Ola Elvestuen (Venstre), 2015-03-17:
Jeg vil takke representanten Per Rune Henriksen for å ta opp problemstillingen, som er veldig aktuell, og som det er nødvendig at vi går inn i. Nå er det ikke noe nytt at sortert avfall sendes til Sverige – sånn har det vært i lang tid – og heller ikke nødvendigvis et problem dersom dette virkelig er restavfall og sorteringen har vært god. Det som er problemet akkurat nå, er om den forskriftsendringen som Miljødirektoratet har foretatt, forsterker denne tendensen at det sendes til Sverige, og gjør det vanskeligere for lokale myndigheter i Norge å etablere helhetlige, kretsløpsbaserte avfallssystemer, der man sorterer og bruker restavfallet i et fjernvarmeanlegg, og, som her i Oslo, hvor man har hatt en omfattende investering i et biogassanlegg – som er det nye tilskuddet – produserer biogass og selvfølgelig bruker restavfallet derfra i landbruket. Det vi trenger, er ikke å ikke ha et marked. Vi skal ha et velfungerende marked, men det velfungerende markedet må være innrettet mot de målene vi setter oss, og ikke være et hinder. Målet i avfallspolitikken må hele tiden være at vi i størst mulig grad tar hånd om avfallet, slik at de negative virkningene blir så små som mulig, og slik at vi utnytter de positive sidene ved ressursen avfall så godt som mulig, og at vi tillater at lokale myndigheter fortsatt kan ta initiativ og drive denne politikken framover uten at de hindres av en endring i en forskrift. Det tror jeg kanskje også er utilsiktet. Det er ingen som stiller spørsmål ved selvkostprinsippet. Det er heller ingen som stiller spørsmål ved at det skal være forbudt med kryssubsidiering. Spørsmålet er om det nå er blitt vanskeligere enn det var tidligere å opprettholde de lokale systemene. Det er ganske stor variasjon i hvordan EUs regelverk, som vi jo er bundet av gjennom EØS-avtalen, anvendes i de ulike landene. Og det gis ganske stor selvstendighet til hvert enkelt land med tanke på hvordan man kan implementere regelverket. Det beste eksemplet på den variasjonen er våre to naboland – Sverige, som har stor overkapasitet og ingen begrensninger verken på import eller eksport av avfall, og Finland, som i veldig stor grad benytter seg av nærhetsprinsippet og prioriterer behandling av avfall – i Finland – på en helt annen måte. Begge deler ligger innenfor det samme EØS-regelverket. Sånn sett tror jeg det er helt riktig, det statsråden nå varsler, nemlig at Miljødirektoratet må gjennomgå situasjonen, lære av erfaringen fra den forskriftsendringen som nå er kommet, og komme tilbake med enten forslag, dersom det er nødvendig, eller forsikringer, om det er det som er nødvendig, om hvordan dette kan ivaretas, slik at vi oppnår målene våre i avfallspolitikken, og slik at vi fortsatt tillater at også lokale myndigheter kan være ambisiøse i sin egen avfallspolitikk. Oslo har f.eks., helt uten tvil, det mest ambisiøse avfallssystemet i Europa når det gjelder miljøspørsmål, og ønsker å gå enda videre. Men da må man ha trygghet for at man kan igangsette de nødvendige investeringene uten at det skjer endringer som slår bena under det man har satt i gang. Jeg synes dette er en viktig diskusjon, og det er helt nødvendig at Stortinget tar dette inn over seg. Tidspunktet for den er også veldig riktig, og jeg håper at det arbeidet som nå skal gjøres i Miljødirektoratet, kan gi som resultat at det blir større ro innenfor det som er en så viktig miljøbransje som avfallsbransjen.