Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-09:
De ti siste årene har nordområdene fått sin høyst fortjente plass på den politiske dagsordenen. Norges engasjement i nord har blitt styrket, og interessen for vårt engasjement i nord har blitt styrket, både nasjonalt og internasjonalt. Viktige milepæler er nådd de siste årene. Delelinjeavtalen er et stikkord. Andre stikkord er at det ulovlige overfisket i Barentshavet er bekjempet, at forsknings- og kunnskapsmiljøene våre i nord – om nord – er styrket, at Barentshavet er etablert som en ny energiregion i Europa, og at vi har fått på plass forvaltningsplaner for Barentshavet og Norskehavet. For Nord-Norges del har dette engasjementet også betydd en aktiv politikk for vekst, som igjen har resultert i økende befolkning og mange tusen nye arbeidsplasser. Dette er et resultat av bevisste politiske prioriteringer, og det er også et uttrykk for at politikk og internasjonalt samarbeid virker. Det bør også tjene som en inspirasjon til å videreføre og videreutvikle en aktiv nordområdepolitikk i en tid som krever både engasjement og klokskap for å møte klimaendringene, for å håndtere miljøutfordringene knyttet til økt skipstrafikk og ny næringsvirksomhet, for å tenke framtidsrettet om Svalbard-samfunnet, som for tiden rammes av fallende kullpriser, for å sikre at geografisk plassering, rike naturressurser og interesse utenfra fortsatt kan omsettes til vekst og utvikling av den nordnorske landsdelen, og sist, men ikke minst, for å forvalte vårt naboskap med Russland. Da statsministeren tidligere i høst presenterte regjeringens nordområdepolitikk, sa hun at man skulle gå fra dialog til handling. Det er uklart hvorfor regjeringen mener at dialog i nord er noe man bør gjøre mindre av. Vi ser at vårt naboland Russland øker sin aktivitet, investerer mer og moderniserer forsvaret i nordområdene. Til tross for uenighet om russisk opptreden i Ukraina, er forholdet til vår store nabo i øst preget av lav spenning og samarbeid. Med dagens politiske utvikling i Russland spiller nordområdesatsingen vår en enda viktigere rolle for å ivareta norske utenrikspolitiske interesser enn tidligere. De felles prosjektene og institusjonene som er bygd opp de siste årene, må styrkes for å bidra til dialog og samarbeid. Ikke siden murens fall har vel dialogen mellom russiske og norske lokal- og regionalpolitikere vært viktigere enn i dag. Folk-til-folk-samarbeid, felles kriseberedskap og felles interesser knyttet til fiskeriforvaltning og havrett bidrar til å styrke russiske og norske fellesinteresser i nord. God dialog kan hindre at det oppstår nye uenigheter i våre grenseområder. Derfor er ikke dialog noe vi bør gå bort fra, dialogen bør i stedet styrkes. Gjennom åtte år i opposisjon har Høyre og Fremskrittspartiet kritisert nordområdesatsingen til den rød-grønne regjeringen. Det ga også dagens utenriksminister uttrykk for da han tiltrådte i fjor høst. Han var utålmodig, og han ville ha konkrete resultater raskt. Nå har det gått over ett år, og jeg tror det er uklart for flere enn meg hva slags raske, konkrete resultater Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har å vise til. Ett konkret resultat er dessverre at regjeringens skattekuttpolitikk også har gått ut over forsvarsbudsjettet, der man nå ligger under nivået i langtidsplanen. Jeg registrerer at forsvarsministeren i et replikkordskifte her tidligere i dag ikke ville svare på om hennes eget budsjett var godt, og at hun i stedet pekte på utredninger fra forsvarssjefen som kommer om ett år. Og der er det en markant forskjell fra Høyre i opposisjon, som ville ha 600 mill. kr mer til Forsvaret. Før ville Høyre bevilge mer, nå vil Høyre utrede mer. Det virker også som om forsvarsministeren var mer interessert i å snakke om utfordringene under den rød-grønne regjeringen enn de utfordringene vi nå ser framover. Regjeringens nordområderapport, Nordkloden, gir mange gode analyser og beskrivelser. Men det er vanskelig å få øye på en klar retning for den norske satsingen i nord, i Norge og i Arktis. Det er ikke tegn til tydelige ambisjoner der regjeringen forplikter seg til investeringer og initiativ. I budsjettforslaget for 2015 foreslo regjeringen en rekke kutt på nordområdesatsingen. Budsjettavtalen har fjernet de verste kuttene, men nordområdeprofilen som sådan ble ikke bedre. Arbeiderpartiet mener Norge bør beholde et bredt perspektiv i utviklingen av nordområdene, noe som også gjenspeiles i vårt alternative budsjett.