Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-04-18:
Eg vil starte med å takke våre vener i Kristeleg Folkeparti for deira omfattande arbeid og velskrivne representantforslag om reform av norsk utviklingspolitikk. Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti har ei lang historie med godt samarbeid, og det gjeld ikkje minst utviklingspolitikken. I denne saka står me saman med Kristeleg Folkeparti i det aller meste, da mange av dei same verdiane ligg til grunn for vår utviklingspolitikk. Målet med utviklingspolitikk er å redusere og på sikt avskaffe fattigdom. Senterpartiet ønskjer å leggje til rette for eit samfunn med mindre ulikskap, både nasjonalt og globalt. Skal me lukkast med det, må Noreg tenkje langsiktig i bistandspolitikken. Langsiktigheit er eit stikkord – og noko av det viktigaste med dette representantforslaget. Me må tenkje langsiktig og handle føreseieleg. Det er viktig knytt til tematiske satsingar, ikkje minst av omsyn til ulike sivile organisasjonar som skal bidra til utvikling i landa der dei arbeidar. Me må tenkje langsiktig for å hindre svoltkatastrofar, som igjen gir næring til konfliktar og andre kriser. Saksordføraren viser til veksten i trongen for humanitær naudhjelp. Ei langsiktig satsing på matproduksjon kan redusere trongen for akutte straksløysingar. Eg vil understreke kor viktig det er at Noreg òg i framtida bilateralt følgjer opp landa som mottek norsk bistand. All norsk bistand skal ikkje gå inn i store fond der kontrollen og informasjonen me får, går gjennom styrerom i Washington eller andre hovudkontorbyar, men tvert imot framleis forvaltast bilateralt. Forslaget om føreseielege og langsiktige bistandssatsingar på særskilde sektorar som helse, utdanning, næringsutvikling, landbruk/matsikkerheit og klima er svært viktig. Senterpartiet var i handsaminga i komiteen tydeleg på at landbruk og matsikkerheit må vere eit eige satsingsområde, ikkje berre eit undertema under næringsutvikling, og eg er veldig glad for at alle parti står saman om dette i innstillinga. Gjennom utviklingspolitikken må me syte for at alle menneske får dekt sine mest grunnleggjande behov. Det er vanskeleg å gi utdanning og læring som gir meining for dei som går rundt svoltne, utan tilgang til reint vatn. I innstillinga er det ofte vist til FNs berekraftsmål, og det er eg glad for. Senterpartiet meiner FNs berekraftsmål peiker ein rett veg. Medan mål nr. 1 seier at ein skal utrydde fattigdom i verda, gjer mål nr. 2 det klart at ein skal utrydde svolt, oppnå matsikkerheit og betre ernæring og fremje berekraftig landbruk. Noreg har høg kompetanse innan landbruk, noko vi må gjere nytte av i vårt utviklingsarbeid. Eit landbruk som gir auka produktivitet basert på ei berekraftig forvalting av jorda og naturressursane, er avgjerande for å løfte fleire menneske ut av fattigdom. Det er ingen andre næringar som kan måle seg med landbruket når det gjeld å skape sysselsetting og økonomiske ringverknader for dei aller fattigaste i verda. Studiar har vist at den mest effektive måten å redusere fattigdom på, er å støtte småbønder i utviklingsland. Ein samla komité slår i innstillinga fast at likestilling og styrking av kvinners rettar skal integrerast i all utviklingspolitikk. Dette er viktig. Å styrkje kvinners rettar og betre likestillinga i fleire mottaksland er eit mål i seg sjølv. Samstundes er det naudsynt for å sikre økonomisk utvikling og rettvis fordeling av ressursane. Det er godt dokumentert, m.a. frå Verdas handelsorganisasjon, at å styrkje kvinners økonomiske, politiske og sosiale rettar styrkjer demokratiet og legg til rette for betre økonomisk utvikling. I innstillinga slår Senterpartiet saman med Kristeleg Folkeparti, Venstre og SV fast at dei frivillige organisasjonane er svært avgjerande i kampen for å utrydde fattigdom. Senterpartiet ynskjer å stø oppbygginga av nasjonalstatar som vert styrte gjennom eit levande folkestyre og desentralisering av makt. Spreiing av makt føreset eit aktivt sivilt samfunn i kvart land. Mange av dei store demokratiske reformene verda har opplevd, har hatt sitt utspring i arbeid i sivile organisasjonar. Eit døme frå nyare tid er Kvartetten for nasjonal dialog i Tunisia, som fekk Nobels fredspris i 2015. Ein samla komité slår fast at det er viktig at sivilsamfunnsorganisasjonane har moglegheit til å arbeide med eit langsiktig perspektiv. Det er nødvendig at eit samla storting stadfestar dette. Dei sivile organisasjonane må ha føreseielegheit i sitt arbeid. I regjeringa sitt forslag til statsbudsjett for 2016 var det eit døme på det stikk motsette. Regjeringa føreslo då i realiteten ei omfattande omlegging av norsk bistandspolitikk, der satsinga på sivilsamfunnet ville vorte dramatisk svekt. Dette var grunnen til at Senterpartiet i sitt alternative utviklingsbudsjett for 2016 auka løyvingane til sivilt samfunn med nær 1,3 mrd. kr samanlikna med regjeringa sitt budsjett for 2016, og til Stortinget sitt vedtak, som avviste ei så stor omlegging i heilt feil retning.