Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2009-06-10:
En av de første enkeltsakene jeg kom borti rett etter at jeg hadde begynt på Stortinget og tatt sete i justiskomiteen, var et møte med en mor som hadde opplevd å få sitt barn bortført. Det var et utrolig sterkt møte. Hun hadde ikke sett barnet sitt på mange, mange år. Da barnet ble bortført, var barnet en liten gutt. Nå var han blitt tenåring. Hun hadde heller ikke fått snakket særlig mye med ham på telefon. Hun hadde nesten ikke hatt kontakt med gutten i en lang, lang årrekke. Det er klart at som mor selv, og som politiker som er opptatt av barn og barns rettssikkerhet, var det et møte som gjorde et veldig sterkt inntrykk. Det viser også hvor vanskelig denne type saker er, fordi det handler om mennesker som er i en ekstremt sårbar og utsatt posisjon. Som både saksordføreren og justisministeren var inne på, er det gjort mye med disse sakene. Jeg vet jo at justisministeren har hatt et veldig sterkt engasjement nettopp i forhold til barnebortføringssaker – ikke bare i sin tid som minister, men også da han satt i opposisjon – og det ble vist til mange eksempler på ting som er kommet i stand. Et av de viktigste virkemidlene vi har i denne type saker, er jo internasjonale konvensjoner som Haag- og Luganokonvensjonen. Denne type saker illustrerer jo hvor viktig det er med internasjonale verktøy for å kunne løse kriminalitetssaker – som jo også dette er. Haagkonvensjonen sier at barn som anses ulovlig bortført, skal tilbakeføres raskest mulig. Jeg merket meg at Ellingsen understreket betydningen av Haagkonvensjonen. Jeg synes jo det var veldig interessante signaler fra Ellingsen, for jeg merket meg i forbindelse med Fremskrittspartiets landsmøte at det var helt andre toner fra partiledelsen når det gjaldt synet på konvensjoner. Jeg synes jo det er veldig betryggende at representanten Ellingsen ser verdien av internasjonale instrumenter som nettopp konvensjoner i arbeidet med denne type saker. En annen problemstilling som har vært berørt her, er problemstillingen som vedrører bidrag til barn som er bortført. Jeg har møtt foreldre som synes det er vanskelig, og som må betale bidrag for barn de ikke har sett på lang tid. Jeg er veldig glad for at justisministeren signaliserer at dette er av de tingene man vurderer nøye. Jeg har personlig stor sympati for en ordning der foreldrene fortsatt betaler bidrag, men at det settes inn på en sperret konto som barnet kan disponere den dagen barnet er tilbakeført til Norge. Men jeg også enig i justisministerens synspunkt, at her er det vanskelige avveininger. Vi må hele tiden ha hensynet til barnets beste som den viktigste prioriteringen, og jeg ser fram til at saken skal komme tilbake fra justisministeren. Det er jo også en ting som de foreldrene jeg har møtt, presiserer. De ønsker fortsatt å bidra når barnet er bortført, men at pengene da eventuelt settes inn på en sperret konto. Så tok Ellingsen opp spørsmålet om høring. Jeg har lyst til å presisere én ting. Selv om det ikke gjennomføres høring i en sak, er det jo fortsatt anledning til, for alle medlemmer i justiskomiteen, å bruke mer tid på å møte berørte interessenter i en sak. Det gjorde den rød-grønne fraksjon. Vi gjennomførte et større seminar i forbindelse med nettopp barnebortføringsproblematikken på bakgrunn av dette Dokument nr. 8-forslaget, og det gav oss en mye grundigere innføring rundt problematikken enn en høring ville gitt oss. For selv om det ikke arrangeres høring, er det jo ikke umulig for medlemmene i justiskomiteen å bruke tid på det. Til slutt har jeg lyst til å si at jeg er glad for at det igjen demonstreres så tydelig i denne salen hvor sterkt engasjementet for barn og barns rettssikkerhet er. Det synes jeg har vært førende i fire år fra alle partier, og det illustrerer også denne saken. Jeg er også veldig glad for det sterke engasjementet og det gode arbeidet som gjøres av norske myndigheter – jeg har berørt politiet. Jeg vet det jobbes godt, og det er et stort fokus på det i forhold til utenlandsstasjoner fra UD. Jeg ser også fram til den videre prosessen i det arbeidet som Justisdepartementet gjennomfører.