Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-28:
Med økt avhengighet mellom land og økende internasjonalisering av økonomisk aktivitet er det stadig større behov for å fylle det internasjonale rom med politisk bestemte spilleregler. Et stabilt og ikke-diskriminerende internasjonalt regelverk for økonomisk aktivitet er ikke minst viktig for små land og mindre bedrifter. Norges samarbeid med EU og EU-land er grunnleggende i et slikt bilde. EU er det dominerende marked for norsk eksport og etableringer ute. Norsk samhandel med EU ligger i dag på i overkant av 70 pst. av vår totale utenrikshandel. Gjennom EØS-avtalen er Norge og norsk næringsliv integrert i det felles europeiske indre marked. Dette har klart bidratt til den stabile og gode utviklingen i norsk økonomi de senere årene. EØS-avtalen har vist seg å ivareta norske interesser på en tilfredsstillende måte. Samtidig må EØS-samarbeidet stadig utvikles i takt med endringer i EU for at det skal forbli en god tilknytningsform. I den sammenheng vil jeg understreke at Norge er blant de EØS-land som er kommet lengst i å implementere regelverket for det indre marked. Sammenliknet med gjennomsnittet i EU ligger Norge i fremste rekke når det gjelder iverksetting av vedtatte direktiver i nasjonal lovgivning. Mot slutten av 1998 var 98,2 pst. av direktivene varslet helt eller delvis inntatt i norske lover og forskrifter. 96 pst. av direktivene var på samme tid innført i Norge. Regjeringen vil videreføre arbeidet med å sikre og videreutvikle avtalen gjennom aktivt å delta i utformingen av nytt regelverk og – noe som kanskje nå er viktigst – i arbeidet med å effektivisere gjennomføringen i praksis av det indre marked i EU-landene. En dynamisk utvikling av EØS-avtalen er av avgjørende betydning for å sikre norske bedrifter likeverdige rammebetingelser med sine konkurrenter innenfor det indre marked. Regjeringen vil arbeide for å styrke informasjon, åpenhet og debatt omkring det løpende EØS-arbeidet. Dette ble understreket av utenriksministeren i hans redegjørelse. Dette er viktig for å sikre folkestyret og et folkelig engasjement om en så viktig avtale for Norge. Det er også viktig for å sikre at avtalen fungerer godt i praksis. Som nærings- og handelsminister vil jeg understreke betydningen av at nærings- og arbeidsliv har brukervennlige kanaler for informasjon, problemløsning og veiledning om EØS-relaterte problemstillinger som berører næringslivet. Euro Info Centres-nettverket – EIC – i Norge er et eksempel på en slik kanal som allerede tar imot og arbeider med henvendelser fra bedrifter som opplever problemer i forbindelse med EØS-avtalen. Andre sentrale virkemidler for Regjeringen i denne forbindelse vil være informasjonstjenesten Narviktelefonene, Bedriftsinformasjon på Internett, BEDIN, og «Møteplass Europa». Dette arbeidet vil bli videreført av Regjeringen, med særlig vekt på at informasjonen skal være lett tilgjengelig og informasjonskanalene kjent. I tråd med den teknologiske utviklingen må slik informasjon i større grad utformes som internettbaserte løsninger. Gjennom EØS-avtalen deltar vi i en rekke programmer og prosjekter i regi av EU. Det viktigste av disse områdene er programmer innen forskning. Deltakelse i EUs forskningsprogrammer, som EUs femte rammeprogram, er et sentralt element i den samlede norske forskningsinnsatsen, foruten at den muliggjør viktig nettverksbygging for norsk næringsliv. I denne forbindelse har Regjeringen jobbet aktivt med å presentere norske interesser, slik at orienteringen og innretningen av rammeprogrammet i størst mulig grad er i overensstemmelse med våre næringslivsinteresser. Erfaringer fra tidligere samarbeid viser at norske forskningsmiljøer holder høy kvalitet, og at prosjektsøknader med norsk deltakelse i stor grad får gjennomslag. For å øke suksessgraden er det viktig og nødvendig med samspill mellom EU-programmer og nasjonale programmer. Endringer i EU og Europa stiller Norge overfor stadig nye utfordringer. Videreutviklingen av det økonomiske samarbeidet i EU vil bety mye for norsk næringsliv. Som nærings- og handelsminister vil jeg påpeke at i den grad Den økonomiske og monetære union, ØMU, medfører forsterket vekst for deltakerlandene, vil det gi positive impulser for norsk næringsliv og norsk økonomi generelt. Importerte varer kan bli billigere, og veksten i vårt viktigste eksportmarked for fastlandsøkonomien vil kunne øke. Allikevel er det verdt å merke seg at selv om norsk næringsliv oppnår gevinster i form av lavere kostnader ved handel, vil ikke gevinstene bli like høye som for næringslivet lokalisert i valutasonen. Det kan skape en konkurransemessig ulempe. På den annen side vil norsk næringsliv kunne få nye markedsmuligheter og effektiviseringsgevinster dersom ØMU bidrar til en utdypning og videreutvikling av det indre marked. En annen stor utfordring for EU er utvidelsen østover. Utvidelsen innebærer også en geografisk utvidelse av EØS-området. Fra norsk side er det understreket overfor EU-siden at det vil være i alle parters interesse at EØS/EFTA-landene blir fullt ut og regelmessig orientert om utvidelsesprosessen, spesielt om overgangsordninger i tilknytning til det indre marked, etter at forhandlingene er innledet. Spesielt vil det være viktig å opprettholde de fordelene frihandelsavtalen med EFTA og søkerlandene til EU gir oss i dag, først og fremst med hensyn til fisk og fiskeprodukter. Regjeringen vil arbeide for at utvidelsen av EU og EØS ikke medfører begrensninger, men snarere utvidelse av de samarbeidsmuligheter dagens avtaler gir for norsk næringsliv. Her vil konsultasjoner med EU og en styrket dialog med søkerlandene være sentralt. Utviklingen i Europa stiller både EU og Norge overfor nye utfordringer. EØS-avtalen og vårt samarbeid med EU-landene må stadig utvikles for å sikre norske interesser. Både etableringen av Den økonomiske og monetære union og utvidelsen av EU østover vil uvilkårlig fokusere EUs interesser om andre ting enn den godt fungerende EØS-avtalen. En av våre store utfordringer blir derfor antakelig å sikre at våre interesser blir hørt, slik at myndigheter på alle plan i EU-landene, og ikke bare i institusjonene i Brussel, likestiller det indre marked med hele EØS-området. Til dette vil Regjeringen bruke både de formelle og de uformelle kanaler som er tilgjengelige. I den forbindelse, og for å sikre at EØS-avtalen fungerer til det beste for norsk næringsliv, er vi helt avhengig av en tett og løpende dialog med enkeltbedrifter og næringslivsorganisasjoner. Dette vil vi søke å styrke framover, også i forbindelse med Regjeringens arbeid med den varslede stortingsmelding om Europa-politikken.