trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-02-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Hun er i hvert fall enig med undertegnede i at det har forekommet enkeltstående tilfeller der filmer har mottatt mer i støtte enn det de har kostet å produsere. Derfor registerer jeg at statsråden innrømmer at staten i enkelte tilfeller kan være for generøs. Og det er her kjernen i spørsmålet mitt ligger. Det bør og må være en viss økonomisk risiko, slik at ikke alle og enhver kan produsere film for at vi skal få et såkalt kulturelt mangfold. At statsråden og undertegnede er enige om at vi trenger film, og at film har betydning for norsk språk og kultur, er det derimot ingen tvil om. Når det gjelder statlig støtte til filmproduksjon i Sverige, er den på 50 pst., som jeg nevnte i mitt hovedspørsmål. Fremskrittspartiet har ingen motforestillinger mot at andre interessenter er med på å finansiere filmproduksjon. Det som er interessant for den enkelte skattebetaler, er hvor mye staten bidrar med. Det er også verdt å merke seg antallet solgte billetter når f.eks. svenske filmer vises på norske kinolerreter. Ofte har de svenske filmene et meget høyere seertall. Dette må også gi oss en pekepinn på hva folk ønsker å se – men dette er en annen debatt. Ellers vil jeg håpe at heller ikke i Sverige og Danmark får alle som vil produsere en film, økonomisk støtte.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-02-23:
De store rovdyrene utgjør en viktig del av det biologiske mangfoldet i Norge. Hjortevilt er de store rovdyrenes naturlige og viktigste byttedyr. Viltlovens formålsparagraf sier at viltproduksjonen kan høstes til gode for landbruksnæring og friluftsliv, innenfor en ramme der artsrikdommen i naturen bevares. Jeg er kjent med de beregningene som viser at ulven i Hedmark tar et antall elg som utgjør i størrelsesorden 3 pst. av det antallet som årlig beskattes gjennom jakt i fylket. Jeg er likevel klar over at enkelte jaktrettshavere er mer berørt enn andre, og jeg ønsker derfor å se nærmere på mulige utjevningsordninger. Departementet har allerede startet drøftinger med bl.a. Norskog og Norges Skogeierforbund med sikte på å følge opp disse spørsmålene på en hensiktsmessig måte. Avslutningsvis vil jeg vise til at jeg i spørretimen den 3. mars 1999 gav uttrykk for at det ikke er i samsvar verken med nasjonale eller internasjonale målsettinger å legge opp til en optimalisering av enkeltbestander på bekostning av andre viltarter. Jeg mener fortsatt at dette er en god rettesnor for artsforvaltningen.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-02-23:
Som jeg sa i mitt første svar, er dette en problemstilling vi allerede er i ferd med å se på, først og fremst fordi vi ser at enkelte jaktrettshavere er mer berørt enn andre. Det er viktig bl.a. å se på muligheten for å få til en utjevningsordning. Samtidig har jeg lyst til å understreke det som står i viltloven, nemlig at viltproduksjonen kan høstes til gode for landbruksnæringen og friluftsliv så lenge det skjer innenfor en ramme der artsrikdommen i naturen bevares. Det er nettopp det som er den store utfordringen vår i rovviltpolitikken – at vi har et delt mål, hvor vi på den ene siden skal ha levedyktige bestander av de store rovdyrene, og på den andre siden skal kunne bruke utmarka ikke bare til beite for sau og rein, men også til annet næringsutbytte.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-02-23:
Ved behandlingen av rovviltmeldingen i 1997 la stortingsflertallet til grunn at inntil videre må hvert individ av ulv ha et strengt vern. Det ble vist til at norske og svenske myndigheter har et felles mål om å få etablert minst åtte–ti familiegrupper i Sør-Skandinavia. Både norske og svenske myndigheter bruker begrepet «familiegruppe» til å beskrive bestandsutvikling og måloppnåelse i ulveforvaltningen. En familiegruppe er to voksne individer – hann og hunn – som er sammen med valper. Både vinteren 1997-1998 og vinteren 1998-1999 ble det påvist seks familiegrupper av ulv i Skandinavia. Høgskolen i Hedmark har på bakgrunn av foreløpige registreringer av ulvebestanden fram til begynnelsen av februar utarbeidet en rapport som viser at det i Sør-Skandinavia er registrert seks familiegrupper, en flokk uten lederpar og fem eller seks revirmarkerende par. I rapporten understrekes det at ytterligere sporinger er påkrevd før endelige konklusjoner kan trekkes for registreringene vinteren 1999-2000. Dette betyr at ulvebestanden er i ferd med å nå et nivå som tilsier en annen forvaltningspraksis. Dette kan bl.a. innebære økt bruk av felling som virkemiddel i nærmere bestemte områder. Som representanten er kjent med, har spørsmålet om felling av ulv i Stor- Elvdal kommune vært vurdert i rettsapparatet, men staten har ikke fått medhold i sin tolkning av loven. Jeg har valgt å påkjære denne avgjørelsen. I tillegg arbeides det med endringer i viltloven som vil bli fremmet for Stortinget i løpet av våren. Spørsmålet om fellingstillatelse i forbindelse med skader på sau i beitesesongen vil, som tidligere år, bli løpende vurdert. Det er imidlertid Regjeringens oppfatning at det på sikt ikke er ønskelig med fast etablering av familiegrupper av ulv i Stor-Elvdal og Rendalen kommuner dersom en kan oppfylle Stortingets målsetting i områder med lavere konflikter i forhold til sau på utmarksbeite. På kort sikt er jeg opptatt av å redusere skadene mest mulig. Jeg har derfor bedt Direktoratet for naturforvaltning i samarbeid med berørte kommuner om å legge fram forslag til mulige forebyggende tiltak for beitesesongen 2000.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-02-23:
Jeg er enig med representanten i at det haster med tiltak, og det er også grunnen til at det under denne regjeringen brukes mer midler innenfor rovviltpolitikken enn noen gang tidligere. Det er også grunnen til at vi nå har en storstilt sporing på snø for å få mest mulig kunnskap om hvor mange ulv vi har, og vi er allerede i gang med et samarbeid med kommunene for å få forberede hvorledes vi skal komme oss gjennom neste beitesesong på best mulig måte. Vi er også enige om at det trengs endringer i viltloven. Derfor har jeg sendt et slikt forslag ut på høring, og det kommer til Stortinget i vår. Når det så gjelder å delegere myndighet for fellingstillatelse lokalt, vil det eventuelt måtte skje innenfor to rammer. Den ene er at vi fremdeles er nødt til å ha et nasjonalt system for å sikre at vi har en bestand som er stor nok i forhold til bestandsmålet. Det betyr at en slik delegering ikke kan skje før man har sikkerhet for det. Den andre er selvsagt at det er viktig at man også har en litt helhetlig vurdering av hvor konfliktspotensialet er størst, slik at vi ikke risikerer at det gis for mange fellingstillatelser på samme tidspunkt.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2000-02-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Fylkesmannen i Hedmark er underrettet om at antall ulveflokker og stasjonære par tilsier at vedtaket om 8-10 ulveflokker vil bli nådd i løpet av våren. I og med at ulvebestanden har økt med 25-30 pst. pr. år, tilsier dette at det må iverksettes tiltak nå. Er statsråden villig til å ta ut ulveflokker i Stor-Elvdal og Rendalen, hvor konflikten er meget stor mellom rovdyr og utmarksnæringens interesser, det vil si beitedyr og hjortevilt?»
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2000-02-23:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg tolker positivt. Men det haster med tiltak nå, det er nå det er gode sporingsforhold. Og jeg beklager å si det, men jeg stoler faktisk mer på lokalkunnskapen enn på Direktoratet for naturforvaltning. Bestandsmålet på åtte-ti ulveflokker er allerede nådd. Rovdyrene i Stor-Elvdal og Rendalen ødelegger alt som heter beitemark og småviltjakt. Viltloven må endres, slik at det kan tas ut rovdyr under trussel for angrep. Stor-Elvdal og Rendalen har allerede belastningen med de andre rovdyrartene som bjørn, jerv, gaupe og kongeørn. Det kan vel ikke være meningen at enkelte kommuner og områder skal belastes med alt? Kan statsråden nå tenke seg å delegere myndighet for fellingstillatelse til de lokale viltnemndene – de vet best? Og dessuten ligger altså Stor-Elvdal og Rendalen utenfor det området som er tiltenkt forvaltningsområde for ulv.
Tom Thoresen (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Jeg har den utsøkte glede å foreslå Kjell Engebretsen.
Tom Thoresen (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Jeg vet faktisk ikke om jeg forstår Odd Holten helt riktig. Mydske-utvalget er nedsatt fra regjeringssiden for å granske de forholdene som er rundt Gardermoen og Gardermobanen. Riksrevisjonen er Stortingets organ for å foreta undersøkelser i forvaltningen. Begge disse rapporter foreligger til behandling i kontrollkomiteen, som har et nytt og omfattende apparat for å sette seg inn i hva sakene dreier seg om – herunder åpne høringer. Og da er spørsmålet: Hva mener så Holten med at man må foreta en gransking for å få større troverdighet? Det rammer jo Stortingets eget organ, Riksrevisjonen – jeg hadde nær sagt – midt i ansiktet! Det undergraver dessuten hele begrunnelsen for hvilket apparat kontrollkomiteen selv er blitt satt opp med for å trekke konklusjoner. Så kan det naturligvis være slik at noen i åpne høringer i kontrollkomiteen har sagt at dette er det mulig å komme tilbake til. I så fall har jo komiteen legio muligheter til å høre vedkommende i et lukket komitemøte, utbe seg skriftlig informasjon eller gå videre på et hvilket som helst spor som komiteen måtte finne politisk interessant. For meg synes dette forslaget om gransking i en meget alvorlig sak mest å være diktert ut fra noen form for bekvemmelighetshensyn av den ene eller annen art – for det er intet i komiteens samlede materiale og potensial for videre arbeid som forhindrer å komme til bunns i denne saken.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
Ja, nå tør ikke jeg å stå inne for akkurat den formulering som representanten Husøy her berørte, at det nærmest var å forstå slik at det kom personer inn til meg på mitt kontor og fortalte ting. Jeg tror ikke at det ble sagt på denne morgensendingen. Men det som jeg tror vi kan være enige om, er at i nettopp den åpne høringen var det bl.a. en sterk uttalelse fra tidligere administrerende direktør i NSB, Rambjør, som gav klart uttrykk for at han ikke hadde ønske om å gå i dybden i åpen høring, men han hadde mulighet for å kunne komme tilbake med nye informasjoner i et eventuelt lukket møte. Til det som går på tilliten til de undersøkelser som er gjort av Bondevik-regjeringen ved statsråd Dørum, er det klart at det vi tar stilling til her, er at vi ønsker å gå i dybden, vi ønsker å gå tilbake til 1988, og at det er de som har hatt med dette prosjektet å gjøre i den tidsperioden, som vi er innstilt på skal kunne granskes. Og det er klart at vi kan ikke da gjøre det på den måten at vi allerede nå trekker den konklusjon at vi ikke er villige til å gå videre i en slik sak, dersom denne granskingskommisjonen viser at det er nødvendig.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
Nei, jeg og flertallet i Stortinget – forhåpentligvis, får jeg si – underkjenner selvfølgelig ikke det betydelige arbeidet som er utført av svært mange grupperinger i dette forarbeidet. Men vi ønsker altså nå å forsøke å gå videre og sette alle ting under lupen på nytt, slik at det ikke skal være en begrensning for den gransking som skal foretas med tilbakevirkning til 1988. Og det er jo fordi at når vi f.eks. i de åpne høringene nå får rimelig klart rede på, f.eks. fra Roald, som sier at geologien i Romeriksporten var kjent, tetningsarbeidene var for dårlige, det var unødvendig å få de setningene som vi nå er vitne til er kommet i Hellerud-området, og de store miljøskader som er oppstått i Puttjern- og Lutvann-området, at det var beslutninger som var tatt når det gjaldt utbygging av Gardermobanen betraktet omtrent som et forprosjekt, så er det en type uttalelser som vi mener er så alvorlige og så sentrale at det er grunnlag for å se videre på det. Når vi også ser det i sammenheng med hva Mydske-utvalget sier, som faktisk antyder at det kan ligge til grunn en strategisk budsjettering i totalprosjektet, og vi også har fått gjennomgått de økonomiske analyser vedrørende den bedriftsøkonomiske siden knyttet til Gardermobanen, synes ikke jeg det er tvil om at det er behov for å komme enda dypere inn i saken.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
Nå er representanten Inger Lise Husøy inne i svært tunge realitetsspørsmål knyttet til den saken vi behandler. Som jeg var inne på i mitt innlegg, mener jeg at det ikke er grunnlag for det, komiteen har ikke arbeidet med disse enkelthetene. Det som finnes av grunnlag, det som vi mener ligger til grunn for å oppnevne en granskingskommisjon, ligger i dokumentet. Vi ønsker altså – og jeg mener spesielt at det er behov for – en ekstern gransking som kan gi en større troverdighet for sluttresultatet knyttet til Stortingets behandling av Gardermo-prosjektet. Det som er særdeles viktig for meg, er å få brakt på det rene om Stortinget klarte å få inn den informasjonen man hadde behov for for å kunne gjennomføre et så betydelig byggeprosjekt. Og selvfølgelig, når jeg nevnte Rambjør, er han bare en av flere som har vært til høring. At han i tilfelle ble ansatt på de vilkår representanten Husøy antyder, får stå for representantens regning, han gav jo klart uttrykk for at han faktisk ble tatt av dette prosjektet.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
Nei, jeg underkjenner ikke tidligere arbeid i de ulike utvalg og de utredninger som foreligger. Jeg kan bare referere til et brev som er kommet 25. oktober 1999 fra Riksrevisjonen til kontroll- og konstitusjonskomiteen, hvor det bl.a. heter: «Både Riksrevisjonens undersøkelse og Mydskeutvalgets evaluering har avdekket svakheter ved det underlaget som Stortinget baserte sitt vedtak om å bygge Gardermobanen på.» Og videre heter det: «Riksrevisjonen er enig med Mydskeutvalget i at det bør utvikles bedre rutiner som sikrer økt kvalitet på beslutningsgrunnlaget til Stortinget ved behandling av større prosjekter.» Med andre ord: Det er ikke et godt nok arbeid som er gjort. Vi mener det er behov for å gå videre totalt sett for å få dette satt under lupen, og at det ikke skal være noen begrensninger i undersøkelsene. Riktignok kan jeg være enig i at det kan være en knapp tidsmargin for å få gjort dette arbeidet, men vi håper som sagt at arbeidet skal kunne gjøres på en grundig måte, og at vi en gang for alle skal kunne få satt en sluttstrek.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
Jeg kan forsikre representanten Tom Thoresen om at det ikke er av bekvemmelighetshensyn at vi ønsker å få tilrettelagt en granskingskommisjon – det er ut fra ønsket om at vi skal kunne få til en bedre saksbehandling på dette tunge og viktige området, og faktisk også ut fra den erkjennelse at Stortinget ikke selv har et apparat for å foreta denne type tunge granskinger. Vi må erkjenne at dette er så omfattende; det er så mange elementer som fortsatt henger i løse lufta, og ikke minst stiller Riksrevisjonen selv spørsmål om det er slik at Stortinget har fått korrekt og tilstrekkelig informasjon om prosjektets bedriftsøkonomiske lønnsomhet. Det er disse tingene vi ønsker å gå videre på. Det må være en klar forutsetning for flertallet.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
Jeg er noe uforstående til det som representanten Husøy nå har meddelt oss, og spesielt når det gjelder det som angivelig går på at alt egentlig er så klart ut fra de dokumenter vi har fått og de høringer som vi har hatt i forbindelse med saken. Hun sier bl.a. at Opseth i den åpne høringen sa at det var sagt av ham at alle relevante opplysninger skulle komme til Stortinget. Da er det jo noe underlig at Riksrevisjonen og Mydske-utvalget, som hun selv har referert til gang på gang, nettopp reiser spørsmål ved om det er slik at denne informasjonen er blitt gitt til Stortinget. Inger Lise Husøy har gitt inntrykk av å være en aktiv forkjemper for de problemer som har oppstått i forbindelse med Gardermobanen knyttet til Østmarka-området. Derfor synes jeg det er underlig at ikke hun også ønsker at vi må komme videre i forhold til det som har skjedd i Hellerud-, Puttjern- og Lutvann-området, spesielt med bakgrunn i det motsetningsforhold som har oppstått i høringen mellom Roald, utbyggerne og Ueland i NSB, hvor de to førstnevnte sier at det hadde ikke behøvd å bli noen miljøødeleggelser og setningsskader i dette området. Det burde jo være noe som representanten hadde interesse av å komme til bunns i.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Historien om ny hovedflyplass og Gardermobanen er spekket med dramatikk, og det politiske spillet når stadig nye høyder. Det er ikke mange saker som har hatt så mye politisk dramatikk og forviklinger i seg som nettopp denne saken. Allerede i 1992 ble den i media betegnet som det lengste slagsmålet og den lengste farsen i norsk historie. Jeg hørte på Politisk kvarter i dag representanten Holten si at det var kommet folk som gjerne ville inn på kontoret hans og fortelle ting de ikke ville si i åpen høring. Jeg håper saksordfører ikke mener at den slags skal være styrende for Stortingets kontrollvirksomhet, for det er ikke mangel på spekulasjoner, mistanker og konspirasjoner i denne saken, men vi kan ikke la oss styre av uttalelser fra folk utenfor dette huset. Så vil jeg minne om det faktum at tidligere samferdselsminister Dørum og tidligere samferdselsminister Fjærvoll, fra Bondevik-regjeringens tid, er helt samstemt med tidligere samferdselsminister Opseth i at Stortinget fikk den informasjon det trengte for å gjøre et vedtak i 1992. Og når det antydes riksrett, det blir i hvert fall ikke avvist av representanten Holten, vil jeg spørre om han ser for seg at flere representanter fra Bondevik-regjeringen skal være vitner i den saken og være helt på linje med Opseth.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Jeg synes det er oppsiktsvekkende at saksordfører bruker uttalelser fra Rambjør som begrunnelse for en granskingskommisjon. Det som var oppsiktsvekkende av det Rambjør sa i høringene, var jo at Lars Gunnar Lie, som samferdselsminister, hadde gitt lovnader om at NSB skulle gjøres om til et AS, og at det var på en måte en ansettelse som skjedde på falske premisser. Slik skjønte jeg Rambjør i den høringen. Det er riktig at det er mange alvorlige påstander som er fremmet i denne saken, og som har ligget der i årtier. Men det er ikke slik at Stortinget er nødt til å ta alvorlige påstander på alvor. Jeg har også lyst til å minne om at når det gjelder Romeriksporten, vet vi tilstrekkelig til å kunne plassere det politiske ansvaret. Vi vet tilstrekkelig til å kunne konkludere om hva som gikk galt i Romeriksporten. Det har vært omtalt i avisene og i TV at vedtaket om bygging av Gardermobanen ble fattet uformelt av noen, og at Stortinget ble styrt mot Gardermoen. Dette er ganske tvilsomme påstander, ettersom jeg kan lese av stortingsdokumentene hva som skjedde, selv om vi har lest i Aftenposten at både Fremskrittspartiet og Høyre var enig i den slags påstander. Vil representanten Holten tilbakevise at dette ligger til grunn for opprettelsen av en granskingskommisjon?
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Det er min faste overbevisning at vi har tilstrekkelig informasjon til å gjøre de nødvendige konklusjoner i denne saken. Men vi har ikke kommet så langt at vi har fått stilt alle de spørsmålene vi kunne ha stilt. Det kunne vi ha gjort hvis ikke saksbehandlingen hadde stoppet opp fordi noen i komiteen ønsket gransking. Jeg kunne ha stilt mange spørsmål, både skriftlig og i åpne høringer, og jeg er overbevist om at vi ville fått vite nok til å plassere det politiske ansvar og nok til å gjøre den politiske kontroll vi er satt til å gjøre. Jeg er enig i det som har vært sagt her tidligere også, at vi faktisk har en kompetanse i vårt eget kontrollutvalg her i huset, vi har Riksrevisjonen, vi har hatt Mydske-utvalget. Denne saken er belyst på alle nivå. Det er kanskje et problem at man har fått mye informasjon, at man synes det er vanskelig å trekke konklusjoner. Jeg for min del synes ikke det. Representanten Kleppe sa i sin replikk til meg at Fremskrittspartiet ikke var i nærheten av eller ønsket å lukte statsrådsblod. Jeg synes jo at det å oppnevne en protokollkomite er ganske nært det, da.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Det er helt riktig at vi ved komitebehandlingen har vært veldig opptatt av det som har skjedd med Romeriksporten. Til tross for at det er motstridende svar og synspunkt mellom Ueland og Steinar Roald, synes ikke jeg det er vanskelig å trekke noen konklusjon. En kan ikke be om gransking på grunn av motstridende syn mellom to personer. Vi vet tilstrekkelig til å trekke en politisk konklusjon av dette. Jeg har også lyst til å minne om at når det gjelder det Opseth sa i høringen, har altså tidligere samferdselsminister Dørum bekreftet at Stortinget har fått all den informasjon som var nødvendig for å ta den beslutningen det var satt til å gjøre. Jeg har også lyst til å legge til at det er helt feil at Riksrevisjonen stiller spørsmål ved dette – de konkluderer. Riksrevisjonen konkluderer, og det må jo bare gjøre det enda lettere for kontrollkomiteen å kunne fatte en beslutning i løpet av våren.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Kontrollkomiteen har hatt, har og vil få mange vanskelige og tunge saker å behandle, og det er ikke vanskelig i ettertid å si at ting kunne vært gjort annerledes, så også i denne saken. Mitt poeng er for så vidt ikke å frikjenne alle embetsmenn og alle politiske aktører, men jeg sier at vi vet nok om hva som har skjedd, til å konkludere. Det brevet som representanten Myrvoll etterlyste, ble stoppet i Lars Gunnar Lies periode i Samferdselsdepartementet, men vi har også fått ganske god dokumentasjon på at det på en måte ikke var det som avgjorde at Hurum ikke ble valgt. Og jeg har lyst til å minne om at det var Johan J. Jakobsen som først gravla Hobøl, det var Lars Gunnar Lie som gravla Hurum, og så kan vi i stortingsdokumentene lese hvordan avstemningen skjedde i Stortinget i 1992. Når det gjelder lærdommen vi skal trekke av dette, har jeg lyst å si at Mydske-utvalgets innstilling er til behandling i Samferdselsdepartementet. De har sagt at de skal komme med saken i løpet av april i år, og da vil vi nettopp få trukket opp en del konsekvenser som skal bedre prosesser. Jeg har også lyst til å nevne Rikshospitalet i den sammenheng. Jeg har lyst til å trekke fram at Jagland-regjeringen høsten 1997 også la fram en del endringer og forbedringer til hvordan slike prosesser skal fungere, og i tillegg kontrollkomiteen, i forbindelse med behandlingen av Nordhordlandsbrua. Jeg tror at vi kan mye nå – vi har tatt lærdom – og at det skal gå bedre i framtiden.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Det hadde vært fristende å spørre Hagen om hvor mange riksrettssaker han har tenkt å reise i perioden, men det skal jeg la ligge. Det får vi se. Jeg kan ikke se at det er kommet fram noen særlig nye påstander i forhold til det som Hagen her la fram, jeg syns òg at veldig mye av det som kalles fakta og påstander, er oppspinn. Hvis en ser tilbake på hva folk har ment i flyplassaken, har jeg lyst til å si følgende: Fortell meg hvor du bor hen, så skal jeg fortelle deg hva du stemte. Jeg tror samtlige var opptatt av å få den flyplassen så nær sitt bosted som mulig, og det er helt legitimt. Og det var en av fire premisser for valg og lokalisering av hovedflyplass. Det var en motor, og det var en slåsskamp om hvor den skulle ligge. Jeg vil også legge til at jeg skjønner at Fremskrittspartiet gjør et poeng av det, for de mente jo at Stortinget overhodet ikke skulle bestemme lokalisering. Fremskrittspartiets politikk har vært at dette skulle private selskaper stå for, og private selskaper skulle også foreta stedsvalget. Så mitt spørsmål er: Hvilke fakta er det som Hagen påstår har kommet fram nå? Hvilke fakta er det som ligger til grunn for at han skal ha en granskingskommisjon?
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Jeg er stygt redd for at frontene i denne saken ikke vil sette sluttstrek etter en gransking heller; antakeligvis ville de finne en inhabilitet i tredje slektsledd eller noe sånt som kunne skape en ny debatt. Arbeiderpartiet er overhodet ikke redd for noen gransking. Vi har ingenting å frykte. Men jeg syns det ikke er fnugg av saklig grunnlag for en gransking, det er det som er forskjellen på oss og Høyre og de andre partiene. Så til den omsorgen som representanten Ludvigsen var innom. Det er ingen av dem som skal granskes, som har bedt om noen omsorg fra Høyre. Jeg har ikke sett at de har bedt om noen gransking heller. Jeg har lyst til å stille representanten Ludvigsen overfor noen av påstandene i innstillingen. Det står bl.a. at «det burde vært en selvfølge å ha andre likeverdig utredet alternativ å sammenligne hovedflyplassprosjektet på Gardermoen med». Det var det altså Høyre og Arbeiderpartiet som stemte imot i Stortinget. Jeg vil også gå inn på neste påstand om delt løsning. Det var det også Stortinget som helt tindrende klart gikk bort fra. Og jeg har lyst til å minne om Kaci Kullmann Fives innlegg i så måte, hvor hun sa at hun «anser denne» kafeteria med landingsmuligheter «som helt uegnet plassering for fremtidens norske hovedflyplass.» Når det gjelder Hobøl, sies det at det ikke ville ta mer enn tre måneder å utrede Hobøl-alternativet slik at en fikk et skikkelig alternativ å sammenligne med. Men det var jo ikke bare tidsperspektivet som gjorde at en ikke gikk inn for Hobøl. Det var ikke noe flertall i Stortinget for Hobøl. Det var faktisk ikke noen enighet i Høyre om det heller. Så Hobøl er ute på grunn av politisk uenighet.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Vi mener at vi nå kan sette en verdig sluttstrek denne våren. Jeg må si det sånn at jeg har ganske god bakgrunn for egen mening, for jeg har lest omtrent samtlige papirer i forbindelse med denne saken når det gjelder saksdokumenter, når det gjelder debatter, når det gjelder innstillinger, og når det gjelder voteringer. Høyre har spilt en nøkkelrolle her, og det er mange merkverdige krumspring Høyre har stått for. Jeg synes at representanten Ludvigsen hoppet veldig lett over at dette dreier seg om politikk, at det er basert på politiske vedtak, og jeg synes også at det blir litt dobbeltmoralsk det innlegget som representanten Ludvigsen holdt i forbindelse med denne saken, når vi vet at for ikke mange uker siden gikk Stortinget med åpne øyne inn for å vedta Østfoldpakken. Jeg unner folk både motorvei- og jernbanesatsing i Østfold – ikke misforstå meg – men der gikk altså Stortinget inn med åpne øyne og vedtok å finansiere halvparten uten å vite hva sluttregningen ville komme på. Jeg synes det blir litt dobbeltmoral å gjøre så store poeng i en annen sak. Jeg har også lyst til å si at det er jo nettopp fordi vi har fått fram kritikk, at vi er i stand til å konkludere denne våren. Så har jeg et konkret spørsmål til representanten Ludvigsen når det gjelder innstillingen. Der står det «at departementet stilte spørsmål på en slik måte at det fikk de svarene det ønsket». Hvilke spørsmål er det departementet har stilt, og hvilke svar er det det har fått som åpenbart var bestilt? Og mener representanten Ludvigsen at dette er grunnlag for en granskingskommisjon?
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Vi er på tampen av en lang debatt, og jeg skal prøve ikke å forlenge den for mye. Men det er noen av de trådene som er her, som jeg gjerne skulle ønske at saksordføreren kunne svare på. Først har jeg lyst til å konstatere at slik jeg oppfatter det, er påstander som har versert i pressen som går ut på at det «synes som om avgjørelsen om utbygging på Gardermoen var fattet uformelt av noen og at Stortinget ble styrt mot Gardermoen med uakseptable og mulig lovstridige opplysninger og saksbehandling», kjent døde og maktesløse. Jeg konstaterer at det er ingen som har bekreftet dette som en innfallsvinkel til granskingen. Likevel henger det i luften både fra pressen og det Hagen har sagt her, at det kan være lovstridige forhold som har skjedd i prosessen. Da må jeg bare få minne om at det er en sak for politiet og rettsvesenet, og ikke for Stortinget i den forstand, med de forhold som har vært inne i saken her nå. Så har jeg lyst til å spørre om det er slik å forstå at saksordfører Holten inviterer sentrumspartiene til en gransking som kan munne ut i riksrett, slik Hagen viste til i sitt innlegg tidligere i dag. Er det det saksordfører Holten inviterer sentrumspartiene til å gjøre? Er denne granskingen å betrakte som startskuddet for riksrett mot «en eller flere» tidligere statsråder, som Hagen sa i sitt innlegg?
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Jeg måtte ta ordet etter å ha hørt Jakobsens merkverdige oppfatning av hva denne saken dreier seg om. Jeg har lyst til å vise til at Magnus Stangeland sa i Aftenposten den 31. januar i år at han trodde alle var klar over usikkerheten i 1992. Så har jeg lyst til å minne om at den samme Stangeland gikk imot, og at Senterpartiet var veldig imot en granskingskommisjon da Carl I. Hagen foreslo det i et Dokument nr. 8-forslag i 1991-92-sesjonen. Stangeland er vel den som har fulgt Gardermobanen best og lengst i Senterpartiet. Jeg har også lyst til å minne om at det faktisk er slik at tidligere samferdselsminister Dørum har stilt seg bak Opseth i at Stortinget fikk tilstrekkelig informasjon da de behandlet saken i 1992. Det er vel i forbindelse med det folk vil ha gransking, og det er forunderlig at Senterpartiet er med på det.
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Senterpartiet ville ikke overkjøre mindretallet i kontrollkomiteen, og det er den samme linje Venstre nå legger seg på. Men jeg plikter da å gjøre oppmerksom på at de som blir overkjørt her, er medlemmer av Bondevik-regjeringen – det er det som er i ferd med å skje. Det er altså særlig Hoves partifelle hr. Dørum som blir overkjørt i denne saken, for det er det det dreier seg om. Det er fakta som tidligere statsråd Dørum har satt navnet sitt under, som trekkes i tvil. Ellers er det ikke mange nye opplysninger som har kommet fram. Jeg vil sitere brev fra Hoves partifelle Dørum til Riksrevisjonen: «Etter Samferdselsdepartementets oppfatning fikk Stortinget tilstrekkelig og relevant informasjon om grunnlaget for Regjeringens anbefaling om utbygging av Gardermoen og Gardermobanen.» Det er dette som er et av kjernepunktene, og som uenigheten mellom flertallet og mindretallet i komiteen dreier seg om. Dette er også en diskvalifisering av det regjeringsoppnevnte Mydske-utvalget, som har gått inn på de fleste områdene. Jeg vil også legge til at Dørums uttalelse her er bekreftet av tidligere samferdselsminister Fjærvoll. Det er faktisk sentrumspartiene som avgjør denne saken her i dag. Arbeiderpartiet og SV mener at vi har tilstrekkelig informasjon til å konkludere i løpet av våren, men vi ble altså stoppet i arbeidet vårt. Hadde vi fått fortsette, kunne vi også ha gitt denne saken en veldig grundig behandling – og konkludert.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Saksordfører ønsker at det skal gjøres et grundig arbeid for at dette skal få større troverdighet. Det betyr at det arbeidet som Riksrevisjonen, Mydske-utvalget, pluss diverse andre utvalg og kontrollkomiteen har gjort, ikke har noen troverdighet, ikke har noen grundighet. For det det som muligens blir et flertall i denne sal i dag, ønsker seg gransket, er jo alt – alt! Det er liksom ikke noen punkter som sitter igjen, hvor man sier at det må man gå nærmere inn på – de skal ta hele fjøla! Det betyr en direkte underkjenning av det arbeidet som er gjort. Og for så vidt, når jeg har lest referatene fra kontrollkomiteen, kan jeg jo skjønne at det kanskje ikke skaper så stor troverdighet bestandig, for sakkunnskapen var ikke altfor stor. Men at man ikke greier å dra noen konklusjoner, er ganske forunderlig, og eventuelt da finne ut: Hva står igjen? Så sier man at man skal ikke gå inn i realiteter, man skal diskutere gransking her. Ja, hvordan skal man kunne begrunne behovet for gransking, og eventuelt avvise det, hvis man ikke går inn i sakens realiteter? For det som står i denne innstillingen fra det mindretallet – som dessverre muligens blir et flertall i dag – som ønsker gransking, er jo en rekke ting som det blir lett å gi svar på. For eksempel hives det fram at det er kommet påstander om at det burde vært en selvfølge å ha likeverdige, utredede alternativ å sammenligne hovedflyplassen på Gardermoen med. Hvis det er så selvfølgelig, hvorfor gikk Kristelig Folkeparti imot det i alle – alle – voteringer vi hadde om det? De har aldri ønsket noe likeverdig alternativ å sammenlikne med. Hvis det hadde vært ønskelig, og en selvfølge, hvorfor gikk ikke representanten Holten, som satt i Stortinget, og hans parti inn for det da det var en sak? Og så sier man at delt løsning var spesielt! Ja, hva gikk Kristelig Folkeparti inn for? – Delt løsning spesielt! Her var en politisk sak, og en rekke av de tingene som det her fremmes påstand om at det ikke er kommet svar på, ble det gitt svar på for åtte år siden, og for ti år siden, bl.a. av representanten Holten. Har han ingen hukommelse?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Representanten Holten har den egenskap som jeg ikke betrakter som en god egenskap: Han lar alltid være å svare på spørsmål vi stiller konkret – og snakker om noe annet. Jeg spurte nettopp: Fins det noen små segmenter eller noen presise spørsmål som han ikke har fått svar på? Han siterer litt fra komiteen, fra det som er sagt der, og da må jeg si at en rekke av de tingene han siterte derfra, er det gitt svar på, og det er også erkjent – jeg har lest disse referatene ganske grundig. Det ble ganske klart erkjent fra Ueland at man hadde ikke gjort jobben sin godt nok. Det var en rekke erkjennelser som lå der. Man behøver kanskje ikke å granske for å finne ut at man hadde gjort en jobb i Romeriksporten som ikke var god nok, sjøl om komiteen tydeligvis hadde problemer med å skjønne at det ble forinjisert, faktisk mer enn det stod i kontrakten, men ikke tilstrekkelig til å gjøre jobben godt nok. Det hadde komiteen tydeligvis svært vanskelig for å skjønne. Men det som jeg syns Holten gjør, er å underkjenne den jobben som har vært gjort av Riksrevisjonen, av Mydske-utvalget og av hans egen komite, når alt skal granskes. Jeg stilte noen konkrete spørsmål som gjaldt ting som er sagt, påstander, som han vil ha svar på. Jeg spurte: Er det noe som er nytt, det at man skal ha et likeverdig utredet alternativ? Hvorfor gikk Kristelig Folkeparti imot det ved enhver anledning da dette var en sak? Hvorfor gikk Kristelig Folkeparti inn for delt løsning, som han nå sier er noe helt spesielt? Hvordan kan man påstå at Hurum ble frafalt bygd på et mangelfullt faktagrunnlag? Etter det jeg husker, var det Kristelig Folkepartis samferdselsminister, Lars Gunnar Lie, som skrinla Hurum. Alle de tingene som er kommet fram i høringene om svakheter når det gjelder Hurum, som noen mener det er, kom fram før dette ble behandlet. Jeg hørte dem både på kontoret og i telefonen – overalt. En rekke av de påstandene som er kommet fram i høringene, hørte jeg før man trakk konklusjonen i Stortinget. Det burde også representanten Holten og Kristelig Folkeparti ha hørt, og trukket konklusjon av i 1990 og 1992.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Jeg vet ikke om jeg vil gå like langt som representanten Husøy i å frikjenne alle embetsmenn – ikke alle er vel noviser. At noen har vært litt politiske aktører, ser jeg ikke bort fra, og jeg ser ting når det gjelder høringene, som man sjølsagt kunne ha gravd mer i, f.eks. brevet fra Luftfartsverket som aldri ble sendt, og hva som forårsaket det. Men jeg syns ikke det er stort nok til å sette i gang ei gransking. Dette ble avgjort på den politiske arenaen, og her er det klart at representanten Husøy har rett i at Opseth var en meget resultatorientert samferdselsminister. Han kjørte et meget tøft løp, og det er han fortsatt i stand til, jf. IT Fornebu. Men det ble avgjort på den politiske arenaen. Men jeg lurer på: La jeg merke til en liten grad av ydmykhet hos representanten Husøy, som er uvanlig hos Arbeiderpartiet? Sjøl om hun sa at man hadde fått grunnlaget i Stortinget, var det kanskje en liten grad av ydmykhet – det bør være det – overfor det arbeidet som er gjort i departementet og Gardermobanen, både når det gjaldt planlegginga og gjennomføringa av arbeidet, og kanskje også Gardermobanens evne til, mulighet til, å erobre et så stort antall passasjerer som det var snakk om, sjøl om det da var en forutsetning at det ikke skulle gå buss. Var det kanskje slik at Gardermobanen hadde en meget kort planleggingsfase, i motsetning til flyplassen, som har vært et rimelig langt lerret å bleke, og at det derfor ikke ble gjort godt nok arbeid? Som medlem av samferdselskomiteen den gangen skal jeg vedgå at faktisk var også vi bare opptatt av flyplassen, og banen ble på en måte noe som fulgte med, og jeg er veldig glad den fulgte med, men heller ikke vi gjorde et godt nok arbeid. Men jeg syns departementet her ikke gjorde en god nok jobb den gangen. Og er det etter hvert i Arbeiderpartiet en liten erkjennelse av at den jobben ikke ble gjort godt nok, og at man kanskje burde ha gitt Gardermobanen en litt større tidshorisont enn den fikk, både i planlegginga og i gjennomføringa?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Under en ordveksling i høringa mellom Ueland og Hagen sa Hagen: «Er det jeg som er helt på jordet, da?» Jeg syns det er noe av det beste Hagen har sagt på lang tid. Han var tydeligvis helt på jordet den gang, det føler jeg at han er nå også. Jeg har først lyst til å si at en del av den kritikken han reiser mot Samferdselsdepartementet, har jeg som en av de store kritikerne av en rekke samferdselsministre vanskelig for å godta. Jeg har slåss ganske hardt med de fleste samferdselsministrene, til dels alene i denne salen, men jeg kjenner ikke det departement som et departement som behandler ting lettvint, og som farer med former for fusk i forhold til oss som er her. Jeg har vært kritisk til en del ting som har kommet fra departementet, men jeg tror faktisk at dette er et rimelig ryddig departement å forholde seg til. Jeg føler behov for å si det som én av dem som har vært kritikere av Samferdselsdepartementet og samferdselsministre en rekke ganger. Når Hagen i sitt innlegg går gjennom Arbeiderpartiets forhold til Gardermoen, har han for så vidt rett, de har ønsket Gardermoen hele tida. Men det han glemmer å fortelle, er at det var Johan J. Jakobsen som opphevet båndlegginga av Hobøl, og det var Lars Gunnar Lie som skrinla Hurum. Så på en måte er det ikke bare arbeiderbevegelsen som har en historie her, det har også sentrumspartiene. Arbeiderbevegelsen kan ikke ta ansvaret for hva disse ministrene var med på. Men det som forundrer meg enda mer, er: Når Hagen forteller om Gardermoens dårlige lokalisering transportmessig, miljømessig osv., går jeg ut fra at han erkjente det også i 1992. Det er slik i denne salen at når primærstandpunktet ikke får flertall, finner man noe sekundært. Og det jeg lurer på, er: Når Hagen den gang visste at han ikke ville få flertall for en privat utbygging av en flyplass, hvorfor støttet ikke Fremskrittspartiet Høyres forslag om å gå videre på Hobøl i 1992, sia det er et mye bedre alternativ?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Fra SVs side har vi ikke så mye historie som vi har noen grunn til å gremmes over, slik at vi skulle ha noe å frykte ved en gransking. For meg dreier dette seg litt mer om politikkens anstendighet og politikernes evne til å ta konsekvensene av egne beslutninger, beslutninger som vi da ikke har vært med på og blitt nedstemt på. Men jeg syns likevel politikerne skal ha respekt for sin egen historie. Faktisk er det slik at jeg syns at veldig mye av det som det er stilt spørsmål om, er godt belyst, og komiteen hadde muligheten til å gå ut og hente inn mer informasjon, fortsette høringene, få skriftlige svar osv. Jeg tror ikke det har vært så mye ubesvart. Det som er det sentrale, er at dette var en politisk kamp på den politiske arenaen. Jeg tror på en måte de forløsende ord ble sagt 8. oktober 1992 kl. 22.00 av daværende parlamentariske leder i Høyre, Anders Talleraas, som sa: «De må ta til vettet de som har det – eller v i som har det, var det noen som sa.» Da bøyde Høyre kne for Arbeiderpartiet, da ble det avgjort. Og man visste jo hele tida at Arbeiderpartiet ville til Gardermoen. Høyre var splittet, og tok ikke sjansen på å ta denne fighten. Egentlig kan man si at Høyre har bøyd kne for Arbeiderpartiet to ganger, i 1990 og 1992. Gjennom det er det blitt avgjort. Jeg vet ikke, men det er mulig at vi kunne ha hatt behov for en kommisjon for å granske vettet i Høyre, som Talleraas omtalte. Men jeg syns på en måte at det får vi heller diskutere her i salen uten å foreta en gransking. Høyre har ansvar for at beslutningene ble tatt, og Høyre visste utmerket godt om en rekke av de innvendingene som er kommet fram, for de var der den gang da Hurum ble skrinlagt, for da var det en rekke Høyre-representanter på talerstolen her – med Hallgrim Berg og Ingrid Willoch i spissen – som betvilte værmålingene og var uenig i dem. Det var kunnskap de satt med, og det samme gjelder en del i ettertid. Jeg syns at Høyre bare forlenger sine egne lidelser.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Jeg skjønner at det er vanskelig å forholde seg til en komite hvor man ikke er med, ikke minst fordi det i denne saken ligger så mye i bunnen, både med Riksrevisjonens rapport, Mydske-utvalget og diverse andre utvalg. Det har vært lange høringer i komiteen, som man ikke har fått vært med på. Jeg mener faktisk at her foreligger det et veldig solid grunnlag for å foreta en vurdering. Jeg har lest gjennom innstillingen, og når jeg ser på hva dette mindretallet, som sannsynlig blir et flertall i denne salen i løpet av ettermiddagen, sier om hva som er uavklarte spørsmål, overrasker Johan J. Jakobsens innlegg meg litt. For eksempel står det «at det burde vært en selvfølge å ha andre likeverdig utredet alternativ å sammenligne hovedflyplassprosjektet på Gardermoen med». Har representanten Jakobsen behov for å få svar på det? De har jo aldri ønsket noe likeverdig alternativ. I neste punkt står det «at alternativet som det ble sammenlignet med, nemlig delt løsning, var helt spesielt og det ble lagt til grunn en deling av trafikken som ikke var optimal». Men partiet som mest konsekvent gikk inn for delt løsning hele tiden, var i alle fall Senterpartiet. Vi i SV hadde faktisk en litt annen modell i siste runde, uten at jeg skal utdype det mer. Men Senterpartiet gikk konsekvent inn for det og ville ikke ha noe annet alternativ utredet, f.eks. Hobøl osv. Jeg skjønner ikke hvorfor man nå skal granske bl.a. for å finne svar på slike spørsmål, for det var spørsmål vi gjorde vedtak om her i Stortinget ut fra helt klare politiske vurderinger. Videre står det «at Hurum ble frafalt bygget på et mangelfullt faktagrunnlag». Jeg tror vi satt med et veldig solid faktagrunnlag da vi gjorde det. Så var det uenighet om tolkningen av det faktagrunnlaget, og etter det jeg husker – jeg prøver også å huske tilbake – er det ikke kommet noe nytt etter at vi tok beslutningen. Vi visste om motforestillingene allerede den gangen. Jeg skjønner ikke at Johan J. Jakobsen, med de begrunnelsene dette mindretallet gir, sier at det er uproblematisk for ham å støtte dem.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Jeg skjønner at representanten Jakobsen heller vil overprøve flertallet enn mindretallet. Det er den typen begrunnelse som jeg har litt problemer med. Jeg ville tro at han var på jakt etter noen svar. Jeg prøvde å stille noen konkrete spørsmål, for jeg prøvde å lese merknadene fra dette mindretallet som ønsket gransking, for å se hva de er på jakt etter, og det jeg da har problemer med å skjønne, er at Senterpartiet kan være på jakt etter de svarene. Jeg må bare si når det gjelder at man må ha respekt for det: Ja, jeg vet ikke det! Etter å ha lest referatene fra høringene – siden jeg ikke sitter i komiteen, har jeg tatt meg den umake å lese dem – og etter å ha fulgt denne debatten, må jeg si at jeg har litt vanskeligheter med å ha den respekten, for jeg finner ingen konsistens. Og så ber man plutselig om at nå skal vi granske alt. Man har ikke noe tillit til det Riksrevisjonen har sagt, man har ikke noe tillit til det Mydske-utvalget har sagt, man har ikke noe tillit til det en rekke andre utvalg har sagt, enten det er det som Surlien ledet, eller andre, osv. osv. Man skal plutselig gå gjennom alt, under tidspress og med en sånn sammensetning, og da begynte jeg liksom å lure: Skal jeg ha respekt for det? Jeg må medgi at jeg har problemer. Derfor har jeg problemer med at Senterpartiet, sjøl om de ikke er med i komiteen og ikke har fulgt det så nært, bare uten videre sier: Vi vil ikke overprøve dette mindretallet. Representanten Jakobsen tar jo et valg når han overprøver flertallet i komiteen, og da går jeg ut fra at han tar et valg ut fra de problemstillinger man ønsker å granske. Og derfor stilte jeg noen konkrete spørsmål: Hvilket behov har Senterpartiet for å granske politiske beslutninger som vi tok i denne salen under harde politiske kamper som han var med i, og hvor vi led noen nederlag? Men vi visste hva det var vi kjempet om, enten det var dette med å utrede alternativ til Gardermoen eller det var delt løsning osv. Så stiller jeg spørsmålet: Har han behov for svar? Til det sier han han vil ikke overprøve mindretallet.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Ja. Jeg sa vel noe annet?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-04:
Jeg vil gjerne takke representanten Hove for at han tok opp sammenlikninga med Telia-Telenor. For der var det faktisk slik at vi hadde ikke hatt Riksrevisjonen inne, vi hadde ikke hatt noe Mydske-utvalg, og vi hadde ikke hatt noen andre utvalg. Samferdselskomiteen holdt åpen høring og prøvde å få flest mulig data på bordet. Jeg mener at i den saken var vi dårlig informert, ikke minst vi som var i mindretall den gangen. Komiteen greide å dra sine konklusjoner ut fra ei høring, og ikke noe mer, mens her har man hatt en uendelig prosess, med utvalg, høringer osv., pluss Riksrevisjonen. Og så sier man: Vi skal grave opp alt på nytt. Vi skal ha ei gransking som omfatter absolutt alle områder. Ingenting har vi fått svar på ennå. Sammenlikninga faller egentlig på sin store urimelighet. Man kunne jobbet for å finne konklusjoner ut fra det materialet man har, og hvis man eventuelt etter høringene hadde noen tilleggsspørsmål, kunne man – som det ble nevnt mange ganger under høringene – da fått svar på dem. Det har man ikke ønsket. Jeg må bare si at jeg synes dette er en svært useriøs måte å jobbe på, og jeg tror det er mange forskjellige motiver for det som det kanskje blir flertall for her i salen. Noen er styrt av autopilot, som det er sagt før, mens de i Fremskrittspartiet jo egentlig var klare til å konkludere. Men så, når man ikke får flertall, hiver man seg altså med på ei ytterligere gransking. Jeg har litt større problemer med å skjønne at Høyre ønsker å strø salt i sine egne åpne sår – men jeg har ofte problemer med å skjønne Høyre. Når det gjelder Senterpartiet og Venstre, skjønner jeg egentlig at det er like greit å følge sentrum og ikke allerede nå vise en splitt i blokka, uten å ha satt seg inn i verken høringene eller saken.