Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2005-10-20:
Norge er mulighetenes land. Det har både statsminister Stoltenberg, finansminister Halvorsen og en rekke andre talere sagt. Det er vi enige om. Norge har en sunn økonomi. Den nye regjeringen kommer til et veldekket bord. Veksten er sterk. Det skapes nye arbeidsplasser. Det fokuseres på effektivisering og modernisering av offentlig sektor. Det er disse prosessene som åpner for nye muligheter og økt grad av frihet, for det offentlige så vel som for det private. Konkurranse er ikke en trussel. Den driver fram gode og effektive løsninger. For et lite land på toppen av verdens velferdsrangstige er dette den eneste måten å møte framtidens utfordringer på om en skal sikre økt framtidig velferd. Norge er i en situasjon knapt noe annet land er i. Andre land «misunner oss», sa finansministeren. Vi har en finansiell stilling som gjør at vår utfordring er å finne balansepunktet for hvor mye penger vi faktisk kan bruke innenlands uten å ødelegge vår egen næringsstruktur. Det er positivt at bruken av oljepenger ikke skal økes. Vi har et fantastisk utgangspunkt. Det må ikke skusles bort. Det er derfor bekymringsfullt å registrere at det nærmest tas for gitt at godene skapes, og at fokus nesten utelukkende synes å være på fordeling. Verdiskaping innen konkurranseutsatt sektor er fundamentet for vår velferd. Oljeinntektene kan være dominerende og kan forstyrre dette bildet kraftig i en periode, men de fjerner oss ikke fra denne sammenhengen. Det er effektiviteten og produktiviteten i den norske verdiskapingen som på lang sikt kan avgjøre om vi fortsatt vil kunne rangere på toppen av FNs liste over verdens beste land å bo i. Tiltredelseserklæringen gir i så måte få svar på de utfordringene Norge vil møte framover. Norge må møte framtiden med å fylle produkter og tjenester med kunnskap. Kunnskapsløftet er en viktig del av Norges framtidige konkurranseevne. Kravet til kunnskap og kvaliteten på læring må snarere heves enn senkes. Hvordan kan man da varsle at kravet til studiekompetanse skal fjernes? Vil dette gi de riktige signaler til framtidige studenter? Nei, dette er å gå baklengs inn i framtiden. På lang sikt er dette skadelig for norsk verdiskaping. Lavere krav til læring vil medføre at kompetansenivået svekkes, og svekke incentivet til at norske studenter skal utvikle internasjonalt konkurransedyktig kompetanse. I sin ytterste konsekvens vil norsk nyskaping og innovasjonsevne svekkes. Dette er ikke framtidsrettet politikk. Hvem som har eierskapet til verdiskapingen, er heller ikke likegyldig. Eieren har en viktig rolle som pådriver for et konkurransedyktig og innovativt næringsliv. Det har vært en positiv utvikling av gründerånden og på nyetableringssiden i norsk økonomi de siste årene. Det er et sterkt engasjement hos enkeltpersoner, som i svært mange tilfeller er helt avgjørende for at man skal kunne lykkes med kommersialisering av nye produkter og oppfinnelser. Skal noen ta den risikoen det er å skape noe nytt, må potensiell gevinst oppveie risikoen. Styrking av det private eierskapet er viktig for Norges suksess framover. I Norge eier det offentlige, i all hovedsak staten, en svært stor andel av verdiskapingen. Her må balansen mellom det offentlige og det private eierskapet ikke bli for skjev. En god balanse og et sterkt privat eierskap gjør Norge mindre sårbart. Det er overraskende at Senterpartiet ikke har gjort dette til en fanesak. Det private eierskap og dets betydning for verdiskapingen rundt omkring i Norge er ikke satt i fokus av den nye regjeringen – snarere tvert imot. I Distrikts-Norge har man en sterk optimisme og et gryende eiermiljø som vokser opp rundt mulighetene innen et segment som småkraftverk. I Soria Moria-dokumentet foreslås småkraftverk holdt utenfor mulighetene til grønne sertifikater. Det vil fjerne utviklingsmulighetene for mange, det vil bety at denne type kraftverk blir diskriminert i forhold til f.eks. svenske konkurrenter, og det kan ikke kalles god distriktspolitikk. Det minner lite om å dyrke fram de gode og kreative lokalmiljøer som statsråd Haga var svært opptatt av. De varslede skatteøkninger er også sterkt bekymringsfulle. Formuesskatten må senkes, og senere fjernes, slik som foreslått i statsbudsjettet fra den avgåtte regjeringen. Det generelle skattetrykket må fortsatt senkes. Skal statsminister Stoltenberg og hans regjering få mer å fordele, må de bli langt mer opptatt av å skape enn det de i dag signaliserer. Norge er, som Stoltenberg sa, mulighetenes land, men det er ikke slik at det kommer av seg selv.