Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Ot.prp. nr. 67 gjelder endringer i opplæringsloven med undertittel «Om større lokal handlefridom i grunnopplæringa», en tittel som forteller at dette gjelder kommunen som eier, og ikke brukeren av tilbudet. Saken omhandler flere forhold. Forslag om organisering av opplæringen i yrkesfaglige studieretninger får bred støtte. Det dreier seg om at det åpnes for at en større del av opplæringen kan gjennomføres i bedrift, og at opplæringen kan veksle mellom bedrift og skole. Forslag om lovendring, slik at statstilskudd til skolefritidsordningen kan innlemmes i rammetilskuddet, er en oppfølgning av tidligere vedtak om at slik endring skal gjennomføres fra 1. august 2003. Uenig eller ikke – her har det ikke vært omkamp, selv om partiene markerer sine syn på finansiering og retningslinjer for SFO. Spørsmål om skoleledelse og rektorkrav omhandles også. Her var det både klare og klart ulike synspunkter ved behandlingen i komiteen. I departementets høringsbrev ble det foreslått å føre videre krav om faglig, pedagogisk og administrativ ledelse, men å oppheve de formelle kompetansekravene som i dag må oppfylles for å kunne bli rektor. Forslaget er blitt møtt med mange innsigelser. Regjeringen har derfor etter høringsrunden fremmet forslag som ivaretar disse innsigelsene. Opplæring i skolen skal ledes av en rektor, og rektorer skal holde seg fortrolige med den daglige driften. Felles rektor for flere skoler blir mulig, men med begrensning. Jeg overlater til partiene selv å omtale sine ulike syn på skoleledelse og rektorkrav. Hovedspørsmålet i saken gjelder organisering av elever i grupper. Opplæringsloven § 8-1 til og med § 8-4 har regler om hvor mange elever det kan være i ulike klasser. Regjeringen foreslår at detaljerte regler skal erstattes av bestemmelser om at organisering skal foregå på en måte som er pedagogisk og sikkerhetsmessig forsvarlig. Lovbestemmelsene i nåværende opplæringslov er en resurssikringsregel. Mange av høringspartene har understreket det, både i skriftlige høringsrunder til departementet og i muntlig høring med komiteen. Også de høringspartene som er positive til endringen, understreker at endringen ikke skal brukes som et redskap for ressurskutt. Dette skal ikke være en blankofullmakt for storstilte skolekutt i norske kommuner. I komiteen er det bred enighet om at økt fleksibilitet i ressursbruken er bra, og det er bred enighet om at en bør oppheve bestemmelsene om klassedelingstall. Også ønsker om – og vektlegging av – sikringstiltak er det bred enighet om. Men det er ulike syn på hvordan en slik betryggende sikring kan og bør gjennomføres. Regjeringspartiene har sammen med SV funnet en løsning som de synes å være godt tilfreds med. Fremskrittspartiet har en sikringsløsning knyttet til ikrafttredelse av lovendringen. Arbeiderpartiet ber konkret om at nåværende § 8 foreløpig opprettholdes. Jeg går over til å behandle Fremskrittspartiets syn i denne saken. La meg igjen understreke at Fremskrittspartiet er positivt til endring av lovtekst som åpner for mer fleksibel ressursbruk og større styringsrom for skoleeier og skoleledelse. Men Fremskrittspartiet anbefaler at man venter med ikrafttredelsen av ny lov til Stortinget har behandlet to viktige skolesaker som er på vei hit: ressursmeldingen og den nye rapporten fra Kvalitetsutvalget, som ble lagt fram 5. juni 2003. Fra Fremskrittspartiet side er det viktig å understreke at vi er opptatt av å se disse to viktige sakene i sammenheng med denne lovendringen, for å sikre en avklarende og utdypende beskrivelse av kvalitet i undervisningen. En slik avklaring og utdyping av hva som er «pedagogisk forsvarlig» og «sikkerhetsmessig forsvarlig», er etter Fremskrittspartiets mening nødvendig for å sikre elevers og foresattes interesser. En avklaring og utdyping av hvilke retningslinjer, rammer og sikringstiltak som skal gi elevene god kvalitet i undervisningen og godt læringsutbytte, er viktig av to hovedgrunner: Den ene grunnen er å kunne gi foreldre og elever innsyn i organisering og ressursbruk. Den andre grunnen er å gi tilsynsmyndighet basis for å kunne drive «oppegående» tilsyn. Fremskrittspartiet peker også på følgende: Hastverket i denne saken er etter vår mening unødvendig, fordi både dagens lovverk og den omfattende forsøksvirksomheten som preger norsk skole, åpenbart gir grunn for at elever også kan organiseres på andre måter enn i klasser. Derfor er det beklagelig at foreldre og elevers interesser settes til side i et unødvendig heseblesende hastverksarbeid. Når tempo er viktigere enn innhold, kan en ledes til å tro at sparehensyn er viktigere enn kvalitetshensyn. Fremskrittspartiet er tilhenger av økte fartsgrenser i veitrafikken. Bruker vi et slikt bilde i denne saken, blir det som å erstatte et skilt med 50 km fartsbegrensning med et skilt der alle oppfordres til å kjøre svært hensynsfullt. Til slutt vil jeg si at Fremskrittspartiet kommer til å stemme for sine egne forslag, for de forslagene vi i henhold til innstillingen danner flertall for og imot andre forslag. Jeg tar opp de forslagene der vi er medforslagsstiller, og de forslagene vi står alene om.