Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-16:
Stortingsmeldingen om en forvaltning for demokrati og fellesskap legger vekt på at forvaltningen både må være et effektivt redskap for den politiske ledelsen og samtidig tjene innbyggerne og trekke dem med i utviklingen av offentlig sektor. Kristelig Folkeparti støtter Regjeringens syn om at forvaltningen, uavhengig av partipolitisk tilhørighet til den til enhver tid sittende regjering, skal fremme demokrati og rettstrygghet og stå for faglig integritet og effektivitet. Meldingen påpeker bl.a. at samfunnet er blitt mer differensiert, mer mangfoldig, mer individualisert og på mange måter også mer fragmentert. Forvaltningen blir derfor utfordret når det gjelder valg mellom standardiserte og spesialiserte løsninger. Samtidig har folk større forventninger til kvalitet, effektivitet og service. Det er en utfordring for en stadig voksende forvaltning. Sammenlignet med mange andre land har Norge en stor offentlig sektor. Helt fra velferdsstatens gryende begynnelse på 1930-tallet har den norske velferdsmodellen bygd på at sentrale velferdsordninger skal være universelle. Dessuten har oppgavene tradisjonelt i stor grad blitt utført av det offentlige. De siste tiår har vi både nasjonalt og internasjonalt fått større innslag av markedsløsninger. Kristelig Folkeparti mener at private ideelle og frivillige alternativer er viktige supplement til det offentlige når det gjelder tjenester innenfor helse og omsorg og f.eks. mangfold i skolen. Målet må imidlertid alltid være mangfold og valgfrihet, og ikke virkemidlene i seg selv. Regjeringspartiene har denne gangen satt inn en noe merkverdig merknad i innstillingen, og jeg siterer: «Flertallet merker seg at ulike mindretall, både i form av merknader og med forslag, beveger seg langt utenfor meldingen. I lange merknader som ofte er gjentakelser fra tidligere saker som komiteen har behandlet, fremmes det forslag på områder som ikke er temaer i meldingen. Flertallet viser til at meldingen behandler mange og viktige prinsipielle spørsmål og ser ingen grunner til å svekke meldingens politiske innhold ved å trekke inn temaer som ikke er drøftet. Flertallet kommer derfor ikke til å kommentere mindretallsmerknader der disse tematisk ikke er behandlet i meldingen.» Kristelig Folkeparti setter spørsmålstegn ved regjeringspartienes tilløp til flertallsarroganse. For er det noe vi behandler i dette stortinget som favner bredt, og som bør inkluderes i alle debatter, så er det diskusjonen om forvaltningen, der alt henger sammen med alt. Hvis komiteen vil diskutere fylkesmannembetet og kommunestrukturen eller andre relaterte områder, så må ikke flertallet si at dette vil de ikke være med på – men være glade for at opposisjonen har tatt inn nye temaer i debatten om vår statlige forvaltning. Statsforvaltningen har gjennomgått store endringer de siste 20 årene, og som flere har vært inne på, har den vært mer inspirert av markedsløsninger. Det har vært lagt mer vekt på hvordan økonomiske incentiver fungerer, måling av resultater, konkurranseutsetting og innslag av belønnings- og straffesystemer. Flere oppgaver løses nå i et marked, og dette har igjen skapt større behov for tilsyn og kontroll. Begrunnelsen for dette har vært krav til økt effektivitet og bedre ressursutnyttelse. For å legge grunnlag for måling av resultater er også flere offentlige enheter blitt inndelt i såkalte resultatenheter. Dette har igjen ført til økt fragmentering og desintegrering av forvaltningsorganisasjoner. Kristelig Folkeparti er enig i at intensjonene nok har vært gode. Kravet til offentlig sektor har økt. Det offentlige har ansvar for livsviktige og grunnleggende tjenester som betyr mye i folks hverdag, og som legger beslag på store ressurser. Det er fornuftig og nødvendig å være opptatt av at ressursene skal brukes effektivt og treffsikkert. Men mange av de sentrale målene for offentlige tjenester, som f.eks. rettssikkerhet, likebehandling og betryggende saksgang, er vanskelig å måle og resultatorientere. Det at forenklede målestandarder legges til grunn, kan være til skade for effektiviseringsprosesser. Forvaltning er ikke, og skal heller ikke være, sammenlignbart med vanlig produksjon. Kristelig Folkeparti mener derfor at styringsprinsippene for offentlig sektor må være samhandling og helhet framfor fragmentering og utstrakt konkurranse. Det må bygges på kompetanse og målstyring og ikke bare på målbare formuleringer. Kristelig Folkeparti ønsker en sterk offentlig sektor med høy kompetanse, og at private, ideelle og frivillige alternativer blir viktige supplement til det offentlige når det gjelder velferdstjenester innen bl.a. helse og omsorg.