Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-19:
SV er ikke fornøyd med innstillingen som foreligger. På flere viktige punkt går innstillingen i motsatt retning av det SV har ønsket. Forslagene har dårlig fordelingsprofil og også dårlig kvinneprofil. For SV har det vært fire spørsmål som har vært spesielt viktige. Det ene har vært å motvirke dyrere pensjoner for kvinner, det andre at pensjonen skal gjelde hele livet, ikke bare i ti år. Det tredje er at den finansielle risikoen skal ligge hos arbeidsgiver, ikke slik som nå, at arbeidstakeren har høy risiko. Det siste er at arbeidstakerens innflytelse over pensjonsordningene og forvaltningen må styrkes. Vi er skuffet over at sentrum og Arbeiderpartiet vekselvis har skaffet flertall med Høyre og Fremskrittspartiet for mange av disse forslagene, særlig på bakgrunn av at Arbeiderpartiet og SV stod sammen i behandlingen av velferdsmeldingen om å legge klare fordelingsmessige, samfunnsmessige og forsikringsmessige solidaritetskrav til grunn for ordningen med skattefavorisering av pensjonsordninger. Tidligere lovutkast har vært preget av forsøk på å forbedre kravene til kvalitet og til solidarisk fordeling. Dette aspektet har blitt kraftig svekket i den fremlagte proposisjonen, også i de vedtak som senere i dag skal gjøres. Norsk kommuneforbund har studert en rapport fra EU-kommisjonen, den såkalte Colcon-rapporten, som er en gjennomgang av pensjonsordningene i alle EU-land pluss Norge. Kommuneforbundet konkluderer med at ingen andre land har ordninger som kan sammenliknes med den som nå vil bli vedtatt. Vi har fått den mest liberale pensjonsordningen i hele Europa. Et hovedspørsmål i pensjonsordninger er hvem som skal bære den finansielle risikoen ved ordningen. SV er av den klare oppfatning at flertallets forslag til risikofordeling knyttet til pensjonskapitalen, er en stor prinsipiell endring fra dagens system. I den nye ordningen har ikke arbeidsgiver lenger ansvaret for å garantere en trygg pensjon på en viss prosent av lønnsinntekten, slik det f.eks. er i dagens tjenestepensjon. Ansvaret legges i sin helhet på arbeidstakeren, da denne selv må betale eventuelle tap i pensjonsfondet. Det betyr at den grunnleggende ideen om solidarisk pensjonstrygghet faller bort. SV kan selvfølgelig ikke støtte dette forslaget. Dessverre står vi alene om forslaget om å ta ut dette punktet, selv om en rekke arbeiderpartirepresentanter har vært ute både i sommer og i høst og fortalt at de var imot dette. Det andre punktet som for SV er viktig, er kvinners rettigheter. Innstillingen har to forslag som særlig vil gå ut over kvinners pensjonsrettigheter. Flertallet åpner for at det fastsettes et høyere innskudd for kvinner, fordi de har en høyere gjennomsnittlig levealder enn menn. Det vil si at det generelt sett vil bli dyrere å ansette kvinner enn menn. Likestillingspolitisk er dette svært oppsiktsvekkende, og SV fremmer sammen med sentrumspartiene krav om at denne forskjellsbehandlingen må bort. I en høringsuttalelse har LO sluttet seg til dette, da de uttaler at det ikke bør åpnes for ordninger som i praksis diskriminerer kvinner. Det er mulig i USA å lovfeste kjønnsnøytrale premier. Det burde også være mulig i Norge. Det andre forslaget som særlig vil ramme kvinner, er åpningen i lovforslaget for at ytelsen kan opphøre etter ti år. Formålet med en pensjonsavtale er at den skal kompensere for bortfall av inntekt. Siden bortfall av inntekt er livsvarig, bør også pensjonen være det. Å gå bort fra livsvarig pensjonsytelse er et velferdspolitisk tilbakeskritt, og det er å gå bort fra opplagte krav som bør stilles til pensjonsordninger med skattefradrag. SV finner ikke noe saklig grunnlag for at Arbeiderpartiet ikke har funnet grunn til å støtte disse forlagene. Særlig med tanke på Arbeiderpartiets holdning i behandlingen av velferdsmeldingen, da de stod sammen med SV om å presisere kravet om livslang ytelse og kravet om kjønnsnøytral pensjonspremie, er det uforståelig. SV er også svært misfornøyd med at flertallet går inn for parallelle innskudds- og ytelsesordninger i samme bedrift. SV vil peke på at det var et sentralt punkt i lovforslaget at alle ansatte skal være medlem av samme pensjonsordning, ut fra hensynet om at alle skal behandles likt. Kombinasjonen av foretaks- og innskuddspensjon vil gi større ulikheter i utbetalt pensjon, og vil være i strid med intensjonen om pensjonsmessig utjamning fra folketrygden. SV er opptatt av at arbeidstakerne skal ha innflytelse over pensjonsordningen og forvaltning av midlene. I lov om foretakspensjon fremmet SV sammen med Arbeiderpartiet et forslag om at det skal opprettes en styringsgruppe også i foretak med mindre enn 15 ansatte. De tilsatte har sterke økonomiske interesser i foretakenes pensjonsordninger og bør derfor tas med på råd når det gjelder utforming og forvaltning av ordningen. Uansett størrelse på foretaket er pensjonsordningen en viktig del av vilkårene for lønn og tilsetting. Igjen er vi forundret over at Arbeiderpartiet ikke er med på det de var med på senest i vår i forbindelse med lov om foretakspensjon, og at dette nå ikke tas inn i lov om innskuddspensjon. Summen av forslagene som her foreligger, er at innskuddspensjonsordningen vil bli usolidarisk og en dårligere ordning enn den ellers hadde trengt å bli for de snaut én million arbeidstakere som vi ønsker skal ha nye pensjonsordninger. Det vil nå kanskje komme nye pensjonsavtaler, men det er altså ut fra et avtaleverk som tar mer hensyn til finansnæringen og bedriftene enn til arbeidstakerne, som jo burde vært utgangspunktet. President, jeg tror ikke at vi har noen forslag alene i denne innstillingen.