trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Sponheim (Venstre), 2007-04-18:
Landbruks- og matministeren har ved gjentatte anledninger i denne spontanspørretimen gitt uttrykk for at skatteendringer er blitt foretatt i samband med fjorårets jordbruksoppgjør. Jeg vil minne om at skatteendringer er noe som Stortinget foretar – etter at finansministeren har invitert til det i forbindelse med statsbudsjettet. Det er ikke forhandlingstema i noe oppgjør – noen vår. Men det er ikke det jeg vil spørre om, jeg vil spørre om mulighet for prisøkning. I god tid før årets jordbruksoppgjør har Bondelaget, f.eks., blant sine medlemmer hatt en studiesirkel basert på at det ikke er grunnlag for store prisøkninger. Det overraskende var at Senterpartiets landsmøte skapte inntrykk av at det er grunnlag for betydelig økte priser i markedet ved dette jordbruksoppgjøret. Men meg bekjent er det slik at den gjeldende WTO-avtalen setter helt klare grenser for hvor store prisøkninger som kan tas ut i Norge, på grunn av WTO-avtalen og gjeldende tollsatser. Kan statsråden bekrefte at vi er underlagt den avtalen på en måte som gjør at det er bare å dempe forventningene til økte priser i årets jordbruksoppgjør, helt uavhengig av hva man skulle ønske hadde vært mulig?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-04-18:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til finansministeren. La meg først si at jeg synes det er oppsiktsvekkende at finansministeren etter klare eksempler fra Jan Tore Sanner i innledningsrunden på hvor usosialt og urettferdig eiendomsskattutvidelsen slår ut, avfeier dette som overdrivelser. Det er et kjennetegn på de fleste av skatteøkningene fra SVs finansminister at de treffer usosialt, tilfeldig og ofte grupper av vanlige lønnsmottakere. Det gjelder både inntektsskatt og formuesskatt, som ofte rammer pensjonister, som får økning i likningsverdier osv. og nå eiendomsskatt, bønder og vanlige hytteeiere. Kan folk flest, eller det som i denne sammenheng kanskje må kalles den jevne skattyter, forvente også i fortsettelsen at de skatteøkninger som finansministeren vil ilegge, fortsatt skal ramme vanlige folk som ikke er i spesielle inntekts- eller formuessituasjoner, og at de vil bli like lite treffsikre, like tilfeldige og til dels usosiale?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-04-18:
Jeg har et spørsmål til finansministeren – vi holder oss i skogen i det vakre vårværet: «De nye formuesberegninger av skog varslet i budsjettet for 2007 gjennomføres nå for landets 120 000 skogeiere. Resultatene av denne gjennomgangen viser generelt betydelige økninger i formuesverdier for svært mange og enkeltutslag på opptil 2 000 pst. i verdiøkning. Kan statsråden bekrefte at den anslåtte totale formuesskatteøkning i budsjettet for skogeiere på 10 mill. kr står fast, og at det vil bli innført ordninger som kompenserer de skogeiere som blir urimelig høyt beskattet som følge av de nye beregningsmetodene?»
Svein Flåtten (Høyre), 2007-04-18:
Jeg takker for svaret. Jeg synes det er positivt i den retning at finansministeren vil se på beløpet på 10 mill. kr, for de meldingene som kommer når det gjelder størrelsen på de beløpene som man hører om, tilsier at dette antakelig vil bli atskillig mer. Men jeg vil gjerne understreke at dette at man gir en viss kompensasjon i tillegg til at man ser på totalbeløpet, må være en betingelse. Har finansministeren tenkt på hvordan dette bringes til Stortinget og til offentligheten? Hvordan greier vi å se dette? Hvordan får man kunnskap om dette? Det er 120 000 skogeiere, og dette er et betydelig arbeid. I parentes bemerket vil jeg si at det er et altfor stort arbeid for disse 10 mill. kr, men det får jo være finansministerens sak hvordan hun vil angripe sine skatteøkninger.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-04-18:
Det får representanten alltid. Jeg har lyst til å si at næringen har vært inne i denne prosessen, også i den forrige runden, og vært klar over at det kommer endringer. Jeg tror også at næringen har vært klar over, og selvsagt aksepterer, at man kanskje får økninger på det nivået som har vært skissert i nasjonalbudsjettet – altså rundt 30 pst. – som tilsvarer det som har vært økningen i ligningsverdien på annen eiendom. Derfor er jeg glad for det svaret finansministeren her har gitt, nemlig at man vil se på utslagene av dette, som helt opplagt blir gale. Det svaret er jeg tilfreds med. Jeg regner også med at næringen vil være tilfreds med det, og at de ikke minst vil følge opp at finansministeren står ved sitt.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-04-18:
Selvsagt.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Jeg vil gjerne rette et spørsmål til finansministeren. I disse dager sitter de aller fleste mennesker og ser på selvangivelsen sin og skal fylle ut og på tro og ære returnere den tilbake til skattemyndighetene. Når man ser på den selvangivelsen man har fått, vil man for første gang se hvordan den rød-grønne skattepolitikken slo ut for skatteåret 2006. Selv om man hørte i valgkampen at det var de rike som skulle tas, tror jeg ganske mange vanlige skattytere nå føler at det er ikke sånn det slår ut i virkeligheten, når man ser på sin selvangivelse. Det er mange skatter man kunne ta opp, men la meg ta opp en, og det er formuesskatten. Det er helt klart at for veldig mange mennesker slår formuesskatten ganske hardt og ganske usosialt ut. Det er ikke slik at det er kun de rike som betaler formuesskatt. Vi vet bl.a. at rundt 36 pst. av dem som betaler formuesskatt i 2006 og 2007, er trygdede. Mange av disse er minstepensjonister. Det harmonerer dårlig med det Regjeringen sa de skulle gjøre. Regjeringen har ikke gjort noen endringer på formuesskatten, med unntak av å sørge for at den er der. Fremskrittspartiet ønsker å avskaffe formuesskatten. Det jeg har lyst til å stille spørsmål om, er: Har finansministeren god samvittighet for at Regjeringen forsvarer formuesskatten i den formen den er, som innebærer at den rammer en rekke mennesker, bl.a. mange minstepensjonister?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Det er jo slik at de som er veldig, veldig rike i dette landet, klarer å gjøre omdisponeringer, klarer bl.a. å flytte og gjøre andre grep for å unngå denne skattleggingen som finansministeren mener primært rammer dem som er rike. Jeg tror veldig mange som har lite, og som allikevel sitter på en formue, bl.a. i form av et hus, føler denne skatten veldig urettferdig. Derfor er jeg glad for at man varsler at man vil se på innretningen av den. Det er for så vidt noe vi får komme tilbake til. Nå vet vi at bl.a. i Sverige tar man nye grep for å fjerne hele formuesskatten. Vårt naboland Sverige, som er et konkurrentland og vår nærmeste nabo, vil faktisk ikke ha formuesskatt, og det er snart ikke flere land i Europa som har formuesskatt. Er det ikke slik at man stiller seg noen spørsmål i Regjeringen om hvordan det skal bli å være det siste landet i Europa som sitter på denne til slutt særnorske skatten, og ser man det ikke som problematisk hvordan dette vil være når bl.a. Sverige fjerner formuesskatten?
Erna Solberg (Høyre), 2007-04-18:
Det er slik at finansministeren har et ønske om å dyrke særlige bilder av hvem som betaler formuesskatt i Norge. Men gjennomsnittsbetaleren av formuesskatt i Norge er en eldre dame som bor i Sogn og Fjordane eller Oppland. Det er det skattestatistikken viser. Det som er typisk ved norsk formuesskatt, er at den treffer på verdensrekord i lave formuer, og den treffer stort sett alle som har holdt seg til én ektefelle gjennom livet, og som dermed, når de har passert ca. 50 år, sannsynligvis kommer i pluss på formue. Det denne regjeringen gjør når den faktisk har økt formuesskatten gjennom verdisettingen av boliger, er å skjerpe formuesskatten for dem som har de laveste formuene, og som altså har valgt å spare og sikre seg selv når de går inn i alderdommen. Vi vet at folk gjerne lever både 20 og 30 år etter at de har blitt pensjonister. Da er det vel kanskje ikke så rart at folk synes at formuesskatten er en belastning. Hvis man eier en hytte, et hus og har arvet bitte lite grann penger, er man inne i øverste trinnet på formuesskatten. Det er det reelle bildet. Det synes jeg finansministeren skulle gjøre noe med.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-04-18:
Mitt oppfølgingsspørsmål er òg til finansministeren. Då Kristeleg Folkeparti sat i regjering, var me med på å starta nedtrappinga av formuesskattlegginga. Det er ei av fleire årsaker til at vi har skapt nye arbeidsplassar, og arbeidsløysa er no på veg ned. Det blei òg inngått nesten ein samfunnskontrakt mellom næringslivet og regjeringa om at det skulle skje ei vidare nedtrapping. Det som er mitt spørsmål til finansministeren, er om ho særleg vil sjå på formuesskattlegginga av arbeidande kapital. Det er det som blir framheva som det mest kritiske, bl.a. frå fleire næringslivsorganisasjonar. Tidlegare i spontanspørjetimen sa finansministeren at ho ikkje snuste på endringar, men eg lurer altså på om ho snuser på ei endring med omsyn til formuesskattlegginga av arbeidande kapital.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-04-18:
Finansministeren er ikkje imponert over kva den tidlegare regjeringa fekk til. Da har eg lyst til å seie at dei siste to åra under Bondevik II-regjeringa blei Miljøverndepartementets budsjett auka med 25 pst. Men etter at Kristin Halvorsen overtok som finansminister, har Miljøverndepartementet opplevd ein realnedgang. Eg håper vi ser ei endring av det når budsjettet for 2008 blir lagt fram. Men eg er glad for at finansministeren har eit positivt engasjement for grøne skattar. Det er med på å stimulere til miljøvennleg åtferd. Det er med på å gjere det meir lønsamt å jobbe. Eg trur at bedrifter i Noreg er villige til å få fleire grøne skattar, dersom dei opplever at andre skattar blir reduserte. Og som finansministeren sa tidlegare, er det viktig at det blir ei veksling. Mitt spørsmål er derfor: Vil det som ein del av denne vekslinga vere aktuelt for Regjeringa å avvikle arveavgifta ved generasjonsskifte i familieeigde bedrifter? Det er ei av få avgifter som den raud-grøne regjeringa har sagt at ho vil sjå på.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Det er til finansministeren(munterhet i salen) (munterhet i salen) No er det ikkje berre formuesskatten som er problemet i Noreg. Vi har også ei rekkje andre skattar, og det er det totale skatte- og avgiftstrykket som er eit problem. Fleire og fleire heilt vanlege pensjonistar rømmer no landet, bl.a. på grunn av skatte- og avgiftstrykket. Det er no over 41 000 som får sin norske pensjon utbetalt i utlandet. Svar frå Finansdepartementet av 19. februar viser at ein gjennomsnittleg pensjonist vil spare nesten 50 000 kr i skatt og moms pr. år ved å flytte f.eks. til Thailand. Mitt spørsmål er: Synest finansministeren at det er heilt greitt at ein gjennomsnittleg pensjonist som blir buande i Noreg, må betale 50 000 kr meir enn dersom vedkomande flytta ut av landet? Er dette heilt uproblematisk for finansministeren?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Det verkar som om kvar gong ein snakkar om å auke skattar og avgifter, så gnistrar finansministeren til. Eg føler ikkje akkurat det same engasjementet når det då er snakk om å redusere skattar og avgifter. Poenget er at dersom ein f.eks. reduserer eingongsavgifta på bil, vil det også ha ein miljøeffekt som er betydeleg. Då vil vi få ei raskare fornying av bilparken, vi vil få ein meir miljøvennleg bilpark, og vi vil også få ein sikrare bilpark. Dette er det ikkje berre Framstegspartiet som meiner. I Teknisk Ukeblad er samferdselsminister Liv Signe Navarsete sitert på at ho ønskjer å redusere bilavgiftene, og ho seier bl.a.: «Å skifte ut den gamle bilparken er kanskje noe av det mest virkningsfulle vi kan gjøre for å redusere CO2-utslippene fra personbilene.» Mitt spørsmål er: Er finansministeren einig med Framstegspartiet og samferdselsministeren i at bilavgiftene må reduserast?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Mitt oppfølgingsspørsmål går også til landbruks- og matministeren. Undersøkelser viser at jordbruksfamilier ikke har noen dårligere inntektsutvikling enn andre familier når man ser på husstandens, familiens, inntekter totalt. Det er riktig at jordbruksinntektene går ned, men det skyldes jo at en rekke regjeringer, også denne regjeringen, og også spørreren fra Kristelig Folkeparti ønsker å fortsette med en gammeldags politikk, altså en politikk som har ført til at inntektene i jordbruket bare går nedover. Det er jo fordi man bare ser på en inntektsutvikling over statsbudsjettet. Landbruket er også totalt skjermet fra markedet, og det er en gjennomregulert næring. Markedet gir gode inntektsmuligheter for andre grupper i samfunnet. Hvilke konkrete tiltak vil landbruksministeren nå gjennomføre for at bøndene kan få en økt inntektsvekst gjennom markedstiltak?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Mitt hovedspørsmål går til landbruks- og matministeren. Fremskrittspartiet synes at det hovedsignalet som kom på Senterpartiets landsmøte for ca. en måned siden, var veldig oppklarende. Der fremkom det – ifølge Aftenposten lørdag 17. mars: «Sp vil ha enda dyrere mat.» Dette viser at Senterpartiet følger opp sin tradisjon med å være et særinteresseparti – som altså skal ivareta sære og smale næringsinteresser – og et parti som gir blaffen i forbrukernes situasjon. Det kunne være interessant å høre med landbruks- og matministeren om han har fått gjennomslag for denne senterpartipolitikken i Regjeringen. Jeg har også hørt landbruks- og matministeren si at han ønsker seg et godt landbruksoppgjør i år. Det vil med målprissystemet innebære at prisene ut til forbruker vil måtte øke. Mitt spørsmål til landbruks- og matministeren er: Kan han bekrefte at det er Regjeringens politikk at maten skal bli dyrere? Dette spørsmålet krever kun et enkelt ja eller nei.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Jeg synes statsråden burde ha såpass respekt for Stortinget at han svarer på de konkrete spørsmålene som blir stilt i spørretimen. I tillegg synes jeg det ikke er særlig bra at statsråden etter hvert spørsmål åpner med at spørreren har en enkel inngang. Jeg vil spørre statsråden på nytt: Er det Regjeringens politikk at maten skal bli dyrere, eller er det det ikke?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-04-18:
Det sentrale spørsmålet er jo rett og slett hvordan bonden skal gis muligheter fremover til å skaffe seg en inntekt som gjør det mulig for ham eller henne å kunne konkurrere med andre yrkesgrupper. Jeg registrerer i dag til min store overraskelse at den ene statsråden etter den andre sier seg fornøyd. Vi har vel aldri, historisk sett, hatt en prosentvis større nedgang i antall bruk. Vi har vel aldri hatt en større sentralisering, med flyttelass bort fra bygda, enn det vi har i dag. Ser ikke statsråden at det er en antistimuleringspolitikk som gjennomføres? Man sier nei til å reformere konsesjonsloven. Man krampholder på en avleggs bopliktordning. Man strammer til samdrift. Ja, vi vet ikke hva som kommer neste gang. Når skal man være villig til å ta inn over seg all den dokumentasjonen man har på at Regjeringen i dag virkelig gjennomfører en antilandbrukspolitikk?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-04-18:
Når det gjelder tilnærmingen til det oppgjøret som statsråden refererte til, tror jeg det er veldig viktig at matministeren i statsråden får en mer sentral plass enn det dagens spontanspørretime kanskje har gitt inntrykk av. Svaret her er definitivt at innad i Senterpartiet vil man ikke miste nattesøvnen i det hele tatt om matvareprisene i Norge skulle stige betraktelig. Det som er viktig, og som hele Regjeringen snakker om når det gjelder den kommende WTO-avtalen – spørsmålet er ikke om det blir en WTO-avtale, men når – er om man vil gjennomføre en systematisk tilpasning. Etter min oppfatning, og Høyres, er det der statsrådens politikk svikter – i særlig grad hvis tilfellet er at norske forbrukere vil få høyere matpriser. Er statsråden enig med meg i at det man legger opp til når det gjelder WTO-avtalen – som vi vet kommer – er en antitilpasningspolitikk til det som måtte komme?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-04-18:
Det er slik at Budsjettnemnda for jordbruket beregner bøndenes inntektsutvikling, som da igjen blir sammenlignet med og målt opp mot andre inntektsgrupper. I den forbindelse er det viktig at beregningene er sammenlignbare fra år til år, og at det er enighet om budsjettnemndas tall som grunnlag for jordbruksoppgjøret. I mediene blir det hevdet at en har lagt om beregningsmåtene, som førte til at man i 2006 fikk et antatt dårligere jordbruksoppgjør, altså Sponheims oppgjør, mens man i 2007 ser ut til å få et bedre oppgjør, altså Riis-Johansens oppgjør. Vil statsråden foreta seg noe for å sikre at beregningsmåtene er de samme, at spillereglene er de samme, fra år til år? Hva vil statsråden gjøre for å rydde opp i årets forvirrende situasjon?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-04-18:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Lavutslippsutvalget har vist hvordan Norge kan kutte klimagassutslippene. Utvalget peker på at utvikling av skip med lave eller ingen utslipp av klimagasser er et viktig satsingsområde for å nå dette målet. Norske aktører utvikler nå slik teknologi ved bruk av naturgass som drivstoff, og også med bruk av brenselcelleteknologi. Målet er å utvikle og ta i bruk skip med lave utslipp av klimagasser, svovel og NOx. Hvordan vil statsråden bidra til å løfte fram utvikling og bruk av denne typen skip i Norge?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-04-18:
Jeg takker for et godt og grundig svar. Det er slik at det er viktig med en felles og samordnet handling, det være seg både internasjonalt og nasjonalt. Vi har politiske mål her til lands, og de må selvfølgelig forankres i støtteapparatet, slik at støtteapparatet opptrer i samsvar med de politiske mål mot ulike aktører. Dessverre har jeg fått en del innspill på at folk som arbeider innenfor dette området og vil være offensive på denne sektoren, opplever at støtteopplegget ikke er tilpasset prosjekt med tydelig fokusering på miljø og klima. Statsråden nevnte Maritim utvikling, MARUT, som er en del av Innovasjon Norge, som et støtteapparat her. Vil statsråden sørge for at støtteordningene som er rettet mot skipsfarten, også harmoniseres med de politiske mål, og at vi har en kultur der det er lett å slippe til med slike prosjekt som går på å bedre utslippene?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-04-18:
Det er jo slik at vår framtidige velferd vil medføre betydelige transportbehov i dette landet, ut ifra den råvareprodusenten vi er, og den eksportprodusenten vi er. Landet vårt består av fjorder og fjell, og det er hele tiden et sterkt ønske om å få forbedret trafikktilbudet, da også inklusive fergetilbudet. Den forrige regjering hadde en god start med bygging av gassferger. Det synes vi var et godt bidrag, som statsråden også var inne på, når det gjelder å redusere klimautslippene. Hva er næringsministerens holdning til bygging av gassferger? Vil han medvirke til at også denne regjeringen har en offensiv holdning til gassferger, slik at vi i løpet av perioden kanskje får se flere nye prosjekt på beddingen når det gjelder ferger som er drevet med gass?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2007-04-18:
Eg deler statsrådens ønske om eit optimistisk landbruk. Men eg må dessverre seie at statsrådens svar ikkje roar meg i denne runden. Det er knytt store investeringar til landbruket. Å vere ung i dag og bestemme seg for dette yrket krev mykje «guts». Det er trist at det skal vere slik. Å vere bonde er ikkje noko vanleg ni til fire-yrke, det er knallhard jobbing døgnet rundt. Unge i dag har større krav til velferd og til fritid. At ein får 50 pst. av vanleg løn, er heller ikkje noko som freistar. Mange av mine kameratar heime som svarte at dei hadde lyst til å bli bonde når dei blei store, har no valt – og har måtta velje – andre yrke i staden for å ta over garden heime. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Kva vil statsråden gjere for at unge skal kunne satse på landbruksyrket?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-04-18:
Ett av problemene er at vi på den ene siden får stadig større enighet om at klimatrusselen er betydelig, og at noe må gjøres, samtidig som vi ikke nytter muligheten til å komme på offensiven med virkningsfulle tiltak. Regjeringen har nå vedtatt et opplegg for støtte til fornybar energi som er det dårligste i Europa, og som parkerer flere prosjekter enn det utløser. Nå vet vi at de sektorvise handlingsplanene som skulle komme til Stortinget og danne grunnlag for et klimaforlik i vår, er utsatt og først kommer til Stortinget så sent at ferdigbehandlingen her i huset kommer til høsten. Skyldes denne utsettelsen nedprioritering av dette arbeidet og sendrektighet i Regjeringen, eller skyldes det rett og slett at man sliter internt med å komme til enighet mellom SV, som gjerne vil, og Arbeiderpartiet og Senterpartiet, som er knyttet til sterke sektorinteresser?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-04-18:
«Som en oppfølging av Lavutslippsutvalgets innstilling vil Venstre at Norge skal forplikte seg til å redusere klimagassutslippene med 30 pst. innen 2020. Er statsråden enig i at et slikt ambisiøst mål er nødvendig som utgangspunkt for å få de ulike sektorene og næringsaktørene med på den krevende offensiven som trengs for å få ned klimagassutslippene?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-04-18:
Jeg ser fram til det. Jeg håper statsråden kan bekrefte at det måltallet en eventuelt setter, vil ha relevans i forhold til Kyoto-målet, altså tilbake til 1990–1991. Så har jeg et spørsmål knyttet til det faktum at Stortinget nå vet at de sektorvise klimahandlingsplanene først kommer i mai/juni, eventuelt juni, til Stortinget. Det betyr at de kommer så sent at de ikke kan bli behandlet her før sommerferien. Hva er grunnen til at man ikke står ved den opprinnelige informasjonen til Stortinget om at meldingen skulle komme i mai? Med utgangspunkt i den informasjonen var en i Stortinget innstilt på å se om det var grunnlag for å få til et bredt klimapolitisk forlik allerede før sommeren. Nå vil vi være i den situasjonen at sluttbehandlingen først kan skje før jul, og det betyr at Norge står uten en avklart politikk her i et halvt år, en situasjon vi burde vært foruten. Det betyr at en kommer til å sakke akterut nasjonalt, og at en kommer i en bakevje også internasjonalt.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-04-18:
Det betyr at den informasjonen som ble gitt til energi- og miljøkomiteen i går om at en kunne vente at disse sektorvise handlingsplanene ville bli lagt fram i juni, var feil, og at den informasjonen Stortinget har fått tidligere når det gjelder dette dokumentet, om at planene vil bli lagt fram i mai, er riktig. Jeg vil i tilfelle anmode miljøvernministeren om å levere meldingen til Stortinget så tidlig i mai at det er grunnlag for å sluttbehandle den. Kommer den på mais siste dag, er det ikke realistisk å få dette i mål i løpet av de to ukene som gjenstår av sesjonen. Det vil være svært uheldig at Norge ikke får på plass et måltall, men enda verre at en ikke får sett hvilke av tiltakene det kan være bred enighet om i Stortinget. Jeg oppfatter dette som at Regjeringen synes å styre mot en framleggelse som vil gi den utgangen at en taper et halvt år i forhold til Stortingets behandling.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-04-18:
Høyre deler både Regjeringens og Venstres ønske om å vri skatter til i større grad bruk av grønne skatter. Samtidig ser vi at flere av Regjeringens nå varslede endringer – det gjelder både NOx-avgiften og dieselavgift på fritidsbåter – har fått flere skudd for baugen. Problemet knyttet til NOx-avgiften er jo nettopp det at miljøvennlig transport til sjøs nå blir straffet svært hardt. Og at Regjeringen gikk på en smell i Stortinget fra egne partigrupper i forhold til dieselavgift på fritidsbåter, får jo være et apropos i så måte. Hovedproblemet til finansministeren er jo nettopp at hun utelukkende fokuserer på skatteøkninger for bl.a. miljøfiendtlig atferd, men ikke ser at det også gjennom skattesenkninger kan stimuleres til miljøvennlig atferd. Ser ikke finansministeren at det å premiere miljøvennlig atferd også vil være med på, gjennom skattesystemet, å få flere til å velge grønt?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-04-18:
Flexi-fuel-biler er blitt dyrere, ikke billigere.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Det hadde vært naturlig å stille et oppfølgingsspørsmål til landbruks- og matministeren, men i og med at han ikke svarer på de spørsmålene som blir stilt, vil jeg heller stille et oppfølgingsspørsmål til finansministeren. Landbruksbasert næringsmiddelindustri representerer 16 pst. av industrisysselsettingen i Norge, og en vesentlig del av denne industrien ligger i distriktene. Industrikonsernet Orkla frykter et dyrt landbruksoppgjør. De varsler at det nå kan bli aktuelt å flytte ut deler av produksjonen på grunn av høye kostnader. Hvilke konkrete grep vil Regjeringen gjøre for å hindre utflagging av landbruksbasert næringsmiddelindustri?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Jeg har følgende spørsmål til justisministeren: «Ifølge avisa Nordlys 4. april 2007 skal Finnmarkseiendommen stenge norske storviltjegere ute fra jakt i Finnmark og all storviltjakt i Finnmark heretter forbeholdes kun de som bor i fylket. Samtidig kan finnmarkinger delta og konkurrere om attraktive jaktfelt på statsgrunn i andre deler av landet. Synes statsråden at denne form for diskriminering mellom finnmarkinger og den norske befolkningen for øvrig er rettferdig, og er dette i tråd med Stortingets intensjon da finnmarksloven ble behandlet og vedtatt?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Det som har vært spesielt med Finnmark, er at man har jaktet på statsgrunn. Det er jo det som har vært tradisjonen. At det er overført til Finnmarkseiendommen, er for så vidt riktig. Vi i Fremskrittspartiet protesterte kraftig mot det, for vi mente at det kom til å gå ut over tilbudet til befolkningen for øvrig. Vi registrerer at det dessverre har skjedd. Jeg har jaktet i mange, mange år i Finnmark. Jeg kjenner forholdene ganske godt når det gjelder både storviltjakt og småviltjakt, og jeg bare registrerer at forholdene blir verre. Man lager nå en konflikt, ikke bare mellom fylkets innbyggere og de som bor utenfor fylket, men også faktisk internt i fylket. Er det i tråd med intensjonene i finnmarksloven? Nå forbeholder man retten til storviltjakt kun for de kommunene som har storvilt. Man kan altså ekskludere dem som kommer fra kystkommunene. Er det i tråd med intensjonene i finnmarksloven?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-04-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg må bare minne statsråden om at jeg har jaktet i Finnmark i mange, mange år, og det har aldri vært konfliktfylt før nå – før man fikk innført et nytt regime. Det gjelder for storviltjakt, og det er en usikkerhet som sprer seg når det gjelder småviltjakten. Det synes jeg statsråden bør ta inn over seg. Så vil jeg lese litt fra innstillingen til finnmarksloven, kapittel 3: «Flertallet minner imidlertid om at § 25 Adgang for andre, og legger til grunn at allmennhetens adgang til jakt og fiske videreføres.» Synes statsråden den måten Finnmarkseiendommen nå opptrer på, er i tråd med det flertallet i Stortinget mente den gangen?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-04-18:
Jeg vil gjerne få stille finansministeren et spørsmål: «Skogformuene skal justeres. For «andre verdier knyttet til eiendommen» står det i rettledningen at «Beregningene av formuesverdiene skjer ved at brutto leie-/festeinntekter som fremgår av næringsoppgaven, multipliseres med kapitaliseringsfaktoren». Skogeiere blir dermed pålagt å betale formuesskatt også på sine kostnader. Vil statsråden klargjøre at bruttoinntekter ikke er grunnlag for formuesberegningene, eller er dette et signal om at prinsippene for formuesverdier skal endres?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-04-18:
Jeg takker for et skikkelig byråkratisk svar. Dette er det nesten umulig å lese seg til i forskriftene. Regnskapsførere over hele landet reiser rundt og forteller folk at det er brutto inntekt når det gjelder jakt, som skal legges til grunn. Det har skapt sjokkbølger rundt omkring i skogbruket blant folk som frykter 1 000 pst. økning i formuesverdi, nettopp fordi man ikke tar hensyn til kostnadene. Den forskriften som ble sendt ut, er gjennomsyret av at man ikke ser annet enn at dette er døde leieinntekter, som ikke medfører verdiskaping og sysselsetting. Jeg hadde håpet at finansministeren faktisk hadde skjønt at det oppfattes ganske dramatisk ute at man kan få slike formuesøkninger. Jeg hadde håpet at finansministeren hadde kommet med et klart svar om at det kun er leieinntekter, ikke kostnader, som skal medberegnes i formuesskatten, for det venter man faktisk på ute.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-04-18:
Jeg vil gjerne følge opp dette. Jeg har ennå ikke helt klart for meg om finansministeren virkelig vil klargjøre at det er nettogrunnlaget som skal legges til grunn. Dette er ganske viktig, også sett i forhold til neste spørsmål, for det er veldig mange som kommer ut med ekstremt høye formuesverdiøkninger. Og når det gjelder det som Landbruksdepartementet har ønsket å stimulere til i mange år, nemlig tilrettelagte produkter som bidrar til verdiskaping ute i Distrikts-Norge, og som skaper sysselsetting, så kommer de som driver med det, veldig dårlig ut. Risikoen er at man faktisk legger ned den type virksomhet og går over til rene utleiemodeller, og det er ikke Distrikts-Norge tjent med. Jeg ville gjerne hatt en klar avklaring fra finansministeren.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-04-18:
Jeg skal få lov til å stille følgende spørsmål til stedfortredende kommunal- og regionalminister: «Kontrollutvalgene i Nøtterøy og Tønsberg kommuner har gjennomført en anbudsprosess ved kjøp av revisjonstjenester. Klagenemnda for offentlige anskaffelser har kommet til at de brøt reglementet. Etter mine begreper skal kommunenes kontrollutvalg kunne kontrollere alle deler av kommunenes virksomhet, også anskaffelsesvirksomheten. Vil statsråden bidra til en innskjerping av regelverket for kommunale kontrollorgan, slik at vi i framtida kan unngå at slike organ opptrer som både «bukk» og «havresekk»?»
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-04-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Nå er situasjonen den at kontrollutvalgene i de nevnte kommunene som har gjennomført en prosess i tråd med den beskrivelse som statsråden har gitt, har dokumentert at de faktisk ikke besitter den nødvendige kompetanse for å gjennomføre en anbudsprosess slik meningen er etter gjeldende regelverk. Poenget må være at også kontrollutvalgene sikrer seg en slik kompetanse som en forutsetning for å kunne gjennomføre en anbudsprosess når det gjelder offentlige anskaffelser. Med mindre de har denne kompetansen, er også kontrollutvalgene uegnet til å kontrollere anskaffelsesprosesser i det hele tatt i kommunene. Jeg ser dette som et betydelig dilemma.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-04-18:
Offentlige og kommunale anskaffelser er etter gjeldende regelverk en ganske komplisert prosess, og det gjelder også kjøp av revisjonstjenester. Jeg tror at det vil være vanskelig for kommunene, store eller små, å etablere tilstrekkelig kompetanse flere steder i den kommunale administrasjon for å kunne gjennomføre slike prosesser. Jeg vil i lys av dette igjen anbefale statsråden å se nærmere på om ikke regelverket kan endres, slik at man kan unngå at kontrollutvalgene kommer i en slik uheldig situasjon som tilfellet har vært i de to nevnte kommunene.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-04-18:
La meg for ordens skyld starte med å understreke at mitt svar er av generell art, og jeg oppfatter det heller ikke slik at jeg er bedt om å kommentere den konkrete saken i Nøtterøy og Tønsberg. Det følger av loven at kommunene har frihet til selv å bestemme om de vil gjennomføre revisjonen i egen regi eller konkurranseutsette den. Det er kommunestyret som velger revisor. Dette gjelder enten revisjonen skjer i egen regi eller av en markedsaktør. Dersom kommunestyret gjør en prinsippbeslutning om å gjennomføre konkurranseutsetting, er det kontrollutvalgets oppgave å sette revisjonen ut på anbud. Når anbudene er vurdert, skal kontrollutvalget bringe resultatet inn for kommunestyret for valg av revisor. Det er altså kontrollutvalgets ansvar å forberede saken for kommunestyret, derunder sørge for at det blir gjennomført en anskaffelsesprosess i samsvar med regelverket om offentlige anskaffelser. Men jeg understreker at det etter lov og forskrift er kommunestyret selv som velger revisor. Kontrollutvalget har kun innstillende myndighet. Representanten Gullvåg mener dette er uheldig fordi kontrollutvalget skal føre tilsyn med hele kommunens virksomhet, også anskaffelsesvirksomheten. Anskaffelse av revisjonstjenester har en spesiell karakter. Revisjon er en del av kontrollen med kommunens virksomhet. Etter min oppfatning er det bedre at kontrollutvalget forbereder en slik sak for kommunestyret enn at administrasjonssjefen gjør det. Det er jo nettopp administrasjonen som skal være gjenstand for revisjon, og det ville være langt mer uheldig om administrasjonen fikk innflytelse på valg av revisor enn at kontrollutvalget gjennomfører denne prosessen. Så kommer vi til spørsmålet om hvem som kontrollerer kontrollutvalgets arbeid i den forbindelse. Det er fristende å henvise til de gamle romere i denne sammenheng, for denne problemstilling er ikke ny. «Hvem vokter vokterne?» spurte romerne allerede i det første århundret. Vel, i dette tilfellet vil det være kommunestyret i første omgang – som det øverste kontroll- og tilsynsorgan i kommunen. I neste omgang vil det være KOFA, som etter det som er opplyst i denne saken, nettopp har gjennomført en slik kontroll. Regelverket for bestilling av revisjonstjenester i kommunene gir etter min oppfatning utrykk for en rimelig balansering av de hensyn som gjør seg gjeldende, ved at kontrollutvalget forbereder saken og kommunestyret velger revisor.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-04-18:
Som sagt er det vanskelig for meg å gå inn på den konkrete saken. Men på prinsipielt grunnlag støtter jeg representanten i at de selvsagt må inneha den kompetanse som er nødvendig for å kunne gjennomføre sine oppdrag på en tilfredsstillende måte. Til syvende og sist er det kommunestyrets ansvar å sørge for at underliggende etater har nødvendig kompetanse, enten i form av de valg man gjør, eller i form av de ansettelser man gjør av sekretariat for f.eks. kontrollutvalg. Det ansvar som kommunestyret sitter med som overordnet kommunalt organ, kan de på ingen måte fraskrive seg. Gjennom det må de også sørge for at man i alle ledd i en kommunal organisasjon sitter med den kompetanse som er nødvendig for å kunne ivareta sine oppgaver på en tilfredsstillende måte. Det er jeg helt enig med representanten i.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-04-18:
Jeg henviser for så vidt til mitt første svar, i forhold til at man har et system hvor man også skal kontrollere de som kontrollerer, nemlig gjennom kommunestyret som øverste kontroll- og tilsynsorgan i kommunen, og i neste omgang gjennom KOFA. Jeg tar med meg de innspill som har kommet fra representanten, og skal sørge for at de blir overbrakt til kommunalministeren.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-04-18:
Vi har allerede i Norge innført en rekke krav til energimerking av energiforbrukende produkter. Denne gjennomføringen har hovedsakelig funnet sted som en del av EØS-avtalen. Gjennom lovverket pålegger vi produsenten å energimerke både husholdningsapparater og kontorutstyr. Nå går vi videre med energimerkingskravene. Det er vedtatt et nytt direktiv om etablering av en ramme for såkalt «ecodesign», krav til energiforbrukende utstyr. Formålet med direktivet er å sikre at miljøvennlige og energiforbrukende produkter kan omsettes fritt innenfor EØS-området gjennom energimerking av produktene. Adgangen til EØS-markedet begrenses til de energiforbrukende produkter som tilfredsstiller visse minimumskrav. Formålet med rammedirektivet er også å legge et vedvarende press på denne omsetningen, slik at produktene i EØS-området er de mest energieffektive. Rammedirektivet skal følges opp med ulike gjennomføringsdirektiv for de enkelte produkttyper. Det politiske fotarbeidet er gjort, og vi arbeider med å innlemme direktivet i EØS-avtalen. Gjennom dette «ecodesign»-direktivet utvider vi dagens energimerkingskrav betydelig. Energimyndighetene vil følge opp merkingen gjennom tilsynsordninger som skal gjennomføres av NVE. Jeg er derfor av den oppfatning at det representanten Skei Grande reiser spørsmål om, følges opp på en god måte med det opplegget som jeg nå har redegjort for.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-04-18:
Det er en høyst interessant og relevant problemstilling representanten tar opp. Det er en problemstilling som i aller høyeste grad gjør seg gjeldende i f.eks. spørsmålet om biff, kortreist mat i forhold til mat som blir transportert halve kloden rundt før den blir konsumert. Det kan være svært vanskelig, også i et slikt lys, å merke den typen varer i forhold til miljø, fordi den som produserer varen, i utgangspunktet ikke vet hvor langt den vil bli transportert før den blir konsumert, så det er helt klare problemstillinger. Derimot tror jeg vi som politikere har et betydelig ansvar, også i måten vi utformer vår politikk på på ulike områder, for å legge til rette for – for å holde oss til mat – at vi skal ha mest mulig kortreist mat, for på den måten å ivareta miljøet på en god måte. Det er ikke uvesentlig det vi gjør på det området som jeg nå nevnte i svaret mitt. Det er betydelige skritt i riktig retning for å sørge for at vi får så energieffektive produkter som overhodet mulig.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-04-18:
Til en viss grad kan nok det være mulig. Nå må jeg vel si at dette på mange måter ikke ligger innenfor det som er mitt departement, og jeg ser heller ikke hvordan forbrukerministeren skal kunne besvare det spørsmålet på en veldig utfyllende måte. På en jakke som er produsert i Kina, hvis produsenten skal ha ansvar for å merke jakken i forhold til miljø, måtte merkingen vært ulik avhengig av hvilket land jakken skulle selges i. Igjen er vi tilbake til f.eks. transport, hvor miljøkonsekvensene av transport vil være vidt forskjellig om jakken selges i samme by som den er produsert, eller på den andre siden av jorda. Den miljøkostnaden vil være veldig forskjellig fra produkt til produkt. Jeg tror derfor representanten ser at det er helt klare begrensninger når det gjelder de muligheter som finnes for å få til en god merking, nettopp med det utgangspunkt som representanten tar.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-04-18:
Jeg er litt forundret over det, men det gjør meg enda mer spent på svaret. «En offensiv klimapolitikk forutsetter både en aktiv regjering og aktive borgere, men det er ikke alltid lett for forbrukere å ta klimavennlige valg. Vil statsråden ta initiativ til å synliggjøre og utvide dagens energimerkingskrav, slik at det blir lettere å være en klimabevisst forbruker?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-04-18:
Nå må jeg innrømme at jeg egentlig ble litt skuffet, for nå snakker statsråden om dette som om dette bare gjelder bruken av energi for hver enkelt forbruker. For å få til klimabevisste forbrukere må man også ha en merking som viser energiforbruket knyttet til produksjonen av de produktene man kjøper. Derfor er jeg forundret over at Regjeringa velger å la energiministeren besvare dette spørsmålet, for her må man bruke hele forbrukerlovgivningen og hele dens register. Jeg er glad for at senterpartistatsråden er veldig glad for EU-direktivet og innføringen av det, men det er i dag veldig vanskelig for forbrukerne å vite hva klimakostnadene er knyttet til alt annet forbruk. Når man står med to jakker, to biffer, eller hva det er, og man skal velge, er det veldig dårlig merking og lite informasjon om energiforbruket ved produksjonen av de ulike varene. Så spørsmålet mitt er om statsråden syns det er viktig, eller om det ikke står på statsrådens agenda.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-04-18:
Venstre er veldig glad for det, og jeg tror også forbrukerne etterlyser det. Vi har tro på bruken av markedet som et middel her. Hvis man står med to jakker, er det stort sett snitt, farge og pris som avgjør hvilken av dem man tar. Tror statsråden virkelig at det ikke er mulig å tenke ut måter å merke andre varer på enn bare elektriske artikler, slik at man får muligheten til å foreta gode klimavalg og gode valg når det gjelder hele vårt økosystem, også når man foretar vanlige forbrukervalg i hverdagen?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-04-18:
Mitt spørsmål går, som sagt, til miljøvernministeren: «Norske kommuner råder over tiltak og virkemidler som gjør at de samlet kan bidra til å redusere de nasjonale klimautslippene med 15 pst. En nasjonal klimadugnad krever ansvarsfordeling, systematisk arbeid og tydelige mål på alle nivåer. Lokale og regionale klima- og energiplaner er en god start på et målrettet arbeid. Hvor mange kommuner har vedtatt egne klimaplaner?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-04-18:
Jeg vil takke for svaret. Jeg har et oppfølgingsspørsmål. Etter forslag fra tidligere miljøvernminister Guro Fjellanger fra Venstres ble det i 2000 avsatt en pott på 7 mill. kr til lokale klima- og energiplaner. Statens forurensningstilsyn fikk i oppgave å administrere støtteordningen. SFT mottok 58 søknader. Dette viser at mange kommuner og fylkeskommuner vil gjøre en innsats, men fortsatt har altså bare én av fire kommuner en egen klimaplan. Statsråden har ved flere anledninger uttrykt et ønske om at flere kommuner må utarbeide klimaplaner. Hvordan vil Regjeringen sørge for at flere kommuner utarbeider slike planer?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-04-18:
Takk også for dette svaret. Senter for klimaforskning har slått fast at kommunene kan bidra til så mye som 15 pst. reduksjon av klimagassutslippene gjennom sin virksomhet og sine virkemidler. Kommunene er derfor en svært viktig aktør i arbeidet for å redusere klimagassutslipp. Men mange kommuner mangler de ressursene som er nødvendig for å utarbeide lokale planer. Mitt siste spørsmål til ministeren er følgende: Har Regjeringen vurdert en støtteordning, slik at kommuner som er avhengige av ekstern bistand, kunne få et økonomisk bidrag for å utarbeide disse planene?
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Jeg er kjent med at om lag 50 kommuner har laget egne klimahandlingsplaner. Jeg vil benytte anledningen til å berømme de kommunene som utnytter de mulighetene de har til å skape en klimavennlig utvikling på lokalt nivå gjennom den type planlegging. Det er fortsatt betydelige uutnyttede muligheter når det gjelder å redusere klimagassutslipp gjennom bruk av kommunale virkemidler. I stortingsmeldingen om klimapolitikk, det som vi ofte kaller sektorvise klimahandlingsplaner, vil jeg komme tilbake til hvordan vi skal legge til rette for et enda mer aktivt kommunalt klimaarbeid. Og som også representanten og Stortinget vet, vil jeg legge fram denne meldingen i vår, slik som tidligere varslet i Stortinget.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Som jeg sa i mitt første svar, vil jeg komme tilbake til Stortinget i forbindelse med stortingsmeldingen om klimapolitikk. Derfor kan jeg ikke nå gå i detalj på hvilke forslag vi vil fremme i den stortingsmeldingen. Men jeg kan bekrefte at en styrket klimaplanlegging, også på kommunalt nivå, vil stå sentralt i den meldingen.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Jeg har først og fremst lyst til å si at denne regjeringen, gjennom den aktive kommunepolitikken som vi driver, har gitt alle landets kommuner en betydelig bedre økonomisk situasjon. Det betyr også at kommunene har fått et helt annet handlingsrom til å iverksette planer for klimagassreduserende tiltak. Det vet jeg, fordi jeg reiser mye rundt i Kommune-Norge og ser at veldig mange kommuner er opptatt av det. Som jeg har nevnt, vil vi komme tilbake til Stortinget med forslag om ytterligere tiltak, for å gi kommunene enda bedre mulighet til å lage gode klimaplaner.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Norge går, i likhet med EU, inn for å begrense økningen i den globale middeltemperaturen til maksimalt 2 ºC over det som vi kaller førindustrielt nivå. Realisering av dette målet vil kreve at de globale utslippene minst må halveres, sammenlignet med 1990-nivået innen 2050. Norge skal ta sin del i en dugnad som kan sikre tilstrekkelige reduksjoner i de globale utslippene. Regjeringen vil vurdere utslippsmål på mellomlang og lang sikt i en langsiktig strategi for å bidra til at økningen i den globale middeltemperatur holdes innenfor 2 ºC. Høringen av Lavutslippsutvalgets innstilling er avsluttet. Departementet har fått inn en rekke uttalelser, der et stort flertall understreker betydningen av å fastsette et utslippsmål. Regjeringen arbeider nå med oppfølgingen av Lavutslippsutvalgets innstilling og vil komme tilbake til Stortinget med dette.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Jeg har gjentatte ganger fra Stortingets talerstol sagt at klimameldingen om de sektorvise klimahandlingsplanene vil bli lagt fram våren 2007. Stortinget er på vanlig måte blitt orientert om framdriftsplanen for meldingen, noe som innebærer at meldingen legges fram i mai. Det er det vi jobber etter, og det er ingen endring i den framdriftsplanen.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
For meg fortoner disse spørsmålene og kommentarene seg litt underlige, fordi jeg fra denne talerstolen mange ganger har sagt at stortingsmeldingen vil komme i løpet av våren 2007. Stortinget har gjennom vanlig framgangsmåte blitt orientert om at den legges fram i mai. Det arbeider vi etter, og det er ingen endring i de planene.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Regjeringen har slått fast at utslippsforpliktelsen under Kyotoprotokollen skal oppfylles gjennom en kombinasjon av nasjonale tiltak og bruk av Kyoto-mekanismene, slik protokollen legger opp til, der en betydelig del av utslippsreduksjonene skjer gjennom nasjonale tiltak. Våren 2007 skal, som jeg har sagt tidligere, Regjeringen legge fram en stortingsmelding med disse sektorvise klimahandlingsplanene. I denne vil vi presentere virkemidler og tiltak som skal gi reduserte utslipp i samtlige samfunnssektorer, gjennom konkrete og forpliktende planer for henholdsvis avfalls-, energi-, industri-, petroleums-, transport-, fiskeri- og landbrukssektoren. Denne våren vil vi også legge fram for Stortinget et forslag til endring av klimakvoteloven. Forslaget er nå ute på høring, og det innebærer et system for handel med klimagasskvoter som vil bidra til reduksjon av klimagassutslippene og til overholdelse av Kyotoprotokollens forpliktelser. Samlet vil Regjeringen gjennom disse initiativene sikre at Norge bidrar til helt nødvendige kutt i klimagassutslippene.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Jeg vil gjerne henstille til at representantene holder seg til fakta. Jeg har akkurat understreket at det ikke er noen utsettelse av klimameldingen i forhold til den informasjon Stortinget har fått. Jeg må også si at det er helt nødvendig at vi gjør begge deler når det gjelder utslippene. Vi må redusere uslippene gjennom en rekke tiltak hjemme, og vi bruker mekanismer som også gjør at vi bidrar til at andre land kan redusere sine utslipp. Jeg mener at et rikt land som Norge også har en forpliktelse til å hjelpe utviklingsland med å redusere utslippene ved at vi utvikler teknologi som kan anvendes både hjemme og ute. Vi må vite at situasjonen er så alvorlig at vi må ha utslippsreduksjoner over hele kloden. Det er altså ikke noe enten–eller. Den debatten må vi altså komme videre med.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-18:
Jeg er veldig glad med hensyn til alle representanter i Stortinget og alle miljøer over det ganske land som er utålmodige, og som ønsker å bidra til at vi får satt klima- og miljøspørsmål høyt på dagsordenen. Det er en forutsetning for at vi skal lykkes med kraftige reduksjoner, både i Norge og andre steder i verden, at dette har bred oppslutning, og at mange ulike miljøer er engasjert – næringslivet, lokale, regionale og nasjonale miljøer, innenfor det politiske systemet, ulike forskningsmiljøer, osv. Vi har heldigvis sett en oppvåkning når det gjelder miljøspørsmålet over hele verden, også inkludert Norge. Min klare henstilling til alle representanter i dette hus er at vi nå må klare å snakke om hvilke tiltak vi faktisk skal iverksette, og at vi drar i den retningen som dette alvorlige spørsmålet krever, nemlig at vi sørger for en kraftig innsats for klimaets skyld.