsen kommer til å være anvendbar for folk når de er ute – forståelig nok. Enkelte har prøvd å framstille det som om man med denne nye bestemmelsen må inn på nettsidene til Direktoratet for naturforvaltning og nærmest sjekke bestandssituasjonen dag for dag, før man går ut. Jeg synes det er riktig å påpeke at vi her snakker om treårsperioder. Bestandstallene for jerv og gaupe har ligget klart over bestandsmålene lenge, og det er en stabil situasjon. Det folk må forholde seg til etter dagens vedtak, er altså at det blir en lavere terskel for å avlive jerv og gaupe, fordi det er mange av dem. De kan skytes før det er snakk om et direkte angrep. Så har det vært høringsinstanser som i høringsrunden har vært opptatt av at nødvergebestemmelsen burde skrives over samme lest som nødvergebestemmelsen for person. Det er også i og for seg forståelig, og den formuleringen som er foreslått i proposisjonen, er derfor tilpasset og langt på vei sammenfallende med nødvergebestemmelsen for person. Men det er fortsatt en noe videre adgang til å avlive når en person står i fare i forhold til når f.eks. en sau står i fare, og det tror jeg de fleste synes er helt naturlig. Det har vært reist spørsmål om hvorvidt denne liberaliseringen innebærer en faktisk liberalisering, bl.a. med henvisning til den såkalte grisebingesaken, hvor Høyesterett har tolket dagens bestemmelse i liberaliserende retning. Komiteen har som et resultat av det sendt spørsmål til Justisdepartementets lovavdeling, som konkluderer med at det er en faktisk liberalisering som skjer med dagens vedtak. Det blir også gitt en utvidet adgang til å felle rovdyr, uavhengig av art, som befinner seg innenfor rovdyrsikkert hegn. Det mener vi er riktig, og det kan dessuten stimulere til at flere velger å sette opp slike gjerder. Det ville være bra. Spørsmålet om å gi adgang til å avlive i nødverge for å beskytte hund er ikke innlemmet i dette lovforslaget. Det er også et spørsmål som mange er opptatt av, og det har vi ingen problemer med å forstå. Vi har også sett de erfaringene man har i Sverige etter forsøksordningen med nødverge for hund, hvor de har valgt å gjøre dette til en permanent ordning. Så vi ser fram til at regjeringen så snart som mulig kommer tilbake til Stortinget med en sak om nødverge for hund. Proposisjonen har også et forslag om at det gis hjemmel til å regulere og også forby bruk av åte for jakt-, fangst- og fellingsformål. Bruk av åte kan i noen tilfeller være hensiktsmessig under jakt, men jeg tror det er få som ønsker seg en utvikling hvor det blir vanlig å legge ut åte f.eks. i forbindelse med fototurisme. Da kan vi fort få en situasjon hvor store rovdyr begynner å bli vant til menneskelig aktivitet, og utvikler en unaturlig atferd som potensielt kan være farlig.