Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2012-12-10:
Både statsråden og representanten Andresen beskrev kunstens egenart gjennom at den engasjerer, gleder og provoserer, og da slo det meg at den til og med kan lukte svært så vondt, slik vi som komité fikk erfare da vi var på besøk i New York og fikk ta del i en samtidskunstutstilling. Jeg skal ikke beskrive lukten fra talerstolen, men det slo meg at det var et illeluktende, men godt eksempel på det mangfoldet som kunsten representerer. Jeg tok ordet fordi jeg har lyst til å sette litt fokus på den delen av landet som jeg bor i. Statsråden sa også i sitt innlegg at regjeringen har en visjon om at Norge skal være en ledende kulturnasjon som legger vekt på kultur i alle deler av samfunnslivet og i hele landet. I dette perspektivet vil jeg trekke fram det som skjer i den nordligste landsdelen, og sette fokus på kulturens plass i regjeringens nordområdestrategi, som også meldingen fokuserer på. Nordområdestrategien har mange fokusområder. Ett av dem handler om å delta i samarbeid over grensene. Her spiller kulturområdet en viktig rolle. Folk-til-folk-samarbeidet – særlig med Russland, men også med de øvrige landene, som Nord-Sverige og Nord-Finland – er svært viktig, og det står sentralt i nordområdepolitikken. Kultur, utdanning, idrett, barne- og ungdomsarbeid og ikke minst frivillighet, samt etablering av møteplasser og nettverk, er viktige elementer. Det kan i denne forbindelsen være på sin plass å minne om at det var nettopp kulturen og idretten som åpnet de stengte grenseportene mens den kalde krigen var på sitt kaldeste i 1959. Det var også begynnelsen på et varmt og nært samarbeid for oss som bor i nord og i grenseområdene. Som en del av oppfølgingen av nordområdestrategien la Kulturdepartementet høsten 2009 fram Mulighetenes landsdel – handlingsplan for kultur i Nordområdene. Den har som mål å synliggjøre, sikre og styrke kulturlivet og kulturfeltets bidrag til utvikling i nordområdene. Den skal videre bidra til at Kulturløftet også understøtter og medvirker til at målene for regjeringens nordområdestrategi blir nådd. Det skjer gjennom en rekke bidrag til kulturliv og kultursamarbeid i de tre nordligste fylkene, og ikke minst gjennom en styrking av det norsk-russiske kultursamarbeidet og gjennom en økt vektlegging av kultursamarbeidet i andre internasjonale fora med nedslagsfelt i nordområdene. Jeg er sikker på at de vel 200 000 menneskene som hvert år passerer den norsk-russiske grensen, gjør det i ånden av folk-til-folk-samarbeidet, der kulturen og idretten har en sentral plass. I den forbindelse vil jeg også vektlegge den kulturavtalen som landsdelen har gått sammen om å utvikle. Som representant fra vår nordligste landsdel er det hyggelig å registrere at det nordnorske samarbeidet har utviklet seg til å omfatte strategier også på det visuelle kunstfeltet. Vi vet at regjeringen gjennom sin nordområdestrategi legger stor vekt på å bidra til bærekraftig vekst og utvikling i nord, og i en bred satsing der også kultur og kontakt over grensene inngår. Visuell kunst er en del av denne satsingen. Og når vi ser at 17 institusjoner i min landsdel har tatt dette på alvor ved å danne KunstNett Nord-Norge, så gir det meg og mine kolleger innenfor det rød-grønne samarbeidet tro på at regjeringens ambisjoner på dette området ikke bare blir ord, men handling. Helt til slutt: Mens vi er i den nordligste landsdelen, er det viktig å nevne også den samiske kunstens viktige plass i vår kulturpolitikk. Det er vårt felles ansvar å ivareta dette. Ambisjonen er at alle som bor i landet, skal få anledning til å bli kjent med og få en forståelse av samisk kunst og kultur. En styrking og utvidelse av feltet vil også ha positive effekter for samiske kunstnere og for samiske institusjoner, og det er vår felles oppgave å ivareta dette.