Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-06-12:
Framtidig organisering av tinglysing i fast eiendom var også til debatt i denne sal for ett år siden. Grunnen til at forslaget om å ta tinglysingen ut av domstolene tas opp på nytt, skyldes ikke at det er reist kritikk mot det arbeidet som gjøres ved tinglysingen i dag. Tvert imot mener mange med meg at domstolene har håndtert dette på en utmerket måte. Når jeg likevel mener at tiden er kommet for å foreta en endring, skyldes det de utviklingstrekk feltet har vært og fortsatt vil være preget av de nærmeste årene. Utviklingen innen eiendomsmarkedet stiller nye krav til den informasjonen brukerne ønsker fra det offentlige, og måten denne er tilgjengelig på. Jeg mener dessuten at det er viktig å få styrket den lokale tilknytning ved at deler av kontakten med brukerne legges til kommunene. Kartverksmodellen ivaretar disse hensynene. I Regjeringens forslag er det særlig fem forhold som har hatt betydning for meg: 1. Oppgaven overføres fra domstolene til Statens kartverk.2. Panteboken sentraliseres til Hardanger.3. Kommunene får en aktiv rolle.4. Gjennomføringen skjer innen en tidsramme som er hensiktsmessig i forhold til de øvrige endringer som berører domstolene.5. Oppgaven legges til fylkeskartkontorene. Jeg er glad for at det nå har vært mulig å komme fram til et klart politisk flertall og dermed enighet om at domstolene fritas for denne oppgaven, at ansvaret overføres til Statens kartverk, at Hardanger får panteboken, og at kommunene får en aktiv rolle. Flertallet i justiskomiteen foreslår at oppgaven sentraliseres til Hønefoss. Dette vil departementet selvfølgelig forholde seg til og følge opp. Jeg merker meg imidlertid at også fylkeskartkontorene og kommunene kan tildeles viktige oppgaver, etter komiteflertallets vurdering. Det framtidige arbeid vil avklare den nærmere ansvarsdelingen her. En viktig side av reformen er muligheten for å tilby brukerne samlet eiendomsinformasjon. Det er ikke lenger bare de tinglyste heftelsene som er av interesse. Også andre opplysninger det offentlige har om en eiendom, eksempelvis eiendomsgrenser, tekniske data knyttet til bygningene, kart og reguleringsplaner, har betydning for eiendommens verdi og utnyttingsmuligheter. I dag er ansvaret delt ved at tingrettene har ansvaret for tinglysingen og kommunene/fylkeskartkontorene for de øvrige opplysningene. Brukerne må derfor kontakte flere steder for å få fullstendig kunnskap om forhold som berører eiendommen. Reformen sikrer derfor brukerne samlet eiendomsinformasjon av høy kvalitet. Samtidig får man utnyttet mulighetene elektroniske dokumenter gir. Dette innebærer en gevinst både for det offentlige og for brukerne. En sentralisering innebærer en stor omveltning for dagens domstolsansatte. Det vil være behov for enkelte av de tinglysingsansatte i det lokale veiledningstilbudet som skal opprettes. Reformen som vi snakker om, vil på grunn av i første rekke domstolsreformen strekke seg over en lengre periode. Det er mitt håp at vi skal få til fleksible og smidige løsninger for de ansatte. Det vesentlige for meg er den muligheten forslaget gir for mer desentraliserte tjenester. Informasjon og veiledning om tinglysing gis i dag kun ved domstolene. Forslaget innebærer at tilbudet utvides slik at ikke bare den sentrale enheten, men også fylkeskartkontorene og kommunene kan kontaktes. Det skal f.eks. kunne foretas oppslag i og gis utskrift fra grunnboken. På sikt kan også kommunene få en ytterligere sentral rolle. I tillegg til opplysninger om hva som er registrert, skal brukerne også få veiledning lokalt. Kommunens ansatte har allerede fagkunnskap som er et godt grunnlag for videre opplæring innen feltet. Fylkeskartkontorene kan få overført noen oppgaver, og det kan derfor være aktuelt at noen ansatte ved domstolene begynner der. Det er et langsiktig mål at kommunene eller interkommunale servicekontorer ikke bare gir veiledning og informasjon, men også kan få tildelt saksbehandleroppgaver. Forslaget gir derfor stor fleksibilitet i et perspektiv på noen tiår framover. Valg av framtidig organisasjonsmodell for tinglysingen har ikke betydning for framtidig domstolstruktur. Dette påvirker likevel bemanningen, behovet for lokaler og andre forhold av betydning for gjennomføringen av den vedtatte strukturen for domstolene i første instans. Det er derfor viktig at det tas en beslutning nå om hvordan tinglysingen skal organiseres. Dette er viktig for den domstolsreformen som Stortinget tidligere har behandlet. Regjeringen foreslår å arkivere panteboken, som inneholder gjenparter av alle tinglyste dokumenter fra 1935, til Hardanger. Dette arkivet på 2 000 hyllemeter vil da bli sentralisert til Ullensvang som en enhet under Kartverket. Med moderne kommunikasjonsteknologi kan kopi av panteboken oversendes digitalt til den sentrale enhet på Ringerike og andre like lett som om panteboken ble lagret i kjelleren til den sentrale enhet. Samlet vil jeg si at reformen vil gi publikum en enklere tilgang til all offentlig eiendomsinformasjon. Det legges til rette for en framtidig desentralisering til kommunene, hvis en slik utvikling er ønskelig.