Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-02-08:
Denne debatten og de debattene vi har hatt før om veteranenes stilling, sier noe om den endringen Forsvaret har vært igjennom. Hvis vi går ti år tilbake i tid, var det nok ikke et like stort fokus. Det er i år det tiende året vi er i Afghanistan, og det har vært en enorm operasjon som har berørt veldig mange enkeltpersoner som har vært der nede, og mange familier. Vi har mange veteraner. Vi får nye veteraner hver dag, og veldig mange av veteranene tjenestegjør i Forsvaret akkurat nå. Så jeg synes noe av mottoet for oss i Stortinget, for regjeringen, er hvordan vi skal klare å beholde veteranene lenger, for veteranene har veldig mye å tilføre av trygghet, tyngde og kunnskap inn i Forsvaret. Der tror jeg at spesialstyrkene har vist vei. Vi har vært veldig opptatt av hvordan vi skal klare å ha erfarne spesialstyrker, hvordan vi skal klare å beholde dem lenge, og at vi har et stort aldersspenn også blant dem som tjenestegjør. For det kan godt være klokt at en som er litt mer voksen, kan være en mentor, en veileder, i det daglige for en som er litt yngre. Så jeg ønsker å fokusere litt mer på hvordan vi skal klare å beholde veteranene lenger. Da er det tre punkter jeg vil innom med hensyn til det. Punkt 1 er å bevare helsen, for det er en enormt belastende situasjon mange av de kvinnene og mennene er ute i. Vi må se på hvordan Forsvarets sanitet fungerer. Flere har vært innom ting man har hørt, og det skal man være litt forsiktig med. Men i hvert fall noe av det man får høre, er at Forsvarets sanitet ikke er god nok til å følge opp folk i sykmeldingsperioden. De er flinkere til å sykmelde enn til å følge opp, og de er ikke flinke nok med hensyn til det man kaller et inkluderende arbeidsliv i andre sammenhenger, hvordan man skal følge opp dem som har helseproblemer. Et uttrykk som har kommet meg for øre noen ganger, er uttrykket «legeskrekk». Man er redd for å bruke en del av Forsvarets helsetjenester, man er redd for å bli erklært tjenesteudyktig – for å dele psykiske bekymringer og å gi uttrykk for fysiske plager. Vi må jo ha topptrente soldater i felt, og hvis man deler sykdomsbildet sitt, er man redd for at man ikke får reise ut på nye internasjonale operasjoner. Det kan på kort sikt være fornuftig for den enkelte soldat, men på lang sikt vil det kunne forsterke problemene til soldaten. Så det må vi se på. Punkt 2 er å bevare familiene. Det er klart at det er veldig belastende hvis mor eller far er i en krigssone, og det er nyheter i nyhetsbildet jevnlig og foreldrene er langt borte fra sitt barn. Det å føre en aktiv familiepolitikk er Forsvaret opptatt av. Det er viktig at man i de tunge forsvarsområdene, spesielt i indre Troms og i Østerdalen, har god kunnskap også om skole, PP-tjeneste og Bufetat og kunnskap om hvordan man skal følge opp og ta tak i familieproblemer, og at de som jobber i kommunal sektor rundt familien, har forståelse for og kunnskap om hvilken situasjon soldatenes familie er i. Så punkt 1 dreier seg om det å ta vare på helsen, punkt 2 om det å bevare familien og punkt 3 om det å bevare jobben. Det er det mange som er urolige for etter en sykdomssituasjon – hvilken jobbsituasjon har jeg etterpå hvis jeg skulle bli skadet, hvis jeg skulle bli syk? Der har også spesialstyrkene vist vei, når det gjelder hvordan man skal klare å skape trygghet for at man har en jobb å gå tilbake igjen til, slik at man har ro rundt det å kunne dele sine bekymringer. Forsvarsminister Grete Faremo har gjort mye bra. En av de tingene som nå er blitt gjort, er at det er satt i gang et pilotprosjekt i Østerdalen i forhold til Forsvaret, i forhold til Nav, i forhold til Bufetat, i forhold til kommunene – hvordan man helhetlig og samordnet kan gå inn rundt den enkelte soldat og familien. Noe av det jeg er opptatt av der, og som jeg mener vi må se enda mer på, er hvordan vi kan styrke det psykiske helsevernet i de tyngste forsvarskommunene, slik at soldater kan bruke en tjeneste utenom tjenestevei når det gjelder å dele sine utfordringer, sine problemer. Det er et faktum at mange ikke tør å gå vanlig tjenestevei for å dele sine problemer, fordi man er redd for sin videre karriere. Derfor mener jeg at en viktig del av det pilotprosjektet også bør være hvordan vi kan sørge for at det blir mer trygghet og åpenhet rundt det å dele sine helseproblemer, slik at vi kan forebygge i en tidlig fase. Jeg ser fram til den handlingsplanen som vil bli lagt fram den 8. mai. Forsvarsministeren har fram til nå vist til veldig mange gode tiltak, og det kommer til å komme flere gode tiltak der.