Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-11-27:
Dette har vært en interessant dag, mange innlegg har blitt holdt, og ifølge talerlisten er det også mange som gjenstår. Jeg har med stor interesse særlig lyttet til innleggene fra Høyre i dag, og jeg har mange ganger underveis undret meg litt og spurt meg selv om det virkelig er partiet Høyre som snakker. Her har det vært mye snakk om å løfte dem som står nederst, sosiale forskjeller skal utjevnes, og man vil gjøre mer for de unge som mottar sosialhjelp. Jeg kjenner nesten ikke partiet igjen. Er det fordi partiet har endret politikk? Nei, partiet Høyre har endret retorikk. Det har f.eks. vært forbløffende lite snakk om – med noen få, hederlige unntak – skattekuttene eller privatiseringen man ønsker på flere områder. Men det som kanskje er mest alvorlig, er at ingen i Høyre vil komme med en skikkelig avklaring av hva som vil skje med handlingsregelen ved et eventuelt regjeringsskifte. Fremskrittspartiet har gjort det helt klart at de ønsker å bruke mer av oljeformuen, mens Høyre ikke vil si hva de skal gjøre. Jeg har også merket meg at noen har prøvd å skyve Marit Arnstad foran seg som et eksempel på uklarhet med hensyn til handlingsregelen. Det er helt uinteressant i dagens debatt. Jeg vil ha svar på hva Høyre faktisk mener. Flere har i dag snakket om skole. Jeg tror det er bred enighet her i salen om at vi er for gode lærere, og at vi alle er bekymret for frafallet i videregående skole. Det vi derimot er uenige om, er forholdet til de private skolene. Høyre beviste sist de satt i regjering at viljen til å åpne for mer privatisering var mer enn hjertelig tilstede, en privatisering som innebærer at penger tas ut av den offentlige skolen for å drifte privatskolene, noe som igjen vil føre til nedleggelser av skoler og tilbud. I fylket mitt, Sør-Trøndelag, la daværende statsråd, Kristin Clemet, opp til en storstilt privatisering. Helt på tampen av sin tid som statsråd godkjente hun nesten 1 300 private plasser i den videregående skolen. For oss ville det ha betydd nedleggelser av flere skoler, og det ville ha vært skolene i distriktet som hadde gått først. Nedleggelser av de videregående skolene i distriktet har store konsekvenser for lokalt næringsliv, som mister rekrutteringsgrunnlaget sitt, for skatteinngangen til kommunene når arbeidsplasser går tapt, og ikke minst for elevene som må flytte hjemmefra, noe jeg mener er svært uheldig, og som vi vet har direkte innvirkning på frafallet. I tillegg mener jeg generelt at mer privatisering fører til at vi får A-skoler og B-skoler. Vi trenger ikke å se lenger enn til Sverige for å se hvordan skolesystemet blir rammet ved massiv privatisering. Heldigvis fikk Kristin Clemet aldri gjennomført prosjektet sitt i Sør-Trøndelag fordi de rød-grønne vant valget i 2005. Men vi vet hva vi har i vente hvis det blir et regjeringsskifte neste år. Ordet «gjennomføringskraft» har vært hyppig brukt her i dag, og det blir hevdet at regjeringen ikke har det. Det er greit å være uenige om den politikken som føres, men man skulle nesten tro at Høyre ønsket mer av regjeringens politikk siden de stadig kommer tilbake til det med gjennomføringskraft. Det er særlig på forskningsfeltet at regjeringen særlig kritiseres for manglende gjennomføringskraft. Det blir framstilt her i dag som om regjeringen ikke har brukt en eneste krone på det – det er faktisk feil. Det er selvfølgelig helt legitimt å ønske å bruke mer penger på forskning, men det er ikke greit ikke å forholde seg til fakta. Siden 2005 har realveksten i forskningsbudsjettet – justert for all mulig pris og lønnsvekst – vært på nesten 30 pst. Dette er til opplysning, sånn at vi kan legge den ballen død. Til slutt: Jeg er så heldig at jeg har fått lov å jobbe med utviklingspolitikk de siste tre årene. Jeg er veldig bekymret for den norske bistandsinnsatsen hvis budsjettforslagene fra Fremskrittspartiet og Høyre er den type politikk vi kan forvente ved et eventuelt regjeringsskifte. Jeg er klar over at Kristelig Folkeparti er uenig med sine allierte. I trontaledebatten viste Line Henriette Hjemdal til at Storbritannia har en regjering «som består av konservative partier som kutter på alle områder med unntak av ett, og det er til verdens fattige». Jeg har ingen illusjoner om at Høyre og Fremskrittspartiet vil kutte på alt til fordel for bistand. Det har debatten i dag så langt vært et godt bevis på.