trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-12-12:
Det er jo ingen bragd for noen regjering å klare å skryte på seg en opptrapping, når det første de gjør, er å kutte ned. Kuttet på 25 milliarder kr i overføringen til Forskningsfondet er jo et eksempel på noe denne regjeringa startet sin regjeringstid med, likeså kuttet i basisbevilgning til universiteter og høyskoler. Det var akkurat det siste som fikk meg til å reagere, for statsråden sier: Ved hver eneste korsvei har vi styrket basisfinansieringen. I bladet Utdanning nr. 10 for 2008 kan man lese følgende utsagn fra tidligere statsråd Øystein Djupedal: «(…) jeg sloss hardt mot kuttet på rundt 250 millioner til høyere utdanning og advarte meget sterkt Kristin Halvorsen om at vi kom til å få kritikk og tape titusener av stemmer i høyere utdanning. Jeg kjørte også et lysbildeforedrag for regjeringen med en presentasjon av noen av de rundt 1000 kritiske artiklene og innleggene i mediene. Presentasjonen gjorde nok inntrykk». (…) Det virker ikke som om den har gjort spesielt inntrykk. Er det tidligere statsråd Djupedal som har rett i at det er et dramatisk kutt i høyere utdanning, eller er det statsråd Tora Aasland som har rett i at det har vært en styrking ved hver eneste korsvei?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-12-12:
Først vil jeg få oppklare en åpenbar misforståelse. Forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet om å vurdere endringer i den tida det tar for Lånekassen å endre sine renter, har ingenting med rentepåslaget å gjøre. Rentepåslaget er der fordi Statens lånekasse gir usikrede lån. Det er bare et spørsmål om å følge tempoet i pengemarkedet, det er ikke snakk om rentepåslaget. Det kan kanskje bety at regjeringspartiene likevel vurderer å støtte vårt forslag. Flere har vært inne på forskningsinnsatsen, kanskje spesielt knyttet til Forskningsfondet. Det er interessant å merke seg at dersom regjeringspartiene og Regjeringa ikke hadde kuttet 25 milliarder kr i den planlagte opptrappingen i Forskningsfondet, som de gjorde da de kom i regjering, hadde vi i dag vært nærmere målet om at staten bruker 1 pst. av BNP til forskning. Så har det vært mye diskusjon, kanskje spesielt når det gjelder representantene Anna Ljunggren og Gorm Kjernli, om at opposisjonspartiene svartmaler skolen. Det er veldig interessant at de nevnte representantene sier at skolen var en slagmark for bulldoserpolitikken og ikke minst at den forrige regjeringen drev rasering av den offentlige fellesskolen. Det er noe med ordbruken her som jeg ikke syns hører hjemme i stortingssalen med tanke på hva vi vet at den forrige regjeringa gjorde, og med tanke på hvordan språkbruken er. Den forrige regjeringa var veldig opptatt av å styrke den offentlige skolen gjennom Kunnskapsløftet, gjennom satsing på flere lærere, gjennom lærerkompetanse, gjennom flere timer – det som var viktig først. Det var også det vi gjorde. Så mener jeg det er feil å si at det å påpeke hva den rød-grønne regjeringa har gjort for skolen, og hva de samme partiene gjorde før de kom i regjering, er en svartmaling. Snarere tvert imot syns jeg det er en fornuftig påpeking. I innstillingen da Stortinget behandlet Reform 97, mente Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV at leken i skolen skulle resultere i prøving av flere ferdigheter på en gang, som å synge, hoppe og klappe eller i sang og kvidder fortelle en historie og leke i lag. Grete Knudsen fra Arbeiderpartiet, som var leder av utdanningskomiteen, mente at norsk skole holdt en høy standard, og at den lyktes langt på vei i å gi grunnleggende ferdigheter. Man kan ikke ta mer feil. Den norske skolen i 1999, som var tidspunktet da Grete Knudsen uttalte dette, var ikke i nærheten av å gi grunnleggende ferdigheter til elevene. Hadde den vært det, hadde vi ikke hatt det store frafallet vi har i videregående opplæring, da hadde det ikke vært slik at 20 pst. av elevene som går ut av ungdomsskolen, ikke kan lese og skrive ordentlig. Hvis den norske skolen på det tidspunktet hadde vært i nærheten av å gi grunnleggende ferdigheter, hadde ikke Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre vært nødt til å starte på den enorme snuoperasjonen vi gjorde for å få den norske offentlige fellesskolen på rett kjøl igjen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-12-12:
Jeg må nok også be Gerd Janne Kristoffersen om å lese budsjettinnstillingen. Hun vil da se at vi øker våre investeringer til forskning og høyere utdanning med henholdsvis 750 mill. kr over rammeområde 16 pluss nesten 500 mill. kr i økte SkatteFUNN-satser. Det er viktige tiltak. På slutten av en budsjettdebatt har regjeringspartienes representanter alltid litt lyst til å snakke om friskoler, og denne dagen er intet unntak. Men jeg syns regjeringspartiene mister muligheten til å stille det interessante spørsmålet: På hvilken måte har bråbremsingen når det gjelder friskoler, bedret den offentlige skolen? Det er fortsatt slik at norske elever skårer dårlig på internasjonale undersøkelser, sjøl om det var en bitte liten oppgang på et av TIMSS-områdene denne gangen. Vi har sett at den offentlige skolen er offer for massive nedleggelser. I Skien skal det legges ned flere skoler. 40 lærerårsverk sies opp. I rød-grønne Trondheim skal det legges ned tre skoler. I november i fjor sendte Bård Vegar Solhjell ut en pressemelding hvor han var bekymret over skolenedleggelsene. Dette er ting som skjer under rød-grønt styre, og som også er et eksempel på at den offentlige skolen ikke er blitt bedre.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-12-12:
Det er helt korrekt. Jeg vil på vegne av forslagsstillerne ta opp det forslaget som er omtalt i innstillingen.
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
I dag vedtar vi at vi neste år skal sette i gang bygging av et nytt odontologibygg ved Universitetet i Bergen. Vi vedtar også renovering av et bygg til bruk i sykepleierutdanningen i Oslo. Det er svært gledelig. Det rød-grønne flertallet har en merknad som understreker at vi mener at det er positivt at departementet foreslår at samlokaliseringsprosessen ved Høgskolen i Bergen skal komme i gang i 2010. Hvorfor kunne ikke Høyre støtte denne forpliktende merknaden fra vår side i stedet for å legge inn en startbevilgning på 10 mill. kr, som i beste fall er symbolpolitikk, da byggestart krever en bevilgning på 80 mill. kr? En bevilgning på 10 mill. kr oppfatter jeg mer som en tøysebevilgning, og det styrker ikke Høyres troverdighet når det gjelder satsing på høyere utdanning.
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Unnskyld, president?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Jeg vet ikke om jeg akkurat forstår spørsmålet til representanten Schmidt. Men for meg er det slik at det rød-grønne flertallet i Stortinget i dag er med og vedtar et budsjett for forskning og utvikling i Norge som er nettopp framtidsrettet. Det representanten Schmidt trekker fram som eksempel, er en bedrift fra Sørlandet, slik jeg forstår det. Da stiller jeg meg veldig undrende til at Fremskrittspartiet ikke ser nødvendigheten av f.eks. å opprette regionale forsknings- og utviklingsfond der bedriftene er rundt omkring i det ganske land.
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
For det første står forskningsmålet fast, og det har vært store utfordringer i forhold til å øke statens andel til 1 pst. av BNP. Men når representanten Ine Marie Eriksen Søreide er veldig opptatt av at vi skal nå 1 pst.-målet fra statens side, synes i alle fall jeg at det er underlig at ikke Høyre benytter seg av det handlingsrommet som Høyre synes at de har, til nettopp å øke forskningsbevilgningene, slik at vi når 1 pst. Men ved Høyres bevilgning på neste års budsjett øker vi fra 0,75 til 0,77 pst. av BNP. Hvorfor utnytter da ikke Høyre den muligheten som finnes i det økonomiske handlingsrommet som representanten understreker at vi har?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Vi er helt enig med representanten Dagrun Eriksen i at hjem–skole-samarbeid er veldig viktig, og vi viser da også det ved at vi styrker FUG til neste år i budsjettet. Hvis det er slik som representanten Eriksen beskriver når det gjelder ansettelsesforholdene til daglig leder i FUG, er det klart at det er noe som vi ikke avviser å se nærmere på i neste runde.
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Ikke overraskende har vi i dag hørt veldig mye om kutt i høyere utdanning. Dette har vi hørt repetert gjennom flere innlegg over år. Som jeg sa i mitt første innlegg, viser tallene noe annet. Men det som er oppsiktsvekkende med de stadige repetisjonene fra opposisjonen, er at de som frambringer kritikken, ikke selv sørger for å legge inn enda mer penger i budsjettene sine til forskning og høyere utdanning. Alle partier har de samme økonomiske rammene å prioritere innenfor. Fremskrittspartiet har endog 30 milliarder oljekroner ekstra å leke seg med. Men jeg kan ikke se noen spesiell offensiv satsing utover vår fra noen av opposisjonspartiene. Hos Kristelig Folkeparti kan jeg ikke se noen påplusning i det hele tatt, f.eks. til basisbevilgning til universitet og høyskole. Opposisjonen tar våre tall og plusser på litt til. Jeg lurer derfor på om forventningene til oss som utgjør det rød-grønne flertallet, er høyere enn forventningene opposisjonen har til seg selv. Dette er interessant. Interessant er det også å se hvor kuttene kommer, kanskje spesielt partiet Venstres. På ett område vil jeg imidlertid si meg helt enig med Kristelig Folkeparti: Viktigheten av å satse på ungdomsskolen. Dette er viktige år for unge mennesker, og mange mister motivasjonen for skolegang disse årene. Mange faller av lasset de årene de går i ungdomsskolen. Derfor ønsker også Arbeiderpartiet enda mer oppmerksomhet rettet mot ungdomsskolen. I denne perioden har vi innført et nytt fag, nemlig utdanningsvalg. Dette faget gir elevene smakebiter på den videregående skolen og på arbeidslivet. Dette faget må videreutvikles. Vi har også delt den sosialpedagogiske rådgivningen og yrkesveiledningen, for å bedre kvaliteten på nettopp rådgivning til unge mennesker slik at de kan velge riktig vei i den videregående skolen og for livet videre. I budsjettet til neste år styrker også stortingsflertallet karrieresentrene, nettopp for å bedre kompetansen innenfor rådgivningstjenester, og spesielt i ungdomsskolen. Jeg vil signalisere at Arbeiderpartiet i arbeidet framover med ny kompetansemelding vil ha økt oppmerksomhet rettet mot ungdomsskolen. Vi er sikre på at økt innsats i de årene ungdommene går i ungdomsskolen, vil forebygge frafall i den videregående skolen og dermed gi unge mennesker en bedre start på voksenlivet. Kunnskapsministeren har da også tydelig sagt at han vil være enda mer opptatt av ungdomsskolen i tiden som kommer. Derfor er jeg trygg på at dette skoletrinnet vil få den økte oppmerksomheten som Kristelig Folkeparti etterlyser.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Da Regjeringen la fram sitt budsjett i oktober, var Høyre raskt ute med kritikk for for lite nordområdesatsing. Kritikken gikk på at trafikkflygerutdanningen i Nord-Norge ikke var fullfinansiert. I Høyres budsjett er det ikke lagt inn penger til dette. Kritikken har gått på at en ikke har lagt inn penger til FabLab. Høyre har ikke dette med i sitt budsjett. Det har vært kritikk for at en ikke har gitt nok penger til sammenslåing av Høgskolen i Tromsø og universitetet. Høyre har ikke penger til dette i sitt alternative budsjett. Regjeringen har lagt inn 3 mill. kr til Kunstakademiet i Nord-Norge. Det får ikke penger i Høyres alternative budsjett. I dette budsjettet legger Regjeringen inn penger til regionale forskningsfond på 6 mill. kr, noe som vil komme Nord-Norge ekstremt til gode og være veldig viktig for regional utvikling. Høyre støtter ikke dette. Er ikke representanten Eriksen Søreide enig med meg i at det er på tide å være litt realistisk og si at den rød-grønne regjeringen har et utdanningsbudsjett som inneholder mer satsing på Nord-Norge enn det Høyre foreslår?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Jeg er glad for at vi har en regjering som satser på bygg innenfor universitets- og høyskolesektoren, både når det gjelder bygg det skal undervises i, og studentboliger som studentene skal bo i. Det er en lang kø av uløste oppgaver innenfor sektoren. Vi er godt i gang med å gjennomføre de byggene som står på den prioriterte listen. Man vil hele tiden følge situasjonen med henblikk på sektorens behov for nye bygg. Men dette er også et budsjettmessig spørsmål, og vi vil komme tilbake til det. Men vi har som sagt, en prioritert liste over bygg som altfor lenge har stått på vent for å få de bevilgningene som det er behov for.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Lånekassen er et av de viktige virkemidlene vi har for å sikre alle lik mulighet og lik rett til utdanning – uansett hvor tykk lommebok en selv eller ens foreldrene har. Det er riktig det som Søreide sier, at – sammenlignet med markedet ellers – det tar tre til seks måneder før renten blir satt ned eller opp. Det er en treghet i systemet som fører til at når renten går opp, har man i mellomtiden tjent på det, og når renten går ned, vil det ta litt lengre tid før man gjør det. Det å fjerne rentepåslaget er også en bevilgningssak. Det vil koste rundt 730 mill. kr. Dette er noe som verken Høyre eller de andre opposisjonspartiene har lagt på bordet. Men det er selvfølgelig en vurderingssak hva Regjeringen ønsker å prioritere.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Jeg er veldig glad for de stortingsmeldingene vi har behandlet. Som Eriksen sier, har vi nettopp behandlet stortingsmeldingen Kvalitet i skolen, der det er enormt mange gode og viktige tiltak for å styrke kvaliteten i skolen og gi en forsterket tidlig innsats for de elevene som har behov for det. Vi fanger opp problemene når de oppstår – man venter ikke med det. Det er ikke slik at vi har innført at man skal føre fravær. Grunnen til at vi ber elevene om å skjerpe seg, er at vi vet at de elevene som ikke er på skolen, ikke lærer det de skal lære. Elevene må altså være til stede for å kunne følge undervisningen. Da vil de få en bedre opplæring, og man kan følge dem på en bedre måte. Det er varslet en ny stortingsmelding der man vil fokusere på ungdomstrinnet. Jeg er veldig enig i det Eriksen sier, at vi har store utfordringer når det gjelder ungdomstrinnet.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Den rød-grønne regjeringen satser på skolen. Vi satser på lærerne. Vi satser på flere timer i skolen, fordi vi vet at de yngste elevene trenger flere timer for å lære det de skal lære. Derfor har vi satt inn sju flere uketimer i skolen. Og de pengene som vi bruker, bruker vi på å betale for flere lærere til dette. Dette kutter Venstre i. Venstre er i programmet sitt for skolemat, men i budsjettet kutter man på frukten til ungdomsskolen. Det avvikles gratis læremidler i videregående skole i Venstres budsjett. Og man kutter på barnehagene, noe som vil føre til at man vil få en økt foreldrebetaling. Det er barna som betaler for den økte forskningsinnsatsen som Venstre har i sitt budsjett. Det må være klart. Halvparten av Venstres økte forskningsbudsjett finansieres ved å kutte de sju timene i skolen. Mitt spørsmål til Venstre er: Hvorfor må ungene betale for den økte satsingen på forskning som Venstre ønsker?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Historien skal skrives. «Det er ingen ressursmangel i skolen i dag.» Dette er en uttalelse fra Høyres landsmøte i 2003. Det var da Høyre satt i regjering og Clemet var utdanningsminister. På det samme møtet sa Clemet i sin tale til landsmøtet at vi må sørge for å få nok igjen for pengene. Hun sa videre at den norske skolen hadde høy lærertetthet og høy ressursbruk, og konklusjonen var at vi må ha en bedre utnyttelse av de pengene vi bruker på skole. Valget for Høyre, den gangen de satt i regjering, var skattelette for de aller rikeste. Det er et sprik i opposisjonens merknader i innstillingen i dag på noen av de aller viktigste og sentrale punktene. Venstre kutter og ønsker færre timer fag, og de ønsker færre timer gym. Høyre ønsker flere timer, men de har ikke det med i sitt budsjett. Når man legger Fremskrittspartiets program på toppen av dette, ønsker partiet der å kutte ett år av grunnskolen. Dette er borgerlig kaos på sitt verste. Venstres Vera Lysklætt var på talerstolen i dag og snakket om læremidler for samiske barn. Det er et veldig viktig punkt. Flertallet i utdanningskomiteen har lange, brede merknader om dette, og det har vært et tema som vi har vært veldig opptatt av. Det er ikke pengeproblematikken som er den store utfordringen nå. Den store utfordringen er å øke produksjonsaktiviteten og redusere produksjonstiden på de samiske lærermidlene. Komiteen har også bedt om en vurdering av hvorvidt et bedre samarbeid med Utdanningsdirektoratet kan øke produksjonen og redusere produksjonstiden på samiske læremidler. Jeg tror dette er en veldig viktig vurdering å ta, for det er ikke akseptabelt at så mange barn som går på samiske skoler, ikke har gode nok læremidler. Når det gjelder Lånekassen, er det for denne regjeringen aller viktigst å få ned renten for alle, og sikre at alle kommer ut i jobb. Nå tar det mellom tre og seks måneder før renten endres – om den endres opp, eller om den endres ned. Hadde Høyre fått det som de ville i sitt forslag, ville det vært mange studenter nå i dag som ville ha opplevd et rentepåslag like før jul. Med den ordningen som er i dag, vil man kunne ha en langsiktighet og forutsigbarhet både når renten skal gå opp og når den skal gå ned.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Da rentekompensasjonsordningen ble presentert av daværende utdanningsminister Trond Giske i 2001, karakteriserte Inge Lønning fra Høyre det som nok en Ap-pakke han stilte seg skeptisk til. Da statsministeren og kunnskapsministeren i høst lanserte en ny slik satsing, var representanten Eriksen Søreide raskt ute og gjorde et stort nummer av at det ikke er penger til ordningen i år. Det har i media det siste året virket på meg som om Høyre nå vil ta æren for denne ordningen. Hva har skjedd siden 2001?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Representanten Ine Marie Eriksen Søreide kritiserer representantene fra Arbeiderpartiet for en språkbruk som ikke hører hjemme i denne sal. Men én ting er å svartmale skoler, noe helt annet er å svartmale motstandernes politikk. Men la meg komme med et eksempel på bulldoserpolitikk ført av den forrige regjeringen med tidligere utdanningsminister Kristin Clemet i spissen – den såkalte frikoleloven. Dersom alle elevplassene som den forrige regjeringen hadde godkjent, hadde blitt tatt i bruk, ville det ha betydd en økning på ca. 6 800 elevplasser i grunnskolen og ca. 15 000 elevplasser i videregående skole. Det betyr i praksis en økning på 150 pst. på videregående skole og 50 pst. på grunnskolenivå. I Tromsø alene lå det inne søknader om 1 100 nye private plasser i videregående skole, og i Rogaland var planen at så mye som 20 pst. av fylkets videregående skoler skulle bli private. Til og med Høyre i Rogaland var imot dette. Men i Høyre sentralt var de så privatiseringskåte at de trosset sine idealer om lokalt selvstyre. Dette kalte fylkespolitikerne en dramatisk omlegging over natten. Jeg kaller det for bulldoserpolitikk. Det er ikke bare i Rogaland og i Troms at videregående skoler hadde blitt endret. Utdanningstilbudet i Norge hadde blitt drastisk endret hvis dette hadde blitt gjennomført. I sommer ble det avdekket at John Bauer-skolene i Oslo og i Bergen måtte betale tilbake 7,3 mill. kr i statsstøtte, bl.a. fordi skolene hadde omgått forbudet mot utbytte. Det er ingen grunn til å tro at John Bauer, som driver kommersielt i Sverige, etablerer seg i Norge for å være snill. Utbyttepraksisen de benytter seg av, er en klar konsernpolitikk, og det vil vi bare se mer av dersom høyresidens ønske om privatskolefrislipp skulle bli en realitet igjen. Hvis den forrige regjeringen hadde fått fortsette, hadde det vært mange flere enn 150 elever som hadde mistet skoleplassene sine. Vil Høyre, hvis de kommer i posisjon etter valget til neste år, innføre en friskolelov? Vil det åpnes for å ta skolepenger fra elevene? Og vil det være mulig for skolene å ta utbytte? Alle vet at Fremskrittspartiet har en mer liberal holdning til dette enn det Høyre tidligere har hatt. Hvordan vil det bli hvis Fremskrittspartiet og Høyre skal styre sammen? Når det gjelder representanten Dørums andre innlegg, var det interessant å høre at Oslo-skoler er et godt eksempel på Venstres skolepolitikk. Men med forslaget fra den gang Venstre var i regjering, ville vi jo hatt et mye større innslag av kommersielle skoler enn det vi ser i Oslo i dag. Har Venstre skiftet mening om de private skolene?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Det å se helhet innen forskning er viktig, og vi er også veldig opptatt av det langsiktige perspektivet, særlig å forberede oss på ulike scenarioer og å tenke framover. Vi ser at NODE-klyngen på Sørlandet innen offshoreleveranser til oljesektoren har lyktes veldig med sitt Foresight-program og har fått veldig sterk bakking av Forskningsrådet og andre miljø og andre aktører – de er positive til det som klyngen har fått til. Det er da jeg og Fremskrittspartiet lurer på hvorfor ikke regjeringspartiene i budsjettet støtter oss i at Norge i langt større grad bør ta i bruk en slik framtidstenkning. Er det ikke nettopp den type tenkning vi bør ta i bruk, og den type tenkning vi politikere må ta ansvar for å benytte for å få Norge inn i framtiden på best mulig måte?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
På veisektoren ser vi at OPS – Offentlig Privat Samarbeid – gir positiv uttelling for staten og for bilistene. I universitetssektoren er samme type avtale gjort for Campus Grimstad. Private bygger – staten overtar. Når nye universitetsbygg blir ferdigstilt, er det vanlig at staten bidrar med en innholdspakke til utstyr. For Campus Grimstads del er det snakk om 30 mill. kr. Men i dette tilfellet, når universitetet overtar bygget, vil Regjeringen ikke utløse disse midlene, selv om det er et statlig bygg. Er det ideologien som står i veien, eller er det et ønske om å forskjellsbehandle de nye universitetene kontra de gamle?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Statsråden slipper ikke unna flystøy – vi har vel nesten en fast avtale hvert år om dette i budsjettet, så hun slipper ikke unna denne gangen heller. Vi ser nå at Agder faktisk har fått på plass to forskjellige tilbydere av luftfartsfag – Universitetet i Agder, som ligger i Vest-Agder, og Luftfartshøyskolen Sør, som ligger i Aust-Agder. Vi vet også at Regjeringen kun ønsker et utdanningstilbud lagt til Tromsø, selv om dette pr. dags dato ikke er oppe og står, og heller ikke har den mengde studieplasser som markedet egentlig tilsier at det er behov for. Hvorfor er det da ikke mulig for Regjeringen å kunne gå for en objektiv finansieringsmodell, som ikke favoriserer den enkelte tilbyder, men som faktisk gir studentene en valgmulighet, og som også vil kunne sikre nok studieplasser i forhold til behovet i markedet?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
I forskningen er det viktig at den ene hånden vet hva den andre gjør. Norge har ingen mobilitetsstrategi for studenter ut av og inn til Norge. Vi har kun 5 pst. PhD-studenter fra andre land til Norge – målt opp mot OECD-land, som ligger på et snitt på 16 pst. Vi må også i langt større grad vurdere hvem vi vil trekke til oss, og hvor vi sender våre studenter ut. En målrettet plan som ivaretar Norges interesser på kort og lang sikt, må ligge i bunnen, noe også OECD påpekte da komiteen var på besøk i Frankrike i september. Vi fikk mange gode innspill fra ulike grupperinger og representanter for OECD. Jeg ønsker å påpeke et par av disse innspillene her fra talerstolen, for jeg kan ikke akkurat se at de har fått tilstrekkelig plass i Regjeringens budsjett. Tips som ble gitt til Norge: Vi må få på plass en langsiktig strategi knyttet til økonomiske behov og næringslivets behov. Norge bør i enda større grad øke forsknings- og utviklingsandelen. Vi må få inn eksterne i akademia, tverrsektorielt og tverrfaglig samarbeid. Vi må forvente og kreve at våre studenter innen høyere utdanning gir noe tilbake, at de tar ansvar for sine valg. OECD mente også at vi må se på det jeg vil kalle evighetsstudenten, som shopper fag etter fag, og tar opp viktig plass for andre studenter. Det bør være en konsekvens når studentene skifter studier underveis. Vi må definere langt tydeligere mål og profilere hva hvert enkelt universitet og hver enkelt høyskole har som spiss- og fagkompetanse. Vi må i langt større grad få til et samarbeid mellom akademia og næringslivet. Jeg vil også vise til de to nyeste universitetene, Universitetet i Agder og Universitetet i Stavanger. De har lyktes godt med det. Vi må bli flinkere til å snu oss, omsette kunnskap til konkret handling etter næringslivets behov. Dette var bare noen av de forslagene som ulike aktører påpekte overfor komiteen da vi var i Paris. Jeg håper at Regjeringen har lyttet til OECD. Vi i Fremskrittspartiet jobber intensivt med flere gode forslag som vil komme utover våren, og vi håper at Regjeringen vil lytte, og vil kunne slutte seg til dette. Når det gjelder forskningsbasert innovasjon, mener Fremskrittspartiet at myndighetene i langt større grad må følge industriens prioriteringer, ikke omvendt, når universitetene skal motiveres til å utvikle gode forretningsideer i stedet for å legge dem i skuffen. Men man skal også huske at forskning ikke drives i Forskningsrådet eller i Innovasjon Norge, men derimot i små og store industribedrifter samt av universitetetenes vitenskapelig ansatte, studenter og enkeltpersoner. Tidsbildet er åpent. Det gjenstår bare å se om det er politisk vilje fra Regjeringen til å benytte seg av de mulighetene vi har i dag, men kanskje ikke i morgen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Foreldre er viktige for barns læring, og Kristelig Folkeparti er glad for at vi nå får følge i flere av merknadene om at hjem/skole-samarbeid er viktig. Vi synes også det er gledelig at regjeringspartiene styrker FUG med 1 mill. kr. FUG har fått større mandat, de har fått flere oppgaver, og man ser også i forskningen at det blir viktigere og viktigere med dette samarbeidet mellom hjem og skole for å få til god læring. Men FUG har utfordringer når det gjelder både lønnsforhold og manglende pensjonsrettigheter, spesielt for lederen. Så mitt spørsmål til representanten er: Burde det ikke, hvis dette er så viktig for oss som vi gir uttrykk for i innstillingen, og som vi nå begynner å få flere med på, vært ordnede forhold for nettopp FUG-lederen i en så viktig organisasjon?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
«Mens vi venter på meldinger» er blitt en liten overskrift over denne regjeringens styring – kanskje særlig i utdanningssektoren. Vi behandlet nyss Kvalitet i skolen, St.meld. nr. 31 for 2007–2008, der det eneste tiltaket som var rettet mot ungdomsskoletrinnet, var at elever med høyt fravær måtte skjerpe seg, ellers ville det bli ført som fravær. Jeg tror ikke at dét akkurat øker kvaliteten i ungdomsskolen, men det gjør jo at vi får flere til å være til stede i noe som vi kanskje ikke har klart å lage god nok kvalitet i. Ungdomsskoletrinnet druknes i «tidlig innsats», det skrikes etter økt kvalitetsutvikling og mer praktisk rettet teori, og flere yrkesgrupper bør inn. Er Lena Jensen tilfreds med at vi fortsatt bare skal vente på en melding, eller ser man at her hadde det virkelig vært behov for handling?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Jeg tror at det å orientere seg ute i det kirkelige landskapet nå er ekstremt viktig. Det en ser, er at den flotte satsingen på trosopplæringsreformen som Stoltenberg II-regjeringen har fortsatt oppfølgingen av, og som Kirken støtter, dessverre er blitt finansiert med at man har tatt penger fra Kirken. Vi trodde på Regjeringens argumentasjon om at den økte kommuneøkonomien skulle gi fellesrådene en økt økonomi. Det er en veldig sterk erkjennelse at det ikke har skjedd. Tvert imot melder mange fellesråd, spesielt i små kommuner, om at kommunene ikke har stilt opp med det statlige bidraget, som er trukket vekk. Den erkjennelsen skulle jeg ønske at også regjeringspartiene hadde tatt inn over seg, spesielt med hensyn til de små kommunene, og at man hadde støttet KAs – Kirkens arbeidsgiver- og interesseorganisasjons – forslag om at man nå opprettholder et tilskudd til de aller minste fellesrådene. Dette handler om demokrati, fordi de sitter nærmest den folkekirken som både representanten og jeg er veldig glad i.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Kanskje det nettopp er fordi vi tar tittelen i Aftenposten på alvor, at vi synes man med fordel kan erstatte teoritimene med fysisk aktivitet. Jeg tror at hvis vi skal klare å få til mer læring, må vi begynne å innrette oss med tanke på hvordan vi bruker læringen, og på hvilken læringsmåte vi bruker overfor våre barn. Jeg har vært på flotte skoler og sett hvordan man praktisk kan rette teorien, der man har fått et matteengasjement både blant lærere og blant elever, og der kunnskapsnivået har økt fra første trinn og oppover – kjempespennende. De maste ikke om flere timer, men de maste om mer kompetanse for lærerne til å kunne praktiskrette sin matteteori. Det hjelper ikke å fylle på med flere timer hvis man ikke gjør noe med hvordan disse timene brukes, hvordan man bruker energien til å lære. Vi er for fysisk aktivitet, men jeg tror dette kan kombineres innenfor den skoledagen man har, og jeg skulle ønske at regjeringspartiene kanskje var ærligere og sa at dette var en del av deres heldagsprosjekt og ikke primært for å få økt læring.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Spørsmålet er hvor man setter tyngdepunktet. Det kan jo like godt ses på som at høyrepartiene sklir mer og mer mot sentrum. Jeg tror nok at det som vi er med på i denne innstillingen, kan vi absolutt stå inne for. Jeg tror at når det gjelder en del av de forslagene som Kristelig Folkeparti har skrevet seg inn i her, kan det nok hende at også Senterpartiet hadde vært sammen med oss i noen av disse – hvis Senterpartiet hadde vært like fri og frank som oss. Hvis en leser innstillingen, ser en at Kristelig Folkeparti av og til også er alene sammen med regjeringspartiene, og at vi ikke alltid velger samme retning, og det er i sentrum vi har vårt hjerte. Vi samarbeider godt både til høyre og til venstre, men det er ikke tvil om at Kristelig Folkepartis hjerte banker virkelig varmt for sentrum, og det tror jeg også Senterpartiets hjerte gjør. Jeg tror nok på sikt at vi sammen skal streve for å finne mer tyngde der enn både ute på høyresiden og ute på venstresiden. Da ville begge være mer lykkelige.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
… som jeg gjerne vil ta opp.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
I sentrumsånd!
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Et av de tiltakene som er forelagt statsråden for å redusere frafallet i videregående skole, er å gi lærlinger i risikosonen ett år mer teori. Som foregående replikant var inne på, ser vi nå for oss konturene av en finanskrise som vil være krevende for arbeidslivet, og vi vet også at lærlinger kan bli skadelidende, særlig hvis ikke økonomien rundt det å ta inn lærlinger er tilfredsstillende. Kristelig Folkeparti har foreslått å senke arbeidsgiveravgiften, øke lærlingtilskuddet pluss å øke tilskuddet til lærlinger med spesielle behov. Er dette tiltak som statsråden vil jobbe for å få inn i krisepakken fra Regjeringen, den som er varslet i januar/februar, slik at ikke lærlinger, som er de mest sårbare, blir ekstra skadelidende av denne finanskrisen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Jeg er glad for de signalene statsråden gir for oppfølging av demokratireformen. Jeg tror vi har en felles interesse av å få den i havn så god som mulig. En annen reform som har vært gjennomført, og som statsråden var inne på i sitt innlegg, er trosopplæringsreformen. På Kirkemøtet i fjor signaliserte statsråden at nå må den bli gjort tilgjengelig for alle menigheter. Det skapte stor begeistring på Kirkemøtet. Det så også ut som om statsråden koste seg på den nasjonale trosopplæringskonferansen, der han fikk seg forelagt mange av de prosjektene som er satt i gang i forbindelse med denne reformen. Natt til første søndag i advent var det flere tusen elleveåringer som overnattet i kirkene som følge av dette, i LysVåken-prosjektet, så her bobler det over alt. Derfor var det nok litt skuffende at man ikke forserte investeringstakten og gjorde reformen landsdekkende. Når ser statsråden for seg at denne trosopplæringsreformen skal kunne gjøres tilgjengelig for alle?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Komiteen slår fast at faglige krav skal ligge til grunn for å bli universitet. Likevel ser vi nå at de nye universitetene i urimelig grad blir hengende etter på flere områder. For Kristelig Folkeparti er det viktig at det de nye universitetene gjør, og som er likt med høyskoler, skal finansieres som høyskoler. Men det som vi gjør som er likt med universiteter, burde også belønnes. Vi ser spesielt at Universitetet i Stavanger og Universitetet i Agder blir hengende etter med hensyn til forskningsfinansiering. Når det gjelder stipendiattildeling, hadde de hatt høyere andel dersom de var forblitt høyskoler, enn det de får som universiteter. I Agder får man ikke finansiering av psykisk helse-fag, og Kristiansand er utelatt som pressområde – der er det ikke bygd nye studentboliger, slik det er gjort andre steder i landet. Synes statsråden at dette er verdig behandling av et nytt universitet og to nye universitetsområder?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
I stedet for å syte og klage ville regjeringspartiene bygge skole, sa representanten Freddy de Ruiter, og så begynte han å syte og klage over opposisjonen. Det er jo et paradoks i seg selv. Jeg har behov for å si noe i forhold til kirkepolitikken til komiteen. Kirkepolitikken skal understøtte Kirkens visjon for Den norske kirke, som er: «I Kristus, nær livet – en bekjennende, misjonerende, tjenende og åpen folkekirke.» Den norske kirke må få være et trossamfunn som kan invitere mennesker i alle aldre og livssituasjoner til tro og fellesskap. Kristelig Folkeparti vil følge opp det brede stat–kirke-forliket som er inngått mellom alle partiene i Stortinget. Den norske kirke står overfor en omfattende demokratireform, og det er behov for midler til å kunne gjennomføre denne på en god måte. Vi mener at Regjeringens budsjettforslag ikke er tilstrekkelig, men vi er glad for de signalene som kirkeministeren gir her i salen i dag om forpliktelse i forbindelse med den odelstingsproposisjonen som kommer over nyttår. Det viktige er at Regjeringen følger opp forliket og forplikter seg, slik at Stortingets og Kirkens ønske om økt tilgjengelig demokrati kan gjennomføres. Kirkens ordninger og ritualer benyttes ved viktige hendelser i den enkeltes liv og danner ofte rammen omkring nasjonale eller lokale begivenheter. Den norske kirke er i gang med en omfattende reform av gudstjenesteordningen. Vi er enig med Regjeringen i at dette er en viktig reform av stor betydning for Den norske kirke, en reform som også statlige myndigheter har et ansvar for å støtte opp om. Derfor foreslo vi i vårt alternative budsjett å bevilge 1 mill. kr til Kirkerådets arbeid med reformen. Kristelig Folkeparti er også glad for at trosopplæringsreformen følges opp. Det er et viktig mål å gjøre reformen landsdekkende og tilgjengelig for alle. Derimot er det feil å finansiere dette ved å ta fra de kirkelige fellesrådene. Fellesrådene, spesielt i de små kommunene, er utsatt ved økonomiske svingninger. Derfor er det de minste kommunenes fellesråd som rammes hardest av dette kuttet. Den norske kirke står overfor en alvorlig prestemangel. Det finnes knapt søkere til de om lag 100 stillingene som nå står ledige, noe som kanskje spesielt rammer de tre nordligste fylkene. Aldersfordelingen i presteskapet gjør at dette bare vil forverre seg i de nærmeste årene. Det er derfor behov for en handlingsplan for hvordan man kan øke rekrutteringen til prestetjenesten i tiden framover. Vi har mange prester som jobber ute i det sivile liv, men vi har også en viktig jobb med å få rekruttert prester inn i utdanningssituasjoner. Jeg mener at vi sammen kan bygge noe positivt for Den norske kirke, men jeg tror man trenger å lytte litt mer til Kristelig Folkeparti, for å få de riktigste budsjettene på plass.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-12:
Når det gjelder styrking av høyere utdanning, har vi lagt inn igjen midler med tanke på hvileskjæret gjennom flere år – denne sektoren ville sett helt annerledes ut hvis det hadde vært Kristelig Folkeparti som hadde styrt. I tillegg ber vi om at saken om kompensasjon for lønns- og pensjonsutgifter blir løst snarest, senest i revidert i 2009, noe som vil gi ytterligere rom i forhold til basisfinansiering. Vi utjevner forskjellene mellom gamle og nye universiteter, vi har styrket Forskningsfondet og SkatteFUNN-ordningen. I tillegg har vi i vårt budsjett pekt på løsninger for en del private institusjoner som er kommet særdeles uheldig ut under denne regjeringen. Siden det er siste gang jeg får ordet: Jeg er glad for løftet om demokratireformen, jeg er glad for løftene om å se på FUGs situasjon, på trosopplæringen, på ungdomsskolen og på Universitetet i Agder og på Universitetet i Stavanger. Kranglingen mellom høyre- og venstresiden vil kunne finne sin gode løsning i sentrum, og der er Kristelig Folkeparti!
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Jeg er representant for Fremskrittspartiet og kan si hva Fremskrittspartiet mener om dette. Jeg kan ikke si vi oppfatter at det er kalde skuldre verken fra mellompartiene eller andre partier når det gjelder samarbeidet i konkrete saker. Tvert imot har arbeidet bl.a. i vår komité vist at opposisjonen samarbeider godt i mange saker. Men det er selvfølgelig et stykke fra å samarbeide i komiteen om konkrete saker, og også i budsjettsammenheng å være enige om konkrete spørsmål, til å danne en regjering etter et valg. Det Fremskrittspartiet har sagt, og som vi fortsatt sier, er at Fremskrittspartiet er åpen for ethvert alternativ etter valget i 2009. Vi satser på at velgerne da kaster den rød-grønne regjeringen ut av Regjeringskvartalet. Fremskrittspartiet er da villig til å gå inn.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Svaret er ingen av dem. Jeg er glad for dette spørsmålet, fordi det setter fokus på noe som er veldig viktig, nemlig elevenes motivasjon til å gjøre det godt på skolen. Denne komiteen var på komitéreise til India, hvor vi møtte en indisk jente som gikk på skole og fortalte oss noe om hvor motivert hun var for å gjøre det bra. Jeg tror hun sa noe sånt som dette: Vi skal bli mye bedre enn vi noen gang kan drømme om å bli. Nå sier ikke jeg at vi skal ha et velferdssystem tilsvarende det India har. Det jeg sier, er at det kan være andre sammenhenger enn de rent skolemessige som påvirker elevenes motivasjon i skolen. Det vi ber om, er at en forsker på hele dette feltet for å se om det er slike sammenhenger eller ikke, fordi forskjellen mellom dem som lykkes og dem som ikke lykkes, er mye mindre i Norge er den er i veldig mange andre land. Hvis vi skal sette inn tiltak for å utjevne sosiale forskjeller, må vi kjenne til hvorvidt det er slike sammenhenger eller ikke. Det er det forslaget går ut på. Det vil jeg sterkt anbefale for et parti som SV, som hevder at de er for å utjevne sosiale forskjeller.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Til det første spørsmålet, om Fremskrittspartiet vil føre den samme politikken i posisjon som i opposisjon, er svaret et ubetinget ja. Hvis Fremskrittspartiet får flertall i denne sal alene, vil politikken til Fremskrittspartiet være helt lik i posisjon og i opposisjon. Det skal representanten føle seg helt trygg på. Når det gjelder effektiviseringen i direktoratet, er Fremskrittspartiet av den oppfatning at de offentlige direktoratene også må gå gjennom sin egen organisasjon og sin egen struktur og snu på steiner for å effektivisere, i tråd med det som gjøres i alle andre etater og i alle andre private bedrifter. Fremskrittspartiet vil opprette et skoleombud som vil avlaste direktoratet på noen områder, og i tillegg vil vi gjøre om kontrollsystemene og opprette et eget nasjonalt kontrollorgan som vil overta noen av de tilsynsoppgavene som direktoratet i dag sitter med.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Fremskrittspartiet og Regjeringen er jo enige om at det er viktig med ernæring i skolen, og at næring og læring henger sammen. Derfor har Fremskrittspartiet foreslått at staten skal fullfinansiere frukt og grønt for alle elever i grunnskolen. Det går Regjeringen imot. Regjeringen har ikke fremmet noen forslag om det. De har tidligere lovfestet et merkelig klasseskille, hvor halvparten av elevene i grunnskolen skal få frukt og grønt, mens den andre halvparten av elevene ikke skal få det. I erkjennelsen av den effekten som statsråden selv har nedfelt i proposisjonen som vi behandler i dag, som viser at næring og læring henger sammen, hvordan kan statsråden forsvare at halvparten av elevene da enten må betale for frukt og grønt selv eller ikke få tilbud om det? Regjeringen viderefører her et klasseskille.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
I den utmerkete innstillingen som vi behandler i dag, har komiteen samlet seg om en liten omtale knyttet til demokratireformen, som statsråden også så vidt berørte i sitt innlegg. Jeg har lyst til å sitere en setning derfra: «Komiteen er kjent med at det vil kreves betydelige ressurser for å kunne gjennomføre den forutsatte demokratireformen i kirken allerede ved stortingsvalget i 2009.» Statsråden fortalte nå at årsaken til at det ikke ligger finansiering i budsjettet, er at budsjettet var ferdig før man var i land med avtalen. Men det er altså slik at det er mulig å lage tilleggsproposisjoner som kunne løst dette tidlig. Årsaken til at jeg tar det opp, er at det er viktig å skape gode og forutsigbare rammevilkår for dem som arbeider med demokratireformen i Kirken, slik at de tidlig får kjennskap til hvilke rammer de skal forholde seg til, og at det ikke kommer snubletråder på oppløpssiden. Hvordan vil statsråden forsikre seg om at de som i dag arbeider med demokratireformen i Kirken, vet hvilke rammer de har å forholde seg til, og hvilke ressurser som kommer fra staten?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Jeg har merket meg at representanten Gorm Kjernli mente at opposisjonen manglet retning i skolepolitikken sin, at den spriket fra det ene til det andre. I samme debatten har representanten Freddy de Ruiter to ganger sagt at det er så mange likhetstrekk i opposisjonens politikk at han nærmest mente at det er grunnlag for samboerskap. Jeg tror representanten Kjernli bør merke seg at opposisjonen ikke er én. Den består av fire forskjellige partier, som i denne saken har klart å samle seg om 22 forslag og – ifølge representanten de Ruiter – 80 felles merknader. Det spriker ikke så mye av det! Årsaken til at jeg tok ordet var representanten Opheims forundring over at Fremskrittspartiet ikke er med på merknaden om at trosopplæringsreformen er en viktig forutsetning for en bred og engasjert folkekirke. Fremskrittspartiet mener at det er å trekke trosopplæringsreformen og konsekvensen av den for langt, for vi er helt overbevist om at den brede og engasjerte folkekirken vil kunne ha et liv også uten trosopplæringsreformen, men det er ikke et angrep på den. Jeg må si at jeg ble litt overrasket over representanten Engers innlegg sett opp mot statsrådens svar i replikkordskiftet om fagskoler. For det jeg oppfattet at statsråden sa, var at de private fagskolene skal overføres til fylkeskommunene, slik at de ikke lenger skal driftes av private, men av fylkeskommunen. Det er jo det driftsansvar handler om. Men jeg oppfattet representanten Engers forsvar for fagskolene innenfor landbrukssektoren på en annen måte. Jeg er derfor ikke helt sikker på om regjeringspartiene er enig med seg selv om hvorvidt de mener at alle disse private fagskolene skal nasjonaliseres eller ikke. For hvis de mener det, er dette en sak som er langt større enn den oppmerksomheten den har fått så langt. Så synes jeg til slutt det er gledelig å kunne uttrykke at representanten de Ruiters innlegg i dag var så lite provoserende at det i grunnen ikke er noe annet å bemerke enn at sammenligningen om at man skulle motivere og engasjere lærere, foreldre og elever for å skape en god skole også kanskje kunne ha blitt brukt innenfor høyere utdanning og forskning, hvor man ikke opplever det samme engasjementet, men opplever kutt, uforutsigbarhet, dårlig utstyr, litt håp, som igjen erstattes med ny håpløshet. Hvis representanten de Ruiter kunne overbevise sine regjeringspartikolleger om det samme engasjementet for høyere utdanning og forskning som det han hevdet å ha for skolen, for grunnopplæringen, ville det være en fordel for fremtiden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-12:
Representanten Ljunggren gav uttrykk for Arbeiderpartiets sedvanlige privatiseringsallergi. Men jeg tror representanten kanskje bør sørge for at i hvert fall de skoleslagene som i dag er tillatt etter privatskoleloven, ikke sammenlignes med en annen privat skole som har gjort feil. Alle er enige om at en ikke skal drive skole på den måten. Men representanten stilte et spørsmål som jeg synes det er relevant å besvare, nemlig hvordan vil det bli med Fremskrittspartiet og Høyre i regjering. Det blir veldig bra! Men det jeg tok ordet for, var for å si at vi er veldig opptatt av at det er problemer med regne- og leseferdighetene i grunnopplæringen. Jeg fikk under representanten Kristoffersens innlegg en følelse av at det kanskje ikke står så veldig bra til i denne sal, heller. Fremskrittspartiet har da vitterlig foreslått nesten 1 milliard kr til høyere utdanning i sitt alternative budsjett og 28 milliarder kr mer til Forskningsfondet. Hvis det er småpenger, forstår ikke jeg hvorfor ikke Regjeringen kan støtte de forslagene i dag.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Jeg merket meg at representanten Anundsen nevnte at det var 22 forslag fra et mindretall bestående av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er nærmere 80 merknader fra de samme partiene. Min undring gjelder den kalde skulder som Fremskrittspartiet møtes med av mellompartiene. Sett i lys av det omfattende samarbeidet i kirke-, utdannings- og forskningskomiteen: Hvordan ser representanten Anundsen på muligheten for å utvikle dette samarbeidet videre, og hvordan ser han på forskjeller? Er det mer som forener enn som skiller?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Det blir vanskeligere og vanskeligere å se forskjellen på Venstres og Fremskrittspartiets skolepolitikk. Når en ser at Fremskrittspartiet og Venstre står sammen om nærmere 80 merknader og 22 forslag, er det relativt omfattende. Det jeg lurer på, er: Når Venstre sier at de ikke er interessert i et politisk samarbeid og i hvert fall ikke i noe regjeringssamarbeid med Fremskrittspartiet, er det bare uttrykk for symbolikk, og ikke realpolitikk? Kan vi nå kanskje se konturene av en Oslo-modell? Det kan i hvert fall virke slik i vår komité.