Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-04-15:
Jeg vil få lov til å starte med å gi litt ros og litt ris. Ikke uventet går rosen til interpellanten, Erna Solberg, for å ta opp denne problemstillingen, som er svært viktig for mange pasienter og enkeltmennesker, og som mange av dem er opptatt av. Ris vil jeg gi til Regjeringen og helseministeren, som etter min oppfatning nok en gang har foretatt systemendringer som fører til at enkeltmennesker rammes hardt, gjennom at viktige opptrenings-, rehabiliterings- og habiliteringstilbud de facto er redusert. Når Regjeringen har lagt om fysioterapitjenesten slik at det er vanskeligere å få tilgang til denne tjenesten, da kan det umulig være noe annet enn økonomiske motiver som ligger bak – dessverre. Jeg må innrømme at jeg har problemer med å tolke svaret fra statsråden. Man skal være svært overbevisende og tøye sannheten rimelig langt for å hevde at fysioterapitilbudet har blitt bedre etter Regjeringens systemendringer. Sannheten er at endringene nettopp har rammet enkeltmennesker. Summen av alle mennesker som er rammet, utgjør en stor og betydelig pasientgruppe. Det er helt riktig, som statsråden sa her i sted, at oppdragsdokumentet ikke forutsetter noen reduksjon, men det er altså de faktiske og praktiske resultater som gjelder. Og listen som ble ramset opp av representanten Solberg, kunne vært gjort enda lenger. Det er sannheten. Det er ingen nyhet at Regjeringen lar være å satse på rehabilitering og habilitering. Jevnlig har det vært store demonstrasjoner, underskriftskampanjer og andre opprop mot Regjeringens manglende vilje og evne til å satse på dette feltet. Dessverre er ikke dette noe som kun rammer de mange enkeltmenneskene som har behov for rehabiliteringstjenester, det er noe som rammer oss alle gjennom dårlig samfunnsøkonomi, større sykepengeutgifter, uføretrygdutgifter, lavere produktivitet mv. Det å ikke satse på rehabilitering er en unnlatelsessynd som Regjeringen har gjort seg skyldig i gjennom de siste fem årene. Når det gjelder fysioterapitjenester, vil jeg vise til Fremskrittspartiets gjentatte forslag om å fjerne avtalehjemlene samt å innføre fri etableringsrett for fysioterapeuter. Fremskrittspartiet var selvfølgelig også imot endringene knyttet til bortfallet av refusjoner for poliklinisk fysioterapi, og omleggingen av tilskuddsordningen som ble foretatt foregående år. Som tidligere nevnt ser jeg dessverre ingen annen grunn for Regjeringen til å stramme inn helsetilbudet enn å spare penger. Vi husker alle hvordan den usosiale egenandelen på fysioterapi ble innført av den rød-grønne regjeringen, for så å bli fjernet nettopp etter press fra Fremskrittspartiet, brukeorganisasjoner og enkeltmennesker. Hva må til denne gangen for at Regjeringen innser at man nok en gang har satt hensynet til systemet og finansministerens sparekniv foran hensynet til enkeltmenneskers behov for adekvate og gode fysioterapitjenester? Jeg kan i alle fall love at Fremskrittspartiet kommer til å stå på barrikadene for å få reversert den negative utviklingen som Regjeringens politikk har ført til. Forhåpentligvis vil helseministeren og Regjeringen innse at man har tråkket svært feil når man har endret systemet for økonomiens skyld og ikke for pasientenes beste. Det er mange aspekter ved dagens system som taler for å reversere og endre systemet – bl.a. de endringene som ble gjort i fjor – både for fysioterapeutene, for samfunnsøkonomien og ikke minst for den enkelte pasient, som venter på rehabilitering, muligheter til bassengtrening osv. Det er ikke så lenge siden påske. Reklamene rullet over tv-skjermen med svært fornuftige fjellvettregler. Én av dem var at det er ingen skam å snu. Det er etter min oppfatning på tide at Regjeringen snur i denne saken før stormen kommer.