André N. Skjelstad (Venstre), 2015-10-13:
Antallet asylsøkere vi har nå, er på et historisk høyt nivå. Den kraftige økningen, spesielt i antallet mindreårige, har vært en utfordring for vår forvaltning. Den kraftige økningen i antallet enslige mindreårige asylsøkere har også betydd en utfordring for fylkesmannsembetene. Statsministeren ga i den forrige saken en god og bred redegjørelse for situasjonen. Når det er såpass mange som 60 millioner mennesker som er på flukt, sier det seg selv at det er en ekstraordinær situasjon, ikke minst at en forventer å motta flere enn 23 000 – noe som også ble sagt av statsministeren – neste år. Det er viktig at kommuner, frivillige og flere andre deltar når det gjelder mottak og bosetting av flyktninger. I 2015 har det vært en kraftig økning i antallet asylsøkere til flere europeiske land. Fra sommeren i år har økningen i antall tiltatt, spesielt på grunn av at det er langt flere personer fra Syria, samt en sterk økning i antallet mindreårige asylsøkere. I den sammenheng er det selvfølgelig slik at Norge har plikt til å hjelpe mennesker som søker beskyttelse mot forfølgelse. Dette er et ansvar som vi må dele med Europa. Det er også viktig at vi gjør en del etater, som det statlige barnevernet, i stand til å gi de enslige mindreårige asylsøkerne under 15 år gode tilbud. Derfor er det viktig at Bufetat og private aktører, som raskt har måttet tilpasse seg situasjonen, også blir dimensjonert for dette framover. Men for å lykkes med integrering er det helt avgjørende, som Trine Skei Grande sa: Vi er nødt til å tenke nytt og starte integreringsprosessene raskere. Vi har lenge tatt til orde for å tenke nytt. Derfor var det også gledelig at flere partier for en tid siden var villig til å være med og tenke nytt – for nettopp å gi dem med mulighet til både små og store fellesskap en rask og effektiv saksbehandling, men også kunne oppfylle krav om beskyttelse, slik at de som har krav på beskyttelse, får opphold. De som da ikke skal være her, blir returnert. Gjennom dette sikrer vi også en forutsigbarhet for bosettingen framover, for det må være mulig å få en start i Norge raskt. Det er viktig at vi har en tett dialog med EU, særlig i prosesser som handler om revisjon av Dublin-avtalen, Schengen og annet regelverk som forplikter Norge. Det er viktig at Norge spiller en aktiv rolle når det gjelder de varslede endringene i Dublin-avtalen om en permanent relokaliseringsmekanisme, med sikte på å få en mest mulig enhetlig praktisering av Dublin-regelverket. Det er ingen tvil om at Dublin-regelverket er under sterkt press. I forrige uke var jeg og partilederen i Italia. Vi fikk høre om de utfordringene som dette medfører der. Ikke minst skal Dublin-avtalen møte utfordringene for nabolandene, f.eks. Hellas. Dagens situasjon gjør at vi er nødt til å tenke nytt også med tanke på det som er regelverket per i dag. Den situasjonen som vi har nå, er også krevende for mottaksapparatet vårt. Flere på denne talerstolen før meg har gitt sitt vitnesbyrd om det. Jeg vil videre påpeke at når en har vært vitne til at mottaksapparatet på Tøyen ikke har fungert, må en være påpasselig med at mottaksapparatet vil fungere når vi iverksetter det på nytt, bl.a. i Råde. For Venstres del er det helt klart at kommunene spiller en avgjørende rolle for mottak av flyktninger, for asylmottak. Men det er også som Geir Sigbjørn Toskedal påpekte: Venstre har store forventninger til den tilleggsproposisjonen som er varslet vil komme. Vi vil derfor avvente den – og vil tro at disse forventningene vil bli tilgodesett i den.