Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-09:
I dag sørger vi for at både den kulturelle siden og de næringsmessige sidene av filmproduksjon og -distribusjon får bedre betingelser i Norge. Den største endringen vi gjennomfører, er at filmproduksjon og -distribusjon blir belagt med 6 pst. merverdiavgift. Det er samme momsgrad som NRK har. Filmprodusenter og -distributører er selvsagt fornøyde med denne løsningen, fordi det gir flere titalls millioner i pluss i regnskapet, som så kan brukes til å lage, distribuere og markedsføre flere, større og bedre norske filmer enn i dag. Det blir også mindre byråkrati, som sparer både ressurser, tid og penger. Et flertall, alle unntatt Kristelig Folkeparti og Høyre, bad Regjeringen om at momsspørsmålet skulle behandles i forbindelse med arbeidet med kulturmeldingen innen 1. mars 2004. Vi vet nå at Regjeringen ikke fulgte opp dette, og det er ekstra skuffende at Regjeringen igjen lot være å følge opp dette da filmmeldingen ble lagt fram nå i vår. I stedet har Kristelig Folkeparti og Høyre fremmet en merknad om at de ønsker å få lagt fram en sak om film og moms før utgangen av 2004. Det avslører at heller ikke disse partiene synes det er så viktig å vente til hele kulturområdet skal gjennomgås. Som virkemiddel i filmpolitikken har vi fra før Filmfondet, som gir produksjonsstøtte og manusstøtte, og som har et nivå som gir rom for et visst antall filmer pr. år. I Kulturløftet har SV sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet lovet å øke produksjonsstøtten og andre tiltak med bl.a. målet om at 25 pst. av kinobesøket i Norge skal være på norske filmer. I 2001 fikk vi billettstøtten, som skulle være et incitament for at det skulle bli lønnsomt å lage publikumsvennlig film og ikke bare smale filmer. Ettersom billettstøtten og produksjonsstøtten blir bevilget fra samme budsjettpost, skjedde det paradoksale: Gode publikumsvennlige filmer førte til høy billettstøtte og mindre penger til produksjon i neste omgang. Dette kan en smile av, men det er sikkert ikke spesielt morsomt for dem det rammer. For dem som lever av film- og tv-produksjon, førte suksessen i neste omgang til strammere arbeidsvilkår. Det var neppe intensjonen, og derfor har SV fremmet forslag om at billettstøtten og produksjonsstøtten skal bevilges fra to ulike budsjettposter, og at billettstøtten blir en såkalt overslagsbevilgning, som innebærer at det ikke er noen øvre grense for den. Den bør bare begrenses av publikums vilje til å gå på kino og se norske filmer. Det må være trist å være kulturminister og få så trange rammer å jobbe innenfor. Tydeligvis har ikke kulturministeren fått gjennomslag i Regjeringen, og hun har vel heller ikke fått særlig hjelp av verken statsråd Gabrielsen eller finansminister Foss, selv om filmproduksjon og distribusjon i aller høyeste grad også er næringspolitikk. Det har de bl.a. erkjent i Sverige, som har bygd opp produksjonsmiljøer og flere filmstudioer rundt om i landet. I Norge har vi bare ett profesjonelt filmstudio, nemlig filmstudioet på Jar. Trist nok er det Arbeiderpartiet som har gitt regjeringspartiene flertall for at Norsk Film ble omgjort til AS og slik sett fikk lagt ut det hele for salg. Så dramatisk ble det oppfattet av Arbeiderpartiets tidligere statssekretær for kulturminister Kleveland, Lene Løken, som nå er direktør for Film&Kino, at hun gikk av som styreleder bare i protest. Det er trist og paradoksalt at vi når vi bygger opp gode filmproduksjonsstøtteordninger, risikerer at alle studioproduksjoner må flytte til andre land, f.eks. til Trollhättan i Sverige – for å lage våre egne filmer! Det er i hvert fall ikke god norsk næringspolitikk, og det er ikke god kulturpolitikk heller. Her har Arbeiderpartiet en sak de snarest bør ta tak i og gjøre noe med. Støtte skal de få fra SV, det garanterer jeg. Og med Fremskrittspartiets nye innsats i filmindustrien – om jeg får bruke det ordet akkurat nå – ser jeg heller ikke bort fra at de ser nettopp den næringspolitiske nytten av å ha et profesjonelt filmstudio i Norge. Derfor våger SV å sette fram et forslag her i salen i dag, om at Jar filmstudio må sikres. For å få til et bredest mulig flertall velger jeg derfor å fremme dette i mykest mulig form: «Stortinget ber Regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet for 2005 utrede eierskap og drift av Norsk Filmstudio AS, på en måte som sikrer driften av det eneste profesjonelle filmstudioet i Norge.» Det er viktig at både eierskapet til Norsk filmstudio, gjelden og avtalen om gratis leie av lokaler inngår i utredningen. SV er glad for at Arbeiderpartiet fikk reversert kuttet på 7,5 mill. kr i produksjonsstøtten til film som Regjeringen hadde fremmet forslag om i revidert nasjonalbudsjett. Dette forslaget til kutt kommer på toppen av et år da billettstøtten har vært så høy at produksjonen av norske filmer uansett måtte reduseres. Det er vanskelig å forstå kulturministeren annerledes enn at hun ikke ønsker å fremme norsk filmproduksjon og -distribusjon i øyeblikket. Noen er muligens overrasket over at SV er med på merknadene om nærmere utredning av forholdet mellom kultur, næring og incentiver. Dette må ikke forstås slik at SV gir blankofullmakt til alle ideer om markedstiltak og incentivløsninger som foreslås, men vi ønsker å få en gjennomgang av mulige tiltak som vi kan se i sammenheng og senere ta stilling til. Samtidig vil vi understreke at det er viktig at støtteordningene til filmer som ikke baserer seg på kommersielt grunnlag, også har tilstrekkelig gode rammebetingelser som sikrer videre utvikling av filmspråket og uttrykksformer. Jeg vil avslutte mitt innlegg med å uttrykke glede over tilstanden og framdriften i norsk film, over de siste årenes utvikling og over mange gode filmer i flere sjangere som kan måle seg med filmer fra resten av verden. SV skal også i fortsettelsen bidra til at denne utviklingen kan fortsette. Jeg fremmer det forslaget vi har i innstillingen, og det som er lagt på representantenes plasser i salen.