Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-29:
Stadig flere asylsøkerbarn vokser opp i Norge uten lovlig opphold. Dette er i de fleste tilfeller lengeværende asylbarn som det er vanskelig eller umulig å returnere med tvang, eller der foreldrene opplever faren ved retur så dramatisk at de velger å bli værende i Norge, tross den vanskelige livssituasjonen de har. Det må legges til grunn at de lengeværende asylbarna i Norge ikke har valgt sin skjebne. De blir uskyldige ofre mellom foreldrenes valg og nasjonal politikk og praksis. Det er barns reelle situasjon, deres rettigheter og behov, og ikke et politisk ønske om å statuere et eksempel overfor deres foreldre, som bør ha avgjørende betydning når barns situasjon og tilknytning til Norge behandles. I stortingsmeldingen blir det erkjent at praksis har vært for streng hva gjelder vurderingen av hensynet til barnets beste opp mot innvandringsregulerende hensyn samt at praksis framstår som lite entydig. Samtidig savner jeg fremdeles en redegjørelse for hvilke konsekvenser denne erkjennelsen vil ha. Regjeringen hadde selv skapt en forventning om at stortingsmeldingen Barn på flukt skulle klargjøre i hvilken grad hensynet til barnets beste skulle vektlegges mot innvandringsregulerende hensyn. Meldingen bidro dessverre til ytterligere forvirring gjennom vage og til dels motstridende utsagn. Også etter at meldingen ble framlagt, har det blitt gitt avslag på oppholdstillatelse til ungdom med en usikker retursituasjon og over ti års botid i Norge. Så når representanten Lise Christoffersen etterlyser klarhet og svar fra Kristelig Folkeparti og Venstre, handler ikke dette om en retorisk debatt her i salen. Det sitter mennesker i samfunnet i dag som ønsker klare svar fra regjeringen, og det er regjeringen som har en plikt til å levere klare svar overfor denne gruppen. En rekke organisasjoner har anbefalt å utarbeide en forskrift som klargjør hvordan vurderingen av barnets beste skal foretas, og som tydeliggjør at hensynet til barnets beste må vektlegges i større grad i forhold til innvandringsregulerende hensyn. Det er viktig at barn i større grad blir hørt i saker som omhandler dem selv. I dag gjennomfører UDI samtaler med barna som er berørt. Det er avgjørende at det ikke bare er UDI, men også UNE som gjennomfører tiltak for å oppfylle barnets menneskerett når det gjelder å bli hørt. Flere organisasjoner har også påpekt, både før og etter behandlingen av Barn på flukt, at det er behov for en juridisk gjennomgang av forholdet mellom bestemmelsene i utlendingsloven og FNs barnekonvensjon. En slik juridisk gjennomgang kunne bidratt med viktige avklaringer. Jeg er skuffet over at framleggelsen av og vedtaket med hensyn til meldingen Barn på flukt tilsynelatende ikke har medført noen praksisendring hos utlendingsforvaltningen, til tross for at det fra regjeringshold ble hevdet at det ville gjøre det. Men jeg er dessverre ikke overrasket. Tidligere direktør i UNE, Terje Sjeggestad, slo gjentatte ganger fast at det ikke ville komme noen praksisendring hos utlendingsforvaltningen uten endring av lov eller forskrift. For å sikre en praksis i tråd med stortingsflertallets ønske, der hensynet til barnets beste går foran innvandringsregulerende hensyn i behandling av asylsøknader som omhandler barn, mener Kristelig Folkeparti at det er behov for en forskriftsendring. Det er på tide at vi tar ansvar, at vi gjør jobben vår som lovgivende makt, og at vi gir disse barna en tydelig lov, klare rettigheter, et inkluderende samfunn og et verdig liv. Jeg tar opp de forslagene som Kristelig Folkeparti har i innstillingen.