Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-03-11:
Senterpartiet har ingen medlemmer i kontroll- og konstitusjonskomiteen. Som medlem av sosialkomiteen har jeg noen merknader først og fremst til drift og praksis i helseforetakene. Jeg merker meg bl.a. at det er avdekket flere brudd på kravet om anskaffelsesprotokoller ved kjøp av konsulenttjenester, og er enig i den enstemmige komitemerknaden som lyder: «Med den utbredelse bruddene på regelverket synes å ha, er det grunn til å stille spørsmål ved om kompetansen i de ulike foretakene er tilstrekkelig.» Videre er det grunn til å merke seg at det er veldig ulik rapportering når det gjelder regnskap og regnskapsdata fra de regionale helseforetakene. Det forundrer meg litt at Helsedepartementet i sitt svar til Riksrevisjonen opplyser at det ikke har noen posisjon som konsernledelse for de fem regionale helseforetakene, og kan som følge av dette ikke gi noe direktiv vedrørende årsregnskapsrapporteringen. Jeg trodde faktisk at det var av de ting som Helsedepartementet kunne avgjøre og justere, og instruere i forbindelse med styringsbrev, som det heter. Man må prøve å få denne praksis på plass fortest mulig. Det er vanskelig også for oss politikere å se hvordan den økonomiske situasjonen er, både i forhold til likviditet og driftsøkonomi og i forhold til gjeld og gjeldsbelastning. Opplysningene blir veldig sprikende. Hvis man hadde gode og like standarder og rutiner for dette, ville det være ganske mye enklere også for beslutningstakerne å ha en oversikt. Jeg synes at det her snarest mulig bør innføres en felles standard, noe også komiteen påpeker. Det er også grunn til å merke seg at det er veldig sen rapportering på en del områder, bl.a. gjelder det for flere øremerkede tilskudd som det ikke har blitt rapportert om og gitt begrunning for bruken av. I den sammenheng har jeg også lyst til å kommentere tilskudd til styrking av psykisk helsevern. Når det gjelder psykisk helsevern, har vi en opptrappingsplan. Vi får stadig vekk rapporteringer utenfra om at dette ikke fungerer godt nok. Nå viser Riksrevisjonens rapport at også grunnlaget for tildeling synes å være feil, i og med at man altså bruker hovedkostnadsnøkkelen i inntektssystemet for fylkeskommunene ved tildeling av dette tilskuddet. Det kan ikke være riktig i forhold til en bevisst og prioritert opptrappingsplan innenfor det psykiske helsevernet. Jeg synes, som jeg tidligere har påpekt, at Riksrevisjonens rapporter gir et godt grunnlag for å se på praksis, og at Riksrevisjonen gjennom sin forvaltningskontroll og revisjon har mulighet til å gi tilbakemeldinger som gir oss politikere god innsikt og erfaringsbakgrunn for å gjøre ting bedre enn det vi gjør i dag. Så til synliggjøring av kapitalkostnadene i de regionale helseforetakene. Da lov om helseforetak ble vedtatt, ble det fastsatt i helseforetaksloven § 43 at foretakene skulle følge regnskapsprinsippene i regnskapsloven. I den forbindelse ble betydningen av at foretakene fikk et bevisst forhold til bruken av kapital, understreket. Så er det slik at man nokså kritisk kan bemerke at det her ikke er foretatt en god nok statusrunde angående dette. Man har altså ikke klart å synliggjøre kapitalkostnadene på en skikkelig måte. Det burde ha vært satt opp en skikkelig økonomisk status for det enkelte helseforetak og for det enkelte sykehus, slik at verdifastsettelse, avskrivningsregler og ordninger kom ordentlig på plass. Dette var noe av bunnplanken i helseforetaksreformen. Den er altså ennå ikke ordentlig på plass. Komiteen understreker dette og sier at det må komme på plass, og forutsetter at det blir ryddet opp nå. Det bør man absolutt gjøre. Det var jo snakk om at helseforetakene skulle komme i økonomisk balanse allerede i 2004, etter Regjeringens forslag til statsbudsjett for dette året. Nå er den økonomiske balansen skjøvet ut til 2005, men jeg tror at det kan være vel tidlig i forhold til det vi kan lese i denne rapporten. Til slutt noe om kodepraksis og kreativ koding, spesielt i Helse Sør. Jeg synes det er litt merkverdig at Helsedepartementet er så unnvikende i å gi en karakteristikk av Helse Sørs rolle her. Helse Sør burde ha frarådd sine datterforetak å gå inn i et prosjekt om endringer i kodingen, siden også Helse Sør fryktet «kreativ koding». Jeg synes det må komme helt klare signaler fra eieren av våre helseforetak i denne sammenheng. Det er viktig, som Riksrevisjonen peker på, at riktig diagnose og prosedyre er slik at den er i samsvar med dokumentasjonen i pasientjournalen. Riksrevisjonen sier videre: «En eventuell beslutning om å endre kodene er derfor betinget av at ansvarlig lege godkjenner at dokumentasjonen i pasientjournalen gir grunnlag for det.» Når Riksrevisjonen og vi behandler dette nå, har det selvsagt først og fremst med økonomi å gjøre. Men jeg vil understreke at det også har med den enkelte pasients helse å gjøre. Hva som blir satt inn i en pasients journal når det gjelder diagnostisering og behandling, er veldig viktig. Det er viktig at behandlingen er slik som det står i journalen. Vi vet at det bl.a. innenfor hjertekirurgi i det private helsevesenet i USA har vært mer enn kreativ koding, og at det har foregått feilbehandling av mange, fordi man har ønsket å ta ut mest mulig penger. Et slikt helsevesen må vi i hvert fall ikke få her i Norge. Journalen og konsekvensene av det som står der, er svært viktig for pasienten. Det bør også være et viktig moment når vi nå ser på denne formen for revisjon. Når man undersøker, vurderer og evaluerer f.eks. kodepraksisen, er det også viktig at det er helt uavhengige aktører som foretar dette. Jeg synes at det med kreativ koding er en meget alvorlig sak, som Helsedepartementet må ha en meget klar og fast holdning til, og som man må slå ned på så fort man har mistanke om at slikt foregår.