Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-18:
Næringskomiteen har i år hatt fem virkedager på å behandle landbruksoppgjøret. For noen bransjer i norsk næringsliv ville fem dager på å drøfte rammebetingelsene heldigvis vært tilstrekkelig, men for jordbruket, med over 20 milliarder kr i støtte, et mangfold av politiske målsettinger, en formidabel mengde reguleringer og virkemidler, er dette en uholdbar politisk prosess. Jeg vil beskrive det som et udemokratisk opplegg. Regjeringen har trolig satt rekord i bruk av Stortinget som svingdør i jordbrukspolitikken. Videre fungerer dette systemet slik at Regjeringen har forhandlet ferdig en avtale mellom Regjeringen og to næringsorganisasjoner. Derfor blir endringsforslag til dette å betrakte som avtalebrudd. Når vi så kommer til budsjettbehandlingen til høsten, vil endringer i jordbruksavtalen være brudd på tidligere vedtak. Stortinget skal med andre ord ikke blande seg mye bort i jordbrukspolitikken - og regjeringspartiene har i tillegg blokkert Høyres forslag om en egen stortingsmelding om jordbruk. Norge er det eneste land i verden som har et slikt forhandlingssystem. Høyre vil erstatte jordbruksoppgjøret med en konsultasjonsordning mellom regjeringen og jordbruksorganisasjonene og en ordinær budsjettbehandling. Vi fremmer forslag om dette i innstillingen og vil stemme mot årets oppgjør på prinsipielt grunnlag. Dette medfører ikke at Høyre vil fjerne alle virkemidler som inngår i jordbruksavtalen. Vi står bak mange av målsettingene for jordbrukspolitikken. Det viktigste for Høyre er å opprettholde dagens matproduksjon, sikre et aktivt jordbruk over hele landet og ta vare på det unike norske kulturlandskapet. Når det gjelder innretningen på årets oppgjør, er det spesielle i år at 80 pst. av økningen kommer som prisuttak mot forbruker. Jeg merket meg VGs leder den 4. juni, om at det «egentlig burde vært hele Norges befolkning som fikk anledning til å stemme over resultatet». Det kan man på mange måter være enig i. Effekten av oppgjøret for en familie på fire er ikke ubetydelig. Regjeringen legger til grunn en mekanisk modell som gir et utslag på ca. 1 500 kr pr. familie. Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon mener imidlertid at den reelle effekten vil bli mellom 3 000 og 3 500 kr for en slik familie. Dette har særlig konsekvenser for familier med svak økonomi og kommer på toppen av 15 renteøkninger, høye drivstoffutgifter og økende priser på andre varer. Dette er med andre ord ikke et tiltak for å fjerne fattigdommen i Norge, for dem som måtte huske den delen av Soria Moria-eventyret. Næringsmiddelindustrien vurderte situasjonen med økende matvarepriser internasjonalt i et helt annet perspektiv. Industrien ønsket å bruke muligheten til å jevne ut den store avstanden mellom situasjonen i Norge og ellers i Norden. For næringsmiddelindustrien gir vi med dette oppgjøret fra oss en unik mulighet til å styrke konkurransekraften. Høyre er opptatt av at jordbrukspolitikken må legge til rette for bonden som selvstendig næringsdrivende. Fokus må flyttes fra en debatt om årlige inntektsoppgjør for bøndene til en debatt om rammebetingelser for en viktig næring i Norge. Høyre vil ha en mer framtidsrettet jordbrukspolitikk og gi bøndene økte muligheter for verdiskaping gjennom deregulering, forenkling, styrket eiendomsrett og større muligheter til å etablere et framtidsrettet jordbruk. Vi må fokusere mer på de politiske mål for jordbruket og mindre på antall bruk og antall årsverk. Statsråden uttalte som kjent i 2005 at ethvert nedlagt bruk var et personlig nederlag. Dette er et farlig perspektiv i jordbrukspolitikken. Regjeringen spår selv at 1 400 bruk vil bli avviklet i 2008, uten at det hindrer solide doser selvskryt i årets debatt om jordbruksoppgjøret. Det er interessant å se på statistikken for avgang i bruk og årsverk etter 2000. Det framgår ganske klart av statistikken at avgangen var størst i 2003, for deretter å gå gradvis ned i 2005, 2006, 2007 og for så vidt i 2008. Reduksjonen når det gjelder avgang, som har vært regjeringspartienes angivelige bevis på en kursendring for jordbruket, var med andre ord godt i gang før denne regjeringens politikk kom til effekt. I proposisjonen framgår det at norsk jordbruk fortsatt er dominert av småskala bruksenheter. Gjennomsnittsbruket for melkeproduksjon hadde i 2007 18,5 kyr - en økning fra 14 kyr i 1999. Regjeringen anslår at gjennomsnittet øker til 19,5 ku i 2008, og at økningen er på én ku pr. år. Dette viser at jordbruket har et effektiviseringspotensial og en betydelig omstilling foran seg. Det er veldig interessant å møte bønder som har investert i samdrifter og større enkeltbruk som er flere ganger større enn gjennomsnittet, med melkerobot og moderne utstyr, og som likevel snakker om ekspansjon videre. Jeg tror at vi trenger flere slike bønder, og at vi må legge bort landbruksministerens nasjonalromantiske drøm om det lille norske folkefjøset. Det er verdt å merke seg at det er så godt som ingen sammenheng mellom volum matproduksjon, mengde dyrket areal og endringer i antall bruk og årsverk. Omstillingen går sin gang, uten at det i særlig grad går ut over de sentrale og viktige målsettingene i jordbrukspolitikken. Høyre vil legge til rette for en mer framtidsrettet jordbrukspolitikk. En slik utvikling vil gi større enheter, flere på heltid og lavere subsidienivå, men grunnlag for økte inntekter for den enkelte bonde. Det er nødvendig å få til et mer profesjonelt jordbruk med mer robuste aktører og et lavere behov for subsidier. For Høyre er det imidlertid helt sentralt at dette skjer innenfor rammene av dagens opplegg, med et aktivt jordbruk over hele landet. Bøndene må få tilbake eiendomsretten til egen gård og grunn. Dette er ekstremt viktig i en tid da omstilling, salg og nyinvesteringer er trenden. Det er meningsløst at jordbruket i 2008 skal sitte tilbake som den eneste bransjen i Norge med et utdatert, gammelsosialistisk opplegg med statlig prisregulering for gårdsbruk. Det er nesten absurd at når selger og kjøper av en gård har forhandlet og blitt enige om en pris, skal staten gå inn og nedjustere den prisen. Dette opplegget gjør at mange bønder ikke får betalt det gården er verdt, dersom de må forlate bransjen. Det er jo 1 400 som vil gå ut av drift i 2008. Unike verdier i hus, beliggenhet, utmark og skog går dermed på billigsalg når prisen blir kraftig justert ned. Mens folk som eier vanlige bolighus, har fått en kraftig verdiøkning de siste årene, ønsker altså Senterpartiet - som styrer jordbrukspolitikken i denne stortingsperioden - at bøndene skal sitte tilbake som en økonomisk underklasse med offentlig nedregulerte eiendomsverdier. Dette er ikke bare et grovt inngrep, det er helt ødeleggende også som næringspolitisk tiltak. Ingen ønsker å selge under markedspris, og derfor sitter mange på gjerdet i stedet for å slippe nye eiere til, og i stedet for å legge til rette for nye investeringer på bruket. Ingen vil heller investere store beløp i en gård dersom de vet at gården skal gjennom en prisregulering noen år fram i tid. Ideen om prisregulering av gårdsbruk er mislykket og må avskaffes så raskt som mulig. Vi registrerer det som ganske positivt at en del senterpartister har engasjert seg voldsomt i en enkelt, profilert sak i Akershus. Dette blir litt patetisk. Jeg synes senterpartistene burde ha vært mer opptatt av hvordan prisreguleringen rammer normale gårdsbruk rundt omkring i landet. Det er ingen tvil om at det er et betydelig potensial for forenkling og avbyråkratisering i jordbruket. Regjeringen blokkerer en debatt om jordbruksbyråkratiet, samtidig som studentoppgaver anslår at dette har en pris på 4 milliarder kr hvert år. Det bekrefter behovet for å tenke nytt. Forenkling vil redusere offentlige utgifter og gjøre hverdagen enklere og mer lønnsom for bonden. Høyre gjentar også forslag om å fjerne delingsforbudet i jordloven, for å gi bøndene bedre muligheter til å skape verdier på eget bruk. Vi vil også fjerne boplikten, som i likhet med prisregulering er et tungt inngrep i eiendomsretten. Jeg mener at det er en kortslutning at eiendomsretten må fratas bonden, bare fordi han mottar offentlige tilskudd for å produsere offentlige goder. Jeg har registrert at det gjøres en innsats fra regjeringspartiene, og for så vidt også fra Fremskrittspartiet, for å sette Høyre og Fremskrittspartiet i samme bås i jordbrukspolitikken. Jeg forstår strategien, for det er selvfølgelig krevende for Regjeringen å ha et seriøst og ansvarlig alternativ fra Høyre i jordbrukspolitikken. Vi er glade for alle som støtter Høyres jordbrukspolitikk, men jeg vil understreke at det er forskjell på en framtidsrettet modernisering og en drastisk omlegging av jordbruket. Hvis man måler politikken i kroner og øre, er det dessverre å konstatere at Høyre ligger nærmere Senterpartiet enn Fremskrittspartiet. Ser vi i tillegg på forslag om endringer i geografiske virkemidler, er det betydelige forskjeller på borgerlig side. I den grad merknader, utspill og frierier i Nationen bærer bud om en kursendring, vil jeg være den første til å ønske dette velkommen. Dagens jordbrukspolitikk trenger et seriøst alternativ med store ambisjoner og et bankende hjerte for norsk jordbruk og norske bønder. Når det gjelder Regjeringens opplegg ved dette oppgjøret, merker jeg meg at det er blitt mer stimulering til stordrift enn tidligere. Uttak på pris er riktignok ikke god forbrukerpolitikk, men det premierer større bruk. Det samme gjelder forslaget om å leie melkekvoter. Jeg synes det isolert sett er positivt at Regjeringen nå ser behovet for omstilling, selv om dette ikke akkurat foregår med sjumilssteg. Til slutt vil jeg nevne at Høyre har fremmet et Dokument nr. 8-forslag om å avvikle markedsordningen for svin. I innstillingen til jordbruksoppgjøret har flertallet, alle utenom medlemmene fra Fremskrittspartiet, vist til at det blir nedsatt et bredt sammensatt utvalg for å se på markedsordningene med det formål at det ikke lenger skal gjennomføres markedsregulerende tiltak. Høyre vil derfor avvente dette arbeidet og vedlegge forslaget protokollen. Vi behandler også reindriftsavtalen i dag, og jeg vil bare nevne vårt forslag om en stortingsmelding om reindriftsnæringen, som er spesielt nødvendig. Jeg vil ta opp de forslag Høyre fremmer alene eller sammen med andre i de tre innstillingene vi behandler i denne debatten.