Trine Skei Grande (Venstre), 2019-05-16:
Frivilligheten er en av steinene i grunnmuren i et samfunn som er preget av tillit, ytringsfrihet og omsorg for hverandre. Dette er en melding om en kraft som ligger dypt i den norske folkesjela, og om en innsats som er avgjørende for at samfunnet faktisk går rundt. Norsk frivillighet har en spesiell historisk rolle som handler om sjølorganisering, myndiggjøring og drivkraft hos hver enkelt borger. Frivilligheten er selve grunnlaget for rause og tolerante fellesskap og for lokalsamfunnene våre. Den sterke frivillige sektoren vi har i Norge, bunner i initiativ, pågangsmot og innovasjon fra borgerne sjøl – ikke fra myndighetene. At mennesker finner sammen for å løse behov i samfunnet, finner sammen når de ønsker å bli hørt, finner sammen for å dyrke sine interesser og finner sammen for å gjøre en innsats for andre og lokalsamfunnet sitt, skjer ikke gjennom påbud og lover og regler. Det skjer gjennom mennesker som tar egne valg. De fleste fellesskapsinstitusjonene vi har i Norge – om det er sykehjem, skoler, barnehager eller kulturskoler – er skapt av borgeres frivillige initiativ og ikke av politikere. Denne stortingsmeldingen er derfor ikke en beskrivelse av oppgavene som offentlige myndigheter mener at frivilligheten skal løse. Det er en beskrivelse av hvordan staten skal bidra til at frivilligheten fortsetter å vokse og utvikle seg på sine egne premisser. Jeg merker meg at opposisjonen er uenig i de merknadene. Vi mener at frivillighet skal være fri og villig. Frivilligheten er en del av så godt som alle samfunnssektorer. 13 av 15 departementer gir tilskudd til frivillige organisasjoner og frivillig aktivitet. Denne stortingsmeldingen bidrar til å samordne det arbeidet. Å delta i frivillig aktivitet er et gode for den enkelte og for samfunnet. Den enkelte får oppleve mestring og fellesskap. Bred deltakelse er derfor det overordnede frivillighetspolitiske målet i denne meldingen. Frivillig sektor skal være sterk. Blant nordmenn sier mer enn 63 pst. at de har drevet frivillig innsats det siste året. Tallet er rekordhøyt i norsk og internasjonal sammenheng. Det som har vært litt borte i debatten så langt, og som bekymrer regjeringa, er at noen faller utenfor dette arbeidet. Vi ønsker at flere skal ha muligheten til å delta i frivillig aktivitet, og mener at det er et stort hinder hvis store samfunnsgrupper ikke får være en del av frivilligheten. Vi ønsker ikke at frivillige organisasjoner skal lage aktiviteter for dem som faller ut, men vi ønsker å ha en frivillighetspolitikk som gjør at alle sammen er med. Det er derfor vi har laget nasjonale tilskuddsordninger for å inkludere unger fra lavinntektsfamilier, det er derfor vi har undertegnet fritidserklæringen, og det er derfor vi nå jobber med å få til et fritidskort for ungdom. Vi vet at frivilligheten vokser best nedenfra. Derfor har vi valgt å støtte den gjennom å lage en opptrappingsplan, slik Stortinget har bedt om, f.eks. på momskompensasjon. Vi forenkler innenfor søknadsskriving og rapportering. Målet for disse organisasjonene er aktivitet og deltakelse, ikke søknadsskriving. Derfor skisserer vi i denne meldinga en forenklingsreform. Stikkord for forenklingsreformen er forutsigbarhet gjennom flerårige avtaler, flere digitale løsninger, og at vi skal jobbe sammen med organisasjonene for å finne avbyråkratiserende tiltak. Da kommer vi til å høre på alle organisasjoner, ikke bare de to som opposisjonen valgte å nevne i høringen. Vi vil også lytte til særlig kulturfrivilligheten og barne- og ungdomsfrivilligheten, som sier at det er behov for flere og mer egnede lokaler for frivillig aktivitet. Vi skal kartlegge statlige bygg som kan brukes av frivilligheten i dag. Jeg håper at alle de partiene som i det hele tatt har ordførere, er i stand til å gi beskjed nedover om at det å legge til rette for frivilligheten i kommunene er ganske viktig. Dette er en melding for statens frivillighetspolitikk. Vi mener også at kommuner bør ha en frivillighetspolitikk. Vi har stor tiltro til at man klarer å finne bedre løsninger hvis man lager dem nærmere borgerne, og at ikke alle løsninger skal gjøres i staten og i denne sal. Jeg vil avslutte med å si at jeg gleder meg til 2022. Da skal vi feire det store frivillighetsåret i Norge.