Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-05-06:
Takk til kulturministeren for hans redegjørelse, hvor det var naturlig å peke på at Norge topper den internasjonale pressefrihetsindeksen til Reportere uten grenser for femte år på rad. Det gjør meg stolt. Heldigvis tar verken jeg eller ministeren det for gitt, da vi deler ambisjonen om å være en ledende nasjon i arbeidet med å fremme ytringsfrihet og uavhengige medier. Covid-19 har vist oss ekstra godt hvor viktige de redaktørstyrte mediene er for demokratiet og i livet vårt – for vårt behov for underholdning, for informasjon, for analyse, for kritiske spørsmål og for debatt – som understreker viktigheten av at Norge har en aktiv mediepolitikk. Vi i Senterpartiet ønsker en enda mer aktiv politikk enn regjeringen for å støtte opp under de redaktørstyrte mediene. Vi ønsker å øke produksjonsstøtten – ikke ta den fra noen for å gi til andre – øke innovasjonsstøtten, øke støtten til undersøkende journalistikk, øke støtten til lokalmedier mer og få på plass den verktøykassa vi på Stortinget har lovet bransjen. Årsaken til at vi i Senterpartiet ønsker en enda større styrking av mediene enn regjeringen, er hvor hardt mediene rammes av dramatiske annonsebortfall til internasjonale giganter som Google og Facebook. Sammen med at de har stort behov for investeringer i digitalisering og stor konkurranse både fra internasjonale medieaktører og dessverre også fra mer eller mindre useriøse alternative medier, gjør det at vi mener det er behov for å styrke mediestøtten ytterligere framover, i alle fall for en periode. Det vil sette de seriøse mediene i stand til å lage enda mer, bedre, relevant og gravende journalistikk framover. Dette er et hjertebarn for meg, for jeg mener at det å vinne konkurransen mot de alternative mediene som ikke forholder seg til de samme presseetiske standardene, eller som sprer falske nyheter, er svært god medisin. At de seriøse mediene alltid er bedre, slik at lesere, lyttere og tittere ser kvalitetsforskjellen og opprettholder tilliten til dem, er viktig. For om tilliten til de seriøse mediene skulle forsvinne, er demokratiet ille ute. Den bekymringen deler også kulturministeren, og han redegjorde godt for viktigheten av både å opprettholde tilliten og få bukt med hets, hatefulle ytringer og spredningen av desinformasjon. Jeg ser fram til resultatet av ytringsfrihetskommisjonen og av arbeidet for å fremme kritisk medieforståelse i befolkningen. Ellers er jeg svært enig med ministeren i hvor problematisk det er at plattformselskaper som Google og Facebook sensurerer norske redaktører basert på sine retningslinjer. Et direktiv som kulturministeren pekte på i redegjørelsen, var det nye AMT-direktivet, som vil få konsekvenser for bedre regulering av tjenester fra videodelingsplattformer som YouTube og for plattformer som Netflix, med nye krav om betydelig norskandel og til å finansiere den. Det er på tide, da vi trenger å bygge opp og ikke ned vårt eget film- og tv-produksjonsmiljø. Ministeren tok også opp en annen stor utfordring vi har med store multinasjonale selskaper, nemlig beskatningen av disse selskapene. Mange er utålmodige, og jeg håper det løpet ministeren og regjeringen har lagt seg på, faktisk gir resultater i år, ellers må vi ta grep og kanskje skjele til andre land. Som ministeren understreket i redegjørelsen, utfordrer den stadig økende globale konkurransen og digitaliseringen sterkt norske mediers driftsgrunnlag, ikke minst for radio og aviser. Vi har som medienasjon også stor konkurranse internt. Dette er veldig bra for mediemangfoldet som vi alle er opptatt av, men mediemeldingen vi behandlet for ikke så lenge siden, viste at mediemangfoldet ikke er godt nok, noe representanten Giske også pekte på. Da må mediestøtten brukes fornuftig for å sørge for mangfold. Da er det naturlig at meningsbærende aviser som bidrar sterkt til meningsmangfoldet vårt, styrkes – ikke avvikles, slik Fremskrittspartiet foreslår. Lokalmediene, med sin sårbare økonomi, er ikke minst svært viktig å støtte ekstra godt økonomisk, men ikke på bekostning av andre viktige medier, slik regjeringen vil med sin omfordeling. Ikke minst må lokalmediene våre få bedre hjelp under covid-19. Ministeren skryter av tiltakene gjort for mediene under pandemien, men unnlater å nevne at han og regjeringen ikke har lyttet til lokalavisenes rop om hjelp til dem med under 15 000 i opplag, som ikke treffes av mediestøtteordningen. Det er trist og feil at de ikke får mer hjelp av myndighetene når de så til de grader har vært viktige for bekjempelsen av pandemien ute i lokalsamfunnene. I Stortinget har Senterpartiet kjempet mang en kamp for lokalavisene, men også for lokalradioene, noe som bl.a. har bidratt til at de nå får en del av mediestøtten, fikk hjelp under korona og ikke minst fikk muligheten til å fortsette på FM ut 2026. Men i mediemangfoldet og ytringsfrihetens navn synes jeg det er merkelig at en medieminister fra Venstre, i en redegjørelse som dette, ikke drøfter utfordringene med at norske myndigheter nekter kommersielle radiostasjoner å sende i de fire storbyene våre, og med det nekter innbyggerne der, en stor del av befolkningen vår, faktisk å få det mediemangfoldet som de kunne hatt. Vi er også det eneste landet som har framtvunget slukkingen av nasjonale kanaler på FM-nettet. At Norge utøver tvang innenfor radiomarkedet, er noe jeg ikke er stolt av, og tenker at vi også på dette området bør ha bedre ambisjoner på vegne av mediemangfoldet og ytringsfriheten.