Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-16:
La meg først få takke Stortinget for en konstruktiv og god debatt og en stor velvillighet i det hasteperspektiv denne saken har. Jeg mener det er av stor betydning, og jeg er svært glad for at Stortinget har åpnet for en slik mulighet. Det er bred enighet i Stortinget om behov for innstramninger på asylfeltet, og jeg er også glad for at et flertall har varslet tilslutning til det fremlagte lovforslaget. Lovendringene vil styrke mulighetene for raskt å kunne returnere asylsøkere som kommer til Norge etter å ha oppholdt seg i et trygt tredjeland, f.eks. Russland, og gi bedre mulighet for politisk styring med utlendingsfeltet. Europa opplever nå en historisk stor tilstrømning av asylsøkere. Pågangen av personer som søker asyl i Norge, har økt kraftig de siste månedene. Jeg registrerte at både Lysbakken og Skei Grande var inne på at en allerede i september mente at en kunne identifisere dette som en utfordring. Både ankomstbildet og den politiske debatten var helt annerledes i september enn det som har vært utviklingen siden september, gjennom oktober og inn i november. Derfor er det nå grunnlag for å se på dette på en annen måte enn det som var tilfellet i september. Mange av de som ankommer nå, kommer også over Storskog i Øst-Finnmark, noe som byr på betydelige utfordringer for både registrerings- og mottakskapasiteten i Nord-Norge. Jeg har lyst til å minne om at vi for å bøte på de utfordringene har åpnet Vestleiren som mottakssenter etter modell fra Råde, noe som også har gjort det mulig å gjennomføre en bedre registrering og håndtering av den asyltilstrømningen vi har fått over Storskog. Men det er behov for et bredt spekter av tiltak for å sikre at asylsystemet skal fungere etter sin hensikt. I tilleggsnummeret til budsjettproposisjonen har regjeringen presentert en rekke forslag til hvordan situasjonen skal håndteres på kort sikt samtidig som det er lagt grunnlag for en ny politikk. De konkrete lovendringsforslagene som nå fremlegges, bygger opp om og supplerer dette. Mange av de som har kommet til Norge over Storskog, er personer som har hatt oppholdstillatelse i Russland. Vi ser også at det har skjedd en stor endring i ankomstbildet over Storskog. I starten var det omtrent bare syriske flyktninger eller asylsøkere som kom fra Russland over Storskog. Mange av dem hadde da hatt lang oppholdstid, studietillatelse, arbeidstillatelse i Russland. Nå ser vi at ankomstbildet over Storskog er helt annerledes, og det er en rekke nasjoner som nå benytter seg av denne reiseruten, bl.a. har andelen afghanere økt dramatisk. Det er også forhold som gjør at vi er nødt til å handle raskt, og det at mange av dem har hatt oppholdstillatelse eller har oppholdstillatelse eller visum i Russland, gjør at utlendingsforvaltningen må vurdere å nekte realitetsbehandling av søknad. Dette lovforslaget gir et grunnlag for en mer effektiv håndtering av disse sakene. Forslag om en ny hjemmel for bl.a. å pågripe og fengsle asylsøkere som mest sannsynlig kan sendes tilbake til et trygt tredjeland, åpner for at politiet kan anvende tvangsmidler i disse sakene, uten at det er behov for først å fastslå konkret unndragelsesfare i det enkelte tilfelle. Tiltaket skal bidra til å sikre at de aktuelle utlendingene er tilgjengelig for rask saksbehandling og retur, og det er for å hindre en situasjon der personer, i tilfeller hvor man kan avslå muligheten for å behandle asylsøknad, skal forsvinne etter ankomst i Norge. Dette er jo ikke noe en gjør av andre årsaker enn det, men i de enkelte tilfellene vil en med dagens lovgivning måtte påvise konkret unndragelsesfare. Nå blir det ansett som et tilstrekkelig vilkår at det at det er sannsynlig at asylsøknaden vil bli avvist for behandling, i seg selv er å anse som unndragelsesfare. Den ekstraordinære og alvorlige situasjonen krever at politiske myndigheter har en helt annen kontroll og styring med praksis enn det som var behovet da dagens regelverk ble utviklet. Departementet bør derfor ha myndighet til å kunne gripe inn og sikre at UNE ikke utvikler en annen praksis enn det som følger av departementets instrukser til UDI hva gjelder bl.a. lovforståelse og skjønn. Det er derfor foreslått at departementet skal kunne instruere UNE på samme måte som UDI. Jeg har registrert at det er flere som er skeptiske til den endringen, bl.a. med henvisning til viktigheten av å ha en forsvarlig annengangsbehandling. Annengangsbehandlingen vil fortsatt være like forsvarlig. Det er slik at en i all forvaltning alltid skal forholde seg til både internasjonale konvensjoner og forvaltningsrettslige prinsipper, og det at en gir en mulighet til å instruere om rammene for den virksomheten forvaltningsorganet skal stå for, er i seg selv ikke noen begrensning i den uavhengigheten som klageorganet har i den enkelte sak. Det er ikke snakk om å instruere i enkeltsaker, men i lovforståelse og skjønnsutøvelse bl.a. De foreslåtte endringene vil legge til rette for raske returer og frigjøre kapasitet i hele asylkjeden. Å bruke tid og ressurser på asylsøkere som ikke har et beskyttelsesbehov, stjeler kapasitet og svekker tilliten til asylsystemet. Så er det riktig som Lysbakken sa, at vi har sett på historiske tall at det er en relativt høy andel personer som får innvilget asyl i Norge. Det er jo nå en situasjon som kan endre seg gjennom at asyltilstrømningen av syrere er gått ned andelsmessig i forhold til andre grupper som normalt har høyere avslagsprosent. Derfor er det et bilde som kan tegne seg helt annerledes med den ankomsten vi har nå, enn det som har vært tilfellet for relativt kort tid siden. Hvis lovforslagene gjennomføres, blir vi bedre i stand til å ta hånd om de asylsøkerne som faktisk har et beskyttelsesbehov. For øvrig understreker jeg at regjeringen fortløpende vil vurdere ytterligere tiltak også utover det som er varslet i tilleggsnummeret og som er foreslått her, ut fra hva utviklingen krever. Et viktig element i dette bildet er også hvilke tiltak som blir iverksatt av andre land, og som kan påvirke tilstrømningen til Norge. Dette vil vi naturligvis følge nøye med på. Jeg vil også gjøre oppmerksom på at Akademikerne i UNE har tatt kontakt med departementet og bemerket at omtalen av deres høringsinnspill i siste setning i punkt 4.6 i proposisjonen kan oppfattes som om de har stilt seg positiv til en generell instruksjonsadgang for departementet overfor UNE. Det er ikke tilfellet. Det Akademikerne i UNE har uttalt seg positivt til, var en myndighet for departementet til å instruere i første rekke i oppholdssaker, antatt grunnløse asylsaker, Dublin-saker og andre avslag på realitetsbehandling av asylsaker etter § 32. Jeg bemerker derfor at de sakene vi særlig drøfter i dag, altså saker om å avslå realitetsbehandling etter lovens § 32, var blant de saker hvor Akademikerne støttet et forslag om instruksjonsadgang for departementet. Så har jeg lyst til også å si at vi registrerer den utålmodigheten som bl.a. representanten Gahr Støre ga uttrykk for fra talerstolen, og vi tar med oss de seks innspillene som Gahr Støre kommer med. Dette er jo i stor grad innspill som regjeringen allerede har startet arbeidet med. Vi har et løpende arbeid på gjennomgang av regelverk for å se om det er regelverk som må endres som følge av denne situasjonen. Det kan være regelverk knyttet til saksbehandling og andre forhold. Det kan også være knyttet til regelverk hva gjelder regjeringens fullmakter til å gjennomføre eventuelle tiltak. Det er i tilfelle forhold vi kommer tilbake til Stortinget med på egnet måte. Det er et interessant innspill å vurdere ambulerende saksbehandlingsteam. Vi jobber nå frem helt nye saksbehandlingsrutiner og samarbeidsrutiner mellom de ulike aktørene for å sikre en mest mulig effektiv saksbehandling av disse sakene. Å kombinere den effektive saksbehandlingen med effektiv retur er helt avgjørende for at vi skal lykkes med å styre asyltilstrømningen. Det er naturligvis også satt i gang et arbeid – dersom Stortinget gjennomfører disse lovendringene – som skal sikre oss nødvendig tilgang på lokaler, innkvarteringsmuligheter i nord, slik at man i størst mulig grad kan få innkvartert personer som ikke får saken sin tatt til realitetsbehandling etter at de har kommet fra Russland. Når det gjelder bevilgningene til UDI, har Stortinget nå hatt til behandling både tilleggsproposisjonen fra regjeringen for 2015-budsjettet og tilleggsnummeret for 2016-budsjettet. Det tar noe tid å bygge kapasitet, men fra årsskiftet vil UDI være vesentlig styrket på saksbehandlingssiden slik at de er betydelig bedre i stand til å håndtere den økte tilstrømningen som vi nå har hatt, og som kan komme til å fortsette, avhengig av hva slags virkning innstramningsforslagene vil ha. Når det gjelder forslaget til Arbeiderpartiet om evaluering etter to år, mener jeg det er et godt forslag. Jeg synes det er naturlig og på mange måter nødvendig når en gjennomfører denne typen endringer, å få en ordentlig gjennomgang av hva slags virkning og effekt forslagene rent faktisk har hatt. Om det da i tillegg er behov for noe mer – etter at man har bedt regjeringen om å komme tilbake til Stortinget i løpet av to år med en evaluering og oppfølging av en evaluering, og på forhånd konkluderer med at disse lovbestemmelsene skal bortfalle i løpet av en viss periode – må Stortinget selv vurdere. Jeg mener at det er grunn til å tro at regjeringen selvfølgelig vil følge opp resultatene av en evaluering overfor Stortinget og fremme de nødvendige forslagene som skal til hvis evalueringen skulle vise at det er nødvendig med opphevelse eller endringer av bestemmelsene. Men det er et spørsmål som Stortinget får vurdere på egen hånd. Representanten Hareide tok opp mange spørsmål i sitt innlegg. Jeg vil først bekrefte at departementet selvfølgelig står til disposisjon når det gjelder å svare på spørsmål denne uken. Jeg håper at Stortinget anstrenger seg for å komme med spørsmålene raskt, fordi departementet og den ekspertisen vi har på dette området, er svært arbeidsbelastet, og for at vi skal kunne gi kvalifiserte svar, trenger vi noe tid til å utarbeide det på en skikkelig måte. Så hvis vi kunne få de spørsmålene så raskt som mulig, ville det blitt satt pris på fra departementets side. Jeg vil likevel berøre noen av de temaene som representanten Hareide var inne på. Det ene gjaldt spørsmålet om lovendringen vil føre til at UNE ikke skal behandle visse sakstyper. Det ligger ikke inne i forslaget slik det er nå. Det er altså rammeverket en kan instruere i. I dag kan departementet instruere om prioriteringen av saker, med dette forslaget vil en også kunne legge til grunn den samme rettsfortolkning og det samme skjønnsutøvelsesgrunnlaget i UNE som en gjør i UDI. Når det gjelder spørsmålet om lovforslaget knyttet til instruksjon av UNE vil ha noen effekt på situasjonen i Storskog, kan det jo tenkes at det vil være uenighet mellom førsteinstans og anneninstans knyttet til hvorvidt en kan definere Russland som et trygt tredjeland. Det er åpenbart at det vil ha en effekt slik jeg ser det, hvis en kan gi den samme instruksen både til UDI og UNE om f.eks. det spørsmålet. Når det gjelder de som har brukt tredjeland som fluktrute, er jo intensjonen at vi skal bidra til at færrest mulig gjør det. Litt av poenget med noen av disse lovendringene er jo også å vise frem at det ikke skal være attraktivt å bruke Russland som en reiserute til Norge. Hvordan det konkret vil bli håndtert og utformet, vil følges opp i denne instruksen som departementet nå har under utarbeidelse. Så vil jeg bare knytte noen kommentarer også til representanten Skei Grandes innlegg. Hun ba oss se til Sverige, som nå har et mottak på kanskje 120 000–150 000 så langt i år, med de konsekvensene det har, hvor de svenske myndighetene har vært svært klare på at dette ikke er bærekraftig lenger. Hvis vi har et ankomstbilde som det vi ser bak oss nå, altså med ca. 10 000 asylsøkere i måneden, så er det 120 000 asylsøkere i 2016. Det er det bildet vi på en måte må ta inn over oss, det er det bildet vi må være beredt til å håndtere, det er det bildet vi må være beredt til å forebygge. Og det er nok dessverre sånn at andelen av de personene som nå ikke har beskyttelsesbehov, er økende i forhold til det vi har sett tidligere, og det er svært uheldig. Så er jeg helt enig med representanten Skei Grande i at det er nødvendig å ha god dialog med Russland. Det har regjeringen vektlagt hele veien. Det har vært mye dialog, og vil fortsatt være mye dialog med russiske myndigheter. Det vil være den enkleste og beste måten å få løst situasjonen over grensen i Storskog på, å komme til en god løsning med russiske myndigheter.