Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-09:
Dette har, som mange har sagt, vært en lang sak, der vi bl.a. hadde høringer. Dette er egentlig to saker. Det ene går på sikkerheten og utbygging av GSM-R. Etter å ha fulgt med på Arbeiderpartiets måte å takle dette på, må man si at ordtaket opp som en løve og ned som en skinnfell passer veldig godt. Her har man gjort mye. Jeg oppfattet halve innlegget til Bjørgulv Froyn som en lang bortforklaring av tidligere standpunkter. Froyn var veldig opptatt av ikke å instruere Regjeringen i dette. Det er litt forunderlig. Det må være slik at Arbeiderpartiet var veldig korttenkt, da, siden de gikk ut med pressemelding og tok kontakt med pressen om at målet var å instruere Regjeringen. Når man fikk tenkt seg om natta over, gav man opp den linja. Men det er faktisk slik at det Arbeiderpartiet har gjort i denne saken, er at de har gått vekk fra sikkerhet. De har altså gått bort fra dispensasjon som Jernbanetilsynet har gitt, med tre måneder, noe som de ikke var villige til dagen før. I tillegg til det har de gått vekk fra at det er nødvendig å bygge GSM-R på jernbanestrekningen Bodø–Rognan. Da var det slik at nå er det nok med GSM på den strekningen. For en uke siden var det altså ikke nok med GSM her, da var det en sikkerhetsrisiko. For det er slik at når to tog med GSM-systemet går imot hverandre og man skal ta telefonen, slik jeg har oppdaget flere ganger når jeg har ringt, og det står «nettverk opptatt», når man ikke den andre. Det var også en av begrunnelsene til Arbeiderpartiet for ca. fire dager siden, men den begrunnelsen er ikke til stede lenger. Her har man altså sklidd på sikkerheten. Jeg vet ikke om det var målsettingen, at man skulle få lov å være med på banen, eller hva det var for noe, om de var lei av å sitte på innbytterbenken. De er på banen nå, og det de har sørget for, er dårligere sikkerhet. Det er beklagelig, men sånn er det. Derfor går vi imot de alternative forslagene både under I og II. Når det gjelder dette med BaneTele-selskapet, må jeg si flertallet – også her med Arbeiderpartiet i spissen – ikke tar mye vare på et statlig aksjeselskap som har en unik mulighet til å bygges opp til å bli en slagkraftig konkurrent til Telenor. Her hopper man av, selv om man vet at det er 22 pst. egenkapital i selskapet, og det burde ha vært 40 pst., selv om vi vet at ved å gjøre om dette lånet til egenkapital, som for Arbeiderpartiets del for en uke siden var et «must», kan vi få egenkapitalen opp – ved å omgjøre statslånet får vi egenkapitalen opp i 33 pst. Men her har man altså hoppet av. Det er vel slik at det ordtaket som jeg nevnte i stad, opp som en løve og ned som en skinnfell, passer veldig godt på Arbeiderpartiets måte å opptre på. Ikke nok med at det beskriver måten de har gjort dette på, men jeg må si at jeg synes det var en meget useriøs måte man behandlet så viktige ting på. Her hadde man muligheten til å være med og sikre en statlig bedrift, en statlig kapital, som man selvfølgelig kunne selge på et senere tidspunkt, og så rammer man selskapet på den måten man gjør. Jeg synes det er viktig å få fram. Jeg vil også trekke fram at Fremskrittspartiet har en egen merknad som jeg synes det er forunderlig at regjeringspartiene ikke er med på: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet vil understreke at dersom det skulle oppstå en situasjon hvor det aktualiseres en utvanning eller salg som følge av en industriell løsning med et privat selskap, må dette på en egnet måte forelegges Stortinget som egen sak.Disse medlemmer vil understreke at en slik industriell løsning må bidra til at det skapes en slagkraftig norsk konkurrent til Telenor.» Men det er tydelig at det ikke er et ønske verken fra Senterpartiet eller andre at man skal gjøre det. Jeg tar herved opp forslagene som Fremskrittspartiet har i innstillingen.