Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-09:
Det skal være trygt å ferdes i landet. Uansett om det er til sjøs, i luften, på skinnene eller på asfalt, skal vi strebe etter at risikoen for at uhell skjer, er så lav som mulig, og at konsekvensen hvis uhell skjer, er ufarlig for menneskeliv. Vi er ikke der i dag, men vi skal likevel strebe mot den retningen. Det gjelder på veiene, normalt, men jeg tror det området der vi gjerne føler oss mest hjelpeløse hvis ulykken skjer, er nettopp i tunneler. Jeg har vært i flere tunneler der ulykker har skjedd – Gudvangatunnelen, bl.a. Bare følelsen når en står der inne uten noe lys som virker, og tanken på hvor mye røyk det kan være der, gjør at en kan få dødsangst av mindre. Det å tilrettelegge for at folk kan redde seg hvis uhell oppstår, er svært viktig. Det er mye som må gjøres. Det handler om måten vi utformer tunnelene på når vi bygger nye, det handler om hvordan vi utbedrer de veitunnelene vi allerede har, det handler om kjøretøy, og det handler om kunnskap og informasjon til trafikantene. Vi er et av landene i verden med flest tunneler. Det å sørge for at de er trygge, er en viktig oppgave for meg, slik det har vært en viktig oppgave for Stortinget og for mine forgjengere. De funnene som Riksrevisjonen påpeker i rapporten om undersøkelsene fra 2007 til 2015, er alvorlige, og det er viktig at vi håndterer dem. Jeg mener at vi er i gang med veldig mye av dette. Derfor tror jeg at neste gang Riksrevisjonen ser på dette, vil en komme til andre konklusjoner. Men det er viktig at vi har folk som ser oss i kortene, både for å avdekke ting som er feil, og for å minne oss om at ting kan bli bedre. Det pågår et arbeid for å oppdatere retningslinjer og prosessbeskrivelser på kvalitetssystemene for tunnelene. Det arbeidet som Riksrevisjonen har gjort, blir tatt med i vårt arbeid videre. Statens vegvesen vil sjekke ut beredskapsplaner som er utgått på dato, og vil påse at disse revideres. Det pågår et arbeid med ny mal for beredskapsplaner, som nå er under utprøving i to regioner, og det arbeides med å forbedre styringsdialogen mellom Vegdirektoratet og regionene og innarbeide sikkerhetsforvaltningen i tunnelene. Statens vegvesen jobber innenfor brannvern, og Vegdirektoratet har etablert en nasjonal arbeidsgruppe innen brannvern og brannvernledelse. Vi i departementet har møtt denne gruppen, og vi har hatt møte med Statens havarikommisjon for transport og representanter for brannvesenet for å få en følelse av om det samarbeidet som trengs, fungerer, om samarbeidet mellom departementene er godt nok, og om det er enkelte virkemidler vi burde vurdere som i dag ikke er tatt i bruk. I det arbeidet som skjer gjennom Vegdirektoratet, skal en sørge for erfaringsutveksling, en skal sikre en mest mulig lik praksis mellom regionene, en skal bistå med å implementere nytt regelverk og sikre at det er en god praksis, en skal følge opp avvik, følge opp hendelsesregister, utvikle planverk, utvikle system og rutiner og arrangere brannvernlederkurs, tunnelseminarkurs for brannvesenet og samlinger for brannvernledere i etaten. Dette er tiltak som er etablert, og som samsvarer godt med tilrådingene fra nettopp Riksrevisjonen. Vi må sørge for at trafikantene er bedre kjent med de forutsetningene som ligger til grunn for selvredning i veitunneler. Det ene er å sørge for at det er en bedre del av trafikkopplæringen. Samtidig må vi påminne alle de som har hatt førerkort i lang tid, hvordan dette er. Så er det alltid en utfordring med turister som ferdes på norske veier, å sørge for at også de er best mulig forberedt hvis ulykken skjer. Det er attraktivt å være turist i storslått naturterreng, men der er det også gjerne mange tunneler. Derfor er opplysningskampanjer som retter seg mot både etablerte sjåfører i Norge og den tilfeldige bilturist fra utlandet, viktig. Det er flere som har påpekt det arbeidet som skjer med tunneloppgraderingen. Det er også svært viktig. Det handler om å sørge for at det er reservestrøm og -lys, at det er refleks ved oppmerking, at ting rett og slett fungerer i tråd med normale og moderne forventninger og krav. Tunnelsikkerhetsforskriften ligger til grunn for dette, men jeg mener at uavhengig av EUs direktiv vil dette være nødvendig og viktig å gjøre. Jeg synes likevel det er litt rart å høre fra Arbeiderpartiet at dette arbeidet burde regjeringen allerede vært ferdig med. Da minner jeg om at dette direktivet ble vedtatt i EU i 2006 – tror jeg det var. Det skjedde veldig lite i Norge i de påfølgende årene, faktisk gikk bevilgningene til tunnelsikkerhet – i den grad det var vedlikehold og fornying – ned fra 2012 til 2013 og 2014, i de rød-grønnes budsjett. Dagens bevilgning er på nesten 2,5 mrd. kr, den var på rundt 600 mill. kr ved regjeringsskiftet. Vi skal alle jobbe med dette sammen, men når en etterlyser resultater når en selv ikke har vist vilje til å prioritere det opp, synes jeg avsenderen av den beskjeden bør se litt mer i eget speil. Det er også litt rart å høre at alle statsråder har hatt lyst til å gjøre dette, men at Finansdepartementet har stoppet det. Det er ikke Finansdepartementet som styrer regjeringen; det er regjeringen som styrer Finansdepartementet. Jeg er veldig godt fornøyd med å ha en statsminister og en finansminister som sammen har gått inn og overtatt kontrollen over Finansdepartementet og sørget for at bevilgningene er mer enn firedoblet etter regjeringsskiftet. Det var åpenbart det som trengtes, hvis det var penger det sto på på dette området. Men vi skal ikke la den politiske debatten forkleine viktigheten av det Riksrevisjonen har påsett. Det er mange ting som må bli bedre, både når det gjelder penger, og når det gjelder måten en jobber på. Det er vi i gang med å gjennomføre, og vi kommer til å ta med de innspillene Riksrevisjonen har gitt oss, på en veldig god måte i det videre arbeidet.