Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-06-11:
Vi har gjennom mange år løftet kulturbudsjettet år for år, fram til at det nå ligger like oppunder 9 mrd. kr. Da er spørsmålet: Hvordan ønsker vi å bruke 9 mrd. kr på kultur? Et av mine viktigste svar vil være å bruke disse 9 mrd. kr sånn at barn og unge får lov til å skape, og at det blir lagt til rette for at barn og unge kan få uttrykke seg selv gjennom kunst og kultur. Det må være en hovedoppgave når vi har mulighet til en sånn satsing på dette feltet. Men da er det et paradoks når vi ser oss rundt i landet vårt. Etter denne historiske opptrappingen ser vi at kulturskolene er et av de områdene der regjeringen nesten ikke har levert noen ting i forhold til løftet sitt. Vi ser at korbevegelsen bare får smuler av kulturbudsjettet, og vi ser – ikke minst – at skolekorpsene er et av de områdene som virkelig sliter. Korps er nemlig en av de store, frivillige folkebevegelsene i landet vårt, der nettopp voksne mennesker, men ikke minst barn og ungdom får mulighet til å uttrykke seg selv gjennom musikk. Her lærer man grunnleggende musikkferdigheter, man lærer seg å spille et instrument, og – ikke minst – man lærer seg å spille sammen med andre. Korpsbevegelsen arrangerer 17 000 konserter hvert år. Det er skolekorps, det er voksenkorps, det er drillkorps – det er andre typer ensembler. Hvert år begynner 8 000 nye barn i et korps. Vi er fantastisk heldige og privilegerte som har en så stor aktør når det gjelder musikk og kultur for barn og unge, iblant oss. Som det ble sagt av forrige taler: Dette er helt unikt i internasjonal sammenheng. Det er derfor ikke bare et nasjonalt ansvar, men et internasjonalt ansvar å ta vare på den kunstformen og folkebevegelsen som dette representerer. Derfor ønsker Kristelig Folkeparti å legge til rette for at korpsbevegelsen kan komme inn under UNESCOs vern så snart det er mulig. Men det koster å drive korps, som vi alle sammen vet. Skolekorpsene bruker årlig 85 mill. kr på innkjøp av musikkinstrumenter. I ett enkelt skolekorps kan det være instrumenter for 1 mill. kr. Hvordan skaffer man 1 mill. kr gjennom frivillighet? Det er en kjempeutfordring. Nettopp her er det den frivillige folkebevegelsen gjør en sånn fantastisk innsats hver eneste dag. Senest i går var jeg på konsert på Prinsdal skole med Prinsdal Skolekorps, Holmlia Skolekorps og Prinsdal Skolekor, som laget Latino konsert med en enorm frivillig innsats, ukevis med planlegging, øving, forberedelse, rigging av utstyr og med foreldre som jobbet fra tidlig om morgenen til sent på kvelden for å få til et sånt fantastisk samlingspunkt for bygda si. Norge har faktisk en unik tradisjon for kor og en unik tradisjon for korps. Hvorfor i all verden gjør vi så lite når det gjelder dirigentutvikling? Nå er det på tide at vi følger opp også det. De rød-grønne er stolte av sin innsats, hører vi. Man får inntrykk av at man nå har gjort nok for korps. De får klare seg selv. Resten får de ordne opp i selv – kommuner, lokalsamfunn, foreldre. Mer dugnadsarbeid er svaret fra de rød-grønne. Selvtilfredshet fører ingen til suksess. Jeg må si at jeg blir litt oppgitt når man igjen har en diskusjon om hvordan vi skal ta vare på en unik norsk kulturtradisjon som korps, og får til svar: Ja, vi har bevilget så mye, og hvis de andre vinner valget, vet vi ikke hvordan det går. Det holder bare ikke å gi de foreldrene som driver denne unike kulturbevegelsen i Norge, så enkle, retoriske svar. Her må vi stille opp. Vi må lage en strategi for korpsbevegelsen som gjør at denne kan utvikles videre.