trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-02-21:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til utenriksministeren: «8. februar 2001 ble et medlem av den internasjonale organisasjonen Peace Brigades International(PBI) overfalt og truet av en paramilitær gruppe i Colombia. PBI ble samtidig erklært for å være et militært mål for denne gruppen. 5 nordmenn er blant de 35 som driver fredsarbeid for PBI i Colombia. (PBI) Hva har Regjeringen foretatt seg for å trygge deres sikkerhet og for å protestere mot de trusler de er blitt utsatt for?»
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-02-21:
Jeg takker utenriksministeren for svaret, og jeg skjønner at utenriksministeren har gjort en bra jobb i forhold til de konkrete truslene som PBI ble utsatt for. Denne organisasjonen gjør en svært verdifull jobb i Colombia etter mitt skjønn. Tanken bak deres virksomhet er at nærværet av representanter for en internasjonal organisasjon vil bidra til å gi beskyttelse til freds- og menneskerettighetsaktivister. Det var derfor all mulig grunn til å ta det alvorlig og si at det var uakseptabelt at PBI ble erklært for å være et militært mål, noe som heldigvis er blitt trukket tilbake. De paramilitære gruppene i Colombia er ansvarlig for omkring 80 pst. av massakre og politiske drap i Colombia, og det er avslørt svært uheldige kontakter mellom hæren og de paramilitære. Det synes åpenbart at myndighetene ikke gjør nok for å bekjempe den volden som de paramilitære er ansvarlig for. EU-parlamentet har også nylig vedtatt en resolusjon som stiller klare krav om å bekjempe vold. Jeg vil gjerne spørre utenriksministeren om han er av den oppfatning at colombianske myndigheter har gjort tilstrekkelig innsats for å bekjempe volden fra de paramilitære, og om Norge har til hensikt å stille krav til colombianske myndigheter om å bekjempe vold fra de paramilitære gruppene.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-02-21:
Jeg takker nok en gang utenriksministeren for svaret. Som utenriksministeren selv sa, er Colombia et av verdens aller mest voldelige land og blant dem med verst rulleblad når det gjelder menneskerettigheter. Fagforeningsfolk, studentaktivister og fredsforkjempere er blant dem som utsettes for vold og trusler. Samtidig er det helt nødvendig at folk trosser frykten for forfølgelse og engasjerer seg for å skape fred og rettferdighet i Colombia. Etter SVs oppfatning burde Norge være aktive i å sikre beskyttelse til politisk aktive fra Colombia, som blir truet på livet i kortere eller lengre perioder. NOAS, Flyktningerådet og Amnesty har tidligere foreslått bl.a. å oppheve visumplikten for Colombia, innføre en økt kvote for flyktninger fra Colombia til Norge og mulighet for colombianere til å søke asyl i Norge fra Colombia. Har Regjeringen fulgt opp disse forslagene, eller har Regjeringen planer om å følge dem opp?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til arbeids- og administrasjonsministeren: «I forbindelse med behandlingen av Innst. S. nr. 243 for 1999-2000 13. juni 2000 ble Regjeringen bedt om å nedsette en granskingskommisjon om pionerdykkingen i Nordsjøen. Det ble videre bedt om at en vurderte å gi Nordsjødykkeralliansen en observatørplass i denne kommisjonen. Det er nå gått 8 måneder siden dette vedtaket ble fattet, og jeg finner derfor grunn til å spørre om denne kommisjonen nå er nedsatt, hvilken dykkerfaglig kompetanse denne har, og om Nordsjødykkeralliansen har fått observatører»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg håper virkelig, som satsråden sier, at interessene bl.a. til Nordsjødykkeralliansen og pionerdykkerne i Nordsjøen vil bli ivaretatt på en skikkelig måte. Det har pr. i dag, må jeg si, ikke bare tatt lang tid; jeg synes det har tatt urimelig lang tid å få denne kommisjonen nedsatt. Når det tar over åtte måneder fra Stortinget fattet sitt vedtak til departementet iverksetter vedtaket, synes jeg det faktisk er kritikkverdig. Og når statsråden sier i sitt svar her at det er et relativt lite dykkermiljø i Norge, kan jeg ikke skjønne at det skal ta åtte måneder å finne tak i den kompetanse som skal til. Jeg håper at statsråden nå tar den ballen at han nok en gang forsikrer om at han vil sørge for at Nordsjødykkeralliansen får observatørstatus i kommisjonen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg takker nok en gang for svaret og ser fram til at disse tingene nå blir fulgt opp. Nordsjødykkeralliansen, som er en forening for dem som bl.a. stod for pionerdykkingen i Nordsjøen, har flere ressurspersoner som virkelig har lagt sitt liv og sin sjel i nettopp å kartlegge og klarlegge en del av det som har skjedd, og de har brukt sine private penger til dette. Det er nå kommet til et punkt der man faktisk er gått tom for penger, og sist uke gikk til og med datamaskinen til denne alliansen i stykker. Vil statsråden for å kunne bruke den kompetansen som disse personene har, og de registrerte data som disse innehar, ta et initiativ for å vurdere om man ikke bør gå inn og se på om man kan gi en prosjektstøtte til denne organisasjonen, slik at man bl.a. kan få på plass den informasjonen som det er behov for, og bruke denne kompetansen som disse personene har? Vil statsråden ta et initiativ overfor disse personene for å få disse på banen og kunne hjelpe til i det arbeidet som forestår.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2001-02-21:
Jeg vil stille følgende spørsmål til arbeids- og administrasjonsministeren: «Av en reportasje i TV 2s nyhetssending 11. februar 2001 framgår det at tilfeldige personer kan skaffe seg andres personnumre ved å ringe offentlige personregistre og be om nummeret. Reportasjen avdekket også de muligheter for misbruk som foreligger ved tilgang til andres personnumre, blant annet gjennom bruk av falsk identitet. Hvilke tiltak vil statsråden gjennomføre for å ivareta personvernet på en bedre måte enn i dag?»
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2001-02-21:
Det var jo mitt naturlige oppfølgingsspørsmål. Jeg synes at det som statsråden sier, er helt logisk. Hvis personnummeret skal kunne fås av andre enn den personen det gjelder, må man også sikre mot misbruk. Mitt spørsmål i utgangspunktet ville da ha vært: Vil statsråden ta initiativ til å endre lov og forskrifter for å hindre misbruk? Nå forstår jeg statsråden dit hen at han vil ta et slikt initiativ, og det er jeg glad for. Da synes jeg at jeg har oppnådd det jeg var på jakt etter med det spørsmålet jeg stilte.
Morten Lund (Senterpartiet), 2001-02-21:
Jeg vil få stille følgende spørsmål: «På grunn av EØS-avtalen kan norsk industri bli pålagt ekstra elavgifter og andre miljøavgifter på over 7 mrd. kroner årlig, ifølge Dagens Næringsliv. Dette kan bli tvangsinnført i Norge på tross av at Stortinget nylig med solid flertall har vedtatt at industrien skal være fritatt for elavgift. Også det særlige fritak for elavgift i Finnmark og Nord-Troms kan bli tvangsopphevet. Vil Regjeringen godta at norsk skatte- og avgiftspolitikk i stadig større grad avgjøres i Brussel?»
Morten Lund (Senterpartiet), 2001-02-21:
Jeg takker for svaret. Det var vel omtrent som ventet. Vi har kommet i en meget spesiell situasjon. Vi har lov til å bestemme våre skatter og avgifter selv, men ESA kan overprøve det, og det er det som skjer nå. Det var altså et solid flertall i Stortinget som sa at industrien skulle få slippe å betale elavgift. Vi var fullt klar over at det var en fordel for industrien. Det var derfor vi vedtok det. Vi var også klar over at det var en forskjellsbehandling i forhold til husholdningene, som da ESA har hengt seg opp i. Det var det vi ville, og industrien var svært fornøyd med det som skjedde. Nå har EU kommet til at dette er ulovlig statsstøtte, for ESA har sagt at de ikke regner med at det blir noen politisk motstand i Norge ut fra det som her har skjedd. For å kunne gjøre noe med dette må Norge faktisk bruke EFTA-domstolen, for dette er ikke en beslutning der vi kan bruke reservasjonsretten vår. Vi er nødt til å ta dette opp i domstolen. Vil Regjeringen, for å forsvare Stortingets rett til å bestemme våre avgifter, gå til EFTA-domstolen med denne saken?
Morten Lund (Senterpartiet), 2001-02-21:
: Min uttalelse bygger på det som det er referert til i media, nemlig sjefen for ESA, Knut Almestad. Han regner saken som opp – og avklart, og at avgiftsvedtaket må gjøres om. Dette er nokså betegnende for hva EØS-avtalen er, den er ikke en dårlig husmannskontrakt, den er dårligere enn det, fordi storbonden kan endre ethvert punkt uten varsel. Industrien var sikret null-toll gjennom den frihandelsavtalen vi hadde, med unntak av næringsmidler. EØS-avtalen gav ikke industrien noen fordel, men nå får de altså en straff på grunn av EØS-avtalen, som har vært omtalt som så fordelaktig. Industrien har selv beskrevet virkningene for sysselsettingen hvis de skulle bli pålagt slike avgifter som de nå ser ut til å få: Mange tusen arbeidsplasser kan forsvinne. Det er mange som har ment at det kunne være like greit, og at strømmen som industrien bruker, blir overført til privat sektor. Er statsråden enig i, om det skulle gå så galt at vi må innføre disse miljøavgiftene, at det også har slike positive effekter?
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Skatte- og avgiftsområdet er ikke omfattet av EØS-samarbeidet. Dette innebærer at norske myndigheter selv avgjør hvilke skatter og avgifter som skal pålegges. Også skatte- og avgiftsnivået avgjøres nasjonalt. Ved utformingen av den nasjonale skatte- og avgiftspolitikken må det imidlertid tas hensyn til de generelle prinsippene om likebehandling og reglene om statsstøtte som inngår i EØS-avtalen. Statsstøtte omfatter i EØS-sammenheng støtte i enhver form, også avgifts- og skattereduksjoner som gir økonomiske fordeler til bestemte foretak eller bestemte virksomheter. Hvilke forpliktelser vi har i de ulike sammenhenger, må avklares. Oppslaget i Dagens Næringsliv i forrige uke var knyttet til EU-kommisjonens nylig vedtatte retningslinjer for behandlingen av statsstøtte som gis av miljøhensyn. Retningslinjene er en presisering av regelverket om statsstøtte. ESA vil ventelig i samsvar med etablert praksis selv vedta tilsvarende retningslinjer og rette en henvendelse til Norge om eventuell tilpasning av norske støtteordninger som omfattes av retningslinjene. Regjeringen vil på eget initiativ se nærmere på de eksisterende fritak/lettelser som er gitt, og vurdere om disse kan bli berørt av retningslinjene. Jeg vil komme tilbake til hvilke føringer dette eventuelt vil få for bl.a. industriens fritak for elavgift.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Representanten Lund omtaler dette som om alle spørsmål i relasjon til EUs presisering av retningslinjene om statsstøtte er avklart. Det er de ikke! Som det framgikk av mitt hovedsvar, regner vi for det første med at ESA vil utforme retningslinjer. Dem har vi ikke mottatt. For det andre vil vi ha en gjennomgang av de ordningene vi har, i lys av de retningslinjer vi nå ser er vedtatt. Den gjennomgangen er ikke foretatt. Det er først når vi har foretatt de nødvendige vurderinger, at det også er mulig å foreta en vurdering av hvilke skritt det er naturlig og riktig å ta i denne situasjon. Vårt utgangspunkt er å sørge for ordninger som gir gode rammevilkår for næringsliv og bosetting, innenfor det avtaleverk vi er forpliktet av. Det ligger til grunn for de vurderinger vi vil foreta.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Når det gjelder den generelle holdningen til EØS-avtalen, er det ikke spesielt oppsiktsvekkende det representanten Lund her bringer til torgs, det er holdninger som vi for så vidt er vant til fra den siden. Men når det gjelder avtalens betydning for industri og næringsliv, er det klart at man må se dette i en mye bredere sammenheng. Da er det helt åpenbart at Regjeringen ikke deler det synspunktet at dette kan være entydig negativt. Vi vil selvsagt gå inn i disse vurderingene med en positiv holdning, med det utgangspunkt at de vedtak som er fattet i Stortinget, er fattet, og så vil vi foreta de nødvendige vurderinger og avklaringer – og komme tilbake til disse spørsmålene i den grad det er nødvendig å komme til Stortinget med dette. Det er der saken står i dag. Før vi kommer lenger i vurderingene, er det heller ikke mulig å gi noen konkrete svar på de spørsmål som representanten reiste.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Statens vegvesen Buskerud har utarbeidet kommunedelplan for tiltak mot trafikkstøy langs E18 gjennom Lier kommune. Planen ble vedtatt av Lier kommunestyre i 1999, og inneholder skjermingstiltak for å redusere støynivået både innendørs og utendørs. I kommunedelplanen er målsettinger for støyskjerming formulert slik: «For E18 i Lier er målsettingen for Statens vegvesen Buskerud å oppfylle minimumsmålet på 42 dBA i henhold til forskriften til forurensningsloven. Dette målet omfatter altså ikke støyreduserende tiltak som gjelder utendørsarealer. Skjerming av utearealer som ikke kommer inn under Statens vegvesens forpliktelser i følge forurensningslovens forskrifter må betraktes som et langsiktig mål. Gjennomføringen av de foreslåtte tiltakene forutsettes å skje trinnvis, og må sees i sammenheng med både støyforholdene ellers i fylket og den aktuelle bevilgningssituasjon». Statens vegvesen vil i første omgang gjennomføre tiltak for boliger langs E18 i Lier som er utsatt for innendørs støynivå som er 42 dBA eller høyere, for å oppfylle forskriften til forurensningsloven. Detaljplanlegging av tiltak pågår med sikte på snarlig gjennomføring etter 2001. Tiltak mot utendørs trafikkstøy langs E18 i Lier må bearbeides videre i reguleringsplaner. Finansiering av utendørstiltak vil bli behandlet når detaljerte planer foreligger.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg vil bare understreke at de prioriteringer som ligger til grunn for det vi gjør, er følgende: For det første er det klart at denne strekningen er en prioritert strekning, fordi det er en av de mest belastede strekningene i hele landet. Førsteprioritet innenfor dette igjen er skjerming mot innendørsstøy og videre: planlegging i forhold til utendørsstøy. Det er den prioriteringen som også følger av kommunedelplanen som Lier kommunestyre har sluttet seg til. Når det gjelder de bevilgningsmessige spørsmålene, vil vi kunne komme tilbake til dem. Jeg tror nok at det skal være fullt mulig å finne fram i når man også får planlagt i forhold til utendørsstøy, som også vil skje, slik jeg nevnte i mitt hovedsvar, i tiden framover.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Vi vil ha ansvar for støynivået uavhengig av hastighet, så også i forhold til høyere hastighetsnivå.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Det er ikke riktig at det ikke er gitt asyl etter de nye retningslinjene. Noen bosniske kvinner har fått asyl etter voldtekt basert på etnisk grunnlag. Også noen andre kvinner har fått asyl. At få kvinner hittil har fått asyl på dette grunnlaget, må ses i sammenheng med at få begrunner asylsøknaden sin med at de risikerer kjønnsbasert forfølgelse. Som kjent skal det alltid vurderes om en person som etter reglene ligger an til å få avslag på asyl, likevel skal få tillatelse på grunn av sterke menneskelige hensyn, såkalt oppholdstillatelse på humanitært grunnlag. Det skal foretas en helhetsvurdering, der tidligere overgrep alltid er sentrale moment i vurderinga av om det foreligger sterke menneskelige hensyn. Av dem som søker asyl i Norge, får nærmere halvparten oppholdstillatelse på humanitært grunnlag. Mange kvinner har fått og får oppholdstillatelse på humanitært grunnlag nettopp på grunn av mishandling eller fordi de har vært utsatt for grove overgrep. Det forhold at en mishandlet kvinne ikke har faktiske muligheter til å bryte ut av et ekteskap på grunn av skilsmisselovgivning e.l. i hjemlandet, er et annet relevant moment. Disse kvinnene risikerer ikke forfølgelse i Flyktningkonvensjonens forstand ved retur. De har likevel fått oppholdstillatelse, fordi vi mener det foreligger sterke menneskelige hensyn. Det finnes ikke statistikk over hvor mange kvinner som har fått oppholdstillatelse på grunn av kjønnsbaserte overgrep, fordi statistikken ikke skiller mellom årsaken til at oppholdstillatelse etter lovens § 8 annet ledd blir gitt. Målsettinga med retningslinjene fra 1998 var at flere av dem som inntil da fikk oppholdstillatelse på humanitært grunnlag, skulle få asyl, ikke at flere personer totalt skulle få oppholdstillatelse. En av flere viktige prinsipielle endringer som ble avklart med retningslinjene fra 1998, var at personer som blir forfulgt på grunn av kjønn eller seksuell legning, skulle gis asyl. Kvinner som blir mishandlet i samlivsforhold, har videre krav på fornyet oppholdstillatelse etter utlendingsforskriften § 37 sjette ledd dersom de eller barna har blitt utsatt for mishandling i forholdet. Det stilles krav om at kvinnen har hatt oppholdstillatelse i Norge for at slik ny tillatelse skal gis på eget grunnlag. Det stilles lave krav til bevis, og de fleste sakene blir innvilget av Utlendingsdirektoratet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
For det første: Retningslinjene fra 1998 blir fulgt. Det er altså ikke riktig, slik representanten Meltveit Kleppa nå sier, at de ikke blir fulgt, men med den utlendingsloven som gjelder, er det noen kriterier for å få opphold på asylgrunnlag, bl.a. at det må være forfølgelse der en kommer fra. Men i likhet med den forrige regjeringa – og vi har ikke noe mindre engasjement i forhold til kjønnsperspektiv eller kvinneperspektiv enn det regjeringa Bondevik hadde – mener vi at dette er veldig viktige og alvorlige saker i forhold til kvinner som blir mishandlet og utsatt for overgrep. Det er jo også bakgrunnen for at mange av de kvinnene nettopp får opphold i Norge på humanitært grunnlag, at vi mener det foreligger sterke menneskelige hensyn som gjør at mange av de kvinnene får bli i landet. Stortinget har nå også til behandling St.meld. nr. 17. Og jeg regner med at vi også i den sammenhengen får rikelig anledning til å diskutere dette videre. Jeg har nå også tatt initiativ til at utlendingsloven i sin helhet blir gjennomgått i lys av den tida vi nå lever i, som er annerledes enn da loven ble lagd, og én av de tingene som vi da må se på, er nettopp det som dreier seg om kjønnsperspektivet og kvinneperspektivet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Det er ikke slik at jeg bare sier jeg har et engasjement for dette, jeg har et engasjement for dette, og det har jeg hatt lenge før saka stod omtalt i Dagsavisen, det har jeg hatt gjennom flere år i mine ulike roller i det politiske liv, både i regjering og storting og i partimessig sammenheng. Og jeg er minst like opptatt av dette som den forrige regjeringa var. Så jeg synes denne saka ikke tjener til at en skal drive og oppkonstruere forskjeller mellom to regjeringer. Retningslinjene forutsetter jeg blir fulgt. Når det gjelder de konkrete enkeltsakene, har ikke jeg noen mulighet til å gå inn og kommentere hver enkelt av dem. Jeg har heller ikke etter de vedtak Stortinget sjøl har gjort, noen myndighet til å gå inn og instruere i enkeltsaker lenger. Det er situasjonen etter 1. januar. Så er det slik at jeg har tatt fatt i saken, i den forstand at jeg for temmelig nøyaktig en uke siden i dag har signalisert at jeg ønsker en gjennomgang av utlendingsloven. En av de tingene som jeg ønsker å se på der, er nettopp det som dreier seg om kjønn, og som dreier seg om kvinner. Så er det også slik at vi gjør en del ting på kort sikt, og vi får anledning til å diskutere det også i forbindelse med den nevnte meldinga. Statistikk er også noe jeg ønsker å vurdere nærmere.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg kan svare representanten Meltveit Kleppa at jeg selvfølgelig kommer til å følge dette arbeidet svært nøye, og det skal – som jeg sa – evalueres. Vi har ennå ikke tatt stilling til på hvilken måte, men det skal skje. Jeg mener at sju uker er for kort tid til å kunne ha en bastant mening om hvordan dette fungerer, særlig når de ikke engang har rukket å ha sitt første nemndmøte. Det skal de ha i slutten av denne måneden. Jeg følger også med på det. Jeg har lyst til å si litt om bakgrunnen for at Stortinget gav sin tilslutning til å opprette denne nemnda. En mente bl.a. at det var for lukkede prosesser, slik det foregikk i Justisdepartementet, og at det var svært viktig å få mer åpenhet, altså også få lekfolk inn i dette. Det har vi fått til. Jeg er glad for at Stortinget sluttet seg til forslaget om å redusere antallet. Jeg trur det vil føre til at vi får sakene fortere igjennom, at det blir mindre byråkrati enn det en opprinnelig la opp til. En annen viktig ting er at en ville øke legitimiteten til de vedtak som ble fattet i nemnda. Det trur jeg vi har en stor mulighet til å få til, når vi har gjort det på den måten som nå er vedtatt. Når det gjelder de som representerer humanitære organisasjoner, de som er plukket ut fra Utenriksdepartementet, fra Kommunal- og regionaldepartementet eller fra Juristforbundet, er det ikke slik at de representerer Kommunal- og regionaldepartementet eller de humanitære organisasjonene som sådanne. De representerer seg sjøl, men er foreslått av dem som jeg her nevnte. Oppsummert så langt: Jeg vil selvfølgelig følge dette veldig nøye. Men jeg vil gi dem mer tid enn det de har fått så langt, før jeg trekker noen som helst slags konklusjon. Jeg mener at de som er plukket ut til å være nemndmedlemmer, har fått den informasjonen de skal ha, og at de er trukket inn i arbeidet på den måten som Stortinget har sagt at de skal trekkes inn.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
«I Aftenposten 15. februar 2001 opplyses det at Ullevål sykehus vil legge ned smerteklinikken og overføre pasientene til Aker. Smerteklinikken på Ullevål er et svært godt og nødvendig tilbud til 500 alvorlig syke pasienter som den eneste hjelpen de får mot smerter som ikke er til å leve med. Legene ved klinikken på Ullevål frykter lengre ventetid for smertepasienter dersom klinikken på Ullevål legges ned. Vil statsråden sørge for at smerteklinikken på Ullevål sykehus opprettholdes?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg takker helseministeren for svaret. Igjen står vi overfor den ulykkelige situasjonen med fylkeskommunal sykehusdrift. Det har så langt gått meget tregt med å få etablert tverrfaglige, adekvate, gode smerteavdelinger ved våre større sykehus. Ullevål sykehus, som er det største universitetssykehuset, har over lang tid hatt en faglig meget god smerteavdeling, og det er etter mitt skjønn meningsløst at denne nå skal legges ned og overføres til et annet sykehus, særlig fordi Ullevål sykehus er et universitetssykehus som har undervisningsplikt i forhold til de medisinske studentene. Den antatte økonomiske besparelsen ved å overføre smerteavdelingen til Aker sykehus ser ut til å være 200 000 kr. Kan helseministeren som øverste ansvarlig for norsk helsevesen akseptere at man fjerner dette tilbudet ved Ullevål sykehus for å spare 200 000 kr i året?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg takker igjen helseministeren for svaret. Helseministeren kjenner veldig godt til at byråden har pålagt Ullevål sykehus å spare mellom 300 og 400 mill. kr i inneværende år, og her tar man altså denne viktige funksjonen i forhold til pasientene for å spare 200 000 kr. Smertebehandling ved våre sykehus må ikke bygges ned, etter mitt skjønn, men trappes opp. Å være pasient med smerter 24 timer i døgnet kan vi vanskelig sette oss inn i. Har helseministeren personlig forsikret seg om at de smertepasientene som nå tenkes forflyttet til Aker sykehus, ikke får lengre ventetid, og at de får den samme faglige, gode behandlingen ved Aker sykehus som ved Ullevål sykehus?
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Pasienter med kroniske smertetilstander er en uensartet gruppe, med behov for flere typer spesialkompetanse. For 15 år siden ble det på denne bakgrunn anbefalt at det skulle opprettes tverrfaglige enheter for diagnostikk og behandling av kroniske smertetilstander ved regionsykehusene, samt at det også skulle bygges opp kompetanse ved sentralsykehusene. I Oslo er det på denne bakgrunn etablert smerteklinikker ved Rikshospitalet, Aker sykehus, Ullevål sykehus og Radiumhospitalet. Det er dessuten tilbud i området til enkelte smertepasienter ved Bærum sykehus, Sentralsykehuset i Akershus og også ved en del private spesialistsentre. Jeg ser det ikke som urimelig at det mellom sykehusene i området gjøres vurderinger av hvordan smertebehandling kan tilbys på en så god måte som mulig. Slik jeg forstår det, har Ullevål sykehus tatt opp med Aker sykehus et forslag om at tilbudet ved Ullevål overføres til Aker. Ifølge Statens helsetilsyn er det smerteklinikken ved Aker sykehus som i størst grad har lyktes i å etablere et bredt tilbud fra ulike spesialiteter. Ullevål sykehus opplyser at smerteklinikken der er en liten enhet som består av én lege, og det er ikke etablert et tverrfaglig team som kan utrede og behandle pasientene. Det behandles, etter det opplyste, én til to pasienter poliklinisk pr. dag. Så må jeg understreke at det er Oslo kommune som har ansvaret for at det er et tilfredsstillende tilbud om denne type behandling i Oslo. Jeg har tillit til at kommunen vil opprettholde et forsvarlig tilbud til pasienter med så komplekse tilstander at de må utredes ved tverrfaglige smerteklinikker. Det må selvsagt ikke være noen tvil om at Ullevål sykehus, som ethvert annet sykehus, må ha kompetanse innen smertebehandling. Men om Oslo kommune velger å organisere en samlet smerteklinikk ved Aker sykehus, og derved kan garantere å gi pasienter med kronisk smertetilstand et tilfredsstillende tilbud, ser jeg ikke grunn til å gripe inn i det.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Hvis det er det konkrete spørsmålet, så mener jeg det er uakseptabelt. Men jeg har ikke forstått det slik at bakgrunnen for dette er at man ønsker å spare 200 000 kr. Hvis det var tilfellet, så gjentar jeg at da vil jeg absolutt ikke finne det som noe egnet forslag til en løsning. Men jeg ser det slik at man har reist et spørsmål om man samlet sett kan tilby smertebehandling på en bedre måte ved en overføring – og samling av denne type behandling – til ett av de to sykehusene Aker og Ullevål. Og der jeg vil si at hvis Oslo kommune som den ansvarlige på dette området i dag kommer til en slik konklusjon – og det må fremstå som et bedre eller minst like godt tilbud til de pasienter det gjelder; jeg må understreke at man er ikke der i dag, men om man så kommer dit – da synes jeg det er liten grunn for meg til å gripe inn i det, men da er det altså ikke ut fra det hensynet å spare 200 000 kr.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg må da igjen understreke at det ikke er fattet noe vedtak om dette i Oslo kommune. Det er et spørsmål som er reist fra Ullevål sykehus. Det jeg har forsikret meg om, er at det er et faglig meget godt tilbud om smertebehandling ved Aker sykehus, og at ventetiden der er relativt kort. Og det jeg sier, er at dersom dette skulle være et aktuelt forslag, i den forstand at det vil bli gjennomført, må det ligge som en forutsetning at tilbudet til de pasienter som trenger denne type behandling, ikke skal bli dårligere.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Eg vil gjerne få stilla følgjande spørsmål til kulturministeren: «Det er i media kome ulike signal om framdriftsplanen for utlysing og tildeling av ny konsesjon for riksdekkjande reklamefinansiert fjernsyn. Kan statsråden avklara dette?»
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Eg takkar for svaret. Eg tykkjer det er greitt at me får fram at framdrifta er ganske rask med omsyn til dette no, at me får ny utlysing ganske fort, og med søknadsfrist før sommaren. Eg ser det sånn at myndigheitene og dei aktuelle kandidatane har felles interesser når det gjeld å få avklart kven som skal få tildeling og på kva vilkår, bl.a. i høve til det samarbeidet som no føregår på digitaliseringssektoren. Eg lurer på om statsråden er samd i dette?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Eg takkar igjen for svaret. Som statsråden sa, skal denne saka ikkje tilbake til Stortinget. Ein kan ha fått inntrykk av ut frå ein del av det som har stått i avisene, at saka skal tilbake til Stortinget. Når ho ikkje skal til Stortinget, tyder det at ein kan jobba i tida frå søknadsfristen går ut tidleg på sommaren og fram til Stortinget startar opp igjen i oktober. Det einaste Stortinget har sagt utover det som er sagt om saka i budsjettet, er at me ikkje skal ha auksjonar, ein skal vurdera kortare konsesjonsvilkår, så det treng sikkert ikkje ta så veldig mykje tid. Så eg vonar då at ein etter at fristen har gått ut og det har kome inn søknader, vil jobba raskt, ut frå det eg har sagt om at ein her har felles interesser. Ser statsråden for seg at me kan ha dette klart i løpet av hausten – tidleg haust helst?
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Stortinget avviste som kjent før jul i fjor at vederlag for TV-konsesjonene kunne fastsettes ved auksjon, slik Regjeringen hadde foreslått. Samtidig var konsesjonen kunngjort med søknadsfrist 21. februar i år. Stortingsbehandlingen førte med andre ord til at konsesjonen må kunngjøres på ny. Kunngjøringsteksten må endres. Jeg tar sikte på at en ny kunngjøring skjer i mars, med søknadsfrist før sommeren.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Som jeg har sagt, vil jeg legge stor vekt på å få utlysningen fram så fort som mulig. Jeg mener det er viktig for alle parter at vi får en så hurtig prosess som mulig.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Prosessen etter at vi har fått inn søknadene, vil være avhengig av hvor mange søkere som melder seg. Jeg er helt enig med representanten Ausdal Starrfelt i at det er ønskelig at også den prosessen foregår så raskt som mulig, men også at vi kvalitetssikrer arbeidet, slik at vi får en ryddig prosess og et godt resultat.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg vil først understreke et par formelle forhold. For det første: Vi har i dag et klart forbud mot kringkastingsreklame særlig rettet mot barn. Dette forbudet må selvsagt overholdes også når det sendes undervisningsfjernsyn. Det er også forbudt å sende barne- og ungdomsprogram som er sponset av næringslivet. For det andre: Kringkastingsloven slår klart fast at NRK ikke kan sende reklame i sine allmennkanaler, dvs. NRK1, NRK2, P1, P2 og P3. Etter en lovendring som trådte i kraft i januar 2000, er kringkastingsloven ikke lenger til hinder for at NRK gjennom datterselskaper engasjerer seg i reklamefinansiert virksomhet. Det er likevel klart forutsatt i forarbeidene at generalforsamlingen ikke kan gi NRK samtykke til å eie eller drive slike kanaler uten at saken først har vært lagt fram for Stortinget. Regelverket er derfor helt klart på dette området. NRK har overfor departementet entydig avkreftet at de planlegger reklamefinansiert undervisningsfjernsyn rettet mot barn. I NRKs planer skal skolefjernsynet fortsatt sendes på NRK1, som også i digital versjon vil forbli reklamefri. NRK bekrefter at reklamefinansiert undervisningsfjernsyn rettet mot barn er uaktuelt ved omlegging til digitalt fjernsyn.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
La meg bemerke at Nyborg-utvalgets innstilling til Barne- og familiedepartementet tar opp en viktig debatt om det kommersielle presset mot barn og unge. Jeg har merket meg at utvalget mener at det norske forbudet mot kringkastingsreklame særlig rettet mot barn, fungerer tilfredsstillende. Norge og Sverige er ganske alene om å ha slike forbud i Europa, og jeg er fornøyd med at Stortinget har satt en grense for denne typen påvirkning. Et flertall i Nyborg-utvalget ønsker at forbudet blir skjerpet for å forenkle kontrollen med at det blir etterlevd. Dette forslaget vil bli vurdert i forbindelse med oppfølgingen av innstillingen.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Som jeg har sagt, er min og Regjeringens klare ambisjon å opprettholde NRK som en reklamefri kanal. Dette er viktig, ikke minst for barn og unge som – det er jeg enig med representanten Valle i – lever i en tid hvor det kommersielle presset er en stor påkjenning. Jeg skal følge opp alle sider ved disse spørsmålene, og vil komme tilbake til vurderingen av Tekst-TV.
Unni Hennum Lie (Kristelig Folkeparti), 2001-02-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Lier kommune har E18 igjennom bygda, og har i mer enn 20 år arbeidet for og ventet på støyskjerming. Statens vegvesen har sammen med Lier kommune og de berørte innbyggerne utarbeidet kommunedelplanen som gjelder støyskjerming. Under utarbeidelsen ble det på flere store folkemøter skapt forventninger til at man endelig skulle få en løsning. Nå virker det som støyskjermingen forskyves igjen. Vil statsråden ta initiativ til at beboerne endelig blir støyskjermet, og når vil det skje?»
Unni Hennum Lie (Kristelig Folkeparti), 2001-02-21:
Jeg takker for svaret, og tillater meg å stille et tilleggsspørsmål. Jeg registrerte at samferdselsministeren viste til minimumstiltak som forskriftene til forurensningsloven setter om skjerming mot innendørs støy. I Lier er boforholdene slik at forholdene ellers ligger til rette for mye uteliv, så beboerne opplever jo utendørsstøyen som en stor belastning. Dette ser nå ut til å måtte utsettes til etter 2005, etter signalene fra Vegvesenet, og skal da prioriteres opp mot andre fylkesvise veiprosjekter. Da vil jeg stille følgende spørsmål: Hvis det stemmer det jeg er blitt gjort kjent med, at støyskjerming av eldre europaveier ikke går av stamveimidler, men fra øvrige riksveimidler, hva er den direkte årsaken til at regningen blir liggende på denne posten når veien aldri har blitt ferdigstilt med støyskjerming?
Unni Hennum Lie (Kristelig Folkeparti), 2001-02-21:
Jeg takker for svaret. Det viser at det er en viss sjanse for at vi kan ta opp et sånt spørsmål når det blir aktuelt. Jeg vil stille et siste spørsmål angående støybelastning. Når det nå er snakk om at det er mulighet for å øke hastigheten langs en del av våre veier, vil det selvfølgelig også øke støynivået. Vil sentrale myndigheter da ha et ansvar for det økte støynivået og dermed også i forhold til behovet for støyskjerming?
Kari Økland (Kristelig Folkeparti), 2001-02-21:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Ifølge Fiskeribladet er kråkebollenes nedbeiting av tareskogen i ferd med å bli et alvorlig problem. På store deler av kysten av Nord-Trøndelag og Helgeland er viktig fauna for sjøens primærproduksjon erstattet av et undersjøisk «ørkenlandskap», og kystfisket har hatt en dramatisk nedgang. Hvordan vurderer statsråden denne situasjonen, og hva vil Regjeringen foreta seg i saken?»
Kari Økland (Kristelig Folkeparti), 2001-02-21:
Jeg takker statsråden for et ganske utfyllende svar. Det har lenge vært hevdet at det er en sammenheng mellom nedfisking av steinbitbestanden og oppblomstring av kråkeboller. Men den forklaringen har ikke like stor oppslutning i dag. Vi vet egentlig veldig lite om et omfattende og alvorlig fenomen, som statsråden også nevner, i vår kystøkologi. Burde ikke myndighetene da initiere et større prosjekt, der man tar sikte på å få kunnskap om hvorfor kråkebollene kunne bli i stand til å beite ned tareskogen?
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-02-21:
Jeg vil gjerne få lov til å stille følgende spørsmål til landbruksministeren: «I innstillingen til skogmeldingen(Innst. S. nr. 208 for 1998-1999) ville flertallet ikke være med på Høyres ønske om å erstatte prisreguleringen med fri prisdannelse. Flertallet sa allikevel at «det kan være grunnlag for å vurdere en særskilt kalkulasjonsrente for verdsetting av skog». Det er gått snart to år siden skogmeldingen, og noen økt aktivitet i Skog-Norge er ikke nådd. (Innst. S. nr. 208 for 1998-1999) Når vil statsråden følge opp henstillingen i skogmeldingen?»
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-02-21:
Takk for svaret til statsråden. Som et første skritt er dette bra og går i riktig retning, og det bør kunne føre til at den negative utviklingen vi har hatt i skogbruket, blir snudd til økt omsetning av eiendommer, mer aktive eiere og høyere avvirkning som noen av målene. Allikevel har jeg lyst til å minne statsråden om at i Finansdepartementets retningslinjer fra desember, tror jeg – i hvert fall årsskiftet 1999/2000 – ble den risikofrie realrenten satt til 3,5 pst. Dette samsvarer etter min oppfatning bedre med den realrenten som gjerne benyttes i investeringskalkyler for skogkultur. Jeg har to spørsmål, og så skal jeg la det være med det: Vil statsråden vurdere å sette kalkulasjonsrenten ytterligere ned? Og kan han være mer presis på hva som ligger i ordene «om kort tid»? Kan vi vente en avklaring innen halvårsskiftet?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
I skogmeldingen, St.meld. nr. 17 for 1998-99, er det bl.a. gitt uttrykk for at omsetningsprisen på skog i for liten grad reflekterer verdien av investeringene, at prisreguleringsbestemmelsene har vært mer restriktive enn det er grunnlag for, og at departementet vil gi retningslinjer for dette som bidrar til at praktiseringen i større grad stimulerer til et aktivt skogbruk. Som representanten Hernæs viser til, kommenterte flertallet i næringskomiteen prisspørsmålet for skog i konsesjonssammenheng – og jeg viser til Innst. S. nr. 208 for 1998-99 – med bl.a. at det kan være grunnlag for å vurdere en særskilt kalkulasjonsrentefot for verdsetting av skog. Prisspørsmålet for landbrukseiendommer i forbindelse med konsesjon er også omtalt i landbruksmeldingen, St.meld. nr. 19 for 1999-2000, og videre kommentert av næringskomiteen i innstillingen i tilknytning til landbruksmeldingen, Innst. S. nr. 167 for 1999-2000. I departementets budsjettproposisjon for i år er det redegjort for prisspørsmålet for skog, og det er uttalt at departementet vil revidere retningslinjene for praktisering av prisreguleringen for omsetning av skog i konsesjonssaker, og at det i den forbindelse vil bli sendt på høring et forslag om en kalkulasjonsrente på om lag 5 pst. Saken har nå vært ute på høring til fylkesmennene og aktuelle organisasjoner og etater med høringsfrist 1. februar i år. Høringen viser at det er bred støtte til forslaget om å sette ned kalkulasjonsrentefoten for skog. Departementet vil etter dette og i tråd med de føringer som er gitt i skogmeldingen, landbruksmeldingen og budsjettproposisjonen, om kort tid gi retningslinjer for praktiseringen av prisreglene for skog i konsesjonssaker med en nedsetting av kalkulasjonsrentefoten for skog.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Til det siste vil jeg si at det mener jeg absolutt at man må vente. Høringsfristen er nå som sagt ute. Høringsuttalelsene er gjennomgående positive til forslaget, og da skulle det være mulig å iverksette dette ganske raskt. En ambisjon om å få gjort det i løpet av noen måneder, fram til halvårsskiftet, burde være overkommelig. Når det gjelder det første som representanten Hernæs berører, tror jeg det ville være feil av meg nå, når vi jobber med en nedsetting til 5 pst., å signalisere ytterligere tiltak i den retningen. Nå skal vi gjennomføre det med en 5 pst. kalkulasjonsrente, men så skal vi selvfølgelig også stå fast ved målet, nemlig økt aktivitet. Så vi får følge utviklingen, og kanskje vil spørreren og statsråden ha anledning til å møtes og diskutere det i denne sal på et senere tidspunkt.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Som jeg forsøkte å gi uttrykk for i mitt hovedsvar, er vel min mening at jeg nesten ikke kan se i hva slags situasjon det i dag villevære naturlig å bruke statens forkjøpsrett. Om Regjeringen nå skulle gått hen og aktivt brukt statens forkjøpsrett når et flertall i Stortinget har sagt at ordningen skal oppheves, og når proposisjonen om å fjerne den er fremmet av Regjeringen for Stortinget – selv om regjeringspartiet ikke aktivt har tilhørt dette flertallet i Stortinget – ville jeg sagt at Stortinget med rette kunne kalt det en underlig oppførsel. Så det er nærmest ikke mulig å se for seg når det skulle være aktuelt fram til Stortinget får vedtatt lovendringene. Men det fins andre virkemidler, bl.a. konsesjonsavslag og konsesjonsvilkår, som kan brukes også i framtiden, men det vil jo da være i spesielle saker og etter en veldig konkret vurdering.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg skal i hvert fall prøve. Det er vel slik at jakt- og fiskerettigheter som ligger til fast eiendom, ikke kan fradeles eiendommen for lengre tidsrom enn ti år om gangen. Ellers er det jo slik at utnytting av jakt- og fiskerettigheter ligger til grunneier. Og jeg har ingen planer om å legge fram noe forslag til lovendringer som griper inn i eller regulerer denne type grunneierrettigheter.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg har et spørsmål til landbruksministeren: «Selv om landbruksministeren har uttalt at prisene på norskproduserte matvarer skal ned, stiger kjøttprisene. Norsk Kjøtt, som er tillagt markedsreguleringsansvar, setter opp prisene. Videre har de ekstraordinære forhandlingene i jordbruksoppgjøret angående tiltak mot BSE ført til at en del av kostnadene dekkes inn ved økte målpriser. Hvilke tiltak vil statsråden sette inn, og når kan vi regne med lavere matvarepriser til forbruker?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-02-21:
Jeg har ikke noe oppfølgingsspørsmål.
Reidun Gravdahl (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg tillater meg å stille et spørsmål til landbruksministeren: «En skogteig på 6 000 dekar i Etnedal kommune er solgt til Kistefos Træsliberi, et aksjeselskap med store skogeiendommer spredt i flere andre kommuner, til sammen 86 000 dekar. En småbruker fra bygda som ønsker å bygge ut sin eiendom for å kunne leve av det, har søkt om forkjøpsrett og fått medhold i kommunestyret og fylkeslandbruksstyret, men staten har avslått. Mener statsråden det er til nytte for våre bygdesamfunn at et aksjeselskap får kjøpe eiendommen framfor en som lever av sitt småbruk?»
Reidun Gravdahl (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg takker statsråden for et utfyllende svar, men jeg har et tilleggsspørsmål. Jeg er sjølsagt klar over at Stortinget har vedtatt å oppheve forkjøpsretten, og at den på det nærmeste er lagt død. Men jeg er betenkt over virkningen når vi ser denne saken, for det har uten tvil betydning for en fraflyttingskommune at småbruk blir levevei for noen som vil fortsette å bo i bygda. Ved behandlingen av landbruksmeldingen påpekte et stort flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, «verdien av et lokalt eierskap til naturressursene som kan bidra til bosetting og vitalitet i lokalsamfunnet». Dette flertallet mente at det også i framtiden må «tilstrebes eierformer» hvor dette er hovedregelen. I dette tilfellet jeg har tatt opp, er skogeiendommen det som skal til for at denne småbrukeren kan leve av eiendommen sin. Jeg lurer derfor på når statsråden mener det er særlig grunn til å nytte forkjøpsrett, og hvilke virkemidler som fins når forkjøpsretten oppheves.
Reidun Gravdahl (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg takker for svaret. Jeg har et lite tilleggsspørsmål til i tilknytning til akkurat denne saken. En slik skogeiendom har jakt- og fiskerettigheter som har interesse og betydning for denne småbrukeren som ønsker eiendommen som levevei, og for allemannsretten. Kan statsråden gi en vurdering av det spørsmålet?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2001-02-21:
Jeg tillater meg å reise følgende spørsmål til barne- og familieministeren: «For at barn med minoritetsbakgrunn skal integreres og lykkes med skolegangen, er det å beherske norsk avgjørende. Helst skal barna beherske norsk før de begynner på skolen. Et enstemmig Storting vedtok i mai 1999: «Stortinget ber Regjeringen utrede ulike prøveprosjekter for å bedre norskkunnskapene for barn i førskolealder, og legge fram dette for Stortinget på en egnet måte.» Når vil Regjeringen legge frem forslag om slike prøveprosjekter?»
Per-Kristian Foss (Høyre), 2001-02-21:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg hadde foretrukket at statsråden som fagstatsråd hadde holdt seg til faget og ikke til polemikken. Jeg tror arbeidet for å bedre norskkunnskaper for barn med ulik språkbakgrunn utover den norske er tjent med at vi samles om løsninger og ikke henfaller til billig, partipolitisk polemikk eller til polemikk mot enkelte kommuner. Jeg kan opplyse statsråden om, siden hun ikke er kjent med det, at barnehageprisene i Oslo er lavere enn i de fleste omegnskommuner, hvis det skulle være noen bekymring i særdeleshet. Men mitt spørsmål etterlyste rett og slett Regjeringens oppfølging i en sak der alle i mai 1999 mente det hastet med å få igangsatt flere prøveprosjekter. Jeg registerer at Regjeringen ikke haster. Siden den gang har verken den forrige regjering eller denne regjering igangsatt noe nytt eller utvidet prøveprosjekt. Mitt tilleggsspørsmål er da: Hvor lenge vil Regjeringen utrede og vente? Når vil Regjeringen handle, med flere prøveprosjekter, slik Stortinget har etterlyst?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2001-02-21:
Det å dy seg er av og til noe man er nødt til å gjøre, også politikere. Jeg tror nok ikke det er spørsmål om hva representanter eller statsråder tåler, men hvor lenge problemene tåler å vente. Jeg er lite imponert over regjeringer som polemiserer og ikke gjør noe. Jeg minner om at Oslo har søkt om utvidet prøveprosjekt utover en eneste bydel. Årsaken til at dette er viktig, utover denne bydelen, er at befolkningsmønstrene skifter. Folk flytter i en by. Etter hvert er det flere andre bydeler som har et større og like stort innslag av barn med fremmedspråklig bakgrunn. Derfor trenger man, for å få et godt materiale til å evaluere dette til slutt, et utvidet forsøk. I møte den 14. februar ble dette lagt frem for kommunalministeren. Barne- og familieministeren var også forventet å være til stede. Det var ikke et spørsmål fra Oslos byrådsleder, men det var en søknad fra Oslo kommune – for å holde meg til den formelle form – om et slikt utvidet prøveprosjekt i flere bydeler. Kan jeg regne med at Regjeringen ut fra alt som nå er sagt, særlig i forbindelse med den senere tids debatt om integreringsproblemer, vil stille seg positiv til en slik søknad, som også forutsetter at kommunen medvirker økonomisk?
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Jeg kan jo ikke helt dy meg, når jeg skal møte representanten Foss i Stortinget, for å benytte meg av polemikk, som for øvrig representanten Foss behersker på en utmerket måte. Så jeg regner med at representanten Foss tåler det godt. Jeg er helt enig med representanten i at det er viktig at vi samler oss om gode løsninger i forhold til disse gruppene. Men vi har et lokaldemokrati i Norge, og det er en kjensgjerning at Oslo kommune er Høyres utstillingsvindu i forhold til hva man får til av politikk. Da kan det ikke være slik at hver gang Høyre har problemer med å finne gode løsninger, når man skal gjøre tøffe prioriteringer, roper man på staten om hjelp. Jeg har i mitt svar nøye redegjort for hvordan Regjeringen følger opp denne biten. Jeg vil vise til det og ser ikke grunn til å gjenta det jeg sa i mitt hovedsvar.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
Som sagt, det er ingen trenering verken fra statsråden eller Regjeringen når det gjelder disse spørsmålene, det må være klinkende klart. Vi har lagt et løp og skal følge opp det Stortinget har sagt, og den evalueringen må foregå på en ordentlig måte. Vi er jo helt avhengig av at det er uavhengige organ som foretar evalueringen, men vi skal legge den fram ved årsskiftet 2001/2002. Hvis vi kan komme fram til gode løsninger sammen med Oslo kommune, skal vi gjøre det, men vi er på et vis også avhengig av å følge opp den klare henstillingen som Stortinget har gitt på det feltet, og det er faktisk at vi skal ha en bred evaluering, og så skal vi gi Stortinget en tilbakemelding om det.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2001-02-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Offshoreaktiviteten utenfor Nordlandskysten er sterkt økende. Hittil er de lokale ringvirkninger av aktiviteten svært små. BP sier i en redegjørelse i forbindelse med Skarvfeltet at de trolig etablerer et eget driftssenter for Midt-Norge og Nordland uten at Nordland vurderes som lokaliseringssted. Dette skaper sterke negative reaksjoner i Nordland. Er statsråden fornøyd med de ringvirkninger som aktiviteten hittil har gitt Nordland, og hva vil han gjøre for at Nordland kan utredes som driftssenterlokaliseringssted?»