Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-05-08:
Det er en veldig interessant debatt som Trygve Slagsvold Vedum tar opp i sin interpellasjon. Man kan ta det store bildet, den store verden, og så kan man etter hvert snevre det inn til vårt eget land. Hvis en ser på det store bildet, er det ikke noen tvil om at siden 1980-tallet har det blitt mindre forskjeller mellom rike og fattige land. Det er et udelt gode sett fra Kristelig Folkepartis ståsted. Hva skyldes dette? Det er ingen tvil om at mye av dette skyldes en friere verdenshandel, og at store land som Kina, India og tidligere kommunistland i mange deler av verden har blitt markedsøkonomisk integrert i den globale økonomien. Det er et faktum. Den samme globaliseringen kan også skape større forskjeller internt i de rike landene. For rike lands arbeidere vil nødvendigvis oppleve at konkurransen om arbeidsplassene blir hardere, og at lønningene derfor i en del land presses nedover. Hvis denne gevinsten ved handel ikke blir fordelt i landene, kan arbeiderne fort bli de som taper, mens kapitaleierne blir vinnerne. Norge har i stor grad vært et unntak også fra de bieffektene jeg her nevnte, og det er mye takket være vår næringsstruktur. Norske arbeideres lønn som andel av verdiskapingen har holdt seg godt oppe. Men vi sliter også med inkludering på arbeidsmarkedet. Og etter hvert som norsk økonomi normaliseres, for å kalle det det når aktiviteten på sokkelen avtar osv., vil dette bli en større utfordring også i Norge, slik vi har sett tendenser til i våre naboland. Slagsvold Vedum var innom den franske økonomen Thomas Piketty som viser at den frie markedsøkonomien har en iboende tendens til å skape voksende ulikheter – rett og slett fordi personer som i utgangspunktet er velstående i større grad, investerer sine midler og får avkastning på dem, slik at forskjellene forsterkes. Men det er også et poeng, som foregående taler Hagesæter var innom, hvordan skal vi som norske politikere innrette våre virkemidler? Er det først og fremst å ta de rike for derfor å kunne se på statistikken at dette har blitt jevnere, eller er det å løfte de som faktisk trenger det, og at det er vårt hovedmål? Vi tror på økonomisk utjevning, men det må ikke skje på en slik måte at man hindrer den samlede veksten i et land. Så til et av de elementene som Slagsvold Vedum var innom – skole. Det må være et tankekors for en tidligere statsråd i den rød-grønne regjeringen å se at den skolepolitikken man har administrert i stor grad til nå – nå gjør vi en del endringer, og det har det for så vidt vært tverrpolitisk enighet om – har reprodusert de sosiale forskjellene i det som hylles som den viktige fellesarenaen som den offentlige skolen er. Når man peker på de få privatskolene vi har i dette landet som årsaken og en mulig utfordring videre fremover, tror jeg man ikke ser skogen for bare trær. Det er faktisk slik at privatskolene bidrar også til fellesskap. Man kan f.eks. besøke St. Sunniva skole, så vil man se det. Skatt er viktig, men jeg er enig med finansministeren i at det er hva vi gjør med de samlede inntektene, overføringer via statsbudsjettet, som er viktig for utjevning i det norske samfunnet. Dette er en veldig viktig debatt. Vi er opptatt av at det også er en fellesverdi i det norske samfunnet at ulikhetene ikke er for store. Det tror jeg også har en egen verdi. Vi er overbevist om at vi kommer tilbake til mange ulike enkeltelementer i det som er interpellantens anliggende.