Guri Melby (Venstre), 2020-10-05:
Kunnskap gir frihet, og utdanning sikrer at alle kan leve gode liv og ha en arbeidsplass å gå til. Koronakrisen har kostet tid og krefter, men de ansatte har stått på, og de har ofret, og de har vist en imponerende faglig dyktighet og en fantastisk kreativitet. Det gjør meg utrolig stolt. For meg er 2020 året da den norske skolen viste seg som veldig mye mer offensiv og framoverlent enn sitt rykte. Ikke bare ble undervisningen heldigitalisert på rekordtid – skolen har samtidig innført den største faglige reformen siden Kunnskapsløftet, nemlig fagfornyelsen. Den markerer at en sentral brikke i regjeringens satsing på kvalitet i skolen er på plass. Noe av det viktigste ved reformen er å sikre at skolen kan bruke tid på og skape rom for dybdelæring i stedet for å haste gjennom tema for tema. Med færre og mindre detaljerte kompetansemål får vi også mer rom for lærerens skjønn og vurderinger når det gjelder hva eleven trenger å jobbe med. I praksis er dette egentlig en gedigen tillitsreform til norske lærere, norske rektorer og norske skoleeiere. Dette viser også at tillitsreformen som Arbeiderpartiet og SV etterlyser, er en unødvendig ikke-reform. Lærerne har den nødvendige tilliten, og de har også, særlig de siste månedene, vist at de forvalter den på en god måte. Det vi derimot trenger, er en frihetsreform i skolen – en skole som ser hver enkelt elev, og som gir tilpasset opplæring. Det er ikke sånn at alle trenger å lære absolutt det samme til akkurat samme tid, men alle elever skal få lov til å dyrke sine egne talenter og interesser. Utdanning skal gi frihet og muligheter for alle, og eleven skal stå i sentrum. Klimaforandringene og tap av natur truer friheten til framtidige generasjoner. Det grønne alternativet skal alltid være det beste og det enkleste. Skal vi lykkes, må vi skape nye, grønne arbeidsplasser samtidig som vi kutter i utslipp. På grunn av den politikken som regjeringen med Venstre i spissen fører, er utslippene i Norge nå de laveste på 27 år. Vår politikk virker, men vi må likevel gjøre mer. Vi må styrke kollektivtrafikken, vi må fortsette elbilrevolusjonen, og vi må gi industrien mulighet til å gjennomføre det grønne skiftet. Samtidig må staten bidra. Det må bli mer lønnsomt å leve miljøvennlig og mindre lønnsomt å forurense. Det må være lov å tjene penger på menneskeskapte klimaløsninger eller å ta ut profitt, som venstresiden så foraktelig omtaler det som bare er sunn forretningsdrift. Lønnsomme bedrifter som lykkes med å skape ny klimateknologi, bidrar til både å kutte i utslipp og å skape lønnsomme arbeidsplasser. Det ruster oss for framtiden. Klimakampen er ikke et kretsmesterskap; den er et verdensmesterskap der alle må bidra. Regjeringen har derfor inngått et bindende klimasamarbeid med EU som virkelig forplikter oss til å kutte utslipp. For å lykkes i klimakampen trengs mer samarbeid, ikke mindre, slik en del partier, som SV og Senterpartiet, tar til orde for. I motsetning til en tidligere statsminister for de rød-grønne partiene mener Venstre at når det er gnisninger mellom systemet og individet, må noen stå opp for individet. Alle skal ha like muligheter i livet: barn som vokser opp i fattigdom, rusavhengige, mennesker på flukt og enkeltmennesket i møte med A4-systemet. Alle er forskjellige, men alle kan bidra inn i fellesskapet. Det er et liberalt ansvar å ta vare på hverandre, og spesielt dem som trenger det aller mest. I denne stortingssesjonen skal regjeringen legge fram sitt forslag om rusreformen, en reform som de rød-grønne aldri greide å levere på grunn av uenighet og politisk feighet, men som er helt nødvendig, og som endrer hele vår tankegang om hvordan vi møter mennesker med rusavhengighet. Vi skal fjerne mistilliten mellom rusmisbrukere og offentlige etater. Vi skal gi dem den helsehjelpen som trengs, og politiet skal bruke ressurser på kriminalitet og ikke på sykdom. Frihet og like muligheter til alle er Venstres ærend i politikken. I denne stortingssesjonen vil det stå mange slag om nettopp dette: rusreformen, klimameldingen – som viser hvordan vi skal nå 2030-målene – og frihetsreformen i videregående opplæring, f.eks. De vil alle være forslag som er både krevende og nødvendige, men som gjør Norge til et bedre land. Å forbedre er alltid mulig.