Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2004-12-03:
Det som har vært viktig for Kristelig Folkepartis forsvarspolitiske vurderinger for å kunne delta i EUs sikkerhetsstyrker, er at Norge på selvstendig grunnlag skal beslutte om det kan stilles styrker til en eventuell operasjon. Det som må vurderes, er: den enkelte operasjons formål hvordan oppdraget planlegges å bli løst om det foreligger mandat fra FNs sikkerhetsråd, og at det er klart folkerettslig forankret – det er et ufravikelig punkt Dette er vurderinger som må tas i hver enkelt sak, og som må foregå i perioden fra krisen oppstår og det blir spørsmål om mulig bruk av innsatsstyrker, og fram til EUs råd skal beslutte bruk av styrker. I denne viktige perioden vil det foregå parallelle nasjonale drøftelser, og det må skje nasjonale avklaringer, og Norge må ha en tett dialog med Sverige og Finland. Det vil si at storting og regjering må bestemme om operasjonen ivaretar de krav Norge setter til bruk av soldater i internasjonale oppdrag. Det er Norge selv som bestemmer hvilke operasjoner norske styrker skal delta i, og det overføres verken formell eller reell beslutningsmyndighet om militær innsats. Det er først når EUs råd enstemmig har besluttet å bruke EU-styrker, at tiden på 10–15 dager starter og styrken skal være på plass. Har vi sagt ja til å stille styrker, kan vi ikke ombestemme oss. Så jeg vil presisere at det er prosessen før beslutningen i EUs råd som er avgjørende. Bestemmer Norge seg for å delta med styrker, er det for Kristelig Folkeparti avgjørende at det skal være norske offiserer i operasjonshovedkvarteret og i styrkehovedkvarteret i operasjonsområdet for å ivareta funksjoner som kommando og kontroll. At norske offiserer ivaretar kontrollen med bruken av norske styrker, er i samsvar med nasjonale rettigheter, og styrkene er under norsk kontroll. Norge har gode erfaringer med denne måten å jobbe på, både fra Balkan, Afghanistan og Irak. Kristelig Folkeparti har merket seg at EU har tatt initiativ til rammeavtaler med allierte ikke-EU-land. Der beskrives retningslinjene og prosedyrene for norsk deltakelse, prinsipper for deltakelse, kommandoforhold, administrasjon og finansiering, og det vil sikre Norge innflytelse ved gjennomføringen av operasjoner. Så innholdet i avtalen blir derfor avgjørende. For Kristelig Folkeparti har det vært et viktig poeng at det er Sverige og Finland vi skal ha felles innsatsgruppe med, både på grunn av en trygghet for at vår innsatsgruppe vil bestå av likesinnede land, eksempelvis i forhold til folkerettslig forankring. Det vil også styrke det nordiske militære samarbeidet og gjøre det mer målrettet. Ved å delta i EUs innsatsstyrker bidrar vi også til å styrke FNs krisehåndtering. I dagens sikkerhetssituasjon er det et stort behov for styrker som på kort varsel kan gå inn i krisesituasjoner. En hurtig og fleksibel reaksjonsstyrke kan brukes til å opprettholde eller gjenopprette fred og sikkerhet. For Kristelig Folkeparti er samarbeidsordninger mellom NATOs og EUs innsatsstyrker av stor viktighet, og at de skal utfylle hverandre og ikke konkurrere. Norsk deltakelse i EUs innsatsstyrker vil ikke svekke NATO-samarbeidet. Fra amerikansk side har viktigheten av at Europa bidrar sterkere til felles sikkerhet, blitt understreket. Kristelig Folkeparti sier nei til EU-medlemskap, men ja til europeisk samarbeid. Norge er en del av Europa – og må også være en del av sikkerhetspolitikken og fredsarbeidet.