trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Det ville aldri falle meg inn å se ned på Stortinget. For jeg har lang fartstid herfra, og jeg er veldig klar over at det er Stortinget som er vår oppdragsgiver. Men det jeg har et veldig sterkt ønske om, er at vi kanskje får politisert debatten litt mer framover når det gjelder hvilke valg partiene i opposisjonen gjør, og hvordan de forholder seg til hverandre i forhold til det som er Regjeringens hovedprioriteringer. Det er mitt ønske for denne debatten, og ikke minst for miljødebatten. Det er veldig interessant at alle de tidligere regjeringspartiene, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, støtter de avgiftsøkningene vi har foreslått, og går lenger. Og det er interessant hvilke reaksjoner vi har fått fra folk flest, for det er ikke lenge siden det ble full fyr av et eneste lite nys når det gjaldt denne typen avgifter. Jeg ser på det som en utfordring, men jeg tror det henger nøye sammen med at vi klarer å vri skattesystemet sånn at man også reduserer noen tydelige skatter og avgifter eller gebyrer, for å veksle om. Det er det som står i Soria Moria også, at vi skal få et mer konsekvent og grønt avgiftssystem.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Det som har skjedd, er at Regjeringen ikke nødvendigvis endrer politikk på bakgrunn av et spørsmål fra Lars Sponheim.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Ja, men det går an å tenke litt også. Jeg mener det er veldig viktig å lage rause, romslige og fleksible ordninger for frivillige organisasjoner. Det handler om at man må finne den balansen der de har levelige rammevilkår, samtidig som småbedrifter rundt omkring i distriktene også har levelige rammevilkår. Derfor er det skjedd mye mer på dette feltet når det gjelder beskatning av frivillige organisasjoner, enn hva som skjedde på mange år med den forrige regjeringen. Disse endringene i arbeidsgiveravgiften og grensene for hvor mye man kan betale uten å rapportere det, hadde jo ikke vært forandret på 15 år. Så jeg er veldig fornøyd med at vi har klart å justere disse grensene. Men jeg har ikke nødvendigvis tenkt, heller ikke for framtiden, selv om jeg synes at representanten Sponheim har et godt poeng, å endre Regjeringens politikk akkurat der og da.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
For det første synes jeg at Fremskrittspartiet burde trekke pusten, slappe av og vente til forslag faktisk foreligger før de går inn i debatt om dem. Det er altså ingen som har foreslått noen endringer på dette punktet, og ingen konklusjoner er trukket. Så jeg vil foreslå at man samler krefter til dette eller eventuelt noe annet man kan irritere seg over senere. Jeg skal ikke forskuttere og si når vi kommer med en konklusjon på dette spørsmålet. Det kan ennå ta noe tid. Det er noen avveininger som dreier seg om hva som er rimelig og rettferdig når man bor utenlands, og om hvordan vi skal ordne opp i skattereglene. Men jeg vil gjerne komme tilbake og presentere konklusjonen på dette arbeidet på et senere tidspunkt.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
For det første vil eg berre gjenta det eg sa, at det er all grunn til å skryta av det budsjettet som er lagt fram i dag. Dei aller, aller fleste områda i samfunnet får auka løyvigar, og tilboda blir betre neste år. Når det gjeld spørsmålet frå Framstegspartiet, skjønnar eg godt at dei prøver å dekkja over si usemje med dei andre partia ved å stilla spørsmål om korleis det står til med andre parti sin samarbeidsvilje og samarbeidsevne. Det som er heilt klart, er at dei borgarlege partia i dag står milevis frå kvarandre, noko som ikkje minst kjem fram i den økonomiske politikken, der me ser nok eit eksempel på at Framstegspartiet aukar løyvingane med mange milliardar kroner, mens f.eks. Høgre vil halda igjen. Det var aldri tilsvarande avstand i førre periode mellom dei partia som i dag regjerer. Same kva: Det som er verkelegheita, er at me i dag har ei regjering som trass i indre usemje på enkelte punkt greier å levera saker og greier å vri Noreg i ei ny retning.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Eg står inne for den politikken som blir ført av denne regjeringa. Eg står òg inne for den innsatsen som blei gjord i førre valkamp for å heva næringspolitikken høgare på den politiske dagsordenen, og ikkje minst for å få ein debatt knytt til den utruleg passive næringspolitikken den førre regjeringa førte. Den beste måten å måla om næringspolitikken fungerer på, må jo vera å ta utgangspunkt i situasjonen i næringslivet. Det er altså slik at ordresituasjonen i norsk konkurranseutsett industri aldri har vore betre enn han er. Sysselsetjinga har auka med over 150 000 i løpet av desse to åra, og det har blitt gjort viktige omleggingar av næringspolitikken i retning av meir aktiv næringspolitikk, bl.a. innanfor reiseliv, innanfor marin sektor og innanfor maritim sektor. Derfor er det grunnlag for å seia at ei ny regjering også førte til ein ny kurs når det gjaldt ein meir aktiv næringspolitikk i Noreg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
No representerer Ingebrigt S. Sørfonn eit parti som kanskje er meir vant med å «tolka teksten» enn Arbeidarpartiet, men hensikta er ikkje at ein skal lesa mellom linjene; ein skal lesa det som står her. Det som er heilt klart, er at me i Noreg har veldig store ambisjonar om å få til meir fornybar energi. Me skal auka løyvingane til dette formålet. Når det har kome påstandar om at ein del av desse skatteendringane kan slå negativt ut, synest eg det er fornuftig at Stortinget får ein gjennomgang, slik at me har full oversikt over verknadene av dei ulike tiltaka me set inn for å få nå dei måla me har felles med Kristeleg Folkeparti i alle fall, nemleg at me skal få ein høgare produksjon av fornybar energi i Noreg. Det er det som er hensikta med denne merknaden.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Det er heilt klart ei målsetjing for regjeringspartia å auka talet på personar som reiser kollektivt. Det har me m.a. vist gjennom satsinga på jernbane, der løyvingane er auka med 50 pst. i løpet av denne toårsperioden. Det er òg slik at med ein betra økonomi i kommunar og fylkeskommunar får ein òg ei moglegheit til å stimulera til auka aktivitet innanfor kollektivtransporten. Så vårt svar er at me ønskjer ein høgare kollektivtrafikkdel, og me har lagt økonomiske ressursar på bordet som gjer at det er mogleg å oppnå eit slikt mål.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
For det første er det ikkje slik at det er Arbeidarpartiet aleine som er skeptisk til den pengebruken som Framstegspartiet legg opp til. I denne salen er det jo ikkje noko parti som er i nærleiken av å støtta den politikken som Framstegspartiet har når det gjeld pengebruk. Så dette er ei av dei sakene som vil bli interessante i eventuelle framtidige forhandlingar mellom dei borgarlege partia. Den norske staten budsjetterer med pengar som me brukar til ulike gode formål. Men i tillegg har den norske staten mange pengar plasserte i formue, og den formuen har me i fellesskap her bestemt skal haldast utanfor statsbudsjettet. Om denne formuen står i Statoil-aksjar, i andre aksjar på den norske børsen eller i annan type formue i andre land, påverkar ikkje det økonomien i Noreg. Derfor blir det heilt feilaktig når ein framstiller det som at desse pengane skal sprøytast inn i norsk økonomi. Dette er ei formuesplassering som ikkje endrar bruken av pengar i Noreg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Det er press i norsk økonomi, og eit av dei største problema i dag er mangelen på arbeidskraft. Me ser at dette no gjev seg utslag i auka prisar og lønningar. Dette burde vera eit varsku for dei fleste, og dei fleste i denne salen tek det på alvor, med unntak av Framstegspartiet, som berre pøsar på med ytterlegare pengar og på den måten stimulerer etterspørselen ytterlegare. At Framstegspartiet ikkje vil sjå den økonomiske verkelegheita, er for så vidt greitt nok. Men det er ein ting Noreg sitt nest største parti må ta stilling til, og det er den politiske verkelegheita. Og i den politiske verkelegheita er det ingen andre parti som er i nærleiken av den økonomiske politikken Framstegspartiet vil føra. Høgre har kategorisk slått fast at det er uaktuelt for dei å føra ein uansvarleg økonomisk politikk. Det betyr med andre ord at dersom Framstegspartiet skal inn i regjering, må dei gje opp sin økonomiske politikk. Burde ikkje Framstegspartiet då ha vore så ærlege å seia at dette er dei pengane og dei områda dei vil prioritera dersom dei kjem i regjering?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Arbeidarpartiet og Høgre står kvarandre fjernt i ideologi og i korleis me innrettar statsbudsjetta våre. Men me har likevel alltid hatt det til felles at me meiner at ei av dei viktigaste utfordringane knytte til budsjett er å føra ein forsvarleg økonomisk politikk. Høgre er det partiet som eg har oppfatta har vore mest positivt til å få til ei borgarleg samling, og det partiet som har vore minst avvisande til Framstegspartiet sin invitt om å få til ei slik samling. Når me les budsjettinnstillinga, viser det seg at dei partia som står lengst frå kvarandre i spørsmålet om pengebruken, er Framstegspartiet og Høgre. Mitt spørsmål til Erna Solberg er om Høgre finn at Framstegspartiet sin økonomiske politikk er eit godt grunnlag for ei ny regjeringsplattform.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Når man lytter til Olav Akselsen, får man jo inntrykk av at ikke bare går det bra i dette landet, det går faktisk nesten for bra med den rød-grønne regjeringen. Det er altså ingen grenser for selvskryt for et plettfritt og perfekt budsjett. Jeg tror kanskje både Olav Akselsen og andre representanter for regjeringspartiene kunne opptrådt noe mer ydmykt, for velgerne har jo i stor grad ikke helt oppdaget dette perfekte budsjettet, slik jeg oppfatter det. Men mitt spørsmål til Olav Akselsen er et helt annet. Med stor iver har mange av regjeringspartienes representanter i denne debatten forsøkt å fokusere på i hvilken grad det nå er reelle tilnærmelser mellom de ikke-sosialistiske partiene. Jeg vil gjerne be Olav Akselsen reflektere over hvordan han opplevde situasjonen mellom de tre rød-grønne partiene for nøyaktig fire år siden, to år før stortingsvalget i 2005. Hvordan så det da ut i forhold til samling, kurs og retning hos de tre rød-grønne partienes alternative budsjetter, og hvor kunne man spore viljen og evnen til samarbeid?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Det er jo nettopp derfor Fremskrittspartiet er det eneste reelle alternativet til den sittende regjering. Vi tør å representere en helt annen kurs i veldig mange viktige saker, og vi har løsninger der hvor Regjeringen famler. Så til mangelen på arbeidskraft: Hvis Olav Akselsen hadde lest Fremskrittspartiets alternative budsjett, kunne han ha blitt inspirert. For vi har mer enn noe annet parti tatt masse grep for å frigjøre arbeidskraft, bl.a. gjennom å effektivisere offentlig sektor, gjennom å redusere offentlig administrasjon, som er meningsløst høy i forhold til den befolkningsandelen vi har. Nå har vi nettopp fått en proposisjon til Stortinget om økning av bevilgningene til ventelønn. Det gjør man altså i en tid hvor man samtidig gir uttrykk for at det er total mangel på arbeidskraft. Hva betyr det, annet enn at man sementerer de gjeldende strukturene i stedet for å sette arbeidskraften fri, slik at den kan gjør større nytte for seg i de delene av økonomien som faktisk har behov for mer arbeidskraft?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Hvis Inge Ryan mener at mer import av mat fører til større problemer for miljøet, bør han gjøre alt han kan for å avvikle grensehandelen, ved å sette ned alkoholavgiftene og en rekke andre ting, for det er en ikke ubetydelig transport som skjer over svenskegrensen som følge av skyhøye særnorske avgifter. Så til landbrukspolitikken: Akkurat den samme argumentasjonen som Inge Ryan nå bruker om hvilke farer norsk landbruk står overfor hvis de må gjennom en omlegging, ble brukt da fiskerinæringen ble utsatt for en kraftig reduksjon og bortfall av de subsidiene som en gang var der. Fiskerinæringen er fortsatt en av Norges aller viktigste næringer, en av våre største eksportnæringer, og det skjer altså uten subsidier. Det betyr at vi har klart å lage et system med effektive, konkurransenøytrale virkemidler, som gjør at Norge kan være en fiskerinasjon i verdensklassen. Det er helt åpenbart at mye av den innretningen vi har i dagens landbrukspolitikk, er gammeldags, bakstreversk og definitivt ikke slik at den fører til innovasjon og nytenkning i næringen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Fremskrittspartiet er helt enig med Kristelig Folkeparti i at kultur har en stor egenverdi og beriker vår hverdag. Spørsmålet er: Hva gir oss best kultur – at Stortinget styrer hver eneste detalj i norsk kulturliv gjennom bevilgningene, eller at vi faktisk er villig til å betale det det koster? Jeg vet ikke hvordan det er med representanten Molvær Grimstad, men jeg er i hvert fall – med glede – villig til å betale for en stor kulturopplevelse hvis jeg får lov til å beholde litt mer av mine egne hardt opptjente penger, uten at Kristin Halvorsen og andre først skal skattlegge meg hardt og så dele pengene ut slik de mener det er riktig å subsidiere kulturen. Jeg tror at både jeg og de fleste andre mennesker i dette landet selv kan klare å vurdere hva vi opplever som god kultur, og la pengene våre gå dit, i stedet for at man skal være avhengig av stortingsrepresentanter som mener seg bedre kvalifisert til å vurdere dette enn innbyggerne selv.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Med Senterpartiet i regjering, både i denne regjering og i tidligere regjeringer, har vi hatt en vedvarende nedbygging av norsk landbruk. Det har gjennom en årrekke blitt betydelig færre, men dog større bruk. Det har altså skjedd med Senterpartiet i regjering, ikke med Fremskrittspartiet. Det Fremskrittspartiet foreslår, er helt opplagt et kutt i de betydelige subsidiene. Men i motsetning til Senterpartiet er vi altså for å behandle bøndene som det de er, nemlig selvstendig næringsdrivende som trenger gode rammebetingelser. Vi kombinerer altså det med å fjerne en rekke lover, regler, forbud, påbud og restriksjoner som hindrer den enkelte bonde i å ta selvstendige, gode valg i forhold til å utvikle sin landbrukseiendom. Vi foreslår å avvikle en rekke lover og regler som gjør det vanskelig å produsere og utvikle eiendommene, som gjør det vanskelig å omsette eiendommene. Vi foreslår faktisk å innføre reell eiendomsrett også for landbrukseiendommer, noe vi trodde at også Senterpartiet var enig i.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Det er ikke ofte man får ros fra Venstre i denne sal, så man skal lytte nøye. Det er slik at Fremskrittspartiet bevilger betydelige beløp til norsk kulturliv i sitt alternative budsjett, og vi prioriterer særlig de områdene vi mener er viktige, bl.a. for å ivareta den såkalte dannelsen, som Venstre er så opptatt av. Men la meg snu dette rundt. Det er jo ikke slik at Venstre er det partiet som forvalter sannheten på alle områder. Jeg la merke til at Skei Grande uttrykte det slik at det var en stor del som manglet i Fremskrittspartiets alternative budsjett før Venstre kunne si seg fornøyd. Ja, det er etter vår oppfatning en stor del som mangler også i Venstres alternative budsjett før Fremskrittspartiet kan si seg fornøyd. Men på en del områder kan man se den samme retningen hos Venstre som hos Fremskrittspartiet. Jeg synes det ville være mye mer konstruktivt av Skei Grande å være opptatt av å fokusere på det som forener, i stedet for på det som skiller.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Jeg skjønner at statsministeren føler at 2009 nærmer seg, og det kan man jo også se i dette budsjettet. Finansministeren sa tidligere i dag at det nærmest er et rop om mer rød-grønn politikk. Det ropet hører ikke jeg. Jeg ser snarere tvert imot at velgerne er i ferd med å løpe fra de rød-grønne partiene. Maken til selvskryt som man har hørt fra både statsministeren og de andre rød-grønne talsmennene i dag, er det lenge siden jeg har hørt i en finansdebatt! Det er altså ikke grenser for hvor fantastisk denne regjeringen er, hvor mange fantastiske ting de har gjort, og ikke minst hvor mange historiske satsinger de har gjennomført. Hvis det hadde vært tilfellet, tror jeg velgerne hadde merket seg det, og omfavnet Regjeringens gjøren og laden. Det er ikke tilfellet. Derfor vil jeg utfordre statsministeren på følgende: Han pleier i hvert fall å ønske å framstå som en ansvarlig statsminister, og nå vil jeg gjerne at statsministeren nevner for oss fem områder i dette budsjettet han mener ikke er bra nok, og hvor velgerne har grunn til å være misfornøyd med den innsatsen Regjeringen har lagt fram.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Den utfordringen jeg gav statsministeren i sted, var seriøst ment, og jeg hadde faktisk ventet et noe mer seriøst svar enn den litt flåsete oppførselen fra statsministeren. Det er mange mennesker som ikke oppfatter dette som et godt budsjett. Det er mange eldre med store omsorgsbehov som ikke føler at dette er et kjempebudsjett. Det er mange fattige uten arbeidsevne som ikke føler at verden blir særlig mye bedre for dem med dette budsjettet. Jeg la også merke til at ett av de områdene statsministeren overhodet ikke nevnte i sitt hovedinnlegg, var situasjonen for det norske forsvaret, som er alvorlig. Jeg har lyst til å utfordre statsministeren på det. I går holdt forsvarssjefen sin årlige tale i Oslo Militære Samfund. For det første kom det klart og tydelig frem – mellom linjene i det minste – at han ikke er særlig imponert over nivået på budsjettet, dernest at det kommer betydelig større utfordringer for Norge, ikke minst i lys av den aktiviteten vi nå ser på russisk side. Kan statsministeren gi et seriøst svar på hva som er de fremtidige planene til Regjeringen når det gjelder forsvarsbudsjettet?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Men det var et godt uttrykk, president!
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-27:
Jeg forstår at representanten Akselsen egentlig synes det hadde vært hipp som happ om det var Arbeiderpartiets alternative budsjett eller SVs eller Senterpartiets som hadde vært grunnlaget for fire år siden. Da synes jeg han skal lese dem en gang til, for her var det lovet ganske mye som han er dypt uenig i. Representanten Akselsen begynte med å ta utgangspunkt i hva som ble sagt i 2005. Representanten Akselsen var en aktiv valgkampdeltaker i 2005. Han reiste land og strand rundt med et budskap om at man skulle ha en mer aktiv næringspolitikk. Han lovte industrikraftregime. Han lovte bedre vilkår for næringslivet i distriktene. Ja, listen over hva man sa, var lang. Når man nå kan summere opp, etter tre statsbudsjetter og to år i regjering, ser man at på nesten ikke et eneste område har man innfridd noe av det man den gang sa. Industrikraftregimet er like langt borte som det noen gang har vært. Vi ser at små og mellomstore bedrifter i distriktene blir tømt for egenkapital gjennom økt formuesskatt. Mitt spørsmål til representanten Akselsen er: Er han glad for at han ikke ble næringsminister, så han slapp å møte seg selv så ofte i døren?
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-27:
Jeg er veldig glad for at folk trives så godt med å bo i høyrestyrte kommuner at de flytter dit en masse. Det denne listen som har vært i media, først og fremst sier, er at folk trives og vil flytte til en høyrestyrt kommune. Det er også de kommunene som har høyest befolkningsvekst, og det gir noe av utfordringen. Men det er ikke de som har lengst kø i forhold til antallet barn i samme aldersgruppe. Vi har valgt ikke å gjøre slik som SV åpenbart gjør – å spre tallene ut slik det passer dem. Vi har valgt å regne på de ti største kommunene når det gjelder hvor mange barn som står i kø, i forhold til hvor mange barn som faktisk bor der. Det gir et annet bilde. – Ja, min hjemby har fortsatt et problem. De sliter fortsatt med at Anne-Grete Strøm-Erichsen var byrådsleder og ikke bygde barnehager frem til 2003. Men da dukker det plutselig opp en betydelig mengde SV- og arbeiderpartistyrte kommuner på den listen over de ti kommunene som har lengst barnehagekø i forhold til antallet barn. Det er vel det mest interessante.
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-27:
Først vil jeg takke for rosen, for at jeg skal være en dyktig politiker. Det er alltid hyggelig å høre det. Jeg vil understreke at Høyre øker antallet tiltaksplasser for yrkeshemmede, for dem som har det vanskeligst. I tillegg er det flere deler av vårt statsbudsjett der det ligger inne tiltak for særlige grupper som er blant dem som har de største utfordringene. Noe av det vi har rettet kritikk mot Regjeringen for de siste årene, har vært at istedenfor virkelig å ta fatt på å hjelpe dem som har det vanskeligst, har Regjeringen valgt å gjøre alle tiltakene lettere, med mindre oppfølging fra bedriftene som skal hjelpe dem ut i arbeid. Dermed blir det bare de letteste tilfellene man videreformidler. Vi mener at vår totalsum ville fått betydelig flere tilbake i arbeid enn det Regjeringens opplegg gjør. Men det henger sammen med hva vi gjør i forhold til integrering, rusomsorg og yrkeshemmede. Da ville tiltaksmengden vår vært litt annerledes sammensatt, men vridd mot de mest vanskeligstilte gruppene.
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-27:
Høyres landbrukspolitikk, og det bør være bekvemt for Senterpartiet, ligger i beløp nærmere Senterpartiets enn Fremskrittspartiets når det gjelder hva vi bevilger. Men det er noe mindre enn hva Regjeringen bevilger. Det henger sammen med at vi tror at det er mulig å slippe bøndene i Norge noe mer fri fra det voldsomme reguleringsregimet som er på både størrelse, aktiviteter og hvordan man skal organisere landbruket. Jeg tror f.eks. at å regulere antallet deltakere eller størrelsen på samdriften i årene fremover, er med på å sørge for at færre kommer til å være bønder enn de som hadde ønsket det, særlig i Distrikts-Norge. Jeg kjenner særlig til en dal i Møre og Romsdal, hvor man altså fikk nei for ikke så lenge siden til å lage samdrift mellom ti bønder, for det var langt over regelverket. Sannsynligvis resulterer det i at det ikke blir noe særlig landbruksdrift igjen. Tanken vår rundt dette er at vi må slippe bøndene fri på flere områder, og vi vil gjøre det lønnsomt på den måten. Så kan det godt tenkes at matvarene blir dyrere, særlig hvis kvaliteten blir bedre.
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-27:
La meg bare bekrefte at jeg er enig i at på mange ideologiske områder står Høyre og Arbeiderpartiet absolutt langt fra hverandre. Vårt utgangspunkt er at vi skal skape et samfunn som gir muligheter for alle. Det dreier seg om å øke handlingsrommet for enkeltmenneskene og familiene i vårt samfunn og ruste dem opp for fremtiden, mens jeg registrerer at slagordet til Arbeiderpartiet er at alle skal med, altså at noen definerer hva folk skal være med i, ikke at man skal gi mulighetsrom for enkeltindivider. Så til det spørsmålet som jeg tror jeg har svart Arbeiderpartiet på fra denne talerstolen gjentatte ganger tidligere. Jeg skjønner at man er veldig opptatt av det. Vi kommer fortsatt til å mene at den regjeringen vi skal sitte i, skal føre en ansvarlig økonomisk politikk og en ansvarlig økonomisk pengebruk. En ansvarlig økonomisk politikk dreier seg om både hvor mye penger man bruker og hvordan man innretter bruken. Det mest ansvarlige som ligger i Høyres opplegg, bortsett fra at vi bruker litt mindre penger ved ikke å ha et ekspansivt budsjett slik Regjeringen har, er faktisk våre 31 tiltak for å få mer arbeidskraft og flere mennesker i jobb i dette landet. Det burde Arbeiderpartiet tatt som en inspirasjon til å gjøre noe, istedenfor bare å diskutere hvordan andres samarbeid går.
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-27:
Kommunevalget hadde gitt et ikke-sosialistisk flertall hvis det hadde vært stortingsvalg, og det gav en tilbakegang for regjeringspartiene. Det er mulig at det er et godt utgangspunkt for en bedre regjering. Det synes iallfall jeg, og det er mulig det var det statsministeren egentlig mente. Selvfølgelig er det sånn at Regjeringen er i stand til å gjøre noe bra. Mange ting som Regjeringen gjør, er det jo fullstendig enstemmighet om her. Det er 116 milliarder kr mer som brukes i år, enn det som ble brukt i 2005, og det er 130 milliarder kr mer i inntekter til dette landet. Selvfølgelig kan man da oppnå noe. Det som bekymrer meg nå, er den sektoren som ikke får mer penger, men som samtidig møter helt nye og sterke forventninger for hver eneste gang en statsråd åpner munnen, og det er kommunesektoren. Kommunenes Sentralforbund har nå sagt at budsjettopplegget for neste år gir en svakere vekst enn det budsjettoppleggene gav i mine år som kommunalminister. Ser statsråden at det er på tide å roe ned sine egne forventningsskapende statsråder?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Representanten Akselsen er ein dugande politikar med bl.a. erfaring som olje- og energiminister. Difor er også Akselsen vel kvalifisert til å vurdera ein merknad frå regjeringspartia om auka skattlegging av mindre kraftverk. Merknaden lyder slik: «Flertallet ber Regjeringen om å legge fram en bred vurdering av incentivene for økt miljøvennlig utbygging av vannkraft og annen fornybar energi i Revidert nasjonalbudsjett for 2008. Spesielt ber flertallet om å få tilbakemelding på om det kan være forhold som hindrer en samfunnsmessig fornuftig opprusting, fornying og bygging av anlegg for fornybar kraft.» Ein får lesa mellom linjene. Etter å ha lytta bl.a. til representanten Lundteigen sitt innlegg sit eg igjen med eit sterkt inntrykk av at regjeringspartia eigentleg synest at forslaget om auka skattlegging av småkraftverk er ganske tøvete, men sidan det er eiga regjering som legg dette fram, kan dei ikkje avvise forslaget. Difor gjev dei eiga regjering ein ny sjanse til å innsjå at dette var dumt, og til å prøva å finna på noko betre å koma med. Spørsmålet er: Meiner representanten Akselen at dette er ei rett tolking av merknaden?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Når det gjeld fattigdomssatsing, minner eg om at Bondevik II-regjeringa var den første regjeringa som hadde ei målretta satsing på å kjempa mot fattigdom. I motsetning til regjeringspartia er Kristeleg Folkeparti i år i den situasjonen at me òg kan lytta til det som kjem fram i høyringane til budsjettet. Me har lytta til det og justert vårt budsjett i forhold til det behovet som er innmeldt. Det nyttar ikkje med små retoriske knep å koma utanom at Kristeleg Folkeparti si fattigdomssatsing er betydeleg større enn det som kjem frå regjeringspartia. Me har målretta dette både mot barn i verkeleg utsette grupper, mot rusmisbrukarar og mot familiar, i form av bustøtte osv. Det er ein samanheng, og det er målretta tiltak i vår fattigdomssatsing – målretta tiltak som me veit vil treffa, for me har òg lytta til brukarane som skal gjera seg nytte av dette, og som etterlyser det.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Dette heng godt saman. Regjeringspartia har vel ikkje så veldig mykje å skryta av, for òg i opplegget frå Regjeringa gjev dei uttrykk for ei betydeleg usikkerheit når det gjeld grunnlovsheimelen. Me i Kristeleg Folkeparti ønskjer ikkje ein situasjon der me får ein konflikt i Høgsterett i forholdet til ei stor og viktig næring. Difor har me føreslått eit kompromiss, ei løysing som eg er ganske sikker på ville ført fram. Det er ein frustrasjon i området som representanten Holmås kjenner godt, og som eg kjem frå. Ein masse reiarar som ikkje vassar i luksus, men som tener pengar og pløyer dei tilbake til lokalsamfunnet sitt, seier: Me har vorte lurte, me gjekk inn i den førre reiarskattordninga i tillit til at dette skulle gje stabilitet og føreseielegheit. Det var ein del av våre kollegaer som flagga ut og flytta vekk, dei kan no koma tilbake, og dei kjem mykje betre frå det økonomisk enn me som har vore lojale heile vegen, me føler oss lurte. Dette er dramatisk. Regjeringspartia burde òg ta inn over seg at det er skapt ein betydeleg svekt tillit til føreseielegheit og stabilitet.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Eg er alltid spent på spørsmålet når ein startar med å skryta uhemma av Kristeleg Folkeparti sin politikk, men eg skjønar adressa i spørsmålet her. Det som er viktig for oss i Kristeleg Folkeparti, er å få fram vår politikk, våre alternativ og våre løysingar, slik som dei har utspring i vårt program, og så søkjer me samarbeid der me får mest gjennomslag for vår politikk. Det har me hatt god erfaring med i dei ulike regjeringskonstellasjonane me har vore med i. Me er ikkje i den situasjonen no at me skal byggja noka regjering i denne perioden. Eg har oppfatta det slik at sjølv om ein har visse interne problem, så tek denne regjeringa sikte på å halda saman perioden ut, og me skal ikkje stikka kjeppar i hjulet for det. Samtidig er det interessant å sjå eit visst samanfall mellom sentrumspartia. Det verka òg slik, då me lytta til Lundteigen sitt innlegg i dag, at heller ikkje Senterpartiet er heilt tilfreds i den regjeringa som dei er med i. Så kanskje burde òg Senterpartiet tenkja litt meir i retning av kva sentrum kan gjera saman.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Når det gjeld næringspolitikken vår, er den først og fremst retta inn mot små og mellomstore bedrifter. Der har me ei rekkje tiltak som me ser i samanheng. Difor har me terpa på, og me kjem til å terpa på, at arveavgifta ved generasjonsskifte i familiebedrifter på visse vilkår bør falla vekk dersom neste generasjon driv vidare. Me meiner at når det gjeld løftet om å veksla formuesskatt mot utbytteskatten, kunne ein i denne regjeringa løyst det elegant ved å frita arbeidande kapital for formuesskatt. Dermed kunne ein likevel vera innanfor sitt eige program. Me ønskjer å starta forsking og utvikling i små og mellomstore bedrifter, og for så vidt i heile næringslivet. Dersom ein ser vår næringspolitikk samla, vil ein sjå at det er ein samanheng i han. Politikken er veldig målretta, og etter den kontakten me òg har med næringslivet, får me kvittert ut at det er ein næringspolitikk som næringslivet sjølv har tru på, og som dei ser samanheng i.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Eg svarte på ein nokolunde tilsvarande replikk tidlegare. Eg kan gjerne gjenta at når det gjeld reiarlagsskatteordninga, så kritiserer me Regjeringa kraftig for måten dei har takla dette på, og regjeringspartia for at dei har bygd opp ein heilt unødvendig konflikt med ei viktig næring – ei næring som har høg kompetanse og lang tradisjon i vårt land, og som me faktisk er avhengige av framover. At Regjeringa i høg grad legg seg på kollisjonskurs, slik Regjeringa no har lagt opp til, er ein smule arrogant. Eg refererte til, og eg gjentek det gjerne, at ein god del av dei reiarane som eg har snakka med og som held til i mitt distrikt, ikkje er reiarar som vassar i luksus, men det er reiarar som pløyer tilbake si verdiskaping til lokalsamfunn, arbeidsplassar osv. Desse er rimeleg fortørna, for å seia det mildt, dei føler seg lurte. Dei seier at deira tillit til stabilitet og føreseielegheit er betydeleg svekt. Gjennom vårt budsjettforslag har me lagt opp til eit kompromiss som me meiner ville ha gjeve ein god og pragmatisk veg gjennom dette, som ganske sikkert næringa sjølv ville ha akseptert, og som styresmaktene godt kunne ha levd med. Det er bakgrunnen for det standpunktet som me har teke i budsjettet vårt.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Statsministeren hadde fleire utfordringar her, men eg må seia at farvatnet ikkje verkar heilt ryddig på alle område i den raud-grøne leiren heller. Eg har lyst til å gå over til eit konkret spørsmål. Eit av løfta i Soria Moria-erklæringa var at ein skulle avskaffa fattigdomen i Noreg. Dette løftet har no Regjeringa gått vekk frå. I Kristeleg Folkeparti sitt budsjettforslag har me brukt nesten 300 mill. kr meir enn det som regjeringspartia har gjort, og Aftenposten skriv på leiarplass 17. november at «det virker smålig at regjeringspartiene ikke en gang kan gjenta fjorårets beskjedne budsjettavtale med Kristelig Folkeparti, som har en mer ambisiøs fattigdomssatsing enn Regjeringen». Så mitt spørsmål er – eg veit at budsjettavtaler vert inngåtte her i huset – om statsministeren ville hatt noko imot at det vart gjort ei lita miniavtale som kunne gje meir til kampen mot fattigdom enn det som kjem til å verta vedteke i dag.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-11-27:
Venstre er opptatt av miljø- og kollektivsatsing i byene. Men hva er grunnen til at Regjeringen har svekket incentivordningen for kollektivtrafikk gjennom å utvide mer uten å øke ressursene samtidig? Da blir det jo mindre penger til byer og byområder, altså en nedprioritering av og dermed et dårligere kollektivtilbud i mange byer, og en nedprioritering av miljøet. Hva er grunnen til at Regjeringen har gjort dette?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Jeg ser ikke på meg sjøl som en sjøloppnevnt økonomiprofessor. Jeg ser på meg sjøl som en som kan ganske mye om Norge, og ikke minst om Distrikts-Norge. Jeg stopper aldri å forundre meg over forslagene fra Fremskrittspartiet når det gjelder jordbruket. Man skal nå altså redusere overføringene til jordbruket med 6 milliarder kr. Jeg har vært ordfører i en av disse jordbrukskommunene, Namsskogan, og der ville samtlige gårdsbruk ha vært lagt ned med Fremskrittspartiets forslag. Det samme ville ha skjedd i kommune etter kommune fra Finnmark og helt ned til Vest-Agder. Én ting som virkelig vil forandre Norge, er dersom Fremskrittspartiet kommer i posisjon slik at de får gjennomført sin landbrukspolitikk. – Og det er ikke bare avfolking vi snakker om. Hva med matvareberedskapen – ikke minst det at vi da må kjøpe enda mer mat fra utlandet, noe som fører til enda mer transport og enda mer miljøproblemer? Mitt spørsmål til Siv Jensen blir følgende: Mener Fremskrittspartiet alvor med sitt forslag også dersom man kommer i posisjon – at man skal redusere jordbruksoverføringene med 6 milliarder kr?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Vi er vel alle her på Stortinget glade for at arbeidsledigheten nå er veldig lav, på litt over 2 pst. Vi vet at vi har noen igjen som ikke har kommet seg i jobb, og som vi er veldig opptatt av å få i jobb fordi Norge skriker etter arbeidskraft. Jeg har sjøl jobbet i arbeidsmarkedsetaten noen år, og vet at denne siste gruppa er krevende å få i jobb, fordi de av ulike årsaker trenger mye kvalifisering. De trenger tilrettelagt opplegg som varer over noe tid, slik at de etter en stund kan ha mulighet til å gå inn i en vanlig jobb. Da har vi det vi kaller for tiltaksplasser. Høyre kutter 3 000 tiltaksplasser i sitt alternative budsjett. Det forundrer meg at en dyktig politiker som Erna Solberg – en av Norges dyktigste – faktisk aksepterer at man skal hindre 3 000 personer i å komme i jobb, noe som ville være til beste for det norske samfunnet. Hva er grunnen til at man kutter 3 000 tiltaksplasser i Høyre?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Tollvernet er et av de viktigste virkemidlene i norsk landbrukspolitikk. Det at et land har en egen politikk for matproduksjon, er utrolig viktig av flere grunner. Det aller viktigste er at vi produserer mat som vi kan levere til egen befolkning. Norge er i dag ca. 50 pst. sjølforsynt med mat, og det bør være et minimum. Det er ikke så mange år siden vi holdt på å stenge grensene på grunn av munn- og klovsyke og kugalskap rundt i Europa. Da var det like før man stengte grensene til Norge. Det betyr at vi er nødt til å ha en matproduksjon i Norge, slik at vi kan være forsynt med mat. Det krever at vi har et tollvern, slik at vi faktisk har mulighet til å produsere mat med det kostnadsnivået som er i Norge i dag. For det andre er det viktig i forhold til bosetting at vi har et landbruk, fordi det er en bærebjelke i svært mange norske kommuner. Derfor må vi ha et importvern, slik at vi kan produsere mat i Norge.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Det som er viktig, er at vi satser mer på fellesskapsløsninger, og den viktigste fellesaktøren er kommunene. Derfor ble det et betydelig løft da denne regjeringa tiltrådte. Da kom det et formidabelt løft for kommunene. De rådmennene og ordførerne jeg har snakket med, merket en enorm forskjell på den forrige regjeringa og den nåværende regjeringa. Så er det slik at kommunenes inntekter har økt også i årets budsjett, men de har økt noe mindre. Men det er klart at behovet er stort. Ikke minst er det et enormt etterslep på bygningsmassen rundt i kommunene som skal tas inn. Og vi ser at det stadig dukker opp nye utfordringer. Men det som er viktig, er at vi sier nei til skattelette. Vi har nå strammet inn, særlig når det gjelder skatt for de rikeste, og bruker det på fellesskapsløsninger. Men at behovet fortsatt er større enn det som fins av penger, er jeg enig med representanten Høie i. Vi skulle gjerne ha brukt enda mer penger, men så er det slik i norsk økonomi at man må holde igjen noe med tanke på både rente og kronekurs, og det gjør at kommunene har en noe lavere vekst dette året enn de hadde like etter regjeringsskiftet.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Det er veldig bra at Kristelig Folkeparti er opptatt av det spørsmålet, for det er også SV. En ting er ny fornybar energi, men det andre er hvordan vi skal bruke mindre energi. Vi vet at det i budsjettet for 2008 legges inn nærmere l,5 milliarder kr. Det er nesten en dobling i forhold til tidligere. Enova får betydelig økte midler. Målet en har satt seg, er at en skal nå 12 TWh innen 2010. Det er ikke bare ny fornybar energi, men også energisparende tiltak som skal utgjøre 12 TWh. Det er et stort mål, et veldig ambisiøst mål, for vi vet at i Norge i dag ligger vi på godt og vel 120–130 TWh i produksjon. Vi står fast ved det målet, men vi ser at her kreves det enda større innsats, ikke bare fra Enova, men med hensyn til folks holdninger. Man må faktisk gjøre en større innsats for å få redusert energiforbruket. Men både innenfor bioenergi, der har vi et stort potensial, og innenfor småkraft jobber vi hardt videre for å få dette til.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Vi tar det på alvor! Den viktigste ressursen i skolen – jeg har sjøl jobbet i skolen i 15 år – er verken toaletter eller takrenner, det er læreren. Det at vi har lærere som er motivert, og som har tilstrekkelige ressurser til å gjøre en god jobb, er kjempeviktig ikke bare i grunnskolen og videregående skole, men også når en kommer opp på høyere utdanning. Derfor ønsker vi også å stimulere til mer etterutdanning av lærere. Jeg vet at den nye kunnskapsministeren, Bård Vegar Solhjell, har sagt at han ønsker å gå enda mer aktivt inn, og se på lærerrollen – altså hvordan lærere jobber, og hvordan arbeidsvilkår lærerne har. Det er kjempeviktig. Har en lærere som har gode arbeidsvilkår og trives i jobben sin, vil det smitte over på elevene. Det er den viktigste årsaken til å få til en god skole.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-27:
Det med dokumentavgiften er en ting vi har diskutert i SV flere ganger. Det er klart at når en skal skaffe seg bolig, får en en ekstra overraskelse når en ser at en også skal betale en dokumentavgift i tillegg til de utgiftene en har med å skaffe seg bolig. Jeg har snakket med mange ungdommer, særlig, som plutselig får seg en overraskelse når denne avgiften kommer oppå de øvrige kostnadene. Det er også mange i SV som har tatt til orde for at dette er noe vi bør kikke på. Det ble ikke prioritert i dette statsbudsjettet, men jeg kan love representanten Leirstein at det er en debatt vi nok kan tenke oss å være med på videre. Spørsmålet er om vi fjerner den. Vi vil i alle fall se på mulighetene for å legge om dokumentavgiften, eventuelt redusere den. Jeg kan ikke love at det skjer neste år, men jeg kan love at vi skal ta på alvor de innspill som kommer.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Etter å ha lese Framstegspartiet sitt alternative budsjett lurer eg på om partiet i det heile ser nokon samanheng mellom dei frivillige og dei profesjonelle aktørane i kulturlivet. Til liks med Kristeleg Folkeparti er Framstegspartiet positiv til frivillige lag og organisasjonar. Kristeleg Folkeparti meiner at kultur har ein eigenverd og vil derfor styrkje budsjettet utover Regjeringa sitt forslag. Framstegspartiet føreslår kutt når det gjeld kulturbygg, musikkformål, språk, litteratur og bibliotekformål, museum, film, scenekunst – nesten 1 milliard kr vil dei kutte innafor kultursektoren. Mange frivillige lag og organisasjonar har stor glede av aktørar frå det profesjonelle kulturlivet. Framstegspartiet ville med sitt forslag, dersom det vart vedteke, strupe ein del av kulturlivet i Noreg. Kulturskulane skal drivast på dugnad, har aktørar frå Framstegspartiet sagt. Det profesjonelle gir inspirasjon til dei frivillige. Vi treng både topp og breidd. Ser Framstegspartiet det?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Jeg vil følge opp spørsmålet fra representanten Inge Ryan fra SV om landbruk. Det var et spørsmål som representanten Jensen ikke svarte særlig klart på. Hun snakket mer om fisk enn om landbruk. Fremskrittspartiet foreslår altså å kutte bevilgningene til landbruket med hele 7,1 milliarder kr – eller 59 pst. Det skal skje over ett år. Det vil redusere inntektene i landbruket med ca. 75 pst. umiddelbart. Når vi vet at landbruket er en kapitalintensiv næring med langsiktige investeringer, vet vi – det vet også Fremskrittspartiet – at det selvsagt også vil ha konsekvenser både i landbruksnæringen og i alle andre tilgrensende næringer. Det vil gi et ras av konkurser, ikke bare i landbruksnæringen; også banker, leverandører og foredlingsledd vil få problemer, og det vil ikke minst bli problemer for næringsmiddelindustrien. Er Fremskrittspartiet fortsatt interessert i norsk landbruksproduksjon? Hvilke virkemidler vil Fremskrittspartiet foreslå for å sikre norsk landbruksproduksjon?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
I likhet med Fremskrittspartiet foreslår Høyre betydelige kutt i landbruksoverføringene, et kutt på ca. 1,9 milliarder kr for jordbruket i 2008. Det innebærer ca. 20 pst. på ett år, og det er helt åpenbart at det vil gi store utfordringer for jordbruket. Høyre er opptatt av et mer markedsorientert jordbruk med stordrift. I en situasjon der verdensmarkedet har endringer i matvareprisene, ser vi at det også vil påvirke situasjonen i Norge. Er Høyre opptatt av å øke prisene i landbruket i Norge for å stimulere til økt tilbud av norske jordbruksprodukter i det norske markedet?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Også jeg er enig i det Heikki Holmås sier, at det er mye positivt i Kristelig Folkepartis budsjettforslag. Stortingsflertallet har jo i sine omprioriteringer i budsjettet bl.a. styrket fattigdomssatsingen, som også påpekes av representanten Sørfonn i hans innlegg. Nationen skrev på lederplass den 22. november at Kristelig Folkeparti nå ser ut til å ha mest å hente på samarbeid til rød-grønn side, og at avstanden til Høyre og Fremskrittspartiet har blitt enda større gjennom høstens budsjettbehandling. Jeg vil også understreke at de dramatiske kuttene som både Høyre og Fremskrittspartiet foreslår for landbruket, ikke skulle være noen spesiell invitasjon til Kristelig Folkeparti. Som representant for sentrumspartiet Senterpartiet synes jeg det er gledelig at Kristelig Folkeparti sannsynligvis får større uttelling for sine viktigste saker ved denne sentrum–venstre-regjeringen. Jeg vil be om Sørfonns kommentarer til det.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Det er ikke å legge skjul på at spørsmålet om småkraftutbyggingen har vært en vanskelig sak i senterpartikretser og i bygder og distrikter der en jobber med det. Det forslaget som nå blir gjennomført, står vi imidlertid bak. Men vi er også veldig opptatt av at vi skal realisere innholdet i den merknaden som jeg nettopp gjennomgikk i mitt innlegg, der en legger opp til at en skal se både på næringsmessige, miljøpolitiske, energipolitiske og ikke minst skattepolitiske vurderinger av den endringen som nå gjennomføres. Da forventer vi at denne gjennomgangen vil føre til endringer i de foreslåtte tiltakene. Det er særdeles viktig at vi får gjennomgått dette skikkelig. Det vil være det beste grunnlaget for at vi får en fornuftig politikk på dette området framover.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Spørsmålet om rederiskatt, både overgangsordning og framtidig ordning, har vært en komplisert sak. Det understreket også Lundteigen i sitt innlegg tidligere i dag. Jeg vil understreke at Regjeringen nå etablerer en konkurransedyktig rederiskattmodell for framtiden. Det understreket også Hansen i sitt spørsmål. Dette er vi i Senterpartiet selvsagt særdeles glad for. Vi er også opptatt av at dette er en viktig distriktsnæring som også gir grunnlag for landbasert virksomhet mange steder langs kysten. De maritime næringene er noen av våre sterkeste næringsmiljøer, og dette er det viktig for oss i Senterpartiet å bidra til i framtiden. Når det gjelder overgangsordninger og skattekreditten som det spørres om her, har Senterpartiet gått inn i den saken med en annen løsning i utgangspunktet enn det kompromisset som nå er foreslått av Regjeringen. Flertallet i Senterpartiets stortingsgruppe har tatt Regjeringens oppfatning av rederibeskatningen til etterretning, ut fra den politiske situasjonen vi er i. Gruppa har derfor akseptert det forslag som foreligger.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Jeg tror Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, som representanten Tørresdal her understreker, er særdeles enige om betydningen av kommuneøkonomien for å sikre gode velferdstilbud, for å sikre gode skoler, kulturtilbud mv., som også understrekes i spørsmålet. Vi er opptatt av at kommuneøkonomien skal videreføres også i framtiden. Vi ser at det settes spørsmålstegn ved de overføringene til kommunene som er kommet i dette budsjettet. Det er foreslått at en ivaretar demografiutfordringene. Vi vil se videre på utfordringene i framtiden når vi ser på kommuneøkonomien, for Senterpartiet har ikke stoppet opp med å videreutvikle kommuneøkonomien.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Den økte kraftverksbeskatningen har jeg kommentert i mitt innlegg. Jeg har sagt at vi ønsker å se videre på det. Vi har vært med og utformet en merknad sammen med de andre partiene i Regjeringen, og vi er opptatt av at vi skal få en grundig og skikkelig gjennomgang av kraftverksbeskatningen i tråd med det som er ønsket fra Småkraftforeningen og EBL. Vi ønsker en næringsmessig gjennomgang, en energipolitisk gjennomgang og en miljøpolitisk gjennomgang av den beskatningen, og vi forventer selvsagt at det skal gi resultater fram mot revidert, slik at vi får en beskatning som ivaretar framtidsmulighetene for denne næringen, som er viktig for distriktene, og som er viktig for mange grunneiere rundt omkring i landet. Spesielt småkraft er der viktig. Når det gjelder dieselavgiften, ser vi at den nå ikke møter motstand. Den har en klimaeffekt, og vi ser også at Venstre er glad for den skatteomveksling som dieselavgiften innebærer.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-27:
Senterpartiet har vært med i utarbeidelsen av budsjettet, og vi stiller oss bak de forslag som er framlagt i budsjettet, og som det skal stemmes over senere i kveld.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-11-27:
Fremskrittspartiets budsjettforslag står i en tradisjon i forhold til de ikke-sosialistiske partiene når det gjelder å satse på høyere utdanning og forskning. Vi syns det er bra at Fremskrittspartiet har kommet med i den borgerlige tradisjonen det er å satse på dette. Men det er en stor del som mangler. Regjeringa sier at den står for et såkalt kulturløft. Nå har Høyre mer til kultur enn Regjeringa, Kristelig Folkeparti har mer til kultur enn Regjeringa, Venstre har 150 mill. kr mer til kultur enn Regjeringa. Men Fremskrittspartiet vil kutte nesten 1 milliard kr i kulturbudsjettet. Kultur, høyere utdanning og forskning henger sammen. Det handler om å bygge nasjonen, det handler om å satse på framtida, på bibliotek, på museer, på det å ta vare på språket, på det å satse på dannelsen i et samfunn – en lang borgerlig tradisjon som Venstre har vært en forkjemper for i denne salen siden 1884. Nå har Fremskrittspartiet skjønt at det er viktig å satse på høyere utdanning og forskning. Når vil Fremskrittspartiet skjønne at kultur er en viktig del for i det hele tatt å jobbe for dannelsen i et samfunn?