Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-05-22:
Innledningsvis vil jeg gjøre det helt klart at Regjeringen, på lik linje med interpellanten, ser på det å sørge for trygghet i samfunnet – også på sjøen – som et svært viktig velferdsspørsmål og en klart prioritert oppgave. Jeg har stor forståelse for at representanten tar opp problemstillingen, ikke bare i lys av at hun er fra Kragerø, men også ut fra politiets egne statistikker og de erfaringer vi har høstet, særlig i løpet av de siste somrene, båtenes kraft og – jeg holdt på å si – omfang, og selvfølgelig også det forhold at vi nå står foran en ny båtsesong. Småbåt- og fritidsbåttrafikken i Norge har økt betraktelig de siste årene. Som en naturlig følge av dette stiger også antall uhell og ulykker til sjøs. På et område hvor det skal være trivelig, som interpellanten var inne på, hvor man skal ha ferie, kan vi ikke tillate en slik utvikling. Dette medfører sjølsagt et økt behov for kontroll og overvåking til sjøs, primært fra politiets side. Denne overvåkings- og kontrolloppgaven tilligger politimesteren i det enkelte politidistrikt. Oppgaven må tilpasses og utføres innenfor rammen av de midler politidistriktet er tildelt, og innenfor prioriteringer som er gitt av overordnet myndighet. Innsatsen og kontrollen med småbåttrafikken må selvsagt avpasses etter de øvrige politioppgaver og utfordringer som finnes i politidistriktene. I forbindelse med denne interpellasjonen har jeg vært i kontakt med Politidirektoratet, og etter de tilbakemeldinger jeg har fått derfra, er det mitt inntrykk at de politimestrene som har kystlinje og utfordringer med småbåttrafikk, ivaretar utfordringene og oppgavene innenfor dette området på en tilfredsstillende måte. Dette innebærer at de politidistrikter som har stor småbåttrafikk, særlig i ferietiden, som f.eks. på Østlandet og Sørlandet, avsetter en rimelig og avstemt mengde tid og ressurser til denne viktige oppgaven. Etter lokale avveininger finnes det et betydelig antall politibåter spredt rundt i de aktuelle politidistrikter, med varierende omfang av tjenesteoppsett og patruljevirksomhet. Sjøl var jeg med en slik båt i fjor sommer i Oslofjorden og fikk se hvor nyttige nettopp disse båtene var, og hvilken innsats man gjorde, i denne anledning fra Østfold politidistrikt. Politidirektoratet koordinerer denne type tjeneste i kraft av overordnet myndighet, bl.a. ved avholdelse av et årlig sjølederseminar for personell på politibåter, der årets utfordringer og tjenesteutførelse blir gjennomgått mer i detalj. For inneværende år – 2007 – er det signalisert at nivået på denne tjenesten ikke skal være mindre enn i 2006, snarere tvert imot. Regjeringa har som kjent valgt i revidert nasjonalbudsjett å foreslå økning av ressursene til politiet over hele landet, også i Oslo, samtidig som vi har foretatt økning i politibudsjettene fra vi kom i posisjon. Det er jo meningen at dette skal bidra til at distriktene skal settes bedre i stand til bl.a. å håndtere slike problemer som vi ser på sjøen, særlig i ferien. Jeg vil også på bakgrunn av denne interpellasjonsdebatten ha kontakt med politidirektøren og Politidirektoratet fram mot sommerferien for å sikre at interpellantens engasjement og påtrykk vil gis den nødvendige oppmerksomhet i Politi-Norge når sommersesongen setter inn for fullt. I tillegg til tjenesteutførelse med politiets tjenestefartøyer vil jeg også bemerke den ikke uvesentlige innsats som ytes av Kystvakten i nært samarbeid med politiet. Kystvakten er utstyrt med begrenset politimyndighet og samarbeider nært med politiet både sentralt og lokalt med indre oppsyn, også med henblikk på overvåking og kontroll av båttrafikken. Det er kjent på Stortinget, og Stortinget har også sluttet seg til de forslag som har kommet fra Regjeringa om å styrke Kystvaktens budsjetter og innsats. I tillegg samarbeider politiet med en rekke organisasjoner som er sentrale på kystområdet, ikke minst Redningsselskapets fartøyer. Avslutningsvis vil jeg også nevne at det i tillegg til politiets kontrollvirksomhet er viktig å styrke båtførernes kunnskaper om og holdninger til forholdene til sjøs. Vi får flere båtførere, mange av dem er rimelig unge, og vi har god velstand i Norge, slik at det kjøpes mange dyre og kraftige båter. Justiskomiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet fremmet i november 2004 et forslag om innføring av obligatorisk båtførerbevis, Dokument nr. 8:21 for 2004–2005. I begrunnelsen ble det vist til mye av det representanten tar opp i sitt spørsmål, nemlig at de fleste ulykker med fritidsbåt er forårsaket av høy fart, bruk av rusmidler, manglende redningsutstyr og manglende maritim kompetanse. De tiltak som representanten nevner i sitt innlegg, både i forhold til promille og båtførerbevis, er jo sentrale når vi nå skal følge opp dette arbeidet, som ble initiert av Arbeiderpartiet i 2004. Forslaget den gangen fikk ikke flertall, jf. Innst. S. nr. 102 for 2004–2005. Jeg tok imidlertid i fjor på nytt initiativ til at det nå vurderes innført en obligatorisk båtførersertifisering. I samarbeid med Nærings- og handelsdepartementet og Sjøfartsdirektoratet ble det etablert en bredt sammensatt arbeidsgruppe. Rapporten fra den arbeidsgruppen ble levert Sjøfartsdirektoratet 7. mai i år. Arbeidsgruppen har konkludert med at en innføring av en obligatorisk båtførerprøve vil være et viktig skritt for å bedre sikkerheten ved bruk av fritidsbåter. Tilsvarende anser jeg det som svært viktig at folk innehar visse minstekunnskaper om ferdsel til sjøs for å føre båt. Det må imidlertid også være en fornuftig og balansert avgrensing av eksempelvis typen båter som omfattes av et slikt pålegg, kunnskapskrav, sanksjoner etc. En ordning med obligatorisk båtførersertifisering kan være et veldig viktig skritt i retning av å skape større trygghet på sjøen. Dette er derfor nå til vurdering i de respektive departementene, og vi vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte når det gjelder dette spørsmålet.