Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-11:
Jeg synes det er en viktig dag i dag, når Stortinget etter all sannsynlighet nå kommer til å vedta at det blir en speilvending av prinsippene når det gjelder høringer, at alle skal være åpne, istedenfor at det skal måtte vedtas spesielt at det skal være åpen høring. Dette er et viktig skritt på veien mot enda større åpenhet i Stortinget. Personlig er jeg av den oppfatning at også Stortingets komitemøter normalt bør være åpne. Så langt har det ikke vært mulig å gå i denne omgang, men det går i hvert fall et langt steg i denne retningen. Jeg minnes da kontroll- og konstitusjonskomiteen besøkte det kanadiske parlament for noen år siden. Der var alle komitemøter åpne og ble overført i fjernsyn i egne kanaler. Vi fortalte at våre møter alltid var hemmelige, og at de i tillegg var hemmelige når vi hadde besøk av interesseorganisasjoner som skulle legge frem sin sak. Da fikk vi spørsmålet: Hvorfor i all verden deltar dere da i komitearbeidet og i komitemøtene? Det var litt tankevekkende, for det er jo de politiske meningsutvekslinger som velgerne bør gjøres kjent med. Nå blir i hvert fall høringene åpne, og det vil være meget nyttig, ikke bare for åpenheten overfor media, men også fordi det betyr endringer i praksis, ved at komiteinnstillingene da kan referere til informasjoner som er mottatt muntlig i en høring, noe vi i dag ikke kan gjøre. Hva er vitsen med høringer når man ikke kan bruke den informasjonen som kommer muntlig? I tillegg vil det være mulig for – la oss si – konkurrerende interesseorganisasjoner å være til stede og høre hva konkurrenten sier til en komite. Det i seg selv vil også være et steg i riktig retning. Hvis f.eks. NHO i finanskomiteen sier noe LO er dypt uenig i og mener er faktisk feil, vil LO kunne være til stede og arrestere – senere i hvert fall – både i offentlig debatt og når de selv skal uttale seg, det som er fremlagt. Når de i dag møtes hver for seg, vil ikke den muligheten foreligge. Derfor er det en stor dag når komitehøringene nå blir åpne. Grunnen til at jeg også i utvalget har gått inn for at det bør være en tredjedel av komiteenes medlemmer som skal kunne kreve høring, og som skal kunne bestemme også hvem de vil høre, er at høringer først og fremst er en del av en helhet når det gjelder Stortingets kontrollvirksomhet. Basert på de holdninger som rører seg i Kristelig Folkeparti, Høyre og Arbeiderpartiet, er det lite som tyder på at vi i nær fremtid får en flertallsregjering, men hvis vi tenker oss at man som system har en flertallsregjering, vil jo mulighetene for mindretallet til å utøve sin kontrollvirksomhet bli sterkt svekket når det er et flertall i komiteen som må til for å kreve høring og kontrollhøring. Og når flertallet representerer Regjeringen, kan man altså blokkere for den nødvendige kontrollvirksomhet. Jeg synes det er leit at man i denne omgang ikke får innført forslagene om at man skal ha mindretallsrettigheter. Mindretallsrettigheter i et parlament hvor det i de tider det eksisterer en flertallsregjering, er en stor, viktig demokratisk sikkerhetsventil for at ikke flertallet – skal vi si – stopper kontrollvirksomheten som Stortinget har som en av sine hovedoppgaver. Det er i den sammenhengen dette med mindretallsrettighetene må forstås. Som sagt er vel ikke dette noe som er interessant i den nærmeste fremtid, på grunn av visse partiers motstand mot flertallsregjeringer eller muligheter til å få det. La meg også nevne at vi synes ordningen med åpne høringer burde tre i kraft så fort som mulig, og det naturlige er ved det nye stortinget. Jeg tror en del av de praktiske tingene er dramatisk overdrevet, og mener dette burde være mulig. Derfor vil jeg få lov til å ta opp forslaget fra Presidentskapets medlem, Hans J. Røsjorde, i og med at han holder på med forsvarskomitesaker. Jeg vil også nevne at jeg tror det er mange andre som driver med komitemøter. Det at det ikke er så mange i salen, må ikke tolkes dit hen at det er liten interesse for dette. Jeg har også for så vidt akseptert at Presidentskapet avviser forslaget fra utvalget om mulighet for å ha en møteleder som ikke er komiteleder, eller en som ikke sitter i komiteen. Det er greit, det trenger egne begrunnelser, og det kan eventuelt tas opp av de av oss som mener det vil være riktig, ved en senere anledning. Nå – på tampen av sesjonen – har vi heller ikke hatt tid til å følge så godt med at vi kan si det hadde vært nødvendig med et eget forslag, og vi vinner ikke frem. Men jeg vil varsle at den muligheten selvsagt vil foreligge i neste stortingsperiode.