trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
Regjeringen fører en fiskeripolitikk som gjør det vanskeligere og vanskeligere for ungdom å komme inn i yrket. Med kvotepriser som vokser stadig mer, må man i dag ha millionformue for å klare å etablere seg som fisker. Samtidig ser vi i årets statsbudsjett at Sandberg foreslo å kutte ut et vellykket tiltak for å få ungdom inn i yrket – Sett Sjøbein. Heldigvis ble ordningen reddet i budsjettavtalen, men det viser likevel i hvilken retning regjeringen ønsker å føre fiskeriyrket, og at de vil ha det til å være et yrke for de få og ikke for de mange. Hvorfor vil statsråden gjøre det vanskeligere for ungdommen å bli fiskere?
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
Jeg har et spørsmål som gjelder det samme, som jeg føler ikke er tilstrekkelig besvart av statsråden. Til tross for at Stortinget har satt et tydelig mål for jordvern, ser vi stadig at matjord bygges ned over hele landet. Det er alvorlig, for jorda skal gi oss mat i en tid da klimaendringene kommer stadig nærmere. Da er vi nødt til å ta vare på den og ikke bygge den ned. Kommer statsråden til å gjøre noe for å styrke jordvernet?
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
Nærings- og fiskeridepartementet har hatt på høring å øke størrelsesbegrensningen i kystfiskeflåten, men har ennå ikke konkludert. Kommer fiskeriministeren til å tillate en større kystfiskeflåte, eller vil han lytte til Stortinget og legge denne beslutningen til Stortinget i forbindelse med kvotestrukturmeldingen? Et spørsmål til: Hvilke konsekvenser kommer stortingsflertallets klare syn i Klo-saken til å få i praksis?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2017-12-11:
Venstres satsing på en rausere politikk, bl.a. med økt fokus på dyrevelferd, er rørende. Som senterpartist og Ås-kandidat med hjerte for jordbruksproduksjon og dyrehold synes undertegnede det er flott at politikerne ønsker å sette dette på agendaen. Det som forundrer meg, er hvor lite konsekvent politikken er. Forrige uke kunne vi nok en gang lese om en omfattende dyretragedie, avmagrede griser som ikke klarte å stå ordentlig oppreist. Mattilsynet har registrert 20–30 årlige tilfeller med alvorlig vanskjøtsel av produksjonsdyr de siste årene. Veterinærene roper etter tettere oppfølging fra Mattilsynet og forebyggende tiltak. Regjeringen, med støtte fra Venstre og Kristelig Folkeparti, svarer med å kutte i budsjettet til Mattilsynet og styrke dyrepolitiet. Da lurer jeg på hvordan dyrepolitiet kan kompensere for tapet av midler til Mattilsynet, som resulterer i færre tilsyn og færre saker å etterforske. Og i hvilken grad kan de bidra med fagkompetanse og forebyggende arbeid?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2017-12-11:
Det er en glede å debattere statens initiativ og budsjett for næring i Norge. Forvaltningen av ressurser, fra næringsstoffer til folk, penger og arbeidsliv, industri og verdiskaping, er viktig. Det som derimot ikke er noe å glede seg over, er regjeringens prioriteringer, med støtte fra Venstre og Kristelig Folkeparti. Jeg blir sjokkert over de omfattende kuttene i incentiver og satsing på skog. Jeg undres: Er ikke lenger skog en viktig norsk ressurs? Vi i Senterpartiet ønsker derimot å satse. Ressursene våre er fordelt i hele landet, og da må satsingen være deretter. Vi ønsker bl.a. økt tilskudd til Innovasjon Norge, bedre rammevilkår for bønder over hele landet og et reelt jordvern. Trygge rammer for næringsliv og folk er dessuten god beredskap, og beredskapslagring av korn mener vi er klokt. Statsråd Mæland skryter av regjeringens satsing og trekker fram bl.a. Norsk katapult, som i høst ble lagt til Oppland og Raufoss-miljøet. Dette er gledelig. Videre feirer hun at de har lagt fram flere stortingsmeldinger, men denne feiringen skjer uten Senterpartiet. Innlandet hadde håpet på at fjord, nordlys og Oslo kunne blitt supplert med Stor-Oslo, fjell og grisgrendt foredling av mat, i bl.a. Oppland. Akk nei! Statsråd Mæland synger den samme gamle visa om igjen, der kvantitet i reiselivet er i ferd med å gå ut over nettopp kvaliteten. Videre vil jeg utfordre statsråden på i hvilken grad regjeringen evner å tenke på tvers av fagfelt. Senterpartiet vil trekke fram samferdsel, med vei og bredbånd, utdanning, med yrkesutdanning og faglig kompetanseløft, og et rettferdig arbeidsliv som nøkler til verdiskaping og produktivitetsvekst over hele landet. Dette fordrer at vi ser satsing og avkastning i sammenheng og på tvers av departement. Representanter fra regjeringspartiene viser fra denne talerstolen til rom for vekst og utvikling av nye bedrifter. Digitalisering, IKT og IT blir trukket fram. Det disse partiene glemmer, er behovet for infrastruktur der det ikke nødvendigvis er økonomisk forsvarlig å bygge på eget initiativ. Forsyning av strøm, mobildekning, bredbånd og fiber må på plass. Her ønsker Senterpartiet en langt større satsing enn det som budsjettforliket legger opp til. Regjeringen kutter videre i regionale utviklingsmidler. Disse har blitt evaluert av Telemarksforsking til å være treffsikre, fleksible og uten særlige administrasjonskostnader for fylkene. Bedrifter har altså blomstret fram over hele landet uten at regjeringen ser verdien av dette. Norge fortjener at vi ser og ønsker utvikling over hele landet. Dette vil Senterpartiet kjempe for – vær du sikker.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2017-12-11:
Representant etter representant fra Høyre og Fremskrittspartiet skryter av satsingen på politiet, og da må jeg nesten ta ordet. Gjørv-kommisjonen konkluderte nemlig ikke med at politidistriktene var for små, men at de ikke samsnakket nok. Likevel var regjeringens svar en strukturreform. Og neste høst venter vi oss enda en strukturreform innen kriminalomsorgen. Nå er det på tide å sette folk og sikkerhet foran byråkrater og strukturer. Flere steder er de ansatte i politiet bekymret for hvordan beredskapen i deres region blir med knappe ressurser. Regjeringen legger antall folk til grunn og glemmer geografien. Betyr ikke sikkerheten til alle landets innbyggere noe uansett hvor man bor? Når politibetjenter må rykke ut på grunn av tilfeller av f.eks. vold i hjemmet, blir de satt i en forferdelig situasjon. I grisgrendte strøk må de spørre seg om situasjonen er ille nok, om lovbruddet er alvorlig nok til at de skal bruke flere timer på å kjøre vedkommende i arresten, eller om de skal la være. I sentrale strøk må de vurdere om de har kapasitet til å etterforske akkurat denne saken, eller kanskje henlegge den på grunn av en annen sak som har høyere prioritet. Politibiler kan godt være på hjul, men ikke arresten. Og kapasitet må det være nok av for å etterforske og løse de sakene politiet har på bordet. Da trenger de mindre sentrale distriktene midler til å bemanne de tjenestene og lokalene de trenger, og de mer sentrale midler til å følge opp alle lovbruddene de har å etterforske. Antall henleggelser i Oslo politidistrikt er alvorlig. Regjeringens «store» satsing på politiet gir ikke økt beredskap og sikkerhet når de fleste ansettelsene er i Politidirektoratet, det økte antallet stillinger ikke kan bli fylt fordi det ikke er midler til å lønne dem neste år og pengene går til effektiviseringstiltak på bekostning av frie midler, når de økte bevilgningene går opp i røyk fordi utgiftene til pensjoner, som før lå i en annen budsjettpost, nå skal tas av politiets drift, eller når dyrepolitiet ikke har saker å oppklare fordi Mattilsynets budsjett gjør at det ikke er rom for å føre tilsyn. Skal vi ha en reell satsing på politiet, må rett og slett Senterpartiet ta styring: mindre rapporteringskrav og detaljstyring, mer midler til forebyggende og kriminalitetsbekjempende tiltak i hele Norge.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-11:
Vi har programfestet at vi ønsker et variert jordbruk med ulik driftsstørrelse, med bruk i hele landet. Jeg var bl.a. med på en fellesmerknad med Arbeiderpartiet, der vi ønsket å se nærmere på dette med driftvansketilskudd, som kan bli noe veldig interessant fordi det ikke blir omfattet av de begrensninger som ligger i en WTO-avtale. Det er ett av tiltakene. Så er det også klart at inntektsmålet blir viktig i kommende jordbruksoppgjør. Det må være lønnsomhet ikke bare for de største brukene. Det må også være lønnsomhet i de mellomstore og små brukene.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-11:
En samlet komité uttalte i innstillingen til jordbruksmeldingen at «inntektsmålet skal være å redusere inntektsgapet mellom jordbruket og andre grupper i samfunnet». Inntektsgap kan bare reduseres med kroner, ikke prosenter. En trenger derfor ikke være skriftlærd for å forstå at målet er at inntektsutviklingen i jordbruket målt i kroner skal være minst like stor som for andre grupper når næringen, slik komiteen forutsetter, har en god produktivitetsutvikling og markedstilpasning. Derfor blir jeg bekymret når representanten i innstillingen til budsjettet mer enn antyder at representanten helst ikke vil mene noe om en omtalt kostnad i jordbruket fordi det er bøndene selv som finansierer kostnaden. Men det er tilfellet for alle kostnader i næringen. Denne distanseringen fra hovedelementer i inntektsdannelsen er ikke bare politisk ansvarsfraskrivelse – den holdningen vil i tillegg bidra til å svekke det vedtatte inntektsmålet. Nivået på avgifter som bønder betaler, har direkte innvirkning på inntekten i næringen. Det må vi alle ta inn over oss.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-11:
Nå har Omsetningsrådet fått i oppdrag av statsråden å utrede disse spørsmålene. Går vi inn i et slikt forslag, er det å legge føringer for det utredningsarbeidet som Omsetningsrådet nå skal i gang med. Nå ønsker vi å trekke oss tilbake og la Omsetningsrådet få jobbe fram de løsningene som er viktige. Og så har vi også fått sjekket ut med landbrukets organisasjoner at de spørsmålene som representanten Boel Gregussen her tar opp, vil bli ivaretatt i det arbeidet som Omsetningsrådet skal i gang med. Derfor har vi valgt ikke å gå inn i det forslaget, og det står vi nok fast på.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-11:
Den 30. november i år avholdt næringskomiteen en initiativdebatt om næringsvirksomhet på Svalbard, der spørsmålet om framtidig energiforsyning til Longyearbyen og andre bosettinger ble et sentralt tema. I Innst. 8 S, fra næringskomiteen, som vi behandler i dag, blir denne problemstillingen reist på nytt av en samlet komité. Avviklingen av gruvedriften i Svea/Lunckefjell aktualiserer spørsmålet om framtidig energibærer, særlig fordi gruve 7, som i dag forsyner kullkraftverket med kull, har begrenset restlevetid på om lag ti år basert på gjenværende ressurser med dagens driftsform. Komiteen mener at det haster med å få en avklaring om framtidig energiforsyning på Svalbard, og legger til grunn at framtidig energiproduksjon blir bærekraftig og fornybar. Så mitt spørsmål blir: Kan statsråden kort gjøre greie for hva som er status for utredning av mulighetene for framtidig energiforsyning på Svalbard, som ble lagt i bestillingen fra en samlet utenriks- og forsvarskomité da svalbardmeldingen ble behandlet i november 2016?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-11:
Statsråden var i sitt innlegg inne på viktigheten av bærekraftig forvaltning. Vi i Kristelig Folkeparti er veldig glade for at vi har fått på plass penger til bestandsforskning i budsjettforliket. Men for noen uker siden kom konklusjonen når det gjaldt hvilke deler av norskekysten som fikk kategori rød, gul og grønn i henhold til det nye trafikklyssystemet for tildeling av nye oppdrettskonsesjoner, og dermed etterlengtede midler inn i havbruksfondet. Vi i Kristelig Folkeparti har alltid vært opptatt av å ivareta arbeidet med å gi villaksstammene best mulig beskyttelse fra skadelig påvirkning fra oppdrettsnæringen når det gjelder sykdom, rømning og lakselus. Vi registrerte at en i første runde valgte å gi de delene av kysten som fikk kategori rød, samme vilkår for videre drift som kategori gul. Kan statsråden love at det var et engangstilfelle, og at trafikklyssystemet for framtiden blir praktisert i tråd med det som Stortinget har vedtatt?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-11:
Den 16. juni i år gjorde Stortinget et anmodningsvedtak om at det i forslag til statsbudsjett for 2018 skulle fremmes kompenserende tiltak for det tap produsenter får og for bortfall av markedsandeler i forbindelse med avtaler etter EØS-avtalens artikkel 19, utfasing av eksportsubsidier. Da regjeringen la fram sitt opprinnelige budsjettforslag, fant vi i Kristelig Folkeparti ingen slike avbøtende tiltak. Vi er derfor svært glad for at vi i budsjettforliket fikk gjennomslag for en bevilgning på 75 mill. kr for budsjettåret 2018, som skal gå til investeringsstøtte for landbruket. Dette er likevel bare en begynnelse for å avhjelpe konsekvensene av et strammere melkemarked – anslagsvis 130 millioner liter melk vil ikke lenger bli brukt til å produsere norsk ost etter 2020. Mitt spørsmål til statsråden er derfor: Hva slags avbøtende tiltak ser han for seg må på plass, i tillegg til 75 mill. kr, på neste års statsbudsjett i årene fram mot 2020 for å avhjelpe et strammere melkemarked?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Kristelig Folkeparti har gitt et viktig bidrag i behandlingen av statsbudsjettet i næringskomiteen på landbruksfeltet. Det er vi i Arbeiderpartiet veldig glad for, og at vi nå kan være tydelig fra Stortingets side på at opplysningskontorene har en viktig rolle i Norge. I innlegget til representanten Reiten var betydningen av å skape arbeidsplasser og å fordele verdier vektlagt. Jeg biter meg merke i at vi har et offensivt storting som ønsker arbeidsplasser knyttet til matproduksjonen i Norge, og at vi også skal sikre at de arbeidsplassene kommer hele landet til gode. Da lurer jeg på i mitt spørsmål til Kristelig Folkeparti: Hvilke virkemidler tror de blir viktige i årene som kommer, for å sørge for en balanse i markedet, slik at vi kan fordele verdier og sikre stabilitet også for mindre og mellomstore bruk?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Over hundre griser ble funnet døde i Rogaland for kort tid siden. Mange var avmagret. Det ble avdekket etter at Mattilsynet hadde tilsyn på gården. Vi vet at Mattilsynet kommer til å få viktige oppgaver i året som kommer, i tillegg til å drive tilsyn med dyrene våre. Kampen mot antibiotikaresistens skal forsterkes, vi må få kontroll på skrantesyken, og Stortinget har sagt at vi skal forsterke matproduksjonen basert på norske ressurser. Derfor er naturlig nok tillitsvalgte og veldig mange andre i Norge som er opptatt av dyrevelferd, bekymret for det store kuttet som Mattilsynet nå blir påført med budsjettforliket her på Stortinget. Jeg har merket meg at statsråden til aviser og nyhetsbyråer er ærlig på at han er bekymret. Kan statsråden garantere at dette ikke vil gå ut over Mattilsynets arbeid i 2018?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Det er ett ord som er helt riktig her, og det er «flere», for det er nettopp flere oppgaver Mattilsynet kommer til å ha i årene som kommer. Og hvis landbruksministeren helt ærlig sier at han er bekymret, og hevder å prioritere dyrevelferden, er fortsatt spørsmålet: Hvilke oppgaver må vekk? Hvilke deler av Mattilsynets virksomhet i året som kommer, vil bli skadelidende av det store kuttet som Mattilsynet nå blir påført? Det tror jeg både ansatte og folk som er engasjert i trygg mat og friske dyr i hele Norge, er interessert i å høre.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Den norske modellen står i veien for det norske folk. Det mener Fremskrittsparti-leder Siv Jensen. Det er den samme måten Fremskrittspartiet også tenker på når det gjelder maten vår. Klok politikk som har sørget for arbeidsplasser og trygg mat i Norge over tid, skal vekk, og markedsliberalisme skal inn. Bare tenk over følgende: Finnes det noe land i verden som har en så knapp jordressurs som Norge, som har klart å skape så store verdier og mat av den kvaliteten som vi har her til lands? Det eksempelet skulle jeg gjerne ha likt at Fremskrittspartiet kunne komme opp på denne talerstolen og gi meg. I debatten i dag trenger vi en opprydding en gang for alle, for det skrytes stadig vekk av at matproduksjonen øker. Ja, matproduksjonen øker, men Stortinget har sagt klart at matproduksjonen skal øke med grunnlag i de norske ressursene. Det unnlater statsråd Dale å svare på, og vi hører ei heller at Høyre-representant Gimse kommer inn på det poenget på talerstolen. Det er det som er den norske landbrukspolitikken, og som er hovedmålet vedtatt i denne sal. Representanten Skjelstad har et viktig poeng med at vi må unngå overproduksjon, og vi ser nettopp at det er en stor utfordring i dag. Det kan se ut som om vi har en regjering som kaster bensin på bålet i stedet for å sørge for målrettede tiltak for balanse i markedene. Opplysningskontorene er ett av de tiltakene. Det er et samarbeidsorgan for næringsdrivende, som selv betaler inn omsetningsavgiften. Så når statsråden kommer opp og later som om dette ikke er ønsket blant de næringsdrivende selv, er det helt feil. Det er den norske landbruksnæringen som virkelig ønsker et verktøy for å kunne bidra til balanse i markedene. Balanse i markedene er framtidsrettet. Det sørger for stabilitet i priser. Stabilitet i priser er en forutsetning for at bonden og næringsdrivende skal kunne vite hvordan framtiden blir. Vi vil ha mange viktige debatter knyttet til maten i årene som kommer. Én ting er sikkert: Det er Stortinget som har staket ut kursen med økt matproduksjon på norske ressurser, og vi har til gode å høre fra denne talerstolen at Høyre og Fremskrittspartiet har tenkt å akseptere og følge opp den politikken.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
En kort merknad trengs, for hovedpoenget er – som jeg har framført ved flere anledninger – forskjellen mellom hva et stortingsflertall har vedtatt, som landbruksministeren selvfølgelig må forholde seg til, og hva Fremskrittspartiet mener. Det er riktig: Vi har fortsatt markedsordninger og en eiendomslovgivning, som flere viktige deler av den norske matpolitikken. Dette er grunnleggende og praktisk politikk som Fremskrittspartiet egentlig er imot. Poenget mitt er som følger: Disse virkemidlene med flere er avgjørende for at vi skal ha matproduksjon, enten det er på Vestlandet eller i Nord-Norge. Når produksjonsarealer i vest og nord går ut av drift og vi hører om økt norsk matproduksjon, er det en ligning som ikke går i hop. Det betyr at vi igjen må få en aktiv politikk for å ta i bruk de ressursene vi har i Norge.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Synlig og tilgjengelig, lokal forankring og tett kontakt med nærmiljøene – det er enigheten på Stortinget om utviklingen i politiet framover. Spør man folk i Hedmark og Oppland, tror jeg det er veldig få som kunne gjettet på at det er disse målene det norske demokratiet har vedtatt skal være førende. Tvert imot er det mange som er sterkt bekymret og fortvilet fordi de nå opplever mindre politifolk der de bor. Vi skulle ha mer politifolk der folk bor. I Engerdal, nærmere bestemt på Drevsjø, har man opprettet en egen innbyggervakt fordi politiet ikke er til stede. I samme område i sommer var det kriminalitet, og det tok så lang tid før politiet kom, at folk ble helt fortvilet. I Trysil og på Hafjell – viktige skidestinasjoner i Norge – øker befolkningstallet betydelig i deler av vintersesongen. Der sliter politiet fordi det ikke er politifolk til stede. Arbeiderpartiet ønsker å følge opp det som er vedtatt i Stortinget. Derfor bevilger vi 200 mill. kr ekstra til mer politi ute. Det utgjør en forskjell. Som konstituert lensmann i Trysil sa til Østlendingen 21. november: Vi håper virkelig at dette budsjettforslaget blir vedtatt. Alle ressurser kommer godt med. I Norge har vi en felles verdimessig holdning om at vi skal ha trygghet og velferd i hele landet. Oppfølgingen av politireformen har vært så svak at den bryter med det vi oppfatter som en viktig del av hvordan vi innretter samfunnet vårt: trygghet i hele landet. Derfor har Høyre og Fremskrittspartiet nå et stort ansvar i regjering for de neste årene faktisk å følge opp det som man har vært med på å vedta i Stortinget: synlig og tilgjengelig, lokal forankring og tett kontakt med nærmiljøene. Det har vi sett lite av så langt. Vi forventer mer i tiden framover.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2017-12-11:
Da Stortinget behandlet industrimeldingen i vår, ble det fremmet et forslag om et program for teknologioverføring fra olje- og gassektoren, som ble støttet av Abelia, av Norsk Industri, av Norsk olje og gass, av Tekna osv. Det var enighet om at det er et stort behov for teknologioverføringsprogram. Det gjelder flere sektorer. Man kan f.eks. se for seg, som mange har diskutert, behovet for en stor demonstrasjonspark for havvind i Norge. Noen europeiske analytikere, som Ecofys, har antydet at det trengs 240 GW havvind fra Nordsjøen innen 2040. Hywind hadde 30 MW, til sammenligning. Så mitt spørsmål til næringsministeren er: Hvilke initiativ eller behov ser dere når det gjelder teknologioverføring fra petroleumsnæringen i årene som kommer?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2017-12-11:
I finansdebatten mandag den 4. november satte statsministeren og finansministeren karakter på «smart», «nyskapende» og «grønn» vekst. La meg kort oppsummere, for det er på mange måter regjeringens næringspolitikk som kan forbedre Norges prestasjon på disse tre områdene. «Smart»: En rimelig tolkning av «smart» er at man har en høy score på den såkalte DESI-undersøkelsen, The Digital Economy and Society Index, fra World Economic Forum og EU. Her kommer Norge ut som nummer to av landene i Europa. Det er veldig bra. Hva med «nyskapende»? Standardmålet her er Global Innovation Index, som er drevet av INSEAD og verdens patentorganisasjon, WIPO, mfl. Den viser at Norge i 2017 er på 19. plass globalt, men på en synkende trend i forhold til da regjeringen begynte, og Norge er konsekvent dårligere enn våre nordiske naboer. Jeg registrerer at næringsminister Mæland sier at regjeringens satsing er historisk bra. Spørsmålet er selvfølgelig om det er reelt, sett utenfra. I tillegg til at regjeringen mener at klimapolitikken ikke har noen betydning for petroleumspolitikken, som representanten Heggelund har sagt, er det spesielt den blå-blå regjeringens næringspolitikk som ikke leverer grønn vekst, og som trenger statsministerens grønnvasking. Og hva er så «grønt nok»? Hvert år utgir OECD en oversikt over grønne vekstindikatorer. Her kommer Danmark, Sverige og Finland helt på topp, mens Norge ligger langt under OECD-gjennomsnittet på den viktigste indikatoren: årlig karbonproduktivitet. Der ligger vi på under 2 pst. årlig. Norge ligger altså langt under det nivået som til og med New Climate Economy Report anbefaler: minst 5 pst. forbedring per år. Eksamenskontoret rapporterte da en A på «smart», en C minus på «nyskapende» og en F, altså strykkarakter, på «grønt». Sammenlignet med våre naboland er vi mindre nyskapende og ganske grå. Dette statsbudsjettet gjør at ordet «grønt» uthules og mister sin mening når det kommer fra regjeringens munn – det er grønnvask. Det er mulig at det er en tilfeldighet, men statsminister Erna Solberg skrev dagen etterpå i VG at «blå politikk gir grønn vekst». Beklager, men det hjelper ikke å klage på eksamensresultatet. Regjeringens politikk leverer ikke grønn vekst, og strykkarakteren i «grønn vekst» opprettholdes. Norge har kompetansefortrinn og naturressurser som gir oss helt spesielle muligheter. Innovasjon Norge har i prosjektet Drømmeløftet pekt på havet, bioøkonomi, ren energi, smarte byer, helse og velferd, kreative næringer og reiseliv. Men innovasjonen og særlig kommersialiseringen går det smått med. I henhold til INSEAD, OECD, WIPO, Argentum mfl. er vi under middelmådige. Abelia kaller budsjettet unnasluntrende lunkent. Tekna kaller det grå-blått. Regjeringen, ved Mæland, kaller det historisk bra. Antallet strategiprosesser er det ikke så mye å si på, men det gjenspeiles ikke i budsjettet. Jeg registrerer at virkelighetsbeskrivelsene står langt fra hverandre. Kanskje må vi vente på et ordentlig krasj før kursen legges om. Jeg håper ikke det blir nødvendig. Tro meg: Det gjør vondt.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Jeg våger den påstand, som hvem som helst er velkommen til å sjekke, at det er ingen regjering noensinne som har gjort mer for maritim næring enn det denne har gjort. Det første vi gjorde, var å sette ned et fartsområdeutvalg, et partssammensatt utvalg. Vi fikk deres innstilling i januar 2015 og la fram en strategi med 69 oppfølgingspunkt i mai 2015. De fleste av disse tiltakene er nå gjennomført. Det er slik at vi har styrket nettolønnsordningen ved flere anledninger, senest i sommer, da vi innførte det på «deep sea». Vi gikk altså utover Fartsområdeutvalgets innstilling. Så er det ikke vi som bestemmer hvor rederier skal flagges. Vi legger til rette for at skip kan flagges til Norge. Det har vært en veldig vellykket politikk når en ser at et femtitalls skip faktisk nå er flagget hjem. Det som gjenstår, er å gjennomføre Fartsområdeutvalgets anbefaling – det var en anbefaling fra et partssammensatt utvalg – om å endre fartsområdereglene, slik at vi kan beholde skip i NOR og NIS.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Jeg tror det må ligge en grunnleggende misforståelse til grunn når representanten tror at det er jeg som bestemmer hvor skip skal flagges. Det er det ikke. Jeg legger til rette for at skip kan flagges til NOR og NIS. Og i motsetning til den regjering som satt før oss, som så at andelen NIS-skip falt hvert eneste år, har vi altså gjort noe med det. Jeg er veldig forundret over denne saken. Jeg hører Arbeiderpartiet hylle trepartssamarbeidet i alle sammenhenger, men de gjør det altså ikke i denne situasjonen, ikke i en situasjon hvor det var gjennomført det den ene parten i partssammensatt utvalg foreslo, mens vi altså skal la være å gjøre det den andre parten foreslo. Sånn kan vi ikke ha det. Vi må ha forutsigbarhet, vi må ha skikkelighet, og vi må gjøre det vi lovet. Det var å gjennomføre det veldig skjøre kompromisset vi fikk fra Fartsområdeutvalget.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Jeg må bare gjenta: Det som vil svekke legitimiteten til norsk maritim politikk, er å la være å gjøre noe vi har lovet å gjøre. Så er det ikke regjeringen og ikke Stortinget som bestemmer hvor skip skal flagges. Men man kan sitte helt stille og se på at skip og rederier flagges ut, og det har man faktisk gjort. Regnestykket til representanten stemmer heller ikke. Vi bruker nå veldig mye mer penger på nettolønnsordningen fordi skip ikke har flagget fra NOR til NIS. Man vil også bruke mindre penger. Men det er ikke poenget, poenget er å ha en forutsigbarhet og sørge for at vi beholder rederier og skip i NIS og NOR med norsk flagg.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Først: Jeg er veldig glad for å få spørsmålet, for tidligere i dag ga representanten det inntrykk at denne regjeringen hadde ført en politikk som økte antallet utenlandske kontrakter i samferdselssektoren. Det er ikke riktig. Da Senterpartiet satt med samferdselsministeren i 2012–2013, gikk 35 pst. av kontraktene på over 100 mill. kr til utenlandske selskaper. I perioden 2014–2016, under denne regjeringen, er andelen 12 pst. Så er det selvfølgelig sånn at under denne regjeringen er det flere kontrakter, rett og slett fordi vi har en større satsing på samferdsel, men andelen utenlandske er altså lavere. Jeg har med interesse lest Trønder-Avisa, som viser til at jeg skal ha møtt representanter for kinesisk næringsliv i Kina. Det må jeg bare bekrefte: Det gjorde jeg. Jeg deltok i en rekordstor delegasjon sammen med statsministeren tidligere i år, med det formål å sikre norsk eksport til Kina.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Det er justisministeren som har det overordnede ansvaret for Svalbard. Jeg har ansvaret for Store Norske, og jeg har selvfølgelig ansvaret for utviklingen av norsk næringsliv på Svalbard. Ved behandlingen av svalbardmeldingen ble det oversendt et anmodningsforslag knyttet til dette til regjeringen, og etter det jeg kjenner til, er det arbeidet i gang i regi av både justisministeren og olje- og energiministeren.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Jeg hørte både spørsmålet og representantens innlegg tidligere i dag, og jeg kjenner meg ikke igjen i den virkelighetsbeskrivelsen som gis. Det er slik at denne regjeringen i samarbeid med Venstre og Kristelig Folkeparti har en historisk satsing på forskning og utvikling i regi av Forskningsrådet, Innovasjon Norge, Enova etc. for å bidra til omstilling av norsk næringsliv. Vi er altså i full gang. Næringslivet i Norge har tatt det grønne skiftet på alvor, og tar også på alvor de enorme utfordringene man står overfor når det gjelder teknologiutvikling. På havområdet spesielt har regjeringen nå lagt til rette for en rekke satsinger som skal bidra til at man overfører teknologi bl.a. fra petroleumssektoren til maritim næring og marine næringer. Denne havsatsingen er helt tydelig i årets budsjett og skal videreføres de neste årene. Det ligger et enormt potensial til å utvikle nye arbeidsplasser innenfor havnæringen, og der er petroleumssektoren selvfølgelig helt avgjørende.
Monica Mæland (Høyre), 2017-12-11:
Takk for en god debatt. Ikke uventet ser virkeligheten litt forskjellig ut avhengig av om man sitter i posisjon eller opposisjon. Bakgrunnen for at jeg tar ordet, var en invitasjon jeg fikk fra komitélederen til å avklare hva som egentlig skjedde i Kina, og det skal jeg så gjerne gjøre. Vi hadde vår første reise til Kina på veldig mange år. En historisk stor næringslivsdelegasjon var med til Kina, og det var fordi Kina er vårt aller viktigste og største marked i Asia. Det å få på plass gode samtaler har vært viktig, og det at vi nå har startet forhandlinger om en frihandelsavtale, er også viktig fordi – og det står da i motstrid til det representanten prøvde å gi inntrykk av – dette handler om å sikre norske arbeidsplasser. Når vi ønsker økt handel med det største markedet i Asia, handler det om å trygge norske arbeidsplasser. På den reisen ble det avholdt en rekke møter, en rekke konferanser og en rekke mottagelser, og dette navngitte selskapet var invitert til i hvert fall én konferanse og mottagelse, sammen med faktisk over 400 andre. Jeg skjønner at representanten Pollestad er ekspert på å være i Kina og bli invitert hjem. Jeg kan ikke svare for det, men jeg kan svare for hvordan man opptrer på slike reiser etter å ha begått noen av dem gjennom fire år. Da er det helt normalt å treffe folk, helt normalt å hilse på folk, helt normalt å utveksle høfligheter og f.eks. invitere dem til det landet man representerer. Det ble ikke avholdt noen møter, det ble ikke avholdt noen samtaler om noen veiprosjekter på noen mottagelse i Shanghai, men vi hilste på en rekke mennesker og utvekslet høfligheter med hverandre. Det er i departementet mottatt et brev fra dette selskapet. Det ble videreekspedert til Samferdselsdepartementet, som er rett adressat for denne typen henvendelser. Og så må jeg bare si at Norge har ingen avtaler med Kina, og det betyr at de som har utlyst anbudet, står fritt til å godta eller ikke godta tilbud som er kommet fra Kina. Det styrer ikke vi herfra. Jeg skjønner også at Pollestad synes det er uinteressant hvor stor utenlandsandelen er i norske veiprosjekter nå sammenlignet med da de rød-grønne styrte. Det forstår jeg godt siden andelen er gått betydelig ned i denne perioden.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg ser også fram til en lang og interessant dag. Det er riktig at det i statsbudsjettet for 2018 er foreslått å redusere tilskuddet på post 75 til næringsrettede tiltak i fiskeriene med 6,9 mill. kr – altså fra 36,2 mill. kr til 29,3 mill. kr. Reduksjonen vil også – helt riktig – i hovedsak gå ut over føringstilskuddet, som utgjør hoveddelen av denne posten. Når vi foreslår dette til et næringsrettet tiltak i fiskeriene, er det sånn at føringstilskuddet innebærer garantilott, tilskudd til selfangst, tilskuddsordning via det frie fisket, osv., men hvor mye som skal avsettes av denne potten til selve føringstilskuddet, er ikke avgjort. Regjeringen vil i det videre derfor fortsatt bidra til at det opprettes mottaksstasjoner for den minste flåten, som er avgjørende viktig i denne sammenhengen.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg varslet i desember 2016, da Eidesen-utvalgets innstilling ble framlagt, at dette skulle bli en sak for Stortinget. Så gikk høringen på Eidesen-utvalget fram til i mars. Næringen fikk litt ekstra tid, og jeg tror høringen gikk ut april. Så har jeg og departementet jobbet med disse høringsuttalelsene. Dette er en omfattende sak. Det handler om hele kvotesystemet vårt, og derfor er det viktig for meg å ha en god dialog med næringskomiteen om dette, fordi hele kvoteutvalget og hele innstillingen må behandles samlet. Det er mange påler i denne innstillingen. Det går på tidsavgrensning, ressursrente, utleie av kvoter, struktur under elleve meter, ekstrakvoteordningene – det er mange momenter i den. Derfor har jeg sagt at jeg skal invitere komiteen til en omfattende dialog om dette, for man kan ikke ta ut én del og behandle den. Dette må behandles samlet. Så har jeg startet prosessen i regjering ...(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Da får jeg fullføre det jeg ikke fikk svart til representanten Myrseth, om framdrift: Nå har jeg startet denne prosessen i regjering, for med hensyn til framdriften og hvordan dette skal behandles, skal det først gå en runde der. Så tar jeg sikte på at vi gjennom hele 2018 vil ha en prosess opp mot næringen og Stortinget. Det er en betydelig jobb som må gjøres med det. Jeg tenker på både dialogmøter og rundebordskonferanser. Jeg regner med at når vi kommer til 2019, bør det foreligge en stortingsmelding. Så vet vi at vi skal behandle en sak i Stortinget på mandag, med et forslag som ber statsråden og regjeringen se på andre forhold som er knyttet til kvoteutvalget. Jeg vil høre på debatten som går på mandag, for å se hvorvidt det flytter på framdriften for behandlingen av Eidesen-utvalgets innstilling.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg deler ikke virkelighetsoppfatningen til representanten. Nå har vi en situasjon der vi rekrutterer mer og mer ungdom – og særlig kvinner – inn i fiskeri. For første gang på nesten 20 år har vi en økning av antall fiskere, og det er i særdeleshet ungdom som kommer inn. Så har vi en rekke tiltak som går på rekruttering av ungdom. Det jeg registrerer nå, er at både havbruksnæringen og fiskerinæringen sier til meg at det aldri har vært enklere å rekruttere enn i disse tider. Det er nok fordi vi ser positive trender innenfor fiskeri og havbruk. Det er kø foran utdanningsinstitusjonene våre for å gå i retning av havbruk og fiskeri. Det synes jeg er veldig positivt. Når det gjelder Sett Sjøbein, var det en midlertidig ordning som kom i en situasjon der man ikke greide å rekruttere i det hele tatt – i 2008. Nå melder både havbruksnæringen, sjømatindustrien og fiskeri at det er mye enklere å rekruttere bl.a. ungdom inn i disse yrkene, og da er det naturlig å kutte ned på bevilgningene.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Vi vet at Kristelig Folkeparti har vært veldig opptatt av å få på plass midler til bestandsforskning, det har gjentatt seg hvert eneste år, og det kan jeg som statsråd og fiskeriminister si at jeg er glad for. Der trenger vi betydelig mer forskning, for det er uante muligheter for nye arter og bestandsforskning der ute. Når det gjelder trafikklyssystemet, kan jeg bekrefte at det ikke bare er et engangstilfelle, men en utsettelse til 2019. Årsaken til at man har utsatt nedtrekk nå, er at man fortsatt har noen kunnskapshull å tette. Å gå til det dramatiske skritt nå å be næringen redusere produksjonen sin med 6 pst., når vi fortsatt ikke har hundre prosent kunnskap om resultatene, følte jeg som statsråd var litt urimelig. Men i 2019 skal hele systemet være på plass, og da vil det også bli krevd 6 pst. reduksjon for dem som er i rødt område.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Det er samme mandag. Dette er et internt arbeidsdokument som statssekretær og statsråd har laget, og alt som gjelder dette, er med forbehold. Å begynne å levere ut et slikt regneark med alle disse forbeholdene ville vært urimelig. Nå må det først og fremst være høring på auksjonsprinsippet, og så kan jeg ikke tvinge verken næringen eller noen andre til å kjøpe vekst på eksisterende biomasse eller på auksjon, så man vet ikke hva som kommer ut av dette. Men én ting er sikkert, og det er at hvis alt blir kjøpt, og hvis prisen er 120 000 kr, vil det bli 2,9 mrd. kr i inntekt – med forbehold om at alle kjøper. Men det er noen forbehold her. Hvis ingenting kjøpes på eksisterende biomasse, går det videre til auksjon. Men hvis det er 2,9 mrd. kr – hvis alt kjøpes til 120 000 kr – går 80 pst av dette til primærkommunene.(Presidenten klubber.) Av disse 80 pst. går 10 til fylkeskommunen og 70 til primærkommunene.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Flere fra de sosialistiske partiene har gang på gang etterlyst satsing fra denne regjeringen. En får ikke med seg alt i sine innlegg, men la meg bare kort ta dette med næringsrettet forskning og innovasjon. I 2018, direkte næringsrettet forskning og innovasjon: 4,664 mrd. kr. Hvis en i tillegg plusser på SkatteFUNN og KapitalFUNN, blir det 4,730 mrd. kr. Det gir altså en satsing på 9,4 mrd. kr i 2018. Det er en økning fra 2013 og fram til nå på 4,5 mrd. kr, altså nesten en dobling, eller over en dobling hvis du tar med KapitalFUNN. Hvis en ikke kan gi uttrykk for at dét i hvert fall er en satsing, da skjønner jeg ingenting. På marin forskning er økningen i 2018 på 2,1 mrd. kr. Det er også i denne debatten fremsatt påstander om at statsråden og regjeringen ikke har fulgt opp Stortingets vedtak vedrørende produksjons- og arealavgift. Stortinget vedtok ikke en arealavgift, de vedtok ikke en produksjonsavgift. Stortinget vedtok en eksportavgift på ubearbeidet fisk. For den som var til stede og deltok i debatten da dette ble vedtatt, kom det tydelig og klart fram at Stortinget ikke ønsket en arealavgift, ikke ønsket en produksjonsavgift. Det kom tydelig fram i debatten. Historien bak dette er at i 2015 sa et samlet storting nei til arealavgift, nei til produksjonsavgift, og de sa ja til havbruksfond. I 2016 sluttet hele Stortinget seg til regjeringens forslag til havbruksfond. Det er helt reelt at man ønsker seg en produksjonsavgift, eller en arealavgift, men man kan ikke si at regjeringen ikke har fulgt opp Stortingets vedtak. Det ble også sagt at statsråden ikke lytter til Stortinget. Jeg ber om at de eksemplene hvor statsråden – eller regjeringen – ikke har lyttet til Stortinget, fremmes på en egnet måte, for da handler det i tilfelle om mistillit. Jeg har handlet ut fra alle de vedtak, formuleringer og føringer som Stortinget har gjort. Men at opposisjonen og sosialistene ønsker å framstille det som at jeg ikke lytter til Stortinget, det er en annen sak.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg merket meg også at representanten Aasland var opptatt av dynamisk og fleksibel politikk. Det er nettopp det man prøver på fra denne regjeringens side. Men man opplever med jevne mellomrom at Stortinget ønsker å stanse denne dynamikken og denne fleksibiliteten, altså endre litt av arbeidsforholdene mellom storting og regjering. Jeg registrerte også at representanten Aasland etterlyste investeringslyst. Jeg må i hvert fall si at når jeg reiser rundt langs kysten som statsråd innenfor fiskeri og havbruk, så opplever jeg massiv investeringslyst – en enorm investeringslyst. Bare innenfor det som går på utviklingstillatelser, er det slik at hvis alle hadde fått positivt svar på sine søknader, hadde næringen vært villig til å investere titalls milliarder kroner. Jeg ser det også innenfor fiskeri. Senest i forrige uke var jeg i møte med ulike næringsutøvere i Nordland, der investeringslysten var enorm. I mine presseklipp fra i dag går det fram: millioner til havbruksforskning, klare for giganten, mulighetenes havn, mulighetenes Mekka, hvalsatsing og økte kvoter, nytt bygg gir nye muligheter, glede over nytt fiskemottak i Lødingen, imponerende stor fangst, Sjøfarm gjør klar for oppdrettsgigant. Man skulle ikke tro at noe av dette eksisterte, når man hører på denne debatten og en stortingsrepresentant i dag som sier at pessimismen råder. Nei, det eksisterer optimisme, glede og positivitet langs hele kysten. Det er det jeg opplever. Det er mulig at jeg kanskje har en annen virkelighetsoppfatning, men det er i hvert fall det inntrykket jeg sitter igjen med etter snart to år som fiskeriminister og 250 reisedager i året. Jeg merker meg også at man diskuterer denne sukkeravgiften. Noen er lite happy med den, noen er litt mer happy med den. Jeg registrerte at lederen i næringskomiteen, fra Senterpartiet, harselerte med avgiftsøkningen, men han avsluttet innlegget sitt med ønsket om en avgiftsøkning på havbruk. Jeg må si at å innføre avgift på sunn mat, altså fisk, må være meningsløst når vi diskuterer å innføre avgift på sukker, som noen mener er usunt.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Det er snart jul, og jeg skal ikke være noen møteplager, men jeg synes det er interessant å diskutere fiskeripolitikk og havbrukspolitikk. Nei, alt er ikke ensidig positivt, det er fortsatt noen utfordringer. Det er også derfor det er store saker som kommer til behandling i denne salen, både når det gjelder havbruk og når det gjelder fiskeri. Det er også derfor jeg i dag innledet med å si at jeg ønsker et bredt samarbeid med Stortinget for å få på plass forutsigbare løsninger for både fiskeri og havbruk. Men da er man avhengig av at noen er tilbøyelige til å møte i denne typen dialog og har en intensjon om å komme fram til forlik. Jeg er ikke selvtilfreds på noen som helst måte, for jeg vet at det er et enormt potensial der ute. Det er så mye, mye mer å hente. Det vet norsk sjømatindustri, det vet norske fiskere, det vet norsk havbruk, det vet forskerne – det vet alle sammen. Da handler det om å få på plass rammevilkår som gjør nettopp at vi kan hente ut enda mer av det potensialet som ligger i havet. Derfor har regjeringen lagt fram denne havstrategien, med nærmere hundre tiltak, og derfor har vi lagt fram en bioøkonomistrategi, fordi vi vet at det er et enormt potensial der ute. Men når jeg siterte fra dagens  presseklipp, var det for å prøve å gi et bilde av at det går godt i hvert fall noen steder – men heller ikke det skulle man tro det gjorde, ut fra debatten. Så hører jeg igjen at jeg «tar meg til rette». Jeg har fulgt opp Stortingets føringer og vedtak på alle mulige måter. Hvis Stortinget, hvis representanter fra Arbeiderpartiet, mener at jeg ikke har gjort det, har de en mulighet til å gjøre noe med det. Når det gjelder pliktmeldingen: Jeg var ikke nødt til å trekke noen pliktmelding. Det er historien til Arbeiderpartiet, det. Jeg trakk pliktmeldingen rett og slett fordi man ikke greide å samle et flertall på Stortinget. For næringen ville det ha vært veldig uheldig. Så var det altså Arbeiderpartiet som tok initiativ, sammen med resten av komiteen, til å sette ned denne ekspertkommisjonen for å se alle pliktene i sammenheng. Så kom det en ekspertkommisjon som la fram forslag til hva vi skulle gjøre med pliktmeldingen. De foreslo å skrote dette. Jeg gikk inn i en dialog med andre partier på dette huset, endret noe i denne meldingen, men flertallet som eksisterte da man gikk til Stortinget, eksisterte ikke da Stortinget skulle behandle saken. Derfor ble saken trukket. Jeg har gjort en rekke tiltak gjennom to år. Jeg har ikke sett at man – i hvert fall ikke fra Arbeiderpartiets side – ønsket å reversere alt det som har vært gjennomført i forhold til det som er helt nødvendig for næringen, fra dag til dag, for å få fleksibilitet og nødvendig framdrift for næringen.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg registrerer at Stortinget ber om at en slik melding skal komme snarest mulig, og jeg sier også at den skal komme snarest mulig. Så fort som råd er, skal jeg legge fram en stortingsmelding for Stortinget som går på Eidesen-utvalgets innstilling. Men ut ifra det forslaget som er til behandling – jeg tar for gitt at det får flertall – vil det omfatte også andre områder. Å legge fram en stortingsmelding i 2016 når Eidesen-utvalgets innstilling forelå i desember 2016 – ja, man jobber hardt i mitt departement, men at de skulle framskaffe en stortingsmelding basert på Eidesen-utvalgets innstilling i løpet av romjulen 2016, var vel knapt med tid, men snarest mulig. Som jeg sa tidligere i dag, må man ta mål av seg til å få fram en helhetlig stortingsmelding med andre momenter i seg i løpet av 2019.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg har sett dette påstått, men jeg vil sitere en liten del av forarbeidene – man må lese en større del av forarbeidene: «Dersom det likevel skulle vise seg at dette kravet vil slå uheldig ut i enkelte tilfeller, vil det kunne gis dispensasjon i medhold av § 6 tredje ledd første punktum for fartøy over grensen.» Det står også mer i forarbeidene, og den rød-grønne regjeringen sier faktisk at man ikke isolerer det på noen som helst slags måte. Når man snakker om forarbeidene og er tilbake i 1998, var det forutsetninger som lå til grunn i 1998. En statsråd og en regjering som sitter 19 år senere, gjør seg selvfølgelig sine egne vurderinger. Men det er hovedintensjonen i § 6 som er det avgjørende, altså er det hensynene og situasjonen i de enkelte lokale og regionale områdene som er avgjørende for hvorvidt statsråden kan gi denne typen dispensasjon.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg har fått en rekke klager og anker på dette, fra både Kystfiskarlaget, Fiskarlaget, Fiskebåt og Pelagisk Forening. Dette har jeg til vurdering nå. Først og fremst må jeg vurdere hvorvidt alle disse har klagerett i denne saken, noe jeg er rimelig sikker på at de har, kanskje utenom Pelagisk Forening. Så er prosessen videre å vurdere hvorvidt dette er utenfor den myndighet og de lover som jeg har. Denne vurderingen har jeg nå. Dette er komplisert i forhold til norsk forvaltningsrett og lovverket, men jeg regner med at vi i rimelig tid skal få dette på plass, slik at alle får svar. I tilfelle – positivt eller negativt – er det ulike retninger når det gjelder å behandle denne type klager og annet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Nei, det ville vært fullstendig useriøst. Jeg har fått en rekke klager og anker på dette, og de behandles. Først og fremst har jeg brukt noe tid på å vurdere hvorvidt de har klagerett, noe som jeg må gjøre. Min konklusjon er nok at jeg er rimelig sikker på at i hvert fall de aller fleste av disse har klagerett. Så er det de andre juridiske vurderingene som nå foretas, om det som ligger i disse klagene, som altså må vurderes. Det er skarp jus, og det ville vært helt useriøst å slå fast noe som helst. Men vedtaket av 6. oktober ligger fast inntil noe annet er kommet på bordet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg regner med at representanten tenker på lasteromsbegrensningen, som har vært ute på høring. Jeg er nå i ferd med å gå igjennom alle høringsuttalelsene. Det var to modeller som ble lansert under høringen. Én ting var å øke antall kubikk, den andre å gjøre justeringer innenfor forskriften, slik at en er klar og tydelig på at den lasteromskapasiteten man har, i større grad retter seg mot fisk og ikke mot annen type volum som tar opp lastekapasiteten. Når det gjelder Klo-saken, har jeg vært tydelig på det også: Dette er et unntak. Noen fryktet at det skulle komme en rekke slike søknader – jeg har fått én søknad i tillegg. Den har jeg sagt nei til, for den var ikke sammenlignbar i det hele tatt. Og jeg gjentar igjen: Klo-saken er i seg selv meget spesiell og oppfyller helt og fullt de kriteriene som et enstemmig storting har lagt om at regjeringen og statsråden kan gjøre denne type unntak.