trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-10-10:
Jeg vil stille spørsmål til kommunalministeren. Venstre og Senterpartiet har gjennom et langt liv hatt et stort engasjement for lokaldemokratiet, for lokale løsninger, for at det faktisk skal være godt fordelt utover landet. De beste løsningene får man kanskje hvis man lar folk finne løsningene lokalt. Derfor var Venstre ganske forundret da det var partisekretær Martin Kolberg, som altså ikke er en folkevalgt, men en partivalgt, som gikk ut med at Regjeringa nå vurderte å slå sammen kommunevalg og stortingsvalg og ha én valgdag. Jeg skjønner at det ut fra et partisekretærperspektiv er et riktig grep å gjøre det. Det er veldig praktisk og enkelt å ha én dag å forholde seg til. Dessuten mener den samme partisekretæren at et lokalvalg egentlig er å legge Regjeringa ut til folkeavstemning. Jeg er litt oppgitt over at man tror at man ved å slå sammen begge valg på én dag vil få mer fokus på lokale saker, mer fokus på lokale kandidater, og at det vil føre til at folk vil bli mer engasjerte i lokalvalgene våre. Senterpartiet har tidligere vært på lag med Venstre på dette området. Jeg skjønner at det ut fra politikerhensyn er veldig bekvemt å bare forholde seg til velgerne hvert fjerde år. Men jeg lurer på: Hva er det egentlig som tyder på at man får flere lokale løsninger, mer lokalt fokus, økt valgdeltakelse, mer plass i media til lokale politikere eller flere lokale folk på stand, ikke så mange sentrale politikere på stand rundt om, for å møte folket? Er det i det hele tatt noe som tyder på at folk kommer til å bry seg mer om lokaldemokratiet ved å samle alt på én dag?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-10-10:
Venstre er oppriktig glad for at Senterpartiet sier at ikke Martin Kolberg bestemmer alt i Regjeringa. Derfor har jeg lyst til å komme med et innspill på kanskje å gå andre veien. I 2003 hadde vi et forsøk i Nittedal med å ha lokalvalg på en egen dato, ikke samlet i hele landet. Det førte til omtrent lik valgdeltakelse som ellers, fordi det var et veldig smalt forsøk. Venstre kunne gjerne ha tenkt seg at dette kunne bli forsøkt i flere kommuner, kanskje i regioner, og kanskje med flere ressurser til mobilisering rundt valgene. Er det mulig at man da ikke går Martin Kolbergs vei, men faktisk går den andre veien, ved å styrke lokaldemokratiet ved også å la lokale politikere fastsette valgdatoen?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2007-10-10:
Høyres helt klare inntrykk fra kommunevalget er at velgerne var veldig frustrerte over at lokalvalget i altfor stor grad ble dominert av nasjonale politikere. Det betyr at velgerne er opptatt av at lokalvalg er lokalvalg, og at de politikerne de velger lokalt, er de som også bestemmer i deres kommune. Dette mener Høyre har en stor betydning for valgdeltakelsen. Tidligere kommunalminister Åslaug Haga har uttalt til Stavanger Aftenblad at hun satte foten ned for SVs forslag om å frata lokalpolitikerne styringen over strandsonene lokalt. Nå i trontalen ble det varslet at den nye plan- og bygningsloven blir lagt fram fra Regjeringen denne høsten. Kan kommunalministeren bekrefte at Senterpartiet fortsatt har foten godt plassert på nakken til miljøvernministeren, og at det ikke blir ytterligere reduksjon av lokalpolitikernes makt? For det vil i så fall føre til mindre interesse for lokalpolitikk.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-10-10:
Ja, Senterpartiet og Venstre er sterkt opptatt av lokaldemokratiet, og det er under press fra mange hold. Venstre frykter jo at en felles valgdag vil bidra til å svekke lokaldemokratiet. Jeg registrerer statsråd Meltveit Kleppas svar om at det vil man se på. Venstre er glad for at Regjeringen har varslet oppfølging av Lokaldemokratikommisjonen med en egen melding til våren, og vi håper på en bred debatt i Stortinget om denne. Så nevnte statsråd Meltveit Kleppa dette med ungdom og politisk aktivitet. Da er jo spørsmålet: LNU er for det, og Venstre er for det. Hvorfor ikke vurdere 16-års stemmerettsalder?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-10:
Det ser ut som om statsråd Giske verker etter å komme på banen, så mitt spørsmål får gå til ham. Det ser nå ut til at tre eller fire av landets elleve biskoper kommer til å gå av i 2008. Det skjer i en situasjon hvor den norske kirken står overfor store og viktige strukturelle diskusjoner, både i forholdet mellom kirke og stat, når det gjelder utviklingen av kirkedemokratiet, teologiske diskusjoner som har pågått i en årrekke, osv. Fremskrittspartiet mener det er viktig at Kirken selv utnevner sine øverste ledere. Vi erkjenner naturligvis at det ikke er systemet i dag, men vi mener at det er viktig at de har bred støtte blant dem som de faktisk skal lede. Så ser vi av tidligere uttalelser fra statsråd Giske at han er opptatt av å beholde den politiske utnevningen av Kirkens øverste ledere. Vi ser at stadig flere representanter fra regjeringspartiene, når det er snakk om utnevning av næringslivstopper, skuler hen til ledernes partibøker i forkant av utnevning. Det gjør meg bekymret, for hvis det er både partibøker og politiske oppfatninger som skal ligge til grunn ved vurderingen av hvem som skal være Kirkens fremtidige ledere, tror jeg Kirken står overfor veldig store utfordringer. Jeg har derfor lyst til å utfordre statsråden på å være tydelig i forhold til hvilke elementer han vil vektlegge ved utnevningen av Kirkens kommende ledere. Er det slik at statsråden vil skule hen til partibøker og teologiske standpunkt, eller vil statsråden, som Fremskrittspartiet anbefaler, legge Kirkens egne anbefalinger til grunn for sin anbefaling til kirkelig statsråd?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-10:
Jeg får takke for svaret, men jeg ble ganske urolig av svaret, for det statsråden bekrefter, er at det er statsrådens og kirkelig statsråds vurderinger av de ulike kandidatene som vil være tungen på vektskålen når biskopene skal utnevnes. Det er bekymringsfullt i en situasjon hvor en da kan risikere å utnevne biskoper som ikke har den nødvendige styrke og tillit blant dem som skal ledes. Jeg er lei for det svaret. Jeg hadde håpet at Fremskrittspartiets syn, som er at en ved utnevning i kirkelig statsråd skal følge de anbefalingene en har fått, og ta hensyn til dem som har fått flest stemmer. I andre sammenhenger er det regjeringsrepresentanter som er veldig tydelige på at man mener at vettet er rimelig jevnt fordelt utover i landet. Da blir oppfølgingsspørsmålet: Hvorfor er det slik at statsråden mener at det er samlet mer vett i kirkelig statsråd enn det er i andre kirkelige organer?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Takk for spørsmålet! Jeg var en stund bekymret for at det eneste som var på mitt område, var fiskeriministerens kommentar om popstjerner. Jeg er glad for å få et spørsmål. Først en avklaring: Når kirkelig statsråd utnevner biskoper, altså kirkemedlemmene i Regjeringen, i Kongen i statsråd, er det Kirken selv. Det er som kirkemedlemmer og regjeringsmedlemmer vi gjør det. Det er et organ i Den norske kirke. Det er ikke politikere som styrer over Kirken, det er kirkemedlemmer som har et ord med i laget i kirkelige beslutningsspørsmål. Dette skjer etter en omfattende nominasjonsprosess. Først nominerer bispedømmerådet, så uttaler mange ulike organer i Den norske kirke seg, før da kirkelig statstråd utnevner en biskop. Vi har vel en tradisjon i Norge for at det som kommer fram gjennom nominasjonen, valgsystemene, i forkant, tillegges veldig stor vekt. Av og til er det likevel ikke slik at kirkelig statsråd konkluderer med den personen som har fått flest stemmer. En må vekte de ulike gruppene som har stemt. En må også etter mitt og Regjeringens syn prøve å få til et samlet bispekollegium på elleve personer som reflekterer den store bredden av oppfatninger i Den norske kirke. Hvis det f.eks. bare var liberale biskoper blant de elleve, burde det absolutt utnevnes en mer teologisk konservativ biskop, slik at det synet ble reflektert i kollegiet, og vice versa. Vi bør også prøve å få til en bedre kjønnsbalanse enn den vi har hatt. Det begynner å bli noen år siden den første kvinnelige biskop ble utnevnt, men fortsatt er vi langt unna en jevn balanse. Så her er det mange hensyn som skal veies. Derfor er det også fornuftig at vi har et system hvor man ikke nødvendigvis bare automatisk kan ta den som får aller flest stemmer.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Nå mener jeg at det er usedvanlig mye vett i den forsamlingen som utgjør kirkelig statsråd, men jeg ser ikke bort fra at det er minst like mye vett i andre kirkelige organer. Spørsmålet er jo hvordan man skulle lage et rent matematisk system. Her er det helt ulike grupper som stemmer og sier sin mening i nominasjonen opp til den endelige konklusjonen. Mange av dem er jo selv utnevnte. Biskopene, f.eks., er ikke valgt av andre enn kirkelig statsråd i en tidligere prosess. Vi har menighetsråd, som er valgt av 3 pst. av medlemmene, og så har vi kirkelig statsråd, som springer ut fra en regjering og et storting, som er valgt med 70–80 pst. av kirkemedlemmene som deltar gjennom de valgene. Så hva som er mest demokratisk, og hva som best reflekterer Kirken selv, mener jeg er et tema som meget vel kan diskuteres, og som har sterke argumenter for at kirkelig statsråd også representerer Kirken selv på en god måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Igjen: Kirkelig statsråd er et organ i Den norske kirke. Den er en del av Kirken selv. Jeg som kirkeminister er medlem av Den norske kirke. Jeg er også en del av Kirken selv, og det er mine kolleger som er medlemmer av Kirken. Det er absolutt et viktig mål å sørge for bedre demokratiske systemer i Den norske kirke. Det blir en del av statskirkediskusjonen hvordan vi i 2009 kan få en helt annen deltakelse i de kirkelige valg. Bør flere av organene velges ved direkte valg? I Sverige har man innført et system hvor Kirkemøtet velges ved direkte valg. Alle disse spørsmålene vil bli grundig behandlet i den stortingsmeldingen som Regjeringen kommer med om stat og kirke, og der håper jeg vi har felles ståsted både i posisjon og i opposisjon, at vi må få større deltakelse i de kirkelige valg.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Hvis representanten Eriksen ble sjokkert over det, må det sjokket også dreie seg om hennes egen regjering, den forrige regjeringen, for i St.meld. nr. 41 for 2004-2005 står følgende å lese, med henvisning til Lovavdelingen i Justisdepartementet: «Lovavdelingen konkluderte med at det må anses som sikkert at staten er eier av fondet.» Så dette er ikke noe bare vår regjering har sagt til Stortinget. Den forrige regjeringen har også henvist til Lovavdelingens gamle vurdering av staten som eier av fondet. Det er jo selvsagt, for statskirken er jo en del av staten. Den er jo ikke et eget rettssubjekt, så når vi har en statskirke, er også Kirkens eiendommer statens eiendommer. Hva som skal skje ved et skille, er et politisk spørsmål. Det er ikke et juridisk spørsmål. Det vi har sagt, er at dersom det blir et skille, må selvsagt staten og fellesskapet fortsatt ha et stort ansvar for religionsutøvelse, også for Den norske kirke. Da dreier det seg om mye, mye mer enn bare fondet. Fondet er nok til å drive Kirken i to–tre år. En må mye tyngre inn for å hjelpe Kirkens økonomi også etter et skille – hvis det skulle skje.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Vi har til og med hatt en prøveordning med det systemet. Det naturlige vil nok være å velge blant de tre som har fått flest stemmer og blitt innstilt, men vi må ta en helhetsvurdering. Jeg har allerede vært med på å forberede og vært med i kirkelig statsråd og utnevnt to biskoper – Tor Berger Jørgensen i Sør-Hålogaland og Solveig Fiske i Hamar. Jeg har den oppfatning at begge utnevnelsene ble godt mottatt, og at man følte at kirkelig statsråd hadde respektert den forutgående nominasjonsprosessen. Jeg tror man kan føle seg trygg på at vi vil jobbe på samme måte også med de kommende utnevnelsene. Spørsmålet om andre kirkelige organ kan overta disse utnevnelsene, henger veldig nøye sammen med bedre demokratiske valg i Kirken, større valgdeltakelse og muligens også mer direkte valg. Men dette får vi sammen jobbe med i forbindelse med den stortingsmeldingen som kommer.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Det er et spørsmål som det dessverre ikke går an å svare ja eller nei på, så jeg forbeholder meg retten til å bruke taleførheten til å svare litt mer utfyllende. Jeg tror at et system hvor mange uttaler seg, og hvor mange deltar, er et godt system. Jeg tror ikke én person eller ett organ alene vet best. Derfor har vi et meget omfattende system med nominasjon og avstemning rundt et bispevalg, som konkluderes i kirkelig statsråd. Dette er et godt system. Det sikrer at vi får en bredde. Det sikrer at vi får reflektert mange synspunkter, og det sikrer bl.a. at vi kan ta hensyn til kjønnsbalanse, ulike teologiske ståsteder osv. Det kan godt hende at dette kan endres i framtiden, og kanskje til og med forbedres, men hvis man skal flytte denne beslutningen fra kirkelig statsråd over til andre kirkelige organ, kreves det at disse organene er bedre forankret i valg blant kirkemedlemmene enn det de er i dag. Dette jobber vi med i forberedelsen til stortingsmeldingen om stat og kirke.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-10-10:
Ja, diskusjonen om demokrati i Kirken blir fort en diskusjon om høna og egget. Jeg forutsetter egentlig at kirkestatsråden mener at det er viktigere å ha tro på Gud enn å ha tro på Arbeiderpartiet i Den norske kirke. Vi står jo overfor en ganske krevende prosess i spørsmålet om kirke og stat. Statsråden har flere ganger sagt at flere beslutninger og mer råderett, inklusive bispeutnevnelser, skal overlates til Kirkens organer selv «etter hvert», og at det må bli mer demokrati i Kirken. Så et naturlig oppfølgingsspørsmål blir: Har statsråden noen klare signaler til Kirken om hva som skal til for å oppnå større råderett?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-10-10:
Jeg vil rette et spørsmål til kunnskapsministeren: «Situasjonen med manglende skolebøker framstår som kaotisk. NRK Hedmark melder den 17. september at de videregående skolene i Innlandet har kopiert 1 million sider. Aftenposten skriver 29. september at elever er uten bøker i 16 fag og er glade om de får dem til jul. Kopiering er dyrt for skolene og i tillegg en kritisk dårlig løsning for elevene. Oppfatter statsråden situasjonen så dramatisk som den framstår, og hvilke initiativ ble tatt for å unngå situasjonen?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-10-10:
Jeg er i og for seg glad for at statsråden tar opp gratis læremidler, for det kan jo framstå som om situasjonen har oppstått på grunn av dårlig oppfølging av et politisk prosjekt. Jeg har sett at statsråden har blitt sitert på at plastring har vært en bøyg for å få bøkene ut. Det er jo et lite paradoks for en regjering som skal tenke miljø i alle ledd, at plastring blir et problem. Men det er jo ikke slik at man ikke var advart på forhånd om at dette kom til å bli en krevende reform å gjennomføre. Det var mange som sa fra om det på forhånd. Da hadde jeg forventet at statsråden hadde tatt initiativ til møter og satt seg inn i situasjonen i god tid før skolestart. Skolestart er jo i august. Man bør forutsette at bøker er på plass til skolestart. Det møtet som statsråden refererte til, ble altså holdt den 3. oktober. Da må jeg jo kunne spørre: Hvorfor tok man ikke initiativ overfor bransjen tidligere i sommer for å orientere seg litt om hvordan det faktisk lå an med leveransene av nye skolebøker?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-10-10:
Det synes jeg er veldig bra. Det skulle bare mangle at man ikke sørget for at det ikke oppstår tilsvarende situasjoner til neste år. Jeg hører at departementet har fokusert sterkt på dette, men når man er overrasket over at plastring av bøker er et problem og en flaskehals i oktober, kan jeg ikke helt skjønne at fokuseringen har vært så sterk. Faktum er nå at det er mange elever som har fått en utrolig dårlig start på et skoleår. Elevorganisasjonene har vært ute og bedt om at det vurderes å kompensere de elevene det har gått ut over, bl.a. med leksehjelp. Vil statsråden sette i gang noen konkrete tiltak for å kompensere de elevene som er blitt rammet av det rotet som har oppstått rundt skolebøker i høst?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-10:
Vi vet at statsråden er meget talefør. Det har han bevist både i denne salen og utenfor at han er, så jeg skal faktisk gjøre det nokså enkelt for statsråden, og ønsker bare et ja eller nei. Mener statsråden at han er bedre kvalifisert til å ta avgjørelser om utnevnelse av ledelse enn Kirken selv?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-10-10:
Mitt spørsmål går til finansministeren: «Frivillig registrering for selskaper som skal drive mva.-pliktig utleie etter forskrift 117, må skje senest i den avgiftstermin det første leieforhold starter, for at man skal få fradrag for mva. på byggekostnadene. Hvis man av ulike grunner er forsinket slik at utleieforholdet har løpt bare en kort tid før registrering, tapes fradragsretten for all mva. på byggekostnader. Hva vil statsråden foreta seg for at slik forsinket registrering kan rettes opp når alle formaliteter ellers i forhold til mva. kan dokumenteres?»
Svein Flåtten (Høyre), 2007-10-10:
Jeg takker for svaret, som jo er positivt. Jeg vet at det er ting på trappene. Men spørsmålet mitt er også en inngangsport til den rent generelle holdningen fra myndighetene til konsekvenser av manglende registrering. Det er nemlig slik, uten at jeg skal gå inn på vanskelige detaljer, at hvis det finnes formalfeil, blir føringen av den merverdiavgiften man skulle hatt fradrag for, veldig ofte nektet, selv om det siden kan dokumenteres at det er formelt i orden. Så vil man også veldig ofte bli ilagt 15 pst. tilleggsavgift, og det vil bli beregnet renter på hele merverdiavgiftsbeløpet. Spørsmålet er egentlig: Vil man se på mulighetene for ikke å unndra merverdiavgift, men å gjøre det litt enklere i de tilfellene hvor det er helt opplagt at det ikke var noe forsett?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-10-10:
Jeg forstår egentlig ikke hvorfor statsråden tror at det ligger spissfindigheter bak mine spørsmål. Det er ikke noen grunn til det. Dette er en generell betraktning. Merverdiavgiftsregelverket er strengt. Det skal det være. Jeg var egentlig ikke ute etter at statsråden skulle vasse ut i noe som helst her, men rett og slett etter å få en bekreftelse på at hun et lite stykke på vei kan være enig med meg i at man rent generelt når man i ettertid kan se at tingene egentlig er i orden, men at det på grunn av et vanskelig regelverk er blitt gjort feil, kanskje kan se på lettelser i straffesanksjonene i slike tilfeller. Det er fortsatt en veldig rigid øvelse, også etter de endringene som nå kommer.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
1. januar trer nye justeringsbestemmelser for kapitalvarer i kraft. De omfatter bl.a. fast eiendom og betyr at vi kommer ønsket fra representanten Flåtten i møte. De nye justeringsbestemmelsene medfører at det vil kunne oppnås en etterfølgende fradragsrett dersom en kapitalvare som er anskaffet til bruk i virksomhet som ikke er avgiftspliktig, senere tas i bruk i avgiftspliktig virksomhet. Når det gjelder utleie av fast eiendom, vil fradraget som utgangspunkt gjelde for den tiden man er frivillig registrert for utleievirksomheten. I utgangspunktet er det, som representanten Flåtten sikkert kjenner til, bare registrerte næringsdrivende som driver avgiftspliktig virksomhet, som har rett til fradrag for inngående merverdiavgift. Siden utleie av lokaler faller utenfor avgiftsområdet, må utleier registrere seg frivillig for å få rett til fradrag. Et lokale som er leid ut i en periode før virksomheten blir frivillig registrert, har generelt sett ikke fått rett til fradrag for inngående avgift på oppføringskostnadene. Her verserer det imidlertid rettssaker om den nærmere forståelsen av regelverket. De nye justeringsbestemmelsene vil føre til at vi får mer fleksibilitet i merverdiavgiftssystemet. Selskaper som leier ut fast eiendom, men som ikke har sørget for frivillig registrering i den terminen leieforholdet tar til å løpe, vil altså kunne oppnå etterfølgende fradragsrett for inngående avgift som ble betalt ved oppføringen av eiendommen. Justeringsbestemmelsene vil derfor kunne rette opp uheldige konsekvenser av at man er for sent ute med å sørge for frivillig registrering av utleievirksomheten.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Dette er et veldig generelt spørsmål. Jeg frykter imidlertid at det ligger noen helt spesifikke saker eller eksempler bak, så jeg har ikke noen ytterligere signaler å gi enn dem jeg allerede har gitt med hensyn til det som nå er justeringsbestemmelsene, som iverksettes fra 1. januar, og som vil lage et mer fleksibelt system i forhold til den hovedproblemstillingen som Flåtten tar opp. Hvis det er ytterligere spissfindigheter i dette spørsmålet og konkrete eksempler, vil jeg foreslå at representanten Flåtten sender meg et skriftlig spørsmål om det. Da skal han få et detaljert og skriftlig svar, slik at det ikke oppstår noen misforståelser om hvordan dette er å forstå.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Det er alltid krevende å skulle håndheve et regelverk som må ha noen grenser noen steder. Hvis ikke det har det, hvis graden av skjønn er veldig stor, kommer vi raskt ut i mange eksempler på forskjellsbehandling. Vi prøver å forvalte dette regelverket med fleksibilitet, men samtidig innenfor de grensene som står der. På et generelt grunnlag vil jeg bare si: Vi har et regelverk. Det er strengt. Det praktiseres rettferdig, men også med fleksibilitet. Jeg kommer ikke med noen nye signaler nå om at vi kommer til å legge noe annet til grunn for framtiden. Hvis representanten Flåtten har noen enkelteksempler han mener er helt urimelig håndtert fra vår side, tar jeg gjerne imot dem, så kan vi gå igjennom dem eksempelvis. Men jeg tror det er farlig å uttrykke seg i generelle vendinger som kan gi signaler som ikke kan følges opp senere, hvis man skal holde seg til regelverket.
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2007-10-10:
«Regjeringen har over lengre tid lovet omfattende tiltak for å hindre en kraftkrise i Midt-Norge. Et av de planlagte tiltakene var mobile gasskraftverk, men nå har statsråden varslet at disse ikke skal benyttes. Regjeringen har ikke gjort noe for å stimulere til gasskraftprosjekt i regionen, og Regjeringens fornybarsatsing har lagt de fleste fornybarprosjekt på is. Hvilke konkrete virkemidler vil Regjeringen bruke for å hindre en kraftkrise i Midt-Norge de nærmeste årene?»
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2007-10-10:
Jeg merker jo at statsråden elegant hopper over mobile gasskraftverk, som var en del av spørsmålet. Norge er nettoimportør av kraft, og statsrådens forgjenger, Odd Roger Enoksen, sa for snart et år siden at Norge vel er det eneste landet i verden som ikke har reservekraftløsninger. Da må en jo stille spørsmålet: Hvis en ikke skal ta i bruk disse mobile gasskraftverkene, hva ønsker statsråden å gjøre da?
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2007-10-10:
Jeg får vel si meg delvis fornøyd med svaret, men jeg regner med at denne debatten kommer opp igjen. Helt til slutt til det som ble nevnt om fornybarsatsingen. Regjeringen har økt budsjettposten – det stemmer. Men den har ikke gjort noe med de konkrete støtteordningene. De mener at støtteordningene er for dårlige, og det gjør at prosjektene blir lagt på is. Så helt til slutt vil jeg spørre: Hva slags grep vil statsråden ta for å sikre den økningen de ønsker? Vil de øke satsene i støtteordningene?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-10:
Regjeringa tar sårbarheten i den norske kraftforsyninga alvorlig, og har siden den tiltrådte arbeidet aktivt på dette området. Mye arbeid er blitt gjort. Det er blitt gitt flere konsesjoner til vannkraftprosjekter og f.eks. til kraftvarmeverket på Mongstad. Samtidig økes bevilgningene i budsjettet for 2008 til energieffektivisering, varme og elektrisitet fra fornybare kilder. Dette er viktige bidrag for å bedre kraftbalansen. Før jul i fjor ble hovedtrekkene i handlingsplanen for Midt-Norge lagt fram. Regjeringas plan for å styrke kraftsituasjonen i regionen er basert på tiltak for økt overføringskapasitet, økt satsing på energiomlegging og ny produksjon samt andre tiltak som skal sikre forsyningssikkerheten i Midt-Norge. Flere større nettinvesteringer, konkret knyttet til utvidelsen av Norsk Hydros aluminiumsverk på Sunndalsøra og Ormen Lange-utbyggingen, er utført. Statnett har investert i spenningsstøtte i nettet som vil bedre overføringsmulighetene i og inn i Midt-Norge fra i høst. Statnett har også besluttet å investere i økt overføringskapasitet mellom Midt-Norge og Sverige som skal være på plass i 2009. Videre har Statnett oversendt konsesjonssøknad for ny overføringsforbindelse mellom Sogn og Møre til NVE. Å legge til rette for ulike typer ny kraftproduksjon og satse på energieffektivisering er viktig for å bedre kraftsituasjonen i Midt-Norge. I statsbudsjettet for 2008 er det lagt opp til en betydelig økning i satsingen på energiomleggingstiltak i regi av Enova. Den samlede rammen utgjør om lag 1 450 mill. kr for 2008. Dette er en økning på 660 mill. kr fra 2007. I tillegg styrkes støtteordningen til fornybar elektrisitet med ytterligere 200 mill. kr. Samtidig styrker NVE saksbehandlerkapasiteten og prioriterer konsesjonssaker for vann- og vindkraft i Midt-Norge. NVE har videre stort fokus på effektiv konsesjonsbehandling av produksjons- og overføringsanlegg i regionen. Norge har et godt grunnlag for å kunne øke den miljøvennlige energiproduksjonen betydelig, og vi må bruke energien mer effektivt enn vi gjør i dag. Økningene i budsjettet for 2008 til energieffektivisering, varme og elektrisitet fra fornybare energikilder vil være et viktig bidrag for å oppnå dette. Det har blitt presentert planer for flere gasskraftprosjekter i Midt-Norge. Regjeringa gjennomgår muligheten for realisering av nye gasskraftprosjekter med CO2-håndtering. Jeg er i ferd med å kontakte aktuelle utbyggere i Midt-Norge og be om møter for å få en bedre innsikt i de forskjellige prosjektene. Målsettingen er å få til en løsning så raskt som mulig. Helt til slutt: Det gjøres en betydelig innsats for å bedre kraftsituasjonen i Midt-Norge. Det iverksettes et bredt spekter av tiltak som økt overføringskapasitet, økt satsing på energiomlegging og ulike typer ny produksjon, samt andre tiltak som skal sikre forsyningssikkerheten i regionen. Jeg vil følge situasjonen nøye, og arbeidet med å bedre kraftsituasjonen i Midt-Norge vil ha svært høy prioritet framover.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-10:
Statnett har investert i to reservekraftverk i Midt-Norge, hver på 150 MW. Reservekraft er nødtiltak som kun skal være til bruk i såkalt svært anstrengte kraftsituasjoner, og skal derfor ikke inngå som ordinær kraftproduksjon. Det er derfor helt riktig at reservekraft i utgangspunktet ikke skal benyttes, men kun skal være et tiltak som en aller siste utvei når sannsynligheten for rasjonering er høy. Det er satt svært restriktive vilkår for bruk av reservekraft, og slik vil det fortsette å være i tida framover.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-10:
Nå er det viktig å understreke at det ligger en god del planer i Midt-Norge på fornybarsida, og vi må håpe at mange av disse kan bli realisert. Samtidig går det en brei diskusjon også i fagmiljøene knyttet til de ulike støtteordningene som vi har. Jeg kan gjenta det som jeg tidligere har sagt, nemlig at jeg er opptatt av å ha en full gjennomgang av de ulike støtteordningene som vi har på fornybarsida, fordi dette er viktig for energiforsyningen framover. Vi får signaler om at ting kan gjøres bedre, så vi skal ha en full gjennomgang av støtteordningene. Det vil ta noe tid, men jeg skal love at jeg skal gjøre det jeg kan for å holde tempoet i dette arbeidet.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-10:
Bergen kommune sitt vedtak om innføring av piggdekkgebyr ble etterfulgt av en søknad til Vegdirektoratet. Dette er i henhold til § 2 i forskrift av 7. mai 1999 vedrørende gebyr for bruk av piggdekk og tilleggsgebyr som sier følgende: «Vedtak om innføring av piggdekkgebyr i kommunene Oslo, Bergen, Trondheim og Stavanger krever samtykke fra Vegdirektoratet.» Det går også fram av samme forskrift at «en kommune kan søke Vegdirektoratet om avvikling av ordning som beskrevet i denne forskrift». Jf. forskriftens § 14 annet ledd. Det går med andre ord helt klart fram av forskriften at også avviklingen av ordningen må godkjennes av Vegdirektoratet. Det er ikke mulig å knytte forutsetninger i strid med forskriften til et vedtak om piggdekkgebyr. Bergen kommune sendte en søknad om avvikling av piggdekkgebyret til Vegdirektoratet. Vegdirektoratet behandlet søknaden og gav sitt svar til kommunen, jf. brev av 19. september 2007, der de avviser Bergen kommune sin søknad. Fremgangsmåten i behandlingen av denne saken er altså helt i tråd med det gjeldende lovverket. En eventuell klage på Vegdirektoratet sitt vedtak vil bli behandlet av Samferdselsdepartementet.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-10:
Jeg må forholde meg til det som er regelverket i dag. Hvordan dette skal håndteres er definert i forskriften, som jeg har sitert de ulike paragrafene fra. Så er det også sånn, hvis vi ser på realitetene i saken, at erfaringer fra Oslo viser at hvis man slutter å innkreve piggdekkgebyr, går bruken av piggdekk opp igjen. Oslo kommune avviklet piggdekkordningen etter at den hadde virket i to sesonger. Piggfriandelen falt fra 79 pst. i 2001 til 68 pst. i 2002. Piggdekkordningen ble gjeninnført i Oslo fra 2005. Dette viser at realitetene i saken er av en slik karakter at piggdekkgebyr har effekt på en av de utfordringene som vi er opptatt av, nemlig at vi skal la alle få puste på best mulig måte, også i byene våre.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-10:
Regjeringas politikk er tindrende klar på dette området. Det er nettopp derfor jeg har vært nøye med å sitere fra de paragrafer som regulerer dette området. Det er ingen tvil om hva som er Regjeringas politikk. Så er det sjølsagt slik at det i budsjettavtalen i Bergen mellom byrådet og Fremskrittspartiet i november i fjor ble inngått et budsjettforlik om at piggdekkavgiften skulle fjernes etter bare en sesong. Da man fattet det vedtaket, burde man ha tatt høyde for det som er regelverket – det skal vi alle følge – nemlig at det er opptil Vegdirektoratet å ta den endelige stillingen til dette.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-10-10:
Siden miljøvernministeren ikke vil være til stede i en ordinær spørretime før 7. november, har jeg tillit til at kunnskapsministeren tar vare på hennes interesser. «Det er stor uro hos befolkningen både i Oslo, Oppegård og Nesodden knyttet til den giftdumpingen som skjer ved Malmøykalven i indre Oslofjord. Statsråden har tidligere uttrykt forståelse for en slik uro og forsikret seg om at Statens forurensningstilsyn nøye overvåker at utslippstillatelsen overholdes. Like fullt innrømmer nå Secora at steinmasser er dumpet ved Malmøykalven i strid med tillatelsen, men uten at SFT merket noe. Er statsråden tilfreds med SFTs håndtering av situasjonen?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-10-10:
Statsråden sa at dette som skjer ved Malmøykalven og i indre Oslofjord, er underlagt «en meget omfattende miljøovervåking». Faktum er likevel at de som da skulle overvåke at dette skjer i henhold til tillatelsene, ikke har avdekket det som Secora har gjort, og som de har innrømmet at de faktisk har gjort. Så sa statsråden at SFT avventer. Det tror jeg er ganske betegnende for det som mange føler SFTs håndtering av denne saken innebærer, nemlig at man avventer. Skulle noe gå galt, ville det gå virkelig galt i et veldig sårbart område. Så mitt spørsmål i denne saken som har så stor betydning, er: Ville det ikke være bedre å ha et føre var-prinspipp istedenfor å avvente og se om noe galt faktisk har skjedd?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-10-10:
Jeg trenger sikkert ikke minne om hva partifeller av både miljøvernministeren og kunnskapsministeren lokalt mener om dette, f.eks. på Nesodden. Det vet statsråden sikkert godt. Situasjonen er nå ifølge lovgivningen slik at man ikke kan dumpe forurenset masse som har vært på land, i sjøen. Men man kan altså dumpe forurenset masse som har vært tatt opp fra sjøen, i sjøen. Mitt spørsmål til slutt blir da: Synes statsråden det er et paradoks?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Prosjektet Ren Oslofjord er et omfattende miljøtiltak der forurensede masser i havneområdet i Oslo enten fjernes eller dekkes til – til beste for alle som bruker indre Oslofjord. Det er et svært grundig forberedt prosjekt med en meget omfattende miljøovervåking. Miljøovervåkingen av både mudringen og av deponeringen utføres av Norges Geotekniske Institutt, NGI, og Norsk institutt for vannforskning, NIVA. SFT har gitt tillatelse til prosjektet, og fører tilsyn med at tillatelsens strenge miljøkrav overholdes. Arbeidene overvåkes med et miljøovervåkingsprogram som er av det mest omfattende vi har sett. Noen eksempler på dette er at i vannet rundt deponiområdet, også ved nedføringsrøret, står det partikkelmålere som varsler om det blir mer grums i vannet enn SFT har tillatt. I så fall stopper deponeringen midlertidig, og det tas vannprøver for å se om det lekker miljøgifteri vannet rundt deponiområdet er det også utplassert prøvetakere som eventuelle miljøgifter fra deponiet samles opp ideponiet kontrolleres med undervannskameraer, og sjøbunnen rundt overvåkes med profilkamera som avdekker om grums lekker ut av deponiet og legger seg på sjøbunnendet tas prøver av blåskjell fordi blåskjell lett tar opp i seg miljøgifter i vannet, og det tas også prøver av fisk og reker. Hittil har alle undersøkelser vist at prosjektet går etter planen. Det statlige selskapet Secora utfører mudringen og deponeringen på vegne av Oslo havn. Selskapets arbeid granskes nå av Veritas, og politiet etterforsker selskapet for mulig miljøkriminalitet. SFT avventer tilbakemelding fra Oslo havn i uke 42 om granskingen til Veritas. Dersom denne viser at det er brukt ulovlige metoder ved deponeringen, vil SFT treffe de tiltak som er nødvendige, og vil også vurdere politianmeldelse. Miljøvernministeren vil likevel understreke at hun reagerer sterkt på de ulovlige handlingene Secora har innrømmet. Secora har informert om at de har truffet tiltak for å unngå at noe liknende skal skje igjen, og det ser hun som avgjørende for å kunne har tillit til det arbeidet som Secora er satt til å gjøre. NIVA har vurdert mulige miljøkonsekvenser av Secoras dumping av stein. NIVA har konkludert med at dumpingen av ren stein ikke vil bidra til vesentlig økt spredning ut av deponiområdet eller til spredning av miljøgifter til området utenfor Bekkelagsbassenget. NGI sier at hvis dumpingen av rengjort stein har ført til spredning ut av deponiområdet, vil dette ha blitt fanget opp av overvåkingssystemet. SFT har vært med på å sikre at dette prosjektet gjennomføres med en meget omfattende miljøovervåking. De følger saken svært nøye, og treffer løpende de tiltak som viser seg nødvendige.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Miljøvernministeren understreker meget sterkt at hun reagerer på de ulovlige handlingene som er foretatt av Secora. Dette undersøkes av Veritas, og politiet etterforsker også om det er mulig miljøkriminalitet. Det er jo relativt normalt at man avventer hva denne undersøkelsen vil avdekke, og så langt jeg vet, vil man få tilbakemelding fra Oslo Havn i uke 42 om granskingen som er foretatt av Veritas. Det er klart at det er alvorlig det som er avdekket, og derfor blir det også håndtert av miljøvernministeren med det alvor saken krever.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Jeg ber om forståelse for at jeg tar med meg denne problemstillingen til miljøvernministeren. Jeg har ikke selv så inngående kjennskap til dette at jeg tror jeg vil komme med et svar på sparket her i spørretimen. Men jeg lover at jeg skal ta med meg dette til miljøvernministeren, og så skal representanten Syversen få et utfyllende svar på spørsmålet sitt.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Gratis læremidler for videregående opplæring ble innført for Vg2 nå i høst. Innkjøp av læremidler skjer i hovedsak ved at fylkeskommunene inngår avtaler om læremiddelkjøp etter en anbudsrunde. Det har deretter som regel vært opp til skolene å bestille de læremidler de ønsker, i henhold til disse avtalene. At skolene gis myndighet til å bestemme hvilke læremidler de ønsker, henger sammen med prinsippet om metodefrihet i Kunnskapsløftet. Innkjøp av læremidler foregår gjennom privatrettslige avtaler mellom skoleeier og selger av læremidler, dvs. bokhandlerleddet. Kommuner og fylkeskommuner har ikke rapporteringsplikt på læremiddelkjøp til departementet. Det har i år oppstått store problemer med levering av læremidler til Vg2. Leveringsproblemene skyldes trolig flere grunner og en kombinasjon av disse: Bestillingene på skolebøker har kommet sent.Forlagssentralen har opplevd store leveringsproblemer.Etterbehandling av bøker, bl.a. plasting og påføring av strekkoder, har ført til nok en flaksehals. Jeg ser svært alvorlig på den situasjonen som har oppstått. Den 3. oktober hadde jeg derfor et møte med representanter fra forlagene og distributørene av læremidler for å få oppklart situasjonen. Jeg ble da forsikret om at alle de bestilte læremidler ville være ute hos elevene i løpet av noen uker – to uker, ble det sagt, men jeg har gitt dem en uke ekstra. Jeg vil ha et nytt møte med forlagene, distributørene og bokhandlerleddet på nyåret. Jeg vil dessuten i møte med fylkeskommunen understreke behovet for å komme langt tidligere i gang neste år med forberedelser og bestillinger av lærebøker, slik at det er hos forlagene før. På den måten kan vi sikre at slike problemer som har oppstått i år, ikke skal skje neste høst.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Helt siden vedtaket i fjor høst om innføring av gratis læremidler og hvordan det skulle gjennomføres, har det selvfølgelig vært fokusert sterkt på dette i departementet. Vi har fått forsikringer om at forlagene var i rute, og at dette kom til å bli håndtert slik det skal håndteres. Det er mange ulike årsaker til at det i høst ikke har gått slik vi hadde ønsket – sen bestilling, store problemer med leveranser fra distributørene, og nye datasystemer som ikke har fungert hensiktsmessig. Vi har fått mange forklaringer og bortforklaringer fra de mange aktørene her. I starten av september fikk vi på nytt inntrykk av at dette nå var håndterbart. Det betyr at vi ikke innkalte til møte i starten av september, som vi opprinnelig hadde tenkt, for vi trodde at dette lot seg håndtere. Så viste det seg at det ikke lot seg håndtere. Jeg legger til grunn at forlagene og de øvrige aktørene i dette markedet etterlever de forsikringer jeg nå har fått. Men det som kanskje er like viktig, er at vi er enige om at vi skal ha nye møter på nyåret for å gå gjennom dette veldig nøye, se på alle de utfordringene man har hatt i år, hvordan de kan håndteres for neste år, slik at når VG3 innfører gratis læremidler til neste høst, er alle skolebøker i klasserommet ved skolestart.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Det er klart det har vært en veldig krevende situasjon i skolen i høst, og jeg setter veldig stor pris på den tålmodighet som tross alt er blitt utvist fra lærere og elever når de har møtt en veldig krevende situasjon. Det er riktig det som representanten Gundersen refererer til, at det er tatt hundretusenvis, om ikke 1 million, kopier for å møte problemene med at lærebøkene ikke var der. Det er klart at dette har vært et tilleggsstressmoment for skolen. Så er det jo også sånn – la meg understreke det – at metodefriheten som ligger i det læreplanverket vi har, gjør at man ikke nødvendigvis trenger lærebøker. Man kan også bruke andre kilder. Mange lærere har jo nå brukt andre kilder enn den tradisjonelle læreboka for å kunne få til en fullverdig undervisning. Men det er klart at situasjonen har vært uholdbar, som jeg har understreket. Vi har nå fått forsikringer om at forlagene og de øvrige aktørene skal levere bøkene i løpet av veldig kort tid. Det forutsetter jeg vil skje. Det viktigste er den prosessen vi nå er enige om videre, at man fra neste høst i god tid skal få forsikringer om at alt er som det skal være: Bøkene er produsert og kan leveres til skolen ved skolestart.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Høgskolen i Oslo la i mai 2006 fram rapporten «Skolegang i Pakistan – barn med innvandrerbakgrunn som går på skole i foreldrenes opprinnelsesland». I rapporten trekkes det fram både positive og negative sider ved skolegangen. Som et ledd i oppfølging av rapporten har Utdanningsdirektoratet på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet utarbeidet en veileder om skolegang i utlandet. Veilederen, som ble publisert i sommer, gir nyttige tips til foreldre som vurderer å sende barna sine på skole i deres opprinnelsesland. Den er også ment som en støtte for ansatte i skole og barnehage, og veilederen skal fungere som et utgangspunkt for samtale mellom foresatte og skole eller barnehage om hvordan de kan samarbeide i forkant av, under og etter utenlandsopphold. Veilederen er pr. i dag oversatt til tyrkisk og urdu, og den vil også bli oversatt til engelsk og somali. Det fremgår av rapporten fra Høgskolen at de som har klart å opprettholde sin tospråklige kompetanse under oppholdet i Pakistan, synes å lykkes best. Den statlige tilskuddsordningen til kompletterende undervisning har som formål å gi elever ved utenlandske eller internasjonale grunnskoler i Norge eller utlandet støtte til kompletterende undervisning i bl.a. norsk. Tilskuddsordningen kan derfor bidra til at elever som tar hele eller deler av grunnskoleopplæringen sin i utlandet, opprettholder kompetansen sin i norsk under utenlandsoppholdet. For øvrig er det grunn til å understreke at alle elever i offentlige skoler i Norge har krav på tilfredsstillende utbytte av opplæringen. Dersom den enkelte elev ikke har et tilfredsstillende utbytte av sitt ordinære opplæringstilbud, er skolen forpliktet til å tilby særskilte tiltak. Aktuelle tiltak kan være særskilt språkopplæring for elever fra språklige minoriteter og spesialundervisning. Jeg kan pr. i dag ikke se at det er behov for å utarbeide en verifiseringsordning når det gjelder grunnopplæring i utlandet. Etter min vurdering er det derimot viktig at skoler som tar imot nye eller tidligere elever midt i skoleløpet, kartlegger elevene, bl.a. kompetansenivå i fag, slik at det ved behov kan settes inn adekvate tiltak så raskt som mulig. En slik kartlegging kan selvsagt også bidra til at elevene får et best mulig utbytte av den faglige utvikling de har hatt på skolen i utlandet. Jeg kan i denne sammenhengen også nevne at det nylig er ferdigstilt et kartleggingsverktøy knyttet til den nye læreplanen i grunnleggende norsk. Uansett er det viktig at skoler har et ressursperspektiv på elever som kommer fra skoler i et annet land.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Jeg er glad for representanten Dørums kommentarer. Det er selvfølgelig en utfordring for skolen at mange barn er borte i deler av skoleåret og ikke får den opplæring som de må ha, særlig i norsk, for å kunne beherske det norske samfunnet. Denne rapporten fra Høgskolen gir jo god kunnskap om noe av dette. Dette er ikke bare en utfordring, det er selvfølgelig også en ressurs at vi har tospråklige barn i norsk skole, det er en fordel for vårt samfunn. Men norsk språk er det viktigste for å fungere i det norske samfunnet. Vi har allerede sammen med Arbeids- og inkluderingsdepartementet tatt initiativ til et prosjekt som vi skal samfinansiere, og som skal starte i 2009, for å innhente ytterligere kunnskap om skoleopphold i foreldres opprinnelsesland, med bakgrunn i denne rapporten fra Høgskolen i Oslo som det er henvist til. Dette vil være en oppfølgende studie for barn og ungdom som har gått på skole i Pakistan, om hvordan de lykkes videre i studier og yrkeskarriere i Norge. Så det er allerede tatt et initiativ for å skaffe oss mer kunnskap, men i utgangspunktet er vi veldig åpne for å se på om ting kan gjøres på en bedre og enda mer suksessfull måte enn det vi gjør nå, for dette er en stor utfordring for oss.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-10:
Jeg kan bekrefte veldig tydelig at det å sørge for at alle som bor i Norge, kan og behersker norsk, ikke har noen politisk farge. Det er et spørsmål som vår regjering er opptatt av. Vi har gjort noen grep som er forskjellig fra den forrige regjeringens, bl.a. dette å innføre læreplanen i grunnleggende norsk, som vi tror vil bidra til at flere barn lykkes med norskopplæring i skolen. Men dette er ikke noe ideologisk spørsmål, det er et spørsmål basert på den kunnskap vi til enhver tid har om hvilke tiltak som skal settes i verk i skolen for å sørge for at flere av barna våre lærer og flere av barna våre lykkes. Derfor er jeg veldig opptatt av at Oslo kommune, slik representanten Dørum tar opp, vel er den kommunen i Norge som besitter størst kompetanse på tospråklige barn i skolen. Den erfaring og den kunnskap som de ansatte i Oslo kommune, og selvfølgelig også den politiske ledelsen, innehar, er helt avgjørende for de tiltak som vi vil treffe i framtiden – noen sammen med skolen alene, men noen også sammen med Arbeids- og inkluderingsdepartementet, som jo er det departementet som besitter størst kunnskap om de fremmedspråklige i det norske samfunnet. Vi er åpne for dialog med Oslo kommune og alle andre gode krefter i skolen som gjør at vi kan gi bedre og presise svar, under den samme overskriften som jeg vet representanten Dørum deler: Flere barn skal lykkes i skolen, flere barn skal lære i skolen, og vi skal ta vare på det kulturelle mangfoldet vi har i vårt samfunn. Det er en stor berikelse.
Harald Victor Hove (Høyre), 2007-10-10:
«Etter vedtak i Bergen bystyre ble det innført piggdekkgebyr for bilister i Bergen kommune. Forutsetningen for dette vedtaket var imidlertid at det ikke bare ville være en lokalpolitisk avgjørelse om innføring, men også avskaffelse av denne avgiften. Bergen bystyre har gjort sitt vedtak om å avvikle avgiften som kommunen selv innførte, men svaret fra Vegdirektoratet er nei. Synes statsråden at Vegdirektoratets håndtering av kommunens søknad om avgiftsavviklingen er i tråd med ministerens lokaldemokratiske sinnelag?»
Harald Victor Hove (Høyre), 2007-10-10:
Jeg takker for svaret fra statsråden. Jeg har forståelse for at man ikke kan gå direkte inn i en sak som departementet eventuelt skal behandle, men jeg synes det er viktig å få oppklart om det er samsvar mellom Regjeringens uttalte politikk i spørsmålet om innføring av avgifter for å redusere bilbruken og miljøfremmende avgifter, slik Regjeringen selv omtaler dem, altså rushtidsavgift og piggdekkavgift, og direktoratets håndtering av denne saken og den politikk som flere statsråder i Regjeringen har lagt til grunn om at det må ligge til grunn et lokalt vedtak og et lokalt ansvar dersom man skal innføre eller avvikle slike avgifter. En slik politikk ser i hvert fall ikke ut til å være til stede nå. Det er en stor usikkerhet blant flere kommuner om at dette er et tegn på at man kan risikere å måtte videreføre en avgift man ikke ønsker å videreføre, dersom man først har innført den.
Harald Victor Hove (Høyre), 2007-10-10:
Jeg er enig med statsråden i at det er positivt at man kan innføre en slik avgift etter hvert som man ser an piggdekkandelen fra sesong til sesong. Derfor er jeg også veldig glad for at Oslo kommune fikk mulighet til å gjeninnføre piggdekkavgiften etter at lokalpolitikerne der tok til seg de elementer som statsråden pekte på. Men spørsmålet her er likevel: Kan statsråden oppklare om det er Regjeringens politikk at en gjeninnføring eller avvikling av en slik avgift er et lokalt ansvar? Jeg føler at statsråden nå prøver å finne andre forutsetninger, som også Vegdirektoratet har pekt på, og legge dem til grunn for sitt svar i spørretimen i dag. Det bidrar til å skape ny usikkerhet. Man må vel kunne forvente litt stø gange, selv om denne regjeringen kun er to år gammel og det ikke er så mye man kan forvente av en toåring, og at det kan gis et klart svar på om det er et lokalt ansvar å innføre, avvikle eller eventuelt gjeninnføre en slik avgift, og at det ikke vil legges andre hensyn til grunn når man vurderer en søknad til direktoratet og en anke til departementet.