Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2002-12-03:
Forslagsstillerne tar opp et svært viktig og sentralt tema i dette Dokument nr. 8-forslaget, nemlig hvordan vi som samfunn skal klare å forhindre at personer som tidligere er straffet for sedelighetsforbrytelser, får jobb som setter dem i kontakt med barn, og som dermed kan gi dem anledning til nye overgrep. Statsråd Dørum har allerede i sitt svarbrev til komiteen meldt fra om at han er i ferd med å endre lovverket på noen områder, i tråd med forslaget. Dørum skal ha honnør for rask saksbehandling. Komiteens flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, har valgt å gå grundig og detaljert til verks i forslaget. Vi har gått gjennom det enkelte forslag og tatt stilling. Spørsmålet om politiattest for voksne som jobber med barn, er sentralt i forslaget. Forslagsstillerne foreslår å utvide anvendelsesområde for dette, noe komiteens flertall gir sin tilslutning til når det gjelder avlastere og støttekontakter. Jeg vil likevel understreke at en ren politiattest i seg sjøl ikke er en garanti for at en person er skikket til å jobbe med barn. Politiattesten vil kun gi opplysninger om vedkommende tidligere er straffet. Men det kan likevel hende at man har begått utuktige handlinger uten at politiet vet om det. Det er derfor viktig at politiattest kun blir et supplement til andre opplysninger om denne personen. Når det gjelder spørsmålet om politiattest for personer som jobber som støttekontakt eller avlaster for barn, mener komiteen at det er like naturlig at denne gruppen må ha politiattest som personer som jobber i grunnskole og barnehage. Støttekontakten skal dessuten være mye alene sammen med barnet og skal også ha ansvar for barn med funksjonshemming eller atferdsproblemer. Disse barna har ikke den samme forutsetning for å kommunisere til omverdenen om et eventuelt overgrep som andre barn har. Det er derimot mer uenighet i komiteen i spørsmålet om det også skal kreves politiattest for støttekontakter som er rekruttert av familien sjøl. Der har flertallet, med unntak av Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, støttet justisministerens vurdering om at det må foretas et skille mellom støttekontakter eller avlastere som rekrutteres av kommunen, og de som rekrutteres av familien sjøl. Den personen som foreldrene sjøl rekrutterer, er som oftest en person som de har tillit til, og det er derfor ikke det samme behovet for politiattest. Det kan f.eks. være et nært familiemedlem. I mange tilfeller vil det dessuten virke direkte støtende å kreve politiattest i slike sammenhenger. Det er grenser for hva vi kan oppnå gjennom slike typer kontroller i nær familie. Komiteens flertall går imot at det skal kreves politiattest for personer som deltar i frivillig barne- og ungdomsarbeid. Vi er redde for at det kan virke svært hemmende på rekrutteringen av ledere til det frivillige arbeidet. Allerede i dag vet vi at lag og organisasjoner sliter med å skaffe ledere. Dessuten mener vi at det er vanskelig å trekke opp skillene når det gjelder andre møtesteder av tilsvarende karakter. Forslagsstillerne foreslår at personer som er dømt for sedelighetsforbrytelser, ikke kan inneha stillinger, frivillig eller lønnet, som innebærer et tillits- og ansvarsforhold overfor mindreårige. I forbindelse med behandlingen av Seksuallovbruddutvalgets innstilling ble det i Stortinget vedtatt et forslag der man bad Regjeringen fremme forslag om at overgrep mot barn som hovedregel skal medføre tap av stilling som innebærer kontakt med barn. Jeg forutsetter at dette blir fulgt opp av justisministeren, og at vi om ikke altfor lenge får oss forelagt et slikt forslag. Komiteens flertall mener dessuten at politiattest også bør kreves for helsearbeidere som jobber med barn. Vi fremmer derfor et forslag om at justisministeren må vurdere en lovhjemmel om at helsearbeidere som jobber med barn, må legge fram politiattest i forbindelse med ansettelse. Vi forutsetter at også dette på et senere tidspunkt blir presentert på en egnet måte for Stortinget.