trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-06-14:
Her var det mye som det kunne være interessant å replisere litt rundt. Men i avslutningen kom statsråden også inn på det med kompetansen til styremedlemmer – og da vil jeg sitere det som står i proposisjonen: «ØKOKRIM vil peke på at styret i norske aksjeselskaper har et omfattende og klart ansvar etter en rekke bestemmelser i aksjelovgivningen. Samtidig vet vi at en rekke styremedlemmer – sannsynligvis et betydelig flertall – ikke har nødvendige faglige forutsetning til å oppfylle styreansvaret.» Dette er altså bedømmingen av flertallet av styrene i større norske aksjeselskaper. Jeg kan ikke se at det er noe annet som er lagt til grunn for hele proposisjonen. Det kunne også være veldig interessant å få påpekt om det er så veldig mange andre eksempler enn Finance Credit som ligger til grunn for proposisjonen. Det er viktig å komme ned på det konkrete når man vedtar denne type lover. I § 2-19 ledd i sier vi nå: «sluttvederlag ved opphør av arbeidsforholdet skal tilpasses de resultater som er oppnådd over tid, og utformes slik at utilfredsstillende resultater ikke blir belønnet.» Statsråden har sittet som styreleder selv. Realiteten er ofte når man skal bli kvitt en daglig leder, at virksomheten er truet av dårlig ledelse. Vi har arbeidsmiljølov i Norge, vi har ansettelsesbeskyttelse, og det valget et styre ofte står overfor, er enten å kjøpe ut en daglig leder fra kontrakten, eller la daglig leder sitte der til virksomheten går nedenom og hjem. Derfor kaller jeg denne typen forskrifter et skue for retorikken. Den har ingen som helst praktisk nytte ute i de virksomheter som faktisk skal ledes.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-06-14:
Det som er regjeringas hovedlinje, og det som jeg tror også har brei tilslutning her i salen, er at de skattemessige avskrivningene skal stå i forhold til det verdifallet som er på driftsmidlet. Det er et grunnleggende standpunkt som en bør ha med seg i all diskusjon omkring avskrivningssatser og næringsmessig beskatning. Jeg er rimelig sikker på at Finansdepartementet og i hvert fall regjeringsfraksjonen er fullstendig klar over forskjellen mellom saldoavskrivning og lineær avskrivning, og at det i høyeste grad kan være en diskusjon om hva som er det rette prinsippet. Vi veit at ved en lineær avskrivning vil en komme til et nullpunkt raskere enn ved en saldoavskrivning, for å si det enkelt. Når det gjelder bruk av avskrivningsregler i næringspolitisk forstand, har det en lang tradisjon. Det har hatt en tradisjon, og jeg vil påstå at det også kommer til å ha en tradisjon. Det er imidlertid et tankekors at de skattemessige avskrivningene, som er positivt høye, og det driftsmessige verdifallet, som er langt mindre, gjelder oljesektoren, at en altså har valgt at det er i denne sektoren det er spesielt viktig å ha avskrivningssatser som gjør at en skriver ned driftsmiddelet raskere enn slitasjen. Det er også et tankekors at skattesatsene i sum for enkelte oljeselskaper som har aktiviteter som ikke er knyttet til så høy inntjening, i realiteten er høyere enn tilsvarende virksomhet i kraftverkssektoren. Det jeg derfor tror er konklusjonen i denne saken, er at regjeringen må ha en prinsipiell linje, med en vilje til å ha en pragmatisk holding til avskrivningsreglene framover. Det er et spørsmål som en løpende må vurdere i forhold til det som er utfordringene. Men aller viktigst er det at en ved den løpende vurderingen har et blikk for hvordan en ønsker å utvikle næringslivet. Det er helt opplagt at vi nå er i en situasjon hvor realøkonomien må komme til å spille en mye mer sentral rolle i forhold til den finansspekulasjon som vi har hatt, og har. Dermed må vi sikre at økonomiske ressurser kanaliseres til de delene av realøkonomien som er framtidsrettet, ikke minst når det gjelder fornybart karbon og fornybar energi. Lange verdikjeder knyttet til det er sentrale, og da kan det være hensiktsmessig også å bruke avskrivningsreglene for å stimulere den aktiviteten ytterligere. Det som foreligger fra regjeringspartienes side i denne saken, er at vi vil følge dette nøye og løpende og bruke den delen av den økonomiske politikken også for å fremme en næringsutvikling som er nødvendig framtidsrettet. Her trengs det store og betydelige grep for å endre atferden hos dem som har økonomiske overskuddsressurser, slik at vi får kanalisert det inn i realøkonomisk produksjonsvirksomhet som har miljøaspekter og bærekraftige aspekter i seg.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-06-14:
Den saken vi tar opp i dag, er en del av en større helhet. Det er spørsmål om moms på kultursektoren. Moms er et av de aller viktigste virkemidlene vi har for å fremme kulturlivet. Når en velger å ha spesielle og gunstige regler for moms på kulturlivet, er det fordi det er et område som skal fremmes. Dermed etablerer vi slike gunstige regler. Det er viktig og bra. Det vi snakker om, er regler der det er viktig å ha en klarest mulig avgrensning, slik at virksomheter som ikke kommer innunder kulturbegrepet, heller ikke får en gunstig behandling momsmessig. Det er ikke minst viktig at de organisasjoner og kulturinstitusjoner som driver ordinær kommersiell virksomhet, betaler ordinær moms. Dermed får en ikke noen konkurransevridning i forhold til annen privat virksomhet. For Senterpartiet er refusjon av moms for frivillige organisasjoner den mest sentrale delen av momsstimulansen på kultursektoren, for å si det direkte. Det er her snakk om det profesjonelle Kultur-Norge. Etter vårt syn er den ulønnede virksomheten, som består av de mange titusener i frivillige organisasjoner, den ypperste formen for profesjonell kulturvirksomhet, i den forstand at det engasjerer de mange og de brede lag på en idealistisk måte. Imidlertid har vi også kulturvirksomhet som er basert på lønnet virksomhet, og da er vi inne på kulturmomsen, som er dagens tema. De virksomheter som kommer innunder kulturmomsplikten, har en fordel ved at en krever bare 8 pst. moms på deres kulturinntekter, mens de får refundert 25 pst. moms på sine momspliktige utgifter. Da er det viktig å ha en god avgrensning, som jeg var inne på tidligere. Innenfor sektoren «kulturmoms» kan det være vanskelig å få en god avgrensning. Eksempler kan være fornøyelsesparker og opplevelsessentre, det er uklare begreper. Omtalen i proposisjonen gir veiledning. Jeg vil tilrå departementet og andre myndigheter til at de her har en streng tolking av aktiviteten «kultur», eksempelvis at en konsert må være hovedsaken dersom det skal gis lav moms på billettene. Bare helt til slutt: Det har vært en del henvendelser til oss angående situasjonen for museene. Det er helt opplagt at museene skal komme innunder den gunstige kulturmomsen, det skulle bare mangle. Men det er enkelte museer som er utformet slik at det vil være svært uheldig rent praktisk å innføre inngangspenger. Derfor bør kravet om inngangspenger på museene praktiseres slik at inngangspenger ikke er en forutsetning for å få merverdiavgiftsfradrag der museet ikke har noen naturlig avgrensning, men er en del av et åpent område, og der utstillingene er sjølve bygningene og de tekniske innretningene som befinner seg ute i friluft. I tillegg må avstengning være unaturlig, da området også brukes til annen aktivitet enn rein museumsvirksomhet. Slike museer, som i en del tilfeller altså ikke har inngangspenger, har jamt over avgiftspliktig omsetning ved ordinært salg. En liberal praksis når det gjelder inngangspenger, kan derfor suppleres med krav om at stedet har avgiftspliktig omsetning av en viss størrelse, slik at det er en viss balanse mellom inntekter og utgifter.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-06-14:
Som flere har vært inne på, har forslaget en svært god intensjon. For Senterpartiets finanspolitiske talsmann er det spesielt gledelig, for Senterpartiets tidligere leder, Gunnar Stålsett, hadde jo et slagord for Senterpartiet på 1970-tallet som var: Vekst er ikke å forbruke mer, men å forvalte bedre – en svært framtidsrettet holdning, som imidlertid møtte betydelig motstand, fordi kjernen i en del aktivitet jo er å øke konsumet, ikke å redusere konsumet, dessverre. Det er trist at vi ikke har kommet så langt i vår økonomiske modell at vi i større grad kan ta vare på den intensjonen som ligger i Stålsetts ordtak og Senterpartiets ordtak, eller i Kristelig Folkepartis forslag her. Sparsommelighet, det å ta vare på og det å reparere, er svært gode dyder som bør stimuleres. Og det er sterkt å oppleve når du nå besøker mottaksanlegg for søppel, hva som der kommer. Det er til de grader et tankekors. Men det skjer positive ting på flere steder, der det settes i gang betydelig gjenbruksarbeid. Som flere har vært inne på, er det mange virkemidler som kan brukes. Vi støtter imidlertid heller ikke et virkemiddel som redusert moms, for det er etter vår vurdering ikke mulig å praktisere. Men det er ikke minst viktig å sikre at vi har et regelverk som er slik at det er mulig på en lovlig måte å reparere en gjenstand, sjøl om gjenstanden er fra noen år tilbake, i forhold til nyere krav og regler. Vi har jo eksempelvis hatt en diskusjon om reparasjon av vedovner, hvor det ikke skulle være lovlig å reparere vedovner fra en viss tidsperiode. Det er forslag som ikke hører hjemme i den kultur som Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er varme tilhengere av. Jeg vil til slutt bare berømme det arbeidet som frivillig sektor gjør på dette området. Eksemplariske organisasjoner er Frelsesarmeen og Kirkens Bymisjon, som medvirker til at en får denne kulturen inn, og det er mange som setter veldig pris på det. Dette er et godt forslag, men forslaget er ikke praktikabelt. Derfor må vi satse på andre virkemidler og på en annen holdning til dette, og dermed er det også viktig at ledere, politisk og næringsmessig, går foran og viser en holdning til bruk-og-kast-sløsing som hører framtida til.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg kan opplyse at jeg har vært her under hele saksbehandlingen. Det er et ganske omfattende forslag som er fremmet og som vi diskuterer i denne saken. Her er nesten alle sider ved avskrivningsreglene, formål og avgrensning og alle mulige synsvinkler på avskrivningen. Men, som det har vært redegjort for tidligere, består flertallet i sakens innstilling av regjeringspartiene, og vi mener at denne saken også har vært grundig vurdert tidligere. Det er akseptert at avskrivningssatsene skal gjenspeile driftsmidlenes faktiske økonomiske verdifall. Dette er selvsagt viktig for at systemet skal virke nøytralt på investeringsbeslutningene, og ikke favorisere investeringer i enkelte driftsmidler. Derfor påpeker flertallet i sin merknad i denne saken at «en særskilt høy avskrivningssats på enkelte driftsmidler vil(…) resultere i at kapital trekkes bort fra andre og mer samfunnsøkonomisk lønnsomme investeringer». Sånn favorisering kan derfor påvirke den samlede verdiskapingen i Norge. (…) Flertallet legger vekt på at en stabil og ansvarlig økonomisk politikk – som igjen resulterer i stabile rammevilkår for næringslivet – vil fremme investeringer som kaster godt av seg, i stedet for at det er skattereglene som styrer sånne investeringer. Derfor må reglene utarbeides med det som mål at de er mest mulig nøytrale, og at investeringene sånn sett totalt blir behandlet likt. Dette må i sum anses som grunnleggende prinsipper. Likevel er det selvsagt sånn at både departement og storting kontinuerlig – som Per Olaf Lundteigen var inne på – må vurdere tiltak basert på dokumentasjon som kommer fram. Dette resulterte som kjent bl.a. i endringer i avskrivningssatsene da vi behandlet tiltakspakken i fjor, altså i 2009. Men det mest naturlige er at endringer skjer under den ordinære budsjettbehandlingen. Direkte beskatning, herunder også avskrivninger, er etter vår mening ikke det mest velegnede virkemiddel innenfor miljøpolitikken. Det har også vært diskutert før, under en annen finansminister og en annen regjering som hadde det samme synspunktet. Det å redusere miljøskader oppnås best når tiltaket rettes mot utslippet eller miljøskadene direkte. Det viktigste for norsk næringsliv, og for Norge, er en ansvarlig økonomisk politikk – en politikk som dagens regjering står for. Det ser vi bl.a. av vår unikt lave arbeidsledighet.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Forslaget fra Kristelig Folkepartis representanter er satt fram for å bedre rammebetingelsene til småbedrifter som driver med gjenbruk og reparasjon. I forslaget er det nevnt eksempler på slike bedrifter, bl.a. sykkelreparatører, skreddere og skomakere. Forslagsstillerne mener at en gjennomgang av momsregelverket kan være med på å bedre rammebetingelsene for disse virksomhetene. Det er til dels ulik både tilnærming til og begrunnelse for forslaget, slik at et bredt flertall i finanskomiteen ikke kan støtte et slikt forslag, så totalt sett er det nå kun forslagsstillerne selv som støtter det. Flertallet mener at det er lite hensiktsmessig å foreta en gjennomgang av merverdiavgiftsreglene i tilknytning til rammebetingelser for bedrifter som driver med gjenbruk og reparasjon. For øvrig viser vi til finansministerens brev til komiteen i denne saken. Forslaget er begrunnet bl.a. i at avfallsmengden har økt mer enn den økonomiske veksten. Men vi må nok se at å øke lønnsomheten i virksomheter som driver med gjenbruk og reparasjon, har også elementer i seg i forhold til hvordan forbrukerne opptrer. Flertallet viser også til at en rekke ulike virkemidler, som lover og forskrifter, avgifter, refusjons- og panteordninger, bransjeavtaler og informasjonstiltak, og kombinasjoner av alle disse, er med på å gi rammebetingelser, men viser også til den totale avfallspolitikken. Dette viser at det totalt sett må et bredt sett av virkemidler til for å nå målsettingen om å redusere avfallsmengden og øke gjenbruken, men vi mener altså at momsregelverket ikke er det riktige verktøy i denne sammenheng. Gjennom de siste årene har det vært mange gode diskusjoner om hvordan vi kan få til bedre avfallsforebygging og gjenvinning. Jeg tillater meg å nevne noen tema som har vært drøftet. Det ene er å endre atferd og preferanse på etterspørselssiden, f.eks. ved å redusere forbruk av ressursintensive produkter. Et annet er å endre produksjon og utforming ved f.eks. å bruke gjenvunnet materiale o.l. Et tredje element er å få avfall til å bli sett på som en råvare. Alle disse, og selvsagt mange flere forslag til tiltak for å utvikle et kretsløpssamfunn, utfordres hele tiden av den stadig økende kjøpekraften. Her må vi nok innrømme at vårt norske samfunn er i verdenstoppen materialistisk sett. Dersom vi klarer å erkjenne at det er økt livskvalitet som er målet og ikke økt materielt forbruk, klarer vi kanskje å nærme oss målet. Det er likevel en annen diskusjon, som ikke har direkte sammenheng med denne enkeltsaken. Vi går altså imot forslaget.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg tror ikke det fører noe sted hen at vi går inn i en dyp drøfting av den dommen, utover å si at departementet er tilfreds med de vurderinger som lagretten har gjort i den sammenhengen. Så det er i grunnen mitt korte svar på det.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Det som er min vurdering og departementets vurdering, er at vi er godt tilfreds med den dom som er avsagt i saken.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Her tror jeg en må skille. Skattesystemet omfatter jo også avskrivninger. Men jeg er enig i det som ble sagt av representanten Opheim her, at det er nok mer målrettet å bruke tilskudd, eller for så vidt avgiftssystemet, for å oppnå bestemte miljøeffekter. Ofte kan det bli litt mer tilfeldig hvis en bruker f.eks. avskrivningsregler, men vi har jo god erfaring med på en del områder å bruke avgiftssystemet målrettet for å oppnå bestemte miljøeffekter – bl.a. gjennom bruk av CO2-avgiften, for å ta et eksempel. Et annet eksempel er NOx-avgiften, og det er også andre tilfeller som det er mulig å trekke fram i den sammenhengen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg har både stor glede og for så vidt også nytte av både å lytte til og høre de innleggene som kommer fra opposisjonen. Men det som er hovedpoenget i denne saken, er at avskrivningsreglene og avskrivningssystemet for så vidt er en løpende budsjettsak. Jeg minner om, selv om det er en stund siden, at Stortinget i 2002 hadde en grundig gjennomgang av de prinsippene som skulle ligge til grunn for avskrivningssatser. Så jeg vil gi uttrykk for, bygd på erfaringer fra tidligere tider, at det å bruke avskrivningssystemet uten å sette det inn i en helhetlig sammenheng ofte fører til at du til slutt får et system som ikke er brukbart. Det var noe av utgangspunktet for skattereformen i 1992. Men som jeg sa i mitt hovedinnlegg, synes jeg denne typen debatter er bra. Og som jeg også har sagt tidligere, vil det bli rik anledning til å diskutere vilkår for norsk næringsliv i en større sammenheng både på fredag og når vi kommer til budsjettet for 2011.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Det er klart at både denne statsråden og jeg regner med andre statsråder legger vekt på å ha en løpende vurdering av de forhold som f.eks. ligger bak praktiseringen av regelverk og lover. Det samme vil være tilfellet i forbindelse med avskrivningsregler. Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, gjør vi løpende vurderinger av både den konkrete innretningen av saldogrupper og avskrivningssatser basert på ny dokumentasjon som måtte komme fram. Det er en del av den jobben vi må gjøre. Slik har det vært, og slik må det også være i framtiden.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Bare noen kommentarer. Jeg synes det er bra at de forslag som er lagt fram, får støtte fordi, som flere har vært inne på, dette er viktige forslag. Så kan en stille spørsmål om hvorfor de er så viktige. En grunn til det er at regnskap som blir avgitt, er viktige for på en måte å opplyse om selskapets stand og stilling. Det er viktig at en har regnskapsregler som gjør at en har mest mulig åpenhet, og som kan bidra til å hindre omgåelser av regelverket. Et godt regelverk når det gjelder regnskap, skal både opplyse om bedriftens stilling og være en mulighet for folk utenfor til å ta en kikk inn i denne bedriften. Denne åpenheten er viktig. Fra departementets side har vi valgt å legge stor vekt på de erfaringer og synspunkter som Økokrim har kommet med i forbindelse med de konkrete lovforslagene. Det andre som jeg synes er viktig, er at en gjennom dette lovverket på mange måter styrker revisjonens stilling i selskapene. Det er viktig at revisjon og styre har møter uavhengig av den daglige ledelsen. Det finnes dessverre eksempler på at dette ikke har fungert godt nok. Jeg tror det er en styrke både for revisjonen og for styret at en har den muligheten. Det tredje er diskusjonen om godtgjørelse. Selvsagt er det slik, og det er jeg helt enig i, at det er styrene som skal fastsette godtgjørelse – men det må være visse kjøreregler. Ikke minst den debatten vi har hatt i kjølvannet av finanskrisen, viser at det er behov for det. Jeg tror vi må være så ærlige mot oss selv òg i debatten at vi ser at det klart er en sammenheng mellom belønningssystemer som i hvert fall til en viss grad kan sies å stimulere til spekulasjon med andres penger – en sammenheng mellom den omsetningen en har – og den godtgjørelsen en får i så måte. Det er en viktig debatt, som ikke bare pågår i Norge, men det er òg en debatt som pågår internasjonalt, i Europa, i USA og i andre deler av verden. Det er viktig framover ikke å ha unødige drivkrefter som bidrar til spekulasjon i form av incentivordninger. Til slutt vil jeg si: De styrene som er i norske bedrifter, er gjennomgående gode. Det er ikke slik at bakgrunnen for de forslagene som vi legger fram, bygger på en slags tese om at styrene er inkompetente – snarere tvert imot. Det er gjenomgående høy kvalitet på styrene i norske bedrifter. Jeg tror en er glad for at det er noen kjøreregler som er viktige og overordnede. Så må selvsagt styrene selv gjøre det som de skal, i forhold til både å ha god oversikt, å føre tilsyn med administrasjonen og sørge for at selskapene er godt ledet. Jeg tror at det å ha gode kjøreregler, lover og regler i bakhånd, vil hjelpe styrene i det arbeidet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg tror jeg skal gi et kort svar, og det er at jeg har lagt meg på minnet det representanten Kambe sier. Det som er viktig her, er at en får en god og smidig ordning, og at ordningen selvsagt skal virke etter det som er hensikten, nemlig at det skal gis en momskompensasjon innenfor en gitt ramme på statsbudsjettet. Så får vi se hvordan det konkrete regelverket rundt det blir.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg vil be om å få lov til å komme tilbake til det – om nødvendig i et skriftlig svar til representanten Tenden. Generelt sett og for så vidt med et lite glimt i øyet, har jeg veldig sans for å få flere norske spillere i de øverste divisjonene i Norge. Det er vel med meg som med mange andre, at vi holder med et bestemt fotballag, og det å bygge opp gode norske spillere fra grunnen, synes jeg er et godt prinsipp. Det var litt på siden av saken, men det var godt å få sagt det!
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Som jeg sa i mitt innlegg, er det viktig at en ikke fraviker kravet til omsetning for å komme inn i momssystemet. Det er helt grunnleggende og gjennomgående i momssystemet. Så er det slik at dersom Fetsund Lenser eller andre i tilsvarende situasjon har anskaffelser i andre deler av virksomheten – for jeg regner med at de har inntekter av andre deler av virksomheten – er den jo allerede i dag omfattet av merverdiavgiftsloven. Der vil en i tråd med det alminnelige regelverket få fradragsrett i den delen av virksomheten. Når det gjelder billetter, og det som for så vidt er knyttet opp mot det, må en legge i bunnen dette grunnleggende kravet om en viss omsetning for å få fradragsrett.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
I utgangspunktet er Finansdepartementet et ordentlig og skikkelig departement. I motsetning til det kanskje mange tror, lytter vi også til folk når det kommer gode forslag, og det kom gode innspill i forbindelse med høringen som departementet har tatt hensyn til, bl.a. på det området som representanten Kambe nå nevner. Så kan jeg ikke gi noe annet svar nå enn at jeg får ta med meg det representanten sier, slik at vi også kan vurdere dette i forbindelse med budsjetter som kommer. Men jeg legger merke til representantens engasjement for reiselivsnæringen, og det er et viktig moment som også finansministeren vil legge vekt på.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Ja, det var det jeg fryktet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Ja da, det er ikke så lenge siden jeg var i Kyst-Norge, rettere sagt i Stavanger, riktignok i en by. Det er ingen tvil om at denne regjeringen har et våkent øye til det som skjer, ikke minst innenfor verkstedsnæringene og i næringer som er knyttet opp mot det gode miljøet som er rundt skipsfart og verkstedsindustri. Blant annet har man fremmet en egen pakke i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett om denne næringen. Jeg mener at rederinæringen har veldig gode vilkår i Norge. Det beste vilkåret er at de selvsagt beholder den ordningen som ble vedtatt i 2007 om skattefritak framover. Hovedgrunnen til at vi ikke har valgt å gå inn på synspunkter i Rederiforbundets brev, er at vi rett og slett behandler alle rederier likt, både dem som har gjort miljøinvesteringer og dem som ikke har gjort det, ved at man for så vidt har tatt hensyn til miljøfondsdelen i forbindelse med oppgjørsordningen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg har jo en lang fartstid også i denne salen, og jeg har til og med opplevd borgerlige flertallsregjeringer. Så, i den grad representanten Tenden finner en trøst i det, ble vi også ofte nedstemt av det flertallet tidlig på 1980-tallet. Det er vel en del av den politiske virkeligheten at et flertall stemmer ned et mindretall, og særlig når det er flertallsregjeringer. Men det utelukker jo ikke at man skal lytte til gode forslag og vurdere gode forslag. Det lovet jeg for så vidt også i en debatt vi hadde tidligere om rammevilkårene for næringslivet. Selvsagt vurderer vi også forslagene fra Venstre på linje med alle andre både gode og mindre gode forslag.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-06-14:
Til det forrige innlegget – fra representanten Gundersen: Nei, det er ingen som forlanger at statsråden går inn i noen dyp drøfting av dommen. Men kan jeg oppfatte statsråden slik at han støtter at disse anleggene skal være i saldogruppe h, med 4 pst.– for det er det han skriver – og kan jeg også oppfatte det slik at han støtter at de skal være nedskrevet etter 20 år – for det er også det han skriver? Er statsråden enig i at brevet kan forstås slik?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-06-14:
Jeg har forståelse for at statsråden ikke vil gå inn på dommen fra lagmannsretten. Men det er ingen tvil om at statsråden i sitt brev har misforstått avskrivningsreglene, og at Stortinget på et eller annet vis må få presisert fra departementet hva som der skrives. Men jeg skal skifte tema. Denne saken i Borgarting lagmannsrett kom av at en 30 års ligningspraksis ble endret. Mitt spørsmål er mer prinsipielt og generelt: Er dette noe statsråden ser på som et viktig område for Finansdepartementet og statsråden, altså det å gå inn i etablert ligningspraksis overfor norske skattytere og endre på den typen behandling?
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-14:
Når Høyre fremmer representantforslag om å bidra til å gjøre investeringer for næringslivet bedre, er det etter erfaringene som regjeringen selv kom med i forbindelse med krisebudsjettene, hvor regjeringen den gangen brukte avskrivningene for å stimulere til økt produktivitet, økt produksjon. Det virker som om denne regjeringen, og finansministeren også, kun går god for forslag som man kommer på selv. Det som er åpenbart, er at denne regjeringen har prioritert å styrke den offentlige etterspørselen. Man har styrket stat, kommuner og fylkeskommuner og i større grad ignorert det private næringsliv når det har kommet med tips om hva som skal komme inn. Vi har sett mange henvendelser. Det som undrer oss, er at et generelt forslag som dette blir så blankt avvist av finansministeren. Det er ikke bra for norsk industri og ikke bra for norsk næringsliv.
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-14:
Det passet bra med avslutningen på finansministerens innlegg, for det var akkurat det jeg hadde tenkt å ta opp. Jeg ber finansministeren sette seg inn i et idrettslags situasjon. For eksempel har vi i min region, Haugesund idrettslag, som skal bygge en innendørs friidrettsstadion. Det er det veldig få i Norge som gjør. Det er en heftig kostnad, og momsrefusjonen er ganske stor. De er nå i ferd med å få fullfinansiering, men det forutsetter 25 pst. momskompensasjon. Det som da er utfordringen, ikke bare for HIL, men for alle som i framtiden har store investeringer, er at momskompensasjonen som de da finansierer prosjektet med, springer til banken sin med, er en usikker faktor – det som egentlig skulle være en sikker faktor. Jeg er enig med finansministeren i at det selvfølgelig må bestemmes fra budsjett til budsjett. Høyre øker dette med 50 pst. i sitt alternative budsjett i forhold til Regjeringens budsjett. Men mitt poeng er at det må gå an å overføre beløpene til neste år, og det synes jeg finansministeren må ta med seg.
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-14:
I mitt innlegg hadde jeg et lite poeng som gjaldt moms på omvisningstjenester. Jeg synes at departementet relativt forbilledlig har behandlet høringsuttalelsene som har kommet, og gjort bemerkelsesverdig mange endringer etter en høring til å være Finansdepartementet. Det er et hull som står igjen, etter mitt syn, og det er moms på omvisningstjenester. Finansministeren skriver til komiteen at man innfører momsfritak; man slipper altså å betale det fra 1. juli. Så er det altså sånn at dette er en næring som har store utfordringer. Vi ser hvordan det går med reiselivet, som har store utfordringer når det gjelder kronekursen, og avbestillinger. Norsk reiseliv trenger bedre incitamenter, ikke usikkerhet. Derfor fremmer Høyre i dag et forslag som kompenserer for det. Hva mener finansministeren med at en skal vurdere dette i forhold til budsjett?
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-14:
Jeg kan oppfordre finansministeren til ikke bare å gå ut i byene, men også gå ut i Kyst-Norge, der de maritime næringene hører til. Da vil han kanskje også få høre noen andre historier om regjeringens kupp av rederiskatten i sin tid, som nå delvis kompenseres, riktignok, etter Høyesteretts kloke avgjørelse. Det vi fra Høyres side reagerer på, gjelder de rederiene som har bitt på kroken, Finansdepartementets krok, SVs krok, nemlig at hvis man investerte i nye skip, nye motorer, nye propeller, ny skipsdesign, ja hva det måtte være, skulle man få en tredel av kostnadene fradragsført. Det var mange som bet på kroken. Det finansministeren med den nye ordningen har gjort, er rett og slett å kutte snøret før fisken var om bord i båten. Da har man fått beholde livet – ja da, man kan kose seg fortsatt, og det går fortsatt bra med rederiene. Men man vet at når man kutter snøret, så er det fortsatt smertelig. Der har ikke finansministeren gjort en god nok jobb.
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-14:
Dette er først og fremst for å svare på en del av de påstandene som særlig representanten Thorkildsen fra SV kom med om Høyre. Ja, Høyre ønsker å ha mer individuell pensjonssparing. Høyre ønsker også å utvide ordningen med Boligsparing for ungdom, til tross for at Inga Marte Thorkildsen nesten driver høytlesning fra Finansdepartementets brev til komiteen og snakker om at det er de rike som sparer til egen pensjon. Det er barn av de rike, i tillegg, som har Boligsparing for ungdom, som representanter for den rød-grønne regjeringen flere ganger har sagt. For Høyres del handler dette om en generell innfallsvinkel til hvordan man skal stimulere folk til å bruke egne penger. Man ønsker at folk skal ta ansvar for sin egen pensjon. Man ønsker at folk skal ta ansvar for sin egen bolig. Derfor gjør vi noen tiltak i forhold til BSU, som rett og slett ikke har fulgt den prisøkningen som har vært de siste årene, som gjør at BSU-ordningen blir mindre og mindre verd i virkelighetens verden enn den er på papiret. Høyre stemmer for å ta vekk frukt- og grøntordningen fordi vi ønsker å bruke pengene til å styrke skolen. SV har kunnskapsministeren og kunne dermed ha brukt de pengene på andre måter. Høyre har f.eks. brukt pengene man sparer her, til etterutdanning for lærere og bedre rekrutteringsplan for lærere i betydelig større grad enn hva SVs egen partileder makter å få til i Kunnskaps-Norge. Også Thorkildsen er inne på dette med rederiskatt. Jeg vil bare bruke litt enkel matematikk, for nå har vi hørt flere ganger fra den rød-grønne siden at det var en svært knapp avgjørelse i Høyesterett. Vel, av elleve stykker gir seks av fem en prosent på 54,5. Stortinget vedtok den med et enda knappere flertall, nemlig 51,4 pst. Så det var en betydelig større skepsis i Stortinget til rederiskatten enn det var i Høyesterett, hvis man bruker prosentregning. Det tror jeg faktisk er noe å ta med seg, også for finansminisiteren.
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-14:
Forslag fra Kristelig Folkeparti er som oftest velmente og positive. Vi tror fra Høyres side at det å bruke moms som et virkemiddel i forbindelse med gjenbruk og reparasjon vil kunne føre en på ville veier, for de aller, aller fleste bedrifter vil på et eller annet tidspunkt kunne hevde at de driver med gjenbruk og reparasjon. Og det er klart at hvis vi får et generelt momssystem som legger til rette for det, vil kreativiteten sannsynligvis ingen ende ta. Som representanten Svendsen sa i sitt innlegg, er det faktisk et poeng at veldig mange av disse bedriftene driver lønnsomt i dag, og de driver lønnsomt fordi folk ønsker selv å få reparert sine produkter framfor å kjøpe nye. Det betyr altså at det må finnes et marked. Det er en etterspørsel ikke bare etter typene, men også at de produktene en ønsker reparert, er av en så god kvalitet at man får det til. Jeg skal ikke gjøre dette mye lenger. Vi har en lang saksliste i dag. Høyre stemmer mot forslaget i sin helhet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-06-14:
Jeg slutter meg i det store og hele til saksordførerens framføring av flertallets syn på dette. Jeg vil bare minne om at det er en bakgrunn for hvorfor vi behandler denne saken. Den har vel egentlig blitt bekreftet ytterligere gjennom den perioden som er gått siden Økokrim henvendte seg til departementet, og til det resultat vi behandler i dag. Når det gjelder godtgjøringer, må jeg si at jeg er helt enig i det Lundteigen sa. Det er ingen grunn til at denne bransjen ikke skal ha litt klarere rammeverk enn det situasjonen er nå. Så hvis noen skulle være i tvil, er Kristelig Folkeparti her helt på linje med regjeringen, og vi er beredt til å ta sterkere lut i bruk også, om det skulle være nødvendig. Jeg skulle bare foreta en liten stemmeforklaring fra Kristelig Folkepartis side når det gjelder voteringen. Av og til lar man seg påvirke av gode innlegg, og jeg synes Gunnar Gundersen hadde et meget godt poeng når det gjaldt spørsmålet knyttet til hvis en daglig leder blir syk. Da kan en kanskje ha behov for at et styremedlem trer inn i en periode. Derfor vil vi gå inn for forslag nr. 2, fra mindretallet i innstillingen, og begrunnelsen ga representanten Gundersen på en god måte.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-06-14:
Jeg kan for så vidt forsikre representanten Thorkildsen om at også innenfor disse veggene har det det siste halvåret vært noe oppmerksomhet knyttet til finanskrisen og dens konsekvenser. Men jeg er enig i at å være utenfor huset her kan gi litt bedre perspektiver av og til enn hvis man bare er her inne, men heldigvis går det vel an å kombinere dette. Representanten Thorkildsen var inne på forslag fra opposisjonen, som hun mente ga en retning på opposisjonens politikk som hun var sterkt uenig i. Når det gjelder Kristelig Folkepartis alternative forslag, kan jeg kanskje minne om at ordningen med individuell pensjonssparing ikke er noe som kun benyttes av de høytlønte. Det private forslaget vi hadde til behandling, i hvert fall forsøkte å få til behandling, viste jo nettopp at det er de som har alminnelige inntekter, og kvinner i større grad, som benytter seg av dette. Jeg vil i hvert fall for egen del ikke bruke det som et argument for at det er de høytlønte man har sett hen til i så måte. Hvis hun hadde gått videre på Kristelig Folkepartis forslag, ville hun bl.a. også sett at våre tre forslag går ut på å styrke frivillig sektor i det norske samfunn. Er det noe jeg er overbevist om at bidrar til et bedre samfunn, er det en sivil sektor – en tredje sektor – som er sterk, og som også behandles på en fair og ordentlig måte fra det offentlige. Vi har også en lang rekke forslag på avgifts- og skatteområdet, som gir en bedre og grønnere profil enn det regjeringen foreslår. Det burde også være i tråd med det livskvalitetssamfunnet som jeg oppfattet at Thorkildsen var opptatt av. Når det gjelder rederibeskatningen, som Per Olaf Lundteigen definerte som «en suksess» da den kom i 1996, og som representanten også skal ha all honnør for å være en av fadderne til, er det jo ikke annet å si – når saksordføreren legger fram saken som han gjør – at deler av årsaken til at vi har dette i dag, er at regjeringen har gått på et gedigent nederlag ved at Høyesterett har satt til side det flertallet her ble advart mot for noen få år siden. Det er bakgrunnen for at man er der man er i dag. Fra Kristelig Folkepartis side har vi ikke lagt inn penger for å kompensere foreløpig for de rederier som har foretatt miljøinvesteringer, men vi gir egentlig en invitt til flertallet med følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen komme med forslag til endringer i skatteloven som innebærer fradragsføring slik at rederier som har foretatt miljøinvesteringer ikke får en høyere totalbelastning enn rederier som ikke har foretatt slike investeringer.» Det er et forslag som jeg mener regjeringspartiene burde stemme for, fordi det er et forslag som yter dem som har foretatt disse miljøinvesteringene, rettferdighet. Det burde etter min mening alle være interessert i. Med dette tar jeg opp våre forslag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-06-14:
Det var en flertallsdebatt i forrige sak. Jeg tror ikke det blir så veldig stor diskusjon om det er noe grunnlag for å si at det er et lite eller stort mindretall i denne saken – eller flertall for den saks skyld. Det får vi fra Kristelig Folkepartis side ta til etterretning. Samtidig kommer vi ikke bort fra at avfallsmengden øker, og den øker mer enn det den økonomiske veksten isolert sett skulle tilsi. Det betyr at vi kan skrive Forbrukersamfunnet – med stor F – mer enn noen gang. Det er bakgrunnen for at vi har lagt fram dette forslaget. Jeg ser absolutt at det er avgrensningsproblemer knyttet til å gjøre dette til et tema innenfor merverdiavgiftsområdet, og det får heller være en spore til at de som har uttrykt velvilje til forslaget, kommer med andre gode forslag ved neste anledning, som vi selvfølgelig med glede skal støtte så lenge det ivaretar den samme intensjonen som ligger i vårt forslag. Det jeg ikke har noen særlig tro på, som det argumenteres med fra visse partier, er at dette skulle komme i konkurranse med frivillige organisasjoner som driver med bruktmarked, loppemarked eller hva det skulle være. Da snakker vi om et helt annet segment og helt andre priser. Så den bekymringen tror jeg man kan legge fra seg. Det vil neppe være noen utfordring i forhold til det som er forslagets reelle innhold her. Men det er jo veldig bra, som representanten Lundteigen sa, at det blir en samstemmig hyllest til det gode arbeidet frivilligheten driver også på dette området. Med dette tar jeg opp vårt forslag.
Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg synes det er et viktig poeng i denne debatten, som har vært både interessant og god, at de som tjener på å komme inn i momssystemet, er de som har forholdsvis stor omsetning innenfor kultur- og idrettssektoren, med andre ord, den mest profesjonelle delen av det, mens frivilligheten er kjennetegnet ved at en har færre investeringer, mindre kostnader til vedlikehold og den type ting. Derfor skjermes den, mens den profesjonelle delen omfattes av det. Det synes jeg er viktig og bra. Det har blitt sagt tidligere i debatten at dette vil gi dårligere rammevilkår for idrett og kultur. Da synes jeg det er viktig å minne om at den samlede effekten av de endringene som blir gjort, vil gi anslagsvis 335 mill. kr mer i året til bl.a. museer, toppidretten og andre – det meste av det vil det være museene som vil nyte godt av; rundt anslagsvis 235 mill. kr, 90 mill. kr mer for toppidretten og 10 mill. kr for andre. Samlet sett synes jeg det framstår som veldig klart at dette gir bedre vilkår for dem som blir med. Den offentlige debatten om dette handler i stor grad om avgrensningene, om hvem som kommer inn, og hvem som ikke gjør det. Nå er det vanskelig å se for seg et momssystem som fortsatt skal ha mange unntak, som skal ha tre forskjellige satser, og der det ikke vil være noen avgrensningsproblem. Men jeg står fast ved at systemet vil bli bedre enn før. Det vil bli færre avgrensingsproblemer og et tydeligere og enklere regelverk å administrere. Så er det også slik at hvis det perfekte skal bli det godes fiende, tror jeg vi vil stå på stedet hvil. Jeg har reagert litt på at enkelte av dem som kommer inn i det nye systemet, vurderer å øke billettprisene. Nå er det altså slik at med 8 pst. moms på inntekten og 25 pst. fradrag kommer de aller fleste godt ut. Som vi f.eks. var inne på i stad, vil fotball og ishockey anslagsvis få 90 mill. kr mer, eller komme 90 mill. kr bedre ut enn tidligere, og da vil det være merkelig hvis billettprisene går opp. Tvert imot mener jeg at den gevinsten bør komme publikum til gode, enten gjennom lavere priser eller høyere kvalitet. Til slutt: Når det gjelder 80 pst.-kravet for dokumentering av frivillighet, vil jeg understreke – i likhet med det statsråden sa – at det er viktig at dette ikke får utilsiktede konsekvenser. Men jeg vil også gjenta det som jeg sa i hovedinnlegget mitt, at dette handler om kjøp og salg av spillere i næringsvirksomhet, og at idrettslag som ikke omsetter slike rettigheter i næring, ikke må forholde seg til det kravet. Jeg synes igjen det er en viktig presisering som kan bidra til at dette systemet blir så smidig som det kan bli.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Aller først vil si at det er hyggelig å høre en fremskrittspartirepresentant som nå taler for gratis kultur, og ikke selvkostprinsippet. Det er veldig bra. Det har blitt reist spørsmål rundt dette med museer og inngangspenger. Nå er det slik at det bare gjelder én beløpsgrense i registreringen i Merverdiavgiftsregisteret, og alle inntekter fra omsetning som er omfattet av loven, teller med. Det er ikke slik at man eksplisitt tar billetter som en egen separat vurdering, heller ikke når det gjelder Fetsund Lenser. Fetsund Lenser er jo én av de ti nasjonale tekniske industrimuseene våre som har hatt stor glede av denne regjeringens økte satsing på nettopp de ti industrimuseene. Felles for nesten alle de ti er at det er museer som har store utendørs arealer. Et annet felles trekk ved dem er at de også har stor aktivitet som ikke er direkte knyttet til selve den museale biten, gjerne aktiviteter knyttet til friluftsteater, bilutstillinger, utleie av lokaliteter osv. som også har en inntektsside som gjør at de enklere kan komme inn i ordningen. Så etter min lille svogerforskning blant de ti nasjonale tekniske industrimuseene er det signaler tilbake om at de fleste av dem vil ha andre inntektssider enn billetter som gjør at de allikevel vil oppfylle omsetningskravet i systemet. Sånn sett får vi når systemet settes i verk, vurdere om det stemmer eller ikke. Men når man innfører nye ordninger, er det uansett viktig at man har et våkent blikk for hvordan det slår ut når man skal begynne å praktisere regelverket fra Skatteetatens side, og at man da er åpen for justeringer når det gjelder uforutsette resultater av det vi nå innfører.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Jeg vil bare på vegne av komiteen anbefale flertallsinnstillingen og likeens ta opp det forslaget som Fremskrittspartiet har som mindretallsforslag i innstillingen.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Som representanten sikkert er innforstått med, kan man ikke ved ny AFP, hvis man har uføretrygd før man er 62 år, motta AFP etter 62 år. Arbeiderpartiet sa som kjent da man overtok regjeringskontorene, at man ønsket å få flere i arbeid og færre på trygd. En slik problemstilling, at man ikke kan ta ut AFP hvis man har vært delvis uføretrygdet før 62 år, innebærer at man eventuelt må jobbe til man er 67 år. Mange av dem som har fått uføretrygd, kan ikke jobbe til de er 67 år – det er nettopp derfor de er uføre. Vil ikke det føre til økt press på uføregrad og uførepensjonering, som vil føre til at vi får færre i arbeid og flere på trygd?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Jeg er glad for at representanten Gullvåg viste til det arbeidet regjeringen jobber med, at man skal legge frem en ny uføremelding. Jeg regner med at regjeringen da legger frem en melding som er i tråd med utredningen, og i tråd med det som er påpekt i høringsnotatet, og som man har fått høringssvar på. Med de forslagene som det er referert til der, er det liten tvil om at denne problemstillingen vil være enda større enn med dagens regelverk og dagens system. Da blir mitt spørsmål til Gullvåg: Betyr det at man vil legge frem noe helt annet enn det som det er referert til i NOU-en på ny uførepensjon? Og betyr det at man vil legge frem noe som er helt radikalt annerledes enn det som er sendt ut i høringsnotatet?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
For det første er jeg veldig glad for at jeg får muligheten til å snakke om Fremskrittspartiets pensjonspolitikk. Det representanten Gullvåg utmerket godt vet, er at Fremskrittspartiet faktisk har stått fast på dagens system, og det er det vi har foreslått ved de tidligere behandlingene av Pensjonsreformen. Vi har også sett at vi får medhold, bl.a. når det gjelder bærekraft. Sjeføkonom Steinar Juel i Nordea Markets var tidlig ute og ga oss medhold i at det å opprettholde dagens pensjonssystem vil man ha økonomi og bærekraft til å gjennomføre. Ergo har det heller aldri vært behov for å ta opp dette temaet i de forhandlingene og i det lønnsoppgjøret som Gullvåg refererer til. Når det gjelder fremtidige regjeringskonstellasjoner, er jeg glad for at Gullvåg erkjenner at Fremskrittspartiet og Høyre kan bli så store at vi vil ta over regjeringskontorene i 2013. Vi kommer også da helt sikkert til å finne gode løsninger med hensyn til en god pensjonspolitikk.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
For det første tror jeg representanten Karin Andersen utmerket godt kjenner til våre merknader i innstillingen til Ot.prp. nr. 37 for 2008–2009, der vi foreslår å beholde dagens system med en fleksibel ordning der man ikke har avkorting av pensjonen fra 62 år. Der står det ganske grundig beskrevet hvordan vi har tenkt å få gjennomført dette, og jeg skjønner at representanten Andersen ikke har villet sette seg godt nok inn i hvilke måter man kan gjøre det på. Man kan bl.a. gjøre det på en meget enkel måte ved å gjennomføre det som regjeringen nå har gjort, å fjerne en del av avkortingsreglene. Man kan på den måten også få en fleksibilitet ved at man kan kombinere pensjonen ut fra et opptjent tak, ut fra en besteårsregel, ut fra alle år, eller ut fra totalt antall år i folketrygden, som vi har i dag.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Det spørsmålet kan det egentlig svares veldig enkelt på. Ja, dette er en viktig sak. Ja, Fremskrittspartiet er veldig glad for at man står utenfor dette samarbeidet nettopp på grunn av alle de konsekvensene den nye Pensjonsreformen medfører, og fordi dette uten tvil er tidenes største velferdsran. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet ikke er med på dette velferdsranet – med på å frarøve folk deres fremtidige pensjoner.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Jeg registrerer at flertallet i innledningen skriver at man betrakter pensjon som «utsatt lønn» ved at de som er født etter 1962, og som har tjent opp sine rettigheter etter dagens system, også får redusert sine rettigheter. Synes SV at det som her innføres, er et helt greit prinsipp, ved at en kan gå inn og ta tilbake en del av den utsatte lønnen som de har fått framforhandlet gjennom tidligere avtaler? Det andre spørsmålet jeg har, er: Hvis man tar utgangspunkt i en sykepleier som jobber 100 pst. stilling – hun er heldig, hun er 36 år i dag – mener representanten Andersen at det er god grunn til å forvente at hun kan stå i 100 pst. stilling til hun er 71 år? Det er kun på den måten hun klarer å oppnå 66 pst. i tjenestepensjon.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Når vi snakker om utsatt lønn, snakker også jeg om tjenestepensjon. Man har jo tjent opp tjenestepensjon i gammel ordning frem til 2011 også. Men over til et annet spørsmål som representanten Andersen var inne på i sitt innlegg. Hun viser til at hun er glad for at SV har vært med og hatt innflytelse etter at man kom i regjering. Går vi tilbake til 2005, sto jo Fremskrittspartiet og SV sammen om å være imot innføringen av pensjonsreformen, og vi skisserte en rekke konsekvenser det ville få, som også SV var enig i den gangen. Kan representanten Andersen nevne tre enkle områder som SV har hatt innflytelse på, og som har blitt endret i forhold til det man sa i 2005?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-06-14:
Jeg har lyst til å spørre statsråden om samordningsreglene, som fortsatt er svært uklare for meg. I dag er det jo slik at tjenestepensjon beregnes ut fra pensjonsgrunnlaget som er innrapportert i pensjonsordningen. I den nye AFP er det slik at man faktisk tjener opp alt inntil 7,1 G. Det betyr at hvis man i offentlig sektor f.eks. har tjent 350 000 kr, og at man i privat sektor senere har f.eks. 500 000 kr i lønn, vil man jo få en differanse. Betyr ikke det at man i dette forslaget legger opp til å bryte fullstendig med dagens samordningsprinsipper, ved at man ikke har en fiktiv beregningsfordel i forslaget?