Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2015-06-02:
Å ta vare på naturen handler også om å ta vare på det biologiske mangfoldet, at kommende generasjoner får oppleve det samme dyre- og plantelivet som vi får oppleve, og ikke en redusert utgave. Derfor er vi kritiske til at regjeringen har sagt ja til planene for sjødeponi for gruveavfall i Førdefjorden. Vi vet at akkurat der det nå skal fylles opp med 150 meter gruveslam de neste 50 årene, har flere rødlista arter sitt gyte- og oppvekstområde – arter som vi dermed står i fare for å utrydde for kommende generasjoner. Det vil vi ikke være med på. Det er, slik vi ser det, trist at en regjering i 2015 – ikke ut fra mangel på kunnskap, men tvert imot etter et omfattende utredningsarbeid som også har belyst problematikken rundt sårbare økosystem i de aktuelle fjordene – faktisk kan gi utslippstillatelser som i verste fall kan føre til utryddelse av sjeldne arter. Nei, vi forventer bedre, vi forventer at en lytter til klare miljøfaglige råd. Vi forventer at regjeringen tar til fornuft og snur i denne saken. Komiteen har merket seg at det i saker om etablering av sjødeponi fra gruvevirksomhet, som Førdefjorden og Repparfjord, er vesentlige interesser som står mot hverandre. I lokalmiljøene er det ulike meninger om hvilke hensyn som skal veie tyngst, naturinteresser eller mulige arbeidsplasser. Selskapene som søker om å bygge ut, ser for seg verdiskaping og arbeidsplasser knyttet til gruveaktiviteten. At gruveselskapene ønsker en rimeligst mulig løsning på avfallsproblemet fra gruvevirksomheten, er for så vidt naturlig. Men det er myndighetenes ansvar å sette ned foten når en slik løsning ikke er i tråd med god og framtidsrettet forvaltning av norsk natur. Havforskningsinstituttet har i sine høringsuttalelser gått imot søknadene om fjorddeponi i begge fjordene. De har bl.a. advart mot negative konsekvenser for fiskeegg og livet på havbunnen. Daværende Direktoratet for naturforvaltning uttalte at de var urolige for at utslipp av gruveavfall til fjord ville være i strid med internasjonale forpliktelser som Norge har tatt på seg, som gjennom konvensjonen om biologisk mangfold. Aktører som Fiskarlaget, Kystfiskarlaget og havbruksnæringen har engasjert seg til forsvar av rene fjorder som grunnlag for trygg sjømat. Det er dessuten snakk om en nasjonal laksefjord, og det burde være argument nok i seg selv. I forrige uke var vi vitne til en bred mobilisering foran Stortinget av mennesker fra ulike miljøer som alle kjempet en felles kamp for fjorden og mot dumping av gruveavfall i et sårbart område. Den mobiliseringen var bare manifesteringen av et stort engasjement fra både miljøbevegelsen og dem som bor i området, helt fra saken ble kjent. I komiteen har også denne saken naturlig nok vakt stort engasjement. Avveiningen mellom arbeidsplasser og miljøhensyn er en klassiker. Men her kan det se ut som en ikke har tatt seg bryderiet med å undersøke og utrede alternativene skikkelig. Vi er ikke imot gruvevirksomhet, det er uansvarlig miljøadferd vi er imot. Vi mener at slike saker, der vesentlige interesser står opp mot hverandre, burde vært prøvd på Stortinget, og vi har fremmet følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen fremme et lovforslag om at saker som omhandler store gruveutbygginger der vesentlige interesser stor opp mot hverandre, skal legges frem for Stortinget før endelig avgjørelse blir fattet.» Vi tenker at det i utgangspunktet er regjeringen som skal avgjøre denne typen saker, men når det er så store motstridende interesser, bør saken avgjøres i Stortinget. Det er bakgrunnen for at vi fremmer det forslaget jeg nettopp har omtalt. Alternative deponeringsløsninger er høyst relevant å få belyst i denne saken. I den offentlige debatten har nettopp miljøvennligheten og hensiktsmessigheten av andre løsninger vært diskutert. Det bør vi lære av, og vi stiller oss derfor bak forslaget om at alternative deponeringsløsninger på land må konsekvensutredes før beslutning om gruvedrift i Engebøfjellet blir iverksatt. Vi fremmer herved de forslagene Kristelig Folkeparti er en del av. Samtidig gjør vi det klart at vi subsidiært støtter de tre romertallspunktene i komiteens tilråding.