Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2020-04-30:
Jeg takker for redegjørelsen tirsdag. Som så ofte før i norsk likestillingssammenheng blir jeg slått av, og jeg gleder meg over, at det jobbes aktivt i hele landet med denne problematikken, samtidig som jeg kjenner på en avmakt fordi det fortsatt er så mye å jobbe for her hjemme og ikke minst internasjonalt, hvor likestilling og kvinnesaken har fått et tilbakeslag. Ministeren var innom flere områder som jeg er brennende opptatt av – det være seg likestilling mellom kjønnene, kjønnsforskjeller hva gjelder studie- og yrkesvalg, ufrivillig deltidsarbeid, foreldrepermisjon, innvandrerkvinners yrkesdeltakelse, levevilkår til personer med nedsatt funksjonsevne, aldersdiskriminering, LHBTQI-personers rettigheter og muligheter m.m. Og selv om ministeren forsikret oss om at regjeringen jobber aktivt for å fremme likestilling, må jeg jo si at jeg savnet mer konkret informasjon om hvilke frukter regjeringens iverksatte tiltak faktisk har båret. Både ministeren og jeg har troen på at aktivitets- og redegjørelsesplikten vil bli et godt virkemiddel for å bevisstgjøre norske virksomheter på at det er nødvendig med aktivt, målrettet og planmessig arbeid for å fremme likestilling og hindre diskriminering. Dessverre er det en stor svakhet ved den ordningen – 98 pst. av bedriftene i Norge har mellom 20 og 50 ansatte, og alle de omfattes jo ikke av ordningen. Vi i Senterpartiet mener fortsatt at det er veldig god grunn til å stille spørsmål om dette vil ha den ønskede effekten på likestillingsarbeidet vårt, når redegjørelsesplikten kun utløses når en av arbeidslivets parter i private bedrifter med 50 eller færre ansatte krever det. Ellers var ministeren selvfølgelig opptatt av integrering og mangfold i sin redegjørelse. Og ved å vise til sin fremmedkulturelle bakgrunn og personlige historie tydeliggjør han godt at det er stort potensial i all jobben vi kan gjøre på likestillingsfeltet for mer mangfold og bedre integrering samt i kampen mot sosial kontroll. Ministeren sa også en fin ting under redegjørelsen som jeg mener fortjener å gjentas, nemlig at det er en kobling mellom enkeltmenneskets frihet på den ene siden og samfunnets utvikling på den andre. For i den enkeltes frihet ligger også samfunnets muligheter. Derfor er det vårt ansvar som politikere å tilrettelegge for at individet kan utfolde seg, gripe mulighetene og skape et trygt og godt liv uavhengig av dets legning, etnisitet, kultur, religion, kjønn, alder m.m. Noen suser gjennom livet uten motbør, mens for andre er stien mer kronglete. Og det er de sistnevnte vi må løfte opp og fram i fellesskap. Derfor er likestillingspolitikken så viktig, som politikken med å sørge for at alle med nedsatt funksjonsevne i Norge har en reell mulighet til å leve like fullverdige liv som resten av befolkningen, uten til stadighet å møte på barrierer, noe bl.a. FN har kritisert Norge for å ikke være god nok på. Jeg er derfor glad for å registrere at det kommer en egen handlingsplan for likestilling av personer med funksjonsnedsettelse. Kampen for likestilling og mot diskriminering og hatkriminalitet mot andre grupper må også fortsette og forsterkes, og jeg ser fram til at vi snart får på bordet handlingsplanen mot rasisme og diskriminering på grunn av etnisitet og religion, en plan som ble initiert av oss i Senterpartiet. En gruppe ministeren omtalte i redegjørelsen, er innvandrerkvinner, da de har lavere yrkesdeltakelse enn øvrig befolkning, og særlig lav er den blant kvinnelige flyktninger. Dette må forbedres. Årsakene til at det er sånn, er sammensatte, men jeg har troen på at arbeidsrettede tiltak vil være utrolig viktig. Dette går sakte, men vi ser at det virker for en god del, så det arbeidet må fortsette. Et annet tema som opptar meg og bekymrer meg, er vold i nære relasjoner. Det er spesielt nå i disse koronatider grunn til å være ekstra bekymret, som flere har vært inne på, og politiet merker nedgang i antall anmeldelser av vold i nære relasjoner. Krisesentrene varsler om betydelig mindre pågang. Det er fordi det er vanskeligere å nå ut og få hjelp for dem det gjelder. FNs generalsekretær, António Guterres, har oppfordret alle regjeringer til å sette kvinners sikkerhet først når de responderer på pandemien. Vi vet at politidistriktene har jobbet proaktivt og har styrket samarbeidet med kommunene. Dette må prioriteres, både nå og framover. Mange har vært inne på at i koronakrisen rammes kvinner hardt. Fremskrittspartiet var inne på at vi ikke må glemme menns rolle. Jeg har fått henvendelser fra en del menn om mye mer samværssabotasje i denne perioden. Så det er viktig for oss politikere å minne oss på at behovet for likestilling kan oppstå og finnes på veldig mange områder. Det må vi være årvåkne overfor framover. Det er mye å ta tak i. Regjeringen har mye de må gjøre enda bedre, men jeg ønsker alle lykke til i arbeidet med likestilling, for det vet jeg alle er opptatt av.