Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1998-12-17:
La meg først få understreke at jeg ikke har noe behov for å skylde på Regjeringen for mitt eller Arbeiderpartiets standpunkt til denne avtalen. Men det er vesentlig å få vite i hvilken grad Regjeringen står bak det som nå er lagt fram for Stortinget, eller om det er slik at man sier at det er noe man har lagt fram utelukkende på grunn av stortingsflertallet. Ellers tenkte jeg å si litt om matsikkerhet og forbrukerbevisstgjøring. Det er jo slik at det både i Norge og i andre europeiske land finner sted en økende bevisstgjøring hos forbrukerne, med krav til renhet og kvalitet i matvarer. Det er viktig for oss å sikre at de matvarene vi kjøper, er basert på en sunn, miljøriktig og etisk akseptabel produksjon, varer som ikke skader helsa vår. Vi ønsker å spise det vi vil, uten å tenke på fare for smitte eller sykdommer. Derfor er vi opptatt av at vi har et kontrollregime som sikrer at det tas prøver i alle ledd fra jord til bord. God kontroll blir jo ekstra viktig i en tid med økt internasjonal handel med mat og dyr, og med økt internasjonal reisevirksomhet. Det er også viktig når det gjelder kontrollregimet for mat. Når vi nå utvider EØS-avtalen til det veterinære området, har nettopp skjerpet kontroll vært viktig å sikre i prosessen. Det var vår landbruksminister opptatt av, og det har den nåværende regjeringen vært opptatt av i sine framlegg. Helseministeren sa under høringene bl.a. at kravet om at importørene skal registreres og Næringsmiddeltilsynet varsles 24 timer før varenes ankomst, gir oss muligheter til å fortsette å være like strenge – og jeg vil føye til: om ikke strengere – når det gjelder kontroll av mat. Det gir også tid til kontroll før maten når butikkhyllene, og det tror jeg forbrukerne er opptatt av. De lover og bestemmelser vi i dag har knyttet til næringsmidler, endres selvfølgelig ikke av veterinæravtalen, slik også helseministeren understreket det i høringene. Med andre ord: Det vil fortsatt være forbudt å selge varer som anses å være en fare for folks helse. Norske veterinærer har i den offentlige debatten reist tvil om kompetansen til sine kolleger i EU-land – de har for så vidt reist tvil om kompetansen hos helsepersonell i Norge også, men det skal jeg la ligge. Vi snakker altså om land som Tyskland, Frankrike og Sverige, bare for å ta noen. Det er en form for selvgodhet som jeg syns vi skal være varsomme med. Jeg tror, og har også fått vite, at veterinærkontrollen i EU holder en svært høy standard. Like viktig er faktisk den debatten og de prosessene som foregår innenfor EU når det gjelder næringsmiddelsikkerhet. Kommisjonen presenterte i april 1997 en grønn bok om næringsmiddelpolitikk, og EU-toppmøtet i Luxembourg for ett år siden, Det europeiske råd, tok til orde for å endre fellesskapslovgivningen på området med utgangspunkt i folks helse og sikkerhet. Kommisjonen la også nylig fram de politiske hovedprioriteringene for 1999, og blant de viktigste sakene er folkehelse, veterinær kontroll og matkvalitet, forbrukertrygghet og rettigheter. Kommisjonen har nylig vedtatt 35 program for utrydding av 14 dyresykdommer. Det er også interessant i forhold til at internasjonal reisevirksomhet og økt handel jo nettopp fører til at animalske produkter går over landegrensene. Som følge av dagens vedlegg I til EØS-avtalen har norsk næringsmiddelindustri allerede vært gjennom omfattende investeringer for å tilpasse seg f.eks. EUs krav til hygiene. Matvarer produsert i EU står altså overfor svært strenge regler for hygiene og internkontroll, og det kan jo være greit for norske forbrukere å vite akkurat det. Det er et tall som har vært nevnt før i denne debatten, men jeg vil gjenta det, og det er at offisiell import av kjøtt fra EU til Norge utgjør 700 000 tonn, mens det som kommer inn i landet i bæreposer, slik representanten Engebretsen omtalte det, utgjør 130 000 tonn. Det er derfor internasjonalt samarbeid om mat, ernæring og helse blir stadig viktigere.