Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2018-05-08:
Landbruket vårt er en juvel i det norske samfunnet. Landbruket er en av hjørnesteinene i det som gjør at Norge er Norge, slik representanten Dag Terje Andersen også sa. Det er ofte mye negativ diskusjon om landbruket. Men det som er viktig å si i forbindelse med den diskusjonen, er at landbruket som landbruk og som produksjonsindustri i Norge er effektivt. Det produserer veldig mye mat. Det produserer god mat. Det representerer matvaresikkerhet. Det har stor betydning for at Norge fortsatt er et desentralisert samfunn, for det sikrer bosetting og dermed det som kalles for samfunnskulturen. Derfor begynner jeg dette innlegget med å si at det norske landbruket er en juvel i det norske samfunnet. Jeg registrerer i denne debatten at høyrepartiene går langs sin tradisjonelle historiske linje – motstanden mot odelsretten. Det vil si at i de tidligere tider – i de virkelige tidligere tider – var de ikke notoriske motstandere av den. Men i det en kan kalle det moderne Norge, er det en tydelig historisk linje i høyrepartiene og på høyresiden i det norske samfunnets kamp mot odelsretten. Hva er motoren i det? Jo, vi hører en del av argumentene her. Men jeg synes vi skal henge den såkalte politiske bjella på katten. For det som er motoren i argumentasjonen fra høyresiden, er at de vil ha den private eiendomsretten i landbruket, selvfølgelig. Det vil vi også. Men de vil ikke ha reguleringer som stiller kapitalen utenfor mulighetene til å kjøpe opp og overta, slik at norsk landbruk kan bli industri i stedet for en del av det norske samfunnet som matprodusent og kulturinstitusjon. Det er det de driver med, også i denne debatten her. Det er det historiske angrepet – det er deres hensikt. Familielandbruket skal bort. Fond og utenlandske kapitalinteresser skal inn. Odelsrettens beskyttelse i Grunnloven må derfor vekk som første etappe på å forandre odelsloven på en måte slik at dette kan skje. Jeg forstår det veldig godt sett fra deres synspunkt. Hvis du har et liberalistisk syn på hvordan samfunnsøkonomien skal organiseres, er dette en av skansene som må falle. Så sett fra høyresiden forstår jeg godt hvorfor de gjør dette. Men da burde de si kunne det. Jeg registrerer f.eks. at representanten Kjenseth snakker om at sysselsettingen i landbruket er svak. Det er riktig at den har gått ned, fordi landbruket klarer omstillingen og klarer å effektivisere seg selv innenfor dagens ramme. Men det som ikke ble sagt – men som jeg sier– er at i de landene som ikke har odelsrett, og hvor landbruket er storindustri, har de enda færre ansatte enn i Norge. Det er et faktum – det kan leses ut av all statistikk i de landene som har en annen modell enn den norske. Dessuten har dette selvfølgelig en annen hensikt. Det er den sentraliserende hensikten, nemlig å skape store enheter som en del av sentraliseringsprosjektet, sånn at kampen mot odelsretten faller inn i det store liberalistiske mønsteret som høyrepartiene står for. Jeg har sluttet å forundre meg over at Venstre kaster seg på den linjen. De har jo akseptert høyrepartiene og er på en måte blitt et høyreparti, rett og slett. De sier de er et liberalt parti, og et liberalt parti kan være greit nok, men de er først og fremst blitt et høyreparti. Standpunktet i denne saken er bare et nytt eksempel på at det er der Venstre befinner seg i sin egen historiske utvikling. De har alltid vært imot dette – det er riktig som det blir sagt – men dog, med de argumentene som vi nå hører, ser vi hvor de plasserer seg i det norske politiske bildet. Det er bare å registrere, men det er ikke noen grunn til at det ikke skal bli sagt. Jeg vil avslutte med at jeg egentlig er veldig glad for og stolt av å kunne si at norsk sosialdemokrati og Arbeiderpartiet historisk og i dag beskytter norsk landbruk. Det er jeg stolt av, fordi det har noe med det store norske byggverket å gjøre, og vi ønsker ikke at det skal rives ned. Derfor er det fint at det som høyrepartiene og høyresiden i norsk samfunnsliv ønsker seg, heller ikke blir vedtatt i dag.