Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Jeg merker meg at nå som alle de parlamentariske lederne skal på talerstolen, har statsministeren ikke funnet det bryet verdt å lytte til debatten. Det kan vel kanskje være nok et tegn på at det Stortinget sier, ikke er like viktig for statsministeren i en flertallsregjering. Det som blir stående igjen som det debatterte fotavtrykket i forbindelse med statsbudsjettet for 2010, er altså at det nå blir dyrere å kjøre bil på miljøvennlig drivstoff, og at Regjeringen ikke skyr noen virkemidler for å gjennomføre det, deriblant å legge ned en bedrift som også har mottatt støtteordninger gjennom statlige instanser, til tross for at finansministeren og en rekke andre representanter for Regjeringen forsikrer oss om at dette er et budsjett for å redusere ledigheten. Det henger ikke sammen, og jeg skjønner at det er ubehagelig for Regjeringen å bli konfrontert med dette. Når det er sagt, synes jeg det er trist at denne budsjettdebatten i det alt vesentlige dreier seg om en bitte, bitte liten brøk av hva et statsbudsjett tross alt handler om. Et statsbudsjett handler om hva slags fremtid vi skal tilby innbyggerne i dette landet, næringslivet i dette landet, og hvilke posisjoner Norge skal ha i forhold til verden omkring seg. Det ville vært helt på sin plass å ha en mer omfattende debatt om hvor det ble av Regjeringens fattigdomssatsing, om hvor det ble av Regjeringens løfter i valgkampen om å få til en mer verdig eldreomsorg for alle de tusener av syke, eldre mennesker i vårt land som nå må konkurrere med skolebarn når kommunene skal gjøre opp sine budsjett. Det er altså en helt uvirkelig situasjon i det som kalles for verdens rikeste land. En statsbudsjettdebatt burde jo handle om hvilke mål og visjoner vi har for dette landet, om hvordan vi skal løse de uløste oppgavene. I stedet handler dette altså kun om biodiesel, og det handler om en regjering som går på autopilot, og som har lagt alle mål og visjoner i skuffen. Fremskrittspartiet, derimot, har i sitt alternative budsjett vist at det er mulig å foreta prioriteringer som løser de uløste oppgavene, og som frigjør den enkelte innbygger fra mange av de tvangstrøyene som sosialdemokrater liker å trekke nedover ørene på dem. Det å redusere skatte- og avgiftstrykket innebærer jo at hver enkelt familie får større frihet til selv å råde over sin egen økonomi. Det handler om verdighet, det handler om stolthet, og det handler om å overlate prioriteringer til den enkelte i stedet for å frata dem det gjennom et veldig høyt skatte- og avgiftstrykk. Det handler om at vi ønsker å sette vårt næringsliv – eller ufødte bedrifter – i stand til å omsette gode ideer i nye arbeidsplasser. Da må vi gi dem muligheter gjennom gode insentiver, i stedet for å straffe dem når de faktisk er i ferd med å lykkes. Vårt alternative budsjett handler også om å satse på de uløste oppgavene – få ned helsekøene, få en mer verdig eldreomsorg på raskere tid enn det Regjeringen legger opp til, ha en fornuftig bruk av skattebetalernes penger ved å redusere byråkrati og redusere den stadig mer omseggripende offentlige forvaltning som med fordel kunne ha vært effektivisert og redusert. Det handler om å stramme inn asyltilstrømningen, som jeg hørte Regjeringen var opptatt av å gjøre noe med da det var valgkamp, men som det ikke er mulig å finne spor av i budsjettet for 2010. Når anslagene i statsbudsjettet for 2010 er at det vil komme minst like mange asylsøkere til Norge neste år som i år, som var rekord, har man holdt velgerne for narr, når man har sagt at man vil sette i verk tøffere tiltak for få asyltilstrømningen ned. Det er jo verdt å merke seg, men med en betydelig grad av avmaktsfølelse, siden det altså er fire år til neste gang velgerne har mulighet til å gjøre noe med det. Det er omdelt et forslag i salen fra de fire opposisjonspartiene, og jeg tar herved opp det. Jeg vil bare kort si at da jeg hørte Lundteigens innlegg, fikk man inntrykk av at man ikke kunne stemme for dette forslaget fordi man da ville stemme imot Regjeringens budsjett. Det er feil. Det er to endringer som gjøres fra opposisjonen. Det ene er at man fjerner forslaget om å innføre avgift på biodiesel. Det andre er at man finansierer det gjennom å redusere ymseposten. Alle andre forslag som Stoltenberg-regjeringen har lagt frem i dette budsjettet, er ivaretatt gjennom dette subsidiære forslaget. Det betyr at er man mot avgift på biodiesel, kan man trygt støtte forslaget fra opposisjonen.