Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
La meg først få si at jeg tar dette på største alvor. Jeg er opptatt av at de barn og de foreldre vi her snakker om, skal ha gode og trygge tilbud. I Soria Moria-erklæringa går det klart fram at Regjeringa vil arbeide for at unge med funksjonshemning og kronisk sjukdom får et godt og tverrfaglig habiliteringstilbud. Så registrerer vi at situasjonen er ikke sånn i hele landet. I bestillerdokumentet for 2006 til de regionale helseforetakene er det presisert at de skal prioritere tjenestetilbudet innen habilitering og rehabilitering, slik at tilbudet til pasientene styrkes og bygges ut. Det er videre sagt at habilitering av barn skal vies særlig oppmerksomhet. I oppdragsdokumentet for inneværende år er det et mål at alle brukere som har behov for rehabiliterings- eller habiliteringstiltak på spesialisert nivå, skal få relevante tiltak i tilstrekkelig omfang. Det pågår nå om lag 30 prosjekter innen barnehabilitering. De fleste av dem skal i prinsippet avsluttes i 2007. Disse utviklingsprosjektene har bidratt til å øke kunnskapen og styrke tjenestene innenfor spesialisthelsetjenesten. De regionale helseforetakene skal benytte de erfaringer og den kunnskap som er høstet gjennom disse prosjektene, til å utvikle likeverdige tjenester, og som faktisk virker for dem det gjelder. I tildelingsbrevet til Sosial- og helsedirektoratet har direktoratet fått i oppdrag å videreføre arbeidet med faglig veiledningsmateriell for habilitering og rehabilitering for å motvirke den ulikheten vi faktisk ser. Bl.a. skal de bruke erfaringer fra disse prosjektene i dette arbeidet. Tjenestene som tilbys i kommunene, er de viktigste for at familier med funksjonshemmede barn skal fungere best mulig i hverdagen. I kommunene skjer habilitering både i barnehager, i skoler, i skolefritidsordninger og i helse- og sosialtjenesten. Jeg har tidligere informert Stortinget om viktige tiltak i kommunenes helse- og sosialtjeneste, både i svar på enkeltspørsmål og ved behandlinga av St.meld. nr. 25 for 2005-2006, Mestring, muligheter og mening. Framtidas omsorgsutfordringer. Gjennom styrket kommuneøkonomi og målrettet styrking av omsorgstjenesten har Regjeringa lagt til rette for at alle brukere, uavhengig av alder og diagnose, skal kunne leve et aktivt og ikke minst verdig liv. Det gjelder ikke minst barn med nedsatt funksjonsevne. For at kommunene skal bli bedre til å følge opp habilitering av barn, er det viktig at de følger opp rehabiliteringsforskriften og etablerer koordinerende enheter i kommunene. Fylkesmennene har derfor fått i oppdrag å kartlegge om kommunene har opprettet koordinerende enheter, og de skal utarbeide en oversikt over disse enhetene. Sosial- og helsedirektoratet har fått i oppdrag å følge dette arbeidet. Saksbehandlere og beslutningstakere i kommunene må ha god kompetanse om familier som har barn med nedsatt funksjonsevne. Alle kommuner får derfor tilbud om å delta i det særskilte opplæringsprogrammet som er kalt TaKT, Tilrettelegging av det kommunale tjenestetilbudet til barn med nedsatt funksjonsevne og deres familier. TaKT-programmet blir evaluert i løpet av dette året. Jeg har tidligere i år også tatt initiativ til et prosjekt som skal prøve ut hvordan kommuner og spesialisthelsetjenesten kan samarbeide om tilpassede og koordinerte tjenester til familier som har barn med nedsatt funksjonsevne. For å styrke habiliterings- og rehabiliteringsfeltet vil Regjeringa legge fram en strategi, slik det er varslet. Dette skal også omfatte habilitering av barn. Barn og unge er særlig viktige for Regjeringa. Jeg vil spesielt vise til ventetidsgarantien for barn og unge og tiltak for barn av psykisk sjuke og rusmiddelmisbrukere som jeg nylig har lagt fram. Også funksjonshemmede barn og barn med kroniske sjukdommer trenger en særlig innsats for å få den hjelp de har krav på. I den nasjonale strategien for rehabilitering og habilitering vil derfor barnehabilitering få en særskilt viktig plass.