trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2009-02-04:
«Mossetunnelen ble vedtatt for over 15 år siden og har vært inne i flere NTP-er med vekslende regjeringer. Tunnelen er også prioritert i dagens transportplan(2006–2015) og skulle vært startet opp i perioden 2006–2009. Det er bred politisk enighet i Østfold om prosjektet. Østfold fylkesting har vedtatt utbygging av jernbanen gjennom Moss som førsteprioritet i NTP i Østfold. Det er tverrpolitisk enighet i Moss bystyre. Likevel er den ikke prioritert i 2009. (2006–2015) Hvor står statsråden i denne saken?»
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2009-02-04:
Jeg takker ministeren for svaret. Jernbaneverket har hevdet at Mossetunnelen er et byutviklingsprosjekt, som isolert sett ikke gir stor effekt for togframføringen. Samtidig er gjeldende utbyggingsstrategi at jernbanen i Norge skal gå gjennom byer og tettsteder der folk bor. Dette ser ikke ut til å henge helt sammen. Hva skal til for at Mossetunnelen blir prioritert og bygd?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2009-02-04:
Jeg takker igjen for svaret. Som ministeren var inne på, har Østfold fylkesting og Moss kommune før jul vedtatt å søke om forskuttering på 25 mill. kr til detaljplanlegging, som er startet, og som da kunne fortsette i 2009. Som ministeren var inne på, er dette en forskutteringsordning som det nå er åpnet opp for i statsbudsjettet for 2009, som kan benyttes til prosjekter som ikke har fått bevilgning i det ordinære budsjettet, og som er prioritert i Nasjonal transportplan og handlingsprogram, slik tilfellet er for Mossetunnelen i inneværende transportplan. Kan statsråden si når de kan forvente svar på søknaden?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-04:
Jeg har et spørsmål til justisministeren, som ikke handler om verken blasfemi eller rasisme, men tvert imot om rekruttering. «Etter det undertegnede har grunn til å tro, har enkelte operative spesialtjenester som for eksempel utrykningsenheten og livvakttjenesten vansker med å rekruttere personell til disse tjenestene. I så fall kan resultatet bli svært dramatisk. Kan statsråden bekrefte eller avkrefte at så er tilfelle, og dersom det er en utfordring pr. i dag, hva vil statsråden gjøre for å bedre situasjonen?»
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-04:
Jeg takker selvfølgelig statsråden for svaret. Jeg registrerer at iveren etter å ta tak i justisbudsjettet var større i januar enn den var i desember – men det er greit nok, det kan vi ta en annen gang. Allikevel skal statsråden ha honnør for det han har bidratt med, også i krisepakken Likevel, en utfordring: UEH-enheten er et verktøy som er vesentlig i skarpe situasjoner. Hvis det er slik at vi har rekrutteringsmessige problemer der, vil det kunne svekke politiets evne til å løse oppgavene i kritiske situasjoner. Det synes jeg er bekymringsfullt, og jeg forventer at statsråden holder et særdeles høyt fokus på dette. I tillegg sier statsråden at mye av dette må løses lokalt – for det er lokale lønnsforhandlinger som kan løse det. Da blir mitt spørsmål: Er statsråden komfortabel med måten vi gjør det på i dag? Eller ser statsråden behovet for å gripe inn og gjøre prosessmessige endringer for å sørge for at UEH og livvakttjenesten får nødvendig nyrekruttering, slik at man faktisk styrker politiet der det er behov for det?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-04:
Æres den som æres bør! Når det er på sin plass, skal det selvfølgelig være slik. I forlengelsen av det vi har diskutert nå, har det vært slik at TV 2 og VG i dag kjører en sak om denne type kriser. Det hevdes også at PF har en rolle gjennom å legge en demper på iveren til dem som faktisk kunne tenke seg å ta denne type kurs. Det er bekymringsfullt hvis det skulle være tilfellet. I så måte er det interessant å høre om statsråden har noen grunn til å tro at det er hold i det som hevdes, at PF har en – skal vi kalle det – interessekonflikt med enkelte av sine egne i forhold til den konflikten de måtte ha mot direktoratet og departementet. Det var en av de store sakene vi diskuterte i høst. I så fall: Hvis det er slik at politiet – blant de ansatte – har en egen organisasjon som ikke nødvendigvis bare er positiv, men som bruker dette som et aktivt middel i en mulig lønnskamp, på hvilken måte ser statsråden for seg at vi skal kunne løse denne utfordringen?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-02-04:
Politidirektoratet har opplyst at det i 2008 har vært et visst fokus på utrykningsenheten – UEH – herunder at tjenestemenn i en del politidistrikter har søkt av frabeordring fra denne tjenesten. Søknadene er i all hovedsak begrunnet i belastningen ved tjenesten og lønnsmessige forhold. Politimestrene har opprettholdt beordringene til tjeneste i UEH. Direktoratet har videre opplyst at to grunnkurs for UEH, som Politihøgskolen skulle ha arrangert i januar og februar i år, er avlyst – dette med bakgrunn i at en stor andel av de opprinnelige søkerne har trukket sine søknader. Alle politidistriktene er forhandlingssteder for lokale forhandlinger. Lønnsmessige godtgjørelser for å tjenestegjøre i UEH må derfor skje innenfor det regelverk som gjelder for lokale forhandlinger etter hovedtariffavtalen i staten. Lønnsmessige godtgjørelser for å tjenestegjøre i UEH varierer derfor mellom politidistriktene ut fra lokale prioriteringer mv. Den uro som har vært knyttet til UEH, er uheldig. Jeg legger til grunn at ledelsen og tillitsvalgte i politidistriktene finner løsninger på lokale utfordringer knyttet til denne tjenesten. Når det gjelder livvakttjeneste, har jeg fått opplyst at Politihøgskolen har måttet avlyse grunnkurset som var planlagt gjennomført i vårsemesteret 2009. Av de 59 som var selektert til grunnkurset, møtte kun ni personer til opptak i uke 3. Ved forrige grunnkurs i livvakttjeneste, i 2007, ble det utdannet 17 livvakter. Fortsatt er det tre av disse som venter på ledig stilling enten ved Den Kongelige Politieskorte eller ved livvakttjenesten. Erfaringsmessig er det få som slutter i livvakttjenesten. Generelt kan det sies at det i de senere år ikke har vært problemer med å beholde og rekruttere personell til livvakttjenesten. Avslutningsvis vil jeg si at én ting er hva man gjør ute i politidistriktene for å få til kompensasjon, som man har myndighet til å forhandle om, mens det argumentet som er blitt anført, at man ikke ønsker å bruke mer av sin fritid, kan vi kun bøte på med økt mannskap. Det er jo derfor vi har økt opptaket ved Politihøgskolen. Samtidig fremmet vi også nå i januar forslag gjennom Regjeringens krisepakke om en storstilt satsing på bemanning i politiet med 462 nye stillinger.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-02-04:
Jeg har ikke noe grunnlag i dag for å si at den ordningen vi har når det gjelder forhandlinger i denne type spørsmål, er uegnet. Dette ligger jo konstitusjonelt i et annet departement. Samtidig må jeg si at hvert enkelt distrikt har sine variasjoner, både når det gjelder kriminalitetsutvikling, bemanning og andre samfunnsmessige forhold. Derfor mener jeg at vi historisk har ganske gode erfaringer med å ha den type forhandlinger i disse spørsmålene. Jeg er helt enig med spørreren i at dette må vi ha fokus på, for dette er en viktig tjeneste for Norge, og det er en viktig tjeneste for politiet. Jeg mener at det ikke bare er et lønnsspørsmål, men spørsmål om vilje til å ta til seg ny kompetanse og vilje til å gå inn i ny tjeneste. Det er også et spørsmål om kapasitet. Derfor mener jeg at min forpliktelse ligger langs de akser, nemlig å skaffe mer bemanning. Jeg er veldig glad for den honnør spørreren gir meg, og Regjeringa, for at vi har tatt det bemanningsløftet vi nå har tatt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-02-04:
Jeg tror jeg bare kan si meg enig i forutsetningene i spørsmålet: Hvis det man leser i bl.a. Verdens Gang skulle være tilfellet, at det foregår den type aktiviteter, så er det svært uheldig. Punkt 1: Det er det ikke opp til meg å avgjøre. Det ligger i Fornyingsdepartementet, og jeg vil overlate til fornyingsministeren å svare på spørsmål om den type aktiviteter – i den grad de finner sted. Punkt 2: Jeg mener det er avgjørende at vi alle søker å bidra til at vi får ro rundt situasjonen i politiet. Vi har fått et innspill fra Politiets Fellesforbund, hvor det som gikk på mitt område, var å skaffe 200–300 sivile stillinger for å lette presset. Vi har valgt å svare det med å foreslå 460 stillinger. Jeg må med respekt å melde si at nå er det tatt betydelige grep. Det må kunne bidra til at man tar konsekvensen av nettopp disse grep og får ro.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-02-04:
Representanten Kristiansens spørsmål er litt uvanlig, idet han i realiteten spør om jeg har et annet syn enn statsråd Andersen på noe som er arbeids- og integreringsministerens ansvarsområde. Det har jeg ikke. Petroleumsvirksomhet i nord er en meget viktig del av Regjeringas nordområdestrategi. Regjeringa ønsker å legge til rette for både en ansvarlig utvinning av petroleumsressursen i nord og økte ringvirkninger av petroleumsvirksomheten for regionen. Arbeidet med dette og forsvarlig tilsynsvirksomhet av petroleumsvirksomheten i nord pågår uavhengig av lokalisering av tilsynsmyndigheten.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-02-04:
Jeg må nesten bare få gjenta at spørreren tar opp et spørsmål som konkret ligger under en annen statsråds ansvarsområde. Det jeg har å si om det, er at vi selvsagt ikke firer på kravene knyttet til dette området, og at det avhenger av lokalisering. Våre ambisjoner i forhold til nordområdesatsingen er vel kjent, og vi ser også konkrete resultater av det. Spørsmålet er egentlig til et område som ligger under statsråd Dag Terje Andersen.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-02-04:
Jeg deler selvsagt disse ambisjonene. Vi mener også å være operativ i forhold til nettopp ambisjonen om tilstedeværelse i nord. Vi har utviklet strategier på det. Det jobbes videre med konkretisering av det. Vi ser nå en aktivitet i nord knyttet til Snøhvit-utbygginga, som har vært formidabel, og som vi ser gir aktivitet. Jeg synes det er veldig bra. Det er nødvendig i forhold til aktivitet i nord. Igjen: Det som tas opp i spørsmålet her, er altså spørsmål om lokalisering av et avdelingskontor av Petroleumstilsynet. Det er en lokalisering som ligger under statsråd Dag Terje Andersen. Spørreren er selvsagt i sin fulle rett til å mene at jeg bør involvere meg i denne statsrådens ansvarsområde. Det kommer jeg ikke til å gjøre.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-02-04:
Jeg deler fullt ut representanten Foss’ vurdering, at dette ligger under denne statsrådens ansvarsområde. Det er krevende for ansatte i enhver organisasjon å ha arbeidsmiljøkonflikter gående over lengre tid. Som eier av Enova har jeg hele tiden forholdt meg til styret og styrets arbeid med å bedre arbeidsmiljøet i foretaket. Departementet gav 11. april 2008 styret i oppdrag å utforme et opplegg som kan sikre Enova et stabilt og godt arbeidsmiljø. Styret ble gitt en frist på tre uker. Styret leverte en plan for dette til departementet 24. april 2008. Jeg er kjent med at styret, ledelsen og de ansatte i foretaket har jobbet godt med arbeidsmiljøet etter dette. Jeg mottok en beskrivelse av status i dette arbeidet 21. januar i år. Der skriver styret bl.a.: «Konflikten i selskapet er løst med aktivt bidrag både fra de ansatte, ledelsen og styret. Vi oppfatter at konflikten er løst på en grundig måte og skapt felles forståelse om mål og tiltak for å sikre et godt og stabilt arbeidsmiljø i Enova SF.» Det viktige nå er at Enova har lagt konflikten bak seg, jf. den informasjonen jeg har fått. Jeg vil også understreke at organisasjonen gjennom den perioden vi har bak oss, har evnet å ha fokus på sine arbeidsoppgaver og har levert gode resultater. Så ser vi også at Enova i 2009 blir tillagt nye og større oppgaver. Derfor er det også ekstremt viktig at Enova leverer resultater i 2009.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-02-04:
Vi har selvsagt underveis i denne prosessen vært ekstremt opptatt av å opptre ryddig. Det mener jeg vi har gjort i alle forhold knyttet til saken rundt Enova.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-02-04:
Som sagt har min inngang til og tenkning rundt dette vært at en slik sak, med personer involvert og med såpass mye sensitivitet knyttet til seg, krever årvåkenhet og ansvarsfull tenkning fra alle involverte. Og jeg mener at den måten vi har håndtert den saken på – som også er omtalt, som representanten Foss sier, til Stortinget – ivaretar det. Når det gjelder varsler, som helt korrekt har henvendt seg til departementet, så har departementet, mener jeg, håndtert den saken etter de spilleregler som gjelder i forhold til den typen spørsmål.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-04:
«Ved en skole i Kristiansand har et enstemmig Foreldrerådets arbeidsutvalg(FAU) anmodet skolen om å kutte elevfotografering hvert år, og bedt om innsyn i avtaler for å avklare om det er kommersielle bindinger mellom skolen og firmaet som tar bilder for å gi gjenytelser til skolen samt om foreldrene dermed betaler for at skolen får gratis bilder. Skolen har avvist å svare på FAUs skriftlige krav. (FAU) Vil statsråden igangsette tiltak for å sikre foreldrene reell medbestemmelse i skolen samt får reservere seg mot kjøpepress og avtaler gjort uten samtykke?»
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-04:
Jeg takker for svaret. Det jeg er mest opptatt av, er det prinsipielle, altså hvem det er som sitter med vedtaksrett overfor barna. Slik som det ser ut her, har det vært en form for umyndiggjøring av foreldrene. Det er ikke skolens barn, det er ikke statens barn, men det er foreldrenes barn. FAU og foreldrekontakt skal faktisk være noe mer enn kaffekoking og vaffelsteking. Jeg vil gjerne vite: Hva vil statsråden gjøre ikke bare for å styrke det samarbeidet som han nå påpekte i forbindelse med skole–hjem, men også for å gi foreldrene muligheten til den medbestemmelse som må til? Jeg vet at det har vært ulike former for forsøksordninger, med utvidet myndighet osv., men hva vil statsråden konkret gjøre for å løfte foreldrene, slik at de framstår mye tydeligere som ansvarlige for sine barn?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-04:
Jeg tror vi har mange like tanker i forhold til å ønske å løfte foreldrene opp, men ute i den vanlige skolehverdagen ser man at det ikke alltid lykkes. Jeg vil tilbake til de forsøksordningene som er gjort, bl.a. i en del kommuner på Sørlandet, med å gi FAU og KONFUG en utvidet myndighet til å ta del i arbeidet med å påvirke ulike vedtak som fattes i skolen. Fremskrittspartiet ønsker jo denne vedtaksretten for foreldrene, og vi ønsker også at statsråden kan ta del i å sikre foreldrene den vedtaksretten i skolen. Vil statsråden det?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-04:
Lat meg først beklage at eg var sein. Så til saka: Eg vil understreke at eg ikkje kan gå inn i den konkrete saka som gjeld skulen i Kristiansand. Eg vil likevel seie at det er viktig at foreldra sine meiningar i denne typen saker vert høyrde. Eit godt samarbeid og ein open dialog mellom skule og heim er viktig i mange delar av verksemda i skulen. Frå Regjeringa si side har dette seinast kome til uttrykk gjennom den nye formålsparagrafen i opplæringslova, der samarbeid og forståing mellom skulen og heimen står sentralt. På kvar grunnskule skal det vere eit foreldreråd, der alle foreldre som har barn i skulen, er medlemmer. Foreldrerådet og arbeidsutvalet til foreldrerådet skal vere representerte i eit samarbeidsutval ved grunnskulane. I samarbeidsutvalet sit òg representantar for dei tilsette ved skulen og representantar for kommunen. Foreldrerådet og samarbeidsutvalet i skulen er viktige organ som skal bidra til eit godt samarbeid og forståing mellom skule og heim. Skulen er pålagd å ha slike organ, og dei skal ha ein rådgivande funksjon for skuleleiinga og bidra til god dialog og forståing for dei ulike rollene skule og heim har i opplæringa til elevane. Når det gjeld elevfotografering og foreldrebetaling for dette, viser eg til at skulen skal vere gratis for elevar og foreldre. Dette følgjer klart av gratisprinsippet i opplæringslova § 2–15 og § 3–1. Skulen kan ikkje krevje at foreldra betalar for klassebilete. Foreldre og elevar kan naturlegvis velje å kjøpe bilete av skulen, men det er viktig at foreldra ikkje skal føle seg pressa til å betale. Ordninga må vere basert på frivillig deltaking. Eg vil leggje til at det er viktig at vi er merksame på den kommersialiseringa og det kjøpepresset som mange unge, og dermed foreldra, kan vere utsette for. Det er m.a. grunnlaget for at Regjeringa har jobba aktivt med spørsmålet om moglegheita til å reklamere for kommersielle aktørar i skulen. På bakgrunn av dette må foreldra og leiinga ved skulane gjennom samarbeid og open dialog finne ei løysing på korleis elevfotografering skal verte organisert.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-04:
For det første vil eg understreke at foreldras rolle i skulen i dag er langt meir enn berre kaffekoking og vaffelsteiking. Sjølv om eg ikkje har noko imot verken kaffekoking eller vaffelsteiking, er det innhaldet i skulekvardagen og rammene rundt som vert diskuterte i dei organa der foreldra er representerte. Både på nasjonalt plan og ikkje minst i lokalsamfunna er det eit sterkt engasjement i og rundt skulen over heile Noreg. Så har vi teke nokre grep dei siste åra. Vi har styrkt budsjettet til det nasjonale Foreldreutvalet for grunnskulen. Vi har òg utvida ansvarsområdet til Foreldreutvalet til også å gjelde det første året på vidaregåande. Vi ser òg at det lokalt skjer ei systematisering av arbeidet i kommunale foreldreutval i tillegg til i foreldreutval knytte til den enkelte skule, og det vert ei styrking av oppgåvene. For eksempel er det mange skular som har god kontakt med foreldra når det gjeld for eksempel tilbodet om leksehjelp, og dei går aktivt inn for å involvere og bruke foreldra – og dei vert oppfordra til det.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-04:
Foreldre eller andre føresette er dei viktigaste vaksne i barnets liv. Dei fleste foreldre i Noreg går gjennom eld og vatn og vil gjere alt for hjelpe ungane med skulegangen. For meg er det likevel eit veldig klart og tydeleg skilje, og det er at skulegangen i Noreg er offentleg – det er nokre private skular som har ansvar – og det er det offentlege som har ansvaret for den opplæringa som vert gitt, som må betale det det kostar, og som skal ta på seg å lage læreplanar osv., men det skal skje i nær forståing og samarbeid med heimen. Så eg har ingen planar om å endre rammeverket for det. Derimot er det viktig å involvere foreldra sterkare, noko som vert gjort på ein god måte dei fleste stader i Noreg, og å utvide rammene for det nasjonale Foreldreutvalet og gi dei lokale organa moglegheit til å jobbe er eg svært positiv til.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-03-25:
På vegne av stortingsrepresentantene Øyvind Korsberg, Kåre Fostervold og meg selv har jeg den store glede å fremme forslag om at det skal utarbeides en stortingsmelding om byggenæringen.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-25:
På vegner av representanten Hans Olav Syversen og meg sjølv har eg gleda av å framsetja eit forslag om å styrkja omsynet til verdiskaping og regelforenkling ved å samla ansvaret for næringslivsrelaterte lover i eitt departement.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-03-25:
Jeg har den glede å overrekke et representantforslag fra stortingsrepresentantene Ketil Solvik-Olsen, Tord Lien og meg selv om å tillate oljeomlasting av russisk olje og gassprodukter i Bøkfjorden i Kirkenes.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-03-25:
I går var statsministeren i Sauda og sa at resten av verden burde ha gjort som Norge når det gjelder å håndtere finanskrisen. Da regner jeg med at statsministeren også inkluderte Regjeringens forvaltning av det norske folks sparepenger, nemlig oljefondet. Det er intet mindre enn en skandale. Her har altså 633 milliarder kr fordunstet. Det er et så stort beløp at jeg skal prøve å bryte det ned. Det tilsvarer 135 000 kr pr. nordmann. Det tilsvarer 744 mil med motorvei. Det tilsvarer 1,5 millioner sykehjemsplasser. Så det er store beløp som nå er borte. Jeg mener at det norske folk har krav på å vite hva slags konsekvenser dette vil få for dem som har ansvaret for forvaltningen, om det i det hele tatt vil få noen konsekvenser. Jeg mener også at statsministeren må svare på om Regjeringen nå snart vil offentliggjøre hva slags bonusordninger som gis til de ansatte i forvaltningen av petroleumsfondet. Regjeringen har jo vært forbilledlig klar på at alle andre som jobber i det private næringsliv, i bank og finans, skal offentliggjøre sine bonusordninger. Det skjønner de fleste av oss, men da er det vanskelig å forstå hvorfor man ikke skal offentliggjøre bonusordningene til dem som har forvaltet bort disse pengene på vegne av Regjeringen. Og det kunne være interessant å vite om dette betyr at Regjeringen nå vil legge om forvaltningen av petroleumsfondet. Jeg vil bare minne om at Arbeiderpartiets nestleder, Helga Pedersen, har kalt det Fremskrittspartiet ville ha gjort, nemlig å investere mer av disse pengene hjemme, å kaste penger ut av vinduet. Mitt spørsmål til statsministeren blir da: Hvem er det som har kastet pengene ut av vinduet?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-03-25:
Nå er det jo svært mange eksperter på aksjeplasseringer av denne type investeringer som mener at det som foregår i oljefondet, ikke er særlig smart, og at det er galt når Regjeringen snakker om det langsiktige perspektivet – rett og slett fordi mange av de selskapene som oljefondet gikk inn i, jo gikk over ende 14 dager etter at man gjorde store investeringer i dem. Det kan ikke statsministeren bortforklare. Det han heller ikke kan bortforklare, er at han selv ved gjentatte anledninger, senest i oktober 2008, har gått til angrep på Fremskrittspartiet og kalt våre forslag om å investere mer av oljepengene hjemme, om å investere mindre av oljepengene i aksjer, ta mindre risiko, et gigantisk økonomisk eksperiment. I tillegg har Martin Kolberg sagt at vi må passe på så ikke staten får problemer med å betale pensjonene for fremtiden. Man endret jo navnet på dette fondet, kalte det Statens pensjonsfond – Utland. Likevel er altså 633 milliarder kr av det norske folks penger nå borte.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-03-25:
Statsministeren sa at noe av det viktigste er å sikre at folk har jobb. Men det er vel så viktig å sikre at folk ikke mister jobben. Jeg har lyst til å minne statsministeren på at en million mennesker i Norge i dag jobber i små og mellomstore private bedrifter. Nesten uansett hvem av bedriftseierne jeg snakker med – eller gründere, nyskapere – peker de alle sammen på at Regjeringens svar på finanskrisen ikke har kommet disse bedriftene til gode, først og fremst fordi Regjeringen er livredd for å ta i bruk skattelettelser. Mange av disse bedriftene vil klare seg gjennom krisen under forutsetning av at de klarer å betjene utgiftene sine, og da vil skattelette være et svært viktig virkemiddel. Derfor har jeg lyst til å spørre statsministeren om han verken på kort eller litt lengre sikt er villig til å vurdere skattelettelse som et virkemiddel for å sikre at folk beholder jobben sin, i den delen av næringslivet som faktisk skaper de verdiene vi politikere elsker å bruke.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
For det første får Stortinget om kort tid en stortingsmelding om virksomheten til Statens pensjonsfond – Utland. Da kan Stortinget få alle tall og alle detaljer om forvaltning og om avkastning og stille spørsmål. Når jeg sier det, er det fordi en viktig del av Stortingets arbeid nettopp er å kontrollere og følge opp de vedtak Stortinget har gjort, det arbeidet Regjeringen gjør, og det arbeidet Statens pensjonsfond gjør. Så her skal ingenting skjules, her skal alt fram. Alt skal gjennomgås. I tillegg er det slik at det allerede er varslet fra Regjeringens side at når det gjelder reglene for det som kalles aktiv forvaltning, så skal de endres, fordi man har trukket lærdom av det som har skjedd i det siste. Men så litt generelt. Det er et bredt flertall på Stortinget som har ment at de inntektene vi får fra oljevirksomheten, dels skal investeres i Norge. Derfor investerer vi mye i Norge. Vi legger fram en transportplan der vi skal bruke 100 milliarder kr – mye oljepenger – til å ruste opp infrastruktur, investere i Norge. Men dels skal det spares, gjennom å investere i realkapital, aksjer, i andre land. Det har historisk gitt svært god avkastning, selv om det historisk også har vært store svingninger. Problemet nå hadde vært hvis man var tvunget til å selge. Da ville man blitt påført store tap. Men staten er en langsiktig investor, og man har raskt tjent inn igjen de kurssvingninger man har sett ved tidligere tilbakeslag. Derfor er det fullt mulig at vi om få år vil sitte og si at det at vi nå ikke selger, som mange andre investorer gjør, er svært lønnsomt når kursene igjen begynner å stige. Så historisk har det vært meget lønnsomt å plassere penger dels i obligasjoner, dels i aksjer. Staten skal ikke selge og derfor ikke realisere noen tap.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Pengene er ikke borte selv om kursene på aksjer svinger. All erfaring tilsier at vi kommer til å oppleve stigning i aksjekurs igjen. Det er bare hvis man nå var tvunget til å selge, at dette hadde vært reelle tap. Sist vi hadde tilbakegang i aksjer, i 2002, kjøpte staten. Det var noen av de mest lønnsomme investeringene vi har gjort, for etterpå steg kursene. Men så vil jeg fastholde at det hadde vært et stort eksperiment og medført stor usikkerhet dersom vi hadde gjort det Fremskrittspartiet har foreslått, nemlig i gode tider å bruke vesentlig mer penger. Da hadde vi bygget ned industrien, fått høyere renter og store problemer. Nettopp fordi vi har holdt igjen på pengebruken i gode tider, kan vi nå bruke mye penger i dårlige tider. Nå bruker vi mange ekstra oljekroner, nettopp fordi vi har vært varsomme i de gode tidene. Det gjør at vi sikrer arbeidsplasser, motvirker tilbakegangen, men da kan vi altså ikke følge Fremskrittspartiets oppskrift. Da må vi ha en god, ansvarlig forvaltning av pengene, slik Regjeringen legger opp til.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Vi må skille veldig mellom to ting når det gjelder Statens pensjonsfond og den kursutviklingen man har sett på de investeringene. Det ene er der man har fulgt markedet, fulgt referanseindeksen. Der har det vært et fall. At Pensjonsfondet opplever at man følger det, det er i og for seg som Stortinget har forutsatt, når det er en stor nedgang i internasjonale markeder. Men så er det en annen type fall, og det er det som kalles den aktive forvaltningen, der man ikke helt har fulgt markedet. Det er det som egentlig uroer meg mest, og derfor er det viktig at vi nå går gjennom erfaringene med den aktive forvaltningen. Selv om det beløpet er mye mindre, er det mer alvorlig, for det er noe som ikke burde ha skjedd, basert på de retningslinjer som Stortinget har fastsatt, og som Regjeringen har fulgt opp. Derfor er det varslet at vi vil få nye regler for aktiv forvaltning, og derfor er også en viktig del av den meldingen vi nå legger fram, nettopp en redegjørelse for Stortinget om erfaringene og lærdommen av erfaringene med den aktive forvaltningen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Ja, det er veldig viktig at det er åpenhet om investeringene, om virksomheten til Statens pensjonsfond og til Norges Bank. Derfor er det også for det første slik at regnskap og årsberetninger legges fram, og vi legger jevnlig fram stortingsmelding for Stortinget. Om kort tid vil Regjeringen legge fram en stortingsmelding om virksomheten i Statens pensjonsfond med omfattende informasjon, og Stortinget får full anledning til å spørre mer i detalj hvis man mener at det ikke er grundig nok eller omfattende nok informasjon. Når det gjelder bonuser, er det åpenhet for ledende ansatte i Norges Bank. I tillegg har Norges Bank gått lenger ved å redegjøre i sin årsberetning for hvor mange som har prestasjonsbasert lønn, hvilken gjennomsnittlig fastlønn disse har, hvilke øvre bonusrammer det er for investeringsavdelinger og operasjonelle avdelinger, og i tillegg hvilke bonusutbetalinger som er gitt i 2008, i prosent av lønn. Så man redegjør for bonusutbetalinger, for avlønning av forvaltere i Norges Bank utover det som følger av regnskapsloven.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
For det første er det Regjeringen gjør, med bred tilslutning i Stortinget, for å redde regnskog, veldig viktig. En av de aller viktigste tingene vi kan gjøre for å bekjempe global oppvarming, er å hindre avskoging, og det er en betydelig innsats Norge der gjør. For det andre er det laget etiske retningslinjer for Pensjonsfondet, også med bred tilslutning i Stortinget, og vi følger opp de retningslinjene, trekker oss ut av selskaper som bl.a. ikke følger opp menneskerettigheter og har virksomhet som bryter med internasjonale traktater Norge har sluttet seg til. Der tar vi enkeltselskaper ett etter ett, også de som har alvorlige brudd på f.eks. miljøstandarder. Så det følger vi opp. Derfor er det ikke mulig å ta stilling til et enkeltselskap eller noen enkeltselskaper i en debatt i Stortinget. Det er i tilfelle en sak for det etiske rådet, og en vurdering i forhold til uttrekksmekanismene vi har. Men det vi også har varslet, er at vi kommer til å lage et eget miljøprogram i Statens pensjonsfond – dette for å styrke miljøprofilen ytterligere.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Nettopp fordi det har vært tatt større risiko enn det Stortinget og Regjeringen har lagt opp til, har man for det første innskjerpet at retningslinjene skal følges, for det andre at man skal gå gjennom det modellapparatet man har for å måle og håndtere risiko, for det tredje har vi varslet nye retningslinjer, og for det fjerde har vi varslet en stortingsmelding som kommer til Stortinget om kort tid, om alle disse forholdene, altså om virksomheten i Statens pensjonsfond. Det er åpenhet om lederavlønning i Norges Bank. Alle ledende ansatte er det full åpenhet om. I tillegg har finansministeren for flere år siden tatt initiativet til ekstra eller mer åpenhet, slik at man i årsberetningen redegjør for hvor mange som har bonusutbetalinger, gjennomsnittlige bonusutbetalinger, bonusrammer, fastlønn osv. Dette er offentlig tilgjengelig informasjon der man går lenger enn det som følger av regnskapsloven, som Norges Bank ikke er underlagt, men som den likevel har valgt å følge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
For det første er jeg glad for at representanten Solberg tar opp noen grunnleggende og viktige spørsmål som handler om de lange linjer for Norge og norsk politikk. For det andre vil jeg si at jeg alltid er litt varsom med å bruke ordet «eldrebølge», for i det kan det ligge en forestilling om at det er noe negativt. Det at flere mennesker lever lenger, er grunnleggende sett noe av det mest positive som skjer i landet vårt. Og vi lever faktisk mye lenger enn før. Levealderen øker med noe sånt som to år hvert tiår basert på de siste tallene, og det er fantastisk, det er historisk. I tillegg føder vi mange barn. Så det er åpenbart mye som går bra i dette landet. Når det er sagt, er det klart at det er noen utfordringer, og de må møtes. Det handler først og fremst om å sikre mange i jobb. Lav arbeidsløshet og høy sysselsetting er viktig. Derfor er jeg glad for at vi fra 2005 til 2008 halverte arbeidsløsheten og satte ny rekord i antall mennesker som er i arbeid her i landet. Så er jeg glad for at et bredt flertall på Stortinget har sluttet seg til en pensjonsreform som gjør det mer lønnsomt å være i arbeid, og som fremmer vekstevnen i norsk økonomi – kanskje det viktigste enkelttiltak som er gjort på mange år for å styrke vekstevnen i norsk økonomi. For det tredje investeres det veldig mye i verdiskaping her i landet. Vi har hatt rekordhøye privatinvesteringer. Vi har store offentlige investeringer. Transportplanen er et uttrykk for det. Vi forsker mer enn noen gang før. Men jeg mener også et godt helsevesen, en god skole, kommunale utgifter – disse tingene – er med på å styrke vekstevnen i norsk økonomi. Vi må både skape og dele. Er vi gode til det ene, er vi også gode til det andre, og det er Regjeringens politikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
For det første: Det viktigste vi gjør for å styrke vekstevnen, er å sikre folk jobb. Ingenting bidrar mer til vekst enn at folk jobber, og ingenting bidrar mer til å redusere veksten enn at folk går arbeidsløse. Det er punkt én. Punkt to: Ja, vi skal satse på forskning. Derfor har vi økt forskningsbevilgningene, og vi har økt dem mer enn den forrige regjeringen. Så både nivået og veksttakten er høyere med denne regjeringen når det gjelder satsing på forskning. Ja, vi skal investere i infrastruktur. Vi la oss 2 milliarder kr over Bondevik II-regjeringens opplegg pr. år fra 2005 til 2009. Det har vi overoppfylt, og nå går vi 100 milliarder kr over det i neste tiårsperiode med en fantastisk innsats for å ruste opp norsk infrastruktur. Nei, vi skal ikke redusere samlet skattenivå. Det gjorde vi helt klart i 2004, da vi hadde skattereformen. Da sa vi at vi skulle videreføre det nivået vi hadde da vi laget skattereformen. Det løftet står vi ved, og der kan man stole på Arbeiderpartiet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Små og mellomstore bedrifter er veldig viktige. De er veldig bra, og jeg er veldig for dem, men vi er kanskje uenige om hvordan man best fremmer, styrker, små og mellomstore bedrifter. Jeg møter også mange som representerer disse bedriftene, og de er opptatt av mange forskjellige ting. Regjeringen legger opp til at vi skal gjøre mye for dem. Det viktigste tiltaket nå er lavere rente. Det er til fordel for alle små og mellomstore bedrifter som har gjeld, og det er en fordel fordi folk får mer kjøpekraft og går og handler varer og tjenester som små og mellomstore bedrifter produserer. For det andre er det slik at de tingene vi nå gjør i offentlig sektor – pusser opp skoler, vedlikeholder veier – også gir mange oppdrag til små og mellomstore bedrifter. For det tredje har vi gitt lettelser på skattesiden, ikke minst til små og mellomstore bedrifter, gjennom de skattelettelsene vi la fram i tiltakspakken 26. januar. Og for det fjerde mener jeg at også små og mellomstore bedrifter skjønner at vi trenger penger i den felleskassa, det spleiselaget, som gjør at vi kan betale for helse, for sykehus, for skole, for omsorg over skatteseddelen, og derfor lover vi ikke generelt lavere skatter, men vi lover et mer rettferdig skattesystem.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Jeg tror at små og mellomstore bedrifter er glad for at vi er glad i dem – og det motsatte hadde i hvert fall vært et problem. Men det andre er at alt vi gjør for å trygge verdiskaping, trygge norsk økonomi, handler jo om små og mellomstore bedrifter, for det som utgjør hovedtyngden av norsk økonomi, er de små og mellomstore bedriftene. Så når vi lykkes med å føre en god økonomisk politikk generelt, fører vi også en god økonomisk politikk for små og mellomstore bedrifter. Så f.eks. det viktigste virkemiddelet for å møte tilbakeslaget i internasjonal økonomi – lavere rente – er til fordel for små og mellomstore bedrifter. For det andre pekte jeg også på at vi har laget en skatteordning nå som spesielt retter seg mot de små og mellomstore bedriftene som sliter, som har underskudd, fordi de kan føre det underskuddet og få utbetalt penger allerede i år, hvis de har hatt tap. For det tredje er det altså slik at jeg tror også at små og mellomstore bedrifter er opptatt av at vi har et godt velferdssamfunn. Vi ser jo at det er faktisk mye entreprenørskap, mange bedrifter, som etableres i Norge, ikke minst fordi vi har et godt velferdssamfunn.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Jeg er opptatt av ikke å mistenkeliggjøre små og mellomstore bedrifter. Jeg er opptatt av å uttale meg positivt om dem, fordi de altså er ryggraden i norsk økonomi og norsk sysselsetting. Når vi har lyktes med å halvere arbeidsløsheten, målt i Arbeidskraftundersøkelsen, fra over 100 000 høsten 2005 til om lag det halve i 2008, skyldes det ikke minst vekst i små og mellomstore bedrifter. Men nå er situasjonen dessverre mer alvorlig, for nå stiger ledigheten. Hovedårsaken til det er at vi står overfor det sterkeste, det største og det mest alvorlige tilbakeslaget i internasjonal økonomi verden har sett siden 1930-tallet. Vi gjør det vi kan gjennom mange ulike virkemidler for å dempe og motvirke det. Men vi kommer til å se økt ledighet, for noen bedrifter kommer til å måtte nedbemanne, si opp folk, og da er vår oppgave å skape nye virksomheter, nye bedrifter, slik at de som går ledige, går ledige så kort som mulig, og raskest mulig får seg ny jobb. Ledigheten i Norge – det kom nye AKU-tall i dag – er i overkant av 3 pst. Det er høyere enn det vi er vant til i Norge, men vi er opptatt av å holde den nede.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Svaret på det er ja. Når jeg sier ja, er det fordi jeg selvsagt mener at disse pengene skal investeres for framtiden. Men jeg lover ikke skattelette. Vi kan ha et mer rettferdig skattesystem, vi kan omfordele, men generelt lavere skatt gjør at vi får mindre penger til å investere i framtiden, enten det er skole eller veier eller forskning. Så jeg er uenig i det Høyre mener når de snakker om å investere for framtiden, for da mener Høyre skattelette. Det er jeg ikke for. Jeg er for mer penger til vei. Det er bedre. Jeg merker meg at Venstre og Høyre sier at de ønsker en ny regjering. Det hadde hatt større troverdighet hvis dere var enige om hvilken ny regjering dere ønsket. Jeg tror dere først kan konsentrere dere litt om det, og så kan dere heller komme med tydelige meldinger når dere har gitt svar på det spørsmålet. Vi skal gå til valg høsten 2009 med en politikk for å investere i framtiden. Vi har vist i fire år at vi er i stand til å gjøre det, og vi ønsker å fortsette den politikken etter valget i 2009.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Ja, vi står ved avtalen. Vi kommer ikke til å oppleve i Norge at man forbyr privatskoler eller nekter skoler med alternativt livssyn eller alternativ pedagogikk å etablere seg. Det er viktig, for jeg mener det er en viktig verdi, en viktig kvalitet ved det norske samfunnet at det skal være plass til mangfold. Jeg mener mangfold dels handler om å akseptere det man liker. Jeg, f.eks., har hatt stor glede av å gå på Steinerskolen og er glad i den skolen. Men det handler jo først og fremst om å akseptere det man ikke liker, og forstå at noen kan like det man selv ikke liker. Jeg er f.eks. tilhenger av homofilt ekteskap. Jeg mener det er viktig at homofile kan få lov til å gifte seg. Jeg mener det er flott at vi har kvinnelige prester, men jeg aksepterer fullt ut av det fins menigheter i Norge som ikke ønsker det, og de må få lov til ikke å ønske det. Det kan være sider ved både skoler og menigheter jeg ikke liker, men en del av mangfoldet er at også de skal få lov til å eksistere. Derfor mener jeg det SV har vedtatt når det gjelder å forby skoler med alternative livssyn, altså at man ikke lenger skal ha private skoler med alternativ pedagogikk, er galt. Det samme gjelder det de sier om å ta bort statsstøtte til menigheter som ikke følger likestillingsloven. Det er det ikke flertall for i Stortinget. Det kommer det ikke til å bli flertall for i Stortinget. Jeg opplever at den saken egentlig er veldig avklart. Så er det én tilleggsdimensjon som er komplisert, og som gjør at jeg tror vi skal ha en samtale om temaet. Vi ser en debatt i Oslo nå om hvordan vi skal unngå at man bruker privatisering av skoler. Jeg er motstander av kommersielle private skoler. Der har vi sammen med Kristelig Folkeparti strammet inn loven – veldig bra. Men det er en annen dimensjon som er vanskelig, og det er: Hvordan skal vi hindre at etablering av religiøse skoler hindrer integreringsarbeid? Jeg bare varsler at det er en mer komplisert debatt som vi har i Oslo.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Ja, selvsagt skal vi følge det forliket, og selvsagt skal loven praktiseres. Det handler om å gi statsstøtte til skoler med alternativt livssyn eller alternativ pedagogikk, og svaret på det er ja. Men loven stiller også noen krav, dvs. at man ikke må undergrave eksisterende skolestruktur og den type ting. Det gjelder fortsatt, og det betyr at man må behandle hver enkelt søknad. Vi har nå en søknad fra en skole i Oslo som reiser noen spørsmål om integrering. Så jeg sier at det er noen avveininger som må foretas, men forliket står ved lag. Denne regjeringen er for montesorriskoler, steinerskoler og også skoler med alternative livssyn.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Først vil jeg takke for at representanten mener at det kan gå bra med elever fra Steinerskolen. Så vil jeg si at alle som følger mediebildet, tror jeg oppfattet at på SVs landsmøte ble det fattet et vedtak som SVs ledelse, inklusiv kunnskapsministeren, var imot og stemte imot. Det vedtaket er jo ikke et vedtak på vegne av Regjeringen. Det er et vedtak på vegne av et flertall på SVs landsmøte, som Regjeringen er uenig i. Regjeringen har en annen politikk og har inngått et forlik her i Stortinget som baserer seg på en annen politikk, men som ledelsen i SV var imot, stemte imot og har gitt uttrykk for det. Det er derfor jeg med så stor trygghet kan si at når et massivt flertall her i Stortinget er uenig i den politikken, og Regjeringen er uenig i den politikken, må det ikke være noen misforståelser. SVs landsmøte har ikke vedtatt det som er Regjeringens politikk, og Regjeringens politikk ligger fast. Vi står ved forliket med Kristelig Folkeparti om privatskoler.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Utgangspunktet er jo at det nå er landsmøtetid, og at alle landsmøter vedtar det de selv kaller partienes blankpussede profil. Det må vi ha respekt for. Det tror jeg også de borgerlige opposisjonspartiene kommer til å gjøre. Så må man presentere alternativer basert på det. Det jeg mener de tre regjeringspartiene har vist, er at selv om det er tre ulike partier og tre ulike programmer – det er derfor vi er forskjellige partier – er vi i stand til å samarbeide. Og vi er i stand til å finne fram til løsninger på de mest grunnleggende uenighetssakene vi har hatt, knyttet til f.eks. EU, NATO og EØS, men også bruk av oljepenger og den type ting. Det har vi lagt i bunnen, og det er vi enige om. Det var vi i 2005, og det er vi også i 2009. Men så skal vi selvsagt møtes, når vi vinner valget, og forhandle fram en ny regjeringsplattform. Forskjellen mellom oss og opposisjonen er at vi er enige om hva slags regjering vi vil ha, og hvilke partier som skal sitte i regjering. Opposisjonen er ennå ikke enige om det engang.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Jeg – og også alle partier på Stortinget, med unntak av SV – er uenig i SVs landsmøtevedtak. Det er jeg fordi jeg mener det er en gal måte å organisere et samfunn på ikke å tillate mangfold innenfor religiøse menigheter, og ikke å tillate også å bruke livssynskoler og skoler med alternativ pedagogikk for å gi et mangfoldig samfunn. Det har jo flertallet på Stortinget ment i alle år. Arbeiderpartiet har ment det i alle år. Vi har jo hatt steinerskoler, montessoriskoler og kristne skoler også da Arbeiderpartiet hadde rent flertall. Så dette er ikke noe vi har funnet på i det siste, det er noe vi har ment i mange år. Så det mangfoldet ønsker jeg. Den toleransen ønsker jeg. Så har flertallet på SVs landsmøte en annen vurdering av hvor de grensene og den balansen går. Det er vi uenige om, men jeg er trygg på at det ikke blir Norges eller Regjeringens politikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Selvsagt skal Norge følge de internasjonale konvensjoner vi har sluttet oss til – menneskerettighetene. Det er helt åpenbart. Men noen ganger støter det mot nasjonale vedtak, det vet jo Kristelig Folkeparti veldig godt. Vi er altså dømt i Menneskerettighetsdomstolen i Strasbourg for brudd på menneskerettighetene med det KRL-faget et stort flertall her på Stortinget vedtok. Så det er jo ikke en fremmed problemstilling for stortingsflertallet at man kan gjøre vedtak som viser seg å være i strid med internasjonale konvensjoner. Vi er dømt tidligere for et vedtak som de fleste partiene på Stortinget stemte for. Ellers har vi altså ikke ønsket å begrense ytringsfriheten – tvert imot. Denne regjeringen foreslo å fjerne blasfemiparagrafen, mens den forrige regjeringen ønsket å videreføre blasfemiparagrafen. Det er ingen tvil om at vi respekterer de konvensjoner vi har underskrevet. Vi praktiserer dem. Det er også en av grunnene til at jeg er motstander av det vedtaket SVs landsmøte har gjort.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Jeg har i denne salen vært veldig tydelig på at jeg ønsker et mangfoldig samfunn. Det har jeg vært gjennom flere spørretimer, også knyttet til noen av de spørsmålene som nå reises. Det er f.eks. ikke riktig at denne regjeringen har angrepet frivillige organisasjoner. For det første har vi økt støtten betydelig. For det andre har vi overprøvd et vedtak i Fordelingsutvalget når det gjelder støtten til frivillige barne- og ungdomsorganisasjoner, der Fordelingsutvalget – basert på retningslinjer som man startet arbeidet med i et utvalg som var bredt sammensatt, og som Bondevik II-regjeringen nedsatte – hadde stilt krav om at det måtte være ikke-diskriminering når det gjaldt tillitsvalgte og organisasjonene. Så fulgte Fordelingsutvalget de retningslinjene, og så overprøvde vi i Regjeringen det fordi vi mente at det var å undergrave frivillige organisasjoners uavhengighet i forhold til håndteringen av homofile. Det er et eksempel på at denne regjeringen står ved mangfold, og at denne regjeringen forsvarer organisasjoners rett til å være annerledes, ved at vi overprøvde Fordelingsutvalgets beslutning om å trekke tilbake pengestøtte til Frelsesarmeen, som jeg tror var det eksemplet. Så har vi foreslått å fjerne blasfemiparagrafen. Det er litt underlig å høre dette fra en som satt i en regjering som argumenterte for å beholde den. Da den regjeringen behandlet Ytringsfrihetskommisjonens innstilling og la fram stortingsmelding om den, argumenterte den prinsipielt for å beholde blasfemiparagrafen. Vi har argumentert prinsipielt sett for å fjerne den og foreslått å fjerne den. Når det gjelder kontantstøtte, har denne regjeringen sagt i Soria Moria-erklæringen at vi ikke vil avvikle den før vi har full barnehagedekning, og så får partiene gjøre sine programvedtak. Så skal vi gjøre det klart før valget til høsten hva som blir de ulike partienes holdning til kontantstøtte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-03-25:
Det er åpenbart at det er valgkampen som har startet. Jeg synes det er en oppramsing her av ting jeg mener ikke er riktig. For det er ikke riktig at vi er mot et mangfoldig samfunn – tvert imot. På veldig mange områder har jeg vist at vi har lagt til rette for mer mangfold, mer verdiskaping, og jeg ønsker å fortsette en politikk for det. For det andre er det slik at det ikke holder bare å være imot en regjering. Man må også være for noe alternativt. Det er en utfordring til opposisjonen at man må klargjøre hva som er alternativet. For det tredje: Sosialdemokratiet handler om mangfold. Sosialdemokratiet handler om at vi tror at fellesskapet bidrar til å lage et mangfoldig samfunn. Vi tror at har man det gode, sterke fellesskapet i bunnen, kan man få mangfoldige samfunn og skapende mennesker. Jeg mener at den norske, den nordiske samfunnsmodellen viser at det er få samfunn som har så sterke fellesskap, med gode, offentlige velferdsordninger, en god, offentlig fellesskole og offentlige pensjonsordninger, og at det har skapt mangfoldighet i samfunnet. Trygge mennesker våger, trygge mennesker satser. Derfor tror jeg fellesskapet lager mangfold.