Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Den norske kirke spiller en viktig rolle for svært mange nordmenn. Medlemstallet i Kirken er høyt og stabilt, 82 pst. av befolkningen var ved utgangen av 2007 registrert som medlemmer av Den norske kirke. Antallet konfirmanter som velger kirkelig konfirmasjon, øker, 73 pst. av alle fødte ble i 2007 døpt i Den norske kirke, og om lag 93 pst. av alle døde fikk en kirkelig gravferd. Derfor er jeg glad for at hele komiteen uttaler et mål om å bevare Den norske kirke som en bred og inkluderende folkekirke. Den enigheten er det som gjorde det mulig at alle de politiske partiene på Stortinget i vår kunne komme fram til en felles avtale om det framtidige forholdet mellom stat og kirke. Det hører med til sjeldenhetene at samtlige partier på Stortinget blir enige om en så omfattende og prinsipiell sak, men i denne saken klarte man nettopp det. Endringene i statskirkeordningen peker fram mot løsere bånd mellom stat og kirke, men har samtidig som mål å videreføre og styrke Den norske kirke som folkekirke – løsere bånd mellom stat og kirke og sterkere bånd mellom folk og kirke er et riktig motto. En viktig forutsetning i avtalen er at det skal gjennomføres en demokratireform i Kirken, som sikrer kirkelige organer sterkere demokratisk legitimitet og forankring hos kirkemedlemmene. Bakkevig-utvalget kom med en del forslag til hvordan demokratireformen bør innrettes i innstillingen «Styrket demokrati i Den norske kirke». Innstillingen har nå vært på en bred høring i Kirken. Kirkemøtet behandlet saken i begynnelsen av november. I budsjettforslaget for 2009 er det lagt inn en satsing for Kirkerådet og bispedømmerådenes første forberedelser av reformen. Da budsjettet ble utarbeidet, var ikke innholdet i reformen klart. Det var derfor helt umulig å lage et kostnadsbilde av denne reformen på det tidspunktet. Det kommer vi grundig tilbake til i den odelstingsproposisjonen som kommer i begynnelsen av neste år. Da vil det være riktig av oss også å beskrive kostnadene og dekningen av dette prosjektet – at reformen er fullgodt finansiert. Skal Den norske kirke kunne utvikle seg som folkekirke, er den avhengig av at også nye generasjoner finner sin plass og tilhørighet i menighetene. Trosopplæringsreformen hjelper oss til å opprettholde en bred og engasjert folkekirke. Kirkebudsjettet for 2009 innebærer nye 25 mill. kr til videreføring av reformen. Den samlede bevilgningen til trosopplæring i Den norske kirke vil i reformens sjette år med dette være kommet opp i 150 mill. kr i 2009, som er helt i rute med det opplegget som ble valgt for reformen. Gjennom denne regjeringsperioden har altså satsingen på trosopplæringsreformen økt med 100 mill. kr. Det er vel en av de største kirkelige reformer noensinne. Gjennom forsøksperioden har vi høstet mange viktige erfaringer. Reformen er gjennomgående blitt godt mottatt i menighetene. Den viktigste utfordringen blir nå å få alle menigheter med, slik at alle barn og unge i Kirken får et godt tilbud om trosopplæring. For mange mennesker er selve kirkebygget Kirkens viktigste ansikt utad. Det er også en del av vår felles kulturarv. Vi har i Norge lang og god tradisjon for at lokalsamfunnene stiller opp for kirkene sine, men noen ganger trenger kommunene drahjelp. I 2009-budsjettet foreslår vi derfor å øke investeringsrammene under rentekompensasjonsordningen for kirkebygg med hele 800 mill. kr. Det innebærer at vi har lagt inn 2,1 milliarder kr siden 2005, som betyr at mange av våre mest bevaringsverdige kirker kan få et etterlengtet løft. Som kultur- og kirkeminister er jeg opptatt av Kirkens rolle som kulturbærer. Jeg er glad for at vi i kulturbudsjettet for 2009 gjør noe helt nytt – vi bevilger 5 mill. kr til kirkekultur. Det vil gi gode kulturopplevelser over hele landet. Men det er viktig at disse pengene ikke fører til oppbygging av nye byråkratier, nye støttesystemer og nye tilskuddsordninger innenfor kulturlivet. Kirken bør ha anledning til å lære seg å bruke de samme kulturordningene som resten av kulturlivet bruker. Vi har økt kulturbudsjettet med nær 2 milliarder kr siden valget – bare realveksten i 2009 er dobbelt så stor som veksten under hele Bondeviks fireårsperiode. Det gjør at også disse pengene må komme kirkekultur til gode. Det å bruke 5 mill. kr til å styrke kompetansen i Kirken med hensyn til hvordan kulturlivet og Kirken kan spille på lag, hvordan kirkelige kulturaktiviteter kan utvikles og hvordan kirkebygget kan brukes til kulturaktiviteter, er en riktig strategi for å løfte kirkekulturen. Det er et godt kirkebudsjett, og jeg er glad for at det blir vedtatt her i dag.