Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2002-02-07:
Det har falt kjennelse i en av de mest grufulle kriminalsaker her til lands – Baneheia-saken. To små jenters liv vil aldri kunne erstattes av noen politiske virkemidler. Råskapen, brutaliteten og uvirkeligheten mange av oss føler i kjølvannet av angrep på barn, må aldri skygge over muligheten til å forhindre og reparere mye av den ulykke seksuelle overgrep skaper. Den ufattelig iherdige, modige og ikke minst konstruktive innsatsen av bl.a. foreldrene til jentene som ble krenket på det groveste i Baneheia, viser oss bare én ting: Det nytter ikke å gi opp, og her har vi alle et ansvar. Vi har faktisk et ansvar på alle nivåer i samfunnet, fra oss som enkeltpersoner eller stortingspolitikere og til andre som f.eks. politi og justisminister. Til tross for at saken i dag dreier seg om etterforskning spesielt, syns jeg det nå er grunnlag for å peke på hva som er framtidas utfordringer i forhold til denne saksproblematikken. Våre holdninger gjenspeiles i politiet, og vanlige folks meninger og holdninger gjenspeiles også av folks holdninger i domstolene. Og spørsmålet blir: Hvilket klima skaper vi rundt disse sakene? Hvilket klima skaper vi for å løse sakene? Og hvilket klima skaper vi for å komme oss videre i disse sakene? Vi kunne gjøre som Fremskrittspartiet ofte har gjort i kriminalpolitikken, liberalisere lover og regler som virker forebyggende, og foreslå særartede straffer og sanksjoner mot lovbrytere. Å liberalisere pornolovgivningen og samtidig foreslå forvisning, kastrering og livstidsstraffer er et typisk spor. Jeg er redd slike diskusjoner kun er egnet til å avspore hva denne debatten egentlig handler om. Hvordan skal vi få vekket til live alles ansvar? Det er grunn til å merke seg at ved siden av å styrke det politimessige arbeidet må vi nå sette i fokus det som forebygger. Det er ikke for ingenting at seksualisert vold, særlig mot kvinner og barn, har økt i takt med liberaliseringen av og tilgangen til grov pornografi. Det økende antall 12–13-årige jenter som i dag rapporterer om uønskede seksuelle opplevelser med både jevnaldrende og eldre, føler også at de er utsatt for overgrep. Mange forteller om at guttene inspireres av pornoen. De som i dag er ivrigst i debatten i forhold til lovbrudd av denne type, bør også melde seg på i debatten om hvorvidt pornografilovgivningen skal liberaliseres. De som er høyt på banen når overgripere skal tas, skal også kjenne sin besøkelsestid når vi behandler norsk ruspolitikk. Flertallet av norske voldtekter skjer i alkoholrus. Et godt forebyggende tiltak mot seksuelle overgrep er å redusere det totale forbruket av rusmidler i befolkningen. De som i dag virkelig roper korsfest, korsfest, inviteres også til å være med når vi bl.a. skal drøfte tilskudd til f.eks. Alternativ til Vold eller støttesentre landet rundt. Ikke alle er like aktive da. Kanskje tida også er inne til at vi tør gå i oss sjøl i forhold til vår egen mulighet for å bidra til å redusere antall overgrep, ikke minst vi menn. Mannskulturen har så langt lite å skryte av i forhold til hvilke signaler vi som gutter og menn sender ut om seksualliv og respekt for andres integritet, det være seg i russetid eller et vel voksent vorspiel. Jeg tror stortingsflertallet gjør klokt i ikke å flytte etterforskningskapasiteten til politiet fra de lokale distrikter over til sentrale eller regionale ledd. Altfor mange saker får i dag stemoderlig behandling. Sjøl om antallet voldtektsanmeldelser er doblet de siste ti årene, er resultatene av etterforskningen nedslående. Antall fellende dommer synker. Derfor må politiet gi status til overgrepssakene, mye mer enn til tyveri eller slagsmål. Denne kompetansen må være lokal, og statusen må også være lokal. Problemet er nettopp at politiet har rykket ut for sent. En ny etterforskningsenhet, som SV vurderer å åpne for, er jeg redd bare vil pulverisere ansvaret og gjøre utrykningen enda senere og bidra til å redusere statusen. Dette skal vi på den «lokale vakta» ikke bry oss om. Bevis må sikres, vitner avhøres og tradisjonelt politiarbeid må gjennomføres. Jeg tror også det er viktig at mannlige politietterforskere i større grad engasjerer seg i slike saker, og at dette ikke gjøres til de kvinnelige politietterforskernes eneområder. I den grad politiet tidligere har veket bort fra disse sakene, er utfordringene nå først og fremst å bruke tilgjengelige ressurser, med eventuelt støtte fra Kripos, til å gjennomføre etterforskningen. Bare det kan gi oss flere fellende dommer. Dette er likevel bare halve jobben. Det viktigste i årene framover er det totale ansvaret alle av oss har for å skape en politikk som reduserer antall overgrep. Og da trenger vi mer enn politi og straffer.