Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2008-04-01:
Politisk arkeologi er ingen eksakt vitenskap. Derfor sier det seg selv at etter rapporten om statsregnskapet for 2006, som altså behandles i april 2008, har helt sikkert veldig mye skjedd som vi foreløpig ikke har kunnskap om. Denne tidsforskjellen, som er ganske stor, viser ikke alle de faktiske utbedringer som har blitt foretatt. Så denne debatten blir litt om snøen som falt i fjor. Jeg har ansvaret for to departement, Fornyings- og administrasjonsdepartementet og Barne- og likestillingsdepartementet. La meg si litt først om regnskapet for Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Under behandlingen av statsregnskapet for 2005 la kontrollkomiteen vekt på at Riksrevisjonen så vel som Stortinget en rekke ganger hadde påpekt alvorlige mangler i etterlevelsen av regelverket for offentlige anskaffelser, som har vært tema for alle som har hatt ordet så langt. Komiteen fant det spesielt kritikkverdig at heller ikke Fornyings- og administrasjonsdepartementet, som har ansvaret for regelverket, kom fra Riksrevisjonens gjennomgang uten anmerkninger. Riksrevisjonens rapport for 2006 viser at departementet og flere av dets underliggende virksomheter, som fylkesmennene, Statsbygg mv., fortsatt bryter regelverket. Komiteen har derfor funnet det nødvendig å følge opp sin enstemmige merknad fra 2005, og ber Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en egen sak om håndteringen av regelverket for offentlige innkjøp. Videre har Riksrevisjonen avdekket vesentlige mangler ved sporbarheten og manglende etterkontroll i Statsbyggs regnskaper for utenlandsvirksomheten. Stortinget har ved flere anledninger understreket nødvendigheten av at beslutninger kan etterprøves, og forutsetter at arbeidet med å sikre gode rutiner gis høy prioritet. Videre er det seks av sju forhold som ble rapportert for 2005, som ikke er brakt i orden ifølge rapporten for 2006 - det kan jo godt hende at det er i orden nå. Dette gjelder viktige områder som katastrofe- og beredskapsplaner, styring av fylkesmannsembetene og svakheter ved den interne kontrollen i departementenes servicesenter. Jeg forutsetter at statsråden tar tak i problemene. Hun har sikkert allerede også gjort det, men jeg finner grunn til allikevel å understreke at Fornyings- og administrasjonsdepartementet har et særlig ansvar for den overordnede statlige forvaltning, og har dermed også et særlig ansvar for å holde orden i eget hus. Men jeg er sikker på at i neste rapport om statsregnskapet, som kommer høsten 2008 og vil gjelde statsregnskapet for 2007, er det bare plusser i margen. Vi får se. Når det gjelder Barne- og likestillingsdepartementet, er det også her tverrpolitisk enighet om at barn som utsettes for omsorgssvikt, overgrep eller mobbing, skal ha hjelp og støtte. Utbygging av et godt barnevern må derfor gis høyeste prioritet, og det må sikres et bredt tilbud bestående av rådgivning, avlastning, fosterhjem og institusjoner. Men dette er samtidig et krevende område, og det hersker liten tvil om at overføringen av barnevernet til staten var en reform som vi nå i etterpåklokskapens lys, i ettertid, kan si var for dårlig forberedt og underfinansiert. Departementets uklare styringssignaler og usikkerhet med hensyn til rapporteringskrav har vært et tilbakevendende tema. En samlet komite understreker nødvendigheten av god kommunikasjon mellom departement og etat og håper at den egne enheten departementet nå har etablert for å bedre situasjonen, faktisk gir resultater. Vi har hatt inntrykk av i Stortinget, i kontrollkomiteen, at det er et sterkt behov for en bedre kommunikasjon mellom Bufetat og departementets politiske ledelse. Jeg er glad for å kunne si at Riksrevisjonens rapport også viser at det på flere områder går i riktig retning. Buf-direktoratets regnskapsføring for 2006 anses å være av god kvalitet, og det er tegn til bedring når det gjelder systemer og rutiner for å sikre en tilfredsstillende internkontroll. Kontrollen med den økonomiske styringen av de private barnevernsinstitusjonene er derimot en særlig utfordring. Mangel på felles rutiner ved kjøp av plasser i disse institusjonene skaper vilkårlighet. Når ca. 50 pst. av plassene kjøpes uten at regelverket for offentlige anskaffelser følges, vanskeliggjør det muligheten for kontroll. Jeg forutsetter at arbeidet med å utarbeide gode rutiner på dette området gis høy prioritet. Komiteen er også opptatt av gode rutiner for å sikre personvernet i barnevernet og ber om å bli særlig underrettet om innsatsen på dette området. Jeg skal ikke i dette innlegget gå nærmere inn på virksomheten i Bufetat. Som Stortinget er kjent med, foreligger det en egen forvaltningsrevisjonsrapport fra Riksrevisjonen om dette som Stortinget vil få full anledning til å behandle i forbindelse med gjennomføringen av Stortingets mål for barnevernet i løpet av våren. Tilskuddsordningen for krisesentrene forvaltes av Buf-direktoratet. Ifølge Riksrevisjonen har ikke departementet tatt tak i oppfølgings- og kontrolloppgavene når det gjelder disse tilskuddene. En samlet komite ber Riksrevisjonen gi en særlig orientering om dette i statsregnskapet for 2007. Det er også registrert svakheter i etatenes forvaltning av tilskuddsordningen for de kirkelige familievernkontorer. Riksrevisjonen stiller seg kritisk til departementets styring av Fordelingsutvalget og sekretariatet for Forbrukertvistutvalget, og viser til at departementet ikke har stilt krav til virksomhetene i tråd med økonomireglementet. En samlet komite støtter Riksrevisjonens kritikk og forutsetter at departementet tar tak i forholdet. Det samme gjelder for den overordnede styringen av Likestillings- og diskrimineringsombudet, Statens institutt for forbruksforskning og Forbrukerrådet. Det er nok å ta tak i for den nye statsråden i Barne- og likestillingsdepartementet!