trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2017-03-21:
Det var det første innlegget til representanten Karin Andersen som fikk meg til å tegne meg på nytt. Det at man har gode intensjoner, er vel og bra. Og jeg tror vi alle deler det felles målet. Men samtidig må man alltid se på om de virkemidlene man har, faktisk vil virke, om det er riktige virkemidler, og hvilke konsekvenser de virkemidlene har – selv om man kanskje med de beste intensjoner fremmer forslag om visse virkemidler. Når representanten Karin Andersen står på denne talerstol og hevder at kostnader ikke har noen betydning for prisen, synes jeg det er en underlig logikk. Det er en selvfølge at hvis vi påfører betydelig fordyrende utgifter og kostnader for f.eks. utbyggere, er det noen som må ta den regningen. Og til syvende og sist er det alltid forbrukerne som tar regningen. Vi i Fremskrittspartiet er villig til å stille krav, også krav som koster penger. Men vi mener man må gå inn og se om kravene er rimelig i forhold til det vi får igjen. Derfor har vi gode og viktige krav til universell utforming, spesielt i det offentlige rom – både for det offentlige og for det private. Men vi kan ikke komme i den settingen at vi kommer med mange forskjellige krav som koster betydelige summer, som så gjør at en helt annen gruppe må slite – typisk unge førstegangsetablerere, mennesker med svak økonomi, som Sosialistisk Venstreparti ofte er glad i å snakke om. Men vi vet at de som virkelig rammes av politikken til Sosialistisk Venstreparti, i høyeste grad er de fattige og dem med svak økonomi, som Sosialistisk Venstreparti nå gjerne vil gjøre det vanskeligere for å komme inn på boligmarkedet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-21:
Det er lett i sånne debatter å diskutere hvem det var som kom først, og hvem det er som har prioritert dette området høyest. Er det de i den forrige regjeringsperioden, eller er det de i den nåværende? Det jeg tror vi kan understreke alle sammen, er at det å ha et universelt utformet samfunn er en visjon og en målsetting for alle partiene på dette storting. Det er det viktig å ha med seg. Universell utforming av samfunnet foregår i mange departement. Jeg koordinerer det arbeidet nå, og hvis jeg får lov til å svare på spørsmålet om hva jeg mener er det viktigste som jeg som likestillingsminister har fått fram, vil jeg understreke handlingsplanen for universell utforming, med hovedvekt på IKT og velferdsteknologi, som er et stort skritt og har viktige tiltak for denne gruppen. Så er det også arbeidet med ny felles likestillings- og diskrimineringslov, og det at vi nå løfter IKT inn i diskrimineringsloven, som den forrige regjeringen ikke gjorde noe med. Å styrke diskrimineringsvernet for personer med funksjonsnedsettelse er også et viktig tiltak jeg har lyst å løfte fram.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-21:
Ja, når det gjelder handlingsplanen for universell utforming, opplever jeg at brukerorganisasjonene har vært fornøyd med satsingen på IKT og velferdsteknologi. Det vil alltid være noen som er misfornøyde, at den skulle vært større, at det skulle vært raskere gjennomføring av en del ting, og selvfølgelig at det skulle vært flere ressurser. Men jeg har lyst å understreke at regjeringen nå jobber med en helhetlig rapport for å synliggjøre hva regjeringen gjør på dette området, ikke bare i undertegnedes departement, men også i de andre departementene, som har viktige tiltak og mange ressurser – også økonomiske ressurser – spesielt innenfor samferdselsområdet, på dette viktige temaet. Når det gjelder forslaget til felles likestillings- og diskrimineringslov, som har vært på høring, og den styrkede innsatsen som vi gjør innenfor IKT i skolen for personer med nedsatt funksjonsevne, opplever jeg at vi får gode tilbakemeldinger fra organisasjonene på det høringsforslaget.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-21:
Jeg oppfatter det slik at det er en komité som er sterkt opptatt av akkurat denne problemstillingen, og det er noe som vi skal ta med oss videre. Kommunal- og moderniseringsdepartementet har hatt på høring forslaget om ny byggteknisk forskrift i plan- og bygningsloven. Hovedhensikten har vært at vi skal ha et enklere og tydeligere regelverk, som bidrar til reduserte byggekostnader. Det er for mange kompliserte krav til boliger, som gjør det dyrt å bygge, og som dermed kan gjøre det vanskeligere å komme seg inn på boligmarkedet. Regjeringen tar tilgjengelighet og universell utforming på alvor, og i forslaget til ny TEK17 er kravene til hvilke boliger som skal være tilgjengelig for personer med funksjonsnedsettelse, videreført fra TEK10. Det samme gjelder også kravene til hvilke bygg som skal være universelt utformet. Dette er noe som vi skal ta med oss når vi skal jobbe videre med TEK17-forskriften.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-21:
Disse forskriftene ligger under kommunal- og moderniseringsministeren, og man gjennomgår nå disse forskriftene, som har vært på høring. Jeg kan forsikre representanten om at kommunalministeren også leser merknader fra en komité og ser hvilke signaler Stortinget ønsker å gi til regjeringen. Det som er svaret på det spørsmålet, er at regjeringen vil sikre universell utforming av samfunnet i sitt arbeid med nye byggtekniske forskrifter, som er TEK17.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-21:
Jeg takker for spørsmålet. Som også representanten er kjent med, har prosjektet med servicehunder vært evaluert og er nå ferdig evaluert. Som representanten var inne på, framgår det av regjeringserklæringen at regjeringen vil gjennomgå den ordningen med sikte på å gjøre den mer lik førerhundordningen. Det er viktig at ordningen nå vurderes, også som et supplement til det øvrige tjenestetilbudet. Men når vi nå har fått denne evalueringen, er dette noe som regjeringen jobber med for å se hvordan vi kan gjøre ordningen mer lik den ordningen med førerhund som er der i dag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-03-21:
Det var en feil fra min side.
Olemic Thommessen (Høyre), 2017-10-02:
Hvis ingen har noe å innvende mot det, vil jeg etterkomme anmodningen.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-12-18:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Martin Henriksen, Leif Audun Sande, Nina Sandberg og meg selv fremme et representantforslag om å innføre den praktiske skolesekken for elever i barne- og ungdomsskolen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Jeg skulle nok ønske at Høyre etter hvert hadde begynt å interessere seg litt for f.eks. analysene som OECD gjør, som viser til at Norge hadde tjent mye på å fordele bedre og øke skattene til dem med høye inntekter, de som burde klare seg sjøl, og heller øke bistanden til dem som har det vanskelig, slik som SV gjør. Da er det er flere som vil klare seg, og vi vil skape mer. Høyre har til nå ikke klart å legge fram et eneste bevis på at de skattelettene som Høyre foreslår og får igjennom, fører til arbeidsplasser. De er tvert imot ulikhetsskapende og bidrar til at vi ikke har penger til å finansiere den velferden som hele næringslivet også nyter godt av. Vårt opplegg vil i sum gi et mye bedre utgangspunkt for økonomisk verdiskaping for alle i samfunnet. I tillegg vil det gi skattelette til alle med inntekt under 600 000 kr.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Hele utgangspunktet for spørsmålet er feil, for SV har ikke noe imot private som er med i velferden. Det vi har noe imot, er profitt. Da barnehageforliket ble inngått, var det veldig mange private barnehager, men de var stort sett foreldredrevet og non-profit-drevet. Det var fordi kommunene ikke hadde bygd barnehager, og da måtte foreldrene sette i gang selv. Nå i dag er det store internasjonale konsern som kjøper opp disse barnehagene, og det er også de som driver omsorg innen barnevern og eldreomsorg. Dette er internasjonale investeringsfond som stort sett også har plassert seg i skatteparadis, altså bidrar de ikke til spleiselaget, men tar penger ut av spleiselaget. I tillegg til det bidrar de til at ansatte, heltene i omsorgen, risikerer å gå ned i lønn og i hvert fall i pensjon. Det ønsker ikke SV. SV ønsker en god arbeidsgiverpolitikk, slik at man kan rekruttere og beholde gode folk, og slik at vi bruker pengene til det formålet vi har bevilget skattepengene til.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Erfaringene fra den tida er det som gjør at vi ønsker øremerking på disse områdene. Vi startet med det helt på slutten av vår periode nettopp fordi vi satset på at når man la penger på bordet, skulle det bli en satsing av det. Det ble det altså ikke. Jeg er glad for at man nå har fått økt antallet, men det skulle jo bare mangle med den satsingen som har vært. SV ønsker altså at vi øremerker satsingene på disse områdene, slik at det blir økt antall i alle kommuner, for slik er det ikke. Det er jo sånn at ungdom som trenger hjelp, også kan bo i de kommunene der de i dag ikke får denne hjelpen, enten det er fra skolehelsetjenesten, fra barnevernet eller fra f.eks. et lavterskeltilbud innen psykiatri. SV legger pengene på bordet, også sånn at det er mulig å synliggjøre hva staten bidrar med i disse satsingene, slik at det ikke bare blir et ansvar for kommunene å oppfylle alle statens gode ønsker.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Regjeringen skryter stadig av at de har brukt mer penger på ulike områder, men det skulle da bare mangle når man har 125 mrd. kr mer av oljepengene å bruke på budsjettene. Noe må man jo bruke dem på. Men et område som angår alle i dette landet, og som angår mest dem som har det vanskelig, er bostøtten, og der bruker vi mindre penger nå enn vi gjorde i 2010, og vi har blitt 400 000 flere mennesker i landet. Vi vet at fattigdommen øker. Forrige uke fikk vi statistikk som viser at lønningene til de lavest lønte har gått ned, og boutgiftene har økt voldsomt. Likevel sier regjeringen at de styrker bostøtten. Hvordan er det mulig at man styrker bostøtten når færre får, og de som får, får dekket en mindre del av sine boutgifter nå enn før, og når uføre faller helt ut av ordningen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Jeg vil jo tenke at de beste politikerne er de som klarer å prioritere det de sier er viktigst, uansett. Det vi har sett at Fremskrittspartiet har prioritert når de har kommet i regjering, er først og fremst skattelette for de få og rikeste – mens nok ansatte i eldreomsorgen har fått mye mindre betydning for Fremskrittspartiet. Når vi nå hører at alle kommuner skal bli like effektive, er det som om Rendalen skal bli akkurat likeens som Bærum, og jeg tror representanten skjønner at det ikke er mulig når geografien er slik den er. Så spørsmålet er hvorfor Fremskrittspartiet gjør disse valgene. For dette handler om å ha nok ansatte. 50 pst. av ordførerne melder i en undersøkelse Kommunal Rapport har gjort, at de nå må kutte ansatte. Mange av dem jobber i eldreomsorgen, og eldreomsorgen er avhengig av at det er flere ansatte enn i dag hvis den skal bli god, både på sykehjemmene og i hjemmeomsorgen. Hvorfor er skattelette viktigere enn eldreomsorg for Fremskrittspartiet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Representanten Kjenseth var i innlegget sitt inne på at kommunene har ansvaret for et av de viktigste sikkerhetsnettene for dem som virkelig er vanskeligstilt, nemlig sosialhjelpen. Det er jeg glad for, for det er virkelig behov for å gjøre noe der, bl.a. tette muligheten for kommunene til å trekke barnetrygden fra sosialhjelpen. Det området vi har spesielt ansvar for her, er jo bostøtten. Vi bruker mindre penger på bostøtte nå enn vi gjorde i 2009. I mellomtida har boligprisene økt voldsomt, inntektene til veldig mange vanlige folk og til lavinntektsfamiliene har stått stille de siste årene, og antall innbyggere har økt med flere hundre tusen. Kan representanten da forklare hvordan man i budsjettet kan skrive at man har styrket ordningen, når det er flere titusener som ikke får, og vi bruker mindre penger nå enn i 2009?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
I dette budsjettet har Kristelig Folkeparti igjen valgt side i norsk politikk – siden til dem som ønsker skattelette foran sterkere velferd. Et annet område som endrer samfunnet kraftig, er privatisering av velferd. Da handler det jo om at penger, våre skattepenger, som vi bevilger til f.eks. barnevern og eldreomsorg, også skal kunne være fortjeneste i private investeringsselskaper. En annen viktig side av denne type privatisering er at de ansatte over tid går ned i lønn, og når det gjelder pensjon, er det ofte veldig store kutt som kan utgjøre veldig store summer for den enkelte. Det er kvinner som jobber i disse yrkene. Er representanten Bransdal enig i at det er en dårlig takk å få å skulle bli konkurranseutsatt med kutt både i lønn og pensjon for disse heltene i omsorgssektoren?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
SV og regjeringspartiene har veldig ulike mål. SV ønsker mindre forskjeller mellom kommunene og mellom folk, mens regjeringen ønsker større forskjeller. Grunnen til at vi prioriterer mer penger – 5,7 mrd. kr mer – til kommunesektoren, er at vi mener og vet at sterkere satsing på skole, barnevern og eldreomsorg vil gjøre at vi faktisk skaper mer. Flere vil kunne klare seg godt og delta i verdiskapingen, akkurat som OECD sier til Norge i sine rapporter. Men jeg festet meg med noe av det statsråden sa, at lokalpolitikere står i krevende valg mellom viktige områder. Da er det viktig å sikre at det som er lovpålagt, faktisk blir gjennomført. En av grunnene til at noen øremerker, er at man vil ha det på plass. En annen måte er å bruke bemanningsnormer, f.eks. i eldreomsorgen, for å sikre at man har det nivået som loven faktisk tilsier. Vil statsråden ...(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Det er vi som er politikere, som har ansvar for å finansiere den velferden vi alle sammen ønsker. Og det er helt riktig som representanten Tveiten Benestad sier, at det er kvalitet og tilgjengelighet som avgjør om folk er fornøyd. Vi trenger også en moderne velferd – selvfølgelig gjør vi det. Vi trenger moderne skoler, vi trenger en eldreomsorg som er der når folk trenger det, vi trenger et barnevern med kompetente ansatte, og vi trenger en kommunesektor og en statlig sektor som er med på det grønne skiftet, som har kompetanse til å ta vare på klimautfordringene framover, og som klarer å bygge opp gode lokalsamfunn. Det er derfor SV prioriterer dette høyere enn det regjeringen gjør. Jeg hører at man nå går opp og skryter av en satsing på 100 millioner her og 200 millioner der. Men når SV legger 100 eller 200 millioner oppå, da er det ingenting. Da er det småpenger, da spiller det ingen rolle, da er det overbud. Jeg registrerer at det er viktig med penger når regjeringspartiene og flertallspartiene snakker om det, men når andre prioriterer det høyere, er det ikke viktig. Økte forskjeller i landet er ikke verdiskaping. Det er verditap, og det er tap for mange mennesker, som får vonde liv. Flere vil kunne delta i verdiskapingen hvis de får et bedre liv og kan bruke kreftene sine til å skaffe seg kompetanse og få arbeid. På boligområdet er det alvorlig. Jeg registrerer at flere representanter er oppe og sier at bostøtteordningen er styrket. Vel, det er flere titusen færre som får nå enn før – som får dekt en mindre del av sine boutgifter – og det er to viktige grunner til at dette skjer: Det ene er at uføretrygdede har falt ut, så ingen nye uføretrygdede får bostøtte. De gamle får – en midlertidig ordning – for ett og ett år om gangen. Det er helt utilstrekkelig. Det andre er at de ulike elementene i bostøtten ikke er justert opp for å ta igjen det gapet som har oppstått de fem–seks siste årene. Vi bruker mindre penger på bostøtte nå enn vi gjorde i 2009. Det henger jo ikke på greip. Da er det ikke en forsterket sosial boligpolitikk vi har, vi har en svekket sosial boligpolitikk. Det går rett inn i hjemmet til noen av dem som virkelig har det vanskelig, og der vi også vet at inntektene til og med har gått tilbake de siste årene. Dette øker de vonde forskjellene. Det er helt unødvendig, for det er penger nok hvis bare også flertallet hadde vært villig til å ta kampen for de mange som sliter i samfunnet, og ikke bare for de få aller rikeste.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Det er ingen regjering som har hatt så mye penger å rutte med som denne regjeringen. Det har man hatt nå i over fem år, så det er kanskje snart på tide å begynne å sammenlikne seg med andres forslag til budsjett og hvordan man disponerer de pengene vi nå har til disposisjon. Det er ingen tvil om at budsjettene nå er sentraliserende, og at de øker forskjellene. Det er et valg som Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har gjort. Jeg reagerer spesielt når representanten Kjønaas Kjos snakker om særlig ressurskrevende brukere. Ja, det er helt riktig at noen har foreslått endringer for disse før, men det behøver ikke tilsi at når man har mer penger til disposisjon enn noen gang, er det der man skal kutte. Tvert imot burde dette være utgifter som Fremskrittspartiet hadde passet ekstra godt på. Jeg registrerer at man gjør ikke det, for dette er utgifter som kommunene må ta, og som er til mennesker som ikke sjøl kan ta vare på egne behov.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Her var det mye rart, og også tydelig at man ikke har satt seg inn i at SV tidlig i vår fremmet en hel rekke forslag til gode integreringstiltak, som vi følger opp nå. Grunnen til at vi har vært imot integreringsmottakene, er at vi mener at alle mottak skal være integreringsmottak. Vi har vært imot å gjøre det som representanten har vært med på, nemlig å kutte norskopplæringen på mottakene. Til og med Jobbsjansen, som skal få de kvinnene som står lengst fra arbeidslivet, ut i arbeidslivet, har denne regjeringen redusert, slik at nettopp de kvinnene som står lengst fra arbeidslivet, ikke får hjelp fra denne ordningen. SV har styrket denne ordningen. Vi styrker muligheten til å gå i barnehage, som vi vet er viktig – mye viktigere enn å yte kontantstøtte, som er en betaling for å holde barna unna barnehagen og mor unna utdanning og jobb. Det er et veldig dårlig integreringstiltak, som regjeringen står for, og som SV ikke står for – så her er det nok en total misforståelse fra representanten.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Vi samarbeider veldig gjerne med Venstre og Kristelig Folkeparti om dette. Det er synd at Venstre og Kristelig Folkeparti har valgt å samarbeide med en regjering som har gjennomført innstramminger på dette feltet, som jeg vet representanten og partiet hans er dypt uenig i, og som etter vårt syn, og jeg har også registrert at Venstre har vært enig med SV i det, ikke er på kanten, men over med hensyn til våre forpliktelser når det gjelder fortolkninger av asylretten og konvensjonene vi er forpliktet av. Hvis representanten mener at dette er av de veldig viktige sakene i politikken, burde representantens parti vende seg mot SV og samarbeide der, istedenfor å gi ryggdekning til kanskje den mest integreringsnegative regjeringen vi har hatt noen gang.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Representanten sa i sitt innlegg at Norge var det landet som hadde tatt imot flest flyktninger. Jeg må bare gjøre oppmerksom på at det nok ikke stemmer. Det er svært mange land som har tatt imot veldig mange flere flyktninger enn Norge. I Europa er jo Tyrkia i en særklasse, men det er veldig mange andre land som tar imot mange flere. Men nok om det. Det er viktig at de som kommer hit og skal bo her, blir godt integrert raskt. Derfor var det veldig trist at regjeringen kuttet i norskopplæringen på mottak. De styrkingene som representanten nevnte i sitt innlegg, er jo alle for. Jeg vil tilbake til den manglende satsingen bl.a. på kvinner. Det er på det rene at regjeringen kuttet i Jobbsjansen. De har også snevret inn målgruppen for ordningen til dem som ikke er på sosialhjelp, og det er jo noen av dem som står lengst unna arbeidslivet. Kan representanten forklare hvorfor disse kvinnene skal få mindre hjelp, hvorfor regjeringen mener det er riktig at de skal få mindre muligheter enn før?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Det siste er jeg veldig enig i, og derfor er det veldig kritikkverdig at regjeringen har kuttet i norskopplæringen – ikke styrket den – og at vi fremdeles venter på forslag om å forbedre introduksjonsordningen, noe alle har vært enig om at det har vært behov for lenge. I tillegg har man lagt ned mottak som er gode på integrering. Det er ikke spesielt lurt, hvis man er opptatt av integrering, å fjerne de mottakene som får det til. Representanten Kjønaas Kjos sier at man skal bosette i de kommunene som har gode resultater. Det høres veldig tilforlatelig ut, og jeg er i utgangspunktet ikke uenig i det, men det hender jo at noen av dem som blir bosatt, har litt dårligere forutsetninger enn andre. Det finnes f.eks. folk som er svært krigsskadde og syke. Hvis det er de parameterne som skal telle, hvordan vil Fremskrittspartiet sikre at det er kommuner som vil bosette mennesker som er krigsskadde og har store helseutfordringer?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Jeg er glad for at Venstre og også Kristelig Folkeparti ønsker å være med SV og sikre et rimelighetsvilkår i vurderingen av flyktninger som skal sendes på internflukt. SV og Venstre er nok også veldig enig i mange av de punktene som vi har prioritert i våre alternative budsjetter. Det har vært mye snakk om kvaliteten på mottak, og det er et punkt som jeg stusser litt på hos Venstre: Når man har bygd opp kapasiteten på mottak, har man hatt andre kriterier – man har lagt mer vekt på kvalitet – enn når man har bygd ned. Det betyr at man risikerer å fjerne noen av de mottakene som har vært veldig gode på integrering, som har jobbet godt med det i svært mange år, som har veldig høy kompetanse, og som kan vise til veldig høy deltakelse i både utdanning og arbeidsliv. Hva er grunnen til at Venstre synes at den jobben som regjeringen gjør på dette området, er grei nok?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
SV og Kristelig Folkeparti er også enige på veldig mange punkter når det gjelder asyl- og flyktningpolitikk, og når det gjelder integreringspolitikk. Et av problemene med integreringspolitikken er retorikken som særlig statsråden har hatt, som virker fremmedgjørende, og som gjør at mange på ingen måte føler seg verken velkomne eller sett. Men det andre er noen av de innstrammingene som har vært gjort særlig i familiegjenforeningspolitikken, som etter SVs syn er svært familieuvennlig, og som er ødeleggende for integrering, fordi man må vente lenge og får kanskje ikke lov til å være sammen med familien sin før det har gått mange år – og noen får det ikke. Er representanten enig i at det er behov for å gjøre endringer i familiegjenforeningspolitikken på asylområdet for å bedre integreringen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Jeg vil følge opp litt det spørsmålet som Arbeiderpartiet hadde, for jeg synes ikke svaret var spesielt godt. Det gjelder det samarbeidet som er i Europa om å dele ansvaret for flyktninger. Dublin-avtalen er veldig ubalansert og skjev sånn som den er nå. Vi vet at det er tatt noen initiativ, men spørsmålet var jo: Hvilke initiativ har Norge tatt for å få dette til? Det vi vet nå, er at denne regjeringen har instruert om at man skal begynne å gjenoppta Dublin-returer til Hellas – det europeiske landet som har mest belastning, med flyktninger som sitter i flyktningleirer og har ubehandlede søknader, som selv har en dyp økonomisk krise, og som er i en veldig annerledes situasjon enn Norge er i. Så spørsmålet er igjen: Hvilke initiativ har Norge tatt gjennom dette samarbeidet for å få til en bedre ansvarsdeling mellom de ulike europeiske land?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Introduksjonsutfordringene er reelle. Men det som hjelper, er å ha gode forslag til ordninger som faktisk hjelper folk, og ikke å snakke så ensidig negativt – som særlig Fremskrittspartiet gjør – om flyktninger og asylsøkere. Den retorikken som har blitt ført, har ført til at flere av ungdommene som er født i Norge og oppvokst i Norge, har skrevet ganske mange både blogger og innlegg om at de hele tiden får beskjed om at de aldri blir norske nok, at det alltid er grunn til å mistenke dem, at man leser statistikk negativt, som statsråden helt systematisk gjør. Når det gjelder Jobbsjansen: Det er en god metodikk. Problemet er at man nå begrenser metodikken og ikke gjør den tilgjengelig for mennesker som kunne hatt bruk for den. Sosialhjelpsordningen kunne brukt Jobbsjansen-ordningen, for den handler om at man til og med går hjem til kvinner som kanskje ikke får så veldig mye støtte hjemme til å være i arbeidslivet. Poenget her er at man begrenser de ordningene som har vist gode resultater. Så til disse rare påstandene om SV og integrering: Ja, jeg skjønner at det er en ny komité. Men da vil jeg be representanten om f.eks. å lese Dokument 8:29 S for 2015–2016, der SV fremmet 51 forslag til bedre integrering. De ligger jo der, disse forslagene som statsråden og representanter fra Høyre og Fremskrittspartiet snakker om, men ikke gjør noe med, bl.a. introduksjonsordningen, som vi alle sammen de siste fem årene har sagt må bedres – men det skjer jo ikke. I stedet kutter man i norskopplæringen. Vi har foreslått at man må kombinere introduksjonsordningen med formell kompetanse, slik at de som kan gjøre det, får mulighet til å ta det innenfor introduksjonsordningen, f.eks. på yrkesfag. Der er det flere som har gjort det. Vi har mange forslag, som handler om at universitets- og høyskolesektoren er nødt til å ha tilbud til dem som har høy utdanning, at attføringsbransjen kan brukes av dem som trenger spesiell arbeidstrening, at man må ha andre og bedre systemer for å sikre at alle barn får gå i barnehage og får bruke SFO-ordningen. SV har fremmet en lang rekke forslag som har blitt stemt ned. Da er det litt rart å kritisere SV for ikke å ha forslag på dette feltet, når de samme partiene stemmer forslagene ned.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Jeg er helt enig i det som representanten fra Kristelig Folkeparti nå sa, om hva grunnlaget for det vi diskuterer nå, burde være. Men slik er det ikke, heller ikke når det gjelder det statsråden nå sa om sosial kontroll. Da vi behandlet integreringsmeldingen, foreslo bl.a. SV at man måtte få på plass ordninger slik at man trekker tilbake statstilskuddet til religiøse organisasjoner som preker om religiøs kontroll, ekstrem kontroll over jenter og ungdom. Det har vi ikke sett noe til ennå. Vi venter på disse tiltakene. SV foreslår forsterkede tiltak for dem som har problemer med sosial kontroll, for det er et stort problem. Men det er også et problem at regjeringsmedlemmer snakker som om ungdom som er født i Norge, har norsk statsborgerskap og aldri har vært noe annet sted, ikke er norske nok og egentlig ikke hører til her.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Nå får vi altså budsjettjusteringer på noen av de områdene vi nå har diskutert i det vide og det brede. Her viser det seg at regjeringen ikke har maktet å bruke bevilgningen til Jobbsjansen, som kunne gitt flere kvinner muligheten til å komme ut i arbeidslivet, og de har heller ikke maktet å bruke opp pengene som er bevilget til bo- og støttetilbud for personer som har vært utsatt for tvangsekteskap eller æresrelatert vold. Jeg har spurt statsråden om hva som er grunnen til at man ikke har klart å bruke opp dette siste, og fått et svar i dag som jeg må si jeg stusser ganske mye over. I 2016 ble det altså laget en faglig plattform for hvordan dette tilbudet skulle utvikles, og alle har jo nå hørt at det er et stort behov for dette. Så svarer statsråden meg at det er riktig at det er slik. Det er også riktig at de som jobber med dette, har bedt om å få mer penger. Det er altså ikke sånn at det ikke har vært søknader om disse pengene, det har det vært, men de har ikke fått pengene. I stedet sendes de nå rett inn i statskassa igjen. Grunnen til at man ikke har fått gjort dette arbeidet, går altså ikke fram av statsrådens svar overhodet, så spørsmålet er da: Hva er grunnen til at man har utsatt dette viktige arbeidet, når man har penger på budsjettet til mennesker som kanskje er i en livsfarlig situasjon og trenger trygge botilbud og trygge oppfølgingstilbud – at man sitter igjen med et budsjett der man ikke makter å bruke opp pengene? Det lover ikke godt for arbeidet framover at man har vist så liten interesse for å bruke pengene både til Jobbsjansen og til de nasjonale bo- og støttetilbudene for personer som har vært utsatt for tvangsekteskap og æresrelatert vold.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Også denne saken viser en virkning på bostøtten, som vi har diskutert før i dag, der regjeringen påstår at de har bedret ordningen for bostøtte, mens de i dette budsjettet viser at reglene nå er slik at det er enda færre som får bostøtte dette året enn det man hadde beregnet i utgangspunktet – og så vet vi at det er flere titusener som har mistet. I tillegg til det har jeg registrert at budsjettforliket har videreført denne innstrammingen. Dette er en effekt av reglene, det er ikke det at man har trukket inn noen penger, men det er et strålende – eller et trist – eksempel på hvorfor disse reglene nå er altfor stramme, at det er altfor få som får bostøtte, og at de som får, får en altfor liten del av sine høye boutgifter dekket. Det hadde vært bedre om det hadde vært motsatt, for da hadde vi hatt en sterkere satsing på sosiale tiltak for at folk skal kunne bo trygt i sine hjem også når de opplever inntektsnedgang, slik mange av dem som har små inntekter, har gjort. Dette er et eksempel på hvorfor bostøtteordningen bør endres og styrkes. Det håper jeg at flertallet er med på i løpet av neste år.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-18:
Kommunene hadde dårligere kommuneøkonomi da SV satt i regjering. Nå hevder de at de vil styrke det økonomiske handlingsrommet, men likevel vil de frata kommunene handlingsfrihet. Det kan se ut som SV ikke har forstått at verdier må skapes før de kan deles. Med SVs forslag blir det mindre til verdiskaping. 9 mrd. kr i økt formuesskatt er et direkte angrep på norsk eierskap i næringslivet. De øker bilavgiftene, et direkte angrep på innbyggerne i distriktene. De kutter det private barnevernet, et tilbud til dem som trenger det mest. De kutter petroleumsrelatert forskning, et angrep på norske arbeidsplasser. De kutter hundrevis av millioner i konsulentbistand, et direkte angrep på modernisering og innovasjon i offentlig sektor. Hvordan kan SV mene at de leverer et godt økonomisk opplegg når de går så kraftig til verks mot verdiskapingen her i landet?
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-18:
Gjennom generasjoner har vi bygd opp et solid velferdssamfunn å være stolt av. Det er vår oppgave å føre dette videre og sørge for at vi også gjennom dette budsjettarbeidet legger et godt grunnlag for å løse de utfordringene vi står overfor, og sikrer en bærekraftig velferd for framtida. Olje- og gassinntektene har gått ned. Det økonomiske handlingsrommet blir mindre. Verden forandrer seg med ny teknologi og nye måter å jobbe på. For Høyre er det å få flere i jobb, bedre skole, styrke helsevesenet og sikre helheten i politikken det viktigste også i det budsjettet vi skal vedta i dag. Landet vårt er langstrakt, med store variasjoner og rikt mangfold. Regjeringa og samarbeidspartiene legger vekt på å styrke vekstkraften i hele landet. Satsingen på samferdsel, skatte- og avgiftslettelser, inntektssystemet for kommunene, helsetjenester, utdanning, forskning og innovasjon har stor betydning for å få til en regional utvikling og balanse. Jeg er glad for at arbeidsledigheten nå går ned i alle fylker. Det har vært avgjørende med en næringsvennlig politikk som gir et godt grunnlag for vekst i alle deler av landet. Jeg er særlig glad for at denne regjeringa legger vekt på å redusere avstandsulemper og transportkostnader. Regjeringas storstilte satsing på infrastruktur betyr mye for folk flest og for likeverdige levekår landet over. Ikke minst gjelder det i vår sammenheng satsingen på fylkesveinettet, jernbanen og ferjesambandene. Opposisjonen har vært opptatt av de regionale utviklingsmidlene og reduksjonen i periodene etter 2013 på 792 mill. kr. Men i samme periode er faktisk satsingen på fylkesveiene trappet opp med nesten 1,4 mrd. kr, og det er lite som binder landet vårt sammen som en god infrastruktur- og samferdselssatsing. Det er god prioritering for distriktene. Vekstkraftige lokalsamfunn lever av overskudd, ikke av tilskudd, sa statsråden. Vi trenger flere lønnsomme arbeidsplasser i både bygd og by for å opprettholde bosetting og trivsel i hele landet. Regjeringas skattepolitikk, satsing på forskning og innovasjon og gründerstøtte legger godt til rette for det. Jeg er glad for bortfallet av maskinskatten og overgangsordningen knyttet til det, for gjeninnføringen av den differensierte arbeidsgiveravgiften for transport- og energisektoren og ikke minst for at flere statlige arbeidsplasser nå etableres utenfor Oslo. Gjennomføringen av kommune- og regionreformen er et viktig bidrag til å sikre kvaliteten i framtidas tjenestetilbud i Distrikts-Norge. Regjeringa forandrer ikke Norge for å forandre, men fordi Norge er forandret.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-18:
Kommunene er grunnmuren i lokalsamfunnet, blir det sagt. Ja, derfor er jeg glad for at det budsjettet vi skal vedta, vil sette kommunene i stand til å styrke viktige velferdstjenester. Det gjelder forsterkning av helsetilbudet til barn og unge, styrking av tidlig innsats og å sikre et bedre velferdstilbud til rusavhengige. Det er kvaliteten og tilgjengeligheten på tjenestene som bygger tillit mellom kommune og innbyggere. Jeg må si at det er forunderlig å høre Senterpartiet snakke om kommuneøkonomi, sentraliseringsspøkelser og regjeringas behandling av distriktene når vi vet, som vi har hørt mange ganger her, at kommunesektoren i 2016 hadde det sterkeste driftsresultatet på ti år og det aldri har vært så få kommuner i ROBEK-registeret. Med all respekt – dette står i sterk kontrast til det bildet opposisjonen prøver å tegne, anført av Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Regjeringa legger også i dette budsjettet opp til en vekst i kommunesektorens samlede inntekter på 4,6 mrd. kr. Der opposisjonen snakker, leverer regjeringa. Regjeringa forsterker i dette budsjettet det sosiale sikkerhetsnettet, slik at færre vil falle utenfor, og flere kan løftes opp. 300 mill. kr av veksten i kommunenes frie inntekter skal sikre et bedre tilbud til rusavhengige, slik at flere får hjelp til å mestre hverdag og jobb. Det er en god investering. 200 mill. kr til tidlig innsats i barnehage og skole er et godt løft og svært etterlengtet. Det samme er regjeringas satsing på forebyggende tiltak for barn og unge og familier, det være seg helsestasjons- og skolehelsetjenesten eller andre forebyggende tiltak. Som representanten Kjenseth sa for litt siden: En god barndom varer hele livet. Som innbyggere er vi alle opptatt av kvaliteten på de kommunale tjenestene vi får, og vi stiller høye krav. Men få av oss ser ut til å være villige til å betale mer for tjenestene. Jeg minner igjen om at da Arbeiderpartiet stilte til valg med løfter om en økning i skatteregningen på 15 mrd. kr til Norges befolkning – ja, da var det kontante svaret fra velgerne: Nei. Selv om kommunene får gode økonomiske rammer, ser vi at det fortsatt er behov for prioritering og god ressursbruk. Tjenesteinnovasjon og effektivisering er nødt til å komme høyere på agendaen, og da handler det om å forenkle, fornye og forbedre tjenestene. Med dette budsjettet vil regjeringa fortsette å gjøre den jobben.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-18:
Vi har hørt at Norge siden 2012 har tatt imot nærmere 80 000 flyktninger og familiegjenforente. Dette er enkeltmennesker som skal bosettes i en kommune, de skal få seg en jobb, nye venner og en tilknytning til det norske samfunnet. Både Høyre og Senterpartiet er enige om at dette er en krevende situasjon både for kommunene og for lokalsamfunnene hvis en skal lykkes i integreringen. Likevel har Senterpartiet i høst tatt til orde for å liberalisere en del av innvandringspolitikken sammen med SV og Arbeiderpartiet. Hvorfor ønsker Senterpartiet å legge et sterkere press på norske kommuner gjennom å åpne for mer innvandring enn det vi har i dag, og hvor langt er Senterpartiet villig til å gå?
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-18:
Norge er et land med små forskjeller, god velferd og høy tillit mellom mennesker. Det ønsker Høyre å bevare. Vår visjon er å skape et Norge med muligheter for alle, også våre nye landsmenn. Derfor er integreringspolitikken så viktig for oss. Og selv om vi er gode på integrering sammenlignet med mange andre europeiske land, har vi ikke lyktes godt nok med å innlemme flyktningene i arbeids- og samfunnslivet. Dette budsjettet inneholder en rekke gode tiltak for raskere bosetting og bedre resultater i kvalifiseringsarbeidet. Det har både statsråden og flere andre vært innom. Jeg hørte replikkutvekslingen tidligere, og jeg må si at jeg har også i noen sammenhenger undret meg litt over at et parti som SV, som jeg oppfatter er genuint opptatt av asyl- og flyktningpolitikken, snakker mye mindre om integrering. I Høyre vil vi forandre for å bevare. Skal vi lykkes med å opprettholde velferdsmodellen og tilliten i samfunnet, må vi også lykkes med integreringen og skape det inkluderende mangfoldet vi vil ha. Et av denne regjeringas viktigste tiltak er satsingen på integreringsmottak, der beboernes egeninnsats og behov tas mer hensyn til. I min by, Kristiansand, har vi god erfaring med dette, og det er mye å lære her. Vi har hørt flere ganger at Norge har tatt imot rundt 80 000 innvandrere gjennom ulike ordninger fra 2012, og at 27 000 personer nå er på vei ut i arbeidsmarkedet. Det er en stor oppgave. Det har vært interessant å se at Arbeiderpartiet i sitt alternative statsbudsjett har få tiltak for nyankomne. Skal flyktninger og innvandrere virkelig stå utenfor arbeidslivet i årevis før staten setter inn tiltak? For oss i Høyre vil det være en fallitterklæring. Vi mener at en skal integreres fra dag én. Hver dag en er uten tilknytning til arbeidslivet, øker sannsynligheten for ikke å komme inn. Derfor må næringslivet inn tidligere med praksisplasser. Introduksjonsprogrammet må i større grad handle om å forberede innvandrere på arbeid, og vi må være tydeligere overfor dem som kommer, om at vi har forventninger om stor egeninnsats. Jeg er glad for at det er en borgerlig regjering som styrer integreringsarbeidet. Jeg er særlig glad for at regjeringa og statsråden nå setter i gang arbeidet med en ny strategi for integreringspolitikken. Det er et kjærkomment tiltak, og jeg gleder meg til det videre arbeidet på dette området.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Jeg merket meg at representanten sa at det var spesielt viktig at kommunene utfører sine tjenester selv, og i det siste har jo SV gått veldig langt i å angripe alt som kan ligne på private tilbydere i kommunen. Jeg tenker tilbake på barnehageforliket, som SV og Fremskrittspartiet kjørte fram, hvor det var viktig å likebehandle offentlige og private tilbydere for nettopp å nå et mål om at flere skulle få barnehageplass. Flere kommuner fikk full barnehagedekning med den politikken, som viste seg å fungere veldig bra. Jeg lurer på hvorfor det var greit å basere barnehageforliket på likebehandling mellom offentlige og private tilbydere, når det er ugreit på alle andre områder innenfor den offentlige forvaltningen og tjenesteytingen. Hva er det som skiller barnehager fra alt annet i SVs øyne? Det lurer jeg på.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Vi kan høre det snakkes, på inn- og utpust, om et forferdelig dårlig kommuneopplegg. I Arbeiderpartiets merknader kan vi også lese at det nok en gang legges fram et svakt kommunebudsjett. Det er et faktum at resultatet for kommunene i 2016 var det beste i dette årtusenet, og vi har på ett år hatt en halvering i antall kommuner som er på ROBEK-listen. Det går tross alt ganske bra i Kommune-Norge hvis man ser seg litt om. Selv kommer jeg fra en kommune som gjennom de siste fire årene har klart å spare opp betydelige midler i reserve og styrke eldreomsorgen og de kommunale tilbudene. Mitt spørsmål til Arbeiderpartiet er: På hvilken måte er en halvering av antall kommuner på ROBEK-listen og det beste resultatet for kommunene i dette årtusenet et tegn på et dårlig kommunebudsjett fra regjeringen?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Ut ifra innlegget kan det virke som at Senterpartiet er imot kommunesammenslåing og regionreform bare av prinsipp, selv om det også kan vise seg å ha positive effekter. I valgkampen hadde Senterpartiet som sitt hovedvalgspråk at man hadde sentralisert for mye, og lederen for Senterpartiet sa fra akkurat denne talerstolen at denne regjeringen nå var den mest sentraliserende regjeringen som noen gang hadde vært i Norge. Det var flere som ville undersøke om det stemte. NRK gikk grundig til verks og fant ut at det var snarere tvert om – denne regjeringen hadde ikke vært noe mer sentraliserende enn andre, og det kunne vises til at det bl.a. ble lagt ned flere lokalsykehus og den slags mens Senterpartiet selv satt i regjering. Er det slik at Senterpartiet har innsett at de står for mer sentralisering når de sitter i regjering, eller vil de fortsatt bruke den retorikken, selv om det er slått tilbake?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Jeg anerkjenner SVs behov for å hjelpe. Jeg tror alle har et behov for og et ønske om å vise at man vil hjelpe personer i en vanskelig situasjon. Men det er vanskelig å se gjennom den politikken SV fører, at det vil være utfallet og målet. Vi vet at det er dyrt å ta imot mennesker til Norge. Vi kunne hjulpet langt flere i nærområdene. Vi ser også at velferdsordninger blir satt under press, og det kommer til å bli krevende å få alle de som kommer hit, ut i arbeid. SV argumenterer for at det er plass i kommunene, at kommunene har kapasitet, altså i antall sysselsatte, og ikke ønsker å redusere det. Men går det ingen grense for SV for hvor mange vi kan ta imot uten at det går ut over arbeidsmarkedet, med for mange arbeidsledige – og også at det går på bekostning av dem som trenger mer hjelp i nærområdene?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Her var det også stor forvirring. Hvis man er opptatt av press i arbeidsmarkedet, burde man kanskje være opptatt av den store arbeidsinnvandringen de siste årene, som har kommet fra EØS-området, som virkelig har lagt press på det norske arbeidsmarkedet – og som er et mye høyere antall enn det antallet flyktninger som SV nå har foreslått, som er ca. 2 500 flere enn det regjeringen har foreslått. Det er ingen tvil om at Norge har kapasitet til å ta imot disse, og det står ikke i noen slags motsetning til også å kunne øke hjelpeinnsatsen i nærområdene, som jeg ser at regjeringen snakker om, men ikke gjør. Det er også behov for å høre på hva FN sier, om at presset i disse flyktningleirene er så stort at de har behov for å ta ut noen som de ikke kan gi sikkerhet, f.eks. kvinner, konvertitter og homofile. FN har anmodet Norge om å ta imot 5 000. Det er ikke et veldig stort antall. Det har Norge kapasitet og mulighet til – og også mulighet til å forsterke hjelpeinnsatsen i nærområdene ytterligere.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Jeg synes det var ganske tydelig å lese fra forrige replikkrunde at det nettopp er aktivister og organisasjoner som har vært ute og påvirket Arbeiderpartiets politikk, det er derfor de nå ønsker å se på nye endringer. Vi kan vel love at hvis Arbeiderpartiet skal tilfredsstille alle meningene som kommer fra aksjonistene og organisasjonene på dette feltet, har de en veldig lang vei å gå før de er fornøyd. Jeg ser i dagens VG at Arbeiderpartiets leder er ute etter å finne en ny innvandringspolitikk. Det er litt betenkelig at man rett etter et valg skal gå ut og finne en ny politikk og sette ned et utvalg som skal foreslå en konkret og helhetlig innvandringspolitikk. Det synes jeg det er oppsiktsvekkende at Arbeiderpartiet ikke hadde fra før. Spørsmålet blir da: Er det slik at vi kan forvente nye oppmykninger fra Arbeiderpartiet, eller har dere gjennomført de oppmykningene som dere ønsket, nå?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Senterpartiet har sagt at de ikke ønsker å gå videre med modellen for integreringsmottak. Denne regjeringen har gjort en god del grep for å forbedre mottaket ute i kommunene. Man kompenserer kommunene bedre økonomisk, og vi skal nå sette kriterier for hvem som skal ta imot og bosette flyktninger. Det er viktige grep som må gjøres for å forbedre resultatene. En ting som ikke har vært bra nok, og som ingen har klart å lykkes med i Norge, er å få gode nok resultater på sysselsetting eller utdanning etter endt introduksjonsprogram. Der er det en lang vei å gå. Jeg merker meg at Senterpartiet skriver i sine merknader at de mener at dagens modell er svært vellykket, selv om det viser seg fra flere rapporter at det er for varierende og for dårlige resultater. Hva begrunner Senterpartiet dette med, at mottaket sånn det er i dag, er mer enn bra nok? Hva vil de gjøre for å forbedre det?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Flyktningdebatten i Norge har de siste årene i altfor stor grad blitt styrt av signalet om hvor stor kapasitet noen mener det er ute i kommunene, og da tenker de først og fremst på hvor mange ansatte man har i mottaksapparat og den slags i dag – ikke på hvor mange man har kapasitet til å integrere og gi arbeid på en god måte. Det må være sånn at hvis vi skal sette rammer og lage linjer for vår innvandringspolitikk, må det være hvor mange vi klarer å integrere, som skal være avgjørende – ingenting annet. SV har i denne debatten sagt at Fremskrittspartiet er det mest innvandringsnegative eller integreringsnegative partiet regjeringen noen gang har hatt. Jeg synes det er meget spesielt å komme med sånne påstander. Når jeg og Fremskrittspartiet tenker på integrering, tenker vi på å være effektive, ta folk på alvor og gi dem en fair sjanse til å lykkes. Da SV satt i regjering, var gjennomsnittlig botid før bosetting i kommunene på rundt åtte måneder. Vi har tatt klare og tydelige grep for å forbedre dette sånn at man kan få en reell sjanse til å lykkes i samfunnet ved at man blir bosatt og kan komme seg ut og få muligheter. Det er det som er god integrering, ikke all den retorikken som SV bruker, og som egentlig er tomme ord og ting de ikke har klart å levere på tidligere. SV snakker også om retorikk som skaper kriminalitet blant innvandrere i Norge. Jeg synes det er merkelig at man har de samme utfordringene i flere andre europeiske land med mye høyere kriminalitet blant innvandrere, og der er ikke Sylvi Listhaug minister, så man må jo kunne klare å begrense påvirkningskraften til Sylvi Listhaug noe. Arbeiderpartiet kritiserer Kristelig Folkeparti for å gjøre nøyaktig det samme som dem selv i budsjettet, ved at de tar imot 2 120 flyktninger. Jeg synes det er rart at Arbeiderpartiet er såpass uenig i sin egen politikk at de er nødt til å kritisere Kristelig Folkeparti for å gjøre nøyaktig det samme. Arbeiderpartiet mener også at de er partiet med de langsiktige linjene, og det ble nevnt fra talerstolen at dersom man hadde behov for å bli i Norge, skulle man bli, og hadde man ikke behov for det, skulle man ut. Det rare er at det ikke er lang tid siden Arbeiderpartiet vedtok det motsatte. De vedtok at de som faktisk ikke har et reelt behov for beskyttelse i Norge, skal få en ny sjanse til å få bli og ikke sendes ut. Det er betenkelig. Jeg vil avslutte med å berolige Senterpartiet: Vi har i våre merknader til budsjettet gjort det klart og tydelig at vi også ønsker at små kommuner skal kunne bosette dersom de har gode resultater.