trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inge Lønning (Høyre), 2006-01-11:
I Dagsavisen i dag, som er en vennligsinnet avis, går jeg ut fra statsministeren mener, står det om denne regjering: «Forbedringspotensialet er enormt.» Det må jo være en oppmuntring for statsministeren. Det viser ikke til denne sakens innhold, men det viser til Regjeringens måte å arbeide på, og ikke minst Regjeringens måte å kommunisere med omverdenen på. Det er ikke dagligdags kost at en norsk utenriksminister må skrive brev til andre lands utenriksministere for å be om unnskyldning for det Regjeringens nestleder har sagt offentlig i Norge. Forhåpentligvis mener ikke statsministeren at det er grunn til å bagatellisere dette. Det rammer nemlig et lite land som Norge på det aller mest følsomme punkt; vi har ikke råd til å te oss slik at utenverdenen lurer på hva den norske regjeringen egentlig holder på med og står for. Kan statsministeren garantere at han vil utnytte det forbedringspotensialet(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) før de kommuniserer med omverdenen? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Inge Lønning (Høyre), 2006-01-11:
La meg først si at jeg er glad for at det er noen statsråder som ikke er bortreist, og for at helse- og omsorgsministeren har funnet tid til å stikke innom Stortinget. Mitt spørsmål går altså til helse- og omsorgsministeren: «Aftenposten meldte 2. januar at flere får hjelp på private sykehus for det offentliges regning, samt at myndighetene får mer behandling for pengene hos private enn før. I DN 30. desember uttalte Inga Marte Thorkildsen at statsråden bør instruere foretakene om å begrense bruken av private aktører, samt at avtaleperiodene bør bli kortere. Vil statsråden følge oppfordringen fra Thorkildsen om å instruere helseforetakene, og hvilke konsekvenser mener hun i så fall en slik innstramming vil få for tilbudet til pasientene?»
Inge Lønning (Høyre), 2006-01-11:
Jeg takker statsråden for svaret og legger merke til at statsråden innledningsvis uttalte seg anerkjennende om den innsatsen som er gjort, og som artikkelen i Aftenposten dokumenterer gjennom statistikk. På det punkt er vi helt enige. Men jeg vil gjerne følge opp med å spørre om ikke statsråden er enig med meg i at det er grunn til å tro at brukerne av norske helsetjenester, de som blir behandlet i sykehus, er opptatt av én ting, nemlig faglig god behandling, rask behandling, og at de formodentlig er svært lite opptatt av navnet på den institusjonen hvor de får denne behandlingen, eller hvorvidt institusjonen er organisert på den ene eller andre eller tredje måten. Hvis vi er enige om den pragmatiske tilnærming at det er brukernes behov som skal stå i sentrum, hvorfor er man da så opphengt i å inndele private tilbydere i ulike kategorier? Det kan jo ikke være brukerne man da er opptatt av?
Inge Lønning (Høyre), 2006-01-11:
Da er det naturlig å følge opp med å spørre statsråden om hun vil legge til grunn det prinsippet når hun kommuniserer med foretakene og gir dem styringssignaler, at før man eventuelt trapper ned avtalefestet virksomhet med private aktører, skal man være 100 pst. sikker på at pasientene ikke blir skadelidende – ved at det blir lengre ventetider, eller ved at tilbudet blir dårligere faglig sett. Kan vi være helt sikre på at det vil ligge til grunn, og at det ikke er antagelser om hva som kunne tenkes å være ledig kapasitet ved offentlige institusjoner, slik at pasientene blir prøvekaniner for hvor godt de offentlige institusjonene er i stand til å utnytte sine ressurser?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-01-11:
Jeg vil gjerne først få begynne med å returnere ønsket om godt nytt år også til statsministeren og hans regjering. De trenger det! Nå er situasjonen den at det nye året ikke har begynt så godt for Regjeringen, og det gamle sluttet heller ikke så godt. Det har også oppstått en uklar situasjon i et viktig spørsmål. Statsministeren oppsummerte i et nyttårsintervju alle fjorårsdebattene, langt på vei skapt av hans egen regjering, med å kalle dem medieskapte ikke-debatter og tøysedebatter, og at han hever seg over alle disse debattene. Mitt spørsmål til statsministeren er ganske enkelt: Mener statsministeren at den viktige debatten som oppstod med den uavklarte situasjonen hans visestatsminister skapte om boikott av Israel, og som etter mitt skjønn har bidratt til denne avklaringen statsministeren med rette nå sier, også var en tøysedebatt eller en ikke-debatt? Eller var det nødvendig for å få den avklaring han nå gir uttrykk for?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-01-11:
Jeg er redd statsministeren ikke ledet landet, men slappet vel mye av da han gav dette nyttårsintervjuet som er referert. Nå har han bidratt til å moderere dette betydelig i dag ved å si at den generelle karakteristikken av den betydelige demokratiske aktivitet i debattene i høst har vært tøysedebatter når det gjelder to saksfelt. Og det må statsministeren selvsagt ha lov å ha en mening om. Jeg synes likevel det er ganske påfallende hvordan statsministeren, og også andre i hans regjering, har gjort det til et poeng å si hvor viktig det er at det fargerike fellesskap i seminarer og regjering må få lov å leves ut med ulike syn, mens han legger en knallhard hand over den debatten som skal være i et demokrati, og så å si avlyser noen av demokratiets viktigste virkemidler. Det har blitt moderert i denne debatten, men allikevel vil jeg bruke denne anledningen til å oppfordre statsministeren, gjerne i spørsmåls form: Kan han ikke gjøre det til et nyttårsforsett heller å løfte fram det han så bra har sagt noen ganger i Stortinget, nemlig å lytte, være inkluderende, akseptere at det kommer nye standpunkter i Stortinget? Jeg vet godt at en regjering ikke har tenkt alle tanker. Av og til dukker det opp gode ting i debatten etter at en regjering er ferdig. Bygg på det, statsminister, og gjør det til et nyttårsforsett. Er ikke det smart?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-01-11:
Flott, president!
Lars Sponheim (Venstre), 2006-01-11:
Vi har lagt bak oss et år som har vært noe av det beste, kanskje det beste norsk næringsliv noen gang har hatt. Vi har rekordstore overskudd, vi har fantastiske resultater for nasjonen Norge, og det er jo slik at det å ha lønnsomme bedrifter er en forutsetning for å kunne få et stort og viktig fellesskap. Vi må skape for å dele, som statsministeren så ofte sa en gang i tiden. Det at vi nå har et næringsliv i Norge som er så moderne, som fanger mulighetene i den globale økonomien, er framfor alt et resultat av at næringslivet har kunnet omstille seg de siste årene. Det vet statsministeren mye om, som tidligere næringsminister, og også undertegnede, at de forutsetninger som lå til grunn for omstillinger, det at norske bedrifter investerte mye mer ute enn utlendinger investerte i Norge, det at man investerte like mye ute som man investerte i Norge, var en forutsetning. Dessverre er det slik at av og til går arbeidsplasser tapt i en sånn omstilling, men det er nødvendig for å styrke framtidsrettede arbeidsplasser i Norge. Så tar hans statssekretær, på Statsministerens kontor, og hans næringsminister i ulike intervjuer i julen til orde for at nå skal bedrifter ilegges en bot, en millionbot. Hans statssekretær viser til Tyskland, hvor det er 1 million i bot for hver arbeidsplass som måtte forsvinne. Det er synd at arbeidsplasser forsvinner, men det er nødvendig for å få et framtidsrettet, moderne næringsliv. Det er så å si skatt på omstilling de tar til orde for. Jeg er ganske sikker på at hadde det vært politikken da statsministeren i sin tid var næringsminister, og da undertegnede var det, gjennom skiftende regjeringer, så hadde vi i dag ikke hatt det globalt konkurransedyktige og lønnsomme næringslivet som vi har i Norge i dag. Betyr det at statsministeren her i Stortinget i dag kan varsle at det kommer til å bli politikk fra denne regjeringen å skattlegge den type nødvendige omstillinger, disse millionbøtene som her varsles?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-01-11:
Jeg er veldig glad for den smule forsøk statsministeren har gjort på å kunne Venstre-historie. Jeg vil gjerne bidra framover til å utdype kunnskapen på det området. En viktig historiekunnskap er at Venstre har vist evne til omstilling, også av politikk. Vi har fått ord på oss for å være forretningsfører for nødvendigheter. Det er heldigvis rett, for reaksjonisme trenger vi ikke, heller ikke i norsk næringspolitikk i møte med global økonomi. Jeg er glad for at statsministeren ikke bekrefter at det kommer den type skatt på omstillinger. Jeg har lyst til å minne statsministeren om et intervju han har gitt. Jeg er meget enig i det han sier i det intervjuet, og jeg vil gjerne få si at det var ikke min mening å ta æren for resultatene i 2005. Tvert imot, jeg delte den med skiftende regjeringer og næringsministre opp gjennom tidene – jeg frykter de framtidige på kort sikt. Han sier i et intervju at velferdsstatens verste fiende er de som er imot fornying. Det er helt rett. Han skryter også av de viktige omstillingene i Posten og NSB, som nå går med fantastiske overskudd, hvor vi slet med det motsatte for noen år siden. Omstilling er nødvendig, og jeg vil bare minne om at når man måtte tenke disse innstrammingene overfor det private næringsliv, så kan man ikke tenke seg en skatt på omstilling for den type omstillinger i offentlig sektor. Likt må de behandles.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-01-11:
Politiske signaler betyr noe. Det er jo åpenbart når Eni sier at de vil vurdere letestopp i Norge så lenge de ikke vet hva de har å forholde seg til når det gjelder rammebetingelser. Fremskrittspartiet mener at man skal stille strenge miljøkrav til olje- og letevirksomhet, men man må la være å snakke om at man skal innføre vernesoner. Man må heller si hvilke miljøkrav oljeselskapene vil møte, og så skal de få utvinne. Statsministeren viser til at 19. runde skal tildeles i første kvartal, men rammebetingelsene for oljevirksomheten i nord skal først vedtas i andre kvartal. Dermed risikerer man at det tildeles leteområder som Stortinget, hvis de får innflytelse på rammebetingelsene, faktisk kan endre og stenge. Miljøvernministeren har sagt at hun ikke utelukker oljefrie soner i nord. Mange spekulerer i at forvaltningsplanen vil innebære at Goliat-feltet kommer inn under petroleumsfrie soner. Kan statsministeren forsikre oss om at Goliat-feltet ikke blir vernet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-01-11:
«Ifølge NTB 3.1. sier statsråden at «man allerede er for sent ute til å møte en betydelig underdekning i Møre og Romsdal fra 2010». Aps fylkesordfører Jon Aasen krever to gasskraftverk, uten rensing, og sier «vi må starte produksjonen av elektrisk kraft, og så kan rensingen komme senere. Det finnes ikke alternativer til gasskraft». Sp-ordfører Gunnar Hynne i Hemne står bak oppropet «Ja til bygging av gasskraftverk på Tjeldbergodden, uten krav til rensing første dag!». Vil Regjeringen frafalle kravet om CO2-håndtering?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-01-11:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var en grei virkelighetsbeskrivelse, men uten en eneste konkret løsning som kan bøte på problemet. Kraftsituasjonen i Møre og Romsdal er veldig kritisk. I løpet av 2010 vil det ha kommet på plass tre nye industrivirksomheter, Hydro Aluminium, Hustadmarmor og Ormen Lange, noe som betyr at kraftbalansen i fylket blir veldig dårlig. Faktisk trengs det 7 TWh ny kraft i regionen for at den skal være selvforsynt. Det tilsvarer i dag 5 pst. av nasjonalt forbruk. På dette har Regjeringen altså ingen løsning – utover å vise til at Statnett skal evaluere nettstrukturen. Statnett har gitt et veldig tydelig råd. De har sagt at det må bygges gasskraftverk i dag, og det må bygges uten CO2-rensing, om nødvendig. Regjeringen viser her at de er villige til å spille rulett med kraftsituasjonen i Møre og Romsdal, bare fordi de skal ha igjennom sine ideologiske formuleringer i Soria Moria-erklæringen. Et relevant spørsmål er da: Ser statsråden konsekvensene det vil få for industrien og for husholdningene i fylket dersom kravet om CO2-rensing faktisk forsinker dette gasskraftverket, som trengs innen 2010?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-01-11:
Jeg takker igjen for svaret. Det nytter ikke med møte når Statnett, som er fagmyndighet på området, sier at det må bygges gasskraftverk uten CO2-håndtering, og når NVE sier at de fra 2010 ikke kan garantere verken for forsyningssikkerheten eller for et normalt prisnivå i fylket. Problemet er nettopp Regjeringens politikk på dette området. Flere av statsrådens partikolleger i Møre og Romsdal – og til og med stortingsrepresentant Ola Borten Moe, ifølge Adresseavisen – har vært med på å formulere dette oppropet mot Regjeringens eksisterende politikk. Arbeiderpartiets fylkesordførere i både Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag sier at Regjeringens politikk er feilslått. Problemet er kravet om rammebetingelser med hensyn til CO2-håndtering for å rense avgassen. Det er ingen som tror på at det vil være mulig innen 2010. Til og med Statnett sier det. Det er et stort usikkerhetsmoment når det gjelder hvem som må dekke kostnadene. Så lenge utbygger risikerer å måtte dekke dem, vil det ikke bli bygd gasskraftverk. Derfor må man komme på banen med en løsning som gjør at dette er realistisk. Vil Regjeringen ta til orde for å endre Soria Moria-erklæringen på dette området for å hindre kraftkrise i Midt-Norge?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2006-01-11:
Olje- og energiministeren hevdet før helgen at det ikke er gitt at en utbygging av Goliat vil godkjennes. Oljedirektør Gunnar Berge uttaler i dag til Dagens Næringsliv at petroleumsloven gjør det vanskelig å nekte oljeselskapet Eni å bygge ut Goliat-feltet. En slik forhåndsgodkjennelse av oljedirektøren synes jeg er noe underlig, siden saken skal behandles i Stortinget og en helhetlig forvaltningsplan skal legges fram før påske, som statsministeren har bekreftet i tidligere svar. Mitt spørsmål blir da: Mener statsministeren at oljedirektørens tolkning av petroleumsloven på dette tidspunktet medfører riktighet, med de tillatelser som er gitt?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-01-11:
Miljøvernministeren har skapt usikkerhet om hvorvidt Goliat-feltet vil få utbyggingstillatelse for olje. Den usikkerheten er ryddet av veien i dag av statsministeren. Det betyr at miljøvernministeren og SV er overkjørt. Det som gjenstår, er å se hvilke betingelser som stilles til en slik utbygging. I Soria Moria-erklæringen står det at Stortinget skal behandle forvaltningsplanen som skal avstemme fiskeriinteressene, miljøinteressene og petroleumsinteressene i nordområdene. Det står at det er Stortinget som skal avgjøre hvor det vil bli åpnet for aktivitet, og hvor det ikke vil bli aktivitet. Ligger det i dette en reell invitasjon til Stortinget om å kunne påvirke denne forvaltningsplanen? Kan statsministeren bekrefte at det ligger en åpning for at synspunkter fra partiene i Stortinget vil kunne føre til justeringer av forvaltningsplanen, som en del av den prosessen som skal foregå i Stortinget?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-01-11:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Kystverket har i 2005 arbeidet med å avhende en rekke fyr. Målet har vært å gjøre dem tilgjengelige for folk flest. På bakgrunn av signaler fra representanter for regjeringspartiene har prosessen stoppet opp i forhold til to fyr i Rogaland. Hva er status for denne salgsprosessen, og hvilke retningslinjer vil Regjeringen legge til grunn for avhending av fyrstasjoner?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-01-11:
Jeg takker for svaret, som bekrefter at den prosessen den forrige regjeringen la opp til, har vært vellykket i den forstand at de fleste fyrene som ble lagt ut for salg, er solgt til kommuner eller overlatt til direktoratet slik at de forblir tilgjengelige for allmennheten. Jeg oppfatter statsrådens svar slik, og ber om å få bekreftet det, at hun legger opp til å videreføre den forrige regjeringens politikk både når det gjelder målsettingen om at de skal tilkomme allmennheten, og at salg skal finne sted ved takst. Det siste er viktig, for når det har stoppet opp, og det har det faktisk gjort i forhold til to aktuelle fyr i Rogaland, er det fordi representanter fra regjeringspartiene har sagt at nå skal det være en ny politikk, nye retningslinjer, og da har kommunene bedt om at det blir avklart før de responderer. Kan statsråden gi noen anvisning for hvor lang tid en regner med at det vil kunne gå før de gjenstående fyrene er avhendet og en har funnet en løsning på dette? Og, kjenner statsråden til at det er flere fyreiendommer enn de 19 som nå ligger ute for salg, som det kan være aktuelt å selge?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-01-11:
Jeg vil gjenta det siste spørsmålet mitt om statsråden er kjent med at det fins flere fyreiendommer som det kan være aktuelt å selge. Jeg viser til Soria Moria-erklæringen, der en er opptatt av at fyreiendommer sikres for allmennheten. Den forrige regjeringen la opp til at 19 eiendommer skulle bli det, og det ser også ut til å bli resultatet. Spørsmålet er om Regjeringens politikk er å gå videre på dette sporet. Jeg hadde ikke noe spørsmål spesielt om Obrestad fyr, men det var et generelt spørsmål om statsråden vil medvirke til at det blir en rask avklaring med hensyn til de gjenstående fyrene. Det er snakk om et fåtall, for en har funnet en løsning for de fleste i forbindelse med den runden som har vært i forhold til kommunene. Jeg vil også ha en bekreftelse på at de gjenstående fyrene skal selges til takst, slik det hele veien har vært lagt opp til.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-01-11:
En av de store debattene i høst gjaldt spørsmålet om friskoler. I valgkampen sa regjeringspartiene at de ville tilbake til den gamle privatskoleloven, som legger til rette for livssynsskoler og skoler med alternativ pedagogikk. I høst gjentok statsminister Stoltenberg i Stortinget at det var slått fast i Soria Moria-erklæringen at vi skal ha en privatskolelov som legger til rette for skoler med alternativ pedagogikk eller religiøst grunnlag. Så opplevde vi at kunnskapsministeren og Regjeringen stoppet alle friskoler som hadde fått godkjenning, men som ikke var kommet i gang. Regjeringen stoppet også kristne og andre livssynsskoler, Steinerskoler og andre alternativ pedagogikk-skoler. Kan statsministeren forstå den uro det har skapt, og kan statsministeren fjerne tvil og garantere at godkjente livssynsskoler og alternativ pedagogikk-skoler får lov til å starte opp?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-01-11:
Diskusjonen om ervervsloven er etter min mening en ren næringspolitisk papirtiger uten betydning for norske arbeidsplasser. Men det som er nytt, er næringsministerens trussel om millionbøter for å nedlegge det han mener er lønnsomme arbeidsplasser, som kom nå i julen. Og da vil jeg sitere næringsministeren fra et intervju med ham i VG 29. desember, hvor han sier: «Det finnes ingen fasit for hva som ligger i lønnsomhetsbegrepet. Dette må vurderes i det enkelte tilfelle og i diskusjonen i forkant av en nedleggelse.» Ser ikke statsministeren at dette blir helt vilkårlig, og at det vil være enkelt for en bedrift å kjøre ned en avdeling eller et datterselskap i en slik situasjon og framstille dem som ulønnsomme, og at det også vil være en diskusjon om framtidig lønnsomhet? Tror statsministeren at et slikt vilkårlig regelverk vil gjøre det mer attraktivt for bedrifter å bli lokalisert til Norge?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-01-11:
Jeg vil stille statsråden følgende spørsmål: «Statkrafts planer om å legge en 420 kV-kraftlinje i luftspenn gjennom Hardanger, fra Sima til Samnanger, har reist betydelige protester lokalt som følge av de store og skjemmende inngrep dette medfører i det vakre Hardanger-landskapet. Saken ble også tatt opp av flere partier i valgkampen. Hva er statsråden sin vurdering av de miljømessige sidene ved dette og tilsvarende inngrep, og ser statsråden at slike inngrep i naturen kan være en konsekvens av manglende utbygging av nye energikilder i regionen?»
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-01-11:
Jeg vil takke statsråden for svaret, selv om jeg synes det er underlig og litt uheldig at miljøvernministeren ikke vil svare på et spørsmål som åpenbart handler om de miljømessige sidene av planene om luftspenn. Hardanger er en del av et unikt nasjonalt fjordlandskap, og kraftlinjer vil være et stort inngrep over en lang strekning i fjordlandskapet. Linjen går også tvers over Kvamskogen, som er et viktig rekreasjonsområde for bergensregionen. Samtlige kommuner på strekningen er imot og organiserer seg for å bekjempe planene. Saken var også oppe i valgkampen, og stortingsrepresentant Rune J. Skjælaaen fra Senterpartiet uttalte til Bergens Tidende 18. august i fjor: «Hardanger som turistmål står på spel, og vi må finne andre løysingar enn luftspenn.» […] «Den rekninga får vi heller ta – ikkje berre bergensarane, men fordelt på alle straumabonnentane.» Skjælaaen kommenterte da å legge kabelen i sjøkabel. Har Regjeringen vurdert en ny politikk i forhold til bygging av kraftlinjer, eller var kommentarene fra Skjælaaen heller uforpliktende valgkamputspill?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-01-11:
Jeg vil takke for dette svaret også. Jeg vil si at egentlig burde denne kraftlinjen vært helt unødvendig. Den åpenbare løsningen her er å få dekket kraftbehovet regionalt gjennom bygging av gasskraftverk. Vi har store gassressurser i Nordsjøen. Alt ligger til rette for bygging av gasskraftverk i denne regionen, og da vil disse kraftlinjene antakelig ikke være nødvendige i overskuelig framtid. Dette var også noe som stortingsrepresentant Olav Akselsen fra Arbeiderpartiet kom inn på i Bergens Tidende 4. januar, hvor han foreslår å bygge et gasskraftverk i Rådalen i bergensområdet, hvor man også kan bruke spillvarmen effektivt til oppvarming. Det er et forslag som jeg er hjertens enig i. Ser statsråden at vi her risikerer store inngrep i naturlandskapet som følge av passivitet i kraftutbyggingen, og at man kunne unngått disse utbyggingene hvis man realiserte gasskraftutbygging i vestlandsregionen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-01-11:
Statsministeren sa i sitt første svar i denne runden at arbeidsmarkedet gikk i gal retning i 2005. Jeg lurte et øyeblikk på om det var den gangen da Bondevik-regjeringen overtok, statsministeren refererte til, for da gikk det vitterlig i gal retning. Men etter de tallene vi sitter med, var det en markant nedgang i arbeidsledigheten i 2005, og sysselsettingen har aldri vært høyere enn i 2005. Det gjelder enten man ser på SSBs tall eller Aetats tall. Så med den bemerkningen statsministeren hadde, har jeg et spørsmål: Sitter statsministeren og Regjeringen med andre tall for sysselsettingsutviklingen i 2005 enn det vi andre gjør, siden han kan si at arbeidsmarkedet har gått i gal retning i 2005?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-01-11:
Jeg vil først få lov til å ønske statsministeren et godt nytt år. Det er godt å høre at statsministeren kan slappe av en gang iblant innimellom all brannslokking, og det er også betryggende å høre at statsministeren, Regjeringen og Arbeiderpartiet har en oppgave, nemlig å ha fokus på å lede landet. Men på tross av at statsministeren og Arbeiderpartiet har avvist en del debatter som tøvete fra opposisjonens side, er det én debatt som har begynt å gro, i forhold til at partisekretæren i Arbeiderpartiet, i likhet med parlamentarisk leder og nestleder Hill-Marta Solberg i dag i Dagsavisen, sammen med Valla og LO igjen selvfølgelig, nå skal «knekke «FrP-koden»». En skulle kanskje tro det var et kryssord eller en Sudoku-oppgave vi stod overfor. Men mitt spørsmål til statsministeren når det gjelder å ha fokus på å lede landet, er: Er det også en strategi fra regjering og embetsverk for å knekke «FrP-koden» innbakt i det å lede landet? I så fall vil jeg gjerne også få utfordre statsministeren på hvorvidt embetsverk og regjering nå i større grad skal bruke ressurser sammen med Valla og LO.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-01-11:
Jeg takker for svaret. Fremskrittspartiet liker å vite hvem vi skal gå i krigen mot, og da er det godt å høre at embetsverket i hvert fall skal holde seg utenfor den krigen som LO og Arbeiderpartiet nå har lagt opp til. Vi ser fram til den debatten med LO og Arbeiderpartiet, særlig i forhold til det som går på valgfrihet, også for arbeidstakere når det gjelder å forhandle om egen lønn osv. Vi ser også fram til debatten om rettferdighet med hensyn til å fordele midlene til barnefamiliene slik at man kan få frihet til å velge mellom barnehage og andre former for omsorg for sine barn, noe som Arbeiderpartiet og LO er sterkt imot. Vi ser også fram til en debatt om arbeidstakerne i Norge kan fristilles fra Youngstorget og LO og den overstyringen som skjer der. Vi ønsker i større grad lokale forhandlinger og at arbeidstakerne i større grad får lov til å bestemme når det gjelder egne behov. La meg avslutte med et spørsmål: Støtter også statsministeren – indirekte, han er også leder i Arbeiderpartiet – at LO nå skal bruke millioner av kroner på å knekke «FrP-koden»?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2006-01-11:
Nå mener jeg det står et godt lys over Soria Moria-erklæringen, både i billedlig og tekstlig forstand, og den gir gode retningslinjer for politikken. Begrepet «forfriskende» – vel, det er jo avhengig av smaken. Det er for meg et uttrykk for et demokratisk sinnelag at vi har en situasjon med tre partier i regjering, en situasjon representanten Solberg kjenner. Det er en koalisjonsregjering som må leve med at vi har ulike syn også i spørsmål som kan ha stort følelsesmessig engasjement hos enkeltmennesker og personer. Jeg respekterer den holdningen hos SV når det gjelder synet på boikott. Jeg har også stor respekt for finansministerens håndtering av denne saken. Det verserer i mediene enkelte påstander om at hun er blitt refset og kalt inn. Finansministeren har selv klargjort det hun sa i det første intervjuet, at dette ikke er Regjeringens politikk. Dette må vi kunne leve med, og jeg tror vi må kunne ha en større toleransegrense også på det utenriks- og sikkerhetspolitiske området, hvor det altfor lenge har vært debatter i det lukkede rom. Om det er forfriskende – vel, jeg mener at det er en positiv side ved et demokrati at det er diskusjoner, og jeg tror også at på utenrikspolitikkens område skal vi venne oss til det, men vi må også være tydelige på hva som er Regjeringens politikk. Det forventer en verden som forholder seg til oss.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2006-01-11:
Jeg er ikke kjent med at det står i Soria Moria-erklæringen at Norge skal bli et fotnoteland. Jeg kan bekrefte at det skjer endringer i norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk som følge av regjeringsskiftet. Jeg kan jo ta dette helt ut overfor representanten Solberg og si at ja, partiet SV har innflytelse på utenriks- og sikkerhetspolitikken. Det skulle bare mangle, etter det valget, med det valgresultatet. Jeg er bekvem med det. Det er en justering av utenrikspolitikken, slik det bør skje, ikke i brå skift, men i endringer i holdninger og markeringer. Dette skal skje over tid, og det skal skje på en måte som verden kjenner igjen og blir godt orientert om. Dette gjør vi også overfor våre nære allierte, på en måte som er bygd på den tillitsfulle dialogen vi har, enten det er i forhold til Midtøsten, til NATO, til Europa eller til våre nære nordiske naboer.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2006-01-11:
Jeg har æren av å framføre et svar på vegne av forsvarsministeren. Som det framgår av Soria Moria-erklæringen og den politikken Regjeringen siden har ført, er nordområdene Regjeringens strategiske satsingsområde. La meg legge til at forsvarsministeren og jeg var sammen i nord i går, bl.a. sammen med Forsvaret i det henseende. For å ivareta norske interesser i nordområdene vil Regjeringen øke Forsvarets evne til overvåking og til å hevde suverenitet og suverene rettigheter. At vi har økt budsjettet til Kystvakten med 15 mill. kr i 2006, viser at vi følger opp i praksis det vi ble enige om i Soria Moria-erklæringen. I tillegg vil Sjøforsvaret prioritere 35 mill. kr for å styrke tilstedeværelsen av marinefartøy i Nord-Norge og for at en større del av Marinens trenings- og øvingsaktivitet legges til landsdelen. Regjeringen øker også den maritime flyovervåkingen i nordområdene ved å tilføre Orion-flyene 35 mill. kr. Forsvaret kommer fortsatt til å være til stede med alle forsvarsgrenene i landsdelen. Som et ledd i arbeidet med å videreføre moderniseringen av Forsvaret vil det imidlertid også være nødvendig å vurdere den framtidige innretningen av Forsvarets basestruktur. Det er for tidlig nå å si noe konkret om hvilke baser og leire det eventuelt kan bli aktuelt å foreslå lagt ned eller flyttet. Dette vil måtte vurderes i forbindelse med Regjeringens behandling av neste langtidsplan, som kommer i 2008. Når det gjelder den russiske tråleren «Elektron», var det aldri noen tvil om at norske myndigheter var innstilt på at fartøyet skulle oppbringes til norsk havn. Det var operative vurderinger som gjorde at tvangsmessig boring ikke ble gjennomført. I disse vurderingene var hensynet til norsk og russisk personells liv og helse avgjørende. La meg for øvrig legge til at Norge legger vekt på å ha, og vi har, kapasitet til å håndheve våre forvaltnings- og kontrollregimer og vår suverenitet i Barentshavet.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2006-01-11:
Jeg tror ikke jeg på stående fot kan gå god for alle de beskrivelsene som her framkom, men det understreker betydningen av å ha en offensiv ambisjon for omstillingen av Forsvaret. Ambisjonen er å videreutvikle et forsvar med høy operativ evne. Siden nordområdene var i fokus, vil jeg si at Forsvaret skal være til stede i nord med alle tre forsvarsgrener. Hæren har en viktig oppgave i Nord-Norge. Tyngdepunktet for styrkeproduksjonen er flyttet fra sør til nord. I hovedsak foregår nå all utdanning av vernepliktig mannskap i Nord-Norge, og Indre Troms vil være ett av Hærens to tyngdepunkter. For Luftforsvarets del er seks av ti flyskvadroner lokalisert nord for polarsirkelen, og det er også her hovedtyngden av Luftforsvarets flytimeproduksjon skjer. Det er en målsetting å øke omfanget av alliert trening i Norge. Etter planen vil nivået på alliert trening i Nord-Norge øke fra 90 000 gjestedøgn i 2005 til godt over 200 000 i 2006. I mars avholdes den høyst prioriterte militærøvelsen «Cold Response 2006». La meg også si at når det gjelder basestrukturen, må vi vurdere dette når vi forbereder en foreleggelse av langtidsplanen våren 2008.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2006-01-11:
Det må være et mål at Forsvaret har et budsjett som gjør det mulig å satse både på investeringer og på drift og øvelse. På bakgrunn av de spørsmålene som representanten tar opp, vil jeg bare understreke at vi har ambisjoner om å ha et forsvarsbudsjett og å ha en planlegging og en horisont for måten det gjøres investeringer, drives øving og drives drift på, som står i forhold til de utfordringer vi har. Det er kanskje da viktig ikke å måle den evnen ut fra å telle den enkelte enhet og sammenlikne det år for år. Det er evnen enhetene våre har til å levere det Forsvaret skal i henhold til den teknologiske utviklingen og de sikkerhets- og forsvarspolitiske utfordringene, som er viktig. Det å kunne ha et operativt og godt tilpasset forsvar i det nordlige Norge er en viktig del av nordområdesatsingen og av Norges allianseforpliktelser som medlem av NATO.
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-01-11:
Jeg vil stille følgende spørsmål til statsråden om billighetserstatning: «Samer og kvener kan nå endelig søke om å motta billighetserstatning fra staten etter at de har tapt skolegang under 2. verdenskrig. Stortinget sluttet seg 4. april i fjor til den forrige regjeringas forslag om dette. Det viser seg nå at behandlinga av disse søknadene tar uendelig lang tid. Hva kan statsråden foreta seg slik at saksbehandlingstida forkortes?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-01-11:
Jeg vil takke statsråden for et godt svar. Mange eldre samer og kvener har jobbet i rundt 20 år med denne saken, og de har ventet på å kunne oppleve det å motta en form for erstatning fra staten. Det er snakk om eldre mennesker, og mange av dem har dessverre allerede falt fra – og det uten at de fikk noen form for erstatning på grunn av tapt skolegang under krigen og heller ikke fikk noen form for opplæring på sitt eget morsmål på grunn av fornorskningspolitikken. De har altså tilhørt en gruppe som har kommet særdeles uheldig ut. I en slik situasjon må det handles raskt. Jeg vil derfor stille statsråden følgende oppfølgingsspørsmål: Kan det være mulig å sette av noen ekstra ressurser i en periode, slik at de som trenger det, kan få den hjelpen de har behov for til å skrive søknader og innhente dokumentasjon og opplysninger, og at søknadene blir behandlet så raskt som overhodet mulig?
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-01-11:
Jeg vil også takke for dette svaret. Jeg har et siste spørsmål: Ved utgangen av 2005 var det kommet inn rundt 650 søknader fra samer og kvener om billighetserstatning. Justissekretariatene behandler først slike søknader om erstatning, og saksbehandlingstiden her har vært på rundt fire år. Deretter avgjøres de av billighetserstatningsutvalget, et utvalg som har tre medlemmer. Når vil statsråden anslå at disse 650 søknadene, som allerede ligger der, kan være ferdigbehandlet i Billighetserstatningsutvalget?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg vil svare på spørsmålet frå representanten Lysklætt på vegner av arbeids- og inkluderingsministeren, som har samordningsansvar for saker om samar og nasjonale minoritetar. Det er justissekretariata som førebur sakene for Stortinget sitt billigheitserstatningsutval, og i St.meld. nr. 44 for 2003–2004, Erstatningsordning for krigsbarn og erstatningsordninger for romanifolket/tatere og eldre utdanningsskadelidende samer og kvener, vart meirarbeidet for justissekretariatet for å handsame søknader frå utdanningsskadelidande samar og kvener anslått til maksimalt 400 000 kr. I 2005 gav Kommunal- og regionaldepartementet eit tilskot på 200 000 kr til justissekretariata til handsaming av søknader om billigheitserstatning frå samar og kvener. Regjeringa set av eit tilsvarande beløp til føremålet i 2006. Justissekretariata har opplyst overfor dei utdanningsskadelidande søkjarane at sakshandsaminga vil kunne ta eitt år frå søknaden vert motteken, tidlegast rekna frå 4. april 2005, då Stortinget gav si støtte til St.meld. nr. 44 for 2003–2004. Sakene tek lang tid, m.a. på grunn av at det er naudsynt å innhente fråsegner til sakene om tap av skulegang frå Utdanningsdirektoratet. Stortinget har i budsjettvedtak avgjort at det på mellombels basis skal opprettast eit billigheitserstatningsutval II, som skal kunne ta unna auka søknadsmengd i kjølvatnet av St.meld. nr. 44 for 2003–2004 og St.meld. nr. 24 2004–2005, Erstatningsordningar for barn i barneheimar og spesialskular for barn med åtferdsvanskar. Stortinget handsama saka 20. desember 2005, Innst. S. nr. 64 for 2005–2006, og sa seg einig i at Kongen opprettar eit billigheitserstatningsutval II. Eg har fått opplyst at presidentskapet skal handsame saka torsdag 12. januar, med oppmoding til partigruppene om så snart som mogleg å oppnemne representantar til Billigheitserstatningsutval II og Billigheitserstatningsutval I. Eg håpar at gruppene vil medverke til at me raskt får på plass billigheitserstatningsutvala. Det er vesentleg for å sikre handsaming av sakene innan rimeleg tid. Regjeringa er elles einig i at sakshandsamingstida er for lang i desse sakene. Arbeids- og inkluderingsministeren vil difor ta kontakt med andre aktuelle statsrådar for å sjå på kva som kan gjerast for å få sakshandsamingstida ned på eit akseptabelt nivå.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg har på vegner av arbeids- og inkluderingsministeren gjort greie for Regjeringa si haldning og framdrifta i desse sakene. Det ligg eit tungt ansvar på Regjeringa i å få framdrift i desse prosessane. Når det gjeld skriving av søknader, vil kommunane i Nord-Troms og Finnmark kunne yte hjelp til å fremje dei, og det er sjølvsagt særdeles viktig for denne gruppa, som av naturlege årsaker ikkje vil vere i stand til å kunne gjere det ved eiga hjelp. Så eg kan forsikre representanten om at Regjeringa har merksemd på denne saka og vil gjere alt ho kan for å få fortgang i prosessane.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Det er vanskeleg for meg å svare konkret på det spørsmålet. Eg må seie det same som eg sa i mitt første svar, at me no legg til rette for å få til ein prosess som sikrar ei hurtigare sakshandsaming. Det er målsetjinga at alle dei søknadene som ligg føre, skal forserast og verte handsama så raskt som i det heile mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg vil svare på spørsmålet frå representanten Torbjørn Andersen på vegner av miljøvernministeren. I påvente av at utsleppa av forsurande stoff igjen skal kome under dei nivåa som fører til skade på naturen, er kalking vårt viktigaste avbøtande tiltak. Kalkingsverksemda har dei siste åra omfatta om lag 3 000 lokale prosjekt og 24 nasjonale elvekalkingsprosjekt. Under handsaminga av forslaget til statsbudsjett for 2005 vedtok Stortinget at det skulle igangsetjast kalking også i Arendalsvassdraget. Miljøstyresmaktene har følgt opp dette vedtaket i 2005, og det er såleis bygt eit doseringsanlegg for kalk i vassdraget. I budsjettet for 2006 vart løyvinga til kalking redusert som eit resultat av overordna prioriteringar i den noverande situasjonen. Miljøvernministeren har lagt vekt på å innrette kuttet slik at dei negative konsekvensane totalt sett skal vere minst mogleg. Som følgje av dette kan kalkinga i Arendalsvassdraget ikkje setjast i gang slik det var planlagt. Miljøvernministeren vil følgje kalkingsverksemda nøye i tida framover, og ho vil kome attende til Stortinget med tiltak for å styrkje dette arbeidet, slik Stortinget bad om under handsaminga av Miljøverndepartementet sitt budsjett for 2006. Eg vil be om forståing for at eg – som setjestatsråd i denne saka – ikkje kan gå meir inn i detaljane omkring kalkinga i Arendalsvassdraget enn det som kom fram i mitt svar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg kan nok skrive under på at det ikkje er manglande kunnskap som gjer at miljøvernministeren ikkje har sett i gang kalking i Arendalsvassdraget. Ministeren er svært kompetent, og ho har òg eit sterkt ønske om å kome tilbake til Stortinget, som sagt, med tiltak for å betre på den situasjonen som no har oppstått. Som representanten veit, er budsjetthandsaming prioritering mellom ulike område, og i inneverande års budsjett førte den prioriteringa til at innsatsen når det gjeld kalking, dessverre måtte reduserast. Regjeringa er i gang med neste budsjetthandsaming. Eg kan ikkje ta Miljøverndepartementet eller andre departementet si handsaming her, men dette er i alle fall eit område som vil vere i fokus under dei forhandlingane. Når det gjeld kontakt med lokalnivå, er eg overtydd om at statsråden vil ta den naudsynte kontakten.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Også innanfor Soria Moria-erklæringa er det slik at det må gjerast prioriteringar. Det er vel det enkle svaret på spørsmålet. Me er klar over kor viktig kalking er for å bevare den atlantiske laksen og medverke til ei generell bevaring av biologisk mangfald. Det er òg grunnen til at ministeren har fokus på dette området og sjølvsagt ønskjer å oppretthalde nivået på kalkingsverksemda, som har lege, som eg sa, på 3 000 lokale prosjekt og 24 nasjonale elvekalkingsprosjekt. Å bevare biologisk mangfald og å bevare atlanterhavslaksen er særdeles viktig. Me har òg forpliktingar i forhold til internasjonale avtalar, som kalking sjølvsagt kan medverke til at me kan oppretthalde.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg skal svare på spørsmålet frå representanten Torbjørn Hansen på vegner av olje- og energiministeren. Statnett SF sine planar om bygging av ny 420 kV kraftleidning frå Sima kraftverk til Samnanger transformatorstasjon er under handsaming i NVE. Kraftleidninga vil vedrøre Eidfjord, Ulvik, Granvin, Kvam og Samnanger kommunar i Hordaland. NVE handsamar Statnett SF si melding med forslag til utgreiingsprogram etter reglane om konsekvensutgreiingar i plan- og bygningslova. Meldinga har vore ute på høyring og vekte, som representanten peikar på, store protestar lokalt. Det er reist krav frå lokalt hald om ulike kabelløysingar. På bakgrunn av høyringa av meldinga og eigne vurderingar vil NVE fastsetje eit program for kva konsekvensar av tiltaket Statnett må utgreie. Her er luftleidning og kombinasjon av luftleidning og kabel moglege utgreiingsalternativ. Etter gjennomførte konsekvensutgreiingar må Statnett SF søkje om konsesjon etter energilova for kraftframføringa. Søknaden og dei gjennomførte konsekvensutgreiingane vil verte underlagde ei omfattande sakshandsaming med eiga høyring der alle interesserte vil få uttale seg. Også i denne fasen vert det gjennomført lokale møte i regi av NVE. NVE sitt konsesjonsvedtak kan ein deretter påklage til Olje- og energidepartementet. Departementet vil då føreta ein fullstendig gjennomgang av saka og halde synfaring og møte i distriktet før det vert gjort endeleg vedtak. Eg bed difor om forståing for at eg ikkje kan uttale meg konkret om denne aktuelle saka no. 420 kV kraftleidningar er hovudåra i kraftsystemet og utgjer naudsynt og vital infrastruktur for samfunnet vårt. Slike leidningar kan medføre store inngrep i naturlandskapet. Under konsesjonshandsaming skal alle relevante miljømessige tilhøve vurderast nøye. I alle saker skal det vurderast tilpassingar og avbøtande tiltak for å redusere ulempene ved tiltaket, og NVE kan setje vilkår om slike tiltak i ein konsesjon. Eit avbøtande tiltak kan vere traséjusteringar. Når det gjeld kabling som avbøtande tiltak, viser eg til gjeldande forvaltingsstrategi, fastsett av Stortinget, som fastslår at 420/300 kV som hovudregel skal byggjast som luftleidning. Ved særdeles sterke miljøomsyn kan det vere aktuelt med pålegg om kabling. Forholdet mellom nett og produksjon vert vurdert av NVE i samband med konsesjonshandsaming etter energilova. Eg er trygg på at naudsynte vurderingar vil verte gjorde i handsaminga av denne saka. På generelt grunnlag er det sjølvsagt slik som representanten antydar, at investeringar i lokal eller regional kraftproduksjon i eit underskotsområde etter omstenda vil kunne erstatte, utsetje eller redusere trongen for bygging av nye overføringsanlegg inn til området. På den andre sida kan ny kraftproduksjon lokalt eller regionalt, enten dette er vasskraft eller gasskraft, medføre trong for auka overføring ut av området og slik aktualisere trongen for nye overføringssamband. Alle desse spørsmåla er det opp til Statnett som systemansvarleg nettselskap i Noreg å vurdere. Ut frå samfunnsøkonomiske kriterium er det så Statnett sitt ansvar å gjennomføre investeringar i det sentrale overføringsnettet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Som eg har gjort greie for i svaret mitt, er det ein omfattande prosess før denne saka vert avgjord, og i sin tur vil saka kome på olje- og energiministeren sitt bord. Når ho kjem dit, vil olje- og energiministeren gje uttrykk for Regjeringa si haldning i dette spørsmålet. Eg kan difor ikkje gå lenger inn i detaljane omkring det, og heller ikkje i dag uttrykkje Regjeringa si haldning, i og med at saka ikkje er komen inn til handsaming enno.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Som eg gjorde greie for i mitt hovudsvar, kan òg auka produksjon føre til auka trong for overføringsleidningar, då ikkje for å ta kraft inn til området, men for å føre kraft ut. Eg er kjend med at det ligg føre konkrete planar i området, m.a. om eit gasskraftverk på Mongstad, som for tida er under handsaming i NVE. Eg vil òg vise til Soria Moria-erklæringa der ein slår fast at det ikkje vert sett i gang arbeid med nye gasskraftverk utan at CO2-handtering er på plass. Det er eit arbeid som no er i gang, og som har den største merksemd i Olje- og energidepartementet. Olje- og energiministeren vil sjølvsagt arbeide kontinuerleg med det i tida framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg skal svare på spørsmålet frå representanten Ketil Solvik-Olsen på vegner av olje- og energiministeren. Den norske energiforsyninga var tidlegare prega av overskot på kraft. Fleire år med forbruksvekst kombinert med ei avgrensa utbygging av kraft gjer at Noreg i dag er nettoimportør av kraft i år med normal nedbør. Som følgje av dette har kraftsystemet vorte meir sårbart overfor situasjonar med svikt i nedbøren. Styresmaktene har stor merksemd på kraftsituasjonen i Midt-Noreg. Særleg gjeld dette situasjonen i Møre og Romsdal. Statnett arbeider no med analysar av situasjonen i området. Analysane viser at nytten av nettforsterkingar vil vere stor. Det vil òg vere betydelege nettmessige innsparingar knytte til etableringa av ny produksjon i regionen. Olje- og energiministeren har invitert aktørar i området til eit møte for å drøfte situasjonen og moglege tiltak. Det er i samband med dette viktig å ha stor merksemd på moglegheitene for å auke produksjonen. Som det går fram av Soria Moria-erklæringa, er Regjeringa sin politikk når det gjeld gasskraft, basert på at gjevne konsesjonar står ved lag, og at produksjonen av gasskraft skal inngå i det internasjonale kvotesystemet, som sikrar at dei totale utsleppa ikkje aukar. Regjeringa har sett seg som mål at Noreg skal verte leiande i miljøvenleg bruk av gass. I Soria Moria-erklæringa har Regjeringa varsla at arbeidet med å etablere eit fullskala anlegg for CO2-fjerning på Kårstø skal startast opp, og at ein vil medverke økonomisk til dette. Dersom det vert aktuelt å ta i bruk dei gjevne konsesjonane for gasskraftverk på Skogn og på Kollsnes, vil Regjeringa òg medverke til CO2-fjerning ved desse. Gjennom økonomiske verkemiddel og satsing på ny teknologi vil me syte for at nye konsesjonar til gasskraft skal basere seg på CO2-fjerning. Arbeidet med CO2-reinsing er eit prioritert område for Regjeringa i tida framover. Kva som vil vere den beste organiseringa av det statlege engasjementet, avheng av fleire tilhøve knytte til tidsperspektiv, kostnadsvurderingar og juridiske rammevilkår. Innsatsen i 2006 vert difor retta mot avklaringar på desse områda.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg kan forsikre om at olje- og energiministeren er vel kjend med utfordringane i Midt-Noreg. Det er òg bakgrunnen for at han allereie 16. januar skal ha eit møte med mange impliserte partar frå Midt-Noreg for å drøfte dette viktige spørsmålet. Det er viktig å spele på lag med dei lokale instansane. Det er viktig å få eit godt bilete av situasjonen og verte einige om kva som skal vere den beste vegen framover. Når det gjeld Soria Moria-erklæringa, er ikkje det ideologisk køyr. Det er fornuftig tenking i eit langsiktig miljøperspektiv. Det er det denne regjeringa står for, og det er den politikken olje- og energiministeren målber i det arbeidet han gjer.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-01-11:
Eg har stor respekt for representanten sitt engasjement på området. Å dømme Regjeringa sin politikk nord og ned etter tre månader synest eg kanskje er å gå vel langt, og òg å vere så teknologipessimistisk at ein ikkje trur at det er mogleg å finne gode løysingar for CO2-handtering. Regjeringa er teknologioptimistar, men me ser at det trengst økonomiske verkemiddel, god planlegging og eit godt samarbeid. Regjeringa legg opp til samarbeid med utbyggjarane om anlegg for CO2-reinsing og økonomisk bidrag for å realisere dei så raskt som mogleg. Gjennom økonomiske verkemiddel og satsing på ny teknologi meiner me at me kan medverke til at nye konsesjonar skal basere seg òg på CO2-handtering. Regjeringa ønskjer å finne ein trygg og god måte å sikre energitilgangen til Midt-Noreg på. Det er rett å tenkje langsiktig og framtidsretta, og ikkje kortsiktig, i både energipolitisk og miljøpolitisk samanheng.