Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Som saksordfører kommer jeg i utgangspunktet til å fremme flertallets innstiling og snakke for den. Jeg vet at mindretallet i komiteen har meget taleføre, gode og dyktige representanter, så jeg regner med at de behørig kommer inn på sine argumenter. Denne debatten om tigging og situasjonen som har oppstått, ikke minst i våre store byer, har vart et par år med ganske stor styrke. På grunn av den situasjonen vi har sett utvikle seg etter at det tidligere forbudet ble opphevet i 2005, er det mange som har tatt til orde for at vi må få situasjonen under kontroll. Regjeringen har derfor nå fremmet et forslag om å gi kommunene mulighet til å vedta lokale forbud mot tigging – lokale forbud mot tigging i hele kommunen, hvis de enkelte kommuner og kommunestyrer ønsker det. Jeg har lyst til å si at det er på mange måter bare en liten utvidelse av hva den forrige regjeringen fremmet og fikk vedtatt i fjor, da man fikk innført at man kan vedta et forbud i enkelte områder av kommunen sin. Jeg har vanskelig for å se den prinsipielle forskjellen i at politiet kan bortvise fra et område i en kommune framfor å bortvise fra kommunen. Sånn sett konstaterer jeg at det er et ganske massivt flertall i Stortinget som ønsker å gi mulighet for å kunne ha et forbud mot tigging enten i deler av kommunen eller i hele kommunen. Mange av oss har også tatt til orde for et nasjonalt forbud. I den innstillingen som foreligger, har vi i Fremskrittspartiet, Høyre og Senterpartiet blitt enige om at vi fra neste år innfører et nasjonalt forbud mot tigging. Dette bør ikke være noen overraskelse. Det er helt i tråd med hva de tre partiene lovte velgerne. Vi var helt klare på i lang tid før, og helt oppunder, valget, at vi ønsket – hvis vi fikk flertall i denne sal – å innføre et nasjonalt forbud mot tigging. Vi innfører nå det som vi har lovt. Det gleder meg også at meningsmålinger som utføres hyppig, ja stadig vekk, også om dette temaet, viser massiv støtte til det regjeringen har foreslått, og det disse tre partiene mener, nemlig at man ønsker til livs ikke minst den aggressive formen for tigging og det store omfanget av tigging som også medfører andre ting, ikke minst kriminelle handlinger, som Oslo-politiet påpeker – vi ønsker det til livs. Politiet har påpekt en eksplosiv økning av kriminalitet, ikke minst i hovedstaden. Det betyr ikke at alle som tigger, driver med kriminelle handlinger, men det er ingen tvil om at det er en sammenheng. Vi har også sett en del dommer i rettssystemet her i landet, hvor det påvises en sammenheng: De som kommer under påskudd av å tigge, som foreløpig er en lovlig virksomhet i Norge, gjør til dels grov kriminalitet under dette dekket av å tigge. Jeg ønsker ikke en slik utvikling. Vi har hatt forbud mot dette før. Det ble opphevet. Jeg tror ingen som var med på å oppheve det, kunne se for seg hva vi hadde i vente. Jeg konstaterer at regjeringen og den flertallsinnstillingen som foreligger, har bred støtte i befolkningen, og det er bra. Stortinget bør jo være et talerør for hva folk flest mener. Men det er ikke nok bare å forby tigging. Det er faktisk også veldig viktig med målrettede tiltak. Ikke minst her i hovedstaden, hvor Stortinget er lokalisert, ser vi veldig ofte at vi har veldig mange tunge narkomane som benytter seg av tigging for å få inn noen ekstra kroner hver eneste dag. Min påstand er at det er ingen norske statsborgere som må tigge for å klare hverdagen og ha mulighet til å håndtere den. Det er slik at Norge har verdens største sikkerhetsnett, og hvis det sikkerhetsnettet ikke treffer bl.a. tunge narkomane, må vi se på virkemidlene, for det er ikke noe liv, og det er ikke noen verdighet i, å sitte og tigge. Vi ønsker å gi disse menneskene verdighet. Derfor er jeg glad for at regjeringen, ikke minst i sin helsereform som ble lagt fram i går, er veldig tydelig på at nå legger man fram en styrking på rusfeltet. Men vi må gjøre mer. Derfor ligger det i innstillingen fra de tre nevnte partier en klar oppfordring om at tiltakene må målrettes. I tillegg må tiltakene i hjemlandene til mange av dem som er tilreisende tiggere, også målrettes, slik at man kan hjelpe dem på hjemmebane. Flertallet i justiskomiteen legger med dette fram – slik jeg ser det – en fornuftig og god innstilling i tre punkter og håper at flere vil slutte seg til den.