Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Da regjeringen Stoltenberg fikk vedtatt sitt budsjett for 2001, hadde det en klar politisk profil: Arbeiderpartiet økte satsingen på viktige velferdsområder som helse, eldreomsorg, skole og barnehager. Arbeiderpartiet fikk til en mer rettferdig fordeling nasjonalt og internasjonalt, med sterk omfordeling gjennom skattesystemet, ved økt skatt på aksjeinntekter, men lettelser i skatten på arbeidsinntekter, og i tillegg en kraftig økning i bistandsmidlene. Arbeiderpartiet fikk også tilslutning til en ansvarlig bruk av oljeinntektene. Det har gitt trygghet for arbeid og personlig økonomi for svært mange her i landet. Ja, selv svært lave ledighetstall går nedover. Det er bra. Derfor er Arbeiderpartiet glad for at man i revidert nasjonalbudsjett har styrket disse hovedprioriteringene ytterligere. Det er i revidert nasjonalbudsjett blitt rom for å øke midlene til bl.a. forskning, høyere utdanning, opptreningsinstitusjoner, Rikshospitalet, Glittreklinikken, fartøyvern, politi og rassikring. Det klarer vi fordi vi holder orden i økonomien og ikke skyver problemene og ubetalte regninger foran oss, slik vi opplevde i fjor, da det lå mange, mange ubetalte regninger igjen etter sentrumsregjeringen. For Arbeiderpartiet er et bedre helsevesen svært høyt prioritert. Vi har i år økt bevilgningene med om lag 2,6 milliarder kr. Sammen med økningen i de frie inntektene til kommunesektoren i årets budsjett er helsesektoren styrket med mer enn 3 milliarder kr. Med en slik utvidelse vil flere enn noen gang tidligere bli behandlet ved sykehusene våre. Det er nesten utrolig at Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre tar hele 494 mill. kr fra arbeidsmarkedstiltakene når de skal dekke inn sine påplussinger i revidert nasjonalbudsjett – de partiene som daglig påstår at de er så opptatt av fordeling og fattigdomsbekjempelse. Det går vel ikke an å være mer treffsikker når man skal ta fra de fattige, enn å gå løs på arbeidsmarkedstiltakene for yrkeshemmede, tiltak som disse er helt avhengig av for å komme i arbeid og utdanning og få en varig bedre økonomisk situasjon. Høyre viser også sitt sanne ansikt i innstillingen. Høyre kutter 100 mill. kr i Rikstrygdeverkets budsjett. Det vil innebære at det ikke settes av tiltak mot trygdemisbruk, det blir ingen tiltak for å få flere uføretrygdede i arbeid, landsdekkende forsøksordning for transport av funksjonshemmede forsvinner. I tillegg må etaten kutte mer enn 400 stillinger, en nedbemanning på over 10 pst. Konklusjonen er helt klar: Det blir ingen økt satsing på å få ned økt sykefravær og uførepensjonering, som Høyre er så opptatt av. Høyres måte å få ned sykefraværet på er å innføre kutt i sykelønnsordningen, slik at de som er avhengig av å tjene sin vanlige månedslønn, må gå på arbeid selv om de blir syke. Det er Høyres sanne ansikt. Høyres skattelettelser betyr mindre til viktige velferdstjenester. Hver krone en sparer i skattelettelse med Høyre, må en betale som økte priser på skolefritidsordningen, det blir mindre lønn hvis en blir syk, dyrere kollektivpriser, ikke gratis skolebøker på videregående skole, osv. Alt dette kan man lese rett ut av Høyres forslag til kutt i statsbudsjettet for i år. Høyre kutter i revidert nasjonalbudsjett også i distrikts- og utviklingstilskudd med 200 mill. kr, selv om de er fullt klar over at pengene allerede er fordelt i år. Arbeiderpartiet har sammen med sentrumspartiene lagt fram et forslag om å bevilge 20 mill. kr til medisiner på blå resept. Medisiner er noe Stortinget elsker å involvere seg i, både nå og tidligere. Her framstår stortingsrepresentantene som virkelige fagfolk på området, men slik vet vi jo at det ikke er. Nå er det på høy tid at Stortinget slutter å vedta om medisinene skal hete det ene eller andre. Vi har andre som skal gjøre den jobben. Derfor fremmes det en blankobevilgning på 20 mill. kr til blåreseptordningen uten å angi navn på medisinen. Det får helseministeren ta seg av. Det er også mange «gratisforslag» i revidert nasjonalbudsjett i år, forslag som man kanskje helst ikke ønsker flertall for fordi det ikke finnes inndekning. Det verste eksemplet er kanskje veibevilgningene som Senterpartiet gikk ut og flagget i media. Veibevilgningen skulle opp med 2 milliarder kr. Og hva er resultatet? Jo, resultatet er 70 mill. kr til rassikring. Da lurer folk utenfor dette huset på hva som skjer.