Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-10:
Jeg er glad for at vi skal gjøre vedtak om en tredeling av foreldrepermisjonen i dag. Forslaget som nå foreligger, er rett og slett en likestilling av permisjonstida, all den tid mor i dag faktisk har en lovfestet andel som er mindre enn fars. Nå innføres det altså en mødrekvote tilsvarende fedrekvoten på tolv uker som innebærer at barnet har rett til like lang tidskvote med både mor og far etter fødsel. Barns kontakt med begge foreldre fra starten er viktig for at de begge skal kunne være og forbli gode omsorgspersoner for barnet. Det er bra for barnet, det er bra for mor, og det er bra for far, bl.a. fordi det fører til en mer likestilt familie der mor og far knytter gode bånd til barnet fra starten, og bidrar til en bedre fordeling av omsorgsoppgavene og arbeidsdelingen i hjemmet etter hvert som barnet vokser opp. Hvis begge er vant til at de har et likt ansvar fra starten av, er det mye større sannsynlighet for at det også følges opp når barnet blir større. Høyre og Fremskrittspartiet viser til at det å gi foreldre mulighet til å dele hele permisjonstida er en reell anerkjennelse av mor og far som likeverdige omsorgspersoner. Jeg synes det er rart at det skal være en motsetning å ha en tredeling hvor begge foreldre har like stor rett til én kvote, og så er den resterende største delen til fri benyttelse foreldrene imellom. I dag er det faktisk slik at far har en større del av permisjonstida enn mor. Til tross for at fars del er større, blir 82 pst. av permisjonstida tatt ut av nettopp mor. Dette tallet var høyere før det ble innført en fedrekvote. Når historikken har vist at far nærmest ikke tar ut permisjon uten at det blir lagt som en forventning til ham, mener jeg det blir utopi med Høyre og Fremskrittspartiets optimistiske holdning til at fedre i framtida vil velge å tilbringe tid hjemme med sitt nyfødte barn. Tradisjonelt er permisjonstida mer eller mindre blitt sett på som mors rett til å være hjemme med barnet. Vi hører ofte at vi har fedrekvoten, og så er det mammapermisjonen. Da fedrekvoten ble innført i Norge, så vi en drastisk vekst i antall fedre som tok ut permisjon, nettopp fordi da kom en forventning til at også far skulle være hjemme med barnet, og ikke minst forventninger i samfunnet og sannsynligvis hos foreldrene selv. Tilsvarende ser vi i Norden. I Danmark, hvor de ikke har noen fedrekvote, er det slik at tre fjerdedeler av fedrene ikke tar ut noe permisjon. Det er også de danske fedrene som har det laveste uttaket av foreldrepengene, 8 pst. av det totale antallet permisjonsdager. I Sverige tar fedrene ut 24 pst. og på Island 32 pst. Da er det verdt å merke seg at Island har en tredeling, hvor de også har den lengste fedrekvoten. I Norge tar fedrene ut 18 pst. Jeg håper at andelen på 18 pst. nå vil stige når vi får en tydelig tredeling. Med dagens ordning, hvor vi har en fedrekvote, er det dessverre slik at forventningen ligger i at far skal ta fedrekvoten, mor det resterende. Med en tredeling får vi presisert at mor og far har en minimumsrett hver, og så kan resten fordeles fritt. Forhåpentligvis kan dette bidra til at en større andel av permisjonstida tas ut av far. Bevisstgjøring er viktig, og nå får vi det. Da er det viktig med en bevisstgjøring for familien, at de er nødt til å sette seg ned og reelt diskutere hvem som skal ta hvor mye tid, og ikke minst overfor arbeidsgiver, at arbeidsgiver også har en forventning til at far skal være hjemme med barn. Et mer likestilt uttak av permisjonstida vil også være bra for samfunnet fordi det gjør at flere kan jobbe og få barn, fordi flere kvinner kan komme fortere tilbake til arbeidslivet, og det er færre som får lange avbrudd fra arbeidet. Det vil være bra for kvinnene fordi samfunnet da vil få en mer likestilt forventning til unge menns og kvinners forpliktelser og omsorgsoppgaver i hjemmet. Så blir det stadig påpekt: Er det ikke til barns beste at vi skal ha permisjonsordninger? Jo, det er det, men jeg mener også at det er til det beste for barn at vi har en likestilt familie, en familie hvor far og mor føler de samme forpliktelser, det samme ansvaret for å ta ansvar for barn helt fra spedbarnsperioden.