Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-11-19:
Jeg vil med dette legge fram innstillingen fra komiteen. Dette var et prosjekt som ble igangsatt av en foregående regjering ved daværende kommunalminister Erna Solberg i 2004. Det er jobbet fram et ganske omfattende system og et ganske omfattende forslag om e-valg. Det man vil lese av innstillingen, er at en samlet komité, og i og for seg et samlet storting, har ganske sterke innvendinger mot selve prinsippet og tanken om e-valg. Det går på den grunnleggende problemstillingen, nemlig om valg er frie og uavhengige når man ikke kan gjennomføre dem i kontrollerte omgivelser. Det er det også satt tungtveiende juridiske spørsmålstegn ved gjennom en avhandling som professor Eivind Smith har stilt til rådighet for Stortinget. Han setter rett og slett spørsmålstegn ved om dette er i tråd med lovens bokstav, om dette er forenlig med den i det hele tatt. Komiteens flertall forutsetter selvsagt at alle forsøk som gjennomføres, er i tråd med loven, og at regjeringen har et ansvar for å påse det. Dette er en stor debatt i den forstand at den er en flik av mange saker som handler om hvordan vi skal fornye det norske demokratiet, hvordan vi skal engasjere flere, hvordan vi skal klare å få flere til å stille til valg og øke valgdeltakelsen – rett og slett å gjøre det norske demokratiet mer relevant og i tråd med tiden og forholdene. Jeg har lyst til å si helt generelt at det er en debatt som fortjener større plass og større oppmerksomhet enn det den blir gitt gjennom forslag om e-valg, gjennom forslag om stryking og gjennom forslag om stemmerett for 16-åringer. Jeg tror at det i den store sammenhengen er ganske små saker. Jeg tror man må grundigere til verks. Skal man gjøre demokratiet relevant for folk i framtiden, handler det først og fremst om å klare å engasjere folk. Det handler om å gjøre de prosessene som går, viktige. Det handler om å åpne opp det politiske systemet for både konkurranse og innspill. Det handler om å gi mulighet til personstemmer ved stortingsvalg, f.eks. Det er debatter som jeg synes er store, og som denne salen godt kunne ha brukt mer tid på og funnet anledninger til å ta. Jeg skal ikke bruker lengre tid enn nødvendig på denne saken. Men jeg har lyst til å avslutte med å si at anføringene i komiteens innstilling, både fra flertallet og mindretallet, uttrykker en stor grad av skepsis. Vi går i rette med det som er presentert som formålet med ordningen, nemlig at alle skal ha mulighet til å stemme elektronisk ved stortingsvalget i 2017. Det er noe som vi på ingen måte slutter oss til. Jeg tror at hvis denne ideen, denne ordningen, dette prinsippet skal ha noen framtid overhodet innenfor det norske politiske systemet, enten ved lokalvalg eller ved stortingsvalg, skal det være veldig oppsiktsvekkende resultat som dukker opp som en følge av dette forsøket. Så er det en prinsipiell avklaring jeg har lyst til å komme med. Det gjelder forholdet mellom hvilket ansvar som ligger i denne salen, og som er vårt, og hvilket ansvar vi tilskriver kommuner og fylkesting i form av et engasjement og et ønske om å prøve nye ting. Jeg mener at det må være hevet over enhver tvil at det er vi som stortingsrepresentanter, Det norske storting, som legger rammene og reglene for det norske demokratiet, enten det er i denne salen eller i en kommunestyresal. Det er vi som bestemmer hvem som skal kunne velges, og på hvilken måte. Det er altså ikke sånn at fordi om man har mer eller mindre gode ideer rundt omkring i landet, er vi uten videre forpliktet til å si at dette er noe vi ønsker skal bli gjennomført. Det betyr at det er vårt ansvar å si ja eller nei til stemmerett for 16-åringer, det er vårt ansvar å si ja eller nei til elektronisk stemmegivning. Og jeg vil tilføye for min egen del at jeg mener det er vårt ansvar å ha en holdning til hvorvidt parlamentarisme er en styringsform som hører hjemme innenfor rammen av det lokale selvstyret som et alternativ til formannskapsmodellen.