trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-26:
Etter ganske lang tid – eit halvt år vil eg nok seia – med mange kaffikoppar og gode samtalar, møte og godt samarbeid med Framstegspartiet, ville eg trudd at Framstegspartiet og komitéleiaren Erlend Wiborg hadde lært korleis det faktisk var med pensjonsreforma i si tid. Me har òg vore einige det siste året i samband med tidlegare behandlingar av saker som omhandlar pensjon, om at begge våre parti i si tid var imot pensjonsreforma, men har forplikta seg til pensjonsreforma når me då har gått inn i regjering. Det var sånn det var, og eg trur det er på tide å slutta å vifta med fjørene sine om akkurat det der. Denne saka handlar om, og vil resultera i, ein meir anstendig reguleringsmodell for pensjonistane. I fleire år har pensjonistane lidd under eit system som på grunn av låge lønsoppgjer har ført til underregulering for pensjonistane. No får me etter langvarig press endeleg bevegelse i dette systemet, i ei meir rettferdig retning. SV og Framstegspartiet bevega seg nokre hakk ned frå sine primære standpunkt på regulering av pensjonar, rett og slett for å få slutt på den svært urettferdige underreguleringa. Det som vart vedteke, var faktisk gjennomsnitt av løns- og prisvekst. Då må eg seia det er skuffande å sjå at regjeringa legg opp til ei regulering som tek utgangspunkt i kva resultatet ville ha vorte dersom ein allereie i fjor regulerte med snitt av løns- og prisvekst på dei anslaga som var då. Her må eg påpeika at i reglane for regulering av pensjonar ligg det inne justeringar for overheng frå året før. Dette er normal praksis kvart år, så eg stiller meg uforståande til korfor regjeringa gjer seg så vanskelege på dette punktet, no når me veit kva som faktisk vart løns- og prisveksten for fjoråret. Me står difor bak eit forslag i saka som lyder: «Stortinget ber regjeringen følge en beregningsmetode for regulering av pensjoner i 2021 og kompensasjon for 2020 basert på faktiske tall fra Det teknisk beregningsutvalg for inntektsoppgjørene(TBU) og ikke basert på gamle anslag.» (TBU) Eg håpar andre parti òg vurderer dette forslaget nøye og stemmer for det, sånn at det er det som vert vedteke. Eit anna forslag det vart fleirtal for i samband med behandlinga av Dokument 8:53 S for 2020–2021, var dette: «Stortinget ber regjeringen legge frem forslag til regelfesting om at organisasjonene i forbindelse med de årlige trygdeoppgjørene, kan forhandle om andre spørsmål med betydning for pensjonistene.» Det forslaget vel regjeringa å utsetja oppfølginga av. Det er vanskeleg å sjå at årsaka er noko anna enn trenering av saka. Det kan umogleg vera ei så komplisert sak at dette ikkje kunne ha vorte gjennomført i årets trygdeoppgjer. Komiteens fleirtal har difor samla seg mot regjeringa og ber om at dette vert gjennomført til årets trygdeoppgjør. Med det anbefaler eg forslaga SV står bak.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-26:
Det vart i samband med behandlinga av Representantforslag 53 S fleirtal for regelfesting av at organisasjonane kan forhandla om andre spørsmål med betydning for pensjonistane i dei årlege trygdeoppgjera. Dette følgjer ikkje regjeringa opp i denne omgang. Kvifor er det sånn? No ser det ut som at det igjen vert fleirtal for dette, med ei presisering av at det skal gjelda for årets trygdeoppgjer. Ser statsråden at han har kasta vekk verdifull førebuingstid for seg sjølv og sine medarbeidarar med å forsøkja i samband med denne saka å hoppa bukk over det vedtaket som allereie var gjort?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-26:
Min venn Jason, som er vektar i Color Line, har vore permittert svært lenge – heilt sidan starten av pandemien. Kona hans er dagleg leiar på ein bensinstasjon og har ikkje ei inntekt som klarer å dekkja inn hans tap av inntekt. Dette paret er foreldre til tvillingar på 3 år som går i barnehage. Eg vil spørja om andre her i salen kan sjå føre seg korleis denne familien har det med sin privatøkonomi no i år. Tenk berre om desse tvillingane hadde vore tre år eldre og gjekk på skulen. Det hadde gjort økonomien deira i den situasjonen dei no er i, litt lettare. Me skal ikkje ta opp diskusjonen no om gratis SFO og barnehageprisar, men eg seier dette for å minna om kor store utgifter barnefamiliar har – og spesielt kor vanskeleg dette vert med to nokså låge inntekter når òg den eine, eller begge, vert permittert over lengre periodar. Det minste me bør gjera for alle landets foreldre og alle andre som har vore veldig lenge permitterte, er å gje ei mogelegheit for litt mindre uro no i sommar. SV har heile tida meint at det var feil av regjeringa å ta vekk feriepengane på dagpengar for dei arbeidsledige, og det er ikkje vanskeleg å sjå at i år betyr det ekstra mykje for folk. Regjeringa har på sett og vis vore velvillige med pengar til næringslivet, men for den enkelte er det like fælt om arbeidsgjevaren går konkurs eller om det er familien som går konkurs. Huset må sannsynlegvis seljast uansett. Color Line har fått mange krisemillionar, men det hjelper ikkje Jason og familien hans før pandemien er over og folk igjen kan reisa til Danmark, slik at han kan jobba. No er det vanlege folk sin tur, og difor står me bak dei forslaga i denne innstillinga som kostar mest, og som vil gje mest feriepengar til dei som har vore permitterte lengst. Det skulle berre mangla. Min beskjed til Framstegspartiet og regjeringa er at det uansett ikkje vil verta aktuelt med noko særleg anna enn nedbetaling av kredittgjeld og kanskje ein tur til dyreparken med familien. Vårt forslag er ikkje å kasta pengar etter folk, men det vil hjelpa mange betydeleg så dei kan halda hovudet over vatnet gjennom sommaren.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-04-26:
Statsråden var jo inne på de viderverdighetene som blir med dette systemet når man kjører et dobbeltløp. Dagpenger i mindre enn 52 uker – da får du feriepengetillegg. Hvis du har fått dagpenger i mer enn 52 uker, kan du være på dagpenger, men slippe å levere meldekort for aktivitet. Har du fått dagpenger i mindre enn 52 uker 7. juni, kan du fortsette å få både feriepengetillegg og dagpenger uten aktivitetstillegg. Har du vært på dagpenger i mer enn 52 uker 7. juni, men skulle få deg jobb, blir det ingenting. Hvordan kan statsråden forsvare at når du har gått arbeidsledig lenge – mer enn 52 uker – du får deg en jobb, bedriften stenger ned, du har unger som er i barnehage, og du må være hjemme med dem, får du ingenting? Hvordan kan statsråden forsvare en slik ordning?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-04-26:
Det er riktig, det. Men kjernen i den spørsmålsstillingen jeg har, er: Hvorfor mener statsråden det er riktig at de som har gått så lenge på dagpenger, ikke skal få noen ting? Det er det altså ikke noe svar på. Da har jeg lyst til å fortsette med et annet spørsmål, og det handler om de 25 000 kronene som nå settes som begrensning for hvor mye hver enkelt kan få utbetalt. Hvilken skade mener statsråden det hadde gjort om de hadde fått inntil 7 000 kr mer etter å ha gått på lave inntekter gjennom en svært lang periode?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-04-26:
Når statsråden sier at den ordningen som Arbeiderpartiet har foreslått, vil koste 3,1 mrd. kr i framtidige budsjetter, kan jeg trøste statsråden med at vi har tenkt å være langt mer offensive enn det denne regjeringen er for å få ned arbeidsledigheten. Sånn sett vil kostnadene sjølsagt bli mindre. Man foreslår her 1,7 mrd. kr, mens vårt forslag er 750 mill. kr dyrere. Det skal vi klare å finne plass til i våre alternative budsjetter. Men det kunne være interessant å spørre statsråden hvorfor man ikke ønsker å ha en ordning – vi hørte representanten Nordby Lunde her si at de første tre månedene hadde jo folk fått feriepenger av arbeidsgiveren sin – det har jo ikke de som har gått på dagpenger fra januar til mars. Hvorfor skal ikke de omfattes av den ordningen som nå legges fram?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-04-26:
Først en kommentar til representanten Wiborg: Jeg har ikke hørt noen her i salen som har mistenkt noen for å bruke penger på luksuriøse ferier. Jeg oppfatter at de fleste som har hatt ordet her i dag, er opptatt av at de som har vært arbeidsledige, skal få en håndsrekning. Så er vi uenige om hvordan den skal innrettes, og hvor mye man skal få. Jeg har lyst til å si til representanten Wiborg at vi har forklart hvorfor vi er på 9,5 pst. Det er fordi vi mener at dagpengesatsen er noe mindre, og derfor er det også forsvarlig å bruke den satsen som var i ordningen fram til 2014, da statsråden fra Fremskrittspartiet fjernet hele ordningen. Det jeg har grunn til å spørre representanten Wiborg om, er hvordan han kan forklare at de som har vært på dagpenger mer enn 52 uker og får seg jobb etter 7. juni, ikke skal få noen feriepenger. Det synes jeg virker helt urimelig. Det viser at disse ordningene er komplekse og at det hadde vært greit å gå tilbake til en ordning som var kjent, som man har gjort beregninger på. Vi har fått statsrådens beregninger på at vår ordning – den som var før Robert Eriksson fra Fremskrittspartiet fjernet den, da han satt i regjering – vil koste 2 450 000 000 kr. Det er basert på sånn som ordningen var i 2014. Så til representanten Nordby Lunde, som sier at ordningen før ikke var bra, fordi man fikk utbetalt feriepengene i januar og februar. Hvis man er bekymret for at det er en problemstilling, ville jo noe av det enkleste være å endre den utbetalingsdatoen, sånn at pengene kom i juni eller juli, som for andre som får feriepenger. Jeg skjønner heller ikke argumentet om at de som har opptjent rettigheter til dagpenger i januar, februar og mars, vil få utbetaling fra arbeidsgiveren sin. Det var nesten 100 000 som var ledige på det tidspunktet også. Det er riktig som statsråden sier, at vi ikke lot det få tilbakevirkende kraft sånn at de også skulle få høyere satser. Men så har vi sett hvordan arbeidsmarkedet har utviklet seg for dem som har vært ledige fra januar, februar og mars i 2020. Er det noen som virkelig har hatt det tøft økonomisk, er det dem. Da er det veldig rart at de skal holdes utenfor en sånn ordning. Det er urettferdig, og derfor er den ordningen som vi foreslår, bedre. Den vil gi akkurat de samme utbetalingene som den ordningen som statsråden nå legger fram for dem som har hatt dagpenger i mindre enn 52 uker. Hvis man overskrider 52-ukersregelen, vil man få begge deler, så det er ingen forskjell fra den ordningen vi hadde, og den ordningen som statsråden legger fram nå.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-04-26:
Mange arbeidstakarar har diverre opplevd å stå utanfor arbeidslivet heilt eller delvis under pandemien, med redusert inntekt i form av dagpengar. Kristeleg Folkeparti meiner at dagens ordning med rett til ferie med dagpengar for langtidsledige er ei god løysing under gjeldande tilhøve. Denne ordninga er langt meir treffsikker enn det tidlegare ferietillegget. Når opposisjonen saknar det gamle ferietillegget på 9,5 pst. av brutto utbetalte dagpengar, var dette eit reint tillegg som kom oppå dagpengane. Når ein samanliknar med arbeidstakarar som tener opp feriepengar med 10,2 pst. av bruttoløn, skjer det ved at arbeidsgjevar held tilbake dette beløpet av løna til arbeidstakar. Ordninga kor langtidsledige kan ta ferie med fulle dagpengar utan å vera reelle arbeidssøkjarar, vert sett på som ei god ordning som sikrar dei langtidsledige ein pause i arbeidet med å søkja etter ny jobb. Pandemien strekkjer seg diverre lenger ut i tid enn det mange av oss kunne førestilla oss for eitt år sidan. Det får konsekvensar for mange som har vore ledige eller permitterte i mindre enn 52 veker, eller som er tilbake i arbeid før det har gått 52 veker. Sjølv om hovudføremålet med dagpengar er å sikra reelle arbeidssøkjande ei inntekt mens dei søkjer ny jobb, ser vi at denne gruppa har trong for ei mellombels ordning som varetek denne spesielle situasjonen vi står i. Dette forslaget tek omsyn til at samfunnet framleis er sterkt prega av pandemien, og at mange framleis står utanfor arbeidslivet, anten som permitterte eller som arbeidsledige. Difor fremjar regjeringa denne mellombelse løysinga med feriepengar på dagpengar. Ordninga må avgrensast mot dei som fell inn under regelen om rett til dagpengar for langtidsledige, for å unngå dobbeltkompensasjon. Slik pandemien har utvikla seg, kan det framleis ta tid før vi får normalisert arbeidsmarknaden. Dette framlegget sikrar at dei som har vore arbeidsledige i meir enn åtte veker, mottek feriekompensasjon sidan dei ikkje har hatt moglegheit til normal avsetjing av feriepengar hjå arbeidsgjevar. Dette vil gje ei inntektssikring til gruppa som manglar opptening i inntektsåra 2020 og 2021. Dette er eit av mange ekstraordinære tiltak som skal retta opp i det uføret mange har kome i. Det er viktig å presisera at dette ikkje inneber å innføre det gamle ferietillegget på nytt, men at det er eit reint koronatiltak.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-04-26:
Takk til representanten Heidi Nordby Lunde for å setja eit viktig tema på dagsordenen i dag. Etter kvart som det går mot sommar og vi vert vaksinerte, vil fleire og fleire koma tilbake i arbeid. Tala frå Nav viser ein fin nedgang i arbeidsledige for både langtidsledige og korttidsledige, og totalt vert det heldigvis færre ledige. I førre veke var der 2 300 færre arbeidssøkjarar hjå Nav enn veka før. Det ein ser, ifylgje Statistisk sentralbyrå, er at det vert starta færre bedrifter no enn i fjor på same tid. Det er særleg enkeltpersonføretak som har hatt ein nedgang. Risikoane med nye etableringar vert truleg for store å ta. Slik det ser ut, er det størst utfordringar i sektorane kultur, underhaldning og fritid og innan undervisning, overnatting og servering. Det har vi høyrt litt om i innlegga. Innan desse gruppene var nedgangen 29 pst. samanlikna med fjorårets tal i same periode. Når det gjeld aksjeselskap, viser tala faktisk ein gledeleg auke på 12 pst. i andre kvartal i år, samanlikna med same periode i fjor. Alle ynskjer å koma tilbake til «normale» tider. Med gode opptrappingsplanar i bedrifter med permitterte, vil alle forhåpentlegvis gjera sitt beste for å koma i full sving igjen. I denne koronaperioden er det mange gründerar som har arbeidd flittig med produktutvikling – mange med offentleg støtte, og andre med privat kapital. Det eg høyrer når eg er på bedriftsbesøk, er at det kan vera svært vanskeleg å koma inn i offentleg sektor, f.eks. i anbodskonkurransar, som statsråden nemnde i stad. På dette området kan offentleg sektor forbetra seg og vera meir open for nytenking. Offentleg sektor i Noreg er stor og dominerande i marknaden på mange område, og må ta ansvar for at fleire får sjansen til kontraktar. I vår iver etter å koma i gang for fullt med næringslivet har Kristeleg Folkeparti særleg omtanke for dei av oss som må ha tilrettelagde arbeidsplassar. Ingen må verta gløymde og haldne utanfor. Mange unge opplever i desse tider einsemd og at dei ikkje strekkjer til. Einsemd, isolasjon og depresjon har vorte ei stor helseutfordring i landet vårt. Mange kommunar er flinke til å samhandla med frivillig sektor for å hjelpa ungdomane. Dei treng å få kvalifisert hjelp, individuell oppfylging og å kjenna at nokon bryr seg. I min kommune er vi så heldige å ha ein organisasjon som heiter PitStop, som gjer akkurat dette. Dei har fått svært gode resultat. Dei har hjelpt mange unge som har slutta i vidaregåande skule, tilbake til skulen. Pensjonistar i frivillig sektor, mange lærarar, har hjelpt til. Det har gjort at samhandlinga har vore heilt utmerkt. Dei unge har vorte trygge. Dei meistrar skulesituasjonen og får hjelp til skulearbeid. Dei ser ei lysare framtid i møte enn dei gjorde i utgangspunktet. Kristeleg Folkeparti har i regjering vore med på å auka tilrettelagde arbeidsplassar betydeleg, men vi ser at meir må gjerast for å få alle med. I tillegg må ein auka og styrkja satsinga på arbeidsførebuande tiltak. Dette er fordi det trengst opplæring til eit næringsliv som har endra seg det siste halvtanna året.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-04-26:
Jeg vil gjerne takke interpellanten for å løfte et viktig tema. Vi trenger et stort løft for dem som har lidd mest under krisen. Vi må ta på alvor at de som hadde aller minst fra før, er de som har lidd mest, og er de som vil måtte leve lengst med konsekvensene. Når vi skal ut av krisen, er det viktig for Venstre å hjelpe dem som har tatt den største støyten, og vi må ta i bruk kraftfulle virkemidler for å få alle tilbake i jobb. Løsningene krever at vi samarbeider godt med næringsliv og arbeidsgivere, slik at flest mulig har en jobb å gå tilbake til. Vi mener det er viktig at det tas grep og satses mer på støtte til bedrifter som ansetter unge arbeidsledige, med lønnstilskudd, og vurdere om introduksjonsprogrammet kan gjennomføres i tettere samarbeid med arbeidsgivere. De som har falt ut av arbeidslivet, har nå hatt adgang til utdanning som de trenger for å komme tilbake i jobb. Dette må vi høste erfaringer av og vi må se hvordan vi kan sørge for at flere arbeidsledige får adgang til å skaffe seg den kompetansen de trenger for å komme i jobb. Dette er også et virkemiddel som sysselsettingsutvalget trekker fram som viktig framover. Det må også bli lettere å få vurdert sine ferdigheter og ta utdanning som voksen, og i fullføringsreformen for videregående skole, som regjeringen nå har lagt fram, tas det veldig viktige grep for å sikre dette framover. Koronapandemien har også vist oss at gründere, frilansere og selvstendig næringsdrivende har vært særlig utsatt. For Venstre er det viktig å styrke rettighetene til selvstendig næringsdrivende. Da er det også større mulighet for at de har en jobb å vende tilbake til når markedet igjen stabiliserer seg. Å bekjempe ledigheten som har økt under pandemien, må vi gjøre på lag med dem som ikke har jobb, på lag med næringslivet og på lag med arbeidsgiverne som skaper arbeidsplassene.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-04-26:
Situasjonen i skolen og for barn og unge generelt har hatt høyeste prioritet siden starten av covid-19-pandemien. Norske skoler er blant dem som har vært mest åpne i Europa gjennom pandemien, og det er jeg glad for. Kunnskapsministeren og regjeringen har lovet å skjerme barn og unge best mulig. Regjeringen har stilt opp både med ekstra ressurser og med tilpasning av rammeverk. Ekstra milliarder til kommunene og midler til tiltak i skole og barnehage, samt alle midlene til tiltakene rettet mot videregående skole, har gjort det mulig for kommuner og fylkeskommuner å tilpasse både undervisning og skolehverdag så godt det har latt seg gjøre gjennom et veldig krevende år. Kunnskapsministeren har også fulgt opp kommunene for å forsikre seg om at de har gjort det de kan for å styrke opplæringen i barnehager og skoler gjennom pandemien. Men dessverre ser det ut som det er store forskjeller på hvordan kommunene har brukt pengene, og i hvilken grad og på hvilken måte de har nådd fram til barnehager, til skoler, til elever og lærere. At kunnskapsministeren har hatt en god plan og løpende har greid å ha en god dialog med skole- og barnehagesektoren, og samtidig har innført nødvendige tiltak, er en veldig stor styrke. For Venstre er det en stor trygghet at kunnskapsministeren allerede i fjor vår startet prosessen og arbeidet med å sikre at elever kan ta igjen tapt læring, og at det lyttes til skoler og barnehager for å få viktige innspill også for neste barnehage- og skoleår. Det er satt av betydelige midler for at elever skal kunne ta igjen tapt læring, og jeg er trygg på at regjeringen og kunnskapsministeren skal fortsette å styrke denne innsatsen for barn og unge også i 2021 og framover. Men det er ikke tvil om at vi er nødt til å følge opp dette i lang tid framover. For mange har det året vi har bak oss, gitt store utfordringer, og det får potensielt følger for deres skolegang og læring i lang tid, og derfor er det så utrolig viktig at det settes inn tiltak raskt. Det aller, aller viktigste er at vi får en så normal hverdag og så normal skolehverdag som mulig, så raskt som mulig, men samtidig må elever raskt få muligheten til å ta igjen tapt læring, og vi som er folkevalgte, må se lenger framover. Vi må følge opp både barnehage, grunnskole, videregående skole og høyere utdanning for å sikre at barn, ungdom og studenter ikke drar med seg de utfordringene de har hatt i dette året, og at det ikke blir varige utfordringer i årene som kommer.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-04-26:
Jeg synes statsråden, særlig på slutten, kom med et veldig godt poeng. Det er forskjell på hva vi skal gjøre nasjonalt, og hva vi skal gjøre lokalt framover når vi ser at det slår så ulikt ut, og også når vi ser at det er noen grupper som får langsiktige konsekvenser av en pandemi. Jeg synes det var mange interessante og gode punkter her. Det er helt åpenbart at på bevilgningssiden fikk kommunene i fjor – og de kommer også nå i revidert til å få – betydelige midler til å kunne følge opp sine skoler. De 500 mill. kr til sommerskoletilbud vil jeg mene er veldig viktig for å kunne skape aktiviteter i sommerferien og også kunne skape tilbud lokalt etter de utfordringene man har. Jeg skal ta ett eksempel: Svømmeopplæring har elevene mange steder faktisk ikke fått. Det er klart at i de kommunene bør man kunne vurdere hvorvidt man i løpet av sommeren skal tilby kurs til sine elever. Statsråden var inne på at man i 2020 har satt av 170 mill. kr ekstra. Det er helt riktig at mange av de tiltakene som ble tatt i bruk, var flere lærere, miljøarbeidere og intensivopplæring til elever som hang etter, og det var leksehjelp og innkjøp av utstyr, slik som datamaskin for elever som ikke hadde det hjemme. Så det virker som at kommunene i 2020, særlig i den unntakssituasjonen man var i, håndterte det på en god måte. Men så er vi tilbake til det som er de langsiktige utfordringene, som er hvordan man klarer å følge opp disse elevene over tid når vi kommer tilbake til normalen. Jeg opplever at når det kommer til å være veldig tydelig overfor kommunene om at elevene skal være på skolen, har det budskapet blitt tatt imot på en god måte, og kommunene har gjort en veldig god innsats. Da vi f.eks. gjorde mer unntak for at dersom undervisningssituasjonen krevde at man hadde noe mer digital undervisning, og man fikk muligheten til det, var det mange som slo alarm. Men det viste seg jo at kommunene i all hovedsak har hatt ordinær undervisning og ønsket å ha elevene på skolen. Så det er veldig bra. Men spørsmålet framover blir igjen hvordan vi kan sikre og hjelpe kommunene til å ta rollen sin som skoleeier på alvor, og kanskje særlig å gjøre to ting. Det ene er å følge opp den plikten de har til intensivopplæring til elever som henger etter i lesing, skriving og regning i 1.–4. klasse. Det er en plikt som er rimelig ny, og hvor mange skoler har rutiner og systemer på plass, men hvor vi fortsatt ikke vet den fulle effekten og hvordan det faktisk følges opp ute i klasserommene. Det andre er fravær, som jeg var inne på. Hvordan kan vi sikre at kommunene har rutinene på plass? Vi vet at fravær er den første indikatoren på at her er det noe galt, her har motivasjonen falt, her har kunnskapshullene begynt å vokse. Når det gjelder kartlegging, som er et av de tiltakene jeg vil diskutere, er spørsmålet: Hvordan skal vi sikre at vi får vite hvordan det står til i norsk skole? Dette er et godt eksempel på at de statlige kartleggingsprøvene ikke er tilstrekkelig, og at det er på tide å se på nye muligheter for å finne ut hvordan det står til med elevene.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-04-26:
Jeg synes dette har vært en veldig god og nyansert diskusjon, og det er deilig å være i en slik debatt, særlig om et så viktig tema. Jeg er enig med representanten Arnstad i at kommunene våre har hatt veldig mange oppgaver samtidig. Det har vært en unntakstilstand, og for mange kommuner har det først og fremst handlet om å kunne håndtere smittevernsituasjonen på skolene. Det er færre som har hatt mulighet til å tenke mer langsiktig på hva gjør vi nå for å ruste opp tilbudet for de elevene som henger etter, med mer langsiktige konsekvenser. Jeg håper at det er det vi på en måte kan kickstarte en debatt om her i dag, for det er jo egentlig vår jobb å starte det. Det handler om å ha systemer for fravær, det handler også om å snakke om kvalitet og kompetanse i det tilbudet som er på skolene. Jeg synes det er veldig interessant at statsråden snakker om planen vår for å ha et varig kompetanseløft for spesialundervisningen, og om vi kanskje også kan se på hvordan vi kan forsere det arbeidet, slik at man raskere får til endringer i klasserommet ved å flytte flere ansatte inn på skolene. Jeg avsluttet så vidt i stad med spørsmål om kartlegging. Jeg føler ikke at den store løsningen rundt omkring nå er å begynne å kartlegge i det øyeblikket elevene er på skolen. Det blir for enkelt. Rektor på Vestli skole sier at det første de skal gjøre, er å fjerne skjerm, ikke ha noe tv-titting i pausen. De skal spille brettspill, de skal snakke sammen, de skal bruke språket for å kunne ha god språkopplæring. Det er det viktigste for dem. Det er samtidig klart at det at vi har nasjonale prøver kun i 5. klasse, og at det å starte kartleggingsprøver som kun viser de 20 pst. av elevene som er under en viss kritisk grense, ikke gir oss veldig god informasjon om hvordan det egentlig står til på hele barnetrinnet, når vi nå framover skal prioritere tiltak, også hva vi skal prioritere av nasjonale løft og nasjonale strategier. Jeg er veldig glad for at statsråden vil starte en prosess med å se på andre måter å ha et kvalitetsvurderingssystem på, for det tror jeg kommer til å bli viktig framover. Jeg vil avslutte med å si at det jeg mener kanskje er det mest bekymringsfulle med pandemien, er at sosiale forskjeller øker. De elevene som klarer å ha ro hjemme til å jobbe med fagene, har ofte større grad av selvdisiplin enn det vi vet at en del elever har. De elevene som ikke har det, er kanskje de som ikke har foreldre hjemme til å pushe dem på samme måte. Så det at man får lavere motivasjon, og at noen av elevene kanskje har mindre grad av evne til å jobbe selvdisiplinert med fagene, er det jeg mener vi må klare å kompensere for når skolene er tilbake i normal drift. Da trenger vi igjen kvalitet på tilbudet og systematisk arbeid med grunnleggende ferdigheter.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-26:
Jeg tenkte jeg kunne bruke dette innlegget til å gå litt nærmere inn på noe av det som er krevende, og som har vært krevende, og som har gjort at en del av de tiltakene vi har bevilget penger til, kanskje ikke har kommet opp i det volumet som det vi hadde håpet på. For det er jo, som jeg gjorde rede for i innlegget, blitt satt av ganske betydelige midler både til fylkeskommunene og til kommunene for å kompensere for noen av de negative effektene med pandemien. Men vi har sett at det foreløpig har vært en del utfordringer med å sikre at disse tilbudene har nådd fram til elevene. Representanten nevnte i sitt innledende innlegg f.eks. en yrkesfagelev som går på restaurant- og matfag, og som kanskje har opplevd at restaurantnæringen ha vært stengt omtrent hele tiden, og man kan risikere at den er det også i lang tid framover. Regjeringen har bevilget ekstra penger til en bedre kvalitet på Vg3 i skole, men det er klart at det å opprette en sånn type tilbud – dersom regjeringen kommer med penger i revidert nasjonalbudsjett – er ikke noe man greier å øke kvaliteten på i løpet av en måned eller to. Det er ingen tvil om at det er et ganske omfattende arbeid å få til. Noen fylkeskommuner har fått det bra til, andre ikke – og dette er ikke for å fordele skyld, for det er en kjempekrevende oppgave. Når vi ikke greier det til vanlig, så greier vi ikke å stable det på beina i løpet av kort tid, midt i en pandemi, når skolesektoren også har det veldig krevende fra før. Det viser at av de kompenserende tiltakene vi har prøvd å gjennomføre, har noe av det kommet på plass, men ikke alt. Da blir det viktig at vi nå bruker tiden fram mot neste skoleår godt, og forhåpentligvis vil det være et skoleår som ikke blir så sterkt preget av smitteverntiltak som dette skoleåret har vært. Dermed vil det også bli lettere å gjennomføre flere sånne typer kompenserende tiltak, fordi flere elever da kan ha normal undervisning. Jeg synes representanten tar opp noe interessant, for kommunene og skoleeierne generelt har jo en rekke plikter allerede, sånn som det med lovfestet rett til intensivopplæring. Da kan man tenke at hvis det nå er flere elever som har behov for det, er det noe som liksom automatisk er ordnet fordi vi har lovfestet det. Men det er klart at vi er ikke sikre på om alle kommunene følger opp det lovfestede kravet godt nok, og det er ingen tvil om at det åpenbart krever ressurser. For hvis man skal gi ekstra oppfølging til noen elever, krever det at det er mennesker der til å gjøre jobben. At det også finnes mennesker som har den kompetansen vi trenger, er jo også en begrensende faktor i hvor raskt vi greier å trappe opp den typen tilbud. Derfor er jeg også litt opptatt av at mange av de løftene vi skal gjennomføre, skal være langsiktige satsinger over tid, for det kan hende at vi trenger å bruke litt tid på å bygge opp tilbudene, slik at de har den kvaliteten som trengs.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-26:
I likhet med interpellanten vil også jeg takke for en god debatt. Jeg synes det er fint at representanten Jacobsen, som jeg jo vet også har andre roller i det politiske systemet, bidrar til å bekrefte at det har vært en tett dialog mellom staten og regjeringen og skoleeierne. Det har vært veldig høyt prioritert for oss, nettopp fordi det er i kommunene og fylkeskommunene og i den enkelte skole at jobben gjøres. Vi må spille på lag. Dette har også vært en svært krevende situasjon å håndtere. Vi har fått mer og mer kunnskap underveis som vi har måttet bygge på, og justert tiltakene. Det er jo interessant at vi nettopp i dag får presentert en ny rapport fra FHI, som viser at det er veldig mye som tyder på at f.eks. det å drive skoler på rødt nivå gir like godt smittevern som det å ha full digital undervisning. Det er veldig nyttig lærdom for oss å ha i de neste månedene, men vi skal heller ikke utelukke at det kan være situasjoner i løpet av neste skoleår som gjør at vi får en annen virkelighet når det gjelder smittetall, enn det vi håper på, og det at vi faktisk har utviklet et verktøy til å drive skoler i en pandemi – det verktøyet hadde vi ikke før, nå har vi det verktøyet – håper jeg betyr at vi slipper stengte skoler framover, og jeg håper at den kunnskapen som FHI her presenterer, også brukes lokalt i de svært vanskelige beslutningene som skoleeiere står i når de må håndtere økt smitte i sin kommune. Så forhåpentligvis vil det bli færre elever som blir rammet av veldig strenge og omfattende karantener og skolestengninger framover, fordi vi får den type kunnskap. Så har jeg også lyst til å si at mange av de tiltakene som har blitt løftet fram her i dag som aktuelle å gjennomføre, er jo også noe av det som regjeringen har foreslått i vår fullføringsreform for videregående opplæring. Det betyr at vi må få opp farten på å innføre den. Sånn som det med utvidet rett til videregående opplæring vil jo åpenbart, tenker jeg, være ekstra nyttig i en situasjon der det er elever som opplever tapt læring, og som kanskje trenger å bruke ett år ekstra, men som ikke ville ha gjort det i en normalsituasjon. Så er det en interessant diskusjon om dette med Vg3 i skole. Ja, vi ser at elever velger det bort. Men det er det Vg3 i skole som vi har gitt dem fram til nå. Spørsmålet er om vi er i stand til å gi dem et tilbud som i større grad oppleves som en ordentlig kompensasjon for det de ikke får når de ikke får seg lærlingplass. Vi har i vgo-reformen lagt fram et forslag om at man skal utvikle noe som vi kaller for fagbrev i skole, som er et toårig opplegg, og som i mye større grad skal ligne på det tilbudet som lærlingene får. Håpet er at et sånt opplegg i større grad vil være noe som elevene også takker ja til. For jeg tror at denne krisen også har vist at det å skulle ha en garanti for lærlingplass ville vært tilnærmet umulig i en periode der enkeltbransjer nærmest er totalt stengt ned. Så takk for gode innspill, dem tar jeg med meg i arbeidet videre.
Camilla Strandskog (Høyre), 2021-04-26:
Jeg vil gjerne takke for helseministerens svar, og jeg er helt enig med ham i at dette er noe vi må fokusere på hele tiden. Jeg håper det også er noe han innimellom tar med seg inn i dialogen med både helseforetakene og FHI. Jeg tenker at dette kan være en anledning til å se litt på opplæringen rundt smittevern, og jeg tenker også at flere kommuner rundt omkring i landet bør kunne se litt mer på organiseringen av eldreomsorgen, særlig med tanke på at vi nå vil få flere brukere med hiv. Dette gjelder kanskje særlig Oslo, som burde ta dette spesielt på alvor, men det gjelder også andre store byer, hvor de fleste med hivsmitte i dag bor. Men det er ikke bare de eldre jeg er bekymret for, selv om jeg tror det er der utfordringen er størst nå, for det er der situasjonen er litt ny. HivNorge har også flere eksempler på pasienter i spesialisthelsetjenesten som kommer inn, og som blir møtt med overdrevne smitteverntiltak. Hvert år fødes det f.eks. om lag 15–20 barn av hivpositive kvinner i Norge. Ingen av de barna er blitt smittet ved fødsel, takket være dagens effektive medisiner. Det har derfor vært trist å høre om kvinner som er blitt møtt med overdrevne smitteverntiltak, som smittevernutstyr ved fødsel. I en fødsel, som er en krevende situasjon, trenger man på ingen måte ytterligere stress eller påkjenninger. Derfor var jeg også veldig glad for det helseministeren sa om at man har satt ned en egen ressursgruppe for dette, og særlig for at det er ved Oslo universitetssykehus. Det tror jeg er viktig, og det tror jeg kan bidra til, forhåpentligvis, å trygge flere kvinner som er hivpositive som skal inn og føde. Men når dette nå har skjedd – for det har skjedd flere ganger; det skjer innimellom, selv om rutinene er der – håper jeg at flere kommuner, og kanskje også helseforetakene og FHI, vil ta en ny runde på smittevernprosedyrer.
Bent Høie (Høyre), 2021-04-26:
Jeg er enig med interpellanten i at dette arbeidet må fortsette og forsterkes. Mange av de positive eksemplene som hun viser til, er jo fra Oslo. Det er behov for å spre dette utover hele landet, og det er behov for å ha økt oppmerksomhet på denne problemstillingen, spesielt rettet inn mot de kommunale helse- og omsorgstjenestene, som interpellanten var opptatt av. Vi er på dette området helt nødt til å spille på lag ikke bare med de flinke fagfolkene vi har som jobber med dette området, men også med de ulike frivillige, ideelle organisasjonene, som gjør en helt uvurderlig jobb og kan jobbe systematisk på dette området. Derfor er det så viktig at vi hele veien støtter opp om deres arbeid videre og løfter problemstillingene også her i Stortinget, som interpellanten har gjort.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-10-09:
Jeg har æren av å foreslå Eva Kristin Hansen .
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-10-09:
Jeg har æren av å foreslå Sverre Myrli .
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-10-09:
Jeg har gleden av å foreslå Åse Kristin Ask Bakke .
Trond Helleland (Høyre), 2021-10-09:
Jeg har gleden av å foreslå Svein Harberg .
Trond Helleland (Høyre), 2021-10-09:
Jeg har gleden av å foreslå Turid Kristensen .
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2021-10-09:
Jeg har den glede å foreslå Nils T. Bjørke .
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-10-09:
Jeg har den ære å foreslå Morten Wold .
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-09:
Jeg har gleden av å foreslå Ingrid Fiskaa .
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
På vegne av representantene Sylvi Listhaug, Morten Wold, Silje Hjemdal, Himanshu Gulati, Marius Arion Nilsen og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om å styrke norsk intensivkapasitet.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-15:
I 2018 la Solberg-regjeringa fram en strategi for humanitær politikk som var et viktig virkemiddel for å få innsatsen til å bli mer målrettet mot dem som trenger hjelp mest, og ikke minst se sammenhengen mellom det kortsiktige humanitære behovet, de langsiktige utviklingsbehovene og fredsdimensjonen, som er et viktig aspekt ved dette. De etablerte også strategiske partnerskap med seks norske humanitære organisasjoner for å gi dem både langsiktighet og forutsigbarhet for å kunne jobbe på en mer effektiv og god måte. Beskyttelse av sivile var en av hovedprioriteringene. Regjeringa omprioriterer nå altså 1,2 mrd. kr fra velkjente og fungerende kanaler til en solidaritetspott med ukjent innhold og ukjent innretning. Hvorfor velger regjeringa å bryte opp det systemet vi har, for å ivareta – øyensynlig, i proposisjonen – de samme målsetningene som vi ivaretar i dag?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-15:
Det synes jeg var et ganske merkelig svar – for å si det forsiktig. Det ene er jo at regjeringa doblet bistanden til det humanitære feltet nettopp fordi stadig flere mennesker har behov for humanitær hjelp. Vi la om den humanitære bistanden inn mot de strategiske partnerskapene nettopp for å kunne bistå mennesker bedre. En helt vesentlig del av de 10 mrd. kr den forrige regjeringa lovte – og ga – til Syria-krisen, var nettopp til nabolandene som tok imot alle flyktningene, slik at de ikke bare skulle kunne huses i flyktningleirer, men også integreres i vertssamfunnet, spesielt i Jordan. Jeg synes også det er et veldig tydelig trekk fra denne regjeringa at de gjør store kutt og omprioriteringer i det vi vet fungerer, og som har kanaler som er gode. Verdens matvareprogram er et annet eksempel der den forrige regjeringa, og i budsjettforlikene med Fremskrittspartiet i Stortinget, hadde en stor økning. Nå er det et kutt på 320 mill. kr. Hvordan tror utenriksministeren at dette oppfattes internasjonalt?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-15:
Utenriksministeren snakket selv i sitt innlegg om sikkerhetspolitikken, som er usedvanlig viktig for Norge. Jeg har tidligere forsøkt å spørre utenriksministeren om det punktet i Hurdalsplattformen som omhandler den nye sikkerhetspolitiske dialogen i nord for å diskutere sikkerhetspolitiske utfordringer, og det var veldig vanskelig å få et svar på hvilke land som skal inkluderes i dialogen, hva som skal diskuteres. Det nærmeste vi kom, var at utenriksministeren sa: «Men det som er viktig for meg, er det samarbeidet som har vært mellom forsvarssjefene, for å være forutsigbare, enten det gjelder øvelser eller annen militær aktivitet i nord.» Jeg vil gjerne at utenriksministeren konkretiserer hvilket samarbeid det er snakk om, og mellom hvilke forsvarssjefer.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-15:
Dette er en replikk på oppfordring fra utenriksministeren, som ikke ønsket å svare på spørsmålet mitt. Som jeg var inne på, hadde jeg et spørsmål til utenriksministeren i en tidligere spørretime, og det dreide seg om punktet i Hurdalsplattformen om å etablere felles møteplasser for å diskutere sikkerhetspolitiske utfordringer. I og med at dette punktet har skapt en del undring blant våre allierte, valgte jeg å spørre utenriksministeren om hun kunne konkretisere hvilke land som skulle inkluderes, og hva som skulle stå på agendaen. Det eneste tilnærmelsesvis konkrete svaret som kom, var, som jeg siterte utenriksministeren på i stad: «Men det som er viktig for meg, er det samarbeidet som har vært mellom forsvarssjefene, for å være forutsigbare, enten det gjelder øvelser eller annen militær aktivitet i nord.» Så da gjentar jeg spørsmålet jeg hadde til utenriksministeren: Hvilket samarbeid mellom forsvarssjefene og hvilke forsvarssjefer er det snakk om?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-15:
Jeg vil også takke for en god debatt. Det har vært markert både politisk enighet og politisk uenighet, som seg hør og bør i en budsjettdebatt. Det er selvfølgelig sånn at dagens opposisjonspartier også må få markere sin uenighet i prioriteringer regjeringa har gjort, spesielt det som avviker fra det budsjettet vår regjering la fram. Det gjorde også dagens regjeringspartier da de var i opposisjon, og det er en del av den politiske diskusjonen. Bistandsbudsjettet kunne vært på 3,7 mrd. kr mer hvis man hadde fulgt det som lå i Solberg-regjeringas budsjettproposisjon. Der har regjeringa som nå sitter, gjort noen prioriteringer. Det står de selvfølgelig fritt til, men de kan jo ikke unndra seg diskusjonen om hvilke prioriteringer de har gjort. Jeg mener man må være ærlig om de prioriteringene. Man kan ikke dra ned bevilgningene til Det globale partnerskapet for utdanning med 662 mill. kr for 2022 og på samme tid påstå at det ikke blir færre penger til utdanning, for det blir det. Som Åsmund Aukrust helt riktig sier mot slutten, har regjeringa gjort andre prioriteringer. Det er en ærlig sak, men da kan man ikke late som om begge deler skjer samtidig, for det er klart det betyr noe at midlene til utdanning tas ned. Det er klart det betyr noe for barn som ikke får utdanning, og det er klart det betyr noe for jenter som risikerer å bli giftet bort, for skolen gir dem beskyttelse mot mer enn bare vær og vind. Jeg vil også bare knytte et par kommentarer til spørsmålet om nedrustning, som også var en stor prioritet for Solberg-regjeringa, spesielt knyttet til verifikasjon, der vi ledet et FN-arbeid, og irreversibilitet, som nå begynner. Vi er alle enige om målet om en verden uten kjernevåpen; spørsmålet er bare hva som er den mest effektive og riktige veien dit. Stortinget har gitt sin tilslutning til at nedrustning må være verifiserbar, irreversibel, balansert og gjensidig. I dag ruster mange av atomvåpenmaktene opp, og det er nettopp derfor det er så viktig at nedrustning skjer innenfor en ansvarlig ramme. Et grunnleggende politisk problem med forbundstraktaten er at et rettslig bindende instrument forsøkes etablert uten at kjernevåpenmaktene er med, og det er det stikk motsatte av hva man gjorde med kjemivåpenkonvensjonen, klasevåpenkonvensjonen og biologivåpenkonvensjonen, hvor nettopp landene som hadde disse våpnene, var de som ledet an. Det at man holder dem utenfor, er et problem. Det andre er at verifikasjonsmekanismene er svake. Når Tyskland har signalisert at de også vurderer å delta på statspartsmøtet, begynner de i motsatt ende av den norske regjeringa ved å si at dette først skal komme etter konsultasjoner med nære allierte. Det skulle jeg ønske at også dagens regjering hadde gjort, for det ville kanskje bidratt til å ta bort noe av den uroen som er skapt gjennom regjeringas sikkerhetspolitiske linje.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2021-12-15:
Jeg looper lite grann tilbake til tidligere i debatten og vil gjenta det jeg sa i innledningsinnlegget mitt. Det er at regjeringen, vår regjering, foreslår et bistandsbudsjett på brutto 1 pst. Det er altså 41,1 mrd. kr, og det er en økning på 3 mrd. kr, eller 8 pst., sammenlignet med saldert budsjett for 2021. Det tror jeg er svært viktig at man er klar over. I tillegg er det en del omrokeringer. Noen karakteriserer det som lite, noen som mye, men det er i forhold til en retning man har pekt på. Det er klart at når vi avsetter 500 mill. kr mer til det som gjelder sult og matsikkerhet, er det en retning, og det er en ønsket retning. Ja, det er riktig at man reduserer med 750 mill. kr i forhold til det budsjettet som Solberg-regjeringen la fram, men det budsjettet har aldri blitt realisert. Det er altså ikke penger i omløp. Det er penger som er lagt inn i et budsjett. Når man så beskylder regjeringen for å ha prioritert med et kraftig nedtrekk selv om man har hatt liten tid til å legge fram budsjettet, er jeg uenig i det, for det er nemlig ikke det som er blitt gjort. Dette er budsjettpenger. Til slutt vil jeg si at når man i tillegg går inn og er tydelig på det som går på flyktninger, og når man øker kraftig, til nesten 2 mrd. kr, denne solidaritetsposten, gir det en fleksibilitet i en usikker verden, noe som er svært viktig å få fram. Jeg vil påstå at det som legges fram av penger når det gjelder utvikling, viser en retning som er valgt. Det er også slik at da ministeren kom til ny pult, var det en del papirer som var gjenglemt, som hun måtte ta beslutninger på, og som medfører at man ikke forplikter budsjettene flere år fram i tid. Ellers tenkte jeg også å kommentere det som Hårek Elvenes var inne på. Det jeg sa, var at den vedtatte strukturen i Hæren er det man skal jobbe med når det gjelder dette budsjettet. Men som ministeren har sagt, bruker vi ekstra midler – både 40 mill. kr til Heimevernet og ikke minst 38 mill. kr til kaserner i Forsvaret – for å kunne øke muligheten til raskere å få nytt personell på plass eller øke personelloppsetningene. Det var det som var mitt budskap i hovedinnlegget.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
Ja, jeg tar opp det forslaget Fremskrittspartiet er en del av.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
Det er fascinerende å se hvordan tidligere og nåværende utenriksminister desperat prøver å finne uenigheter om 15 mill. kr her og 10 mill. kr der, og om hvem som har det varmeste hjertet, men man fikk to replikker ut av det, og det er jo godt gjort. Bistandsaktuelt rapporterte nylig at av den bistanden Syria fikk, gikk halvparten til Assad-regimet på grunn av valutaspekulasjoner eller at de kjørte opp den syriske dollaren. Så all hjelp gikk i syriske dollar, men det var Assad som selv manipulerte kursen, og halvparten gikk til hans regime, mens kun den andre halvparten gikk til det som var intensjonen. Jeg spurte utviklingsministeren om det samme, men det var ikke hennes ansvarsområde, så når spør jeg den som har ansvaret, om hun er klar over det, og om hun har rettet det opp.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
Jeg takker for det ikke-svaret. Mitt poeng var jo at Assad-regimet får pengene som Norge gir – det var det som var mitt poeng. Men la oss gå til de palestinske lærebøkene, som Georg Eckert Institute avslørte fremdeles inneholder hat, intoleranse og antisemittisme. Det er dokumentert. Før Georg Eckert Institute leverte denne rapporten, var det enda verre. Da ba den daværende lederen av utenriks- og forsvarskomiteen den daværende utenriksminister om å gi en redegjørelse i Stortinget, så spørsmålet mitt er egentlig om dagens utenriksminister vil gi en redegjørelse, slik hun ba den forrige utenriksministeren om å gjøre.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
Forsvarsministeren var tydelig i anskaffelsesprosessene på hva som skal anskaffes. Det er veldig bra. Det var mye klokt der, og det kommer fra den foregående regjeringen; man anskaffer jo ikke fra en dag til den neste. Det som er min baby, og som jeg jobbet med i forsvarsindustrien i ganske mange år, er å se anskaffelser og industriutvikling i sammenheng. Et anskaffelsesprosjekt kan ses som en utgift til inntekts ervervelse ved at teknologien utvikles og antallet arbeidsplasser øker, og ved at vi blir et avansert flerbruksteknologisk samfunn – ikke minst i Distrikts-Norge, som jeg vet at forsvarsministeren er opptatt av. Men av en eller annen grunn er ikke luftvern inne. Jeg lurer på – dersom det f.eks. skulle bli et NATO-krav at hovedstedene er beskyttet av luftvern – om forsvarsministeren vil endre syn og faktisk prioritere luftvern, ikke minst over hovedstaden, som kanskje er det aller viktigste området.
Ingrid Fiskaa (Sosialistisk Venstreparti), 2021-12-15:
Ja.
Guri Melby (Venstre), 2021-12-15:
Siden utenriksministeren selv adresserte klimaet i sitt innlegg, må jeg nesten følge opp det i replikkrunden, for det er jo helt riktig at det er Venstres viktigste sak. For å definere hva som er et godt klimabudsjett, tror jeg det er viktig at vi ser på helheten og ikke bare på enkeltsatsinger, og regjeringen har så langt på spørsmål fra Venstre ikke greid å si noe om hvordan man har regnet ut klimaeffekten av budsjettforliket, om det har blitt styrket eller svekket. Tvert imot er det ting som tyder på at en del grep som er gjort, gjør at klimaeffekten av budsjettet er svekket. Jeg mener at enten det er snakk om kutt innenlands, eller vi snakker om satsinger over utenriksbudsjettet, er det viktig at Norge går foran og viser at vi også er villige til å kutte for å ta den rollen som vi ønsker internasjonalt. Men utfordringen min går egentlig mer på hva slags allianser vi bygger. Når det gjelder oljeboring i Arktis, har denne regjeringen valgt å bygge allianser med Russland, mens vi mener at vi heller burde bygge allianser med EU, som jo går foran i den grønne omstillingen. Hvorfor er det så viktig å ha allianser med Russland framfor med EU i det spørsmålet?