Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-04-19:
Jeg begynner med å ta opp de forslagene Fremskrittspartiet står bak. Det at flest mulig mennesker skal kunne forsørge seg selv og sin familie, er et selvstendig mål. Det offentliges ansvar er å hjelpe folk til å kunne nå det målet, for vi kan alle utsettes for sykdom, skader, arbeidsledighet eller annet som gjør at man ikke kan klare seg selv. Samfunnets spydspiss for å hjelpe folk i disse situasjonene, er Nav. Dette er uavhengig av om man bor i Halden, Fredrikstad, Sarpsborg, Moss, Bodø eller Trondheim. Det skal altså gjelde uansett hvor man bor i landet. Tanken bak etableringen av Nav var og er god. Det at folk ikke skal være en kasteball i systemet, det at folk ikke skal bli sendt mellom forskjellige offentlige etater og kontorer, og det at folk ikke hele tiden skal måtte brette ut om sin livshistorie og fortelle det samme til en ny saksbehandler, var noe av bakgrunnen for at man etablerte Nav, og det er en god tanke. Vi vet også at det store flertallet av dem som er i kontakt med Nav, er veldig fornøyd. Men selv om det store flertallet er fornøyd, får vi også daglig historier som viser at Nav ikke fungerer godt nok. Veldig mange brukere og klienter av Nav opplever et byråkratisk Nav. De opplever helt meningsløse dokumentasjonskrav. Vi har jo hatt eksempler på folk som må dokumentere at et amputert ben fortsatt er amputert. Vi har da hatt og har et Nav som ikke i stor nok grad tar hensyn til at mennesker er ulike. Vi er alle enkeltindivider med drømmer, muligheter, evner og utfordringer. Da er det en utfordring at Nav i for stor grad er innrettet til at menneskene skal passe inn i et skjema, inn i en fast modell. Vi som liberalister tror jo ikke på at mennesker er så like. Og det er noe av utfordringen Nav har – at Nav ikke har det synet. Jeg skal ikke stå her og si at Fremskrittspartiet har en kvikkfiks på å løse alle de utfordringene Nav har, men den plikten vi alle har, er at vi fortløpende må justere og forbedre Nav der vi kan. Det at Nav i dag er delt i to med én statlig og én kommunal del, er åpenbart en del av utfordringen. Det at man har forskjellige budsjetter å forholde seg til, f.eks. at den kommunale delen av Nav kan ha interesse av at en klient blir flyttet over på statlige ytelser og dermed over på det statlige budsjettet, selv om det kanskje ikke er til det beste for den enkelte bruker, men det er til det beste for kommuneøkonomien, er et eksempel på at man ikke tar hensyn til dem systemet er til for, nemlig enkeltindividene. Sånn vi har rigget systemet, er det mer tilpasset byråkratiet og kommuneøkonomien. Det at man har sto styringslinjer i Nav, er åpenbart en utfordring. Vågeng-utvalget pekte på akkurat det. Det at man har to tariffområder, skaper åpenbart utfordringer. Og alle de tingene bidrar til å skape økt byråkrati. Så Fremskrittspartiets forslag ville vært med på å forbedre Nav, gjort det noe mindre byråkratisk, noe mer brukervennlig, og økt sjansen for at Nav i større grad kunne se den enkelte bruker, hvilke behov vedkommende har, og hva man kan gjøre for å hjelpe akkurat den personen til å komme seg videre og forhåpentligvis kunne stå på egne ben. Jeg skjønner at stortingsflertallet ikke nødvendigvis er beredt på å vedta noe så stort over bordet. Det er derfor Fremskrittspartiet også subsidiært har lagt inn forslag om i det minste å få en utredning av dette. Men nei da, stortingsflertallet mener vi ikke trenger noe mer kunnskap, ikke noe mer utredning. Man ønsker heller å videreføre det systemet man har. Jeg synes det er uforståelig at flertallet stemmer ned Fremskrittspartiets forslag. Ja, selv forslaget om å styrke førstelinjen i Nav, noe representanten Lise Christoffersen og Arbeiderpartiet har sagt de er for, velger de i dag å stemme imot. Det at regjeringen, sammen med Arbeiderpartiet, åpenbart mener at Nav fungerer så bra at man ikke trenger justeringer, er for meg uforståelig og viser at flere har godt av å komme seg ut og prate med folk flest.