trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Jeg forstod det slik at statsråden følte seg litt klam da jeg siterte statsråden og på den måten viste at hun var helt enig med Carl I. Hagen om å bruke oljepenger. Jeg prøver igjen. I Dagens Næringsliv den 23. november sier statsråd Navarsete: «Det må vera lov å meine at ein større del av oljeinntektene skal kunne nyttast til vegbygging utan å verte stempla som uansvarleg.» Der er statsråden helt på linje med oss – og det er bevegelse i saken. Det synes jeg er helt flott. Jeg må få lov til å skryte av statsråden på det området. Jeg håper hun får med seg resten av Regjeringen. Til representanten Wickholm: Det er mye mer som kjennetegner Fremskrittspartiets miljøpolitikk. Som det eneste realistiske og seriøse miljøpartiet på Stortinget, har vi fremmet 34 tiltak i Stortinget, mens representanten Wickholms parti, Arbeiderpartiet, ikke har fremmet et eneste tiltak i miljø- og klimadebatten. Det representanten Wickholm og andre har gjort, er derimot at de har pratet i 30 år om å gjøre noe med utslipp og miljø – men foretatt seg noe, det har de ikke gjort på noen som helst måte.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Det har vært mye snakk om jernbane i denne debatten, og det er jeg glad for. Det er med stor tilfredshet jeg ser at Regjeringen viderefører og styrker det store løftet som kom på jernbane i fjor. Jeg deler også synet til dem som har pekt på nødvendigheten av å satse på jernbane i de områdene hvor det bor mest folk. Intercitytriangelet er viktig i så måte. Det er også slik at infrastruktur er viktig i seg selv, men tog er i tillegg et viktig virkemiddel i klimapolitikken. Derfor er ikke jeg så innmari overrasket over den avklaringen som kom fra representanten Hoksrud i dag, om at Fremskrittspartiet ikke ønsker å satse på jernbane. Ketil Solvik-Olsen gjør jo det han kan for å skaffe Fremskrittspartiet en klimapolitikk, men det er tydeligvis et stykke igjen. Tog er bra, men vi kommer aldri dit at alt går på skinner. Vi trenger også å finne gode klimaløsninger for veitrafikken. CO2-utslippene fra samferdselssektoren har økt med 25 pst. siden 1990, og vi forventer fortsatt sterk vekst i årene som kommer. Vi har etter hvert fått fokus på biodrivstoff. Annengenerasjons biodrivstoff kan snart bli en realitet. Det er biodrivstoff som kan utvinnes fra biologisk avfall fra rester fra annen aktivitet, og som vil ha bedre miljøeffekt og færre negative konsekvenser enn det tradisjonelt biodrivstoff har. Noe av løsningen ligger kanskje der. HyNor, den norske hydrogenveien mellom Oslo og Stavanger, er et annet veldig spennende prosjekt. Hydrogen vil neppe bidra til de store klimagassreduksjonene på kort sikt, men det kan bli utrolig viktig på lang sikt. Utviklingen av elbiler er også noe som kan bidra til å løse problemet vi har med utslipp fra veisektoren. Uansett trenger vi en systematisk satsing på å finne de nye framtidsrettede løsningene. Jeg er en av dem som med stor glede merket meg at samferdselsministeren trakk fram ideen om et Transnova i dag, og sa at departementet er i gang med å se på et slikt virkemiddel. Så kommer vi ikke utenom at det må både pisk og gulrot til for å stimulere til mindre bilbruk. Fra Stockholm og London har vi sett at veiprising kombinert med styrket kollektivtilbud har gitt en markert nedgang i bilbruken. Jeg er glad for at vi i klimameldingen sier at vi skal jobbe videre med tiltak som kan gjøre veiprising mer aktuelt som virkemiddel, f.eks. gjennom å målrette belønningsordningen mer. Vi trenger å ta både de populære og de mindre populære avgjørelsene, for å løse problemet vi har med store utslipp fra veisektoren.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Jeg skal kommentere noe av det som har vært tatt opp her i debatten knyttet til sjøtransport. Først til representanten Starheim, som etterlyste Stad skipstunnel. Der vil jeg vise til St.prp. nr. 1, der det står at Regjeringen har besluttet å igangsette nye utredninger. Det har man gjort på bakgrunn av henvendelser og sterkt engasjement lokalt og regionalt i Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal. Det er Kystverket som har fått i oppdrag å lage den nye utredningen om Stad skipstunnel, for å se nærmere på størrelse og nytteverdi. Den rapporten forventes å foreligge i løpet av denne måneden. Et av alternativene som utredes, er en utvidelse av tunneldimensjonen, slik at Hurtigruta og andre fartøy av tilsvarende størrelse kan passere gjennom. En bredere vurdering av prosjektet tilsier nye utredninger for å kartlegge konsekvensene av å øke tunneldimensjonen, inkludert nye kostnadsoverslag, nautiske spørsmål og samfunnsøkonomiske konsekvenser. Med utvidelsen av prosjektet vil det samtidig være et nytt prosjekt, og det innebærer at prosjektene må gjennom en ekstern kvalitetssikring. Når det er gjennomført, vil Stortinget bli orientert på egnet måte. Med hensyn til OPS-spørsmålet, er det slik at det er naturlig å vurdere en eventuell finansieringsform sammen med de varslede utredningene for det nye prosjektet. Representanten Helleland savnet fokusering på havner som logistikknutepunkt. Det tok jeg faktisk opp i mitt innlegg, der jeg også sa at havnene må ses i sammenheng med de andre transportformene i Nasjonal transportplan. Det arbeidet går vi i gang med – samferdselsministeren og jeg – over nyttår. Havne- og farvannsloven vil også bidra til å styrke sjøtransportens rolle. Til slutt vil jeg gjerne komme med noen trøstens ord til Jan Sahl, som etterlyser prosjekter i nord. For det første vil jeg bare understreke at NEW-prosjektet ikke er dødt, men det må gjøres en jobb også lokalt. Det er ikke bare Regjeringen dette står på. De kommersielle interessene må på plass, og man må også få på plass et avtaleverk med Russland og Kina. Vi kan ikke bare bygge NEW på norsk side. Vi har også fiskerihavner i Melbu og Værøy som ferdigstilles i 2008, og moloreparasjoner i Laukvik starter opp. Dette er prosjekter i Nordland fylke. Mudring i Havøysund starter også opp i 2008. Alle disse er svære prosjekter som kommer den nordnorske landsdelen til gode.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-06:
Når innlandsfylkenes felles hovedprioriteringer 2-4-6-16 også er kalt for lottorekka, er det ikke fordi vi tror at det finnes noen enkle løsninger og noen kjappe gevinster å hente på samferdsel. Det antar jeg at mange timers debatt her har illustrert på en ganske god måte. På samferdselsbudsjettet er det ofte trangt om saligheta. Det er mange års arbeid som ligger bak de satsingene som har kommet på de fire veistrekningene jeg nevnte, og det er håp. Det er satsing, og det er positive tegn i dette arbeidet. Men etter alle disse årene er det også klart at fremdrift er viktig. Det er viktig å holde trykket oppe. Det er viktig for å finne løsninger som gjør at man kommer raskest mulig til målet. Jeg er glad for de signalene som er kommet med hensyn til at man i større grad åpner for OPS-løsninger, eller løsninger som ligger opp mot en slik tenkning, fordi vi jo har sett av de rapportene som foreligger, at det faktisk er én vei for å ta større grep og for å kunne få større tempo i utbyggingen. Så vet vi at for E6 ligger det noen skjær i sjøen når det gjelder reguleringer som må på plass for nettopp å kunne ta de store grepene. Jeg vil gjerne si fra oss som kommer fra Oppland – og jeg tror kanskje jeg har flere med meg – at hvis det er nødvendig å ty til statlige reguleringer for å få høl på reguleringen når det gjelder E6, vil man ha vår fulle støtte – iallfall min fulle støtte. Det er også selvfølgelig viktig for å gi signaler. Den fremdriften dreier seg ikke bare om dem som faktisk ligger opp til de veistrekningene vi snakker om. Når det gjelder E6, har vi hele Gudbrandsdalen som ligger der, og som venter på tur, så å si. Det er klart at man finner seg i at man bygger ut sørfra, men samtidig er det et sterkt behov for å komme videre. Jeg håper også det samme er tilfellet for E16, at man vil lete etter nye løsninger som kan gi et helhetlig grep og muligheter for å få større fart når det gjelder E16. I Valdres byttet man også toget bort med vei. Foreløpig har man gjort opp regning uten vert, og vi håper iallfall – om ikke annet – at det skal ligge håp i det å være på vei til Sogn og Fjordane, at man finner frem til noen grep som gjør at vi får ryddet opp, om ikke i annet så over fjellet.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-06:
Bare en liten gjenvisitt til representanten Slagsvold Vedum fra Senterpartiet, som er det partiet som har statsråden, som inngår i en regjering bestående av partier som har flertall i denne sal, og som faktisk bestemmer både pengebruk og hvordan man vil gjøre ting. Ja, jeg er helt enig i at Mjøsens bredder er meget vakre, og jeg er enig i at de er for meget bygget ned. Jeg er enig i at de representerer fantastiske naturperler, nydelige og vakre muligheter både for sykkelstier og annet, men jeg forundres over representanten Slagsvold Vedums manglende tillit og evne til å få gjennomslag for den type beslutninger han signaliserer. Hvorfor gjør da ikke representanten noe for faktisk å finne frem en slik løsning – eller har han altså ikke tillit til at statsråden og hans egen regjering greier å få dette frem? For det er klart at vi alle hadde ønsket å gjøre det slik. Men det er altså Senterpartiet, statsråden og denne regjeringen som faktisk ikke signaliserer noen utsikt til å gjennomføre det konseptet som representanten Slagsvold Vedum snakker om. Det faller vakkert inn i folden av alle slags gode løfter som Senterpartiets forskjellige representanter er ute og svinger med, også i mitt hjemfylke. Man snakker om saker som om man er fullstendig fristilt fra hva ens egen regjering faktisk gjør, og faktisk står for. I denne situasjonen er vi der at en hovedåre – kanskje den viktigste hovedåren gjennom landet, og utbyggingen av denne har betydning for tusener på tusener av mennesker – stoppes på grunn av en lokal diskusjon ved Minnesund. Regjeringen har ikke greid å løse dette på noen tilfredsstillende måte. Man burde altså skjære igjennom og finne en eller annen løsning. Det er ikke gitt at det er en statlig regulering. Men jeg signaliserer at hvis man nå skulle komme frem til at det var nødvendig, så vil vi ha stor forståelse for det, fordi man er nødt til å gjøre noen helhetlige grep, også hevet over den type diskusjoner.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Samferdsel fenger. Alle har en vei eller flere, noe også selvfølgelig jeg har. Hedmark har gjennom mange budsjetter og mange regjeringer dessverre fått lite med penger i forhold til det antall kilometer og ikke minst den gjennomgangstrafikk fylket har. Vi har på grunn av mange kilometer dårlig vei også mange dødsulykker. I dagens Hamar Arbeiderblad er det nok en artikkel om en dødsulykke. En kvinne i 60-årene har omkommet i en møteulykke med en lastebil. Hun er offer nr. 101 siden 1994. Det er 101 for mange! Jeg er redd for at det blir mange flere etter som tiden går, og man ikke bevilger nok penger til samferdsel og vei. Penger er nøkkelen til alt, også vei. Selv om veien skal utbedres, skjer det dessverre ikke raskt nok og ikke på en lang nok strekning. Dette må komme! Ellers må jeg også denne gangen nevne rv. 3, som er en viktig vei, en vei som ikke bare hedmarksinnbyggere bruker, men som også er en transittåre for lastebiltransport. I valgkampen reiste Hedmark Senterpartis representant rundt i fylket og lovet penger nettopp til rv. 3. 100 mill. kr skulle komme hvert år. Pengene uteble i fjor, i år er noen få kroner bevilget. Senterpartirepresentanten er på tinget, Senterpartiet er i regjering, og Senterpartiet har statsråden. Hvor er pengene? Og: Hvor er prioriteringen på rv. 3?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Mitt innlegg går også til Senterpartiet og Hedmarks representant der. Det kan synes som om representanten ikke har lest merknadene på side 41. Der har jo Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre en fellesmerknad om bl.a. rv. 3. Hvis man hadde lest litt mer, hadde man sett at Fremskrittspartiet har 98 mill. kr mer i tillegg til Regjeringen. Så hva Senterpartiet og Regjeringen og deres representanter fra Hedmark skryter av, er for meg ganske ukjent. Jeg kan bare minne om at under revidert i 2005 skaffet vi 40 mill. kr til rv. 3 til breddeutvidelse. Hva Regjeringen hittil har fått til, kan det vel kanskje settes et stort spørsmålstegn ved.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Det er litt interessant å følge denne debatten og en del forsøk på å koble samferdselspolitikk opp til miljøpolitikk på de mest snodige måter. Ett eksempel fikk vi i innlegget fra representanten Marthinsen, der hun gir meg æren for at jeg gir Fremskrittspartiet en miljøpolitikk. Det tar jeg imot, men så gir hun samtidig et inntrykk av at ingen andre i Fremskrittspartiet bryr seg om miljøet, og det er jo fullstendig feil. Begrunnelsen hennes er at vi ikke, angivelig, er like positive til jernbane som det alle andre er. Og hvis en da ikke er så positiv til jernbane som Marianne Marthinsen er, har en ikke en god miljøpolitikk. Det er jo resultatene som teller, ikke hvem som har de beste ambisjonene eller de beste festtalene. En må jo se på totaliteten i samferdselspolitikken, ikke på hvor mye penger som bevilges til ett enkelt transportmiddel. Vi vil ha en bedre jernbane. Det har våre representanter gitt uttrykk for tidligere i dag. Om en ikke prioriterer det med like høye beløp som alle andre, betyr ikke det at miljøregnskapet nødvendigvis blir dårligere av den grunn. Det er totaliteten i samferdselspolitikken som er det viktige, ikke hvor mye en satser på ett enkelt middel. Det er kombinasjonen av bil, båt, fly, tog, sykkel og føtter, for den saks skyld, som betyr noe. Det nytter ikke bare å skryte av at en bevilger penger til jernbane, hvis bilene står og stamper i kø andre steder i landet. Det er like mye utslipp for det. Da må ressurser prioriteres. Bare for å illustrere hele greien her, som viser at Marianne Marthinsen og andre har misforstått denne formen for debatt, kan vi se på lyntogdebatten. Det gis inntrykk av at det også er et miljøtegn. Hvis en ikke er for lyntog, er en heller ikke for et godt miljø. Da må en altså tenke: Hvis en skal bruke opp mot 300 milliarder kr på å bygge lyntog for å redusere CO2-utslippene med anslagsvis 70 000 tonn, er det veldig god ressursbruk ut fra et miljøperspektiv? Når en vet at selv et dårlig CO2-renseprosjekt som Kårstø koster bare 5 milliarder kr, men likevel renser 1 million tonn i året, må en se dette i en sammenheng. Lyntogdebatten har blitt en slik debatt at til og med Høyre har sagt seg villig til å bryte handlingsregelen for å få realisert dette, uten at en har noen miljøgevinst. Da må en her heller sette seg ned og se på totalitet i samferdselspolitikken. Så kan en gjerne komme med CO2-regnskapet der, og se hvem som er best. Men jeg har ikke sett noen slike tall framlagt i denne sal. Jeg minner om en SINTEF-rapport som ble framlagt i februar i år, som viste at bedre veier gir betydelig lavere CO2-utslipp. En kan ikke vise den samme reduksjonen ved hjelp av lyntog eller andre jernbaneinvesteringer som blir løftet fram her, og som da blir brukt som et eksempel på at Fremskrittspartiet ikke er så miljøvennlig som andre partier. Det er viktig å få bedre jernbane inn til storbyene. Det er viktig å få en bedre jernbane og en bedre godstrafikk, men det må være måte på å hive penger ut på jernbaneprosjekt der det nesten ikke reiser folk, og der bilen er et mye bedre transportmiddel, totalt sett, enn jernbane.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Representanten Halleraker utfordret meg på hvor jeg hadde funnet at Høyre ville bevilge penger utover handlingsregelen. Da henviser jeg til Stavanger Aftenblad 15. november 2007, der Øyvind Halleraker og Bent Høie i et intervju om lyntog, om hvor fantastisk det er, blir spurt om hvordan en skal finansiere dette innenfor handlingsregelen. Journalisten får da til svar – jeg tror det er fra representanten Bent Høie – at dette må en ta utenom de vanlige rammene, for dette er et ekstraordinært løft. Jeg klarer ikke å forstå at det betyr noe annet enn at en ikke skal forholde seg til handlingsregelen. Det betyr at man gjerne kan opprette et fond, altså fondsfinansiere dette. Men hvis man skal fondsfinansiere 300 milliarder kr, trenger man vel et fond på 12 000 milliarder kr – hvis man skal ha en avkastning på 4 pst. Så det er mulig at fondsfinansiering her ikke ville blitt sett på som et brudd på handlingsregelen. Men det er i hvert fall et tydelig signal fra Høyres representanter om at en skal ta det utenfor de vanlige rammene. Jeg har så langt ikke registrert noe innlegg i Stavanger Aftenblad der de tar avstand fra dette sitatet. Det tror jeg ville kommet ganske kjapt hvis de mente seg feilsitert.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Det var representanten Langelands utspill om klima som gjorde det interessant. Han utelukker selvsagt at Fremskrittspartiet har noe som helst som smaker av klimapolitikk. Det vitner mer om en manglende evne til å følge med på det som Fremskrittspartiet foreslår på Stortinget, enn om en god analytisk evne, for den er utelatt fullstendig. Statsråden svarte for så vidt på hvorfor Fremskrittspartiet synes veier er bra. Statsrådens svar var veldig godt. Det som derimot er oppsiktsvekkende, er at Langeland i transportkomiteen mener man skal stoppe infrastrukturutbyggingen i form av veier i distriktene. Det var jo det han tok opp, nemlig at det var for mange som hilste hjem med sine veistubber, og at det var dårlig klimapolitikk. Jeg minner om hva statsråd Solheim sa da han orienterte om reisen til Bali. 60–70 pst. av de store CO2-utslippene i verden kommer fra 5 000–8 000 store kull- og industriutslipp. Hvis en legger til at 20 pst. kommer fra regnskogen, er det de store kuttene en skal begynne med, ikke med de enkelte bilene.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Statsråden stod på denne talerstol og sa at Senterpartiet er opptatt av infrastruktur og har vært det lenge før Fremskrittspartiet ble stiftet. Ja, da er karakteren stryk. Beklager, statsråd, men når vi ser kirkebygg forfalle, skolebygg forfalle, offentlig institusjoner forfalle, veivedlikeholdsetterslepet øke og elendig veistandard, står det til stryk. Fremskrittspartiet er opptatt av infrastruktur, i likhet med det statsråden hevder at Senterpartiet er, men vi har faktisk en alternativ finansieringsform. Det aller viktigste med Fremskrittspartiet er imidlertid at vi ikke tror at økonomien kan detaljstyres. Vi tror ikke at det går an å finne en trylleformular i Finansdepartementets embetsverk som sier at akkurat nøyaktig dette antall milliarder kroner er det økonomien tåler, ellers blir det inflasjon, høyere rente, kronekursen går opp og norske arbeidsplasser forsvinner til utlandet. Vi tror ikke noe på det, og vi har bevist det gang på gang. Ikke engang inflasjonsmålet på 2,5 pst. klarer Norge å komme seg opp til. Norges Bank hever renten likevel, men klarer ikke å holde rentebanen, som den hele tiden har sagt den skal klare, fordi kronekursen blir for sterk. Den klarer det ikke. Selv om den ønsker å heve renten, klarer den det ikke, fordi inflasjonen er for lav. Og det er faktisk fornuftig å bygge landet. Det er fornuftig å overlate til neste generasjon og generasjonen etter det en infrastruktur i verdensklasse. Da nytter det ikke med det puslete statsbudsjettet som denne regjeringen klarer å hoste opp. Andre nasjoner misunner oss våre muligheter, men vi er i denne sal ikke kollektivt i stand til å ta vare på rikdommen vår og investere i fremtiden for neste generasjon. Det er trist. Det er faktisk ufornuftig å spare seg til fant. I 2006 var utlånet fra banker til private 100 milliarder kr mer enn Norges Bank estimerte ved inngangen til 2006. Da klarte norsk økonomi å absorbere 100 milliarder kr mer – uten inflasjon. Det ble ikke inflasjon av 100 milliarder kr mer som ble utlånt fra norske banker – 100 milliarder kr mer enn Norges Bank hadde estimert. De hadde estimert 200 milliarder kr. Det ble 300 milliarder kr i 2006. Hvordan kan vi sitte i denne sal og detaljstyre 1 milliard kr, 200 mill. kr eller 50 mill. kr? Det er meningsløst. Jeg beklager å måtte si det. Og jeg vil oppfordre folk i denne salen til å sette seg inn i ting og skaffe seg sine egne meninger og standpunkter istedenfor å tro blindt på embetsverket og den puslete måten man prøver å bygge landet på, som bare bygger landet nedover.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Statsråden sier hun er stolt av hva Senterpartiet har oppnådd fordi de har sittet i regjering. Ja, det er riktig at Senterpartiet har sittet i regjering, og at de har vinglet frem og tilbake. Men hva er det egentlig de er så stolte av – er ikke det viktigere? Hvis det viktigste er å sitte i regjering, har Senterpartiet nådd målet sitt. Det er slik at kirkebygg forfaller, skolebygg forfaller, forskningssentre forfaller, veietterslepet er enormt, og veistandarden er elendig. Samtidig er vi – beklager klisjeen – verdens rikeste land, allikevel får vi det ikke til. Når skal vi da få det til? Man kan umulig ha sittet i regjering i år etter år etter år og være så stolt av de resultatene som man ikke har oppnådd! Da sitter Fremskrittspartiet heller på sidelinjen, for når Fremskrittspartiet kommer i regjering, vil det rett og slett, bokstavelig talt, bli vei i vellinga.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
No har me halde på i snart tre timar, og ulike representantar har stort sett helst heim til ulike vegprosjekt her og der. Det er jo interessant, det, så får veljarane høyra at representantane jobbar for distriktet sitt. Men det er vel ein viss fare for at ein gjer eit feilskjer, eller tek eit kvileskjer, i forhold til klimapolitikken totalt sett. Om det er slik for denne forsamlinga at den viktigaste saka – og det blir sagt av alle partia – er klimapolitikken, at me skal ha ned klimagassutsleppa, så kan ikkje alle gå opp her og fortelja kva for eit vegprosjekt dei skal ha, og leggja til rette for meir biltrafikk. Då må ein forklara korleis ein skal realisera ein klimapolitikk der utsleppa skal ned, som alle, med unntak av Framstegspartiet, er einige om. Det får ein ikkje ved å leggja til rette for meir utslepp. Det får ein ved å leggja til rette for å flytta godstrafikken frå veg til bane, og persontrafikken frå veg til bane. Det perspektivet er tydelegvis gløymt, for no er det veldig viktig å få sagt noko om akkurat den vegen i akkurat det fylket som ein kjem frå. Det synest eg er litt ansvarslaust når det faktisk er klimapolitikken ein skal velja å gjera noko med. Så må det vera ein tankekross for alle dei som skal byggja ein veg i sitt fylke, at prisane på tilførselsvegane til Hardangerbrua faktisk har auka med 38 pst. Likevel fortset ein berre å «køla» på med vegen i sitt fylke, utan å tenkja klima og utan å tenkja på at utgiftssida aukar betrakteleg. Eg synest òg det er interessant at debatten i Sverige er ganske annleis knytt opp mot dette. Har ein veginvesteringar på 1 kr, så har ein jernbaneinvesteringar på 2 kr, fordi ein då bidreg til å redusera klimagassutsleppa. I Sverige satsa ein altså 10 milliardar kr på jernbane i 2007, mens var det opp til alle dei som skal helsa heim her, burde me brukt 40 milliardar kr på ein veg i alle fylke i Noreg – og ein del av dei ville ha ført til auka klimagassutslepp. Eg berre gjentek at alle partia, minus Framstegspartiet, seier at klimapolitikken er den viktigaste saka. Då er det viktig å sjå litt lenger fram når det gjeld dette med lyntog. Om me skal redusera talet på trafikkulukker, om me skal redusera trafikkstøyen, om me skal redusera luftforureininga, om me skal redusera talet på forureinande bilar og vogntog på vegane, og om me skal gjera noko for å redusera klimagassane frå transport, må me satsa på tog, og ikkje minst på lyntog.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
SV er sjølvsagt for at ein skal ha gode vegar i distrikta, at ein skal ha gode ferjesamband, og at ein skal gjere noko med rasfaren. Det sa eg i mitt hovudinnlegg. Men eg synest at klimaspørsmålet forsvinn fullstendig i debatten, og det kan eg ikkje forstå når alle partia, med unnatak av Framstegspartiet, seier at dette er den viktigaste saka. Det er altså transport som står for betydelege delar av utsleppa – og dei er aukande. At ein då gløymer det fokuset når den viktigaste saka er klima, burde bekymra fleire enn SV. Så vil eg berre seia at folk flest er for at me skal gjera noko med klimaet. Folk flest er for lyntoga. Eg trur det blir litt pinleg for partiet for «folk flest» å vera imot det som folk flest er for, så det er eit spørsmål om tid før Framstegspartiet òg er med folk flest og oss i SV – for lyntoga.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Det var statsråden som fikk meg til å ta ordet. Det er sånn at man skal høre mye før ørene ramler av. Hun hadde en gjennomgang av at Fremskrittspartiet ikke har fått gjennomslag for noen av sine forslag gjennom tidene, og at Senterpartiet har klart det i stort monn. Det får meg altså til å reagere. Det er faktisk ikke mer enn én uke siden – én uke – at statsråden var oppe og åpnet en av de viktigste veistrekningene i Norge, Lofast. Og Lofast ble faktisk startet på grunn av et krav fra Fremskrittspartiet om å fatte vedtak om startbevilgningen. Det var i samarbeid med de borgerlige partiene i forrige periode. Det er flere veistrekninger vi har vært med og fått igjennom, bl.a. løsninger på E6. Så er det faktisk slik at Fremskrittspartiet i forrige periode var med og sørget for at denne regjeringen har penger til å bruke til veibygging, bl.a. gjennom omorganiseringen til Mesta AS, noe som har gitt flere hundre millioner kroner til rådighet, slik at vi kan bygge flere veier. Det samme gjelder andre statlige organisasjoner. Når Senterpartiet tar æren for mange oppdrag, er det å føre folk bak lyset. Det er faktisk slik at det er underlig at man ikke klarer å huske lenger tilbake enn én uke når man har åpnet et veiprosjekt.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Lofast har vært planlagt – om jeg ikke husker feil – siden 1937. Det har vært gjennomgått på forskjellige nivåer flere ganger. Så ble det vedtatt i denne salen, Stortinget, som så mye annet. Men problemet var at pengene ikke kom. Pengene kom ikke, og det var det jeg henviste til. I budsjettforlikene med de borgerlige partiene i forrige periode krevde Fremskrittspartiet at det skulle komme penger på bordet så vi fikk startet byggingen. Arbeiderpartiet har hatt makten flere ganger de siste 50 årene, men de har ikke klart å hoste opp pengene. Vi klarte det!
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Jeg håper representanten Langeland er fornøyd med at det var Fremskrittspartiet som skulle til for å få dette til å bli en klimadebatt. Høyhastighetsbane er ikke et godt klimatiltak. Det har gjentatte rapporter vist. Høyhastighetsbane er et av de dyreste klimatiltakene dette landet noensinne har blitt presentert for. Så er det litt morsomt at Hallgeir H. Langeland, som representerer et parti som har en oppslutning på et sted mellom 4 pst. og 8 pst. av velgerne i landet, snakker til Fremskrittspartiet om folk flest. Jeg viser nok en gang til SINTEFs rapport fra i sommer som viser at et av de billigste og beste klimatiltakene vi kan sette i gang, er å bygge ut det regionale veinettet i Norge, slik at transporten blir mer effektiv. Det ville være et tiltak som i mye større grad også ville løfte distriktspolitikken. Så har jeg tenkt litt på dette med høyhastighetsbane. Det er jo slik at statssekretær Heidi Sørensen har sagt at for å redde noen villrein oppe på fjellet, skal vi legge høyhastighetsbanen rundt Rondane og Dovre. Da er jeg litt i tvil om statssekretæren har tatt det fjellområdet i øyesyn noen gang. Alternativet er å legge tunnel gjennom fjellene. Å legge tunnel gjennom Dovre kommer mest sannsynlig i seg selv til å bli et av de største samferdselsprosjekter Europa noensinne har sett. Hallgeir H. Langeland kaller dette et godt miljøprosjekt. Jeg er fullstendig uenig.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Eg stemde feil, eg skulle ha stemt imot.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Jeg vil på vegne av representantene Carl I. Hagen, John I. Alvheim, Kenneth Svendsen og meg selv få fremme forslag om endring i lov om yrkestransport med motorvogn og fartøy, yrkestransportlova, slik at det blir tillatt å kjøre buss ervervsmessig også etter fylte 70 år.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Jeg skal ikke bruke lang tid på å forklare vårt syn i denne saken, men noen korte punkter må jeg likevel komme med. Som det går fram av saken, ønsker Fremskrittspartiet å stemme mot denne endringen og denne utvidelsen. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at man bør legge ned Sametinget i Karasjok, nettopp fordi ingen norsk statsborger, uansett rase, religion eller etnisk tilhørighet, bør tilgodeses med særegne demokratiske fora. Vi mener at det ikke er behov for egen nasjonal politikk eller egen lovgivning for norske samer. Vi mener derfor at det heller ikke er behov for å utvide forvaltningsnivået til å innlemme Tysfjord. Selv om det står i Grunnloven § 110 a at man skal legge til rette for at det samiske folk kan sikre og utvikle språket sitt, kulturen og samfunnslivet, betyr ikke dette at et stadig større areal og stadig flere kommuner skal legges inn i det samiske forvaltningsområdet. Dette blir en stemmeforklaring. Fremskrittspartiet ønsker å stemme mot innstillingen.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Dette blir nok en stemmeforklaring. Med bakgrunn i det jeg sa i mitt innlegg i forrige sak, at man ikke trenger noen særordninger i forhold til lovgivning for norske samer, kan ikke Fremskrittspartiet støtte § 1 andre ledd og heller ikke § 9 andre ledd. Dette er bare for å forklare hvorfor vi stemmer imot disse.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2005-03-18:
Det har lenge vært behov for forenklinger og et mer funksjonelt regelverk på det området som omfattes av stadnamnlova. Regjeringen har i stor grad fått flertall for sine forslag. Saksordføreren har gjort et grundig arbeid som hun har redegjort godt for, og det er ikke så veldig mye å tilføye. Derfor er det fra min side bare to korte bemerkninger til de punktene vi fra Kristelig Folkepartis side kom til at det var riktig å slutte oss til i saksordførerens endringsframlegg. Det ene gjelder hva som skal være utgangspunktet for skrivemåten av stedsnavn. Her var det opprinnelige forslaget å gå ut fra «den lokale talemålsforma». Saksordføreren gikk inn for å beholde eksisterende lovformulering, som sier at det skal tas utgangspunkt i «den nedervde lokale uttalen». Fra Kristelig Folkepartis side er det viktig å understreke at språket er et bindeledd også til dem som levde før oss. Språket er forbindelsen til våre historiske røtter og er således også å forstå som et viktig kulturminne, og stedsnavn hører hjemme i denne sammenhengen. Det er med og former vår identitet og skaper tilhørighet. I en globalisert tid hvor folk flytter mer enn før, folk reiser fra stedet og nye kommer til, blir tradisjonene lett bytte for moderniteten. Derfor er det viktig at det i det minste finnes noe som knytter an til stedet. Av og til føler vi også behov for å forklare opprinnelsen til de ulike stedsnavnene. Fra vår side tror vi at den eksisterende formuleringen, den som brukes i nåværende lov, nemlig den «nedervde uttalen», derfor er bedre egnet til å sikre denne forbindelsen bakover til selve opprinnelsen, altså sikre at stedsnavnene uttrykker det de en gang skulle uttrykke eller betegne. Det andre punktet hvor vi også gir saksordføreren vår støtte, er der vi ønsker å markere at innhenting av informasjon fra Sentralt stadnamnregister fortsatt skal være gratis. Vi kan forstå behovet for å kunne ta seg betalt i tilfeller der det dreier seg om større arbeid som krever uthenting av omfattende materiale. Så langt vi imidlertid erfarer, er det i stor grad studenter som er brukere av disse tjenestene, og i de fleste tilfeller dreier det seg ikke om store mengder materiale. Derfor er vi kommet til at vi ønsker å beholde gratisprinsippet også i denne sammenhengen. Jeg vil bare til slutt si at denne loven er et viktig kulturpolitisk instrument, og det området loven regulerer, er en viktig del av vår kulturarv, som vi skal stelle omhyggelig med.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-03-18:
Dette er et veldig godt eksempel på en sosialdemokratisk kortslutning: Noen menigheter får en frihet til å prøve ut noe som de tror fungerer – det fungerer, og dermed skal alle gjøre det som fungerer for noen. Nå er det noen som har gjennomført det forsøket. Det er antakeligvis de menighetene som har vurdert det til å passe godt for dem. Men det at noen har vurdert noe til å passe godt for dem, betyr ikke at vi skal pålegge alle dem som har vurdert det til ikke å passe godt for seg, å gjøre det. Det er det Arbeiderpartiet gjør her. I dag har menighetene den friheten. Jeg tror de aller fleste menighetene har en drøm om å ha flest mulig stemmer bak seg, en drøm om at flest mulig skal delta i demokratiet, og hvis de tror at dette gagner dem, kommer de til å prøve det. Men dette dreier seg også mye om praktiske ordninger. Det betyr bl.a. at man må ha et stemmelokale som skal ligge ved siden av stortingsvalglokalet, men som ikke skal være det samme – og det passer ikke alle steder. Så det er den sosialdemokratiske løsningen, at dette skal passe alle. Vi har tro på at de som tror det passer seg, bruker det.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-03-18:
Jeg syns det er ganske forståelig, og veldig sjarmerende, at alle har lest Venstres program, og jeg syns de kan fortsette med det – det ligger mye bra der. Når det gjelder det «bør» som Arne Sortevik nevnte, mener vi prinsipielt, og det mener jeg loven nå klart sier fra om, at man ikke skal mikse skole og konfirmasjonsopplæring. Men det betyr ikke at man ikke skal finne praktiske løsninger der skoleskyss og andre ting tilsier det. Det er nettopp det som ligger i programformuleringen, i utkastet til Venstres program. Vi mener at man klart skal skille, men det betyr ikke at man på det ytterste lille nes der man har båttrafikk fram og tilbake, ikke skal få lov til å bruke den båtturen også til konfirmasjonsopplæringa. Vi ønsker et skille først og fremst fordi det ikke skal dele barna i skolehverdagen deres. Men her er det jo snakk om små steder der barn kommer til å oppfatte at noen går på konfirmasjonsopplæring og noen ikke, uansett om man prøver å skjule det aldri så godt. Så her er det snakk om å finne en praktisk ordning.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-03-18:
Jeg nevnte et sitat i mitt innlegg, at hvis mine ideer er uforenlige med virkeligheten, blir det verst for virkeligheten, og nå gjorde Rolf Reikvam det sitatet til sitt. Vi har et klart prinsipp. Vi har kjørt det prinsippet både i debattene tidligere, i innleggene tidligere og i forrige behandling. Det er det klare prinsippet i lovteksten, men da er vi også villige til å finne praktiske ordninger der det prinsippet blir tilpasset virkeligheten.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-03-18:
Noen av oss kommer ikke til orde i replikkvekslingene. Når jeg nå er saksordfører, har jeg lyst til å komme med noen merknader. For Venstres del er vi veldig klart imot statskirkeordningen av i dag. Vi mener at man trenger et avklart skille mellom de felleskapsinstitusjonene vi har, felles både med hensyn til livssyn og religiøs bakgrunn, og hvilken rolle de har i vårt samfunn i forhold til de ulike trossamfunnene. Vi ønsker en gjennomgang som skiller dette klart. Det mener jeg vi nå har vært med på. Fanatisme er jo noe som ikke bare er forbeholdt ulike religiøse utfall eller sekter, fanatisme kan en finne på mange områder. Jeg syns at det som ligger i SVs merknad om SFO, får veldig mange rare virkninger i virkeligheten, for det betyr da at en sier at det er en rekke aktiviteter som en ikke får lov til å drive fordi kommunen driver med et frivillig tilbud. Det er en ganske unik formulering vi har her i dag, for det betyr at et parti i vårt parlament mener at så lenge et frivillig tilbud blir gitt av det offentlige, skal noen andre bli fradømt retten til å drive med andre frivillige tilbud på det samme tidspunktet – på det samme tidspunktet! Det er et unikt og ganske fundamentalistisk standpunkt. Det er ganske utrolig at vi egentlig har det i dag. Det er spesielt, det vi gjør i dag, og jeg syns at det kanskje har kommet litt ut av fokus i forhold til de andre diskusjonene. Dette er snakk om friheten til å velge, og her vil man ta bort en frihet. Det er i og for seg greit, men man vil nå fradømme noen retten til å ha en annen type frivillig aktivitet. Sett i historisk relasjon til SFOs opprinnelse, og sett i historisk relasjon til hva det var de partiene som ønsket å innføre denne ordningen, trodde den skulle bli, er det også ganske unikt. Jeg tror ikke at SV hadde tort å stå på det standpunktet hvis de hadde trodd at de skulle få flertall for dette her i dag, for det kunne ha åpnet for interessante diskusjoner knyttet både til menneskerettigheter og til retten til å utøve frivillig aktivitet på andre områder – ja faktisk retten til organisasjonsfrihet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-03-18:
Er det mulig å dele voteringen mellom sjette og sjuende ledd?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Jeg pleier ofte å bla i programmer når vi har runder som dette. Venstre sier i sitt program: «Dåps-, tros- og livssynsopplæring bør foregå i regi av det enkelte tros- og livssynssamfunn utenfor undervisningen.» Men denne formuleringen «bør» betyr at det altså ikke er så nøye; man kan opprettholde en fremvist unntaksmulighet i lovform, altså i kirkelovens bestemmelser, om å kunne tillate konfirmasjonsundervisning i skoletiden. Venstre har jo også skiftet syn ganske kraftig siden vi behandlet saken om trosopplæring. Da var man veldig opptatt av å unngå uheldig rolleblanding som kan forsterke motsetningene mellom ulike tros- og livssynssamfunn. Det synet har man tydeligvis ikke. Det kunne være interessant å vite hvorfor man har skiftet syn fra klart å ville unngå uheldig rolleblanding til å mene at det ikke lenger er så farlig.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Det er jo tydelig at SV leser teksten fra behandlingen av trosopplæringsreformen som de selv vil, men det skal også jeg komme tilbake til. Jeg konstaterer at de to samsøkende røde partiene er ganske uenige i synet på konfirmasjonsdelen av trosopplæringen knyttet til skolen. Ett åpner for blanding, og et er bastant og bestemt avvisende til slik blanding. Jeg hører også hva representanten fra Arbeiderpartiet begrunner sitt syn med, og jeg har forståelse for praktiske forhold, bl.a. knyttet til kommunikasjon osv. Men allikevel, og faktisk til tross for det, vil jeg spørre om ikke Arbeiderpartiet ser det som viktig at man forsøker å finne andre lokaler enn skolens, i det minste. Når man har reist til det stedet hvor skolen befinner seg, når man har begrensede reisemuligheter og lang reisetid, kunne man allikevel flytte ut fra skolens område til et annet lokale, noe som klart viser at Kirkens trosopplæring og konfirmasjonsopplæring faktisk er atskilt fra skolen. Hvorfor gjør man ikke det?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Det gjelder konfirmasjonsopplæring i skolens tid. Det er mulig at det er erkjennelsen av at man har vært i sterkt rødt selskap, som har fått regjeringspartiet Høyre til å endre sitt standpunkt ganske betydelig. Fra å være for endring og mot blanding, er Høyre nå mot endring og for blanding. Det man omtalte som uheldig rolleblanding, kan man nå akseptere, man kan altså ha konfirmasjonsundervisning i skolen. Hvorfor denne snuoperasjonen? Kan vi få en tydeliggjøring og en forklaring på det?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Vi har både forståelse og respekt for at det kan være problemer knyttet til reisevirksomhet i vårt langstrakte land. Men det vi er opptatt av, er at selv om man fortsatt oppholder seg på skolens område, altså på skolens sted, ikke innenfor gjerdet – her må vi faktisk bli ganske fysisk beskrivende – så er vår anbefaling, i tråd med den anbefalingen som også kommer fra kirkelig hold, at man faktisk fysisk finner et annet sted å være. Det tror vi vil være fullt mulig. Også på steder hvor man må reise lang vei for å komme til skolen, tror vi det er mulig å finne praktiske løsninger på dette. Vi tror altså at det er viktig for trosopplæringen, for konfirmasjonsopplæringen som institusjon og som ordning, at man tydelig viser at dette er noe annet enn skolens undervisning, også ved å flytte seg ut av skolens område.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Til det siste vil jeg si at det er lite praktisk, lite smidig og lite lurt å begi seg på en lang hjemreise, for så å returnere. Når det gjelder den andre delen av spørsmålet, om det skal være et absolutt forbud, eller om man skal ha en smidig åpning i kirkeloven for å blande konfirmasjonsopplæring og skole, er vårt syn altså at det er lite lurt å ha den åpningen og den adgangen i kirkeloven. Jeg gjentar at vi tror at det er lurt å ha en klar atskillelse. Jeg gjentar også at vi er ikke alene om å tro det. Vi føler faktisk at der er vår tro på ganske fast og god grunn, når vi får klare indikasjoner og klare oppfordringer også fra en avis som står nær et av de herværende regjeringspartiene i så måte, og som anbefaler at Kirken ikke «sniker seg uberettiget inn i skolen». Det er ikke mitt uttrykk, men det er uttrykket brukt i en lederartikkel i Vårt Land.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
To ting: Det ene er at det igjen er interessant å få fremvist hvor grunnleggende uenig de sammensøkende røde partiene, SV og Arbeiderpartiet, er – også i en sak innenfor Kirkens område. Det andre er til merknaden fra SV – helt konkret – og den teksten som nå nettopp har vært omtalt. Representanten Rolf Reikvam fra SV har vært veldig opptatt av å rette anklager mot andre partier for å ha skiftet standpunkt. Men er det ikke slik at SV i avslutningen av egen merknad snur i forhold til det de stod for i innstillingen om trosopplæringen? Her åpnes det for en mulighet. Representanten Reikvam har faktisk selv nevnt at man har åpnet en dør. Man har de facto skiftet standpunkt, men man skjuler det med mye støy.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
La meg understreke at trosopplæring er en stor sak, det er en viktig sak, og det er en prinsipiell sak. Det er også tydelig at regjeringspartiene nå kanskje tar innover seg at det er så å si den røde, politiske ulv SV man har hatt med seg i regjeringspartienes forlik om trosopplæring, og at man nå er en smule betenkt over det selskap man har holdt seg med. Også for regjeringspartiet Kristelig Folkeparti er det slik at man har skiftet syn. Det som man mente var en uheldig rolleblanding, er man ikke lenger så opptatt av å vise frem som en slik rolleblanding. Mitt spørsmål til representanten Lyngstad er om han ikke ser at det faktisk kan være slik avisen Vårt Land gir uttrykk for – det er jo en avis jeg formoder står representanten Lyngstad nær – at det kan være klokt å skape et veldig klart skille mellom konfirmasjonsopplæring og skolens undervisning, og at man ikke steller seg slik som avisen beskriver det, at Kirken så å si sniker seg inn i skolens tid og skolens virksomhet, og at det faktisk er til gunst for trosopplæringen selv å holde et helt klart skille.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Jeg vil gjerne stille statsråden et spørsmål knyttet til konfirmasjonsundervisning. La meg først se på prinsippene. Det er selvfølgelig riktig at mye er veldig likt, hvis man sammenholder konfirmasjonsundervisningen og det å drive trosopplæring i SFO. Men det er én avgjørende forskjell, og det er konfirmantenes alder. De som deltar i konfirmasjonsundervisning, har en helt annen alder, en helt annen livssituasjon og en helt annen aktiv medvirkning selv. Da er mitt spørsmål: Mener ikke statsråden at det er viktig å understreke, nettopp av hensyn til deltakernes alder, at trosopplæring er noe annet enn skolens undervisning, og at Kirken faktisk er best tjent med å være – vi kan godt kalle det – overtydelig på at dette er noe som ikke har med skole og undervisning å gjøre, dette er noe helt annet, noe viktig, og at det derfor skal foregå utenfor skolen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Jeg skal forsøke å være kjapp, og jeg skal på ingen måte ta opp igjen diskusjonen og debatten vi hadde om trosopplæring. Men jeg fikk en ganske kraftig skyllebøtte fra representanten Lyngstad fra Kristelig Folkeparti om Fremskrittspartiets forhold til trosopplæringsreformen. Jeg skal bare kort referere fra Innst. S. nr. 200 for 2002–2003, hvor det bl.a. står på side 3: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet … har merket seg at Regjeringen legger opp til i stor grad å følge dåpsopplæringsutvalgets innstilling når de skal iverksette denne reformen. Disse medlemmer deler helt og fullt det syn at dåpsopplæring er en sentral oppgave for den kristne kirke, og finner det positivt at reformen skal være lokalt forankret og favne bredt.» Og på side 4 står det: «En forsterket dåpsopplæring i statskirkeordningen bør etter disse medlemmers syn derfor finansieres av staten.» Og slik kunne jeg fortsette. Vi hadde altså ulikt syn på finansieringen. Vi hadde faktisk felles syn på den store usikkerheten knyttet til de budsjettmessige konsekvensene i forbindelse med reformen, og vi valgte ulik vei ut fra det. Men jeg vil her og nå igjen understreke at det syn som representanter fra Kristelig Folkeparti ofte forsøker å bære frem om Fremskrittspartiets syn på trosopplæring, er feil.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Vi vil først gi uttrykk for vårt primære standpunkt knyttet til § 24 sjuende ledd. Så vil vi stemme subsidiært etterpå.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
President! Vi har gitt uttrykk for at vi vil stemme subsidiært når Arbeiderpartiets forslag blir satt opp mot innstillingen. Det har vi klargjort på forhånd. Men nå får vi et annet voteringsopplegg enn det vi har tatt stilling til før voteringen.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-18:
Jeg har ikke lest Venstres program, men jeg har faktisk lest hva Venstre var med på i Innst. S. nr. 200 for 2002-2003, der Venstre utgjorde flertall sammen med SV, resten av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, og der vi sa at konfirmasjonsopplæringen ikke skal kunne legges til skoletiden. Det er et uomtvistelig faktum at det var Venstres standpunkt sist vi behandlet denne saken. Så kan man si at det blir hovedregelen når vi endrer loven, men fortsatt er det lagd et unntak, og unntaket er slik at en ikke bare skal kunne bruke skoletiden, en skal også kunne bruke skolens timer, altså at en skal kunne ta ut timer og bruke det til trosopplæringen. Jeg hadde håpet at Venstre kunne nærme seg dette prinsipielt, slik som de gjorde da vi behandlet Innst. S. nr. 200, og si at det er et klart skille mellom trosopplæring og skolens undervisning. Vi går inn og finansierer trosopplæring, Kirken får penger, men vi skal ikke ha en slik sammenblanding inn i skolen. Det var en klar forutsetning for oss, og det oppfatter jeg også var en klar forutsetning for Venstre, men nå går de åpenbart på akkord med tidligere standpunkt.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-18:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet tidligere har stemt for forslag som er i strid med menneskerettighetene, i og med at Arbeiderpartiet ikke bare stemte for, men var forslagsstiller da vi behandlet saken for halvannet år siden, til et forslag som lyder som følger: «Trosopplæring skal ikke gjennomføres i åpningstiden for skolefritidsordningen.» Det var et forslag som Arbeiderpartiet og SV stod sammen om. Fremskrittspartiet gikk enda lenger i å begrense dette. Så spørsmålet mitt til Arbeiderpartiet blir: Er det forslaget som en stod sammen med SV om forrige gang, i strid med menneskerettighetene, slik som det ble sagt nå? Så har jeg et spørsmål til, og det går på å prøve ut ulike nye valgordninger, direktevalg osv. – valg i menigheter. Vi har bygd opp et kirkelig demokrati, og hvis det blir tillatt å etablere et system med valgmenigheter, har jeg grunn til å tro at det kirkelige demokratiet blir svekket. Er Arbeiderpartiet bekymret for at når vi får valgmenigheter på tvers av de geografiske menighetsgrensene, vil det kunne svekke det kirkelige demokrati?