Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2020-03-05:
«Den største skandalen i nyere tid» er ord som har blitt brukt om denne saken. Dette er vel en av de største og mest alvorlige sakene vi har hatt i nyere tid. Det er, som flere her har vært inne på, mange spørsmål vi fremdeles stiller oss, og mange spørsmål om hvordan dette kunne skje – og disse er det viktig at vi får svar på. Saksordføreren hadde en grundig redegjørelse om komiteens arbeid og ikke minst om enigheten om alvoret i denne saken, som hele komiteen stiller seg bak. Når vi ser omfanget av saken og konsekvensene som den har fått for enkeltmennesker, og når vi ser at Nav, påtalemyndigheter og domstolene alle har sviktet, er dette alvorlig. Mange mennesker er rammet, med store og alvorlige konsekvenser for den enkelte. Da er dette en av det største skandalene i nyere tid. La det være helt klart og tydelig at Fremskrittspartiet er enig med de foregående talerne i at dette er en meget alvorlig sak. Det har vært sagt veldig mye om hvem som er mest kritisk og minst kritisk, og at de som kritiserer minst, ikke forstår alvoret i saken. Men det skal ikke være noen tvil om at dette er noe som også Fremskrittspartiet tar på det største alvor. For oss har det vært viktig å få en full gjennomgang av hele saken, for det er fortsatt mange spørsmål som vi ikke har fått svar på. Under høringene kom det fram at Nav ved minst to anledninger etterlyste avklaringer av hvordan regelverket skulle forstås – første gang ved sammenslåingen av flere ytelser til arbeidsavklaringspenger og dernest ved implementeringen av EUs trygdeforordning 883/2004. Så langt har vi ikke fått noe svar på hvorfor ikke Arbeids- og sosialdepartementet fulgte opp disse spørsmålene. Vi har heller ikke fått gode nok svar på hvordan man kunne praktisere feil i så lang tid i Nav, og hvorfor heller ikke Trygderetten, påtalemyndighetene eller domstolene klarte å fange opp dette tidligere. Derfor er Fremskrittspartiet glad for at regjeringen satte ned et granskningsutvalg som skal foreta en full gjennomgang av saken, slik at alle relevante forhold blir belyst. Som flere har vært inne på før i dag, fikk vi første delrapport i går. Utvalget kom med sitt svar på det mange av oss har lurt på, og som det var viktig å få en avklaring på. Trygdeskandalen går lenger tilbake i tid enn 2012, og jeg er glad for at utvalget har konkludert med at praksisen før 2012 må gjennomgås. Delrapporten fra i går og det arbeidet som granskningsutvalget holder på med, viser at det er viktig for oss politikere å ha litt is i magen og ikke bare kjøre på for å finne en syndebukk. Denne saken er for alvorlig til at vi skal ha et politisk spill. Fremskrittspartiet finner det ganske spesielt at enkelte partier ønsket å fremme mistillitsforslag mot tidligere statsråd Hauglie mens hun var statsråd, og daddelvedtak etter at hun hadde gått av. Dette skjer før vi med sikkerhet har alle svar på hva som faktisk har skjedd, og hvordan det kunne skje. Selv om jeg kom sent inn i denne saken, må jeg si at tidligere statsråd Hauglie i denne saken har vist handlekraft fra det tidspunktet departementet ble klar over sakens alvor. Det må nødvendigvis ta noe tid å få klarhet i saken og bli helt sikker på at en praksis som har pågått i hvert fall fra 2012 – nå har det også vist seg at den pågikk før 2012 – faktisk er feil. Fra 30. august 2019 og fram til pressekonferansen 28. oktober gikk det to måneder. Departementet ble kontaktet av Nav i e-poster 30. august og 2. september 2019, hvor det ble opplyst om at det var stor risiko for at flere hadde fått til dels store tiltak og uriktige straffedommer mot seg. Direktoratet påpekte samtidig at dette var noe de ikke hadde orientert departementet om tidligere. I møte 13. september redegjorde Nav for status og problemstillinger, og at de ville anmode påtalemyndigheten om at pågående saker ble stilt i bero. Mellom 17. og 19. september sendte Nav brev til de enkelte politidistriktene med anmodning om å stille i bero sakene som var anmeldt, men der det ennå ikke var tatt ut tiltale eller berammet rettsmøter. Det er også viktig at vi heller ikke glemmer at det var først høsten 2018 at Trygderetten begynte å bli omforent. Det er lett å være etterpåklok og si at ting kunne ha vært håndtert annerledes. Departementet burde ha skjønt før, de burde ha orientert før. Riksadvokaten kunne ha blitt orientert samtidig som politidistriktene ble varslet. Departementet gikk offentlig ut med saken 28. oktober 2019, da dette sprakk i media. Det er flere spørsmål vi mangler svar på: Hvorfor har det tatt så lang tid uten at noen har forstått alvoret og tatt skikkelig tak i saken? Hvordan kan feil ha pågått så lenge i Nav? Hvorfor klarte ikke Trygderetten, påtalemyndighetene eller domstolen å fange opp problemstillingene tidligere? Det er vel så alvorlig når domstolene, som skal være enkeltmenneskets siste skanse, ikke klarer å fange dette opp på selvstendig grunnlag. Det har vært rettet kritikk mot tidligere statsråd Hauglie, men man må også berømme henne for at hun tok så raskt tak i saken og ba om å få komme til Stortinget og redegjøre om saken. Det er den redegjørelsen som ble gitt den 5. november, vi behandler i dag – en redegjørelse om hva den tidligere statsråden gjorde, og hva som blir gjort. Vi må heller ikke glemme at både statsministeren, på vegne av regjeringen, og Hauglie understreket alvoret i denne saken og beklaget overfor de som har blitt berørt. Det er også viktig å ha med seg at det er satt i gang tiltak. Nav er tilført ekstra midler for å gjennomgå sakene på nytt. Regjeringen har også laget en særskilt ordning med fri rettshjelp og en særskilt erstatningsordning, som sikrer at de som er rammet, skal få en så enkel og rask saksbehandling som mulig. Det er som nevnt også nedsatt et eget granskningsutvalg. Dette er en krevende sak, men igjen må jeg si at jeg er overrasket over hvor bastant og sikker i sin sak Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og Rødt er i denne saken. Bare de siste ukene har vi fått antydninger om tvil om fortolkningen av regelverket. Selv nå pågår det en diskusjon om det juridiske grunnlaget for Nav-skandalen. Enkelte har tatt til orde for at Norge ikke har brutt reglene. Jeg vil i den forbindelse vise til tidligere høyesterettsdommer Karl Arne Utgårds tvil om fortolkningen av regelverket og EU-kommisjonens brev til Utgård, som støtter Utgårds konklusjoner. Dersom det skulle vise seg at praktiseringen og fortolkningen av regelverket er feil, er det alvorlig, spesielt siden dette har kunnet pågå i så mange år uten at dette har blitt avdekket av verken Nav eller domstolene. På dette punktet har utvalget konkludert med at det har blitt gjort feil. Det er viktig at dette blir stadfestet, slik at en ikke får tvil om hva som er rett i en så alvorlig sak. Derfor er jeg glad for at Riksadvokaten vil be EFTA-domstolen uttale seg om de omdiskuterte juridiske sidene av trygdeskandalen. I tillegg vil setteriksadvokaten vil be Borgarting lagmannsrett innhente en uttalelse fra EFTA-domstolen i to straffesaker. Det inngår også i granskningsutvalgets mandat å avklare dette, men jeg vil gå så langt som til å si at det er viktig at vi får en uttalelse fra domstolene og EFTA-domstolen, slik at vi ikke skal være i tvil om hva som er rett i denne saken. Siste ord i denne saken er ikke sagt. I dag behandler vi selve redegjørelsen, og det har blitt gjort et viktig arbeid i komiteen, med både høringene og med det arbeidet vi har gjort i ettertid i forbindelse med redegjørelsen. Det er ikke minst viktig at de som har blitt berørt av denne alvorlige saken, nå får den oppreisningen som de har krav på, og at de får en rask avklaring av sin situasjon. Vi fikk den første delrapporten i går. Den endelige rapporten kommer 1. juni, og jeg ser fram til at denne blir lagt fram og kommer til behandling i Stortinget, for det er først da vi virkelig kan gå inn i saken og få svarene på hvordan denne alvorlige skandalen fra nyere tid kunne skje, og hvordan vi kan unngå at dette skjer igjen.