trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-08:
Jeg registrerer at jeg har fått en taletid på 30 minutter. Den skal jeg ikke benytte. Komiteen er enig om at vi antagelig ikke skal debattere så mye i denne saken, men jeg skal orientere kort som saksordfører. Dette gjelder to viktige proposisjoner etter oppfordring fra Europarådet bl.a. for å gi flest mulig i Europa tilgang til transplantasjon – et nytt organ – og for å motvirke ulovlig handel med menneskeorganer. Tilgang til transplantasjon er viktig, og det er ikke alle land i Europa som er så heldig å ha så god tilgang som vi i mange tiår har hatt i Norge. Men situasjonen er utfordrende også for Norge. Livsstilssykdommer, bl.a. flere som får diabetes og lever lengre med det, fører til at mange ender opp bl.a. i dialyse, og flere og flere må dessverre ha tilgang til en ny nyre. Av organer er det i Norge særlig nyrer som er en utfordring, og derfor er det viktig at vi har en sånn kapasitet og organisering av transplantasjonsvirksomheten og donasjonsvirksomheten i Norge at flest mulig får tilgang og ikke må vente for lenge. Situasjonen for nyrer i Norge er særlig utfordrende fordi færre givere er såkalte levende givere. Det betyr at færre trolig utredes der ute, og det vitner om en kapasitet og en organisering ute på sykehusene som ikke er optimal. Så har vi også en utfordring med at 30 pst. av dem som dør og kan gi et organ, ikke gjør det, enten fordi vedkommende ikke har tatt stilling, eller fordi pårørende sier nei. Det er også en situasjon som vi må gjøre noe med. Enkelte år har vi vært helt nede på 17 pst. avslagsandel, så det er mulig å gjøre noe med den andelen. Derfor oppfordrer komiteen regjeringa til å se på både organiseringen og kapasiteten ute i sykehusene og på elektroniske hjelpemiddel, slik at flere er i stand til å ta stilling til organdonasjon. Jeg tenker da spesielt på pasientjournalen, at det f.eks. er mulig å krysse av for et «ja» der, uten at komiteen er helt konkret på hvilket elektronisk eller digitalt samtykke til organdonasjon som vi ønsker oss. Om lag 200 000 har tatt stilling. Det er for få, så det vil hjelpe situasjonen betydelig. Det er det viktigste vi kan gjøre for å unngå organturisme. Vi har fått en del innspill fra bl.a. organisasjoner som jobber med menneskerettigheter i Kina, og som er bekymret for at norske borgere kan bli tilbudt organer fra Kina. Falun Gong-bevegelsen og andre er bekymret for organran i en del land i verden. Organene kan komme derifra, mens transplantasjonen kan skje i et annet land enn i Kina for den del. Det som er sikkert, er at de pasientene som i tilfelle reiser ut og får et nytt organ, blir avhengige av medisiner resten av livet og må ha regelmessig kontroll på sykehus i Norge. De er enkle å oppdage fordi de har behov for livsnødvendige medisiner og hjelp. Det er også viktig at varslingssystemene virker, og at det er godt samarbeid mellom land i Europa. Scandiatransplant er et veletablert nordisk samarbeid som fungerer godt, men det må være kapasitet og et systematisk samarbeid som hjelper oss til å avdekke hvis dette skulle skje. Heldigvis er det få eksempler på dette i Norge.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-08:
Takk for et godt spørsmål. I Miljøpartiet De Grønne er vi helt enig i at sterke fagmiljøer i kommuner og fylker er nødvendig for å ivareta de miljøhensynene – og mange andre hensyn – som representanten tar opp. Det er en av grunnene til at vi var så kritiske til det grepet som ble gjort under den forrige regjeringen, med avvikling av de spesielt øremerkede miljøstillingene som fantes i kommunene, og som ivaretok en del av de hensynene som her nevnes. Vi støtter kommunene mer i vårt budsjett for å gi dem mulighet til bl.a. å kunne ivareta slike hensyn, og vi går inn for å gjenopprette øremerkede miljøstillinger i kommunene. Men samtidig, i motsetning til f.eks. partiet Høyre, er vi sterke tilhengere av et sterkt fagmiljø også på fylkesnivå, som skal ivareta de overordnede statlige føringene, bl.a. i kloakkspørsmål. Uten det tror jeg resultatet kommer til å bli dårligere, ikke bedre, enn det er nå.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-08:
Vi arbeider på både kommunalt og nasjonalt nivå for bedre miljøpolitikk i kommunene. Hadde det vært flere representanter fra Miljøpartiet De Grønne i Røst kommune, ville miljøpolitikken der helt sikkert vært bedre. Problemet er kanskje for mange høyrerepresentanter i kommunestyret, ikke fagkompetansen på forurensning. Men vi er også av den mening at kommuner skal ha frihet til å ta sine egne avgjørelser innenfor rammen av statlige pålegg. Derfor er vi opptatt av kombinasjonen kommunal frihet, men med klare statlige føringer, som blir fulgt opp på fylkeskommunalt nivå og ikke undergravd av høyrepolitikere som svekker fylkeskommunens innsigelsesrett.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-08:
Det framgikk svært langt på vei av mitt innlegg at dette definitivt er tanker som vi stiller oss bak. Utfordringen til Arbeiderpartiet blir jo f.eks. om de vil støtte vårt forslag om å reversere flyttingen av Planavdelingen, som var i Klima- og miljøverndepartementet og nå er i Kommunal- og moderniseringsdepartementet, tilbake til Klima- og miljøverndepartementet, som nettopp er stammen i den beskyttelsen som også det regionale nivået vil kunne gi natur, miljø, matjord – og andre hensyn – i et framtidig Norge med større og færre regioner. Jeg håper Arbeiderpartiet vil støtte det allerede i dagens avstemning, og at Arbeiderpartiet vil forplikte seg klart og tydelig til å reversere flyttingen av Planavdelingen, fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet tilbake til Klima- og miljøverndepartementet, dersom de får regjeringsmakt.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Jeg har et spørsmål til representanten fra Miljøpartiet De Grønne som går på miljø og klima. For er det ett parti som er oppriktig opptatt av det, så er det dette partiet. Arbeiderpartiet er også opptatt av miljø og klima, og vi har vært opptatt av at vi burde flytte ansvaret for miljø og klima fra Fylkesmannen og over til det regionale folkevalgte nivået. Da hadde en både styrket miljø- og klimaarbeidet og fått et sterkere ansvar for det på det regionale nivået. Er det tanker som Miljøpartiet De Grønne kunne stille seg bak?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Da jeg hørte på representanten Schou, som var oppe her i stad og snakket om fylkeskommunen og legitimitet, tenkte jeg umiddelbart at det er vel heller ingen som måler legitimiteten til Stortinget, jf. hvor mange som renner ned dørene her. Når jeg hører på debatten, opplever jeg veldig sterkt at hvis man bare får sagt en usannhet mange nok ganger, blir den liksom sann. Det sies at Arbeiderpartiet setter seg på sidelinjen, at vi ikke har en konstruktiv tilnærming til saken, at vi driver med skremmeskudd, og at vi vil ingenting. Jeg må da si at Arbeiderpartiet vil ha kommunesammenslåing, Arbeiderpartiet ønsker nå, og har ønsket, større og sterkere regioner. Det viser den prosessen som vi har hatt ute i kommunene, og hva våre folk i partiet har gjort. Jeg skal ikke være uærbødig, men jeg har sittet og tenkt veldig i dag, og jeg får et bilde inne i meg som viser tilbake til 1800-tallet, der det satt noen halvfulle dansker og bestemte hvor fylkesgrensene skulle gå hos oss her til lands. I 2017 ser jeg for meg et bakrom – jeg tror ikke det var alkohol der – der noen har puttet alt mulig rart opp i en gryte og rørt godt rundt, og så har en på en måte fått fram det som legges på bordet her i dag, ikke fordi det er klokskapen eller fornuften som skal rå, men for at alle skal få bitte litt. Vi er for frivillighet, vi er for at vi skal få dette til, men prosessene må være gode, og det må være klokskap og fornuft som legges til grunn. En må ha en idé om hvem som skal gjøre hva, og hvilke oppgaver som faktisk skal inn. Representanten Frank J. Jenssen sier at Arbeiderpartiet vil ikke ha Høyres modell fordi vi ikke vil ha Høyres modell. Nei, vi vil ikke ha Høyres modell, for vi vil mer. Vi vil ha inn miljø, landbruk, veiadministrasjon, skjønnsmidler og næringsutvikling, vi ønsker å styrke regionale utviklingsmidler, og ikke minst ønsker vi at fylkene skal ha ansvar for tannhelse og kollektivtrafikk. Så det er ikke det at vi ikke vil ha Høyres modell, vi vil ha noe som er mer. I Rogaland stemte Arbeiderpartiet for at Rogaland skulle slå seg sammen med Hordaland. Det stemte Høyre og Fremskrittspartiet i Rogaland imot. Det er også et bevis på at vi i Arbeiderpartiet vil. Jeg stemte for at min kommune skulle slå seg sammen med nabokommunene. Det ville ikke de andre, så sånn blir det ikke. Men når jeg gjorde det, og når Arbeiderpartiet tar standpunkt til ting, er det faktisk ut fra fornuften og klokskapen med hensyn til hva som vil være det viktigste, ikke grensene, men hva som vil være best for å løse nåtidens utfordringer og ikke minst framtidens utfordringer når det gjelder tjenestetilbud, næringsutvikling, boligbygging m.m. Det har blitt sagt et par ganger her i dag at vettet er sånn noenlunde jevnt fordelt mellom der ute og her inne, men det som er avgjørende, er hvordan en bruker vettet, tenker jeg. Så Arbeiderpartiet har ikke tenkt å reversere noe som helst hvis ikke de selv, der ute, som ikke opplever seg hørt, ønsker å reversere. Hvis vi vinner valget, gjør vi det fordi vi lytter til dem som er der ute.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Hvis jeg ikke husker helt feil, er de som har vært mest kjent for å ha dratt på safaritur, faktisk folk fra dette huset som gjorde det i forbindelse med et møte i utlandet. Statsråden var oppe på talerstolen i stad og sa at Arbeiderpartiet kritiserer absolutt alt. Det Arbeiderpartiet gjør, er ikke å kritisere, men vi er imot tvangen, og vi mener det er helt avgjørende at oppgavene er på plass. Nå skal altså et nytt utvalg utrede hvilke oppgaver regionene skal ha. Representanten Schou sa tidligere i dag at hun ikke kunne forstå at Arbeiderpartiet ikke var opptatt av fakta og å få ting utredet. Er det én ting som kanskje er utredet nok, er det nettopp hva slags oppgaver regionene kan få. Nå skal en altså lage regioner som ingen der ute vil ha, og som heller ikke de som skal stemme over dette her inne i dag, vil ha. Jeg synes det er viktig å lytte til representanten Navarsete, som sa noe viktig her i stad. Hun sa at i de fylkene der en ønsker å slå seg sammen, var det en forutsetning at det skulle følge oppgaver med. Dette er noe som jeg vet at alle fylkene, med ulike partier, har hatt dialog med statsråden om at for dem er dette kjempeviktig. Her tvangsslår man fylker sammen, og de oppgavene som tydelig er etterlyst, følger ikke med. Det er ikke Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet som etterlyser oppgavene. Det er folket der ute som etterlyser oppgavene. Det er de som skal sitte og styre disse regionene, som ber om at dette må være på plass. Jeg har også lyst til å opplyse om hva Arbeiderpartiet kommer til å gjøre i dag, i forbindelse med forslaget fra Senterpartiet om å utsette Sandnes og Forsand. Vi mener at det har vært en prosess, akkurat som det har vært ellers i landet der de har hatt en lokal prosess som de har eid selv. En kan si veldig mye om prosessen, men både Forsand og Sandnes har sagt ja til sammenslåing. Det er ikke tvil om at det har vært veldig mye styr der hjemme nå i det siste, med en kai som både har – jeg holdt på å si – vært lagt ned og kommet tilbake igjen. Men slik jeg har oppfattet det, har departementet nå sagt tydelig fra om at en kan drive ferja privat eller kommersielt, og at den kaia som tidligere i uken skulle rives, ikke lenger skal rives. Da mener vi at det ikke er noe nytt med tanke på prosessen som har vært, som gjør at vi vil utsette sammenslåingen når både Forsand og Sandnes i løpet av prosessen faktisk sa ja. Så vi kommer ikke til å stemme for utsettelsesforslaget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Regjeringen har gjennomført en rekke tiltak både for å vise større tillit til kommuner og enkeltmennesker og for å gi dem større frihet og valgfrihet i hverdagen. Det er litt pussig at denne replikken kommer fra en representant som virkelig har tatt til orde for tvangsbruk. Arbeiderpartiet er blitt et parti som i løpet av en periode tiltar seg rollen å kunne mene absolutt alt. Hvor er det blitt av lederskapet nasjonalt? Jeg er dypt imponert over lokalpolitikerne, også fra Arbeiderpartiet, som har vist lederskap lokalt. Jeg registrerer at flere av dem har luftet sin frustrasjon, bl.a. på et KS-møte som Aftenposten skrev om i februar 2016, hvor det står: «Vi var flere som utfordret Støre på manglende støtte til reformen, men han ga bare vage svar.» Jeg skjønner frustrasjonen mange Arbeiderparti-politikere lokalt føler overfor det sentrale lederskapet i Arbeiderpartiet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Den tilliten og det engasjementet som vi har hatt for – jeg holdt på å si – et fellesprosjekt som Stortinget har vært opptatt av, nemlig at vi skulle få større og sterkere kommuner, har gitt oss nesten 100 gjensidig frivillige kommunesammenslåinger, nesten 100 kommuner er involvert i dette. Men så er det noen steder hvor én kommune ligger mellom to som har sagt ja. Det blir ingen funksjonell kommune. For eksempel i indre Østfold er det en Høyre-ordfører i Spydeberg som i dag får et vedtak om at man skal gå sammen med Hobøl, Askim, Eidsberg og Rakkestad. Det er noen unntak, og dem var også Arbeiderpartiet for i 2014, man skrev i innstillingen at det kunne gjøres unntak i spesielle situasjoner. Og der to kommuner sier ja, slik som Mandal og Marnardal, er det da riktig at Lindesnes skal si nei? Eller som rundt Ålesund, hvor Haram ligger mellom Ålesund og Sandøy, er det riktig at den ene kommunen skal ligge mellom de to andre? Vi må også ha en funksjonell kommunestruktur, og det legger vi til rette for.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Vi vil også fremover legge til rette for at kommunene får dekket sine engangskostnader, og at man også har en ordning som gjør at kommunene får hjelp i en overgangsperiode. Hvor gunstige de ordningene skal være, er noe vi har tenkt å diskutere med Kristelig Folkeparti og Venstre etter valget når vi skal diskutere veien videre. Men jeg vil benytte denne anledningen til også å takke Kristelig Folkeparti for deres viktige rolle i kommunereformen. Det er ingen tvil om at uten at disse fire partiene klart hadde sagt at nå skal vi gjennomføre en kommunereform, ville lite skjedd, for kommunereform har vi diskutert i 50 år uten at det har skjedd særlig mye. Men fordi de fire partiene sa at nå er tiden inne, og har lagt til rette for det, har vi fått nesten 100 kommuner som har gjensidig frivillige avtaler. Så er det noen steder hvor det er helt riktig at Stortinget skjærer igjennom, i tråd med det et bredt flertall sa i 2014. Men vi er enige, kommunereformen må fortsette – det er viktig for at innbyggerne skal kunne sikres likeverdige tjenester.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Svaret på det spørsmålet er ja, det er statsråden. Jeg er enig i den inndelingen som nå kommer på plass. Representanten Toskedal hadde også en annen god påpekning. Han påpekte at Senterpartiet stort sett er misfornøyd med alt – at man må tilbake til 1960-tallet for å få Senterpartiet i godt humør når det gjelder kommunestruktur. Poenget er at vi nå må se fremover med hensyn til hvordan vi skal løse oppgavene til beste for innbyggerne. Senterpartiet snakker om sentralisering, men den sentraliseringen har skjedd mens Senterpartiet har sittet i regjeringskontorene. Det har blitt færre gårdsbruk og færre skoler i de periodene Senterpartiet har sittet i regjering. Nå ser vi fremover for å sikre innbyggerne gode tjenester. Jeg er opptatt av at de mest sårbare blant oss, uavhengig av hvor de bor, skal ha sterke fagmiljøer. Senterpartiet har ikke fremvist ett eneste alternativ til det som har flertall i denne sal. Man er stort sett bare misfornøyd og kritiserer. Det er lite konstruktivt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Vi mener at det er en riktig beslutning. Hvis man ser på hvordan infrastrukturen nå bygges rundt Oslo-området, ser man at det binder Ringerike og Drammensregionen opp mot Akershus og opp mot Oslo. Hvis man ser på Follobanen og jernbaneutbygging og veibygging sørover, ser man at det binder Østfold opp mot Akershus og Oslo. Viken-regionen er fremtidsrettet. Jeg merker meg at Senterpartiet sier at de er imot kommunereform fordi det er sentralisering. Senterpartiet vil samtidig stemme for nesten 100 av de gjensidig frivillige avtalene. Er det sentralisering – eller er det bare når det gjelder de ti kommunene hvor Stortinget tar beslutningen? Høyre ønsker å desentralisere og flytte makt. Det ser vi resultatene av: Vi legger hovedfunksjonen til Fylkesmannen til Leikanger, ikke til Bergen. Vi legger den til Steinkjer, ikke til Trondheim, vi legger den til Arendal, ikke til Kristiansand. Vi flytter makt, ansvar og statlige arbeidsplasser ut i landet for å styrke arbeidsmarkedene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Jeg er for samarbeid. På mange områder vil det være helt naturlig at kommuner samarbeider seg imellom for å løse viktige oppgaver. Men jeg er også veldig for lokaldemokrati. Når vi ser at kommuner har flyttet ut ikke bare 10, ikke bare 20, men 30–40–50–60 oppgaver fra kommunestyresalen – og det ansvaret som skal ligge der – og til interkommunale samarbeid, svekker man lokaldemokratiet. Jeg ønsker å flytte flere oppgaver og mer ansvar tilbake til kommunestyresalen. Det styrker lokaldemokratiet. Jeg er bekymret for de nesten 100 kommunene som har færre enn to fagansatte i barnevernet. Jeg er bekymret for hva som skjer når det er så sårbare fagmiljøer. Det er barna som taper. Derfor kommer kommunereformen til å fortsette, og jeg er glad for at det er et stort flertall i Stortinget som er enig med meg i det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Jeg må først få lov til å rette opp en liten sak fra mitt eget innlegg, der jeg sa at Rakkestad skulle gå sammen med Spydeberg, Eidsberg, Askim og Hobøl. Det skulle ikke være Rakkestad, men Trøgstad. Da er det rettet opp. Jeg har fått en del spørsmål i løpet av de siste par årene om jeg er skuffet over Arbeiderpartiets opptreden. Til det har jeg svart: Nei, jeg vil gi honnør til Arbeiderpartiets ordførere lokalt, som har gjort en kjempejobb. Men jeg må erkjenne at jeg er overrasket over hvordan Arbeiderpartiet har opptrådt nasjonalt. Arbeiderpartiet fremstår i dag som en litt blek skygge av Senterpartiet i debatt om kommunereform. Vi hører at Arbeiderpartiet på den ene siden sier at de er veldig for kommunereform, men så kritiserer de absolutt alt. Tror Arbeiderpartiet at det ville skjedd noe som helst hvis ikke de fire samarbeidspartiene hadde startet en kommunereform? Nei, da ville vi antakeligvis haltet videre som før. Det snakkes om at kommunereformen innebærer sentralisering. Nei, vi har faktisk litt erfaring med de kommunesammenslåingene som har vært. Det er større fagmiljøer, man er ikke lenger avhengig av enkeltpersoner, ressurser flyttes fra ledelse til tjenesteproduksjon, og man opprettholder et desentralisert tjenestetilbud i kommunene. Det er erfaringene med kommunereformen – det stikk motsatte av sentralisering. Jeg er glad for at Senterpartiet også i dag stemmer for de frivillige sammenslåingene. Vi har nesten hundre gjensidige avtaler. Hvis det er slik at Senterpartiet mener at kommunesammenslåinger er sentralisering, betyr det at man da er for sentralisering i nesten hundre frivillige avtaler, men så er man imot i ti? Det fremstår litt pussig, for å bruke et parlamentarisk uttrykk. Så til slutt: Hva er Arbeiderpartiets og Senterpartiets alternativ, i en situasjon hvor mange kommuner er for små for de oppgavene de har ansvaret for, i en situasjon hvor vi ser at forskjellene mellom kommunene øker, hvor mange kommuner ikke har den kapasiteten, den kompetansen som skal til for å sikre innbyggerne et godt tjenestetilbud? Man kritiserer, men man har ikke noe alternativ. Hva er det å gå ut med til innbyggerne, hva er det av lederskap i en situasjon hvor vi vet at oppgavene og ansvaret vil øke, og hvor vi trenger sterkere kommuner for å sikre innbyggerne de gode tjenestene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Det er ganske interessant at spørsmålet om statlige arbeidsplasser kommer fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Det er denne regjeringen, sammen med en avtale med Venstre, men også med støtte fra Kristelig Folkeparti, som har flyttet ut statlige arbeidsplasser til Arendal. Fylkesmannen ble flyttet til Arendal, og nå sist ble Fylkesmennenes Fellesadministrasjon flyttet til Leikanger. Langt flere statlige arbeidsplasser er flyttet ut i disse fire årene enn i forrige periode. Jeg merker meg at Marit Arnstad setter spørsmålstegn ved resultatene av tidligere kommunesammenslåinger. Da bør hun lese rapporten fra Telemarksforsking, hvor det ble slått fast at man sikret større fagmiljø, ressurser ble flyttet fra ledelse og administrasjon til tjenesteproduksjon, og man sikret et desentralisert tjenestetilbud. Det er erfaringene man har fra kommunesammenslåinger. Så støtter vel Senterpartiet i dag om lag tre av fire sammenslåinger. Man støtter i hvert fall de frivillige sammenslåingene, og det må jo da bety at Senterpartiet også mener at det er fornuftig, og at lokalpolitikerne – også de fra Senterpartiet – gjør dette fordi man vil sikre gode tjenester til innbyggerne i årene som kommer. Jeg har utfordret Arbeiderpartiet i flere runder på hva deres alternativ er for å møte dagens og morgendagens utfordringer for de mest sårbare blant oss, for å sikre at vi har gode helse- og omsorgstjenester i kommunene etter hvert som det blir flere eldre og flere av de eldste eldre. Da svarer representanten Helga Pedersen at alternativet er å fortsette med stimuleringsordninger for kommunesammenslåinger. Ja vel, så det betyr at Arbeiderpartiet mener at større og sterkere kommuner er viktig. Men er det da snakk om de stimuleringsordningene som har vært i denne fireårsperioden, eller skal man tilbake til slik det var i den rød-grønne perioden, da lite eller ingenting skjedde? Realiteten er at skal man gjennomføre denne typen reformer, krever det også nasjonalt lederskap. Det viser samarbeidspartiene, og lokalpolitikerne viser godt lokalt lederskap. Men jeg skjønner at det er stor frustrasjon blant mange av Arbeiderpartiets sentrale lokalpolitikere – som også har gitt uttrykk for det i media – over at Arbeiderpartiet ikke er til å kjenne igjen. Jeg forstår også at en del av Arbeiderpartiets velgere føler seg ukomfortable ved at man fremstår som en skygge av Senterpartiet. Skal man sikre sterke kommuner for fremtiden, krever det også et nasjonalt lederskap. Det ser vi nå resultatene av, hvor det er om lag 100 kommuner som frivillig går sammen, og hvor Stortinget skjærer igjennom i noen enkelttilfeller, i tråd med de signalene som også Arbeiderpartiet ga så sent som våren 2014.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Representantene Godskesen og Freddy de Ruiter vet at jeg har hatt tett og god dialog med fylkespolitikerne i Aust- og Vest-Agder, og at vi så langt har fulgt opp det de har ønsket. Og så vet også Godskesen at jeg kan ikke svare på vegne av andre statsråder i dag, for det er fortsatt prosesser i gang, men vi har vist at vi leverer. Vi har vist at vi følger opp lokalt. Vi har hatt et særlig øre til Arendal og til Aust-Agder. Jeg registrerer at Arbeiderpartiets ordfører i Arendal i dag står frem og sier han er glad for det denne regjeringen har levert. Så har jeg lyst til å si: Vi har nå hatt en lang debatt, en opphetet debatt, et ordskifte som vi skal ha i Stortinget når vi tar denne typen viktige og historiske avgjørelser. Hvis vi ser bort fra uenigheten, som egentlig er ganske begrenset, er det i dag bred politisk enighet og vel nesten et enstemmig storting som stemmer for det aller meste. Det er jeg veldig glad for. Det er en anerkjennelse til lokalpolitikerne fra alle partier som har gjort en kjempejobb. Jeg har i fire år reist land og strand rundt og besøkt små kommuner, store kommuner, hatt dialog med ordførere fra alle partier og fulgt med på kommunestyremøtene deres. Jeg må si jeg har dyp respekt for den jobben de har gjort. Da har jeg bare ett ønske til slutt, og det er at vi alle – når vi er ferdig med å votere i dag – bidrar til å støtte opp om de lokalpolitikerne som nå skal gjøre en krevende jobb med å bygge nye kommuner i årene som kommer. Det handler om innbyggerne, og det handler om alle de tusenvis av ansatte i kommunene. De fortjener vår støtte i det store og viktige arbeidet de skal gjøre. Det er ordførere fra Senterpartiet, fra Arbeiderpartiet, fra Venstre, fra Kristelig Folkeparti, fra Høyre og fra Fremskrittspartiet som nå skal bygge nye kommuner. De tror på dette. De mener at det gir sterke kommuner som er bra for innbyggerne, og de fortjener vår støtte – tverrpolitisk – i den viktige jobben de gjør.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Takk til komiteen for et godt arbeid. Det er bra at det her er en felles erkjennelse av utfordringen og også et stort engasjement for sørsamisk språk. Det er nødvendig, fordi det sørsamiske språket er i en kritisk situasjon: Sørsamene er få, og det sørsamiske samfunnet er spredt over store områder. I mange slekter er den naturlige overføringen av språket mellom generasjonene stoppet opp. Det finnes heller ikke et samlet sørsamisk språksamfunn. Takket være mange ildsjeler er sørsamisk likevel fortsatt et levende språk. Regjeringen har jobbet med å støtte opp om arbeidet for sørsamisk, språkopplæring i skolen, sørsamisk språk og kultur i barnehagen, språkleirer og voksenopplæring i sørsamisk er i ferd med å sikre en kontinuitet i språket. Språksentre og kultursentre er også viktige arenaer for bruk av sørsamisk språk. Den samiske språkundersøkelsen fra 2012 viste at det i dag er flere unge sørsamer som kan snakke sørsamisk, enn i foreldregenerasjonen. Det tyder på at innsatsen gir effekt, og at sørsamisk språk er i en positiv utvikling. Vi står likevel overfor mange utfordringer når vi skal styrke det sørsamiske språket for fremtiden. Disse utfordringene må vi møte i samarbeid med de sørsamiske miljøene og med Sametinget. For å styrke arbeidet med de samiske språkene satte regjeringen i samråd med Sametinget ned et eget offentlig samisk språkutvalg i 2014. Utvalget la frem sin rapport, NOU 2016:18 – Hjertespråket, i oktober i fjor. Utvalget har særlig trukket frem de spesielle behovene sørsamisk språk står overfor, og har kommet med forslag til tiltak for å møte disse behovene. Språkutvalgets rapport har vært på høring med frist 15. mars 2017. Utvalget har kommet med omfattende forslag, og det har kommet inn mange høringsuttalelser – ca. 130. Regjeringen vil følge opp språkutvalgets rapport i dialog og konsultasjoner med sametinget. Det er foreløpig for tidlig å ta stilling til i hvilken form det vil være hensiktsmessig å legge saken frem for Stortinget. Det er et spørsmål vi ønsker å komme tilbake til, og hvor vi også vil ha med Sametingets vurderinger. Rapporten fra språkutvalget tar som nevnt opp de særlige utfordringene sørsamisk språk står overfor. Det vil vi, både Sametinget og regjeringen, ha med oss i oppfølgingen av rapporten. La meg også legge til at det heller ikke er nødvendig å vente til en eventuell stortingsmelding legges frem for Stortinget. Vi er også innstilt på å se om man kan følge opp med konkrete tiltak som kan gi raskere effekt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Samerettsutvalget II er en viktig rapport, og det er også riktig at den har ligget lenge. Under den rød-grønne regjeringen har den åpenbart ligget i skuffen i åtte år. Vi tok den rapporten opp igjen, og vi startet arbeidet med å få på plass en ny lov om konsultasjon, slik at vi også kunne få det til på lokalt og fylkeskommunalt plan. Vi har konsultert med Sametinget om det. Vi var nesten i mål, men på grunn av at det ikke ble enighet om spørsmålet om budsjettordning, er den saken foreløpig blitt liggende. Men jeg er innstilt på å følge opp det arbeidet videre. Jeg mener det er viktig. Når det gjelder spørsmålet om fjelloven, vil det være slik at regjeringen selvsagt vil konsultere med Sametinget før vi går videre med oppfølgingen av Stortingets vedtak.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Jeg er helt uenig i at det er et felles ansvar at Samerettsutvalget II har ligget i en skuff i åtte år. Det er Arbeiderpartiet og den rød-grønne regjeringens ansvar at de ikke fulgte opp Samerettsutvalget i de åtte årene. Vi har tatt arbeidet opp igjen, og vi har tatt tak i noe av det som har vært den viktigste problemstillingen, nemlig å få til en konsultasjonsordning også på lokalt og regionalt plan. Vi har også fulgt opp spørsmålene om én post på bevilgningen, om å få en felles bevilgning til Sametinget, noe de har ønsket. Vi har holdt Stortinget løpende orientert om det arbeidet. Vi har hatt gode konsultasjoner med Sametinget. Vi er enige om det aller meste, bortsett fra om det skal være en egen budsjettkonsultasjon med Sametinget. Vi er enige med Sametinget om svært mye når det gjelder oppfølgingen av Samerettsutvalget II. Når det gjelder fjelloven, er jeg helt tydelig på at det må konsulteres med Sametinget før man går videre med oppfølgingen av det vedtaket Stortinget har gjort.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
La meg bare gjenta at denne regjeringen har tatt opp igjen arbeidet med Samerettsutvalget II, viktige spørsmål, hatt god dialog med Sametingsrådet, og vi er nesten i havn på mange viktige spørsmål. Det er litt som har gjenstått før man har kunnet konkludere. Tilsvarende har vi også fulgt opp nordisk samekonvensjon, hvor det nå ligger et forslag på bordet. Dette er viktige fremskritt i arbeidet for samiske rettigheter. Jeg er klar over at det er ulike syn på fjelloven og hvordan dette skal forvaltes, og derfor er jeg helt tydelig på at i oppfølgingen av Stortingets vedtak vil vi selvsagt konsultere med Sametinget hvordan det skal gjøres, og så evt. komme tilbake igjen til Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
La meg takke for engasjementet, for dette er en sak som jeg håper vi kan samarbeide om på tvers av de partipolitiske skillelinjene. Å ta vare på det samiske, og da spesielt det sørsamiske språket, er en viktig sak. Det er gjort en god del, knyttet til språkopplæring i skolen, sørsamisk språk og kultur i barnehagen, språkleirer, voksenopplæring i sørsamisk, osv., og dette er tiltak som også kan følges opp i budsjettsammenheng. Jeg har sagt at vi må prøve å ta tak i de lavthengende fruktene, for det er jo ikke slik at man nødvendigvis må vente og se alt i sammenheng med alt. Det er mulig for både regjering og storting å følge opp på konkrete punkter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-08:
Jeg er enig i at dette handler om språk, men også mer enn språk; det handler også om kultur og næring. Jeg er ikke uenig i det, men vi mener at det ikke er hensiktsmessig å lage en egen stortingsmelding om dette nå. Vi ønsker å ha fullt trykk på oppfølgingen av Hjertespråket. Så mener jeg at det kan iverksettes tiltak knyttet til kultur, næring og språk i det sørsamiske området som også kan følges opp på andre måter. Det kan følges opp i budsjett. Vi legger også frem stortingsmeldinger om Sametingets arbeid, hvor det kan legges føringer på dette videre. Så vi må ikke gå veien om egen melding for å forsterke de tiltakene som allerede er iverksatt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Høyre er den fremste representanten for sentralisering av arbeidsplasser og bosetting – og også den fremste representanten for sentralisering av makt. Kjernen i denne saken er sentralisering av makt, for dermed å sentralisere aktivitet, for dermed å sentralisere Norge – jeg kjenner Høyre fra mange år tilbake. Høyre forsterker sentraliseringskreftene i alt sitt arbeid. Regjeringa – med Høyre – vil nå bruke tvang for å få det til: Vil du ikke, så skal du. Det gjelder også fylker: Østfold, Akershus og Buskerud. Det er ikke flertall i Østfold og Akershus, og det er nå heller ikke flertall i Buskerud, fordi Arbeiderpartiet har snudd. Det er også tvang på det området. Folk stiller seg helt uforstående: Hvordan i all verden kan en gjøre noe sånt? Hvordan vil dette fungere? Mitt spørsmål er: Hvilke venner har statsråd Sanner – utenom politikere – som går inn for å slå sammen Østfold, Akershus og Buskerud?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Offentlig virksomhet må drives bedre. Men hva er problemet? Hva er problemet ved drift av det offentlige? Jo, rett og slett at organiseringen av arbeidet ikke er god nok. Det ble bl.a. tatt fram av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV i forbindelse med diskusjonen om terrorangrepet, slik det er framstilt i kontrollkomiteen. Det som er poenget der, er at vi må effektivisere driften av offentlig sektor. Vi må gi de ansatte mer ansvar. Vi må få en ledelseskultur der lederne stoler langt mer på sine medarbeidere. Vi må få stedlig ledelse – noe som er helt sjølsagt. Vi må få fagfolk som møter innbyggerne i barnehage, skole, eldreomsorg eller teknisk etat, som får større myndighet, som får større ansvar, i tråd med ledelsens vilje. Dette er moderne ledelsesfilosofi, der det offentlige har mye, mye å gå på. Dermed blir det også langt mer interessant å arbeide i kommuner og fylker, det blir bedre, og det blir billigere. Her er det store muligheter for framgang, samtidig som en fremmer desentralisering – desentralisering av makt og aktivitet – og en får til gode tilpasninger. Høyre står på det motsatte standpunktet. Høyres alternativ er sammenslåing, strukturendringer, i stedet for organisasjonsendringer. Høyres standpunkt er en fundamental feilprioritering. Jeg snakker ut fra erfaring i kontrollkomiteen, der vi får en rekke saker som viser at offentlig sektor ikke er godt nok drevet som følge av at en ikke får ansvar tilstrekkelig ut til dem som gjør jobben. Senterpartiet vil sjølsagt også diskutere kommune- og fylkesstruktur. Men for at et vedtak skal få tillit i befolkningen, må det være en ærlig prosess. Det må være bygd på fakta, frivillighet og folkeavstemning – det som Senterpartiet har gått sammen med Fagforbundet om rundt i hele landet og bygd prosesser på. Hvis en ikke får til det, får en et resultat som skaper ineffektivitet, som skaper problemer ikke bare på kort sikt, men også på lang sikt. En skaper byråkrati, en skaper problemer i all offentlig virksomhet. Regjeringas arbeid for kommune- og fylkessammenslåing får ikke godkjent i fagmiljøene når en bl.a. kjenner til regjeringas bruk av ekspertutvalg uten vanlig offentlig høring, og fylkesmenn som har gått langt utover sin rådgivningsrolle, fylkesmenn som både lokker og truer fram regjeringas filosofi. Det er helt uhørt. Vi har mange gode eksempler, bl.a. fra Buskerud og fra Hordaland. Slik bruk av fylkesmannsembetet må endres ved et regjeringsskifte. Senterpartiet trenger økt oppslutning ved valget for å få til et regjeringsskifte. En ny regjering må legge fram prinsippene og de økonomiske rammene for kommunene de neste fire årene. Dermed får kommunestyrene forutsigbarhet. Dermed kan kommunestyrene ta opp igjen saken, og dersom det blir ja i kommunestyret til å stå som egen kommune, må Senterpartiet være garantisten for at det også skal bli Stortingets vilje.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Senterpartiet har alternativet, og det er å se på organisasjon, kultur og ledelse innenfor offentlig sektor, ikke minst innenfor kommuner og fylkeskommuner. Det er en enestående mulighet til framgang, men det forutsetter at en gir myndighet og ansvar til de fagfolkene som er ansatt der, og som møter sine innbyggere. Det forutsetter at en stoler mer på sine egne ansatte. Det er ganske interessant at jeg i denne debatten ikke har hørt et eneste innlegg fra én fra det som tidligere var næringslivspartiet Høyre, når en tar fram det som er erfaringen i det private næringslivet, nemlig det jeg nå har sagt, at en må stole på sine medarbeidere. Og medarbeiderne må arbeide etter ledelsens holdninger og visjoner. Det er ganske interessant at det er helt fraværende i dagens Høyre, men det er altså det Senterpartiet i dag tar opp. Det er enestående muligheter på dette området, og det er ikke bare innenfor kommune og fylke, men innenfor all offentlig virksomhet. Det er en så stor grad av sløsing med penger og folk i dag at her må reformer settes inn. Det er interessant at partiet Høyre ikke er på den banehalvdelen i det hele tatt, og det merker mange seg. Skal en gå inn på endringer av kommunestrukturen, må det være ærlige prosesser. Det må være fakta, frivillighet og folkeavstemning. Folk vil da si seg enig eller uenig i sammenslåing, men det gikk ordentlig for seg, og tilliten mellom folk og ledere vil bestå. Sånn har det ikke blitt nå. Det er blitt mistillit, og det er det dårligste grunnlaget for å kjøre slike prosesser. Et eksempel på det er Nedre Eiker i Buskerud, en kommune med snart 25 000 innbyggere, midt i smørøyet på det sentrale Østlandet. Der hørte kommunestyret først på folket, men snudde etter at statsbudsjettet for i år ble lagt fram. Senterpartiet er derfor glad for at Arbeiderpartiet er imot tvang. Dette må nødvendigvis gjelde også for de kommunestyrene som har gått imot folkeavstemninger eller følt seg presset av pisken til statsrådene Sanner og Jensen og opptredenen til deres fylkesmenn. Det er skammelig at fylkesmennene har gått fram på en slik måte som jeg ser i eksemplet Nedre Eiker, og presentert økonomiske regnestykker som ikke har rot i faktiske forhold. Dette skaper mistillit. Det skaper en situasjon der det er nødvendig etter stortingsvalget, ved et regjeringsskifte, at kommunestyret tar opp igjen saken. Dersom da kommunestyret sier at her skal kommunen bestå, vil Senterpartiet sjølsagt støtte det. En kan ikke gå fram med pisk og gulrot på den måten en har gjort. Det skaper mistillit, og det skaper det dårligste grunnlaget for framtidas kommuner.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Det er ingen bred enighet i dagens sak, tvert imot, det er djup splittelse. Men det har kommet en viktig avklaring. Høyre skal være garantisten for at sammenslåing av kommuner og fylker skal fortsette. Dette er bare første steget. Det bør folkevalgte og engasjerte innbyggere i kommuner som hittil har stått utenfor, merke seg. For Buskerud gjelder det bl.a. Lier og Øvre Eiker, som da skal bli en bydel i Drammen. Her vil jeg ta fram Liers eminente ordfører, Gunn Cecilie Ringdal, som ikke bare er Høyre-ordfører i Lier, men også sentralstyremedlem i Høyre sammen med statsministeren og statsråd Sanner. Hun kjemper klart imot det som er regjeringas politikk. All honnør til Liers ordfører, som ikke gir seg i dette spørsmålet. Det er vesentlig at vi har sånne personer som avviser tvang – tvang som Høyre avviste i 1995, men som de nå er den fremste representanten for.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Representanten Wiborg sier at Senterpartiet står for en naiv innvandringspolitikk. Det må jo enten være en åpenbar misforståelse eller bevisst desinformasjon, for denne saken gjelder ikke innvandrere, den gjelder flyktninger. Senterpartiets standpunkt når det gjelder flyktninger, er at vi skal ha grensekontroll. Det innebærer at vi har kontroll på hvor mange flyktninger som kan komme til Norge. Vi baserer oss på FNs kvoteflyktningsystem og EUs relokaliseringsprogram for flyktninger. Vi har altså kontroll på hvor mange flyktninger vi ønsker skal komme til Norge. Spørsmålet mitt er: Hvorfor vil ikke Fremskrittspartiet ha grensekontroll for flyktninger som skal komme inn i Norge?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Det er trist å oppleve at representanten for Fremskrittspartiet systematisk driver feilinformasjon og gjentatte ganger snakker om innvandringspolitikk. Det er ikke det vi snakker om i denne saken, det er flyktninger. Så refereres det til mine utsagn om 100 000. Jeg var en av de få som var på Lésvos og så flyktningstrømmen, så 5 000 flyktninger gå om bord i ferjene inn til Athen hver dag, og de menneskene bevegde seg videre oppover til nord. De skulle til Skandinavia, til Tyskland, til Sverige, til Norge, og det var mulig, for det var ingen grensekontroll. Det var virkeligheten innenfor dette systemet. Heldigvis ble det en endring slik at en ikke fikk den flyktningstrømmen som det da lå an til. Det var bare en iakttagelse fra min side om hva som kunne skje når det var frie og åpne grenser. Men videre til svar på spørsmålet: Flyktninger er i en særstilling. Det har de vært fra 1971, etter sosialminister Aarvik, og det skal de også være framover.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Jeg tar ordet fordi flere av Fremskrittspartiets talere driver en bevisst sammenblanding av begrep som flyktninger og innvandrere. Det ser ikke ut som de er villig til å ha det presisjonsnivået som ellers er nødvendig her. Jeg er ikke skuffet over det – det er bare sånn Fremskrittspartiet er. Senterpartiet gjør ikke flyktninger en bjørnetjeneste. Det Senterpartiet gjør, er å stå fast ved det som har vært norsk politikk fra 1971, nemlig å erkjenne at flyktninger er i en særstilling. Når du flykter til Norge, flykter du fra alt. Du er i en situasjon som er svært sårbar, og da er du nødt til å ha et sikkerhetsnett i Norge sånn at du skal ha en rimelig mulighet til å komme i gang i ditt nye land og gjøre en god jobb – jeg kjenner såpass mange flyktninger som gjør det de kan for å tjene til livets opphold i sitt nye land. Det Fremskrittspartiet her driver med, er ganske usmakelig. Det snakkes om at Arbeiderpartiet og Senterpartiet har en naiv politikk. De har ikke noen naiv politikk. De har en høyst realistisk politikk som innebærer at disse menneskene skal gis en mulighet til å bli gagns mennesker i Norge. Det er en fordel for det norske samfunnet også. Det er en klar fordel for det norske samfunnet at vi har en holdning sånn at vi kan videreføre det som sosialminister Egil Aarvik i 1971 innførte om at flyktninger skulle ha en særstilling. Jeg er stolt over den beslutningen som ble tatt den gangen, og jeg er stolt over at det blir videreført i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Jeg skal være kort. Venstre har i dokumentet fremmet forslag om at Stortinget «ber regjeringa fremje forslag om å styrkje sjukelønsordninga for sjølvstendig næringsdrivande». Senterpartiet setter stor pris på det. Det er helt i vår ånd, det er helt i tråd med det som Senterpartiet har gjort, og vi er fra Senterpartiets side også glade for den avtalen som ser ut til å komme i havn mellom regjeringspartiene og støttepartiene i revidert nasjonalbudsjett, om at kompensasjonsgraden for sykepenger for sjølstendig næringsdrivende økes fra 65 pst. til 75 pst. fra 1. oktober 2017. Men også der må vi huske at det er 16 karensdager for sjølstendig næringsdrivende, så fortsatt er det altfor stor forskjell mellom lønnsmottakernes økonomiske trygghet ved sykdom og det som er tryggheten for sjølstendig næringsdrivende. Den manglende tryggheten for sjølstendig næringsdrivende ved sykdom er ikke minst et hinder for ungdom og kvinner når det gjelder å starte som sjølstendig næringsdrivende. Så vi må komme videre. Vi er fra Senterpartiets side glade for nå å få støtte fra Arbeiderpartiet til forslag nr. 2, fra Senterpartiet og Venstre, og vi forventer også subsidiær støtte fra Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet til det forslaget. Det skal bli interessant å følge avstemningen. Jeg tar opp forslaget.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
For oss i Fremskrittspartiet er hensynet til borgerne og deres behov, krav og trygghet det aller viktigste. I motsetning til Senterpartiet setter vi menneskene foran nasjonalromantiske vrangforestillinger, som vi har hørt en del av i salen i dag. Det som betyr noe for om folk blir boende et sted, er hvor attraktivt det er der, og hva slags tilbud som finnes til befolkningen. Moderne mennesker finner seg ikke i å bo på steder med dårlig tilbud innenfor helse, utdanning og fritid, helt uavhengig av navnet på kommunen eller stedet der de befinner seg. Selv om det kan være like store, like kompliserte og like vanskelige saker på små steder som i de store byene, finnes det kommuner med bare én og to ansatte i barnevernet. I tillegg til at det ikke er mulig for så små enheter å løse oppgavene de er satt til, er det uakseptabelt sårbart. En sykemelding på barnevernskontoret kan gi tragiske konsekvenser for barna det rammer. Slik er det for en rekke tjenester på mindre steder. Å forhindre større kommuner og enheter, til tross for alt det vi har av kunnskap, empiri og forskning, er dermed å ikke sette innbyggernes beste foran systemer. Men det er kanskje ikke så overraskende når vi ser de konkrete resultatene av hva Senterpartiet har fått til når de har hatt makt. Hvis vi ser på resultatene og ikke bare på argumentasjonen, er det veldig klart: Det ble lagt ned betydelig flere gårdsbruk da Senterpartiet styrte Landbruks- og matdepartementet, enn med Fremskrittspartiet i regjering. Det ble lagt ned flere grunnskoler med Senterpartiet i regjering. Kommuneøkonomien var vesentlig dårligere med Senterpartiet. Regjeringen har sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti bidratt til den beste kommuneøkonomien på flere tiår, noe som virkelig utgjør noe for norske distrikter og for menneskene som bor der. Der Senterpartiets samferdselsminister lot veiene forfalle og vedlikeholdsetterslepet øke, settes det nå rekord i bevilgninger til veier og infrastruktur, og vedlikeholdsetterslepet går ned. Dette er det som avgjør for folk flest om de ønsker å bli boende på mindre steder og i distriktene i Norge eller ikke, det gjør ikke retorikk om tilhørighet til kommunenavn som ingen av dem som bor i de kommunene, har vært med på å vedta. Derfor viser Fremskrittspartiet gjennom konkrete politiske vedtak og bevilgninger at det er vi som tar folk i distriktene på alvor, og vi er det beste partiet også for distriktene.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg har alltid vært litt nysgjerrig på hvor representanten Myrli får sine råd fra, så det var jo greit at han redegjorde for det i dag. Han etterspurte Fremskrittsparti-, Høyre-, Venstre- og Kristelig Folkeparti-politikere som kom og redegjorde for regionreformen. Jeg skal ikke tale på vegne av de andre partiene, men dersom representanten hadde fulgt med, så redegjorde komiteens leder allerede helt i starten for at Fremskrittspartiet er imot å ha tre forvaltningsnivåer. Vi ønsker kun to forvaltningsnivåer. Vi ønsker å legge ned fylkeskommunen som forvaltningsnivå. Grunnen til at vi ikke har gjort det, er at Høyre og Fremskrittspartiet rett og slett ikke har flertall i denne sal, og for å få til kommunereformen måtte vi være med på det. Man kan ikke etterspørre at politikere fra partier som er imot å ha tre forvaltningsnivåer, kommer og begrunner hvorfor andre partier ønsker det. Det må jo de partiene som har gått inn for det, klare å forklare selv. Men dersom representanten Myrli leser Fremskrittspartiets program, framkommer det helt klart og tydelig at vi mener at fylkeskommunen er et unødvendig fordyrende ledd med minimalt med oppgaver, og den fungerer hovedsakelig for å lønne politikere. Den kostnaden som er med fylkeskommunen, ønsker ikke vi å ha. Vi mener det ikke er nødvendig med det forvaltningsnivået.