Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-06-05:
Representanten Martin Engeset tar opp et viktig tema. Det er også min oppfatning at seniorene er viktige for arbeidslivet, og jeg er glad for anledningen til å diskutere seniorenes deltakelse i arbeidslivet. Jeg er enig med interpellanten i at det er viktig å skape et inkluderende arbeidsliv og å hindre utstøting. Som representanten Engeset sier, er det for tiden mangel på arbeidskraft. Det skyldes først og fremst at norsk økonomi er inne i en av de sterkeste vekstperiodene etter krigen. Både sysselsettingen og arbeidsstyrken har økt markert, og arbeidsledigheten har falt til nivåer vi må 20 år tilbake i tid for å finne maken til. Av interpellasjonen kan man få inntrykk av at årsaken til mangelen på arbeidskraft er at flere seniorer går av med pensjon tidlig. Det er ikke riktig. Riktignok er det slik at flere går av med pensjon, men det skyldes først og fremst at befolkningen blir eldre. Siden 2004 er det blitt 33 pst. flere personer i aldersgruppen 60-64 år. Seniorene deltar ikke mindre i arbeidslivet enn tidligere. Tvert om viser statistikken fra Arbeids- og velferdsdirektoratet at seniorene nå pensjonerer seg senere enn før. Siden 2000 har forventet pensjoneringsalder ved fylte 50 år økt med ett år, fra 63 til 64 år. Også seniorene nyter godt av det gode arbeidsmarkedet. Svært få seniorer er arbeidsledige, og arbeidsledigheten i denne gruppen har gått ned de siste årene. Den registrerte ledigheten i aldersgruppen 50-59 år er 1 pst. I aldersgruppen 60 år og eldre er den noe høyere, 1,9 pst., men er redusert med 17 pst. i løpet av det siste året. Vi er nå i ferd med å fullføre den største reformen av alderspensjonen siden folketrygden ble innført i 1967. Pensjonsreformen vil legge grunnlaget for en bærekraftig alderspensjon. Den nye alderspensjonen i folketrygden er nøytralt utformet allerede fra 2010. Det innbærer at den enkelte får høyere årlig pensjon ved å stå lenge i arbeid. I den nye opptjeningsmodellen vil alle år i arbeid telle med, noe som også vil stimulere til å stå lenge i arbeid. Levealdersjusteringen innebærer at yngre årskull må stå noe lenger i arbeid enn eldre årskull for å oppnå samme kompensasjonsnivå i folketrygden. Den nye AFP-ordningen, med et AFP-påslag, er bygd opp etter samme prinsipper som i folketrygden, og AFP-påslaget vil øke ved senere uttak. Pensjon og arbeidsinntekt skal kunne kombineres uten avkorting både i folketrygden og den nye AFP-ordningen. Samlet sett gir den nye alderspensjonen og den nye AFP-ordningen sterke stimulanser til høy yrkesaktivitet og sen pensjonering og gode muligheter til å kombinere arbeid og pensjon. Vi har nå vært gjennom et lønnsoppgjør hvor AFP har vært et tema. Resultatet av lønnsoppgjøret innebærer en AFP-modell som støtter oppunder alle pensjonsreformens målsettinger. Når jeg nå hører interpellanten si at Regjeringen er «fullstendig handlingslammet», er det mildt sagt en oppsiktsvekkende kommentar fra en seriøs Høyre-politiker, for aldri før er det blitt gjort mer for å stimulere seniorer til å stå lenger i arbeid enn med den pensjonsreformen som vi nå har gjennomført, ikke minst når det gjelder å få AFP tilpasset helheten i pensjonsreformen. Vi får nå sterkere stimuli for å få seniorer til å stå lenger i jobb enn vi noensinne har hatt. Det å karakterisere det som handlingslammelse må jeg si jeg stiller meg fullstendig utforstående til. Men vi sier ikke at det er nok. Jeg vil understreke betydningen av det viktige arbeidet med å spre informasjon og gode holdninger til seniorer i arbeidslivet. Det har tidligere kommet fram at det eksisterer mange myter og fordommer mot seniorene. Det har gjennom mange år vært gjort en innsats for å motarbeide slike fordommer, i tett samarbeid med partene i arbeidslivet. Dette arbeidet skjer bl.a. i form av støtte til Senter for seniorpolitikk. Senter for seniorpolitikk har nylig startet en vinn-vinn-kampanje. Kampanjen støttes av partene i arbeidslivet og retter seg mot både arbeidsgivere og arbeidstakere. Den tar tak i informasjon, språk, holdninger og fordommer når det gjelder seniorer og arbeidslivet. Vi har sett at holdningsarbeidet nytter. Norsk seniorpolitisk barometer viser at andelen ledere som er positive til å ansette seniorer, har økt fra 57 pst. i 2003 til 71 pst. i 2007. Dette er en gledelig utvikling. Vi ser også en betydelig økning i antall arbeidstakere som er 60 år eller eldre som svarer at de kan tenke seg å fortsette i arbeid også etter at de får mulighet til å gå av med pensjon. Det lover godt for framtiden. Seniorpolitikken er først og fremst et ansvar for arbeidsgiverne i samarbeid med de ansatte. Seniorpolitikk handler mye om god ledelse og god personalpolitikk. Seniorene må oppleve at de blir verdsatt av ledere og kolleger. Bedriftene må vite å bruke den erfaring og kompetanse seniorene har. Godt arbeidsmiljø og gode HMS-tiltak er i seg selv viktig for å motvirke utstøting på sikt. Det er mitt inntrykk at det foregår mye bra arbeid rundt om på arbeidsplassene. Seniorpolitiske tiltak har også vært et tema i lønnsforhandlingene. Det viser at partene i arbeidslivet mener at seniorpolitikk er viktig. Innenfor det statlige tariffområdet har man fulgt opp med bl.a. bevisstgjøringstiltak og rett til minimum åtte ekstra fridager, alternativt ekstra lønn, for arbeidstakere som er over 62 år. Langt de fleste - tre av fire - statlige virksomheter hadde i 2006 gjennomført konkrete tiltak for å få eldre ansatte til å stå lenger i jobb. Regjeringen gjennomfører dessuten forsøk med redusert arbeidstid for seniormedarbeidere med samme formål. Mulighet for redusert arbeidstid, fleksible arbeidstidsordninger og ikke minst mulighet til å kombinere arbeid og pensjon er blant de tiltak som seniorene ofte nevner selv når de blir spurt om hva som kan få dem til å utsette pensjonsalderen. Det er derfor litt overraskende at interpellanten nevner lovfesting av retten til redusert arbeidstid som ett av de forhold som bidrar til utstøting fra arbeidslivet. Jeg ser på dette som ett av de tiltak som skal fremme yrkesdeltakelsen for eldre som føler seg for slitne til å stå i full jobb. Interpellanten har nevnt sluttpakken til eldre arbeidstakere i forbindelse med fusjonen mellom Statoil og Hydro. Interpellanten er vel kjent med min kritiske holdning til denne. Under arbeidet med seniormeldingen kom det fram at bruk av sluttpakker og andre former for såkalt naturlig avgang er nokså vanlig i forbindelse med nedbemanning og omorganisering. Jeg er generelt ikke imot sluttpakker. Det kan bidra til å hjelpe overtallige inn i ny jobb. Men det er ikke bra om sluttpakker bidrar til å støte yngre seniorer ut av arbeidslivet. Seniorpolitikken skal bidra til å endre holdningene til en slik praksis. Seniorpolitisk barometer tyder nå på at færre ledere mener det er naturlig at de eldste går først ved nedbemanning, enn det som var tilfellet for noen år tilbake. Det er positivt. La meg avslutte med å understreke at seniorpolitikken skal videreføres. I Soria-Moria-erklæringen står det at regjeringspartiene skal arbeide for en seniorpolitikk som fører til at eldre blir oppfattet som en positiv ressurs. Jeg mener vi allerede er på god vei. Jeg er sikker på at pensjonsreformen vil legge et godt grunnlag for at den gode utviklingen de siste årene kan fortsette.