Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-03-18:
Jeg tar herved opp både forslaget fra Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og representanten Simonsen og forslaget fra Fremskrittspartiet og representanten Simonsen gjengitt i innstillingen. Saken gjelder flere endringer i kirkeloven. Forslaget om å inkludere en representant fra døvemenighetene i Oslo bispedømmeråd støttes også av Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet er også positivt til videreført og utvidet forsøksvirksomhet i Den norske kirke. Det er helt i tråd med vårt hovedsyn at alle kirkesamfunn skal være uavhengige og selv råde over sin arbeidsform, organisasjon og forkynnelse. Vårt syn er at forsøk kan medvirke til økt engasjement og økt deltakelse i Kirkens virksomhet, også i Kirkens egne valg. La meg også samtidig minne om at Fremskrittspartiet fortsatt ønsker et skille mellom kirke og stat. Vi ønsker fortgang i dette arbeidet, og vi gleder oss over at oppslutningen i befolkningen om å skille kirke og stat ser ut til å være i tydelig fremgang, slik at flertallet av dem som nå har en oppfatning, faktisk ønsker et slikt skille. Fremskrittspartiet ønsker ikke forsøk knyttet til avvikende stemmerettsalder, ned til 15 år. Fremskrittspartiet ønsker å holde seg til et generelt prinsipp om at stemmerettsalderen skal være 18 år. Vi fremmer derfor et avvikende forslag når det gjelder § 24 – uten dette forsøket med stemmerettsalder ned til 15 år. På samme måte som da Stortinget behandlet Innst. S. nr. 200 for 2002-2003, om dåpsopplæringen i Den norske kirke, ønsker Fremskrittspartiet endring i kirkeloven når det gjelder konfirmasjonsopplæringen i skolens tid. Sammen med SV fremmer vi forslag om å endre kirkelovens nåværende bestemmelse i § 36, og forslaget er kort og godt: «Konfirmasjonsopplæring kan ikke legges til skolens tid.» Konfirmasjonsopplæring inngår nå som en viktig del av Kirkens trosopplæring. Etter Fremskrittspartiets syn er det viktig at skolens undervisning og Kirkens trosopplæring ikke blandes. Det er viktig av hensyn til elevene, både de som følger konfirmasjonsopplæring, og de som ikke gjør det. Det er viktig av hensyn til trosopplæringen at det gjøres tydelig også for dem som deltar, at trosopplæringen er noe annet enn skolens undervisning. Jeg siterer fra lederartikkelen i avisen Vårt Land 18. februar i år: «Vi tror altså det er best også for kirken om det blir helt klart at konfirmantundervisningen – som annen trosopplæring – er noe kirken står for i egen regi, og at ingen opplever at kirken sniker seg uberettiget inn i skolen. Derfor bør man finne andre lokaler enn skolens å holde undervisningen i. Selv om det kan by på noen praktiske problemer, så må det være mulig å få til. Og dermed må også konfirmantundervisningen skje utenom vanlig skoletid.» Dette tiltres også av Fremskrittspartiet. Saken omhandler også trosopplæring i skolefritidsordningen. Også her har Fremskrittspartiet, uavhengig av hva SV mener, det samme syn som Fremskrittspartiet gav uttrykk for da Innst. S. nr. 200 for 2002-2003 om dåpsopplæring ble behandlet. Jeg siterer fra Fremskrittspartiets merknad i den saken: «Disse medlemmer avviser … at tid i skolefritidsordning kan brukes til slik opplæring. Disse medlemmer åpner likevel for at skolens lokaler kan brukes til slik opplæring etter skoledagens/arbeidsdagens slutt.» Fremskrittspartiet har pekt på tid i skolefritidsordningen, og vi har pekt på skolens lokaler. Vi har ikke sagt og heller ikke ment at vi gjennom politiske vedtak eller lovgivning skal innføre forbud mot trosopplæring for de elever som forlater skolens lokaler og skolens område når skoledagen er ferdig. Om vi ikke har gjort det tydelig, gjør vi det tydelig nå. Hvis de som har utfordret oss på dette, ikke har klart å gjøre det tydelig at de snakker om virksomhet utenfor skolens gjerder så å si, håper vi at vi nå bidrar til en felles forståelse og en felles avklaring. Vi minner om at skolefritidsordningen er en frivillig ordning, og bruken av denne fritiden styres av foreldre og foresatte. Elever som ikke bruker SFO, og som følgelig forlater skolens område, må selvsagt kunne bruke sin tid på andre ting, også på å delta i trosopplæring. Regjeringspartiene, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har gjennom en felles merknad en nødvendig avklaring om dette forholdet, og vi er fra Fremskrittspartiets side fornøyd med den avklaringen, i tråd med det Fremskrittspartiet hele tiden har forsøkt å gi uttrykk for.