Ola Elvestuen (Venstre), 2020-03-12:
Jeg vil også takke utenriksministeren for en veldig grundig redegjørelse, som på mange måter viser hele bredden av og størrelsen på det norske internasjonale engasjementet ved å være innom mange temaer – temaer som jeg tror det er bred enighet i Stortinget om at vi skal forsterke vår innsats på. Det er viktig for Norge og for verden. Det er selvfølgelig også grunn til å komme inn på den internasjonale avhengigheten vi har, som nå blir illustrert med koronaviruset, covid-19-viruset, og hvor raskt denne situasjonen nå endrer seg internasjonalt og hos oss. Jeg er enig med representanten Lysbakken i at man har et eget ansvar i Norge og i andre demokratiske land for å vise at vi klarer å håndtere en slik situasjon, en pandemi, med den styrken som kreves for å stoppe den utviklingen vi er inne i nå. Der vi er nå, hvor det er en eskalerende utvikling også i Norge, er det viktig for oss å vise tydelig at vi har vilje til å sette i gang kraftfulle tiltak, enten det er å stenge skoler eller andre tiltak, så raskt som de faglige rådene tilsier det. Det har betydning også ut over akkurat den situasjonen vi er i nå. Jeg er glad for at utenriksministeren brukte så mye tid også på en situasjon vi er i som går over lengre tid, men som har en utvikling som flere og flere blir mer bekymret over, nemlig klimaendringene vi står overfor. Vi er inne i det året da Parisavtalen skal vise om den har den nødvendige kraften, ved at alle land skal melde inn sine nye mål innen desember i år. Jeg er da veldig glad for at Norge har vært tidlig ute. Vi har sagt at vi skal forsterke vårt nasjonale mål til 50–55 pst. Det er viktig for å påvirke EU, slik at også EU forsterker sitt mål med tilsvarende og jobber for at de kommer opp til 50–55 pst. Det er ingen tvil om at Norge og Europa er ledende i å ta tak i og vise hvordan man kan redusere utslipp raskt nok. Men det er også viktig at vi har vært tidlig ute med tanke på å påvirke de større utslippslandene til å forsterke sine mål i løpet av dette året – i tilstrekkelig grad også, slik at man kan tro på at vi kan holde den globale oppvarmingen under 2 grader og ned mot 1,5 grader. Vi må kutte utslipp, og det må skje raskt. Vi har nå fått på plass et sterkere samarbeid med EU ved at vi har felles mål fram mot 2030. Det er bra, men det holder ikke å redusere utslipp. Vi må også ta vare på natur, så det å få på plass den nye konvensjonen for biologisk mangfold er også viktig. Det gjelder også det internasjonale arbeidet vi har for bl.a. å ivareta regnskog. Den store utfordringen er at man skal etablere en global økonomi innenfor naturens tåleevne. Alt annet er ikke rasjonelt og gir ikke mening. Det skal også skje innenfor en åpen økonomi og en fri handel, for dette må henge nøye sammen med det samarbeidet vi trenger internasjonalt for å nå FNs bærekraftsmål. FNs bærekraftsmål er slik at man ikke kan plukke noen, man må nå alle. For å nå disse målene må demokratier lede. Det er mangel på demokratisk ledelse i verden i dag. I løpet av den siste uken har den amerikanske stiftelsen Freedom House lagt fram sin rapport for året 2019 om utviklingen av sivile og politiske rettigheter i verden. Det var det fjortende året på rad at det var flere land som hadde en negativ utvikling enn det var land som hadde en positiv utvikling. Så det er ingen tvil om at demokrati, rettsstat og menneskerettigheter er under press internasjonalt, fra stormaktsrivalisering, hvor Russland, Kina og Iran fører en politikk for å undergrave demokratiske systemer, men vi ser det også i demokratier, hvor man må bekjempe autoritære krefter, enten det er i Ungarn eller i andre land. Et siste poeng: NATO er bærebjelken i vår sikkerhetspolitikk, og det må pleies og styrkes, men vi trenger også mer europeisk og nordisk samarbeid. Europa trenger også en strategi i Midtøsten som er langsiktig – for demokrati, rettsstat og menneskerettigheter. Det er det eneste som over tid kan gi den nødvendige stabiliteten.