Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Vi lever i et trygt og godt land, som går godt. Andelen helt arbeidsledige ligger på 2,2 pst., noe som er lavere enn da vi tok over for de rød-grønne partiene. Og utviklingen har vært positiv i hele landet. Det går godt i Norge – både i sentrale strøk og i distriktene. Bak oss ligger en lang kommune- og fylkestingsvalgkamp. Nye folkevalgte og nye konstellasjoner vil gi ny politikk flere steder i landet. Å følge den lokale debatten har vært fint, da de lokale folkevalgte ser ut til å være flinkere til å fokusere på egen politikk fremfor å svartmale alt og alle enn det representantene på dette hus synes å være. Vi kommer til å få kommuner som innfører eiendomsskatt eller øker den, men vi vil også få kommuner som reduserer den eller avvikler den. Slik fungerer lokaldemokratiet. For Fremskrittspartiet har kampen mot eiendomsskatt stått sentralt, og den vil fortsette. For Fremskrittspartiet er huset ditt et hjem og ikke et skatteobjekt for late kommunepolitikere. Derfor har Fremskrittspartiet fått gjennomslag for at maksimal eiendomsskattesats skal senkes fra 7 til 5 promille fra og med neste år. Og fra 2021 skal den senkes til 4 promille. Vi skal ha stor respekt for skattebetalernes penger, som vi er satt til å forvalte. Kommunenes økonomi er bedre enn på lenge. Ved utgangen av 2013 var 46 kommuner i Norge på ROBEK-listen. Per nå er kun 10 kommuner på denne listen. Mens antall heltidsbønder under rød-grønt styre sank med nærmere 50 pst., har tallet under denne regjeringen steget med nær 5 pst. I vår regjeringsperiode har det blitt lagt ned i snitt elleve små grendeskoler i året. Under rød-grønn regjering var tallet hvert år mer enn dobbelt så høyt. Det ble lagt ned dobbelt så mange akuttfunksjoner ved sykehus og tre ganger så mange fødeavdelinger under rød-grønt styre som under denne regjeringen. Vi tror på Norge, og vi tar vare på hele landet med de virkemidlene vi har nasjonalt, samtidig som vi hele tiden må jobbe mot opposisjonens higen etter å detaljstyre kommunene med forbud, påbud, normer og øremerking. Valgkampen har vist oss at kommunene er veldig forskjellige, og det skal de fortsette å være. Landet vårt trenger også en bærekraftig innvandringspolitikk. Vår innvandringspolitikk er basert på fakta – ikke følelser og antakelser. Kostnadene ved innvandring og en økende andel eldre setter den norske velferdsmodellen på prøve. Det er viktig å føre en asylpolitikk som holder antallet asylsøkere uten beskyttelsesbehov lavest mulig, for å bruke ressursene på asylsøkere med beskyttelsesbehov og kvoteflyktninger. Man antar nå at nær 70 millioner mennesker er på flukt. Jeg har besøkt flyktninger i leirer både i Jordan og i Libanon. Dette er mennesker som lever år ut og år inn under dårlige forhold og nesten uten håp om en fremtid. De eier ingenting og har derfor ikke den samme muligheten til å betale for en reise til Europa. Etter å ha snakket med flere av disse som bodde slik, ble det enda viktigere for meg å få til en politikk som stopper dem som har midler til å betale menneskesmuglere store beløp for å komme seg til Norge. De stjeler ressurser fra dem som har aller minst, eller fortrenger plassen for dem som trenger det aller mest. Jeg har ingen forståelse for dem som har så varm omtanke for dem som har betalt seg til Norge og jukset til seg opphold og statsborgerskap, når jeg vet hvem som betaler prisen for at slikt får pågå. I regjering har Fremskrittspartiet fått gjennomslag for en strengere asyl- og innvandringspolitikk. Det har bidratt til den laveste asylstrømmen på 20 år, og vi har sørget for tvangsretur av over 41 000 ulovlige innvandrere. Men vi skal også være pådrivere for å finne gode løsninger for verdens flyktninger, både gjennom hjelp i nærområdene og ved å ta imot kvoteflyktninger. Høy innvandring bidrar også til økt ulikhet. Mens kun 5,7 pst. av barn uten innvandrerbakgrunn tilhørte en husholdning med vedvarende lavinntekt i 2017, var denne andelen nesten syv ganger så stor for innvandrerbarn. Regjeringen har tatt en rekke grep når det gjelder både krav til kommunene, krav til kvalitet og krav til den enkelte. Skal våre nye landsmenn føle seg hjemme i vårt land, trenger de å bli en del av det via språk og via selvforsørgelse. Her både må vi og skal vi bli enda bedre. Samtidig må aldri kampen mot sosial kontroll, barnebruder, kjønnslemlestelse og tvangsekteskap få hvile.