Sylvi Graham (Høyre), 2013-06-04:
Jeg vil også begynne med å takke forslagsstillerne i denne saken. Funksjonshemmede er en gruppe som trenger vår særlige oppmerksomhet. Noen trenger litt mer for å ha like mye. Selv om konvensjonen for funksjonshemmedes rettigheter nå endelig er trådt i kraft, betyr ikke det at vi kan si oss fornøyd. Det er en milepæl – en viktig milepæl – men det er ikke noe hvileskjær. Tvert imot: At konvensjonen nå er ratifisert, bør være en inspirasjon til enda videre handling. Jeg vil også takke saksordføreren for et veldig godt poeng, intendert eller ikke, i starten av innlegget, når han sier at denne saken tar opp saksfelt som omhandler Helse- og omsorgsdepartementet, Arbeidsdepartementet, Kunnskapsdepartementet, Finansdepartementet og Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. Grunnen til at jeg honorerer det, er jo nettopp at de utfordringene funksjonshemmede – og kanskje særlig funksjonshemmede barn – står overfor, ikke tar hensyn til hvordan vi organiserer vårt samfunn eller våre departementer. Det handler om virkelige problemer for virkelige mennesker. Jeg vil som sagt berømme forslagsstillerne. Her er det mange gode forslag, derfor er jeg glad for å kunne si at Høyre støtter de fleste av dem. Vi er helt på linje med Kristelig Folkeparti når det gjelder rådgivning til foreldre som venter, eller som har fått, et funksjonshemmet barn. At et nytt barn kommer til verden, er alltid en glede uansett. Men det er ikke så lett å vite hva man kan vente seg når man får beskjeden om at man har fått eller skal få et funksjonshemmet barn. Høyre vil altså styrke denne rådgivningstjenesten. Men barn blir voksne, og funksjonshemmede skal få leve gode, frie liv på lik linje med alle andre i samfunnet. Derfor støtter vi også forslaget fra Kristelig Folkeparti om brukerstyrt personlig assistanse, inkludert at man skal få velge leverandør selv. Det er synd at dette ikke allerede er på plass. At regjeringen skulle ha somlet med rettighetsfesting av dette i snart åtte år, er nesten ikke til å tro. Men nå er det på høring, og 1. august er høringsperioden over. Når det gjelder forslagene om pleiepenger og omsorgslønn, vil jeg understreke at Høyre støtter intensjonen i disse forslagene. Dersom man har et sykt eller svært pleietrengende barn, skulle det bare mangle at man ikke fikk støtte fra samfunnet som gjør at man er i stand til å ta vare på det. Men Høyre mener det er viktig at alle ordningene som dette gjelder, ses i sammenheng, og at man får en helhetlig løsning på plass. Derfor ønsker vi å vente på et helhetlig forslag fra regjeringen på dette området, før man endrer dagens ordninger. Dette handler om forutsigbarhet. Vi kan vel – mange av oss i denne sal – være veldig enige om at forutsigbarhet ikke nødvendigvis er det som foreldre med funksjonshemmede barn har vært «plaget» mest med i de senere årene. Men Høyre støtter forslag nr. 5 i innstillingen, der det bes om en stortingsmelding, og støtter derfor ikke de mer detaljerte forslagene. Vi er ikke alle like, men vi som samfunn skal ha plass til alle, fordi vi kommer i forskjellig innpakning. Det innebærer at vi må ha gode, anstendige ordninger for dem som har særskilte behov. I forslaget fra Kristelig Folkeparti er det mange gode forslag som ville ha fått oss noen skritt på veien mot et enda bedre samfunn. Av komitébehandlingen og av debatten til nå kan vi ikke annet enn å konstatere at regjeringspartiene vil stemme ned samtlige forslag – kanskje ikke fordi de mener alle disse forslagene er dårlige, men fordi de er fremmet av feil stortingsrepresentanter. Det er forstemmende. Skulle det nå være noen flere forslag som ikke er tatt opp, gjør jeg så gjerne det.