Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2003-04-29:
Vi står foran en revolusjon når det gjelder telefoni i Norge og i verden ellers. Overgang til såkalt 3G-teknologi vil skape grunnlag for at mobiltelefonen får en lang rekke nye anvendelsesområder. Markedet er for lengst klart for introdusering av 3G-telefoni i Norge. Når nettverkene blir operative, vil det neppe ta lang tid før et stort antall mennesker tar dette i bruk. Teknologien er klar, telefonapparatene er hyllevare – det er bare å sette i gang. Av forskjellige årsaker har utviklingen av 3G-teknologien i Norge gått tregere enn det som var forutsatt høsten 2000, da fire konsesjoner ble tildelt. En tilnærmet landsomfattende dekning innebærer utbygging av et nettverk av 1 500–1 800 bakkestasjoner, som vil koste mellom 3 og 4 milliarder kr. Komiteens innstilling innebærer at staten skal være lydhør og tillate at utbyggingen gjennomføres noe saktere enn forutsatt, og at det ikke blir snakk om noen straffetiltak, eller kompensasjon som det også heter, selv om utbyggingen blir utsatt med 15 måneder. For rask utbygging kunne lett gitt som resultat at splitter nye nettverk ble stående i månedsvis og vente på at 3G-telefonapparat skulle komme på markedet. Dette ville forbrukerne til slutt fått regningen for. Det er av hensyn til de to gjenværende konsesjonærene, Telenor og NetCom, og deres kunder at komiteflertallet, bestående av Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og SV, har kommet fram til dette. Når Høyre og Kristelig Folkeparti likevel mener at de to skal straffes og betale en kompensasjon eller en bot for noe departementet egentlig har foreslått, er dette helt uforståelig og kan sette hele 3G-utbyggingen i Norge i fare helt uten grunn. Utsettelsen har ikke fått noen negative konsekvenser, men er gjort av hensyn til økonomi og lønnsomhet. Eventuelle bøter vil også kundene til slutt bli nødt til å betale. NetCom og Telenor har ikke andre penger enn dem de får fra sine kunder. Det er tre grupper av operatører som skal hensyntas i denne sammenheng. Det er i tillegg til de to eksisterende konsesjonærene, NetCom og Telenor, den eller de nye konsesjonærene vi håper å få på plass allerede i løpet noen få måneder. Her ser vi for oss en stor og kapitalsterk aktør, norsk eller utenlandsk, som kan representere ytterligere konkurranse innen mobilmarkedet. Igjen er det et knapt komiteflertall, bestående av Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og SV, som går foran. Vi mener at de to ledige konsesjonene må utlyses snarest mulig, etter auksjonsprinsippet og uten at det på forhånd settes noen minstepris. Både nye og gamle konsesjonærer skal samarbeide om utbygging av nett i de delene av landet som er ulønnsomme. Igjen er det Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og SV som danner flertall i komiteen. Det er for meg komplett uforståelig hvordan Høyre, Kristelig Folkeparti og Regjeringen tenker seg utbygging av tre eller fire parallelle 3G-nett over absolutt hele landet. En slik strategi vil gi en kraftig prisøkning for forbrukerne. Den tredje gruppen operatører er de mindre operatørene, som ikke har egne konsesjoner, men som leier nettadgang av en eller flere konsesjonærer. Disse, Teletopia, Sense og You, for å nevne noen, er allerede svært aktive innen GSM-teknologi. Stortingsmeldingen har tatt vare på deres interesser på en god måte. Med unntak av de tre forholdene jeg her har omtalt, hvor komiteflertallet fremmer forslag for Stortinget, har Regjeringen etter min mening gjort en god jobb med håndteringen av utviklingen av 3G-telefoni spesielt og mobiltelefoni generelt. Fremskrittspartiet er også svært fornøyd med at Arbeiderpartiet og SV nå har forstått viktigheten av konkurranse. Markedsmekanismene gir forbrukerne et bedre og billigere tilbud. Dette har vi i Fremskrittspartiet hevdet bestandig, og vi kan ønske de sosialistiske partiene velkommen etter. For 20–30 år siden kjørte ansatte i Televerket rundt med en klistrelapp i bakruta på Lada’ene sine. «Nei til privatisering av Televerket», kunne vi lese. Fagforeningene var imot, og da var Arbeiderpartiet og SV automatisk av samme mening. I dag kan vi være glad for at disse to partiene mistet flertallet på Stortinget i 1981, og at de siden ikke har hatt det. Nå er Televerket blitt Telenor AS, bare delvis statlig eid, og med en lang rekke konkurrenter i markedet. Tenk om Arbeiderpartiet og SV fremdeles hadde vært i flertall! Da hadde de vel fortsatt tviholdt på statsmonopolet. Da hadde vi den dag i dag hatt en statlig telefonetat uten konkurranse, uten valgmuligheter, uten dynamikk, uten evne til å fornye seg og uten grunn til å lytte til forbrukernes meninger. Men Arbeiderpartiet og SV har lært av oss andre. Det skal de ha honnør for. Vi har forresten mer å lære dem, men det skal vi komme tilbake til. La meg derfor til slutt få anbefale flertallsinnstillingen i Innst. S. nr. 192 samt Fremskrittspartiets dissenser i Innst. S. nr. 182 og Innst. S. nr. 191. Jeg tillater meg også å nevne at Fremskrittspartiet subsidiært vil stemme for forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, i sak nr. 2 om digitalt bakkenett, slik at vi får en ny sak om dette fra Regjeringen.