Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-02:
Saken om nytt nasjonalmuseum har ført til store debatter. I opposisjonen har vi jo presset på for å få fram nødvendig informasjon fra regjeringen. Det forrige store nasjonale løftet for kulturbygg var operabygget i Bjørvika. Det ble en stor suksess. Ingen ønsker at et eventuelt nytt bygg på Vestbanen, et nasjonalmuseum, skal bli en koloss på leirføtter. Det er sånn at det er skapt stor usikkerhet om departementets vurderinger i opinionen, i fagmiljøet, og beslutningene er fattet i lukkede rom. Stortinget burde ha behandlet saken i sin fulle bredde, sånn at beslutninger som skal ligge fast over lang tid, kunne ha blitt godt forankret. Når det så gjelder selve bygget og planene, er jeg sikker på at alle partier ønsker at Nasjonalmuseet skal lykkes. Det fortjener de ansatte, alle som – ikke minst – skal ha glede av bygget i mange år framover. Men jeg stiller også spørsmål ved planene sånn som de nå foreligger, der alt skal samles i et stort bygg. Tas det tilstrekkelig hensyn til særegenhetene ved de ulike kunstuttrykkene? Står vi i fare for å ende opp med et stort identitetsløst kultursupermarked? Kristelig Folkeparti er ikke prinsipielt motstander av et nytt bygg for Nasjonalmuseet, men vi stiller spørsmål ved beslutningene om å flytte så vidt mange og ulike aktører inn i det nye bygget, og vi er opptatt av måten Nasjonalgalleriets historiske tradisjon og funksjon ivaretas på. Det er også grunn til å stille spørsmål om prosjektet legger opp til en form for forflatning, en ukritisk sammenblanding av ulike kunstepoker og sjangre, og om det tas tilstrekkelig hensyn til det genuine ved de ulike kunstuttrykkene som vi her snakker om. I Dagens Næringsliv den 16. november sier statsråd Huitfeldt kategorisk at ««Forum Artis» blir bygget». Statsråden uttalte: «Dette bygget står vi bak. Det skal bygges.» Men det er et lite paradoks å lese videre i artikkelen, for det er journalisten i Dagens Næringsliv som må presisere: «Dersom Stortinget i 2012 vedtar prosjektet, blir byggestart i 2014.» Er det sånn at journalisten har misforstått og ikke fått med seg den nye stoltenbergske parlamentarismen? Eller er det journalisten som er mer bevisst på de politiske prosessene enn regjeringen selv har blitt? Det er litt underlig å høre statsråden utfordre interpellanten til å lese de faglige rapportene bak de konklusjonene som er trukket. Hvorfor skal vi gjøre det, vi som er kulturpolitikere på Stortinget? Jo, vi skal gjøre det for å kunne svare journalistene som ringer og spør oss om hva vi mener om denne prosessen, ikke fordi vi selv har en sak til behandling i Stortinget, ikke fordi vi har fått oversendt rapportene fra departementet. Det går an, som flere har vært inne på, å trekke en parallell til den forrige saken vi diskuterte, om ABM-utvikling og store, viktige veivalg i kulturpolitikken. Det går også an å trekke en parallell til det forrige store nasjonale løftet for kulturbygg, nemlig operasaken. Når det gjelder operasaken, ble arkitektkonkurransen utlyst etter at Stortinget hadde behandlet saken og fattet vedtak. Det er for øvrig et annet fellestrekk ved disse sakene. Kristelig Folkeparti hadde faktisk saksordførerskap både for stortingsmeldingen om ABM-utvikling og opprettelsen i sin tid, og operasaken da den ble behandlet i Stortinget. Derfor har Kristelig Folkeparti et spesielt eierskap til historien om begge disse to sakene. Det forteller jeg ganske enkelt for å illustrere betydningen av å forankre den type viktige kulturpolitiske veivalg i Stortinget. Det skaper en bredere plattform for framtidens kulturpolitikk.