Svein Harberg (Høyre), 2016-04-14:
En likestillingsmelding og påfølgende debatt her i salen er på sin plass med jevne mellomrom. Jeg skulle imidlertid ønske at vi i 2016 hadde en bredere likestillingsdebatt enn det oppspillet vi har hatt til denne debatten i dag, og som kun dreier seg om kjønn. Det er helt klart andre deler av samfunnet der ute som opplever manglende likestilling, som fortjener vår oppmerksomhet, og burde fått det. Likevel er det nok behovet for fortsatt å bruke energi på grunnleggende holdninger og rettigheter for kjønnslikestilling som virkelig opprører meg. Dette er altså ikke kritikk til andre partier her i salen, men til deler av samfunnet rundt oss. Som leder for likestillingskomiteen opplever jeg jevnlig å få tilbakemeldinger om miljøer som praktiserer eller omtaler likestillingsholdninger som henger igjen fra en tid vi absolutt ikke vil identifisere oss med. Retro er in for tiden, men vi må ikke ta med oss holdningene på kjøpet. Det siste eksempelet fikk jeg på mandag. Da var jeg på en debatt om kjønnskvotering i filmindustrien. Der forteller kvinner som er i bransjen, om systematisk nedprioritering, manglende støtte og manglende muligheter sammenlignet med sine mannlige kolleger – avgjørelser som ikke kan forklares med annet enn forskjeller på grunn av kjønn. Også i utdanningen formidles holdninger om hva kvinner må gjøre for å komme videre som er milevis unna likeverd og likestilling! Joda, noe av dette gjelder nok å forsvare egne posisjoner, men uansett – dette går ikke an. Dette var bare ett eksempel av flere der vi opplever holdninger i et miljø og i hodet til folk som viser at vi må sette inn ressurser på å formidle elementære og grunnleggende likestillingspremisser på en slik måte at holdningene endrer seg. Og her er det full mulighet til igjen å bredde debatten til å gjelde mer enn kjønnslikestilling. Hvordan håndterer vi så denne utfordringen? Ja, det er her vi skiller lag her i salen. Jeg tror ikke regissører, manusforfattere og direktører i filmbransjen i morgen inntar en helt ny holdning fordi vi har fått et flertallsvedtak i Stortinget om kvotering. Jeg tror det kan bli oppmerksomhet rettet mot hvilke lure grep man kan gjøre for å innfri kravet. På den måten endrer vi ikke holdninger. Likestillingsmeldingen fra regjeringen inneholder rundt 70 aktive grep som alle bidrar til å rydde i holdninger, mangelfulle rettigheter og rutiner for oppfølging, samtidig som det arbeides konkret med å finne fram til hva som kan skape grunnlag for ulikebehandling, og selvsagt målrettet arbeid med holdninger. For Høyre er det viktig å skape forståelse og gode holdninger, og at hver enkelt av oss, som politikere, ledere i både offentlig og privat sektor, kolleger, naboer og tillitsvalgte i organisasjoner, blir utfordret på våre egne holdninger dersom vi skulle trå feil. Jeg registrerer at det i salen i dag er et flertall for en del forslag som inneholder kvotering. Det er ikke vår foretrukne metode. Tvang og straff kan selvsagt ha en effekt, men vi velger en annen linje. Det er også fremmet en del forslag som slår inn åpne dører. Det underligste er de etter hvert mange forslagene som går på det som allerede er omtalt i meldingen. Noen harselerer med at det er underlig at vi da stemmer imot. Ja, det må vel kunne sies å være enda mer underlig at en foreslår det som står i meldingen en gang til. Høyre står med rak rygg bak meldingen, de utfordringer den beskriver, og de aktive tiltak som oppsummeres. Jeg har ikke fasiten på hvordan vi raskt skal oppnå full likestilling på alle områder, men kan slå fast at kvotering ikke har endret holdningene til folk i tilstrekkelig grad. Resultatet håper jeg tross alt blir at meldingen og debatten gjør noe med oss – likestilling og likebehandling er et avgjørende grunnlag for et godt samfunn for alle, og det vil vi ha, president!