Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-05-11:
Regjeringa la i fjor vår fram en proposisjon om endringer i industrikonsesjonsloven. Lovforslaget gikk bl.a. ut på at utleie av vannkraftproduksjon skulle tillates på nærmere vilkår. Stortinget fulgte opp regjeringas forslag og vedtok en ny bestemmelse i industrikonsesjonsloven om utleie og om bruk av driftsoperatør. Loven gir adgang for eiere av utbygde konsesjonspliktige vannfallsrettigheter til å leie ut kraftverk og tilhørende anlegg. Slike avtaler kan inngås for perioder til og med 15 år. Stortingets lovvedtak vil tre i kraft så snart nødvendige forskrifter er utarbeidet. Dette ble også varslet i proposisjonen. Et utkast til forskrift om utleie og bruk av driftsoperatør har vært på høring i vinter, og departementet jobber akkurat nå med å vurdere høringsinnspill og sluttføre forslaget til forskrift. Jeg legger opp til at forskriften kan komme på plass før sommeren. Spørsmålet om hvor lenge private og offentlige aktører kan leie vannkraftanlegg, var ett av temaene som ble grundig behandlet i Stortinget i fjor. Utleieproposisjonen ble debattert her i salen 9. juni 2009. Det er altså mindre enn et år siden. Jeg skal ikke dvele for mye ved det jeg sa i den debatten, for under et år siden, men noen forhold er særlig viktige og fortjener en kort repetisjon. Prinsippet om offentlig eierskap til naturressursene er trygt forankret både i Soria Moria I og i Soria Moria II. I et historisk perspektiv var det en milepæl at Stortinget høsten 2008 lovfestet prinsippet om at landets vannkraftressurser tilhører og skal forvaltes til beste for allmennheten. Dette prinsippet sikres gjennom en eierstruktur basert på offentlig eierskap på statlig, fylkeskommunalt og kommunalt nivå. Som det ble påpekt av saksordføreren fra energi- og miljøkomiteen, Tore Nordtun, i fjor, var proposisjonen om utleie en sluttføring av regjeringas forslag til regelverk om offentlig eierskap til vannkraftressursene. Som jeg sjøl viste til i den debatten, innebar regler om utleie av vannkraftproduksjon en fullbyrdelse av konsolideringsmodellen for offentlig eierskap til vannkraftressursene, som Stortinget vedtok høsten 2008. Jeg kan ikke se at det framkommer noen ny argumentasjon i representantforslaget som nå er til behandling. Gode rammebetingelser for industrien er noe regjeringa jobber hardt for. Å forlenge utleieperioden til 30 år har vært foreslått flere ganger og fra flere hold som et mulig tiltak, men her er det også andre hensyn som må tas i betraktning. Gode utleiemuligheter må tilpasses det grunnleggende prinsippet om offentlig eierskap. Innenfor rammene av EØS-avtalen har jeg hele tida lagt vekt på at det må være en balanse mellom hensynet til å sikre eiers posisjon på den ene sida og, på den andre sida, at avtalene må være langsiktige nok til å være kommersielt interessante. Jeg mente for ett år siden – og jeg mener fortsatt – at en utleieordning på 15 år er fullt ut forenlig med EØS-avtalen. Utleieordninga er konsistent med konsolideringsmodellen og bidrar til å sikre og styrke det offentlige eierskapet, ved at eieren har alt konsesjonsrettslig ansvar. Det er enhetlige regler for alle utleiere og leietakere. Det har ikke oppstått nye forhold som tilsier at Stortinget bør gå tilbake på de avveiningene som ble gjort i fjor. Det er viktig at vi nå respekterer disse avveiningene, slik at vi får ro rundt ordninga. Departementet følger opp lovvedtaket om utleie gjennom arbeidet med forskrift om utleie og bruk av driftsoperatør. Denne forskriften vil presisere føringene som ligger i lovteksten og lovforarbeidene. Blant annet gjelder det mer konkret hva som leies ut, krav til eier, krav til leietaker og krav til den som forestår drifta. Hvor lange avtaler som kan inngås, reguleres også, og regler om godkjenning av slike avtaler som må klargjøres for at utleiereglene skal fungere etter sin hensikt, er en del av det samme.