Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-12-15:
Bare først en kort kommentar til spørsmålet om dynamiske effekter av skattepolitikken. Fra regjeringspartienes side er vi prinsipielt enig i at skattepolitikken har stor betydning for f.eks. utbytte av arbeidskraft, men det er litt trist at vi ikke kunne vært mer enige om hvor den effekten er størst, nemlig hos dem som er deltidsarbeidende, bl.a., som dermed tjener lite, og som har en betydelig motivasjon til å yte mer dersom det skattemessig i større grad stimuleres til det. Høyrepartiene har ikke noen spesielle sans for en slik skattepolitikk som stimulerer dem som tjener lite gjennom skattelettelser, og det er beklagelig. Disse skattelettelsene må tas inn igjen på andre områder, og som flere har vært inne på fra regjeringspartienes side, er økt beskatning av finanssektoren høyst aktuell når vi ser den i en sammenheng med beskatningen av næringslivet ellers. Bare et par punkter og noen kommentarer: Ved innførsel av varer er hovedregelen at toll og avgifter skal betales ved grensepassering, og det er godt at det i denne proposisjonen blir lagt fram at gebyret på kredittdeklarasjoner reduseres fra 75 kr til 47 kr for å unngå overprising. Dette gir en reduksjon i direkte besparelser på 90 mill. kr for næringslivet. Ellers er det fokus på skatteetaten. Skatteetaten er utrolig viktig. Den har et budsjett på 4 355 mill. kr, og jeg vil rette oppmerksomheten på Riksrevisjonens nylig avgitte rapport om reorganisering av skatteetaten. Konklusjonene til Riksrevisjonen er dessverre nedslående lesning. Rapporten viser nemlig at kontrollen av næringsdrivende og selskaper samlet sett ikke er styrket, klagesaksbehandling tar for lang tid, og skatteopplysning og skattekontorene gir for dårlige svar til brukerne. Rapporten er nå til behandling i kontroll- og konstitusjonskomiteen, og jeg håper at det blir gjort på en grundig måte, slik at vi kan sikre oss at så store reformer blir gjennomført på en slik måte at målet nås. Det er spesielt oppsiktsvekkende at skatteetaten ikke har grunnlagsdata hvor en kan vurdere i hvilken grad målet er nådd eller ikke – sjøl det er ikke på plass, jf. Riksrevisjonens rapport. Det som ellers er viktig når det gjelder skatt, er at de kommunale skatteoppkreverne fortsatt beholdes. Det er store fordeler ved det. Nærhet og kjennskap til skattyter er sentralt. Næringslivet står overfor en krevende situasjon, og dermed blir Innovasjon Norge enda mer sentral enn den er i dag. Innovasjon Norge får lån fra statskassen til utlånsvirksomhet. Det er en overslagsbevilgning på total innlånsbevilgning på 42,1 mrd. kr, og det er viktig at vi sikrer tilstrekkelig med penger til Innovasjon Norge, fordi den blir viktigere. Det som har vært noe av utfordringen, og som kommer til å bli utfordringen i enda større grad, er at vi vil erfare at en rekke framtidsrettede bedrifter som har likviditetsproblemer, sjøl innenfor Innovasjon Norge vil ha problemer med å få risikolån. Da må Innovasjon Norge i større grad ha et fokus på de realverdiene som ligger i bedriften, det potensialet den har for framtida, og bruke et skjønn, slik at ikke bedriften kommer i en prekær økonomisk situasjon. Det har enormt mye større samfunnsøkonomiske konsekvenser om bedriften ikke skal føres videre, enn om vi praktiserer regelverket til Innovasjon Norge, slik at disse bedriftene kan få nødvendig risikokapital. Slik som kredittmarkedet nå utvikler seg, er det heller slik at de private til de grader trekker seg tilbake, og da må Innovasjon Norge lene seg fram og ta det samfunnsansvar som her er nødvendig. Til slutt Finanstilsynets retningslinjer om å øke egenkapitalen for boligsøkende fra 10 pst. til 15 pst. Det er et viktig tiltak. Det er et helt nødvendig tiltak for å sikre at de som kjøper bolig, ikke skal komme i vanskeligheter dersom boligmarkedet endrer seg. Det er viktig å kombinere dette med at vi fortsatt skal ha ordninga med startlån fra Husbanken. Det er fortsatt en svært viktig ordning som gjør at flere kommer inn i boligmarkedet. Jeg vil bare helt til slutt si at den situasjonen vi nå er inne i, fordrer at sparekulturen fremmes i større grad i konkurranse med forbrukskulturen. Da håper jeg at regjeringa i neste runde kan se på BSU-ordninga, slik at ungdom gis bedre muligheter til å spare for å finansiere egen bolig.