Arve Kambe (Høyre), 2012-10-25:
Jeg var litt sen til å ta ordet i forrige sak. Jeg kunne ha tenkt meg å svare på Tybring-Gjeddes innlegg, men jeg tror nok normaliteten gjenoppstår med denne interpellasjonen, og at denne debatten vil avdekke at det er stor uenighet, i hvert fall i denne saken, mellom Høyre og Arbeiderpartiet, og at Fremskrittspartiet vil være enig med Høyre. Bakgrunnen for interpellasjonen er litt merkelig. Før sommeren hadde vi et representantforslag fra Fremskrittspartiet som et reelt flertall i Stortinget, etter mitt syn, støttet innholdet i. Det gjaldt altså GTL som hadde fått fritak fra autodieselavgiften, trodde man, men som Toll- og avgiftsdirektoratet hadde ilagt likevel. Det var altså slik at hvis f.eks. naturgass, deler av biodiesel, etanol og elbiler slipper den avgiften, trodde man også at man skulle slippe for denne typen drivstoff. Den fantastiske med dette var at nyheten sprakk samtidig som dieselforbudet skulle komme i Oslo, kanskje i Bergen, nettopp på grunn av de store NOx–utslippene. Dette gjaldt EcoFuel, EcoPar, som var et drivstoff som ville løse opp i hverdagsutslippene i storbyene. Så skjedde dessverre det at produsenten av dette saksøkte staten mens saken var oppe til behandling i Stortinget, og det bidro selvsagt ikke akkurat til å løse saken politisk. Men det merkelige oppi dette – ikke bare merkelig, det begynner kanskje å bli en regel – er at Finansdepartementet taper saker i norske rettssaler, enten det er i tingretten eller i lagmannsretten – og veldig ofte i Høyesterett. Så tapte man – altså Toll- og avgiftsdirektoratets forståelse av at dette drivstoffet skulle slippe veibruksavgift og dermed være konkurransedyktig og konkurrere ut diesel, som har mye NOx, i storbyene. Så sender Finansdepartementet i sommerferien – rett etter dommen i tingretten – ut på høring en forskriftsendring. Denne forskriftsendringen har som forutsetning at uavhengig av hva som måtte skje, om dommen blir rettskraftig eller ei – i departementets disfavør – skal man i hvert fall sørge for at om man taper i rettssalen enda en gang, skal man i mellomtiden ha innført en forskrift som gjør at rettsprosessen ikke har noen praktisk betydning. Det kler ikke regjeringen veldig godt. Det kler heller ikke – hva skal vi si – Stortinget veldig godt. Men i mellomtiden blir altså – til protester fra veldig mange – forskriften, slik jeg har forstått det, vedtatt av regjeringen. I Prop. 1 LS for 2011–2012 er det foretatt en presisering av at fossil naturgass er å anse som et alternativt drivstoff, selv om det slipper ut klimagass: «Dagens veibruksavgifter omfatter ikke alle typer drivstoff. I dag er fossil gass(LPG og naturgass) (LPG og naturgass) Det er altså ikke stortingsflertallets oppfatning at den endringen som forvaltningen – og departementet – legger opp til, skal resultere i veibruksavgift. Likevel er det dette avgiftsmyndighetene nå vil innføre, ved å gjennomføre forskriftsendringen uten politisk behandling i Stortinget, i og med at man velger å gjøre det gjennom en forskrift. NAF har protestert mot forskriften som kommer, og er opptatt av at det må legges til rette for alternative drivstoff og ny teknologi, til beste for miljø og klima. Avgiftsendringene som foreslås, sier NAF, vil umuliggjøre framveksten av nye alternative drivstoff til dieselbiler, ettersom disse per definisjon uansett vil måtte ilegges veibruksavgift. Nye drivstoff som har en høyere introduksjonskostnad fordi en foreløpig ikke kan tjene penger på dem, vil da få store problemer og dermed ikke bli produsert, ikke bli forsket på osv. Med de politiske signalene som er gitt, framstår det nå som noe uforståelig at det foreslås å innføre avgifter på et drivstoff som vil kunne ha stor positiv innvirkning på de lokale utslippene i byene. Problematikken knyttet til et dieselforbud i Oslo og andre byer underbygger og synliggjør viktigheten av å få fram enkle alternativer til diesel. Men i stedet for å fremme et drivstoff som kan bidra til å løse utfordringen med NOx, foreslås det en regelendring som i realiteten vil fjerne slike alternative og miljøfremmende drivstoff fra markedet. Dette vil i praksis bety at drivstoffet selvsagt kan tilbys på markedet, men det vil bli så dyrt at ingen vil være interessert i å ta det i bruk. Utskiftingstakten i den norske bilparken er lav, uavhengig av de endringene som er gjort i engangsavgiften de siste årene. Gjennomsnittsalderen for personbilene er høy og var i 2011 19,2 år. Det betyr at det tar lang tid å få gjort noe, at vi vil måtte leve med dagens biler langt inn i framtiden. Derfor bør det i mye større grad også fokuseres på miljø og klima i tilknytning til eksisterende bilpark. Derfor er det så trist at EcoPar som et alternativt drivstoff er blitt fullstendig utradert av Finansdepartementet. Departementet har altså foreslått – for å unngå den faglige diskusjonen om hvilken kategori dette drivstoffet tilhører – at det skal defineres ut fra kokepunktet. En samlet opposisjon – Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – har bedt regjeringen om i alle fall å se på det som Finansdepartementet og finansministeren har varslet i flere budsjetter, at det i 2015 skal komme en ny gjennomgang av avgiftssystemet. For eksempel skal naturgass ha fritak fram til da – kanskje også i framtiden, men i alle fall fram til 2015. Jeg er ganske sikker på at det er et reelt flertall i Stortinget – når man tar med dem fra Arbeiderpartiet som har uttalt seg i saken, før finansministeren gjorde det – som ville gitt dette fritak fram til 2015, og behandlet det på samme måte som tilsvarende virkemidler, når dette har en enorm miljøeffekt på nærmiljøet. Ifølge miljøstiftelsen Zero ville dette drivstoffet gitt en utslippsreduksjon på 5–45 pst. når det gjelder NOx, 25–40 pst. reduksjon i partikkelforurensning, 40–60 pst. reduksjon av hydrokarboner og 40–80 pst. reduksjon av karbonmonoksid. På denne bakgrunn burde drivstoffet egentlig ikke ha veibruksavgift. Selgeren av drivstoffet regnet dette som god praksis og solgte produktet – uten veibruksavgift – til kunden. Så kommer Toll- og avgiftsdirektoratet i ettertid og innkrever alle pengene, samtidig som pengene ikke lenger finnes. Dermed sender man et selskap som har gjort en kjempejobb, til skifteretten. Og derfor blir det ekstra flaut, synes jeg, for Finansdepartementet når dette firmaet altså tar Toll- og avgiftsdirektoratet og Finansdepartementet til retten – og vinner mot Finansdepartementet i første instans. Dommen er riktignok ikke rettskraftig, men jeg synes dette taler litt for at Finansdepartementet kunne vært lempelig med tolkningen og f.eks. inkludert dette i likhet med naturgass, med fritak for veibruksavgift fram til 2015, når den store gjennomgangen kommer. Provenytapet for staten ville i mellomtiden vært svært håndterbart. Vi har flere ganger – både i dag og andre dager – sagt at veibruksavgiften skal prise kostnader som veitrafikk påfører samfunnet. En elbil tar plass og lager støy, en gassbil gjør det, en bioetanolbil gjør det – alt dette gjør det. Disse står for en viss prosent av ulykker, kø, støy, slitasje, støvoppvirvling og helse- og miljøskadelige utslipp. Det er vel og bra, det tror jeg alle er enig i. Finansministeren har vel selv varslet at man må se på dette fram mot 2020. Man har med andre ord god tid til å inkludere nettopp nye drivstoff. Høyre er også lite grann bekymret for hvilke signaler regjeringen sender ut til de forskningsmiljøene som nå forsker på alternative drivstoff, og til de investorene som disse skal gå til når de finner på noe lurt. For at dette skal komme ut til forbrukerne, trenger man investorer. Det firmaet som vi har snakket om, har bl.a. – ironisk nok – fått støtte av Innovasjon Norge, det er nå en annen sak. Men det viser at en må ha tillit til at de som skal forske, utvikle, investere og få det ut til forbrukerne, i en oppstartsperiode har et visst – skal vi si – incitament i det å ha noen avgiftsfordeler, ellers vil man gjerne la være å forske. Og dermed øker miljøutslippene istedenfor å avta. Vi så det dessverre i forbindelse med biodiesel, der skjedde det samme. Jeg mener at her har regjeringen en stor jobb å gjøre. Når det er sagt, vil jeg si at jeg er litt spent på diskusjonen, for forskriften er der. Vi skal få en liten diskusjon og skal ikke bruke rettsprosessen som en del av interpellasjonsdebatten. Hvilken strategi har statsråden for å legge forholdene til rette for at det forskes mer, utvikles mer og selges mer alternative drivstoff i Norge?