Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Jeg vil starte med å løfte SVs forslag. Arbeidsmiljøloven er en av de lovene som virker aller mest inn på hverdagen vår. Den bestemmer hvor lang arbeidsdagen skal være, og under hvilke forhold og innenfor hvilke rammer vi skal jobbe. Regjeringen maler et bilde av – det ser vi også i debatten her – at arbeidslivet har endret seg så mye at også arbeidsmiljøloven må endres. Det gjentas til stadighet et mantra om at vi jobber på helt andre måter enn før, og at moderne samfunn må ha moderne løsninger. Visst er det mye som har endret seg de siste årene. Særlig har vi fått flere tekniske løsninger som ser helt annerledes ut i dag enn for både 10, 20 og 30 år siden. Men selv om butikkansatte ikke lenger slår inn prisen på varer manuelt, stables fremdeles varer opp i hyllene av både rygg, armer og skuldre. Selv om det er maskiner som boner gulv, rengjøres de aller fleste gulv av mennesker med mopp. Og selv om ansatte i barnehager kan ha tilgang til iPad, løftes unger fremdeles opp og ned for trøst og omsorg – ofte i rom med ganske høyt lydnivå – av rygger og skuldre til de ansatte. Dette er eksempler på viktige oppgaver som løses nettopp i moderne samfunn – og helt avgjørende oppgaver som må løses for at et moderne samfunn skal gå rundt. Men det er også eksempler på arbeid som kan prege både kropp og helse negativt – hvis arbeidsfolk ikke har tilstrekkelig beskyttelse i lovverket. Det er denne beskyttelsen vi opplever at regjeringen svekker gjennom de endringene i arbeidsmiljøloven som ligger på bordet i dag. Hvis det er sånn at lengre arbeidsdager og mer helgejobb er det som er moderne, ja, da er jeg stolt over å tilhøre et gammeldags parti. Regjeringen ser fullstendig bort fra maktforholdene i samfunnet og de maktforholdene som råder i arbeidslivet. Friheten til å jobbe når man selv vil, går veldig fort over i en forventning om å måtte jobbe når sjefen vil. Når regjeringen sier at vi skal få et mer fleksibelt arbeidsliv, må vi spørre oss: For hvem – hvem er det som mister makt, og hvem er det som får mer mulighet til å bestemme? Er det alenemoren som ikke rekker barnehagen før stengetid fordi sjefen forventer at hun blir lenger på jobb? Nei, det er ikke hun som vil få mer fleksibilitet. Et sånt arbeidsliv som et flertall nå legger opp til, er vanskelig å kombinere med et virkelig liv, fordi forventninger om lengre arbeidsdager og mer helgejobb er en trussel mot likestilling. Det frykter jeg vil både svekke likestillingen og øke forskjellene i samfunnet. Jeg vil også presisere viktigheten av å begrense søndagsarbeid. For mange er ikke nødvendigvis søndagen mer hellig enn andre dager, men det å ha noen felles fridager i lag har en stor verdi i seg selv. Noen må selvsagt jobbe på søndager, men det bør begrenses med hensyn til antall helger og antall helger på rad og også begrenses til arbeid som det er helt nødvendig at utføres. Selv om spørsmålet om søndagsåpne butikker ikke skal behandles her i dag, vil jeg minne om at noens frihet blir andres ufrihet. Det står virkelig ikke om liv og død å få kjøpe sko og sminke på søndager. Folk som jobber i butikk, trenger også fri og tid til ungene sine. Det er flere ting vi reagerer på. Jeg rekker ikke å gå innom alle her, men vi reagerer på at heller ikke når det gjelder godkjenning av arbeidstidsordninger, har regjeringen – med støttepartiene – tatt hensyn til de maktforholdene som rår i samfunnet. Vi reagerer på at det foreslås å svekke beredskapsvaktens kompensasjon, og vi reagerer på at det foreslås en endret aldersgrense, uten at partene har vært med på den prosessen. Vi mener at det viser en illusjon om et arbeidsliv framfor en reell strategi for at folk skal kunne stå lenge i jobb. SV vil stemme imot alle svekkelser som arbeidsfolk vil oppleve gjennom endringene i arbeidsmiljøloven. Vi vil ha en helt annen retning i arbeidslivet, et arbeidsliv som man kan stå i til man blir gammel, og som man kan gå ut av som pensjonist med helsen i behold, istedenfor å ha jobbet seg syk. Vi vil ha faste ansettelser, fulle stillinger. Vi vil i en helt annen retning enn det vi ser tegnes opp i dag.