Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-28:
Det er en glede for meg som saksordfører å få legge fram innstillingen fra komiteen om lov om forvaltning av viltlevende marine ressurser - havressursloven. Ved behandlingen i komiteen har vi hatt en grundig og god prosess, og vi er enige om store deler av innstillingen. På noen få områder står opposisjonen og posisjonen delt, noe jeg vil komme tilbake til. Lovforslaget som nå fremmes, bygger i stor grad på forslaget fra Havressursutvalget som ble oppnevnt av regjeringen Bondevik II i 2003. Havressursloven skal avløse saltvannsfiskeloven. Lovens § 7 viderefører saltvannsfiskelovens prinsipp om at høsting er tillatt med mindre det er satt begrensninger med hjemmel i loven. Samtidig kommer det til uttrykk i loven at forvaltningen har en plikt til å vurdere hvilke forvaltningstiltak som er nødvendige for å sikre en bærekraftig forvaltning. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, merker seg at forvaltningsprinsippet innebærer en videreføring og en forsterkning av den påbegynte utviklingen mot en mer helhetlig forvaltning. Flertallet ser at forvaltningsprinsippet vil medføre økt behov for kunnskap og systematisering, og forutsetter at dette ivaretas gjennom framtidig satsing på forskning. Loven slår fast at retten til ressursene ligger til fellesskapet i Norge, noe komiteen har sluttet seg til. En samlet komite, unntatt Fremskrittspartiet, viser til at føre-var-prinsippet skal være ett av de grunnleggende hensyn for forvaltningen av de viltlevende marine ressurser. Samtidig mener et mindretall at det er viktig at bestemmelsen for forvaltningen skal gjelde hele landet, slik at det ikke er grunnlag for forskjellsbehandling. En samlet komite viser til at vi ikke har regler som omfatter marin bioprospektering og utnyttelse av marine genressurser utover patentloven, og er derfor enig i forslaget om å innføre regler på dette området. Komiteen er også enig i forslaget om en hjemmel for at en andel av fordelen fra slikt utbytte kan tilfalle staten. Mindretallet: Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, mener imidlertid at en adgang må brukes med forsiktighet, og bare i tilfeller der det er nødvendig. Et flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, påpeker at det bare er et fåtall av de livsformene som finnes langs norskekysten og i de nordlige havområdene, som er utforsket og blir utnyttet i næringssammenheng. Flertallet vil derfor understreke viktigheten av at Regjeringen følger opp arbeidet med en strategi for utnytting av marine genressurser og hjemlene i havressursloven. Flertallet har merket seg at det ikke eksisterer noe internasjonalt regime på området, og Regjeringen bes om å arbeide for at Norge får etablert et slikt regime i tråd med havressursloven. Komiteen er enig i at hjemmelen for reguleringsråd videreføres, og konstaterer at loven i hovedsak viderefører dagens regler om ressursuttaket. Komiteen har merket seg at det i Ot.prp. nr. 20, på side 85, uttales at «det i første rekkje er ei politisk oppgåve, og ikkje noko som skal regulerast gjennom havressurslova ». På side 85 står det også: «Difor er høvet til å endre «styrkeforholdet » mellom gruppene, og til å opprette nye grupper, svært vidt. » Komiteen viser til at fiskerinæringen er avhengig av naturen og utsatt for naturlige svingninger. Komiteen vil likevel understreke fiskerinæringens behov for stabilitet og forutsigbare rammer. Omdelingen mellom gruppene kan føre til usikkerhet om framtidig kvotegrunnlag. Dette gjelder for alle fartøygrupper. Høyre er derfor glad for at en samlet komite understreker at fordeling av kvoter mellom gruppene må opprettholdes over tid. Dette er nødvendig for å sikre fiskeribedriftene tilfredsstillende vilkår i forhold til låneinstitusjoner, arbeidsmarkedet og de investeringer som skal gjøres. Jeg viser videre til at det i § 11 gis hjemmel for å fastsette nasjonale kvoter, gruppekvoter og distriktskvoter. Mindretallet, Høyre, Venstre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, mener at dagens distriktskvoteordning bør oppheves. Disse medlemmene viser til Innst. O. nr. 20 for 1988-1989, hvor det framgikk at «Komiteen vil presisere at det normalt ikke skal avsettes mer enn inntil 5 pst. av totalkvoten til distriktskvoter ». Disse medlemmer mener subsidiært at en slik begrensning fortsatt bør gjelde. Disse medlemmer forutsetter at fullmaktsadgangen i § 11 fjerde ledd benyttes med stor forsiktighet. I kapittel 7 viser komiteen til at forslaget til § 15 innfører en generell ilandføringsplikt for fisk.(Presidenten klubber.) Komiteen viser til at dette vil redusere faren …(Presidenten klubber igjen.) (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber igjen.)