Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-14:
Det budsjettforslaget som SV i år har fremmet på helsefeltet, har forebygging og folkehelse som sin aller, aller viktigste prioritet. Det betyr at vi har valgt å se skole- og utdanningsfeltet og helsefeltet under ett, og vi har lagt deler av de bevilgningene som trengs for å få i gang den heldagsskolereformen som SV kjemper for, inn på helse- og omsorgsbudsjettet. Det er fordi vi tror at en ordentlig satsing på folkehelse, på sunn oppvekst, sunn mat og fysisk aktivitet i skolene vil være den kanskje viktigste investeringen vi kan gjøre i framtidig folkehelse og reduserte utgifter til reparasjon. Derfor foreslår SV at vi skal komme i gang i 2016 med en reform for innføring av gratis skolemat og frukt i grunnskolen. Vi ønsker å begynne med et gratis brødmåltid i ungdomsskolen, og vi ønsker å gjeninnføre frukt i ungdomsskolen og så i hele grunnskolen. Det er nå godt belyst at de kuttene som flertallet har gjennomført i fruktordningen, er uansvarlig i et folkehelseperspektiv. Det var en usedvanlig god ordning når det gjaldt å sørge for et sunnere kosthold hos ungdom i Norge. I tillegg til dette vil SV foreslå en halv time fysisk aktivitet hver dag på 1.–7. trinn for at våre barn skal komme i gang med en livsstil der fysisk aktivitet er en selvfølge, og for at det ikke bare skal forbeholdes dem som får den muligheten hjemme. I forbindelse med heldagsskolereformen ønsker SV også en opptrapping av ordningen med helsestasjoner for ungdom og skolehelsetjenesten. Det er et ønske det er tverrpolitisk og bred enighet om, men der vi skiller lag i oppfatningen av hvordan dette best kan finansieres. Det er bare å si det samme i år som i fjor: En kan ikke fortsette å kalle penger som i praksis går til asfalt eller gjeldsnedbetaling, for penger til helsesøstre. Det blir altfor få helsesøstre av den satsingen regjeringen har lagt inn nå i to budsjetter på rad. Det er nødvendig å øremerke disse midlene hvis vi skal få til den opptrappingen og satsingen som et samlet storting har gitt uttrykk for at vi ønsker oss. En annen hovedsatsing i SVs alternative statsbudsjett handler om en ny måte å organisere eldreomsorgen på. Vi ønsker et oppgjør med den stoppeklokkeomsorgen som gjør at altfor mange av våre eldre rundt om i kommunene får et for dårlig tilbud. Det er først og fremst et kommunalt ansvar, men Stortinget kan legge til rette for oppgjør med stoppeklokkeomsorgen ved f.eks. å bevilge midler til prøveordninger med andre måter å organisere omsorg på. Vi ønsker oss tillitsreformer i norske kommuner etter mønster av det de har gjort i København. Det innebærer nye måter å organisere hverdagen f.eks. for hjelpepleiere og sykepleiere i hjemmesykepleien og øvrige hjemmetjenester på, slik at en ikke lenger har minuttvedtak, men i stedet en større grad av faglig frihet for den enkelte medarbeider til å organisere dagen etter de eldres behov. SV foreslår en statlig pott til utprøving av tillitsreform i norske kommuner. På samme måte foreslår vi en bevilgning til innføring av tidskontoordninger i eldreomsorgen. Det vil si at mennesker med stort omsorgsbehov som fortsatt er hjemmeboende, skal få litt mer tid fra hjemmetjenestene som de selv kan disponere og styre – også det en idé hentet fra København. Det var det mulig å gjennomføre i Danmark fordi Folketinget bevilget en statlig pott, akkurat som vi foreslår nå. Vi mener også at Stortinget burde ta de første steg mot en nasjonal bemanningsnorm for sykehjem. Det er et spørsmål vi har diskutert i mange runder i denne sal, og det er fortsatt litt uklare meldinger fra regjeringspartiene om det kommer til å komme en sak om en bemanningsnorm eller ikke. Uansett kunne Stortinget begynt med å trappe opp bevilgninger til f.eks. forsøk med økt grunnbemanning, som SV foreslår i sitt budsjett. Det er veldig gledelig at mange av de tingene som SV har foreslått i Stortinget og fått nedstemt, nå vil bli utprøvd av det nye byrådet i Oslo. I eldreomsorgen i Oslo skal en nå prøve tillitsreform i stedet for stoppeklokke. I eldreomsorgen i Oslo skal tidskontoordning innføres. I eldreomsorgen i Oslo er man nå opptatt av å finne løsninger for å styrke fellesskapets omsorg i stedet for videre privatisering. Det er en stor glede å se at det arbeidet nå skal ledes av en byråd fra SV, og jeg håper at regjeringspartiene nasjonalt vil velge å la seg både utfordre og inspirere av det som skjer i Oslo framover. Sykehusøkonomien kommer til å være stram med det budsjettet som nå legges fram. Det er mye tallmagi i budsjettet der det kan se ut til at budsjettøkningene er betydelig større enn de er på grunn av svært omfattende effektiviseringskrav. Vi foreslår derfor i vårt budsjett en økt bevilgning til sykehusøkonomien på 680 mill. kr, og vi mener i tillegg at det er avgjørende å øremerke bevilgningene til overgrepsmottak når en ikke har høyere bevilgninger enn det regjeringspartiene har lagt fram. Vi frykter, som jeg tok opp i en av mine replikker, at arbeidet med å gjennomføre den nye oppgaven med overgrepsmottak vil bli forsinket hvis den ikke følges opp av tydeligere føringer enn det regjeringen nå har gjort. SV foreslår en styrket sykehusøkonomi innenfor et budsjettopplegg der vi bruker 7 mrd. oljekroner mindre enn regjeringen. Det viser at det er mulig å prioritere helse og omsorg høyere, samtidig som vi kan føre en mer ansvarlig økonomisk politikk hvis en ikke har de samme uhemmede utgiftsøkningene på unødvendige områder som f.eks. skattekutt, som det de blå prioriterer. SV har også valgt å foreslå en øremerket bevilgning til kommunal rusomsorg. Det skyldes de mange debatter vi har hatt i denne sal om behovet for en økt satsing i kommunene for å kunne møte de ambisjonene vi har her, om at vi både skal få en raskere og bedre behandling av rusavhengige og muligheter for rehabilitering. Der vet vi at bolig er et nøkkelspørsmål som ikke følges godt nok opp av kommunene, og da mener vi det er nødvendig også der å øremerke midler. Det er kontroversielt å gå inn for øremerking på ulike områder, men hvis Stortinget ønsker å lede, hvis Stortinget ønsker å sette nasjonale standarder, er øremerking den mest effektive måten vi kan gjøre det på. La meg til slutt komme inn på den saken som har vært tema i mange replikkrunder og innlegg, nemlig situasjonen for dem som er avhengig av medisinsk forbruksmateriell, som det nå kuttes i. Vi sendte spørsmål til departementet i forrige uke med frist på fredag for å få vite hva slags oversikt regjeringen egentlig har over de økonomiske konsekvensene for disse pasientgruppene. Vi har fått svar i dag etter fristen om at dette er for komplisert til at departementet klarer å svare på det. Vi har fått en antydning om at vi vil få et svar på onsdag, men budsjettet behandles i dag, og det er umulig å tolke dette på annen måte enn at flertallspartiene ikke har oversikt over konsekvensene av sitt eget budsjettkutt. Når vi snakker om så store beløp som det er snakk om for enkelte mennesker – 12 000 kr har vært nevnt, 20 000 kr har vært nevnt – er det uansvarlig å banke dette gjennom uten mer kunnskap om hva kuttene faktisk innebærer. Da er vårt primære ønske selvfølgelig at disse kuttene ikke vedtas i dag, men siden kuttene ikke ble reversert i forhandlingene med Kristelig Folkeparti og Venstre, men ble større en sen kveldstime eller i løpet av en søndag i disse forhandlingene, regner jeg med at det er urealistisk. Derfor har SV fremmet de fire forslagene som er omdelt i salen, og som alle handler om større åpenhet rundt fakta og en bedre prosess for å få vurdert dette i fortsettelsen. Jeg er veldig glad for at det nå kommer støtte, forhåpentligvis, også fra de borgerlige til det ene forslaget om en mulighet til å diskutere dette på nytt i Stortinget relativt fort når vi har bedre oversikt over konsekvensene. Da vil jeg ta opp de forslagene som SV er alene om i innstillingen, i tillegg til de fire forslagene som er omdelt i salen.