Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
En samlet kommunal- og forvaltningskomité legger i dag fram sin innstilling om kommuneproposisjonen for 2010 for Stortinget. Jeg vil takke for en god prosess i komiteen og viser samtidig til at vi har gjennomført høring i saken, den 25. mai. Kommunal sektor forvalter mye av fellesskapets ressurser og er en viktig arbeidsgiver, myndighetsutøver, samfunnsutvikler og tjenestetilbyder. Kommunesektorens inntekter utgjør i dag om lag 17 pst. av bruttonasjonalproduktet for Fastlands-Norge, og sektoren står for i underkant av 15 pst. av utførte timeverk i landet. Ifølge proposisjonen har disse andelene vært stabile de siste sju årene etter at sykehusene ble overført til staten. Det er i dag en samlet komité som understreker at gode og forutsigbare rammevilkår for kommunesektoren er viktig for landets utvikling, for utviklingen i lokalsamfunnene og for den enkelte innbyggers livskvalitet. Et godt tilbud innenfor basistjenester som barnehage, barnevern, skole, lokalt helsevesen og omsorg for eldre og andre pleietrengende er, etter komiteens mening, helt nødvendig i et moderne velferdssamfunn. Det er bred oppslutning om kommunesektorens viktige rolle som grunnmur i det norske velferdssamfunnet, og hele komiteen understreker betydningen av kommuner og fylkeskommuner som arena for et sterkt lokaldemokrati. Dette forutsetter en god økonomi i den enkelte kommune, slik at kommunestyremedlemmene kan utvikle et tjenestetilbud som er tilpasset de lokale utfordringene. Komiteen er også enig om at et likeverdig tjenestetilbud i hele landet er viktig for å opprettholde bosettingsmønsteret og bidra til mindre sentralisering. Kommuneproposisjonen for 2010 beskriver Regjeringens politikk for kommunesektoren, det økonomiske opplegget for neste år, endringer i inneværende år og endringer i inntektssystemet for kommunene og fylkeskommunene. Forvaltningsreformen og endring i oppgavefordeling er beskrevet samt en rekke enkelttemaer. Proposisjonen har også en beskrivelse av utviklingstrekk i kommunesektoren både når det gjelder organisering, og når det gjelder økonomi, og er derfor interessant lesing for spesielt interesserte. Jeg er derfor uenig i statsministerens uttalelser ved framleggelsen av kommuneproposisjonen 15. mai i år om at dette er det tørreste dokumentet Regjeringen har. Han sa imidlertid også at dette er et av de viktigste og mest tekniske dokumentene. Det er jeg veldig enig i! Det er selvfølgelig uenighet mellom partiene om hvordan en best gir gode rammevilkår for kommunene og fylkeskommunene, og jeg skal senere i innlegget prøve å presentere noen av meningsforskjellene i innstillingen. Likevel vil nok de enkelte partiers innlegg gi utfyllende informasjon om dette. Mitt inntrykk av merknadene i innstillingen er at alle partier ønsker bedre tjenester i kommunene, men at inngangen til hvordan dette skal gjøres, og hvilken fordeling man ønsker i landet, er forskjellig. Forholdet til fylkeskommunen, øremerking kontra rammeoverføring, fri skattøre, skjønnsrammer, stykkprisfinansiering, kostnadsnøkler og de ulike tilskuddene skiller oss. For oss i regjeringspartiene er det viktig å påpeke at Regjeringen vil fortsette sin satsing på kommunesektoren i 2010, og legger opp til en realvekst i de samlede inntektene på 5 milliarder kr– 6 milliarder kr, målt etter oppdatert anslag for regnskap for 2009 i revidert nasjonalbudsjett 2009. Dette kommer i tillegg til 32 milliarder kr i økte inntekter i perioden 2005–2009. Sammenlignet med nivået i saldert budsjett for 2009 innebærer Regjeringens forslag en vekst i de frie inntektene på 6,5 milliarder kr for 2010. Vi har som mål at tjenestetilbudet i kommunene og fellesskapsløsningene fortsatt skal styrkes. Vi mener at satsingen i denne perioden fram til nå har bidratt til en sysselsettingsvekst på 30 000–35 000 årsverk. Ifølge proposisjonen har 38 400 flere barn fått barnehageplass siden 2005, og vi når utbyggingsmålet for barnehageforliket til høsten. I de kommunale omsorgstjenestene er personalinnsatsen økt med 12 500 årsverk i årene 2006, 2007 og 2008. Dette er tall hentet fra Statistisk sentralbyrå. For grunnskolesektoren var den samlede veksten i avtalte årsverk på om lag 5 200 i den samme perioden. Derfor mener vi at styrkingen av kommuneøkonomien i denne perioden har gjort kommunene i stand til å utvide de tilbudene som har blitt prioritert fra regjering og storting. Det vises også gjennom at antall kommuner på ROBEK-listen har gått kraftig ned. En samlet opposisjon parerer disse tallene med at Regjeringen har skapt en forventningskrise i Kommune-Norge som den på ingen måte har fulgt opp. Til det må jeg bare si at de to siste årene har vært krevende for mange kommuner, med høy vekst i sysselsettingen, kostnadsvekst, høyt investeringsnivå samt økt rente- og avdragsbelastning. I tillegg hadde flere kommuner betydelige tap i forbindelse med finansielle plasseringer, som samlet gav et svært svakt resultat for sektoren. Vi er også veldig klar over den dokumentasjonen som er lagt fram, bl.a. av KS, om store forskjeller mellom kommunene når det gjelder økonomisk resultat i 2008, og om variasjonene fra år til år for sektoren som helhet. Det er derfor viktig å satse langsiktig og forutsigbart. Vi mener at endringene i inntektssystemet for kommunene som ble vedtatt i 2009, vil bidra til dette. Jeg mener at aktivitetsveksten i kommunene viser at kommunene satser sammen med Regjeringen og arbeider hardt for å gi et økt tjenestenivå. Vi er stolte av vår fokusering på kommunene, selv om ikke alle utfordringer er løst. KS’ reaksjon i forbindelse med framleggelsen av kommuneproposisjonen og revidert nasjonalbudsjett var også positiv. Blant annet ble det sagt: «En vekst på fire milliarder kroner til kommunesektoren neste år vil sammen med økningen i tiltakspakken og revidert nasjonalbudsjett bidra til å rette opp noe av ubalansen i kommuneøkonomien». Endringene i inntektssystemet som nå gjøres, vil likestille kommunene og fylkeskommunene og gjøre inntektene mer forutsigbare ved innføring av lik telledato for innbyggertall og innføring av inntektsgarantitilskudd også for fylkeskommunene. Omleggingen reduserer også skatteandelen av de frie inntektene og gir en bedre utjevning av skatteinntektene mellom kommunene. Innfastingen av disse endringene vil fortsette også til neste år og i 2011. Ellers er det en samlet komité som har merket seg KS’ støtte til Oslo kommune om at det fortsatt er underkompensasjon for de statlige barnevernsoppgavene som Oslo har ansvaret for. Komiteen ber derfor om at dette spørsmålet blir drøftet videre før det nye hovedstadstilskuddet endelig blir fastsatt ved framleggingen av statsbudsjettet for 2010, som også innebærer at dagens to hovedstadstilskudd, til Oslo som kommune og til Oslo som fylkeskommune, blir ett hovedstadstilskudd. Forvaltningsreformen innebærer en viktig styrking av det regionale nivå fra neste år av. 7,4 milliarder kr følger med de nye oppgavene som overføres til fylkeskommunene. Vi mener dette er et godt økonomisk opplegg for reformen. Særlig er det viktig at fylkeskommunene får en økning i de varige frie inntektene når de fra 2010 blir ansvarlige for riksvegene, utenom stamvegene. Flertallet har også understreket statens ansvar for å sette fylkeskommunene økonomisk i stand til å etablere og vedlikeholde en tilfredsstillende vegstandard. Høyre og Fremskrittspartiet mener landet er best tjent med to forvaltningsnivåer, og mener dette vil bidra til effektivisering særlig når dette kombineres med stykkpris, som legger til rette for konkurranse og innovasjon. Kristelig Folkeparti og Venstre mener i likhet med regjeringspartiene at landet er best tjent med tre folkevalgte nivåer, men merknadene om de oppgavefordelingene som blir gjort, overlater jeg til de respektive partiene å kommentere nærmere. Likevel ønsker jeg å påpeke det arbeidet komiteen gjorde i forbindelse med bygningsloven i vinter, og de kravene en samlet komité satte til universell utforming av publikumsbygg. Regjeringen skal neste år lage en plan for når de ulike kategoriene av eksisterende publikumsbygg skal være universelt utformet. Jeg forventer at de ulike departementene disse byggene og installasjonene ligger under, følger opp med midler til å gjennomføre dette i årene som kommer. Denne periodens kommunalkomité skal være stolt av dette viktige vedtaket. Avslutningsvis vil jeg si noe om utfordringene for kommunesektoren framover. Kommunene påvirkes av finanskrisen. Kommunaldepartementet holder derfor igjen betydelige skjønnsmidler til kommuner som får plutselige, uforutsette utgifter i løpet av budsjettåret. I alt fikk kommunesektoren 6,4 milliarder kr av vinterens tiltakspakke til bl.a. vedlikehold og opprustning av bygninger og infrastruktur. Dette viste oss hvilken sterk motor kommunesektoren er for å motvirke lavkonjunktur, arbeidsledighet og tap av velferdstjenester som følge av finanskrisen – og som samtidig gav stor verdiskaping. En samlet komité er opptatt av den store usikkerheten knyttet til virkningene av finanskrisen i kommunal sektor. Beregninger viser at sosialhjelpsutgiftene kan øke med flere hundre millioner kroner hvis arbeidsledigheten øker mye. Skatteinngangen kan reduseres ved økende arbeidsledighet. Det er grunn til å tro at utslagene av dette kan bli ulike fra kommune til kommune. Komiteen ber derfor Regjeringen følge utviklingen nøye og bidra med økte bevilgninger om nødvendig. De endringene som ble gjort i kommuneloven, slik at kommuner som er særlig hardt rammet av finanskrisen, vil kunne fordele underskudd over en periode på inntil ti år for å unngå store kutt i tjenestetilbudet, er derfor hele komiteen tilfreds med. I de nærmeste årene får kommunene en rekke nye utfordringer og oppgaver. Kommunesektoren vil få viktige oppgaver innenfor en ny klima- og miljøpolitikk. Kommunehelsetjenesten skal styrkes og legges om, med økt vekt på forebygging og folkehelse, for vi blir eldre – og stadig flere eldre. Overføringen av oppgaver i kjølvannet av forvaltningsreformen vil bli krevende, ikke minst for fylkeskommunene. Dette vil kreve et nært og godt samarbeid mellom de ulike forvaltningsnivåene. En fornuftig konsultasjonsordning er viktig, og evalueringen av denne må gjøres med tanke på den nye situasjonen.