Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-02-26:
Jeg synes denne debatten har vist veldig godt at dette ikke er en sak hvor det er enkle løsninger, og det er en sektor som også er veldig krevende å styre. Men jeg er uenig med de talere som har sagt at det ikke har skjedd positive endringer etter at staten overtok sjukehusene. For vi behandler flere pasienter, vi har fått bedre kvalitet ved at vi f.eks. har fått sentralisert brystkreftkirurgi, som gjør at flere overlever, og det er økt aktivitet. Så går det ikke an å si at denne sektoren er i krise, når vi beviselig er på verdenstoppen i antall leger, sjukepleiere og i bruk av penger. Det betyr ikke at alt er perfekt - overhodet ikke. Tilsynsrapporten om akuttmottakene i går viste at det ikke er det, og det skal vi ta på alvor. Men dette er en sektor som hele tida må forholde seg til omstillinger. Jeg mener at det er helt nødvendig av hensyn til kvaliteten for pasientene. Når vi gjennom en periode f.eks. hadde masse strid om at nevrokirurgien blir flyttet fra Stavanger til Bergen, som jeg bestemte fordi jeg mener det er helt nødvendig og riktig av hensyn til pasientene, var det mange fakkeltog, mange demonstrasjoner, og jeg registrerte også representanter i denne salen som var sterkt imot det. Jeg er opptatt av at vi må snakke med én tunge. For er det slik at Stortinget gir x antall kroner til sjukehusene, x antall kroner til kommuner og veger, ja så er det det beløpet en skal holde seg til, og det håper jeg inderlig at Stortinget mener. Det er ikke slik at noen kan ha private seddelpresser og si: Jeg vil gjerne ha litt mer, så jeg bare bruker penger, og så regner jeg med at jeg får det etterpå. Jeg prøver å gjøre min jobb som helseminister og si: Det er dette dere har fått tildelt. Og da hjelper det ikke å si: Vi ansatte mange flere leger, for vi syntes at vi trengte det, og så får det bare etterbetales penger. Nei, det er slutt på det. Det er derfor det også blir så mye motstand. Jeg vil også si at det er klart at når det må skje endringer av hensyn til kvaliteten, blir det bråk. Men vi må gjennom det, fordi flere vil overleve, og flere vil få bedre pasientbehandling på den måten. Som Ballo, Bøhler, Skjælaaen og flere talere har sagt, vi må sentralisere mer av hensyn til kvaliteten på det vi må være gode på: kirurgi, trening i forhold til alvorlige sjukdommer, og så må vi også desentralisere enda mer av det vi kan og bør gjøre nærmere der folk bor. Så er det ingen enkle løsninger, slik jeg ser det. Er svaret: Ja, vi gir en milliard eller to til, så er dette løst. Nei, jeg mener det er galt. Jeg mener det er galt, for jeg er helt enig med representanten Ballo, som sier at vi kan ikke bare gi penger inn i et system før vi får ordnet opp i det. Vil de da slutte å ansette mange flere leger og sjukepleiere enn de har penger til? Vil de da sørge for å forholde seg til de rammer de har? Nei, jeg trur ikke det. Sjølsagt vil denne sektoren få mer penger også i åra framover. Det skulle bare mangle, for vi skal være stolte av at vi har et godt offentlig helsevesen med likeverdige helsetilbud. Men vi må ordne opp i det som er systematisk galt, og det at noen tar seg til rette og bruker penger de ikke har. Så er det noen som sier at omstillingene er bare til det negative. Nei, det er de ikke. Da jeg kom inn i regjeringskontorene - dette med særlig adresse til Høyre og Kristelig Folkeparti, som da satt i regjering, og begge partiene har også hatt helseministeren - var økonomien i Helse Midt-Norge ute av kontroll, f.eks. ved St. Olavs Hospital. Jeg sa: De samme reglene gjelder for dere som for andre, det er ett sett med penger, og dere må bare forholde dere til det. Hva er situasjonen i dag? De har fått skuta på rett kjøl i forhold til økonomien, de har fått bedre kvalitet i behandlinga, færre korridorpasienter og en rekke andre ting. Det viser at det nytter å omstille, og det viser at det nytter, når en står på krava, å sette opp en vegg, noe jeg mener er helt nødvendig. Da håper jeg at Stortinget er med meg på at vi faktisk må sørge for at alle i vårt samfunn forholder seg til noen rammer, på samme måte som vi som privatpersoner også må sørge for at vi har orden i økonomien. Ellers går det som regel ikke så bra. Så er jeg helt uenig med representanten Sandberg, som sier at dette er ute av kontroll. Nei, det er ikke det. Jeg kan vise til en lang rekke styringsgrep som vi har tatt. For eksempel når det gjelder bemanning - som Riksrevisjonen påpekte i går, og jeg er der helt enig med Riksrevisjonen - er det jo det jeg nå forsøker å gjøre noe med, ved at jeg må gå til detaljstyring og si at det må være et utvalg ved hvert lokalt helseforetak for å sørge for at det ikke ansettes flere enn det skal. Vi har ikke noen dårlig pasientbehandling i Norge, hvis vi ser landet under ett. Det forekommer enkelthendelser, det er akuttmottak osv. vi må gjøre bedre, men det aller viktigste er at vi greier å sikre et offentlig finansiert helsevesen med likeverdige tjenestetilbud, at vi satser enda mer på forebyggende arbeid for å hindre at folk blir sjuke, bedre samhandling mellom de ulike nivåene, og at vi får til bedre kvalitet i det vi faktisk tilbyr. Det står noen slag, det kommer til å bli mer bråk, men jeg håper også Stortinget er med på at vi faktisk må forholde oss til de vedtak Stortinget sjøl fatter.