Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-10:
Så langt i debatten har vi registrert at det er ganske stor uenighet i det flertallet som står bak innstillingen. Representanten Arne Sortevik og Ine Marie Eriksen legger iallfall ulik vekt på endringsforslaget - mens Sortevik understreker at selv om dette ikke er et paradigmeskifte, er det iallfall en vesentlig endring, så får vi, når representanten Ine Marie Eriksen snakker, det inntrykk at dette er en liten justering. Det gjør at det er grunn for oss som er kritiske, til å være kritisk. Men først en liten kommentar til endringsforslaget som går på de faglige rådene. Jeg synes det er bra at det er blitt enighet mellom departementet og partene, og at de legger fram et slikt forslag om at det blir etablert faglige råd. Jeg regner vel også med at disse rådene stort sett vil følge de utdanningsprogrammene som en er kommet fram til i St.meld. nr. 30 for 2003-2004. Det er likevel viktig å understreke at framover må disse rådene som blir etablert, arbeide tett sammen. Når det er råd som arbeider med beslektede fag, er det veldig viktig at de har et tett og et godt samarbeid. Ser vi på det som gjelder språklige minoriteter og morsmålsopplæring, er det forholdsvis bred enighet mellom fagfolk om at det å mestre morsmålet nesten er en forutsetning for å lære et fremmed språk. Jeg tror vel at det ikke bare er fagfolk som er enige om dette, men at det også er bred politisk enighet om at det å mestre morsmålet er viktig. Det finnes tross alt en god del forskning og dokumentasjon på at det er en tydelig sammenheng mellom det å mestre eget morsmål og det å lære et nytt språk. Selv om det er begrensede forskningsfunn fra norske forskningsmiljøer, viser en del utenlandske, ikke minst amerikanske, studier blant elever som har spansk som morsmål, at det å ha godt kjennskap til morsmålet ikke bare er gunstig, men en grunnforutsetning for at en skal lykkes i senere studier - studier som i Amerika hovedsakelig vil foregå på majoritetsspråket, dvs. engelsk. Svenske studier viser noe av det samme. Studier av minoritetsbarns språkutvikling og skoleframgang viser hvordan morsmålsundervisningen har betydning, ikke bare for morsmålet og majoritetsspråk, men også for utviklingen av en trygg etnisk identitet. Ifølge disse undersøkelsene får elever med morsmålsundervisning bedre karakterer i svensk, engelsk og matematikk, de vanlige skolefagene. De er tryggere, og de trives bedre i skolen enn andre tospråklige elever, de behersker abstrakte begreper bedre enn andre tospråklige elever, og de lærer seg en god del mer om det landet. Så disse studiene viser at det er en klar sammenheng mellom det å mestre morsmålet og det å lære seg et annet språk. Jeg har også lyst til å legge til at det vil være en styrke om vi her i landet har folk som mestrer de språkene som minoritetene i dag representerer. For vårt land vil det være en styrke at disse barna lærer sitt eget morsmål så godt som mulig. Så vil ikke regjeringspartiene ta bort retten, som Ine Marie Eriksen sa, men foreslå visse justeringer og endringer. Det som er helt sikkert etter dette lovforslaget, er at retten blir svekket, og det er det alvorlige. Når retten blir svekket, tar en fra dem den retten de har i dag. Det er et ganske alvorlig signal å gi inn mot disse gruppene. Jeg forstår for så vidt departementets argumentasjon. Jeg kan også akseptere den - det er mangel på morsmålslærere, og det er veldig mange morsmål. Som man var inne på, har vi over 120 morsmål. Men en skal også være klar over at det er et lite omfang, det er få morsmål en her snakker om, slik at dette er det mulig å løse. Så argumenterer en også med lokal frihet, at dette må en organisere lokalt. Men da er det viktig å understreke at dagens lovgivning uansett ikke begrenser den lokale frihet. En kan organisere det pedagogisk også med dagens lovgivning, så denne lovendringen medfører en svekkelse av elevenes rettigheter.