Sylvi Graham (Høyre), 2014-05-27:
Samarbeidet med EU er av avgjørende betydning for utenforlandet Norge. Norske arbeidsplasser er avhengig av en godt fungerende EØS-avtale. En effektiv kriminalitetsbekjempelse er avhengig av tett samarbeid med EU på justissektoren, og – ikke minst – dagens dramatisk endrede sikkerhetssituasjon i Europa viser med all tydelighet at vi også på dette området er tjent med å stå sammen. Både NATO og EU spiller en stadig viktigere rolle ikke bare for europeisk, men også for global sikkerhet. Denne regjeringen fører en nødvendig proaktiv europapolitikk, med tidlig norsk påvirkning i de saker der våre interesser ligger. For politiske aktivister og lobbyister er dette barnelærdom. Ja, jeg vil gå så langt som å si at det nesten ville være utopisk å tro at Norge kan få endret så mye som et komma i noe regelverk etter at 28 medlemsland har sagt sitt. Den forrige regjeringen fikk en smertelig lærdom på det området, nettopp fordi man ikke hadde vært tidlig nok ute eller koordinert nok til å ta opp det unntaket vi hadde for bl.a. transportsektoren vedrørende den differensierte arbeidsgiveravgiften, med de riktige EU-institusjonene før det nye regelverket for regionalstøtten ble vedtatt. Vår regjering fikk imidlertid aksept for fleksibilitet i avgrensningen av virkeområdet i det nye regelverket for regionalstøtte. Det er godt politisk håndverk av den nåværende regjering. Norsk næringsliv ber ikke om særregler som kommer i tolvte time. De ber om at de rammebetingelser og det lovverk som vi etter EØS-avtalen skal følge, raskt blir oversatt og implementert, slik at det ikke forsinker arbeidet. Slik trygger vi norske arbeidsplasser, for vi er en del av Europa. Hovedsaken med EØS-avtalen er at vi vil være med i det indre marked. Mer en tre fjerdedeler av eksporten vår går dit. I våres har sikkerhetspolitikken brått vendt tilbake som et tema for oss rett utenfor stuedøren, for det er kortere avstand mellom Halden og Ukraina enn mellom Halden og Tromsø. Russland har tatt seg til rette i et europeisk naboland. Vi som trodde at vår del av verden hadde kommet lenger, ble alle skuffet. Nå ser vi at de viktigste diskusjonene om internasjonale tiltak mot Russlands aggresjon overfor Ukraina finner sted nettopp i EU og mellom EU og USA. Jeg er glad for at det har vært, og er, en udelt tilslutning fra det norske politiske miljøet om at vi slutter opp om EUs restriktive tiltak overfor Russland i den saken. Kun et entydig svar fra Europa vil være tydelig nok til å bli fanget opp av Moskvas radarer. Folkerettslige og demokratiske prinsipper er verdier vi ønsker i vårt norske samfunn, og som vi må forfekte også utenfor eget territorium. Vi har svært ofte sammenfallende interesser med EU i disse spørsmålene. Dog – selv om EU har fått en sterkere sikkerhetspolitisk rolle, vil det ikke nødvendigvis si at de har kapasitet til å fylle disse forventningene. Ikke minst er det viktig for oss å støtte opp om EUs nabolagspolitikk, som skal bidra til økonomisk, politisk og sosial utvikling sør for vår felles Schengen-grense. Som Schengen-medlem har Norge sin sørlige yttergrense i Middelhavet. Der kan vi samarbeide med EU for å påvirke og bidra positivt til å bygge opp politiske prosesser i det sørlige naboskapet som kan ta i tu med den skjevfordelte økonomiske utviklingen, den høye arbeidsløsheten og det demokratiske underskuddet i disse landene. Den arabiske våren viste flere folks tydelige vilje til ny og bedre styring og utvikling. Tunisia er eksempel på et land som har greid å beholde styringsfarten etter den arabiske våren. Det er et foregangsland, og jeg er svært glad for at statsråden vil styrke innsatsen i nettopp Tunisia. Med sin nye grunnlov og sin demokratibygging er dette landets videre suksess svært viktig for stabiliteten i denne nabolagsregionen som helhet. Men Tunisia er fortsatt et land med skyhøy arbeidsledighet, og demokratiet er skjørt. Landet fortjener vår oppmerksomhet både for videre demokratisk oppbygning, for å åpne og tilrettelegge for investeringer fra norske bedrifter, og for akademisk utveksling. Det er viktig at vi tar inn over oss nettopp det som statsråd Helgesen snakket om i denne sal: «Ustabiliteten i EUs nabolag både sørover og østover minner oss igjen om at europapolitikken dreier seg om de verdier vi tror på, og den verdiskaping vi lever av.» Helt til sist: Den lave valgdeltakelsen på ca. 43 pst. bekymrer. Selv om man nå ved dette valget har sett nye ytterliggående krefter komme inn – og det også bekymrer – er EU et prosjekt som har gitt oss fred i mange tiår i Europa. Demokrati er dessuten ikke noe man bare kan være for dersom de man liker, blir valgt inn.