Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-06-06:
Bakgrunnen for dette forslaget fra Senterpartiet var situasjonen for den samiske reindriftsnæringen, i særdeleshet den sørsamiske reindriftsnæringen, og de utfordringene de har når det gjelder rovviltpolitikken. Det er regulert i dagens rovviltforlik, som enkelte har nevnt, i punkt 2.2.8, at en skal ta hensyn til den samiske befolkningens interesser i rovviltforvaltningen. Problemet er at mange plasser opplever samisk reindrift en kombinasjon av flere rovdyr, som gir et rovdyrpress som er utrolig vanskelig å håndtere. I mitt eget fylke er sørsamisk reindrift i kjerneområdet for bjørn, det er store jerveproblem, og i tillegg får man nå kongeørnproblem. Til sammen er den kombinasjonen av ulike rovdyr i samme område en stor utfordring for reindriftsmiljøet i fylket. Det gjelder også andre fylker, bl.a. Finnmark og Hedmark og også lenger nordover, Troms og Nordland. Vårt forslag handler ikke bare om kongeørn. Det handler også om andre virkemidler. Litt av problemet synes vi er at jervejakten er mislykket år etter år, man tar ut kun 30–35 pst. av kvoten. Det betyr at det på ingen måte er uproblematisk for dem som lever i de områdene, når man ikke tar ut det uttaket som man mener bør være forsvarlig å ta ut. Det betyr også at man i kalvingsområdene om våren får store problemer med jerv når kvotene ikke er tatt ut. Senterpartiet mener derfor at en må gjennomføre nye tiltak for å ha en effektiv jerveforvaltning, tiltak utover dem som regjeringen har innført, og de bør særlig være rettet mot nettopp den sørsamiske reindriftsnæringen og den perioden av året der reinen er mest sårbar, nemlig under kalvingsperioden. Når det gjelder kongeørn, er det flere som har sagt at det er gledelig at bestanden av kongeørn har tatt seg opp og nå er større enn den har vært på mange, mange år. Forvaltningen av kongeørn ble aldri avklart i forbindelse med rovviltforliket og debatten om rovviltforliket i 2011 og 2004. Det betyr ikke at man ikke også når det gjelder kongeørn, må kunne se på en forvaltning som kan redusere konfliktene mellom beitebruk og kongeørn, når man nå faktisk beviselig ser at kongeørn tar husdyr – og ikke bare husdyr, men også reinkalver. Da må det være mulig å diskutere om man også bør ha en forvaltning av kongeørn. NINAs prosjekt, som er gjennomført i Fosen, viser helt tydelig at kongeørn forårsaker betydelig tap av lam i området som ble undersøkt, og jeg tror det er grunn til å tro at det også er tilfellet i andre områder med sauehold, men også i områder der man har reinkalving. Derfor er det behov for å gå igjennom den problematikken på en langt bedre måte enn tidligere. Senterpartiet er derfor glad for at man vil igangsette en forsøksordning for forvaltning av kongeørn, og vi mener det er fullt mulig å gjøre det innenfor rammen av dagens rovviltforlik. Vi er litt overrasket over at man vil begrense det til Fosenhalvøya og Troms, for jeg mener at når det gjelder sørsamisk reindriftsnæring og de tapene man ser av reinkalver hver vår, er f.eks. Namdalen akkurat like utsatt som Troms og Fosen er, og burde derfor vært inkludert i en slik ordning. Sørsamisk forvaltningsområde er ikke bare Hedmark, som vi har diskutert tidligere i forbindelse med ulvesoner. Det strekker seg jo hele veien nordover, gjennom både Sør- og Nord-Trøndelag og opp langs Helgeland. Med det vil jeg ta opp de forslag i saken som Senterpartiet har alene eller sammen med andre.