Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2009-04-23:
Eit fleirtal i næringskomiteen innstiller på at tenestedirektivet skal innlemmast i EØS-avtala. Formålet med tenestedirektivet er å forenkla handelen med tenester, fjerna unødvendige handelshindringar, gjera det enklare å etablera firma, auka forbrukarvernet ved kjøp av tenester og skapa fleire arbeidsplassar. Med vår opne økonomi er me avhengige av at den internasjonale handelen fungerer, slik at me kan sikra høg sysselsetjing og verdiskaping. Det er det me byggjer velferda vår på. Frå norsk side er me difor tente med felles reglar som regulerer handel og tenester. Dette er spesielt viktig for alle norske bedrifter som opererer i ein internasjonal marknad. I motsetning til mange andre EØS-land har Noreg eit relativt lite byråkratisk system for utanlandske firma som vil utøva tenester her. Dette betyr at dei endringar som direktivet vil medføra i norsk regelverk, er relativt avgrensa. Men det er verdt å merka seg at administrative forenklingar vil gjera det enklare for norske firma som opererer i andre land som er langt meir byråkratiske. Dei kan m.a. nytta seg av dei nasjonale kontaktpunkta som no vert etablerte. Tenestenæringar er veksande òg her i landet, og ein stadig større del av verdiskapinga skjer innan denne sektoren. Me er opptekne av at vårt næringsliv ikkje skal verta diskriminert ved at dei vert stilte overfor andre reglar enn det næringslivet har i dei landa me handlar med. Det vil tenestedirektivet bidra til. Det er verdt å merka seg at marknadstilgjenget for tenesteytarar allereie er der på grunn av EØS-avtala. Dette betyr at etableringsretten og fri rørsle av tenester har vore norsk rett sidan 1. januar 1994. Så tenestedirektivet innfører ingen nye rettar, men regulerer dei rettane som allereie er der. I debatten om tenestedirektivet har det kanskje vore meir fokus på dei sakene som ikkje vert regulerte av direktivet, enn på dei som faktisk vert regulerte. Det gjeld f.eks. sosial dumping. I tenestedirektivet vert det slått uttrykkeleg fast at dette direktivet ikkje regulerer arbeidsrettslege reglar. Trass i det er det mange som er urolege for at direktivet vil føra til meir sosial dumping. Men det er utsendingsdirektivet som regulerer kva som lovleg kan krevjast av arbeidsrettslege reglar for utsende arbeidstakarar. Regjeringa sitt viktige arbeid mot sosial dumping i arbeidslivet kjem til å halda fram uavhengig av tenestedirektivet. Dette er viktig for Arbeidarpartiet. Det er òg viktig å ha klart for seg at direktivet ikkje får verknad for korleis me organiserer og finansierer offentlege tenester. Stat og kommune skal framleis kunna bestemma om tenester skal privatiserast eller konkurranseutsetjast. Direktivet pålegg oss heller ikkje å avskaffa monopol, og det hindrar oss ikkje i å rekommunalisera privatiserte tenester om me ønskjer det. Aldri har vel eit direktiv vore så grundig behandla og utgreidd. Mange påstandar har vorte sette fram om tenestedirektivet, men gong etter gong har bekymringane vorte tilbakeviste. Det er faktisk innhenta ni eksterne utgreiingar om saka. LO har stilt fire sentrale spørsmål om direktivet. I den opne høyringa som komiteen hadde om saka, slo LO fast at dei er tilfredse med dei signala som Regjeringa har gitt i saka. Regjeringa har utarbeidd ei erklæring som understrekar at vår ambisiøse politikk mot sosial dumping vil verta vidareført. Arbeidarpartiet hadde aldri gått inn for å innlemma direktivet i EØS-avtala dersom me var usikre på desse sentrale punkta. Norske bedrifter konkurrerer i EU på ei rekkje område takk vera EØS-avtala. Mellom anna gjeld dette arkitekttenester, teknisk konsulentverksemd og rådgivingstenester. Tenestedirektivet vil gi våre bedrifter betre moglegheiter til å konkurrera om tenesteoppdrag i EØS-landa, samstundes som det vil gjera regelverket meir føreseieleg og betre enn det er i dag.