Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-05-25:
Det virkelige forløpet til denne meldingen skriver seg egentlig fra tidlig på 1980-tallet, St.meld. nr. 68 for 1980-81, der man mente at de tematiske verneplanene også skulle omfatte andre naturtyper enn myr, våtmark, sjøfugl og edelløvskog. bl.a. var det snakk om strandenger. I denne sammenhengen ble Nordland og Troms sett på som mest hensiktsmessige til å utarbeide kystverneplaner for å få fram verneverdiene i kystsonen og helheten i det biologiske mangfold. Det tok over 15 år før kystverneplanen for Nordland var utarbeidet som den første, og da den endelig kom, skapte den harme på grunn av liten tilgang til bruk av vernearealer og sterk verning av sjøarealer der inntil 90 pst. av verneområdene var i sjø, samtidig som involverte parter mente de ikke hadde fått nok innflytelse i planprosessen. Man stod altså igjen med mye vern og liten mulighet til utvikling av framtidens næring – fiskeoppdrett. Dette provoserte ikke minst kystbefolkningen, som i årtier har forvaltet både kulturlandskap, flora og fauna, slik at Norge i dag har den mest levende og attraktive kyststrekningen i Europa. Vi vet at den største trusselen mot kystsonen er avfolking og nedbygging av aktiviteter og næringsvirksomhet, noe som vil legge kystsonen øde. Heldigvis førte den gang stortingsrepresentant Bjørnar Olsens interpellasjon den 5. mars 1998 til miljøvernminister Guro Fjellanger til at vi i dag kan debattere vern og bruk i kystsonen, St.meld. nr. 43 for 1998-99, på en meget fornuftig måte i forhold til både miljø og næring. Jeg mener at behovet for verning og fredning langs vår langstrakte kyst er like viktig som behovet for fredning i innland og fjellområder, men samtidig må vi ta hensyn til den tradisjonelle fiskerinæringens betydning i kystsonen, og ikke minst i Nord-Norge. Høstes ressursene med fornuft, vil fiskerinæringen være en trygghet for kystens framtid. Skal disse målene oppfylles, er det en forutsetning at fiskerne og kystbefolkningen fortsatt får tilgang til kystareal. Skal havbruksnæringen være arvtakeren etter oljenæringen, ja da må denne næringen ha tilgang til gode sjøområder og vekselområder for å unngå sykdommer, men like mye for at miljøet i havet skal ha muligheter til å ta seg igjen. I denne meldingen er det lagt opp til at det skal være mulig å kombinere vern av sjøareal og bruk av samme areal til havbruksvirksomhet i større grad enn ved tidligere vernevedtak. Dette vil gi effektiv utnyttelse av våre marine ressurser og våre naturgitte forhold til å realisere det store markedspotensialet for havbruksprodukter. Dette er god distriktspolitikk, men også god nasjonalpolitikk. Men i vår iver etter å skape næringsvirksomhet må vi også aktivt tenke miljø. Jeg vil påstå at ingen type næring i dag har livets rett uten at det tenkes miljø. Det som bekymrer meg, er hvor mye av den totale kystsonen som er tenkt vernet gjennom naturvernloven. Vi vet at verneplaner etter naturvernloven gjelder for all fremtid, men det er jo ingen gitt å forutsi utviklingen i de områdene vi her snakker om. Følgelig vil det oppstå situasjoner hvor utviklingen i verneområdet tilsier en endring eller oppheving av vernet. Kanskje er det da mest hensiktsmessig å bruke saltvannsfiskeloven og/eller oppdrettsloven i størst mulig grad. I alle fall er det viktig at Regjeringen nå vil foreta kartlegging og overvåking av det biologiske mangfold, noe som vil gi oss svar på om det er nødvendig med evaluering av ulike vernevedtak. Evalueringen vil gi oss svar på om verneverdiene er i tråd med verneformålet, og den vil kunne vise hvilke virkninger vernet har fått i forhold til lokalsamfunn og eventuelt næringsutvikling. Skal jeg konkludere ut fra en helhetsvurdering det som et flertall er kommet fram til i forhold til denne meldingen, mener jeg at de fleste interessene i forbindelse med vern og bruk i kystsonen er tatt vare på. Jeg er glad for at Regjeringen vil se nærmere på vernekategoriene naturreservat og nasjonalpark og vurdere innføring av en ny kategori for vern i sjø, og at Regjeringen i forbindelse med framlegget til kystverneplan for Nordland vil vurdere å redusere størrelsen på sjøareal.