trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Jeg hører at representanten fra Arbeiderpartiet sier at de skal ha en kunnskapsbasert tilnærming til flytting av oppgaver, og det er jeg veldig glad for. Det er derfor jeg spør, for på ett punkt i innstillingen står SV og Arbeiderpartiet ikke sammen, og det er når det gjelder habilitering og rehabilitering. Der har vi nå fått henvendelser fra fagmiljøene der det står at ingen pasienter eller brukerorganisasjoner ønsker denne flyttingen, at ingen fagfolk i habilitering i spesialisthelsetjenesten ønsker dette, at ingen kommuner ønsker dette, og at alle med innsikt vet at ingen kommuner har mulighet til å bygge opp høygradig, spesialisert og tverrfaglig virksomhet, som habilitering i spesialisthelsetjenesten er i dag. Da er mitt spørsmål: Vil Arbeiderpartiet ta hensyn til disse innspillene? Rehabilitering og habilitering er to veldig forskjellige ting, og habilitering er en høyspesialisert tjeneste som ikke bør desentraliseres. Det står det ingenting om i innstillingen fra Arbeiderpartiets side.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Det er en åpenbar misforståelse – jeg spurte om habiliteringen, ikke rehabiliteringen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Det er hensynet til innbyggerne som skal telle mest. Noen mennesker har funksjonshemning, og noen har utviklingshemning. De er både oversett og overkjørt – både av ekspertutvalget og i regjeringens forslag til kommunereform. Det er ingen referanser til nasjonal politikk og målsettinger, det er ingen referanser til internasjonale forpliktelser i politikken overfor mennesker med funksjonsnedsettelser, det er ingen referanser til nasjonalt lovverk overfor mennesker med funksjonsnedsettelser og utviklingshemninger, og det er ingen referanser til levekårsundersøkelser i noen av utredningene. Allikevel mener altså Høyre at dette er bra, og fremmer forslag som er diskriminerende i seg sjøl, ja til og med om habiliteringstjenesten, som er så spinkel i dag at en nesten ikke klarer å ha et fagmiljø, fordi det er så smalt, enda det er samlet. Mener representanten at den utredningen som ligger til grunn, er et grunnlag å fatte beslutninger på?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Det er jo ingen forskning som tilsier at det er mindre byråkrati i større kommuner enn i små, i hvert fall ikke hvis de bikker en viss størrelse. Jeg tror det som har opprørt folk mest ved behandlingen av dette, er Fremskrittspartiets totale snuoperasjon når det gjelder mennesker med funksjonsnedsettelser og utviklingshemning. Nå sier Njåstad sjøl at innbyggerne har sine rettigheter, men så er han med på å svekke tilsynet med de store kommunene og at de følger opp disse rettighetene. En er altså med på å legge oppgaver til kommunene som handler om hjelpemidler, varig tilrettelagt arbeid, habilitering og rehabilitering– helt uten utredning, som alle fagmiljøene og organisasjonene til dem det gjelder, er imot. Da har jeg behov for å spørre: Hva er det som har endret seg fra de siste åtte åra til Fremskrittspartiet har sittet i regjering, der de har slåss som løver for at dette skal være statlig politikk, at rettighetene skal være like i hele landet, og at staten skal passe på det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Det står merknader i denne innstillingen om at regjeringspartiene fremdeles ønsker en tonivåmodell, og at det er det de jobber for. Når man gir åpninger for at en regjering kan håndtere denne type dispensasjonsordninger, når det er noen som sitter der og veldig gjerne vil få dette til, er det klart at det kommer til å skje. Så jeg må si at jeg er ganske overrasket over at ikke Kristelig Folkeparti, etter to år, ser at man gang på gang inngår avtaler der regjeringen gjør – for å si det sånn – det den vil uansett, og der man strekker strikken absolutt så langt man kan i den andre retningen av det Kristelig Folkeparti vil. Det som kanskje skuffer meg aller mest, er at Kristelig Folkeparti ikke har parkert de uakseptable forslagene om å fjerne statens ansvar – gjennom folketrygden – for hjelpemidler og for varig tilrettelagt arbeid. Det tror jeg mange organisasjoner, i likhet med SV, er skuffet over.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Jeg registrerer at representanten fra Høyre tydeligvis ikke har lest noen av de faglige anbefalingene som har kommet til disse sakene, at han ikke har fått med seg at regjeringen har brutt våre konvensjonsforpliktelser når det gjelder å rådføre seg med dem det gjelder, og at faggruppene – f.eks. innen habilitering – forteller at dette er så små og spinkle miljøer, og at man ikke må rive dem opp. Når det gjelder varig tilrettelagt arbeid, er det altså én gruppe som regjeringen og representanten nå vil ta ut av den statlige arbeidsmarkedspolitikken, og det er utviklingshemmede. Dette er diskriminering fordi mennesker med utviklingshemming har samme rett til arbeid som andre, og staten har en forpliktelse til å være med og betale dette. Hvis dette ikke skal gå over statsbudsjettet, men være en del av rammen til kommunesektoren, vet vi at man kommer til å måtte slåss om midler med mange andre oppgaver – og staten legger fra seg en forpliktelse de har.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Først viser spørsmålet fra representanten at man ikke skjønner forskjellen på folketrygdfinansierte hjelpemidler og rammetilskudd til kommunesektoren. Det betyr at dette – for å si det sånn – ikke er i trygge hender. Det er en kjempeforskjell om finansieringen av hjelpemidler fremdeles skal ligge under folketrygden, eller om det er øremerkede midler til varig tilrettelagt arbeid over statsbudsjettet. Ja, SV er for at kommuner som har behov for det, skal slå seg sammen. Vi tror de klarer å finne ut av det sjøl. Lokalt har vi vært med på å ta initiativ til kommunesammenslåing, f.eks. mellom Bodø og Skjerstad. Det som er åpenbart, er at der det ser ut til at det er størst behov for å slå sammen kommuner, handler det om felles areal- og transportplanlegging. Da snakker vi ikke om de små distriktskommunene, for det er ikke der de har problemer. Det er de store kommunene, som allerede er store i dag, som egentlig har dette problemet. Hvis de ønsker å slå seg sammen, så skal SV være positiv til det – uansett hvem det er som ber om det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Nei. For det første er disse forslagene allerede fremmet i Stortinget som representantforslag, og deler av dette ligger i kommuneøkonomien. Da SV satt i regjering, var resultatet i kommunesektoren mye bedre enn det det er under denne regjeringen. Under denne regjeringen har det også vært stor skattesvikt i kommunesektoren, som regjeringen har unnlatt å finansiere. Det får store ringvirkninger i kommunesektoren. Jeg har til gode å møte en eneste lokalpolitiker som har jublet over disse forslagene og det som regjeringen og flertallet nå planlegger. De sier at det viktigste for dem er at de får penger til å gjennomføre de oppgavene og de forpliktelsene de allerede i dag har. De er store, de er mange, de er tunge, men man mangler finansiering – spesielt til å kunne ansette nok folk i både skole og omsorg, for der er det store mangler. I eldreomsorgen er det så store mangler at SV har sett seg nødt til å fremme forslag om menneskerettigheter i eldreomsorgen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Kommunene har allerede i dag veldig mange oppgaver, som de trenger mer penger til å gjennomføre. Vi ønsker å finansiere de oppgavene, og vi hører på hva som blir sagt lokalt, nemlig at de trenger mer penger slik at de kan ansette nok folk, f.eks. i eldreomsorgen – der de ansatte sliter seg ut, og der mange av de eldre ikke får den hjelpen de skal ha – eller i skolen, der læreren ikke har tid til å prate med alle elevene hver dag. Da er det det som er viktigst. Det er det vi hører på. Men vi har et forslag i denne innstillingen, og det er at kommunene skal ha større makt over f.eks. skolestrukturen. Det er en basisoppgave som kommunene har i dag, som de i prinsippet, mener jeg, burde ha full råderett over – at ikke staten skal kunne godkjenne privatskoler, som gjør at penger går ut av kommuneøkonomien. Jo, vi har gode forslag til det, men den kommunereformen som denne regjeringen legger fram, er SV imot. Vi er for frivillig kommunesammenslåing. Vi er imot at noen skal tape eller komme dårlig ut av det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Hvis man hadde vært sikker på at store kommuner hadde klart det, hadde det vært én ting, men det er man jo ikke. Jeg tror representanten Skjelstad f.eks. må se på denne byen, som mangler bl.a. voldsomt mange førskolelærere. Så det er mange ting som gjør at man ikke klarer å rekruttere og beholde folk. Punkt 1 er at man må ha en kommuneøkonomi som er slik at man faktisk kan drive en arbeidsgiverpolitikk som gjør det mulig å rekruttere. Punkt 2 er at man må utdanne nok folk. Hvis det er f.eks. for få sykepleiere eller for få helsefagarbeidere, som det jo er, må man utdanne flere, og så må man ha en arbeidsgiverpolitikk som gjør det mulig å rekruttere. Men jeg ser ikke bort fra at det kan være behov for at noen kommuner slår seg sammen, og SV støtter det. SV støtter også at man ikke skal tape på å slå seg sammen, eller at man ikke skal vinne på å slå seg sammen. Dette tror vi faktisk kommunesektoren fullt ut er i stand til å finne ut av sjøl. Det er kanskje den største tilliten vi har til kommunesektoren, men som Venstre tydeligvis ikke har, som vil ty til tvang.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
«Det har vært bred enighet i Norge om at arbeid skal være et statlig ansvar. Om staten fraskriver seg dette ansvaret for de som trenger det mest, betyr det at vi innfører et A-lag og et B-lag i norsk arbeidsliv. Utviklingshemmede og andre med behov for bistand vil igjen havne nederst ved bordet og risikere at den soleklare retten alle andre har til arbeid, ikke lenger gjelder for dem. Det finnes bare ett ord for dette – diskriminering.» Dette er ikke mine ord, dette er det styreleder i ASVL, tidligere Høyre-statsråd Victor Norman, som uttaler, og han har rett, for han har greie på det. Jeg blir bekymret når jeg hører at statsråden nå viser til en undersøkelse som sier at det er noen kommuner som på en måte ønsker å ta hånd om hele mennesket. Ja, jeg kan vise til en rapport fra Norges Handelshøyskole som viser at varig tilrettelagt arbeid er mest samfunnsøkonomisk lønnsomt, og at det ikke kan erstattes av aktivitet, noe som statsråden vil gi kommunene rett til å velge.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Jeg tror det er mange av oss som kan underskrive på at vi har kjærlighet til denne byen, men jeg tror det hadde vært lurt av representanten Heggelund å ha tatt seg en liten tur rundt i landet og hørt hva folk hadde sagt om denne såkalte oppgavemeldingen. Han hadde fått en annen beskjed hvis han hadde snakket med fagmiljøene om hva de mener om denne oppsplittingen og ubegrunnede flyttingen som regjeringen foreslår. Det som opprører meg mest, er det som regjeringen foreslår – og som jeg nå skjønner at statsråden overhodet ikke forstår – nemlig at arbeid er arbeid og ikke en tjeneste. Ansvarsreformen i 1993 slo fast at også utviklingshemmede skulle ha rett til arbeid, at det er statens forpliktelse å sikre at det kan skje. Det regjeringen foretar seg nå, er ren diskriminering. Man tar en befolkningsgruppe, flytter den ut av den statlige arbeidsmarkedspolitikken og sier: Det gjelder ikke for dere. Dette er alvorlig. Og det er jo ikke slik at Kommune-Norge har bedt om dette. Jeg sitter her nå med en melding fra de sju kommunene i Glåmdalsregionen, hvorav tre er styrt av Høyre. De sier at det vil være svært uheldig hvis man overfører dette til kommunene, og de ber innstendig om at ordningen videreføres slik den er i dag. De ønsker det ikke. Kommunene vil ikke ha det, brukerne vil ikke ha det, og jeg tror ikke engang NHO, som organiserer disse bedriftene, vil ha det. Det er bare regjeringspartiene som vil ha det, og man ser ikke at dette er diskriminering av en av de gruppene man sier man skal ta hensyn til. Ansvarsreformen handlet jo nettopp om at disse menneskene skulle flyttes ut av arbeidsstuene og inn på ordentlige arbeidsplasser. Og nå sier man at nei, kommunene kan få velge. Så man skal på en måte gi bort en gruppe mennesker; fordi de trenger mange hjelpemidler og kanskje ulike andre typer tilbud fra en kommune, så skal kommunen få bestemme over hele deg, og de skal altså kunne velge vekk arbeid for en gruppe mennesker. Det er SV rasende imot! Så er det veldig ulike signaler her fra Venstre og Kristelig Folkeparti og fra regjeringspartiene. Venstre og Kristelig Folkeparti legger vekt på at det skal utredes, regjeringspartiene sier at det skal gjennomføres. Forsøksloven skal nærmest ikke brukes, sier Venstre, mens representanten Kapur slipper katta ut av sekken – for å si det slik – og sier at her skal byene få ansvaret for videregående skoler, så slik er det. Med den ene hånda gir de oppgaver, og med den andre hånda tar de. Til slutt når det gjelder skoler: Tror virkelig flertallet at kommunestyrene gir blaffen i å gi gode skoletilbud til skolebarna fordi de ikke har ansvaret for videregående skole? Det er den største mistilliten til kommunepolitikere jeg har hørt her i dag.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Det er ikke størrelsen det kommer an på. Regjeringen legger fram feil svar på framtidas utfordringer. Det er ikke sentralisering. Det er ikke at staten skal fraskrive seg ansvar for viktige tjenester til vanskeligstilte mennesker. Det er ikke privatisering. Og det er ikke større forskjeller. Det er det regjeringen gjør, og som dessverre Kristelig Folkeparti og Venstre nå er med på. Til Venstre: Det er ikke hos meg argumentene mot å svekke varig tilrettelagt arbeid eller hjelpemidler skal nå inn. Det er hos regjeringspartnerne. Det er viktig. Høyre vet tydeligvis best. De vender det døve øret til brukerne – til lokalpolitikerne, som sier nei til dette, til ekspertmiljøene, som sier nei til dette, og til Høyre- og Fremskrittsparti-ordførerne, som skriver til oss og sier: Lytt til oss ute i virkeligheten! Det hører de ikke på. De velger å lytte til seg sjøl. Skuffelsen er nok størst over Kristelig Folkeparti, som kunne ha valgt en annen side, fått gjennomslag for det de ønsker, og til og med flertall.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Da Arbeiderpartiets landsmøte behandlet programmet vårt i 2013, var vi veldig tydelige på at frivillighet var hovedregelen for oss, men vi var også tydelige på at hovedstadsområdet har særskilte utfordringer, derfor mente vi at det var behov for en egen prosess der. Også i andre sammenhenger behandler man ofte hovedstadsområdet annerledes enn resten av landets kommuner. Nå ser vi at det er en veldig stor vekst i dette området. Vi ser at det er behov for å se boligbygging og transport- og arealplanlegging i mye tettere sammenheng enn det man gjør i dag. For eksempel er det et paradoks at storsamfunnet har bygd T-bane vestover til Bærum som ikke holder tritt med boligbyggingen, og i hvert fall ikke med Stortingets intensjoner om Fornebulandet, mens det i motsatt retning bygges boliger, men ikke bane. Dette må ordnes, det må gjøres mer effektivt; derfor ønsker vi å slå sammen Oslo fylkeskommune og Akershus fylkeskommune og eventuelt andre deler av hovedstadsområdet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Hele samhandlingsreformen handler om å få systemene til å jobbe sammen for å sette det enkelte mennesket i sentrum, for å forebygge bedre, og for at pasientene kan få mer behandling hjemme, i stedet for f.eks. å dra på dialyse på et sykehus langt borte tre ganger i uka. For svært mange kommuner i Norge, de aller fleste, har dette lyktes svært godt. Det betyr ikke at alt med reformen har vært perfekt, eller at alt har vært perfekt fra start, men ting har gått seg til. Jeg mener det var feil å fjerne medfinansieringen, fordi det var et økonomisk incitament for å få systemene til å jobbe bedre sammen og passe på at pasientene kunne være hjemme lenger, komme hjem fortere og få behandling nærmere sitt hjem.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Jeg er helt enig i at Arbeiderpartiet er et ansvarlig parti. Derfor brukte vi også veldig mye tid sammen med alle de andre partiene i komiteen med sikte på å finne fram til en bred enighet om oppgavefordelingen. Vi mener det ville vært en stor styrke om Stortinget hadde gått ut av denne behandlingen og vært enige om hvordan oppgavefordelingen mellom stat, kommune og fylkeskommune skulle være i framtiden. Jeg beklager at vi ikke kom fram til det resultatet, men jeg vil minne om at det ikke var Arbeiderpartiet som reiste seg fra det bordet. Innstillingen – og debatten i og for seg – viser at her er det store reelle uenigheter, og det går det ikke an å feie inn under teppet. Arbeiderpartiet mener vi skal ha en kunnskapsbasert tilnærming til de beslutningene vi skal fatte, men vi mener samtidig at diskusjonene om regionalt nivå er kommet så langt at det måtte i det minste være mulig å si at vi tar sikte på at de og de oppgavene overføres, og så får man konkretisere og utrede i etterkant.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Arbeiderpartiet ønsker verken å vingeklippe Oslo eller å legge ned Oslo, som jeg følte lå litt under i spørsmålet her. Men vi ser at med den veksten som hovedstadsområdet har, er det, punkt én: behov for å få fart på boligutbyggingen, og, punkt to: behov for raskere planlegging av kollektivløsningene. Det er også behov for å se arealplanleggingen i Oslo og Akershus i sammenheng, og det er med det utgangspunktet vi har foreslått å slå sammen fylkeskommunedelen av Oslo med fylkeskommunedelen av Akershus. Vi har riktignok formulert det veldig forsiktig, med å utrede og så endelig ta stilling til det, i tråd med vår kunnskapsbaserte tilnærming. Men jeg registrerer jo at representanter fra Bærum Høyre og Oslo Venstre mener at her skal man slå sammen omtrent alt i resten av landet, men når det kommer til deres eget nærområde, da blir det litt skummelt.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Jeg er veldig glad for spørsmålet, sånn at jeg får anledning til å oppklare det. I samhandlingsreformens ånd mener vi at det er viktig at kommunene tar et større ansvar for rehabilitering – og da tenker vi på denne hverdagsrehabiliteringen som må finne sted, og også på at både kommune og helseforetak tar ansvar for god kommunikasjon, sånn at kommunene følger opp på en god måte når sykehusene er ferdig med sin del av jobben. Men vi er veldig tydelig på at den spesialiserte rehabiliteringen ikke skal flyttes til kommunene – det skal helseforetakene fortsatt ha ansvaret for.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Ok – det tror jeg ikke vi egentlig har skrevet noe om, men den samme tenkningen ligger til grunn der: Spesialiserte tjenester skal ligge i helseforetakene.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Parallelt med den såkalte tidenes overføring av oppgaver til kommunene vil regjeringen frata kommunene makt og myndighet i andre prosesser. Skatteinnkreving har vært nevnt. Det er også slik at Fremskrittspartiet vil fjerne konsesjonsloven, og da følger også boplikten med. Den kommunale boplikten er et virkemiddel som den enkelte kommunen har for å sikre helårig bosetting, som ca. 80 norske kommuner benytter seg av, deriblant en rekke Høyre–Fremskrittsparti-styrte kommuner. Hvaler er en av dem, der Fremskrittsparti-ordføreren sier: «En oppheving av boplikten vil gi alvorlige konsekvenser for Hvaler-samfunnet.» Hvorfor har ikke Fremskrittspartiet på Stortinget større tillit til sine egne enn at de vil la Fremskrittspartiets ordfører på Hvaler og andre kommunepolitikere rundt om i Norge fortsatt ha dette?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Jeg fortsetter å sitere Fremskrittspartiets ordfører på Hvaler. Han sier: «Men en enda mer alvorlig konsekvens er det prisnivået vi vet oppstår, den konkurransen om boliger vi gir barnefamilier som vil flytte til Hvaler problemer. Vi må få barnefamilier hit. Ellers får vi en uheldig samfunnsutvikling». Er det slik at Fremskrittspartiet bare vil gi mer makt til lokaldemokratiet når lokaldemokratiet gjør det Fremskrittspartiet på Stortinget ønsker å gjøre? Burde ikke lokaldemokratiet på Hvaler få gjøre disse vurderingene?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Jeg registrerer at kommunalkomiteens leder mener at han gjør bedre og riktigere vurderinger av situasjonen på Hvaler enn det Fremskrittspartiets ordfører på Hvaler gjør. Synes ikke komiteens leder at det er et paradoks at man snakker om en styrking av lokaldemokratiet når man skal overføre borgerlig vigsel, notarialforretninger og regelstyrte statlige ordninger, mens man samtidig vil dra inn makt og myndighet som lokaldemokratiet faktisk har i dag, og som de veldig sterkt ønsker å beholde, herunder Fremskrittspartiets egen ordfører?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
I innstillingen går regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre inn for at man skal utrede det man kaller «en naturlig balanse mellom statlig ansvar og kommunalt ansvar» for hjelpemidler og varig tilrettelagte arbeidsplasser. Kan kommunalministeren gi en klar og tydelig garanti for at de funksjonshemmedes organisasjoner blir trukket aktivt med i det utredningsarbeidet som skal gjøres, f.eks. ved å sitte i utvalg – at de ikke bare blir henvist til perifere referansegrupper uten reell innflytelse på de konklusjonene som til slutt skal trekkes?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Da håper jeg regjeringen kommer tilbake med noe som er bedre forankret enn det som hittil er lagt fram. Skole er en av de viktigste og største oppgavene som kommunene har. Derfor er det helt vesentlig for skolen, men også veldig vesentlig for lokaldemokratiet, at den enkelte kommune selv har hånden på rattet når det gjelder sin skolestruktur. Høyre-ordføreren på Vestvågøy, Jonny Finstad, har bl.a. erfart at en montessoriskole har påført kommunen en dyrere struktur. Han frykter at han må legge ned i den offentlige skolen. Nå åpner regjeringen for langt flere privatskoler. Ventelig vil mange flere kommuner komme i den situasjonen som Vestvågøy er i. Høyre-ordføreren på Vestvågøy mener at lokalpolitikerne skal ha avgjørende innflytelse i slike saker, mens Høyre i regjering mener at dette kan Utdanningsdirektoratet bestemme. Hvorfor er direktoratet bedre skikket til å bestemme over dette enn Høyres egne ordførere?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Ja.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Tusen takk for det, president! Det er ikke riktig, det som statsråden sier. Arbeiderpartiet fremmer mange forslag i denne innstillingen – alene og sammen med andre – men vårt utgangspunkt er bedre tjenester til befolkningen. Spørsmålet mitt handlet heller ikke om interne uenigheter i partiene, men om det ikke er et stort paradoks at Høyre mener at å overføre borgerlig vigsel og tannhelse til kommunene er å styrke lokaldemokratiet, mens de mener at når det gjelder skolestruktur, skal kommunene ikke få denne muligheten. Det statsråd Sanner kaller en moderat endring, er i realiteten et frislipp for privatskoler. Og når dette slippes løs, skal privatskolene finansieres gjennom det ene skolebudsjettet kommunene har. Derfor kommer vi til å få flere eksempler à la Vestvågøy. Derfor var spørsmålet mitt: Hvorfor mener statsråden at direktoratet er bedre skikket til å bestemme skolestrukturen i Vestvågøy og i andre kommuner enn Høyres – og Arbeiderpartiets – egne lokalpolitikere?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Litt til historieskrivingen. Jeg skal ikke gå tilbake til 1964, men la oss i hvert fall vende et par uker tilbake i tid. Vi i Arbeiderpartiet gjorde det vi kunne for å prøve å komme fram til en bred politisk enighet, men når Høyre og Fremskrittspartiet reiste seg og gikk, og vi konstaterte at vi ikke ble enige, ville det kanskje vært litt rart om Arbeiderpartiet ble sittende igjen. Vi sa også til Kristelig Folkeparti og Venstre at vi gjerne kunne snakke med dem, men det var en invitasjon som ikke ble besvart. Vi står for det vi har i innstillingen, og så blir spørsmålet om Kristelig Folkeparti og Venstre står for det de har i innstillingen. Jeg synes ikke de har svart soleklart på det i dag. Denne debatten har avdekket at høyrepartiene vil ha strukturendringer. Det begrunnes med hitlistene i 1964, og at kommunegrensene ble lagt på samme tid. Det har vi hørt før, og vi vet hva høyrepartiene mener om struktur. Men når vi begynner å diskutere innhold, blir det merkelig stille. Og det var vel innholdet som oppgavemeldingen og denne debatten skulle handle om. Vi har ikke fått svar på hvordan tannhelsen blir bedre ved å flytte den til kommunene. Jeg har ikke engang hørt forsøk på å argumentere for det. Det er også et stort robusthetsparadoks i denne debatten, for vi hører til det kjedsommelige at bare kommunene blir større, blir de mer robuste, og alt skal bli bedre. Men vi har ikke fått forklart hvordan tannhelsen blir bedre ved at en skal stykke opp de fagmiljøene vi har i dag. Vi har ikke fått forklart hvordan kollektivtrafikken skal bli bedre ved å spre den på flere aktører. Vi har ikke fått forklart hvordan tilbudet i den videregående opplæringen skal bli bedre ved å spre den på flere aktører. Og vi har i hvert fall ikke fått forklart hvordan innholdet i grunnskolen skal bli bedre ved at vi nå skal få flere privatskoler, og dermed skal spre ressurser og lærere på enda flere enheter enn vi har i dag. Høyrepartiene har hatt mange sjanser til å forklare det, men har ikke benyttet sjansene, og derfor er det vel også ganske godt forklart hvorfor vi ikke kan gå inn for disse forslagene. Vi har heller ikke fått noe svar på det store paradokset med at samtidig som man snakker om at dette er tidenes overføring av oppgaver til kommunene, har man forsøkt å statliggjøre skatteinnkrevingen, man vil fjerne kommunenes boplikt, man vil statliggjøre Innovasjon Norge, man vil i realiteten frata kommunene muligheten til å styre sin egen kommunestruktur, og man går sågar i gang med forsøk med å statliggjøre eldreomsorgen. Fremskrittspartiet har faktisk gått til valg på at det er noe man vil gjøre.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Jeg tar ordet for å kommentere den angsten som lyser ut av Oslo- og Akershus-representantene. Det er i mange sammenhenger særskilte grunner til å se spesielt på hovedstadsområdet. Derfor har vi etter initiativ fra Oslo Arbeiderparti og Akershus Arbeiderparti bedt om en særskilt utredning om et eget regionalt folkevalgt nivå i hovedstadsområdet. Målet er vi ærlige på. Det er å slå sammen Oslo fylkeskommune og Akershus fylkeskommune, men vi tenker også her, som i andre fylker, at skal man ende opp med det, må det selvfølgelig ha tilslutning fra et flertall i Oslo bystyre og et flertall i Akershus fylkesting. Vårt mål foran høstens valg er selvfølgelig å få flertall begge steder.
Mudassar Kapur (Høyre), 2015-06-09:
Representanten fra Arbeiderpartiet har de siste månedene og det siste året vært prisverdig opptatt av frivillighetslinjen i kommunereformen – at det skal basere seg på frivillighet, og at linjen skal holdes. Og så har man også noen ganger prøvd å beskylde regjeringen for ikke å gjøre det. På side 56 i innstillingen skriver Arbeiderpartiet følgende: «Stortinget ber regjeringen utrede særskilt etablering av et regionalt folkevalgt nivå i hovedstadsområdet. Målet er å slå sammen minimum Oslo og Akershus fylkeskommune, eventuelt også større deler av hovedstadsområdet.» Da må jeg spørre: Hvorfor mener Arbeiderpartiet at mens resten av landet skal involveres i hvordan kommunereformen skal gjennomføres, skal vi som tilfeldigvis bor i hovedstadsregionen, legges under tvang?
Mudassar Kapur (Høyre), 2015-06-09:
Dette har vært en spennende debatt å følge med på. Jeg synes at salen ganske tydelig har vært delt i to i dag. Man har de representantene som ønsker desentralisering, maktspredning og lokalt selvstyre, og man har de representantene som har talt for mer sentralisering og detaljstyring av kommunene. Nå vil man rundt omkring sikkert riste litt på hodet, men det er bare å lese referatene – der står alt. De rød-grønnes representanter har gang på gang besøkt denne talerstolen i dag og sagt klart fra om følgende: Vi vet best. Vi vet best hva som er riktig for din kommune. Vi vet best hvordan ditt lokalsamfunn skal møte sine utfordringer. Du trenger ikke engang dine egne lokalpolitikere – vi her på Stortinget vet best hvordan din kommune skal styres. Det er beskjeden ut til Kommune-Norge i dag fra de rød-grønne politikerne på Stortinget i denne debatten. Det overrasker meg egentlig ikke så mye at Senterpartiet og SV har vært på den linjen i dag, det har vi sett i flere måneder. Men det som overrasker meg og skuffer meg litt, er at det partiet som går lengst i å bruke tvang – i denne innstillingen i dag – er Arbeiderpartiet, som gjennom sitt forslag på side 56 legger opp til å slå sammen Akershus og Oslo med tvang. Det er et minimum, som de har skrevet, og man vil gjerne ha inn andre deler av hovedstadsområdet. Da snakker vi, som jeg sa i sted, både om randsonen til Buskerud, Vestfold og Østfold – uten å involvere lokalpolitikere, ordførere, byråder osv. Jeg er veldig spent på hvordan Arbeiderpartiets politikere fra Oslo og Akershus kommer til å stemme i denne saken. Jeg vet at denne sendingen ikke har tusenvis av seere akkurat nå, men jeg synes velgerne fortjener å vite hva Arbeiderpartiet prøver å få igjennom på Stortinget i dag – og hva Stortingets flertall kommer til å stoppe.
Mudassar Kapur (Høyre), 2015-06-09:
Det var representanten Kolbergs historieforelesning som fikk meg til å ta ordet. Det minnet meg om en samtale jeg hadde med en herremann som hadde veldig sterke meninger. Han framførte dem som fakta, og da jeg spurte hvor han hadde dem fra, sa han hele tiden at dette hadde han lest i en historiebok. Jeg spurte hvem som hadde skrevet den boken. Ja, den har jeg skrevet selv, sa han. Det minner meg lite grann om den historieforelesningen vi fikk om Høyre fra Kolberg. Jeg synes det blir ekstra spennende å se den samme representanten som holdt historieforelesningen, etterpå stemme for tvangssammenslåing av Oslo og Akershus. Så til representanten Sivertsen, som stolt kunne fortelle at dette med å tvangssammenslå Oslo og Akershus var jo noe man gikk til valg på. Men så glemte han å legge til en bisetning: Og det valget tapte vi. Oslo og Akershus’ borgere ville ikke ha den politikken.
Mudassar Kapur (Høyre), 2015-06-09:
Komiteen viser i denne saken til at departementet foreslår nye regler i bostøtteloven om innhenting og bruk av opplysninger til behandling av søknader om bostøtte uten at det er nødvendig med samtykke fra søkeren. Det foreslås også nye regler om etterfølgende kontroll. Dette er en innstilling som fremmes av en enstemmig komité, men jeg ønsker likevel å knytte et par refleksjoner til saken på vegne av komiteen. Bostøtte er en viktig velferdsordning, og det er i særlig grad viktig at vi tar med oss at den ivaretar dem som gjerne har en varig nedsatt evne til å komme inn i boligmarkedet. Derfor er det viktig at denne typen ordning ikke blir misbrukt, og at vi sørger for at de som trenger hjelpen mest, får den. Når det er sagt, så ønsker komiteen også å understreke at personvernet til det enkelte individ er av høy verdi. Derfor er det viktig med gode rutiner og kvalitetssikring, slik at personopplysninger ikke misbrukes eller kommer på avveier. Det har det vært viktig for komiteen å understreke. Vi er samtidig tilfreds med at departementet selv peker på den samme viktigheten og sier i proposisjonen at publikum skal kunne ha tillit til at deres personopplysninger blir behandlet på en trygg og forsvarlig måte i forbindelse med saksbehandling og etterkontroll, og det er komiteen tilfreds med.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
Eg registrerer at Arbeidarpartiet bruker merkelappen «stor ståhei for ingenting», men likevel er mange i Arbeidarpartiet bekymra for dette såkalte ingenting. Det eg òg merkte meg, som representanten Pedersen snakka om i sitt innlegg, var samhandlingsreforma som eit godt eksempel på ei reform som hadde brukaren i fokus, og ikkje systemet. Då denne reforma vart innført, var eg ordførar og opplevde ho frå det perspektivet, og eg må jo seia at eg opplevde ikkje at det var ei reform som var innretta på ein måte som skulle gjera det enklare for folk. Det var meir ei reform som gav meir byråkrati. Me skulle begynna å betala faktura til staten, me fekk avrekningar, det var uføreseieleg, utan at ein oppnådde noko meir, verken førebyggjande eller innan folkehelsearbeid, så det var eigentleg ei reform for systemet og ikkje for innbyggjarane. Så mitt spørsmål, når Arbeidarpartiet no ser tilbake på samhandlingsreforma og spesielt på medfinansieringsansvaret, er: Er ein då fornøgd med effekten reforma hadde i forhold til perspektivet til brukarane?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
For Framstegspartiet er forholdet mellom stat, fylkeskommune og kommune viktig, der me flytter oppgåver, men det er òg eit viktig grunnleggjande prinsipp for oss at innbyggjarar og enkeltmenneske har sine rettar. Når det gjeld denne typen spørsmål, ønskjer me faktisk å gå endå lenger og delegera meir makt og myndigheit frå det offentlege på alle tre nivå ned til den enkelte innbyggjar, slik at dei kan organisera sine liv og velja kvar dei skal bu. Me registrerer óg at det er buplikt i ei rekkje kommunar, men me er ikkje like bekymra for at effekten vil bli at desse kommunane vil tapa innbyggjarar på at buplikta blir oppheva. Det som kan skje, er at dei får innbyggjarar som verkeleg vil bu i kommunen. Dei må leggja seg i selen for å vera attraktive for at folk skal velja å bu i kommunen. Me trur det er ein god politikk. Ikkje minst er det ein veldig god politikk for dei enkelte innbyggjarane, som då får større valfridom for kvar dei skal bu og leva sine liv.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
Lokaldemokratiet på Hvaler skal få gjera det som lokaldemokratiet på Hvaler synest er riktig innanfor dei politiske rammene som blir trekte opp herifrå, der ein på nokre område gjev den enkelte innbyggjaren meir makt. Eg er heilt einig med Eyvind Borge i Hvaler i at det er viktig å leggja til rette for at barnefamiliar skal få billige tomter og billige bustader i Hvaler. Det er nettopp derfor denne regjeringa og dette stortingsfleirtalet skal gje kommunane større sjølvråderett innanfor arealpolitikken, slik at Eyvind Borge kan regulera fleire tomter og fleire byggjefelt. Dersom det er ein barnefamilie som ønskjer å bu på heimplassen og det ikkje er rette status i kommuneplanen, kan Eyvind Borge i større grad bruka dispensasjonshøvet med det vedtaket me gjer i dag, enn han kunne før, nettopp for å leggja til rette for at fleire skal bu på Hvaler. Me trur det er ein betre politikk for å sikra fleire innbyggjarar og fleire barnefamiliar der enn å ha buplikt og andre ting som skal tvinga folk til å bu der.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
No er det ikkje snakk om å dra inn noka makt i denne samanhengen. Det er snakk om å delegera ut til fleire innbyggjarar. Det er ikkje noka hemmelegheit at Framstegspartiets program har vore tydeleg på at buplikt og den typen spørsmål er noko som me prinsipielt meiner ikkje skal liggja til folkevalde å bestemma, men det skal vera ein regel som er generell for alle innbyggjarar. Det er heller ikkje slik at eg har gjeve uttrykk for eg veit betre kva som er eigna på Hvaler. Eg har berre peikt på at på nokre område tek me vekk buplikt, men på andre område styrkjer me plan- og bygningsloven, slik at me lagar fleire verktøy til dei som er folkevalde på Hvaler, så dei kan utforma den politikken som er best for Hvaler. Korkje eg eller andre veit kva som er best, men me set kommunane i stand til å utføra ein god politikk, òg på Hvaler.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
Parallelle administrasjonar er det jo ikkje snakk om. Her er det snakk om at den administrasjonen som kommunen har, dersom ein skal ha eit forsøk, òg skal få lov til å tenkja 1. klasse og ut vidaregåande i staden for 1.–10. klasse. Det er allereie fagfolk i dei kommunane, og då må dei godtgjera i søknaden at dei vil få det til. Når ein stiller spørsmålet om kva som ligg i mindre byråkrati i meldinga, anbefaler eg representanten Greni å lesa både denne meldinga og den om kommunereforma for å sjå heilskapen her. Då ser ein at med færre kommunar vil ein få mindre byråkrati og meir pengar frigjorde til tenesteyting til innbyggjarane. Det er nettopp heile poenget: Me skal organisera Noreg smartare.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
No må eg berre korrigera representanten Andersen litt når ho seier «helt uten utredning». Dei fire eksempla ho nemnde, skal jo sjåast på vidare, slik at det blir gjort ei skikkeleg god og grundig vurdering. Eg deler ikkje den grunnpremissen om at så lenge staten har ein byråkrat som har ansvaret for ei teneste, er det bra, eller den generelle mistilliten til at alle lokale folkevalde, alle som jobbar i kommunane, ikkje evnar å få dette til. Dersom me flyttar oppgåver med dei to premissane som eg sa, nemleg at pengane skal følgja med, og at dei individuelle rettane ligg fast, har eg stor tillit til at dei som sit i ein kommune og er nærmare, kan gje eit betre tilbod, fordi dei kan sjå ting under eitt, og fordi dei er nærmare den enkelte brukaren. Så eg er heilt trygg på at dei oppgåvene me etter ei utgreiing og etter ein vidare prosess flyttar ned til kommunane, skal medføra betre tenester. Det er nettopp derfor me gjer det. Me gjer det ikkje for gøy; me gjer det for å skaffa innbyggjarane betre tenester.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-09:
Innlegget til representanten Greni omtala regjeringa langt meir enn Senterpartiet. Det same gjer merknadene. Det står langt meir i Senterpartiets merknader om regjeringas politikk enn om Senterpartiets eigen politikk. Eg har prøvd å leita etter kva det er Senterpartiet ønskjer å flytta ned til kommunane og registrerer berre at det blir vist til at dei har nokre forslag, men eg ser ingenting konkret. Eg vil gjerne utfordra representanten til å vera konkret: Kva oppgåver er det Senterpartiet ser føre seg at kommunane kan løysa i staden for staten?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Det er et velkjent populistisk knep å fortegne andre som ikke mener akkurat det samme som en selv. Det føler jeg er blitt gjort i dag av Arbeiderpartiets representant overfor Kristelig Folkeparti og det stortingsflertallet her. Jeg holder Arbeiderpartiet for å være et ansvarlig parti. Det er mye interessant å ta tak i, for det som Arbeiderpartiet skriver i merknadene, samsvarer – er nesten synkront – med det stortingsflertallet gjør i dag. Arbeiderpartiet vet at de kunne ha vært med på et bredt forlik og fått gjennomslag for det som de kritiseres for i dag. Det er mye å ta tak i, men jeg vil konsentrere mitt spørsmål omkring kritikken av utredning og vurdering. Det skulle liksom være negativt. Er det slik at Arbeiderpartiet er kjent for – og vil ha det slik – at svarene skal gis på forhånd, eller er Arbeiderpartiet tjent med at vi av og til bruker demokratiske virkemidler og foretar en utredning og vurdering?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
I et samarbeid med andre partier er det å gi og ta. Noen saker vinner vi fram i, andre fremmes av andre og er ikke våre primærsaker. Likevel, når det gjelder tannhelsemiljøene, har vi fått inn en formulering om at disse miljøene kan videreføres dersom kommunene vil. Det betyr at i de regioner, i de fylker og i de kommuner som er tjent med den ordningen som er i dag, mener vi i Kristelig Folkeparti at de kan fortsette dersom de vil. Det blir kommunene som skal avgjøre dette, og jeg oppfordrer fylkeskommunene nå, der de har slike kompetansemiljø, til å samarbeide med kommunene for å sikre disse kompetansemiljøene, som har blitt utviklet og blitt veldig positive i mange deler av landet. De står for kvalitet og innkjøp av utstyr og har en høy kompetanse når det gjelder både videreutdanning og spesielle tjenester for grupper som trenger det. Jeg mener at de nå innenfor reformen kan fortsette som før, hvis kommunene og fylkene vil.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Nå er det slik at når vi inngår et samarbeid og skal oppnå resultater, er det å gi og ta. Det er nok også velkjent langt inn i Arbeiderpartiet, men kanskje mer kjent i de små partiene. Når det gjelder det som representanten tar opp, håpet jeg i mitt forrige innlegg å slå fast at hvis disse kompetansesentrene vil fortsette og kommunene vil, kan de det. Det er fullt mulig å få det fram. Når det gjelder den faglige vurderingen av dette, er det klart at Kristelig Folkeparti ikke er med på noe som skal redusere tilbudet for brukerne. Dette er et veldig viktig tilbud som er utviklet på høyt nivå. Organiseringen av det må vi kunne se på, men kvaliteten i tjenestene firer vi ikke på. Det kommer vi heller ikke til å gjøre i fortsettelsen. Derfor kan disse kompetansemiljøene – hvis kommunene vil – fortsette som før og utvikle seg til beste for folk.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Ja, det premisset virker litt rart – kanskje det kommer fra et parti som ikke behøver å ta så mange hensyn til hvordan småpartier har det. Det er nemlig slik at vi i forhandlinger har fått våre seire, og det er vi veldig glad for, og så er vi veldig glad for det vi har fått regjeringen til å snu i og fått dem med på. Så jeg sier ja takk, vi er veldig fornøyd med begge deler.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Det synes jeg er en litt utidig insinuasjon mot Høyre og Fremskrittspartiet. De har nemlig snudd i denne saken og sier at regionalt folkevalgt nivå skal bestå. Det står skriftlig, det har de uttalt, det får de stå ved, og det har vi vunnet fram med i disse forhandlingene. Så det fortsatt å si at de forsøker å sniknedlegge fylkeskommunen, synes jeg er en utidig talemåte. Når det gjelder å fylle det regionale nivået, har tvert imot Høyre og Fremskrittspartiet gått med på og deltatt aktivt i at vi skal fylle det nivået med meningsfylte oppgaver. De har selv kommet med forslag om at det skal rettes en egen stortingsmelding mot dette våren 2016, før kommunene gir beskjed. Derfor mener jeg at Venstre og Kristelig Folkeparti har sikret det fylkeskommunale/regionale nivå.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Når det gjelder programmet til Høyre og Fremskrittspartiet, står det at de er for en tonivåmodell. Når det gjelder Fremskrittspartiet og Høyre i Stortinget, er de avhengige av Stortingets flertall, og da er det Stortinget som bestemmer. Jeg håper SV kan bidra til det fortsatt. Når det gjelder det å være med og styre i et flertall uten å få gjennomslag for alle programposter, tror jeg SV skal tenke på sin forrige regjeringsperiode – det må jo de kjenne igjen. Når det gjelder spørsmålet om tilbudet om varig tilrettelagt arbeid og hjelpemidler, tror jeg organisasjonene – i alle fall de jeg har kontakt med – har takket oss for det vi har oppnådd. Det skal utredes, tilbudet skal bli minst like godt som i dag, og vi har god kontakt med organisasjonene. Det er vårt hjerteslag i partiet å sørge for at sårbare grupper og grupper som trenger spesielt tilrettelagte ordninger, får dette ivaretatt. Der skal vi stå på barrikadene – forhåpentligvis i lag med SV – til siste slutt.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
I 1965 ble det, etter Schei-komiteens arbeid, foretatt en reduksjon av antallet norske kommuner fra ca. 720 til ca. 450 – nesten en halvering. Og det var slett ingen frivillighetsreform. Det er mange meninger om den. Mener representanten Greni at de folkevalgte lokalpolitikerne også skulle tatt den avgjørelsen den gangen? Hvordan stilte Senterpartiet seg den gangen til reduksjon av antall kommuner? Det er for så vidt mindre interessante spørsmål. Det som er interessant, er at partiene følger jo med hverandre, på hva de mener om det ene og det andre. Da har jeg lyst til å spissformulere min oppfatning av Senterpartiet sentralt i et spørsmål: Kan jeg få høre at Senterpartiet har en eneste grunn for at vi bør gå til en kommunereform?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Jeg synes det var mange gode innfallsvinkler i SVs innlegg, men jeg merket meg at representanten synes at SV – og det var kanskje litt frimodig – var det partiet som måtte ha størst tillit til lokalpolitikerne. Hvorfor fremmer en da bare forslag om bemanningsnormer og øremerking og ikke et eneste forslag om å flytte oppgaver? Kan det være fordi ordet «folkeparti» er fjernet og en står igjen med «venstreparti», altså ren ideologi og systemtenkning? Men for å gjøre spørsmålet enkelt til slutt, gjentar jeg det jeg hadde til Senterpartiet, der jeg ikke fikk svar. Kanskje jeg får svar fra SV: Kan vi få høre en eneste god grunn til at vi nå skal ha en kommunereform?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Jeg er glad jeg tilhører et flertall der en hører forskjell på partiene, og jeg tror vi skal greie å få til et godt samarbeid videre. Vi i Kristelig Folkeparti er blitt beskyldt for både festtaler og honnørord om regjeringen, men jeg synes det er litt bedre enn den hakk-i-plata vi har hørt fra noen av de andre partiene nå en god stund. Derfor er jeg så glad for Arbeiderpartiets program og merknader. Det høres kanskje merkelig ut, men Arbeiderpartiet har betydelig styringserfaring med landet vårt. Når statsråd Sanner i dag gjorde rede for hvorfor denne reformen måtte settes i sving, var det som å høre Arbeiderpartiet tidligere og en del av deres formuleringer. Derfor forstår jeg Arbeiderpartiets dilemma, for de har jo ikke fått flertall ved hjelp av SV og Senterpartiet – det har vi iallfall forstått etter debatten i dag. Men det jeg ikke forstår, er at Arbeiderpartiet fortsetter å dyrke kritikk og tvisyn i både debatt og medier, mens de i merknader stort sett er enig i det flertallet holder fram. Det er synd hvis Arbeiderpartiet må fortegne andre for å skape tvil. I så tilfelle bruker de reformen instrumentalt i sin retorikk, for det virker som om retorikken er annerledes enn substansen. De forstørrer nyansene og fortegner resultatene uten å trekke fram alle fordelene som de selv har som målsetting i sitt program. Det er et dobbeltspill som peker fram mot valget. Hvis det gjelder om å ri to hester, så er det gjennomskuet. Nå går vi altså for en av de største reformene i norsk kommunepolitikk siden 1837. Da kom formannskapslovene, kommunelovene. Så i 1965 reduserte vi fra 720 til 450 kommuner, nesten en halvering. Det var iallfall ingen frivillighetsreform. Men ingen ser jo noen grunn til å gå tilbake. Nå har vi fått satt i gang en betydelig flytting av makt, og vi har fått satt i gang utredninger. De rød-grønne partiene må forstå at det er en demokratisk måte å utvikle samfunnet på. Vi kan ikke komme med ferdige svar på forhånd. Vi har bestilt nye meldinger. Da er det beklagelig å se at Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og SV i særdeleshet, synes å gå baklengs inn i framtiden. Dette kan bli den største reformen på 50 år, og beskyldningene om diskriminering fra SV – det er jo mot bedre vitende. Kristelig Folkeparti er fornøyd med det vi har oppnådd – om generalistkommuner, om videregående skoler, om varig tilrettelagt arbeid, om arbeids- og utdanningsreiser, familievern, frivillighetssentraler, forsøksordning for barnevernet osv. Det er all grunn for oss til å se på dette som en positiv reform for vanlige folk.