Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2008-12-09:
Forebygging er billigere enn reparasjon. Problemet er at virkningen av tiltak som vi gjør på forebyggingsfeltet, vanskelig lar seg dokumentere på kort sikt, og er derfor lett å nedprioritere. Arbeiderpartiet er opptatt av forebygging, noe som flere små og store poster i budsjettet viser. Jeg vil ta fram et felt som er bredt og sammensatt når det gjelder forebygging, nemlig helsesøstertjenesten og skolehelsetjenesten. De er viktige på mange arenaer, og jeg vil komme inn på noen av dem. Det er helsesøster som skal vaksinere ungdom med HPV-vaksinen, som nå innføres fra skoleåret 2009, noe som vi er veldig fornøyd med. Kunnskapsgrunnlaget og tilrådningene som har konkludert med at vaksinasjon mot HPV-viruset er en effektiv forebyggingsstrategi mot livmorhalskreft, er tatt til følge av den rød-grønne regjeringen. Vi følger dermed en rekke land som allerede har startet, eller som ligger i startgropen. HPV-vaksinen må også ses på som et ledd i tiltak som vi har satt inn mot sosiale ulikheter innenfor helse, da screening ikke alltid er like treffsikkert, og ikke alle deltar. Her får alle et tilbud og samme mulighet for å forebygge en alvorlig sykdom. Skolehelsetjenesten, som det er tverrpolitisk enighet om i komiteen at det må satses mer på, og som mange steder ikke har gode nok ressurser, har et stort og omfattende nedslagsfelt. De treffer barn, ungdom og pårørende i livets ulike situasjoner. Derfor har vi ønsket å styrke det tilbudet. I budsjettet for 2008 prioriterte vi noen skoler spesielt, som fikk ekstra midler, f.eks. i Bodø, Drammen og Halden. I budsjettet for 2009 øker vi innsatsen ytterligere mot skoler der utfordringene er store, og som trenger ekstra tiltak, med 3,5 mill. kr. Det betyr at enda flere ungdommer får enda bedre tilbud. God, oppdatert kompetanse for den enkelte helsesøster er nødvendig. Jobben med informasjon og rådgivning til ungdom når det gjelder seksualitet, seksuell helse, grenser og graviditet, er det viktig å kunne mye om. Her trengs kontinuerlig påfyll og kunnskap og nye metoder for å nå flere. Jeg vil i den forbindelse vise til den jobben som Sex og Samfunn, mer kjent som KSO, her i Oslo gjør, når det gjelder å tilby nettopp dette til helsesøstertjenesten over hele landet. De har hospitering av rundt 500 helsesøstre pr. år, og de utgir en metodebok som kan brukes i skolen. At vi nå styrker denne tjenesten og bevilger 2,5 mill. kr for 2009, vil bidra til at dette arbeidet kan gjøres, og gjøres, enda bedre. Det er også viktig å fokusere på ungdommens psykiske helse i denne sammenhengen. Det å kunne tilby psykologer ved ungdomshelsestasjonene, som er åpne og tilgjengelige på kveldstid, er god forebygging og et godt lavterskeltilbud som vi trenger flere av. Jeg kan f.eks. vise til et godt eksempel i Skien, hvor man har gode erfaringer med dette. Jeg har også lyst til å ta fram satsingen som gjøres på helsestasjonene i Groruddalen. De fikk 3 mill. kr i 2007 for å drive tre prosjekter, med en videreføring i 2008 og i 2009. Her gis tiltak rettet mot barn, unge og foreldre, og det dreier seg både om kosthold, sykdommer, fysisk aktivitet og mye, mye mer. Andre steder driver helsestasjonene forebyggende rusarbeid, som i samspillopplegget VÅRS i Larvik, der foreldre til barn fra to til seks år rekrutteres fra helsestasjonen. Den samme kommunen leverer også ut brosjyrer ved første hjemmebesøk etter fødselen om alkohol og om alkoholbruk og barn, som føyer seg inn i det forebyggende rusarbeidet, for å vise foreldrene hvilket ansvar de har når de er blitt rollemodeller og omsorgspersoner. Helsestasjonene, helsesøstrene og skolehelsetjenesten gjør mye, mye mer enn det jeg har fått tid til å ta fram her. Jeg har i mitt innlegg pekt på mangfoldet, bredden og behovet for en sterk skolehelsetjeneste. Er det noen som kan treffe ungdom der de er, og ta fatt i problemer og utfordringer, er det nettopp dem. Det er et lavterskeltilbud som jeg tror det er tverrpolitisk enighet om at må utvikles enda mer. Jeg er glad for at vi styrker denne sektoren sakte og målrettet, både ved tilgang til mer penger gjennom økte kommuneoverføringer, ved øremerkede midler til spesielle tiltak, som jeg har nevnt her, og ved at de får mulighet til å tilegne seg enda mer kunnskap, f.eks. gjennom KSO.