Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Stortinget vedtok ved budsjettbehandlingen i desember å redusere bensinavgiftene med 50 øre fra og med 1. januar 2001. Videre vedtok Stortinget en ytterligere reduksjon av bensinavgiftene med 32 øre gjeldende fra 1. juli 2001. Selv om Fremskrittspartiet mener denne reduksjonen er altfor liten, er den et lite skritt i rett retning. Hvis en går tilbake til proposisjonen fra Regjeringen og ser på hvorfor Regjeringen fremmet forslag om en reduksjon i bensinavgiften, ser en fort at dette skyldes at råoljeprisen presset pumpeprisen på bensin så høyt at dette selv for Regjeringen var uakseptabelt. Jeg vil gjerne sitere fra side 71 under avsnitt 3.5.7 Avgift på bensin i St.prp. nr. 1 for 2000-2001, Skatte-, avgifts- og tollvedtak, hvor det står: «Prisøkningen på råolje har ført til at bensinprisene er kommet på sitt høyeste realnivå siden 1951. Avgiften på bensin i Norge er dessuten høyere enn hos våre naboland, og kan derfor bidra til økt handelslekkasje. For å redusere handelslekkasjen og belastningen for de som er avhengige av å bruke bilen, foreslår Regjeringen å redusere avgiftene på bensin med 50 øre pr. liter nominelt fra 1. januar 2001. …I sammenheng med merverdiavgiftsreformen fra 1. juli 2001 foreslås det at bensinavgiften reduseres med ytterligere 32 øre pr. liter.» Før avgiftsreduksjonen på bensin den 31. desember 2000 var veiledende pumpepris på bensin 9,88 kr. Pr. 8. februar 2001, etter at avgiftsreduksjonen hadde trådt i kraft og hadde fått virke en stund, var veiledende pumpepris 9,89 kr, dvs. 1 øre høyere enn før årsskiftet. Og da er mitt spørsmål om intensjonen bak Regjeringens forslag og Stortingets vedtak om lavere pumpepris på bensin er oppfylt. Mitt svar er et soleklart nei. Det er viktig å skyte inn at bakgrunnen for prisøkningen ikke er at norske oljeselskaper prøver å ta ut ekstra profitt i forbindelse med avgiftsreduksjonen, men prishopp på det internasjonale bensinmarkedet i Rotterdam. Problemet med for høy pumpepris er her, og den eneste fornuftige og logiske konklusjonen vil i første omgang være å fremskynde den allerede vedtatte avgiftsreduksjonen fra 1. juli til 1. mars. Selv om dette bare delvis vil hjelpe på de skyhøye bensinprisene, er det et stykke på vei. Jeg går ut fra at budsjettkameratene, med bakgrunn i at smerteterskelen for bensinpris er etablert gjennom desembervedtaket, vil komme tilbake med forslag om ytterligere reduksjoner og systemomlegginger i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Den permanente løsningen på problemet som vi her står overfor, står å lese i Dokument nr. 8:39 for 1999-2000 fremsatt av Fremskrittspartiet. III i forslaget lyder: «Stortinget ber Regjeringen fremme forslag om innføring av et system for bensinavgift som er fleksibelt, slik at avgiften går ned når oljeprisen går opp og motsatt, slik at utsalgsprisen ikke endres som følge av endringer i oljeprisen.» Dette viser, ut fra intensjonen med dette forslaget, at vi ville kunne løse problemene når det gjelder de økonomiske kostnadene den vanlige norske bilist står overfor i dag, med en av verdens høyeste bensinpriser. La nå ikke dette gode Fremskrittsparti-forslaget lide samme skjebne som bl.a. forslaget om stykkprisfinansiering for pasientbehandling ved sykehusene og føre til at det norske folk må lide unødvendig i 10-15 år mens det politiske flertallet modnes. Det er rimelig klart at det er de som har minst i samfunnet, arbeidsledige, lavtlønte, minstepensjonister etc., som rammes hardest av høy bensinpris. For rikfolk betyr høy bensinpris mindre. Som undersøkelser har vist, er de med høyest inntekt lokalisert i og rundt tettsteder i sentrale områder. Det betyr igjen at det er de med lavest inntekt som bor i spredt bebygde områder med et dårlig utbygd kollektivtilbud, som rammes hardest av høy bensinpris. Jeg går ut fra at dette ikke har vært målet for Arbeiderpartiet, som ynder å kalle seg partiet for de svake i samfunnet. Jeg går ut fra at det heller ikke har vært målet for Senterpartiet, som mener det har monopol på å representere de spredt bebygde områdene i landet. Hvis noen av disse partiene mener noe med det de hevder i festtaler, så er tiden inne for å vise det med handling. Nå har disse partiene muligheten til å nærme seg det mål de selv vedtok i desember, og det målet de selv hevder å ha, nemlig å være en forkjemper for de svakeste i samfunnet og de som bor slik til at de er avhengig av å bruke personbil. Selv om en reduksjon på 32 øre fra 1. mars kun er å regne som en dråpe i havet, er det en start og en helt nødvendig dråpe. Fremskrittspartiet skal sørge for at Stortinget i fremtiden skal få muligheten til å votere over et nytt avgiftssystem for bensin og diesel som gir stabile pumpepriser. Men fremfor alt skal Fremskrittspartiet sørge for at det fremmes forslag om langt lavere bensin- og dieselpriser på rundt 6–7 kr pr. liter. For det er ikke godt nok med stabile bensin- og dieselpriser; det skal være stabilt lave bensin- og dieselpriser. Jeg håper flertallet fortsatt står bak intensjonen om en lavere pumpepris for bensin og stemmer for Fremskrittspartiets forslag om å fremskynde allerede vedtatte reduksjoner i bensinavgiften fra 1. juli til 1. mars, som vi har satt fram. Jeg tar herved opp forslaget.