Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Regjeringa er opptatt av å legge til rette for nærbutikker og bidra til likebehandling og konkurranse på like vilkår. Norsk Tipping inngår i dag som kjent kommisjonæravtale med butikker som har så stor omsetning at kommisjonæravtalen vil være økonomisk gunstig for spillselskapet. MERKUR-programmet gjør det i tillegg mulig å inngå kommisjonæravtale med enkelte nærbutikker på mindre steder, sjøl om nærbutikken i utgangspunktet har for lav omsetning til å komme i betraktning. Dersom Norsk Tipping skulle pålegges å inngå kommisjonæravtaler også med butikker der avtalen ville være økonomisk ugunstig, ville dette i praksis bety at Norsk Tipping subsidierer nærbutikken på bekostning av selskapets overskudd. Dette overskuddet fordeles som kjent til idrett, kultur og samfunnsnyttige organisasjoner. Det er på denne bakgrunn at Regjeringa ikke støtter forslaget om at alle nærbutikker som ønsker det, skal kunne tilby Norsk Tippings spilltjenester. Når Norsk Tipping inngår en kommisjonæravtale, forplikter selskapet seg til å investere i utstyr og materiell samt å gi opplæring av personalet i butikken. Dersom alle nærbutikker som ønsker det, skulle kunne kreve å være kommisjonær, ville også denne delen av avtalen få betydelige konsekvenser for Norsk Tippings overskudd. Det ligger utenfor formålet med Norsk Tipping å benytte kommisjonærstatus som et rent distriktspolitisk virkemiddel. Norsk Tipping har i dag heller ikke hjemmel til å drive direkte eller indirekte subsidiering av nærbutikker gjennom ulønnsomme kommisjonæravtaler. Jeg er derfor enig med komiteens flertall, som mener at en ikke bør innføre slik ordning på bekostning av Norsk Tippings overskudd til idrett, kultur og samfunnsnyttige og humanitære organisasjoner. Vinmonopolordninga er vårt viktigste virkemiddel for å begrense tilgangen til alkohol. Forskning viser at monopolet begrenser omsetninga og dermed også de helsemessige skadene av alkohol. Regjeringa støtter ikke forslaget om å la norske nærbutikker tilby vinmonopoltjenester tilsvarende Post i Butikk-ordninga, også fordi dette ikke vil være forenlig med dagens vinmonopolordning. Imidlertid besluttet vi da jeg var helse- og omsorgsminister, at det skulle vurderes, som representanten Kongshaug her redegjorde for, om ikke de kommuner som ønsker å ha vinmonopolutsalg – eller såkalte minipol, som det for mange kommuner vil være – skulle få lov til det, og det var på den bakgrunn vi prøvde ut ni filialer. Det første ble åpnet i Løten i 2007, og det er det som nå skal evalueres. Målsettinga med det var jo å kunne få til økt tilgjenglighet for større deler av befolkninga, også i de deler av landet der det er mange mil til nærmeste pol, men at det skulle være i kontrollerte, lovlige former. Dette jobber nå Regjeringa med, men da vil det altså være i regi av Vinmonopolet, og med det som følger med det. Så er det også viktig å ha klart for seg i debatten om utsalg i vanlige butikker at det ikke vil være, slik vi nå ser det, handelsgrunnlag i absolutt alle kommuner. Opprettelse av utsalg som ikke sjøl dekker egne kostnader, vil også innebære statlig subsidiering av alkohol. Derfor er det heller ikke ønskelig, slik vi ser det fra Regjeringas side, å åpne for at bensinstasjoner og kiosker skal kunne selge alkohol. Det skal foregå i kontrollerte former med langt flere polutsalg rundt omkring i landet gjennom Vinmonopolet. Avslutningsvis vil jeg peke på at de forslagene vi i dag diskuterer, ligger under andre statsråder, henholdsvis kultur- og kirkeministeren og helse- og omsorgsministeren, som er ansvarlige for disse spørsmålene. Derfor har jeg sjølsagt drøftet dette med dem.