Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2001-03-29:
I Budsjett-innst. S. nr. 5 for 2000–2001 sier komiteens medlemmer fra Kristelig Folkeparti og Senterpartiet at de «vil understreke viktigheten av spesielle arbeidsmarkedstiltak for yrkeshemmede og langtidsledige. Innenfor disse gruppene finnes et stort arbeidsmarkedspotensial som vil bidra til både økt livskvalitet for de det angår og til økt arbeidskrafttilgang for samfunnet. Disse medlemmer er kjent med at flere av dem som i dag arbeider deltid, ønsker å utvide eget arbeidsomfang. Disse medlemmer vil understreke det potensialet av arbeidskraft som dette representerer og hva en forsterket innsats overfor disse kan bety. Det er også grunn til å peke på de mange eldre arbeidstakere som har problemer med å komme inn på arbeids- markedet igjen til tross for at de har full arbeidskapasitet». Jeg er glad for at komiteens flertall nå gir sin tilslutning til dette, ved å si seg enig i at dette er viktige premisser i arbeidet med arbeidsinnvandring som ett av flere sysselsettingspolitiske virkemidler. Kristelig Folkeparti er videre fornøyd med at hele komiteen understreker problemet med at eldre arbeidstakere tidligere og tidligere støtes ut av arbeidslivet. Komiteen sier at dette er en meget beklagelig utvikling som en må ta på alvor. Tiltak må iverksettes i forhold til dette om nødvendig. Det kan være på sin plass å påpeke at det under den åpne høringen som komiteen avholdt om arbeidsinnvandring, ble bemerket at vi i Norge paradoksalt nok via forskjellige ordninger betaler folk ut av arbeidslivet. Professor Steinar Strøm fra Universitetet i Oslo gikk gjennom AFP-ordningene. Han mente det var et realistisk forslag å komme med til Stortinget at AFP-pensjonister som er på vei fra arbeid til pensjon, betaler den samme skatt som om de hadde vært lønnstakere. AFP-pensjonistene oppebærer pensjonspoeng mens de er AFP-pensjonister. Ved en slik skjerping synker sjansen for en umiddelbar overgang til AFP. Dette ville kunne gi som resultat at rundt 3 000 personer pr. år ventet med å gå av med pensjon til de hadde fylt 67 år. Pensjonen i offentlig sektor er mer generøs enn i privat sektor fra fylte 65 år. Ved å gjøre pensjonene like vil en kunne få redusert overgangen fra arbeid i offentlig sektor til AFP. – Alt dette ifølge uttalelser fra professor Strøm i den åpne høringen. Vi i Kristelig Folkeparti er meget klar over at mange arbeidstakere har behov for ordninger som AFP for å få en verdig avslutning på sin yrkeskarriere. Slike ordninger er langt bedre enn langtidssykmeldinger eller uføretrygd. Problemet er de gale signalene vi gir ved å betale friske arbeidsføre personer ut av arbeidslivet. Til slutt: Harald Trulsrud fra Velferdsalliansen, en sammenslutning av 12 organisasjoner som bl.a. har det til felles at de representerer personer som er utstøtt eller har problemer med å komme inn på arbeidsmarkedet igjen, hadde en bønn. En ting hadde sjokkert dem Trulsrud representerte, og det var at forslagsstillerne til Dokument nr. 8-forslaget, finansministeren og den tidligere avgåtte arbeidsdirektør hadde sagt at arbeidskraftreserven var oppbrukt. Det er ifølge Trulsrud å stigmatisere 160 000 mennesker som står i Aetats systemer som ubrukelige på det norske arbeidsmarkedet. Trulsrud spurte hva slags signal dette var å sende ut til mange mennesker som allerede ligger nede. Bønnen til komiteen var å rette opp det inntrykket overfor disse menneskene. Kristelig Folkepartis signal til disse er at vi trenger alle villige og ledige hender, ikke minst hendene til dem som står i Aetats køer som arbeidssøkere. Debatten viser at hele komiteen og Stortinget er opptatt av å gi det samme signal: Alle hender skal tas i bruk.