trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-04-11:
Jeg synes det er viktig å få fram det faglige faktum at når en gårdbruker står i valget mellom å dyrke fastmark eller myr, velger de aller fleste fastmark sjøl om det er enorme steinmengder der, helt oppe i 500 kubikk per dekar. Hvorfor gjør man det? Det er fordi stein fjerner man bare én gang. Da er man ferdig med det. Men vann som er i myra, kommer hele tida, det er hele tida et problem, så myr er det siste man går inn i. Derfor er denne diskusjonen veldig lite interessant, for det er ikke noe problem med den myrdyrkingen som vi har i dag. Vi må sette inn støtet på helt andre områder, nemlig på driften av jorda og driften av skogen. Der kan statsråden gjøre store ting hvis hun har mot og tør å snu på regjeringas politikk.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-04-11:
Eg skal fremja eit forslag frå stortingsrepresentantane Geir Inge Lien, Åslaug Sem-Jacobsen, Marit Knutsdatter Strand og meg sjølv om tiltak for å styrkja legevakttenesta som akuttmedisinsk naudteneste og å innføra maksimal reisetid til legevakt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
På vegner av representantane Bengt Fasteraune, Willfred Nordlund og meg sjølv vil eg setje fram eit representantforslag om offentleg evaluering av integrert strategisk leiing innan forsvarssektoren.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Eg ønskjer å ta opp forslaget som Senterpartiet er med på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Det vert gjort eit stort poeng av vanskane ein møter dersom EØS-avtalen skulle verte erstatta av andre avtalar. Det er slik at 95 pst. av EUs import kjem frå andre land enn EØS, og det ville vere veldig rart om EU legg så store handelshindringar at den importen vert svært vanskeleg. Har statsråden døme på handelsavtalar med andre land som har store problem? EU har ein utstrakt handel med veldig mange land, og dei som eksporterer til EU – anten det er USA, Kina eller andre – gjer det utan dei store handelshindringane. Så det er veldig fint om utanriksministeren kan gi nokre konkrete eksempel på alle dei håplause handelsavtalane som finst.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Med respekt å melde så veit verken utanriksministeren eller andre kva det resultatet ville vorte, og det er det viktig å merkje seg. Noreg betaler nærare 3 mrd. kr for å få den tilgangen, så det er jo ikkje gratis, i forhold til det som andre land har. Andre som eksporterer varer til EU, betaler ikkje milliardar til EU for å få den handelstilgangen. Det er heilt urimeleg at Noreg skal sitje på ein slik husmannskontrakt. Arbeidslivet vårt er i ferd med å verte øydelagt innanfor viktige sektorar fordi EØS-avtalen legg til rette for sosial dumping. Ser ikkje utanriksministeren desse problema for det norske samfunnet, og kva vil ho gjere framover for å bøte på dei? Skal ein berre sitje med hendene i fanget?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Eg er djupt usamd i regjeringa sin politikk, og eg er òg djupt usamd i den retorikken som vert ført frå delar av dei ja-partia som er her, nemleg at me eigentleg er medlemer, sjølv om det er ønskjetenking. Eg seier ikkje at utanriksministeren hevdar det, men eg har sjølv høyrt andre representantar seie det i møte med EU. Eg sa heller ikkje at norsk arbeidsliv vert øydelagt. Eg sa at delar av norsk arbeidsliv er i ferd med å verte øydelagt. Det kan ein sjå på søknaden bl.a. til enkelte fag innanfor ulike sektorar, f.eks. bygningsfag, der mange rett og slett ser at både lønsnivå og vilkåra ein arbeider under, er i ferd med å verte underminert. Det er ein grunn til at mange fagforeiningar no seier at me ikkje lenger ønskjer EØS-avtalen. Kva vil statsråden gjere med dette?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Sidan Senterpartiet vart utfordra så tydeleg, må me sjølvsagt ta ordet. Verken eg eller Senterpartiet forhandlar regjeringsavtalar frå Stortingets talarstol, så det får me kome tilbake til. Men det er i alle fall ingen tvil om – med den oppslutninga som Senterpartiet har fått i den seinare tida – at folk der ute ikkje lèt seg skremme av EØS-standpunktet vårt. Det viser òg oppslutnaden til SV. Eg trur at dei som er så sjølvsikre her på talarstolen, kanskje skal ta ein ekstra omgang i tenkjeboksen, og dei som prøver å framstille ei eventuell ny regjering slik – ei komande regjering av Arbeidarpartiet, Senterpartiet og eventuelt SV og fleire – må faktisk lytte litt til Framstegspartiet sine innlegg her i dag, det er ganske interessant. Ein prøver å teikne eit veldig bilde av kor vanskeleg det vert for ei raud-grøn regjering, men har sjølve representantar på talarstolen som seier veldig tydeleg at dette er noko ein ville ha stemt for, men ein kan dessverre ikkje, for ein sit i regjering. Dette gjeld jo mange forslag der Framstegspartiet kunne ha tenkt seg å stemme annleis, sjølvsagt, men då ville eg ikkje vore så kjepphøg som representanten frå Kristeleg Folkeparti var på talarstolen. Då ville eg ha teke det litt med ro. Så vert det sagt at me får lovgiving frankofritt frå EU. Men dei lovene kunne jo Noreg vedteke på eigen kjøl – viss me ville det og det var tenleg for folk og land. Men me har i dag ei regjering som sit på ræva og ventar på at det skal kome lovgiving frå EU. Når det gjeld dekningskrav for nett, f.eks., går det rykte om at det er under utgreiing i EU. Me kan jo stille krav om 100 pst. dekning for telefoni, det har me hatt lenge – og for internett, breiband og for fiber, viss ein ønskjer det. Me står fritt til å krevje den dekninga me ønskjer, men her sit ein og ventar på at det skal kome eit eller anna direktiv på eit tidspunkt. Det er berre eitt døme på kor handlingslamma regjeringa er når det gjeld eigne initiativ til tiltak som er viktige for folk i dette landet. Eg etterlyser, og forhåpentlegvis får me snart, ei anna regjering med andre initiativ som tek utgangspunkt i dei norske behova og styrer både politikken, lovgivinga og kontrollen av arbeidsliv, næringsliv og andre delar av samfunnslivet – frå det norske storting.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Unnskyld, president. Eg endrar det til at ein «sit i ro».
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-04-11:
Senterpartiet kjem sjølvsagt til å gå inn i eventuelle regjeringsforhandlingar basert på vårt program. Kva som vert mandatet til regjeringsforhandlingar og det utvalet som skal forhandle, vert jo ikkje bestemt i dag. Det vert bestemt på landsmøtet vårt om to år, men sjølvsagt går Senterpartiet inn i forhandlingar basert på vårt program. Og så, kor god er eigentleg EØS-avtalen? Artikkel 19 seier at det skal vere «gjensidig» nytte. I dag importerer me seks gonger så mykje landbruksvarer som me eksporterer. Me importerer for 40 mrd. kr frå EU. Det er aktivitet på mange gardsbruk. Det betyr at det kunne vore langt fleire enn dei 90 000 som arbeider i næringa og industrien i dag. Det kunne ha vore enda meir enn dei 150 mrd. kr som ein genererer. EØS-avtalen har ikkje vore noka lukke for norsk landbruk. Det som skjer no, er at norske bønder mistar arbeidsplassen sin fordi ein importerer så mykje frå EU.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Jeg har lyst til å si at framover er det viktig at vi på tvers av alle partier tenker praktisk når det kommer til matproduksjon og biologiske næringer. For det som er stemningen i denne salen, er egentlig ganske klart blant flertallet av oss som er her, at et nydyrkingsforbud er gjort på et veldig usikkert grunnlag. Det kan vi være ærlige med hverandre om, men det bør få en konsekvens framover: at vi tenker helhetlig og praktisk når det kommer til matproduksjon, hva vi faktisk skal leve av. For én ting som slår meg, er at ingen her på noe som helst vis har sagt noe om hva den helhetlige konsekvensen har vært av f.eks. en nydyrking som skjedde for 50 eller 100 år siden, eller lengre tilbake enn det. På bildet bak oss kan vi se dyrket mark. Hvis det ble dyrket opp ved Eidsvoll rundt 1814, har den friske planteveksten – hvis den er utført av en skikkelig fagperson med kyndig kunnskap i agronomi – til sammen gitt så stor binding, at nydyrkingen kanskje har gått i pluss? Det har ingen stilt spørsmål ved. Derfor slår det meg at vi er inne i en tid der vi gjør ganske store, dramatiske valg uten nødvendigvis å tenke godt nok på de helhetlige, langsiktige konsekvensene av forbudsvedtak som kommer. For jeg tror vi kan være ærlige med hverandre om én ting: Hvis vi kan innføre forbud mot nydyrking på dette tynne grunnlaget, er det ganske mange forbud vi kan innføre i Stortinget framover. Det finnes veldig mange forbudsmessige vedtak som med større sikkerhet kunne gitt en påvirkning i utslipp. Da har jeg lyst til å trekke en parallell til hva som er blitt gjort tidligere i Norge for å skape framtidsoptimisme og håp. Norge har til tider vært et land som folk vandret vekk fra. En av tingene man gjorde da man forsøkte å skape lysere utsikter for folk i landet vårt, var at fellesskapet, staten, bidro til nydyrking, og noen av områdene som ble dyrket opp, var både skog og myrområder. Det bidro til at folk kunne få et levebrød i Norge. Har de områdene gått i pluss klimamessig? Det kan godt hende, men ingen stiller spørsmål ved det. Jeg vil påpeke at det vi i hvert fall vet, er at Arbeiderpartiets helhetlige politikk gir økt biologisk mangfold i Norge og i verden, det gir lavere utslipp samlet sett i verden fordi det vil øke produksjonen av mat og fôr her, og reduserer importen av soya fra Brasil.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Representanten Ketil Kjenseth snakket om betydningen av å ta i bruk jorda i hele landet. Det er helt riktig, og derfor skal vi senere i dag behandle et forslag fra Arbeiderpartiet om nettopp å ta i bruk jorda i hele landet. Forslaget inneholder bl.a. et punkt om «hvordan matjorda i hele landet kan brukes og tilpasses klimaendringene for å øke produktiviteten og forbedre agronomien». Jeg kommer til å følge med på om representanten Kjenseth stemmer for det forslaget. Hittil ser det ikke ut som om han har tenkt å gjøre det, i hvert fall hvis han skal følge høyreregjeringen. Forsvarets forskningsinstitutt påpeker at det er usikkert om Norge kan ha f.eks. en stor soyaimport i årene som kommer. Kina gjør også et viktig inntog i det markedet, og det viser at vi må forsterke vår egen matproduksjon og øke beitebruken. Det gir bedre sikkerhet for folk i Norge, lavere utslipp samlet sett i verden og større verdiskaping. Det er Arbeiderpartiets politikk.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Reindriftsnæringen gir oss trygg og god mat og utnytter beiteressurser – til gagn for hele landet vårt. Det er en viktig del av vår felles kultur og kulturarv. Arbeiderpartiet har en reindriftspolitisk plattform, og vi ønsker en helhetlig revidering av reindriftsloven. Det er viktig for oss, sånn at vi sammen kan forsterke det og behandle den saken i Stortinget. Det er vårt viktige forslag i dag. Ellers vil vi subsidiært støtte SVs forslag. Vi støtter prinsippet om et bunnfradrag og mener at det er viktig for å sikre ungdom og de minste reineierne mot avviklingsvedtak, og vi mener det er viktig at reintallsreduksjoner blir gjennomført på en måte som oppleves rettferdig, og som skaper forutsigbarhet for næringen. Det er tanken vår med den helhetlige revideringen av reindriftsloven. Vi viser også til at vi har hatt konsultasjon med Sametinget 22. mai, og det er et sterkt ønske fra Sametinget og næringen at vi får til den helhetlige revideringen. Det er Arbeiderpartiets standpunkt.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Det er helt riktig – presidenten har et godt poeng! Representanten tar med stolthet og glede opp de forslagene som forslagsstillerne har fremmet.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Kornarealet er på retur i hele landet. Hva er landbruksministerens mål for hvor stort kornareal vi skal ha i Norge?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
De refererte ordene er riktige, men vi må også ha handling som står i stil med dem. Innovasjon Norge har en viktig rolle for å sørge for at vi får opp selvforsyningen gjennom de investeringsmidlene som blir gitt. I Sør-Odal i Hedmark er det gode produksjonsforhold, bl.a. for å produsere korn. Der fikk en av de aktive i næringen som ønsker å investere i oppgradering av driftsapparatet for produksjon av korn, beskjed om at det var avslag, for Hedmark er et gressfylke. Hva tenker statsråden om en slik tilbakemelding?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Det er fortsatt utfordringer med den konkrete gjennomføringen. Et annet eksempel som jeg tidligere har stilt landbruksministeren spørsmål om, er konkret fra Gudbrandsdalen. Der ønsket Jørn Skoe å fornye produksjonen på melk. Han hadde en grunnleggende god plan for hvordan det skulle gjennomføres, som står i stil med å utnytte de naturressursene som ligger til bruket. Dessverre var beskjeden han fikk fra Innovasjon Norge i svaret, at han ikke var offensiv nok. Med andre ord: Han skulle tvinges til å øke produksjonen enda mer i volum og utover det som er fornuftig med tanke på de naturressursene som ligger der. Men da jeg utfordret landbruksministerne på det, var svaret at man ikke skulle gå inn og styre politisk hvordan virkemidlene skulle gis, men det står jo i motsetning til det vi nå diskuterer. Så da vil jeg spørre: Vil landbruksministeren heretter forbedre Innovasjon Norges midler i takt med vårt felles mål?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Det er riktig. Og nå har det jo oppstått stor ubalanse, nettopp fordi det er gjennomført en politikk hvor det er mismatch mellom investeringer som er blitt gjort med stort gjeldsopptak, og mange som da egentlig har gjeld utover det som ligger som grunnlag på gården, og vi skal ikke lenger tilbake enn til året som gikk, da en bonde på Jæren gikk konkurs. Derfor er det dessverre synd å si at forslagene som ligger til grunn i dag, blir nedstemt, for her kunne vi felles, samlet, gått inn for en forsterking av det norske jordbruket og sørget for at kvoteutviklingen er tilpasset det landet vi er, og den naturen vi har. Derfor vil jeg avslutte med et spørsmål nå åpent til landbruksministeren: Hvordan vil vi nå merke at vi har en landbruksminister fra Kristelig Folkeparti, til forskjell fra Fremskrittspartiet, i disse viktige spørsmålene?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-04-11:
Kornproduksjonen er på bunn, og det er det som er essensen hvis vi skal ha sikkerhet til folk i Norge. Da må Stortinget være med og ta grep og sørge for at målene som vi sammen har satt i jordbruksmeldingen, med større sikkerhet til folk i Norge og økt selvforsyning, faktisk blir oppfylt i praksis. Når det kommer til det å lage mat, er det ofte det kommer gode kokebøker om hvordan man faktisk kan få gjennomført jobben. Vi i Stortinget har sammen vedtatt en jordbruksmelding. Forslaget fra Arbeiderpartiet er en konkretisering av hvordan vi nå kan gå videre for å sørge for å tilpasse oss det utfordrende bildet vi ser med stadig mer uforutsigbart vær, og får opp produksjonen og verdiskapingen og legger til rette slik at agronomien blir bedre i hele landet – enten det er fruktdyrking i Hardanger eller kornproduksjon på Østlandet. Til Skjelstad: Det er viktig å få fram at vi har hatt en høring på hele pakken av forslag, og det var bred støtte, også fra faglagene, til at dette er en helt riktig tankemåte og nødvendig for å forsterke sikkerheten, beredskapen og verdiskapingen i matproduksjonen de neste årene. Dette er gjort nettopp i samarbeid med alle dem som skal være med og gjøre jobben. Det er ett punkt som er viktig å få fram i dag. I replikkvekslingen mellom representanten fra Arbeiderpartiet, som jeg skal være her i dag, og Olaug Bollestad som landbruksminister kom det tydelig fram at vi dessverre fortsatt vil se at det er hovedlinjene fra Sylvi Listhaugs politikk som ligger fast. Vi savner at vi kunne ha gått sammen inn i dette forslaget og sagt at vi skal få opp produksjonen av mat de neste årene, vi skal oppnå det målet som Stortinget har satt, så det ikke bare blir et papirvedtak, men faktisk gjennomført i ekte handling. Det hadde vært fint. Jeg vet – selv om landbruksministeren rister på hodet – at Kristelig Folkeparti egentlig deler tankegangen i vårt forslag, men at man ikke får lov til å stemme for. Det betyr at vi har muligheter for å skape en bedre framtid hvis Stortinget, med et kommende flertall, kan gå sammen med folk i næringen og skape bedre framtidsutsikter. Det vil være til gavn både for de neste generasjonene og for sikkerheten til oss alle.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Kor mykje vil eit generelt forbod, med det dispensasjonshøvet som vert skildra i innstillinga, gje av reduserte CO2-utslepp?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Det var eit veldig konkret spørsmål og eit veldig langt og litt uforståeleg svar. Senterpartiet er av den oppfatninga at når me skal gjera såpass omfattande inngrep i den private eigedomsretten og i matproduksjonen som dette, må ein vera sikker på at det faktisk verkar. Her har fleirtalet lagt opp til eit dispensasjonshøve. Det er jo skrive litt i proposisjonen om utsleppsreduksjonane. Men eg vil gjenta spørsmålet mitt: Kor mange tonn CO 2 er det forventa frå departementet si side at dette faktisk vil gje? Det meiner eg er eit ganske viktig spørsmål å få svar på, og det ønskjer eg å få av statsråden no.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Eg registrerer at eg ikkje får svar på spørsmålet mitt. Eg registrerer òg at ein tolkar vedtaket i 2012 som at det var eit pålegg om å innføra et generelt forbod. Det var det ikkje. Men eg vil gå vidare til eit nytt spørsmål. Det me vedtek i dag, er jo berre ei lovendring. I den står det at departementet kan gje føresegner av omsyn til klimaet. No skal jo departementet i gang med forskriftsarbeidet på dette. Viss ny kunnskap viser at eit generelt forbod ikkje er føremålstenleg, vil ein då vurdera om ein skal regulera dette på ein annan måte, som loven opnar for, enn å innføra eit generelt forbod?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Eit siste spørsmål: Inneber det som no ligg i innstillinga, at me vil få eit totalforbod mot nydyrking av myr med djupn på over ein meter?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Etter å ha høyrt debatten i dag trur eg me skal vera veldig glade for at forgjengarane og forfedrane våre fekk dyrka og sett i stand dette landet før me fekk regjeringa Solberg. Og så reagerer eg litt når det nærmast vert framstilt som at Senterpartiet ønskjer å byggja ned all myr. Sjølvsagt skal me ikkje nydyrka all myr. Dette handlar om ein skal innføra eit generelt forbod eller ikkje. Det heng heller ikkje på greip når ein prøver å framstilla det som at dersom ein er imot forbod mot nydyrking av myr, er ein nærmast imot å ta klimaet på alvor. Landbruket er ein av dei sektorane som har redusert utsleppa sine, og eg understrekar at òg i Senterpartiet sitt forslag går me inn for at klimaet kan vera eit omsyn. Men me ønskjer ikkje eit generelt forbod. Så er eg òg glad for, og det er viktig å understreka, at det vedtaket som fleirtalet i Stortinget i dag fattar, ikkje er eit pålegg til regjeringa om å innføra eit generelt forbod. Det står i lovteksten at ein «kan» innføra eit generelt forbod mot nydyrking av myr. Sånn var det jo òg i 2010, som det vart vist til. Den raud-grøne regjeringa lurte på: Kan dette vera noko? Me føreslo det, me sende det på høyring, me las høyringsutsegnene, me las faktagrunnlaga, og så konkluderte me med: Nei, dette er eit dårleg tiltak, det ønskjer me ikkje å gjennomføra. Eg trur at litt av forskjellen på denne regjeringa og den som var, var at me lytta. Me lytta på dei innspela som kom, me føreslo det, me høyrde, me såg på kunnskapen – og konkluderte med at det ønskte me ikkje. Så er eg òg glad for at statsråden i dag har bekrefta at det faktisk vil vera moglegheit for dispensasjon òg for myr over ein meter. Det er ei endring frå då komiteen behandla saka og statsråden svarte på spørsmål der, då det vart sagt at det skulle vera eit totalt forbod for myr over ein meter. Eg vil oppfordra statsråden til å bruka det handlingsrommet til å gje eit raust høve til dispensasjon som ikkje berre tek utgangspunkt i brukaren og garden, men som òg tek utgangspunkt i kva for klimagassutslepp ei eventuell nydyrking vil kunna gje.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Då vil eg starta med å takka komiteen for samarbeidet i saka. Reindriftsnæringa er ei viktig samisk næring, ein viktig matprodusent, ein kulturberar og ei familiebasert næring som må sikrast føreseielege rammevilkår og fortsatt berekraftig drift. Økonomisk, økologisk og kulturell berekraft skal vera førande for reindriftspolitikken. Det er ei gjensidig avhengigheit mellom dei tre forholda. Senterpartiet vil vektleggja reindrift som ei familienæring. I dag behandlar me eit forslag frå SV om eit botnfrådrag på 200 rein ved reduksjon av reintal i ein sida. Dette er i tråd med Reindriftsutvalets forslag, med bakgrunn i eit ønske om å skjerma dei minste einingane. Senterpartiet støttar prinsippet om eit botnfrådrag og meiner at dette vil vera viktig for å sikra ungdom og dei minste reineigarane mot avviklingsvedtak. Arbeidet som er gjort over fleire år med å avgrensa reintalet, har vore nødvendig. Den utviklinga ein hadde over fleire år, med eit for høgt reintal, var ikkje berekraftig. Senterpartiet vil understreka viktigheita av at reintalsreduksjonar vert gjennomførte på ein måte som vert opplevd som rettferdig, og som skapar føreseielegheit i næringa. Senterpartiet meiner eit forslag om ein forholdsmessig reduksjon kan få store konsekvensar, fordi ein i dei fleste distrikt har éin eller fleire inaktive sida-delshavarar. Me meiner det vert heilt gale om reineigarar som faktisk lever av reindrifta, må redusera flokken sin til fordel for desse. Det bør vera eit mål at mesteparten av reinen skal eigast av dei som faktisk driv med reindrift, og som har utgifter og arbeid med dyra. Me meiner difor at det er viktig at § 60 tredje ledd andre punktum òg varetak at sida-delshavarar som tilhøyrer ungdom under etablering og/eller sida-delshavarar som driv reindrift som hovudnæring og har mindre enn 200 rein, er unnateke kravet om forholdsmessig reduksjon. Ein sånn ordlyd vil stimulera til overføring av sida-delar til ungdom og styrkja rekrutteringa. Forslaget som ligg i Dokument 8:193 L for 2017–2018, kan ha motsett effekt, då det vil gjera inaktive einingar meir attraktive for kjøp. Senterpartiet føreslår i innstillinga ein heilskapleg gjennomgang av reindriftsloven. Næringa har lenge fremja problemstillingar som viser at ei revidering av loven er nødvendig, men har uttrykt klart at det må sjåast på som heilskapleg, og ikkje berre i einskildbestemmingar der myndigheitene finn det nødvendig. Det er alvorleg at regjeringa ikkje tek dette på alvor, trass i at det òg ligg føre mange domsavgjerder som underbyggjer dette. Behovet for ei heilskapleg revidering av reindriftsloven vart ytterlegare aktualisert i går, då regjeringa la fram forslag om einskilde endringar. På den bakgrunn skal eg ikkje gå meir inn i den diskusjonen. Me vil få denne debatten opp igjen når den proposisjonen er ferdig i komiteen og skal behandlast i Stortinget. Eg vil berre seia at eg får tilbakemeldingar på at mange i næringa opplever at regjeringa har eit mål om auka statleg detaljstyring, noko som er langt unna grunntanken bak loven i 2007, som skulle gje auka sjølvstyring. Eg vil med det ta opp det forslaget som Senterpartiet står bak.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-11:
Eg registrerer at statsråden trudde eg ikkje hadde spørsmål. Det synest eg var rart. Eg trur òg at statsråden må erkjenna at både jordbruket og opposisjonen har betydeleg større forventningar til ein statsråd frå Kristeleg Folkeparti enn me har hatt til ein statsråd frå Framstegspartiet. Men mitt konkrete spørsmål er: Har landbruksministeren heilt lagt vekk tanken på og arbeidet med å etablera eit klimafond for landbruket?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-11:
Ja, det stemmer. Eg tar det hermed opp.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-11:
Berekraftsdimensjonar – dette tenkjer eg er ein sidediskusjon, for dette er spørsmål om fordeling, byrdefordeling. Ein fastset eventuelt reduksjon, og så er spørsmålet korleis den fordelinga skal vere. Skal ein lage ei skjerming av dei minste aktørane, ved lov, eller vil ei eventuell skjerming vere noko som skjer i sidaen? Da er spørsmålet: Kva type handlingsrom har eigentleg sidaen, når det er så strenge krav til semje? Det har vist seg gjennom praktisering av denne loven at det er veldig vanskeleg å skape semje. Dermed endar ein opp med ein forholdsmessig reduksjon, der ein har såkalla flate kutt. Korleis kan ein med dagens lov hindre at dei minste aktørane blir ramma hardare – at dei blir tatt ut av yrket fordi dei har mindre rein?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-11:
Eg trur det er viktig at vi har ei klar forståing av kva som er dei viktigaste prinsippa her. Det er klart at dette er ei næring på lik linje med all anna næring. Samtidig er det avgjerande for Stortinget – både ved ting vi har forplikta oss til internasjonalt, ting som står i Grunnloven, ting som vi har i andre lover – at vi ikkje legg opp eit løp som sørgjer for at mange blir pressa ut av næringa. Det er difor botnfrådrag er så viktig – som ei tenking – for dersom ein har ei byrdefordeling der også dei små tar ut, men der det fører til at dei forsvinn ut av næringa, meiner eg at kulturell bærekraft er det som skal vege tyngst, ikkje den økonomiske bærekrafta. Det er mi vurdering. Da er spørsmålet: I den typen vurdering – der dei dimensjonane møter kvarandre, slik som her – kva vil på prinsipielt grunnlag vere prioriteringa til statsråden?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-11:
Eg tenkjer at det er mange viktige omsyn å ta, men når ein er i ein situasjon der ein kan presse unge aktørar ut av næringa, meiner eg det er heilt openbert at storsamfunnets rolle bør vere å sørgje for at det ikkje skjer, og leggje opp lova deretter. Det siste spørsmålet går eigentleg på det konfliktnivået som har vore mellom regjering og storting på den eine sida, og dei samiske institusjonane, reindriftsnæringa sjølv og fagfolk på den andre sida. Det finst vel knapt noko anna område der Stortinget berre turar fram sjølv om både fagbevegelse, arbeidsgivarorganisasjonar og fagfolk er imot. Men slik er det altså i denne situasjonen. Så statsråden kjem inn i ein situasjon som er brennheit, og som stikk djupt fordi det er snakk om identitet. Korleis tenkjer statsråden å gå fram? Kjem statsråden til å jobbe annleis? Har statsråden sett at her treng ein å gjere endringar – med omsyn til korleis regjeringa har opptrett?
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-11:
Jeg vil begynne med å takke komiteen for godt arbeid med saken. Komiteen avholdt høringer i begynnelsen av februar med sju deltakere, både fra næringen og fra forskningsmiljøene. Jeg tror jeg snakker på vegne av en samlet komité, en samlet jordbruksnæring og et samlet kunnskapsmiljø når jeg sier at temaet forslagsstillerne har reist, er særdeles viktig for både næring, borgere og vår felles framtid. Forslaget som fremmes, er at Stortinget ber regjeringen så raskt som mulig, og senest innen første halvår 2019, legge fram for Stortinget en plan for klimatilpasninger av landbruket. Forslagsstillerne peker videre på fem konkrete momenter som en slik plan skal ta utgangspunkt i. Komiteen understreker at vi deler forslagsstillernes intensjon om å oppnå bedre klimatilpasninger av jordbruket, og at flere høringsinstanser også delte den intensjonen. Flertallet i komiteen, bestående av regjeringspartiene, viser videre til at klimatilpasninger av jordbruket har vært en målsetting innenfor norsk jordbrukspolitikk i flere år, og at rapporten om landbruk og klimautfordringer i jord- og skogbruket fra 2016 har vært et viktig grunnlag for regjeringens arbeid i saken. Flertallet mener at hovedlinjene rundt klimatilpasning av jordbruket legges gjennom budsjettarbeidet og de årlige jordbruksforhandlingene, som for øvrig snart skal i gang. Der vil partene selv ha mulighet til å formulere treffsikre verktøy i arbeidet for bedre klimatilpasninger. Temaet ble også grundig behandlet i Stortinget i 2017, i forbindelse med Meld. St. 11 for 2016–2017, Endring og utvikling – En fremtidsrettet jordbruksproduksjon. Flertallet viser videre til at regjeringen jobber aktivt med klimatilpasninger av jordbruket. Det jobbes med flere av de problemstillingene som er beskrevet i forslaget, slik daværende landbruksminister Hoksrud, nåværende representant, redegjorde for i sitt svar til komiteen. Flertallet finner det derfor ikke nødvendig å vedta forslagene fra Arbeiderpartiet i dag, og forutsetter at regjeringen, både i det løpende arbeidet og ikke minst i det kommende jordbruksoppgjøret, jobber videre med å redusere klimaavtrykket fra jordbruket. Venstre mener at jordbruket skal være en av motorene i utviklingen av det nye, fornybare Norge. Primærnæringene har et felles ansvar for og en felles interesse av en bærekraftig forvaltning av naturen vår. Aktivt landbruk over hele landet er et av de viktigste virkemidlene vi har for å sikre trygg matproduksjon, biologisk mangfold og en langsiktig og bærekraftig forvaltning av arealene våre. Norsk landbruk preges av høy mattrygghet og er verdensledende innenfor dyre- og plantehelse. Landbruket må i likhet med andre næringer gjennom kontinuerlige endringer for å tilpasse seg ny teknologi og svare på nye samfunnsutfordringer. Reduserte klimagassutslipp fra landbruket er en nødvendig del av en helhetlig landbrukspolitikk. Derfor er det grunn til å berømme både forslagsstillerne for å ha gitt oss anledning til å drøfte temaet på nytt her i salen, næringens eget arbeid for å redusere utslippene sine og regjeringens oppfølging av de målene vi har vedtatt her på Stortinget.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-11:
Noen kommentarer helt på tampen av debatten. Jeg er helt enig med representanten Grung i at et differensiert landbruk er helt nødvendig. Det har også vært rettesnoren for Venstre og ikke minst for Kristelig Folkepartisiden 2013, og vi har vi inngått alle avtalene med daværende regjering, men også med den som er per i dag. Men det er noen momenter som det er naturlig å knytte noen kommentarer til. Nå har representanten Pollestad gått, men det blir litt paradoksalt når vi hadde en sak i salen i dag tidlig, der den samme representanten forklarer hvor opptatt han er av miljø- og klimatilpasninger. Han ramser opp ganske mange grep. Men en kunne jo også legge inn noen ord om det vi gjorde i 2017, da vi økte grøftetilskuddet vesentlig i forhold til hvordan det var under tidligere regjeringer, og ikke minst det vi da fikk til, som nettopp gjør at vi tar dette på alvor, og ikke minst det som også er litt betinget rundt forslaget i dag. Men alt handler i utgangspunktet om – uten at en skal dra det for langt – god agronomi i liv og lære i det som vi her holder på med. Så er det noen som er innom dette med kanaliseringspolitikk. Det har jeg tatt til orde for svært mange ganger. Det er viktig at vi har en stor rekanalisering, som vi nå kan se, spesielt i Hedmark og Buskerud og til dels i Oppland. Men så blir jeg litt i stuss. Når representanten Sandtrøen på nytt – jeg mente at jeg svarte det ut tidligere i debatten – bringer inn så tydelig Innovasjon Norge, må vi ta med oss at vi er i taket når det gjelder de fleste næringene. Jeg har stor respekt for jordbruksinstituttet, men det representanten Sandtrøen her prøver å legge opp til, er en detaljstyring som jeg ikke tror faglagene setter noen voldsom pris på. Jeg vil tro at det beste for så vidt er at en kan ha respekt for at det er faglagene som fremmer sine krav inn mot staten, og at en på den måten nettopp får den dynamikken som flere etterlyser her. Det representanten Sandtrøen legger opp til her, er en detaljstyring av næringen, og det vil jeg sterkt advare mot.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg har lært å kjenne representanten Lundteigen som en grundig og etterrettelig person, og derfor ble jeg skuffet over innlegget hans her i stad. Lundteigen sier at regjeringen mener at vi trenger mindre jord i dette landet, at vi ikke snakker om plantekultur. Denne regjeringen er i ferd med å nå en målsetting om at vi ikke skal bygge ned mer enn 4 000 mål dyrka mark i året. Det er mål som den rød-grønne regjeringen ikke var i nærheten av å nå da Senterpartiet satt med landbruks- og matministeren. Lundteigen sier at vi er bakpå i forhold til norsk landbruk. I Granavolden-erklæringen har Kristelig Folkeparti fått gjennomslag for at hovedlinjene ligger fast i norsk landbrukspolitikk, at vi skal ha et variert landbruk med ulike bruksstørrelser over hele landet – en regjeringserklæring som ivaretar interessene til den norske bonden. Så vil jeg til slutt stille et spørsmål til Lundteigen. Det står i komitéinnstillingen: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Senterpartiet, vil understreke at det er et effektivt tiltak for å redusere karbonutslipp å ta vare på norsk myr og våtmark.» Det er en merknad som er forankret i konklusjonene til FNs klimapanel, et nettverk av tusenvis av forskere som konkluderer med at vern av myr og våtmark på global basis er et svært viktig tiltak for å hindre klimautslipp. Sitter Senterpartiet på kunnskap som bestrider det som FNs klimapanel har kommet fram til? I tilfelle vil jeg være svært takknemlig om representanten Lundteigen kan dele den kunnskapen med oss.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Vi i Kristelig Folkeparti har et ganske spesielt forhold til EØS-avtalen. For å skjønne det må en gå tilbake til starten av 1990-tallet med den opphetede EU-debatten som var da. Situasjonen var at Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet sto sammen om å sende en søknad om norsk EU-medlemskap, mens særlig Senterpartiet og SV var kategorisk imot. I påvente av en avklaring om EU-medlemskapet ble det også enighet om å framforhandle EØS-avtalen. Det var ett parti som mente at denne avtalen ville være god nok i seg selv, kunne stå seg og gi Norge adgang til det indre marked, samtidig som vi fikk råderett over kritiske næringer som landbruk og fiskeri. Det var Kristelig Folkeparti. Så husker vi alle hvordan EU-avstemningen gikk. EØS-avtalen ble stående. Vi er et parti som liker å se ting i evighetsperspektiv, og vi ser at denne avtalen 25 år etterpå fremdeles er veldig god for Norge. Den gir oss adgang til det indre marked, og vi har fremdeles selvråderetten over de viktige primærnæringene våre. Det har de siste månedene skjedd en veldig interessant utvikling i det norske politiske landskapet. Arbeiderpartiet lekker velgere som en sil til partier til venstre for seg og til Senterpartiet. I januar var det en TV 2-måling som viste at Rødt, SV og Senterpartiet til sammen var like store som Arbeiderpartiet. For noen uker siden kom det en ny måling som viste at hvis en i en teoretisk situasjon nå skulle ha fått en rød-grønn flertallsregjering, ville det bare skille seks mandat mellom Arbeiderpartiet på den ene siden og Senterpartiet og SV, som begge arbeider aktivt imot EØS-avtalen, på den andre siden. Representanten Sande hadde et forbilledlig klart innlegg der han gjorde greie for Arbeiderpartiets tilnærming til spørsmålet og sa at EØS-avtalen ligger fast. Men jeg mener at Arbeiderpartiet nå må kunne gi norske velgere og ikke minst norsk næringsliv et klart og tydelig svar: Hvordan vil Arbeiderpartiet forholde seg til en potensiell situasjon i en regjering med to partier som er jamstore, og som med iskaldt overlegg arbeider målbevisst for å bringe Norge ut i den hengemyra som Storbritannia befinner seg i i dag, altså gjøre Norge til et tredjeland uten en avtale med EU? Det er et spørsmål som Arbeiderpartiet bør kunne klare å svare tydelig på fra denne talerstolen.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Senterpartiet har helt siden EU-avstemningen i 1994 markert seg som det store nei-partiet og nei-til-EØS-partiet. Likevel har det i dag vært påfallende stille fra Senterpartiet i debatten, og derfor vil jeg utfordre representanten Liv Signe Navarsete direkte. I en merknad i komitéinnstillingen sier Senterpartiet at en har et framtidig mål om en folkeavstemning om EØS-medlemskapet til Norge. Jeg vil be representanten Navarsete være med på et tankeeksperiment. En våkner opp etter valgnatten, og det viser seg at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV til sammen har fått flertall, men at SV og Senterpartiet har én stemme mer enn Arbeiderpartiet, og det skal forhandles om en regjeringsplattform. Hvordan vil Senterpartiet forholde seg i en slik situasjon? Vil da Senterpartiet tvinge gjennom at en slik regjering skal starte et arbeid for å melde Norge ut av EØS? Og hvordan ser representanten Navarsete for seg at situasjonen da vil bli for norsk landbruk? EØS-avtalen sikret jo nettopp at vi fikk et unntak på landbrukssektoren som gjør at vi kan ha tollvernet vårt uten at Norge møter straffetoll på våre eksportprodukter, som vi er avhengige av å eksportere til vår største handelspartner, EU.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg registrerer at representanten Navarsete mener jeg er kjepphøy, det kan jeg leve med. Det jeg derimot synes er uakseptabelt, er å ikke få svar på spørsmålene mine, og det er spørsmål som næringslivet i Norge er svært opptatt av fordi en ser en maktforskyving på rød-grønn side som skaper uro og usikkerhet rundt EØS-avtalen. Jeg må bare gjenta mine to spørsmål: Vil Senterpartiet gå inn i regjeringsforhandlinger med mål om å starte en prosess for å få terminert EØS-avtalen? Og hvordan ser representanten for seg at landbruket skal forholde seg når vi ikke lenger har en avtale som sikrer de høye tollmurene våre, uten at vi blir pålagt straffetoll på andre produkter?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg tror at representanten Pollestad vet at dette handler om en lovhjemmel for å kunne endre en forskrift, en forskrift for å ha en målsetting om å redusere CO2-utslippene. Når jeg skal endre den forskriften, må jeg ta med meg den kunnskapen som ikke jeg alene, som statsråd, sitter på, men som fagmiljøene sitter på. Da må den forskriften, med den dispensasjonsadgangen som komiteens flertall har vist til i de fem punktene i innstillingen, ligge igjen som et fotavtrykk for å være sikker på at forskriften både imøtekommer det som komiteen har lagt til grunn, og gir en reell og effektiv reduksjon av CO2-utslippene.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg skjønner at representanten Pollestad vil ha et tall av statsråden. Det tallet kan jeg ikke gi her jeg er nå. Men det jeg kan si, er at jeg i forskriften vil legge til rette for å ivareta både klimahensynet og landbruket, som Senterpartiet og Pollestad er opptatt av. Så har jeg lyst til å si at det er litt bemerkelsesverdig at Pollestad kommer med dette spørsmålet. Han var selv med på vedtaket i 2012 om at det skulle lages en nydyrkingsforskrift nettopp med hensyn til klimaet, men når utfordringene kommer, velger han å stille seg på siden.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Når en jobber med forskrift og når en jobber med kunnskapsbaserte tilnærminger til det, mener jeg at vi vet mer og mer, og vi vil få vite mer og mer, og kunnskap kan også endre seg. Det er klart at jeg vil ta med meg ny kunnskap, oppdatert kunnskap, ellers ville jeg legge til grunn gammel kunnskap når jeg skal lage en ny forskrift. Det er ingen tjent med. Så det er klart at departementet vil ta hensyn til ny kunnskap når man skal lage forskriften. Det skulle bare mangle.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg legger merke til at i komiteens arbeid har en vektlagt fem punkter, og det er ikke lagt til grunn noe om over eller under 1 meter i de punktene. Jeg tenker at jeg skal legge til grunn det som ligger i saken, for det som vi skal utrede, og så skal jeg ta med meg også ny kunnskap inn i det arbeidet som skal gjøres med forskriften.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Først har jeg lyst til å si at dette har vært den første debatten i den første saken siden jeg ble statsråd, og det synes jeg har vært spennende. Jeg har lyst til å si takk til komiteen. Vi skal ha flere saker. Jeg vil komme med en kommentar til Geir Pollestad, som snakket om 1 meters dybde. Det jeg sa i mitt innlegg, og som jeg også sa i replikkrunden, gjelder det flertallet har sagt i de fem punktene som skal vektlegges i en ny forskrift. Disse punktene er noe annerledes enn det som er utformet, om man sammenligner med forslaget proposisjonen egentlig hadde. De nevner ikke grensen mellom grunn og dyp myr. Sett i lys av den flertallsmerknaden tenker jeg derfor at når det gjelder hvordan de endelige dispensasjonskriteriene skal utformes, må jeg vurdere og komme tilbake til det. Men jeg legger merke til at det ligger ingen grense i noen av de fem punktene.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg sa også i mitt innlegg at dette er utrolig krevende nettopp fordi det har vært mye kultur, og det har egentlig vært vanskelig å vite både reinantall og hva som er økologisk bærekraftig. Det har også vært vanskelig å komme i dialog, der synes jeg at representanten har helt rett; det har vært ganske stor avstand i dialogen. Men med den dialogen som jeg nå har hatt med reindriftsnæringen i den korte perioden jeg har vært statsråd, tror jeg det er mulig å få til en måte å gjøre dette på som er både økonomisk og økologisk bærekraftig. Da tror jeg at både de store og de små må være med på å bære den byrden, nettopp fordi det er veldig mange små. Skal ingen av dem ta ut noe som helst, blir det veldig mye jobb på de store, som må betale en veldig høy pris.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
I den dialogen som jeg har hatt med både reindriftsstyre og i reindriftsforhandlingene, og i møte med Sametingets leder – min statssekretær har vært i Sametinget nettopp for å knytte den kontakten – har formålet med alle tre hensyn vært viktig. Det jeg fikk tilbakemelding på fra næringen selv, var at alle de tre sidene var viktige. For tar en bort en av sidene, opplever de at vi knebler muligheten for næringen selv. Tar en bort den ene siden, vil både den kulturelle biten, den økologiske biten og den økonomiske biten bli redusert. Derfor har det vært viktig for meg å lytte til det de sier. Da forholder jeg meg til formålet, som er tredelt – ikke bare én side av den tredelingen.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg er i møte med minoriteter – uansett hvem minoritetene er – opptatt av å møte med respekt, møte med å forstå, prøve å forstå. Det er vanskelig, for det er en kultur, men det må ikke å oppleves som overformynderi, man må klare å komme i dialog. Det mener jeg at vi har begynt å bygge på, og jeg er glad for de to møtene vi har hatt, jeg er glad for tilliten som ligger der, og jeg tenker at den må vi bygge videre på. Vi skal ha forståelse for både den kulturelle biten og den økologiske biten, for det vil til sjuende og sist ha betydning for om noen blir tvunget ut av næringen fordi det ikke er økonomisk bærekraftig for dem. Man må ta hensyn til det og prøve å forstå. Jeg tilhører ingen minoritet, men jeg mener jeg kan vise den respekten og forstå det verket og den delen av arbeidet jeg skal gjøre på akkurat dette feltet.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg har innledningsvis lyst til å si at dette er en viktig sak for norsk landbruk og en viktig sak for norsk politikk. Ingen er i tvil om etter å ha sett klimaendringene i full skala i 2017 og 2018 og hvilken innvirkning de hadde på landbruket, at vi har en vei å gå for å tilpasse landbruket til de nye klimaendringene. Det er jeg helt enig med forslagsstillerne i. Vi må ruste norsk jordbruk for tider med mer nedbør, mer flom og mer tørke, paradoksalt nok, og vi må tilpasse jordbruket til disse klimaendringene. Det er jeg ikke i tvil om. Jeg er helt enig i at det er viktig og nødvendig at norsk jordbruk er godt rustet for akkurat disse endringene. Samtidig mener jeg at vi må være med og bidra i arbeidet med å redusere klimagassutslippene fra sektoren, og ikke forsterke den utfordringen som vi her ser. Jeg mener at det er sentrale problemstillinger som det har blitt jobbet systematisk med over år. Jeg har som statsråd fått møte mange kunnskapsbaserte enheter som har kommet med mange begrunnede tiltak som landbruket har tatt i bruk, både foredling av planter og foredling av dyr, nettopp fordi en ønsker å møte de nye klimautfordringene. Klimatilpasning av jordbruket må tas på alvor, og regjeringen følger dette opp, mener jeg, i flere sammenhenger. Gjennom budsjettarbeidet, de årlige jordbruksforhandlingene og de styringssignaler en gir til underliggende etater og forskningsinstitusjoner, har satsingen de siste årene vært rettet mot nettopp reduksjon av utslippene fra jordbruket og tilpasning av norsk jordbruk til et klima som er i endring. Utvikling av både tilpasset teknologi og forskningsbasert og praktisk agronomisk kunnskap er en forutsetning for å lykkes under mer og mer krevende produksjonsforhold. Hovedformålet for landbrukspolitikken har over flere år vært økt matproduksjon på norske ressurser. Sammen med målet om å ha et landbruk over hele landet krever det en tydelig prioritering i bruken av jordbruksarealer mellom gressområder og arealer som er egnet til produksjon av korn og grønnsaker. I Granavolden-plattformen sier regjeringen at vi ønsker å styrke denne arbeidsdelingen i norsk landbruk, nettopp fordi en ønsker å dyrke korn der en kan dyrke korn, og å ha gressproduksjon der en skal ha gressproduksjon. Det mener jeg også er med på å gjøre noe med selvforsyningsgraden. Samtidig har jeg lyst til å løfte blikket litt. Når det gjelder utfordringen med et klimatilpasset landbruk, sitter Norge på en ufattelig stor kunnskap gjennom våre forskningsinstitusjoner. Denne kunnskapen kan vi bidra med også utenfor våre landegrenser for å øke matproduksjonen også andre plasser, ikke bare i vårt eget land, og for å kunne ivareta ulike arter og tilpasse arter til et nytt klima. Jeg vil avslutte med å si: Vi har sett en forferdelig krig i Syria. Noe av det første de tok, var frølageret, som var tilpasset for å kunne bygge landet etterpå. Det er viktig å tenke framoverlent – hvordan vi tenker foredling, forankring og lagring, er en viktig del i de klimautfordringene som landbruket står overfor.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Jeg er klar over at kornarealet har gått ned, fordi en har gitt åpning for annen produksjon der det er areal som har vært egnet for kornproduksjon. Derfor vil jeg forsterke og være tydelig på at vi må bruke de arealene som er egnet for kornproduksjon, til kornproduksjon, og der en skal ha produksjon av gress, må en styre virkemidlene. Dette mener jeg er et godt grunnlag inn i landbruksforhandlingene.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Nå kjenner ikke statsråden akkurat den saken som representanten viser til, men uavhengig av hva fylket heter, mener jeg at der det er egnet for kornproduksjon, skal en produsere korn, nettopp ut fra at vi ønsker og har en politisk enighet om økt selvforsyningsgrad. Da er det et viktig virkemiddel, enten det heter Hedmark eller det heter Østfold.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Ja, jeg er villig til å se på styringssignaler til underliggende etater, for det skal ikke være et mål at en skal gå utover det som er bærekraftig på den enkelte gård for å kunne få innovasjonsmidler – hvis det var det representanten egentlig la til grunn for spørsmålet. Jeg mener at vi skal utnytte de ressursene som er, og vi skal bruke dem, men vi skal ikke forbruke dem, for da utfordrer vi balansen i det økologiske systemet, som jeg mener det ikke er grunnlag for.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-04-11:
Nå skal jeg som statsråd få lov til å være Olaug som statsråd, jeg skal ikke sammenligne meg med andre statsråder. Det jeg er opptatt av, er faktisk å ha en dialog med norsk landbruk selv om hvordan prioriteringene er. For jeg tror i all virksomhet – også når jeg har vært leder i sykehus – at det er viktig å ha en dialog med dem som har skoene på. Da blir styringen og forhandlingene viktige, da blir samarbeidet viktig, og da må vi også kunne gjøre endringer i virkemiddelapparatet hvis det ikke treffer. Det tror jeg gjøres best i dialog og ikke fra Stortinget alene.