Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Dette har vært en helt spesiell høst. For første gang siden 1945 anslås det at den samlede produksjonen, den samlede verdiskapingen, i verdens industriland vil gå ned. Dette vil, slik jeg bl.a. understreket i trontaledebatten, også ramme Norge. Dette er en situasjon som krever klar tanke og riktig handling. Det er en situasjon som krever at vi setter inn de tiltakene som trengs, der de trengs, og når de trengs. Det er en situasjon som krever ekstraordinære virkemidler og en ekstraordinær vilje og evne til å finne gode løsninger. Derfor har Regjeringen lagt fram vidtgående forslag. Derfor har Regjeringen lagt stor vekt på å lytte til de råd som vi har fått om hvordan krisen best kan håndteres. Vi har ikke minst lagt vekt på de råd vi har fått fra dem som har skoen på, og som dermed vet hvor den trykker. Vi har møtt ledere for store og små bedrifter, store og små banker. Vi har møtt arbeidstakere og deres organisasjoner. Vi har invitert representanter for et samlet norsk næringsliv til å komme med sine innspill. Vi har lyttet til de rådene vi har fått. Verden har ikke stått overfor en større finanskrise siden 1930-tallet. Som den gang har krisen sitt utspring i USA, og ble innledet med børsfall og bankkonkurser. Den gang, som nå, var krisen et resultat av grådighet og en naiv tro på at markedet kan styre seg selv uten reguleringer og offentlig styring. Som den gang vil problemene i finansnæringen nå spre seg til andre deler av økonomien og samfunnet. Og som den gang vil rystelsene ute nå også merkes her hjemme. Det blir mindre etterspørsel etter norske varer og tjenester, redusert økonomisk vekst, bedrifter må permittere eller si opp ansatte, og gode prosjekter får ikke finansiering. De siste tre årene er arbeidsledigheten i Norge halvert. Men i dag fikk vi nye tall som viser at arbeidsløsheten øker. Det viser at det internasjonale økonomiske tilbakeslaget også rammer Norge. Regjeringens oppgave er både å sikre eksisterende arbeidsplasser og å legge til rette for nye for dem som blir arbeidsledige. Med det kraftige økonomiske tilbakeslaget som verden opplever, er det ikke mulig å unngå at noen bedrifter nedbemanner eller legges ned. Vår utfordring er å gi dem som bli arbeidsledige, nye oppgaver i nye virksomheter. Vi må sørge for at færrest mulig mister jobben, og at de som mister jobben, får en ny jobb så raskt som mulig. Regjeringen har gjennom hele høsten fremmet ulike tiltak for å sikre arbeidsplasser. I statsbudsjettet som ble lagt fram 7. oktober, varslet vi et tilbakeslag for norsk økonomi og internasjonal økonomi. Derfor inneholder budsjettet som Stortinget behandler i dag, omfattende tiltak for å stimulere økonomien: flere ekstra milliarder til vei og jernbane, omfattende statlig byggevirksomhet og flere tiltak for økt byggeaktivitet i kommunene, bl.a. en egen ordning for oppussing og nybygging av skoler og svømmebasseng. Denne satsingen vil gi oss en dobbel gevinst. Vi får nye skolebygg, bedre veier og flere sykehjem. Samtidig sikrer vi arbeid til mange som ellers ville gått arbeidsledige. Budsjettet som behandles i dag, er i seg selv en tiltakspakke mot arbeidsledighet. Økonomien stimuleres med 14 milliarder kr. Uten dette ville Norge blitt mye hardere rammet av den internasjonale finanskrisen. Budsjettet er viktig. Det begynner å virke fra årsskiftet. Men vi måtte handle før det. Lavere rente og god tilgang på kapital virker med en gang. I møtene med representanter for nærings- og arbeidsliv har vi fått ett entydig råd: Det viktigste nå er å få bankene til å fungere, å sikre næringslivet tilgang på lån og å få rentene ned. Renten er satt ned to ganger, og Norges Bank har varslet ytterligere rentenedgang. Staten har gjennom statsbanker, garantiordninger og andre virkemidler sikret bedriftene og husholdningene tilgang på lån. Det viktigste enkelttiltaket overfor finansnæringen er den omfattende krisepakken for bankene på 350 milliarder kr. Bankene måtte begynne å fungere igjen, etter at de nærmest hadde sluttet å gi lån. Rentene i pengemarkedet måtte også ned. Nå begynner denne krisepakken å virke. Rentene er på vei ned, og bankene fungerer mer normalt. Men det er langt igjen før det norske bankvesenet fungerer slik det skal. I tillegg til å få det private bankmarkedet til å fungere bruker vi statsbankene aktivt. Sist fredag fremmet vi forslag som gjør det mulig for Kommunalbanken å øke utlånene med 15–20 milliarder kr. Det gjorde vi fordi mange kommuner meldte at de hadde problemer med å få finansiert viktige prosjekter rundt omkring i landet. Når vi nå utvider Kommunalbankens rammer, betyr det at det er mulig å skaffe penger til oppussing av skoler og basseng, bygging av omsorgsboliger og sykehjem og mange andre viktige tiltak rundt omkring i landets kommuner. Søndag la vi fram nye tiltak rettet både mot den eksportrettede delen av næringslivet og mot de små- og mellomstore bedriftene. Vi øker rammene for GIEK med 50 milliarder kr, nær en fordobling. Videre foreslår Regjeringen å utvide ordningen med byggelånsgaranti for skip. I natt inngikk staten og Eksportfinans en avtale som sikrer finansieringen til Eksportfinans. Gjennom å sørge for god tilgang på subsidierte lån trygger vi arbeidsplasser i viktige norske eksportbedrifter. Dette er helt avgjørende for dem som lever av å selge sine produkter til utlandet. I tillegg vil Regjeringen øke Innovasjon Norges låneramme med 1 milliard kr. Felles for alle disse tiltakene og for lavere rente er at de begynner å virke allerede i høst, før budsjettet begynner å virke neste år. Regjeringen varslet i går at vi tidlig på nyåret vil legge fram nye tiltak over statsbudsjettet for å sikre norske arbeidsplasser. Tiltakene vil innebære en enda sterkere opptrapping av bevilgningene til offentlige bygg og anlegg og til vedlikeholdsprosjekter. Det viktigste for oss er å få på plass tiltak som holder arbeidsledigheten nede. Da trenger vi virkemidler som kan iverksettes raskt, og som virker raskt. Jeg er glad for at opposisjonspartiene er positive til Regjeringens nye initiativ. Ingen sitter med ferdige svar på hvordan disse utfordringene kan møtes. Regjeringen vil lytte til forslag og synspunkter også fra opposisjonen. Det var bakgrunnen for at jeg i et brev til Kristelig Folkepartis leder, Dagfinn Høybråten, i går inviterte til dialog med opposisjonen. Jeg gjentar denne invitasjonen i dag. Vi hadde slik dialog også under arbeidet med banktiltakene. Vi vil invitere opposisjonspartiene til samtaler om de nye tiltakene før de legges fram. Regjeringens miljø- og fordelingsprofil vil ligge til grunn ved utformingen av de nye budsjettendringene. Forslaget om sosialt rettferdig omlegging av formuesskatten og arveavgiften står fast. Den økonomiske krisen i mellomkrigstiden fikk store, negative sosiale og politiske konsekvenser og varte i mange år. Men krisen på 1930-tallet gav oss også viktig lærdom og erfaringer som vi nå drar nytte av. Den gangen prøvde konservative krefter i den amerikanske kongressen å stoppe president Roosevelts New Deal-politikk ut fra den liberalistiske teorien om at markedet selv vil ordne opp på lang sikt. Roosevelts økonomiske rådgiver kommenterte dette med de velkjente ord: Folk spiser ikke på lang sikt, de spiser hver dag. Det vi lærte i mellomkrigstiden, er at markedet ikke kan overlates til seg selv, at finansmarkedene må reguleres, at markedet må være et redskap for menneskene og ikke omvendt, at vi må ha økonomisk planlegging og en politikk som har full sysselsetting som sin viktigste målsetting, at omfattende offentlige velferdsordninger og små inntektsforskjeller ikke bare er viktige i seg selv, men bidrar til å dempe virkningene og lengden av økonomiske tilbakeslag – kort sagt, at det vi kaller den norske modellen, ikke bare er best egnet til å dele goder, men også er best egnet til å skape verdier og sikre arbeidsplasser.