Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Representanten Gjermund Hagesæter fra Fremskrittspartiet er overrasket og i stuss over at Fremskrittspartiets merknader i kredittmeldingen er det som blir temaet i denne salen når vi debatterer nettopp dette temaet. For meg kommer ikke det akkurat som noen bombe, for dette er et parti som stiller seg helt på sidelinjen og trosser et så å si samlet fagmiljø i Norge og internasjonalt som sier hva som vil skje med en innretning og en pengebruk som det legges opp til i budsjettene til Fremskrittspartiet. Fordi vi er så redde for hva som vil skje med f.eks. nyutdannede venner som sitter på store boliglån, eller med folk med dårlig råd som har boliglån – hva som vil være konsekvensene av å gjøre det på den måten – er vi nødt til å bruke tid på det. La oss bare gå inn i noen av sannhetsvitnene. Et av eksemplene som er brukt her, er, som representanten Leirstein viste til i sitt innlegg, en enkelt økonom. Så har vi også hørt Leirstein henvise til byggebransjen, at de mener at her er det rom for å gjøre både det ene og det andre. Ja, det blir jo litt som å gå inn til en butikksjef, eller butikkhandler, og si: Har du lyst til å selge mer? Han svarer jo ikke nei på det. Det ville veldig få gjøre. Som man roper i skogen, får man svar – selv om det sikkert finnes enkeltsteder i Norge der det er ledig kapasitet på det feltet. Så til trumfkortet, som er SSB-beregningen av hva som vil være utslaget på renten med Fremskrittspartiets budsjett. Ja, la oss gå litt inn i motforestillingene, da. For det første: Under halvparten av de budsjettøkningene Fremskrittspartiet har foreslått, er med i beregningene til SSB. Da ble det tatt utgangspunkt i 15 milliarder kr i økt oljepengebruk. Utenlandsbudsjettet på 7 milliarder kr og sletting av bompengegjeld på 12 milliarder kr er holdt helt utenfor. Så det totale tallet skulle vært 35 milliarder kr, ikke 15 milliarder kr. Så er det vel, så vidt jeg har forstått, slik at MODAG-modellen og SSB ikke sier noe om renten, men at vurderingen er mer gjetning. Det har jo også Ådne Cappelen i SSB bekreftet i presentasjonen av disse tallene. Han sier bl.a.: «Norges bank er ikke bare opptatt av inflasjonen, men også å dempe presset i økonomien. Beregningene viser at presset i økonomien vil øke, og en kunne derfor tenke seg at Gjedrem vil øke renten for å redusere presset.» Et annet sitat fra samme presentasjon: «Vi vet jo ikke hvordan Norges Bank tenker.» Jo, vi vet hvordan Norges Bank tenker. Det har vi fått svar på nå gjennom flere høringer flere år på rad. Vi kan jo bare helt kort henvise til den 10. mai i år, hvor Gjedrem i den åpne høringen i finanskomiteen konkluderte om denne rapporten: «Nå har ikke vi finstudert Statistisk sentralbyrås analyse som du» – altså spørsmålsstilleren – «viste til, men vi har sett at de har vært i tvil om hvilke rentevirkninger det ville gi. Den tvilen kan vi i og for seg bidra til å dempe.» Så fortsetter han, og helt på slutten sier han også noe som også Gjermund Hagesæter var innom, at det er innretningen på budsjettet som er avgjørende for hvordan renteutviklingen vil være. Der slår sentralbanksjefen fast at: «Det er hovedmekanismen, enten økt oljepengebruk skjer på utgiftssiden i budsjettene eller på reduserte skatter og avgifter» – som da vil ha de samme «følger». Det var litt fritt sitert, bare så vi har det med. Så vi vet utmerket godt hva som skjer. Det er derfor vi bruker mye tid på dette. Det er derfor et samlet internasjonalt fagmiljø, og så å si et samlet norsk fagmiljø, advarer mot å gjøre dette. Derfor synes jeg det er rett og rimelig at den enkeltfaktoren som kanskje har størst innvirkning på livet til folk flest, nemlig at renten ikke stuper i været og struper norsk økonomi, også blir et tema når man debatterer en kredittmelding.