Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-10:
Jeg har lyst til å starte med et sitat: «En sentrumsregjering vil derfor satse mer på utdanning og kompetanse. Denne satsingen er en langsiktig investering i mennesker og livskvalitet, og bedrer vår evne til å møte utfordringer og omstillinger i det neste årtusen.» Dette er sitat fra Voksenåserklæringen, som er Regjeringens politiske grunnlag. En skal ha både lupe og mye god vilje for å mene at dette budsjettet er et opplegg for mer satsing på utdanning. Det burde heller ikke overraske noen, når man vet at dette budsjettet er et kompromiss mellom regjeringspartiene og høyrepartiene. Erfaringsmessig vet vi at dette ikke gir godt grunnlag for høy satsing på den offentlige sektor. Vi skal ikke dramatisere at det nå er kuttet 328 mill. kr på de øremerkede tilskudd. Men det alvorlige er at disse kuttene er et klart signal om en endring av kursen, for kuttene kommer utelukkende innenfor det offentlige utdanningssystem. Privatskoler, grunnskole, videregående skole og privathøyskoleutdanning er skjermet for dette kuttet, så det rammer utelukkende den offentlige skole. Det er det alvorlige, og det er det nye i denne utdanningspolitikken. Vi har et offentlig utdanningssystem som er under press, og dette merkes på mange måter. Barneombudet har anslått at det trengs 15 milliarder kr for å sette skolebygningene i stand til å oppfylle kravene i forskriften til miljørettet helsevern. Dette har noe med læringsmiljøet å gjøre. Høyre prøver å latterliggjøre det at inneklimaet og gode skolebygninger er viktig for kvaliteten i skolen, og det synes jeg er ganske urimelig. Det å bygge skikkelige skolebygninger og det å legge grunnlaget for at kommunene har muligheten til å skape et godt fysisk læringsmiljø, er viktig for å forbedre norske skoler. Vi ser også en tiltakende tendens til nedleggelse av skoler. De siste årene, fra 1986 og fram til i dag, har det jevnlig blitt nedlagt mellom 40 og 50 skoler. Det nye ved denne situasjonen som vi nå ser, er at det altså er en tiltakende tendens til at skoler blir nedlagt. Vi ser også at begrunnelsene for nedleggelsene er annerledes enn før. Nå blir vanskelig økonomi, dårlig økonomi i kommunen, i sterkere grad brukt som begrunnelse for å legge ned skolene. Vi ser en tiltakende økning av egenandelen, foreldrene må betale en større andel. Det gjelder ikke bare leirskoler. Vi ser også at i mange kommuner betaler foreldrene for undervisningsmateriell. Etter det budsjettkuttet som nå ligger inne, vil også andelen som foreldrene skal betale i skolefritidsordningen, øke ganske kraftig. Vi ser en oppblomstring av private skoler, og det er et nytt grunnlag de blir opprettet på. Nå er det ofte dårlig økonomi og det at den offentlig skole ikke holder mål, som blir brukt som begrunnelse for å opprette flere private skoler – altså et nytt press mot den offentlige skole. Kvalitet er blitt et slagord i skoledebatten. Det er vanskelig å finne spor etter kvalitetstiltak i dette budsjettet. I vårt forslag har vi prioritert et minste timetall i hver klasse som skal sikre muligheten til gruppedeling og flere lærere i hver klasse. Vi har prioritert senkning av elevtallet på ungdomstrinnet fra 30 til 28. Vi har prioritert bedre etter- og videreutdanningstiltak for undervisningspersonalet. Det er viktig å merke seg at innenfor de begrensede rammene vi har fått tildelt, har vi klart å prioritere dette. Vi øker investeringsrammene til utstyr, undervisningsutstyr. I kompromisset kutter man de siste 50 mill. kr som Stortinget tidligere har sagt at man skal gi kommunene for å finansiere utstyr. Så til slutt: Det er en liten feil i innstillingen på side 41, og det gjelder kompetansesentre. Det står: «nedleggingen» av Torshov. Det er ikke snakk om å nedlegge Torshov, det skal stå «nedbyggingen».