trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-19:
Forrige uke presenterte Økokrim en veldig alvorlig rapport, som beskrev at den økonomiske kriminaliteten i Norge er økende både i utbredelse, i omfang og på ulike områder, og som viser hvordan kriminalitet griper inn i hverandre, alt fra narkotikahandel og organisert kriminalitet knyttet til den, til økonomisk kriminalitet og arbeidslivskriminalitet. I dette bildet, hvorfor mener regjeringen at det er fornuftig nå å kutte i bevilgningene til skatteetaten, istedenfor å styrke det koordinerte arbeidet som skatteetaten er en del av, men også andre instanser som jobber målrettet for å redusere arbeidslivskriminalitet og økonomisk kriminalitet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-19:
Det som blir beskrevet i budsjettforslaget som statsråden har lagt fram, er en svært krevende ressurssituasjon for skatteetaten. I budsjettavtalen er det et kutt i det forslaget til bevilgning som regjeringen la fram. Samtidig ble det lagt fram en ny, alvorlig rapport fra Økokrim, som beskriver at til tross for innsats som er lagt ned i arbeidet knyttet til økonomisk kriminalitet og arbeidslivskriminalitet, er problemene økende både knyttet til konkrete støtteordninger i forbindelse med koronapandemien og til at den organiserte kriminaliteten brer seg i ulike sektorer av det norske samfunnet, og det er behov for forsterket innsats. Hvorfor sørger en ikke for, istedenfor å kutte i forslaget til skatteetaten, heller å styrke innsatsen både på de områdene og på andre områder av budsjettet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-19:
Det som er utfordringen, er nettopp at de lokale skatteoppkreverne hadde kunnskap om sine områder og også bidro i arbeidet mot arbeidslivskriminalitet. Den sentraliseringen som har skjedd der, har blitt advart mot fra dem som jobber med spørsmålene hos de lokale skatteoppkreverne. Men uansett er det som er situasjonen her, at i det budsjettforslaget som ble lagt fram, er det kuttet i skatteetaten. Når det gjelder politiet, har vi behov for både å styrke det organiserte arbeidet til politiet nasjonalt og å styrke det lokale politiarbeidet på en langt mer kraftfull måte enn det som ligger fra regjeringens side. Så igjen: Hvorfor bidro en ikke til, når en kom med en budsjettavtale der en tross alt brukte noen ekstra midler, å styrke arbeidet mot arbeidslivskriminalitet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-19:
Jeg prøver å få et grep på hvorfor regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet ikke ønsker å være med på å gi et julebidrag både til dem som går på dagpenger, og til sosialhjelpsmottakere. I forbindelse med nysalderingen står det beskrevet at utgiftene til dagpenger blir redusert med nesten 5 mrd. kr fordi en lavere andel av dem som blir ledige, har rett på dagpenger enn det en la til grunn tidligere. Hvorfor er en ikke villig til enten å sørge for at flere kan få rett på dagpenger, eller i det minste være villige til å gi både dem som går på dagpenger, og dem som er på sosialhjelpsmottakere, en hilsen til jul gjennom å si at en kan få et lite ekstrabidrag?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-19:
For dem det gjelder, som er hardt rammet av krisen, og som nå er i den situasjon at de enten blir ledig eller går på sosialhjelp, er det klart at det bidraget vil hjelpe selv om pengene ikke vil komme her og nå. Ved bare å vite at de pengene kommer, har en kanskje også mulighet til å bruke litt mer penger nå i forbindelse med julen i et særdeles stramt budsjett. Mitt spørsmål gikk på nysalderingen, ikke på alle mulige andre områder. En reduserer altså utgiftene til dagpenger som følge av at det er flere av dem som blir ledige nå, som ikke har krav på dagpenger. Hvorfor er en ikke villig til å gjøre noe med det, enten gjennom å si at flere skal få rett på dagpenger, eller gjennom å kunne gi et julebidrag?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-19:
Jeg vil benytte anledningen til å ønske god jul til både presidenten, alle medrepresentanter og alle fra regjeringen i salen. Jeg håper også, en siste gang, at regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet kan gjøre en ny vurdering av om en kan støtte forslaget om et julebidrag til dem som er mottakere av dagpenger, og dem som er sosialhjelpsmottakere. Jeg hører både fra finansministeren og fra støttepartiet Fremskrittspartiet at et slikt tiltak nå ville kunne skape uheldig presedens. Men regjeringspartiene og Fremskrittspartiet foreslår altså i denne saken eksempelvis at en skal redusere bompengene med 277 mill. kr. Det er et forslag som Senterpartiet støtter. Vi er enig i det. Vi støtter også forslaget om mer penger til pakkereisearrangørene, over 200 mill. kr. Men på begge de forslagene står det altså «kan overføres». Hvorfor gjør det det? Jo, fordi det er penger en ikke fullt ut kan få brukt i år, sannsynligvis det meste av dem. Dette handler til sjuende og sist om å gi et julebidrag til noen av dem som er i den mest krevende situasjonen ved inngangen til julen. Det handler ikke om hvorvidt en skaper presedens eller ikke. Det handler til sjuende og sist om politisk vilje. Jeg vil appellere til Fremskrittspartiet, som tidligere selv har fremmet et slikt forslag, om å stemme for det nå. Jeg appellerer også til regjeringspartiene om å stemme for det forslaget. Til slutt håper jeg også, selv om jeg har oppfordret til det tidligere i dag og ikke hørt noen tilbakemelding fra regjeringen, at regjeringen kan svare på det store kravet som er kommet fra både arbeidstakerorganisasjoner, arbeidsgiverorganisasjoner og en rekke av dem som er permittert rundt omkring i Norge, om å gi forutsigbarhet og si at permitteringsperioden skal forlenges i hvert fall fram til sommeren. Det handler om den utryggheten og usikkerheten folk sitter og føler på, og ved inngangen til jula kunne en gjøre situasjonen i hvert fall litt mindre ille for noen av dem som er aller hardest rammet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-19:
Senterpartiets statsbudsjett er for full sysselsetting og kamp mot arbeidsledigheten, for det vil gi økonomisk trygghet. For å få til det er vi nødt til å ha en næringspolitikk og en industripolitikk av en helt annen kaliber enn det vi har i dag. Vi er nødt til å ha kraftfulle økonomiske virkemidler. Vi får ikke til en forandring som det blir snakket om her, uten at vi endrer politikken. Vi må bryte med næringsnøytraliteten. Til Arbeiderpartiets ledelse vil jeg si at en må sette fellesskapets penger inn i produktivt arbeid, uavhengig av hva Brussel mener. Og her har vi kjernen. Det er jo nå etter hvert i det norske samfunnet ikke én sak av betydning som vi kan sette i verk på egen kjøl – vi må spørre andre om lov først. Ellers til representanten Ola Elvestuen: Han sa at vi må ta vare på en genetisk viktig ulv, en finsk-russisk ulv – en finsk-russisk ulv som det er titusenvis av i Finland og i Russland. Det er ganske interessant for meg å være med på den diskusjonen og høre dette om ulven nå. Jeg har vært med på det i over 25 år. I 1996, da vi fikk det store ulvevedtaket, ulveforliket mellom daværende statsråd Torbjørn Berntsen og Kristelig Folkeparti, var argumentasjonen at det var en særlig genetisk viktig sørskandinavisk ulvestamme vi skulle ta vare på. Det skjønte jeg den gangen ikke var sant, for det hadde ikke vært ulv i Sør-Skandinavia på mange tiår i forkant av den diskusjonen. Likevel ble det kjørt fram. Lederen av World Wolf Organisation i Midtvesten sa til meg som statssekretær i Kommunaldepartementet i 1999 at det ikke var korrekt. Nå får vi diskusjonen om en særlig viktig genetisk ulv – den finsk-russiske ulven skal inn. Noe av årsaken til at vi er i denne ampre diskusjonen om ulv, er at debatten ikke har vært ærlig. Den har ikke vært ærlig om gener, den har ikke vært ærlig om det biologiske faktum at man kan ikke ha løven og lammet ved siden av hverandre. Det har visse konsekvenser, og det er det som gjør folk som er berørt, så forbanna, for en ser at myndighetene og eliten sier noe annet enn det som er et faktum. Min appell i diskusjonen om ulv er at vi nå får inn en ærlighet. Det er greit å ta vare på en finsk-russisk ulv, men da må en si at det er viktig for Norge å ha finsk-russisk ulv i Norge fordi det ikke er nok av den ellers i verden, og så får vi diskutere det faktum.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-19:
Tusen takk til representanten Espen Barth Eide. Han sa at vi setter i fellesskap kurs, vi setter oss store mål. Så kom den viktige setningen: «bruker det apparatet staten kan gjøre tilgjengelig» – det apparatet staten kan gjøre tilgjengelig. Vi lever i en markedsøkonomi. Vi er nødt til å ha lønnsomhet. Staten må medvirke til at vi skal få lønnsomhet. Representanten Aasland sa at vi må ha en ny kurs. Jeg er så enig i det. Da må vi ha nye økonomiske virkemidler, vi må ha en ny tilrettelegging for lønnsomhet. På Hønefoss hadde vi en stor fabrikk som het Follum. Det har nå over snart ti år blitt sagt at her skal det komme ny virksomhet, men det har ikke kommet. Det skjer ikke. Det er det det må bli en forandring på. Da var det representanten Barth Eide som sa at vi må forstå «dybden», vi må forstå «megatrenden». Jeg er så enig. Noen av megatrendene er at vi må gjøre oss mindre avhengig av olje. For at vi da skal opprettholde vår velferd, må vi produsere karbon fra andre kilder. Da må det være lønnsomt, da må foredlingen være lønnsom Det hadde ikke vært noe som hadde gledet meg mer enn at vi på den rød-grønne siden kunne blitt enige om nye virkemidler. Da snakker vi om ordentlige virkemidler, og ikke bare småtterier – virkemidler som gjør at den tremassetrømmen som nå er blitt ledig i Saugbrugsforeningen, som ikke går til papirmaskinen, kan gå til komposittproduksjon. Men da må en ha et eierskap som har de nødvendige muskler for å få til det. Senterpartiet har over mange år nå snakket om et statlig grønt investeringsselskap, som med ulike virkemidler kan bistå i den prosessen. Da må vi få vekk regelverket vi nå har om bagatellmessig støtte i forbindelse med bedriftsintern opplæring, hvor Saugbrugsforeningen møter det faktum at de ikke får mer enn 2 mill. kr over en toårsperiode til å omskolere folkene sine fra papir til kompositt. Hvis representanten Barth Eide kan være med på en slik omstilling, en grunnleggende omstilling, så gjør vi det som er nødvendig i Norge. Så sier vi: Brussel, ok, de driver med sitt, vi driver med det som er nødvendig for oss.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-19:
Senterpartiet står for en helhetlig pensjonspolitikk med plikter og rettigheter. Levealderen i Norge øker, og vi nærmer oss én million pensjonister i landet. Pensjonistene utgjør en stor, viktig og positiv mulighet for landet vårt. Pensjonistene er ikke noe problem. Pensjonsreformen innebærer at den vanlige pensjonsalderen øker. For å få fulle pensjonsrettigheter blir pensjonen levealdersjustert, såkalt 67 år pluss, og vi må arbeide når vi blir eldre i tall fordi vi jamt over har bedre helse. Pensjonister er relativt i bedre form enn tidligere til å yte i arbeids- og samfunnslivet. Senterpartiet er sjølsagt grunnleggende enig i at arbeid skaper verdier og forbedringer når det er klokt ledet og organisert, og vi er derfor sterke tilhengere av å legge til rette for at de pensjonistene som vil og har helsemessig evne, kan arbeide lenger. Senterpartiet støtter derfor eksempelvis lovendringene for å øke den generelle aldersgrensen i staten fra 70 til 72 år. For at dette skal være attraktivt må imidlertid samordningsfella fjernes. Dette er samordning av folketrygdens alderspensjon og offentlige tjenestepensjoner for de som arbeider i det offentlige utover 67 år. Disse menneskene kan i dag miste hele sin offentlige tjenestepensjon om de fortsetter i offentlig stilling til de er om lag 72 år. Bare Rødt og SV støtter Senterpartiet i dette kravet, som støttes av alle de landsomfattende fagforeningene og Pensjonistforbundet. Pensjonistforbundet er den største pensjonistorganisasjonen og har lokallag over hele landet. Pensjonistforbundets lokallag gjør en stor jobb gjennom frivillig arbeid i kommunene og bydelene, og Senterpartiet er sterk tilhenger av å utvikle dette videre. Dette samarbeidet, mellom den kommunale og offentlige velferdstjenesten og ideelle organisasjoner, som Pensjonistforbundet er et eksempel på, er utrolig viktig, og det er et av varemerkene til Senterpartiet. Pensjonistforeningenes og kommunenes samarbeid må derfor utvikles videre på grasrota, og det må vokse nedenfra og gjødsles ovenfra, av folkevalgte med et helhetlig lokalsamfunnssyn. Derfor vil Senterpartiet stimulere Pensjonistforbundet videre med mulighet for rettigheter koblet med plikter. Senterpartiet går inn for at Pensjonistforbundet får forhandlingsrett med staten om trygdeoppgjøret. Vi går inn for at de skal delta i det tekniske beregningsutvalget, fordi en derved gis grundig innsyn i det felles tallmaterialet som legges til grunn i tarifforhandlingene. Og vi går inn for at Pensjonistforbundet gis mulighet til å delta i regjeringas kontaktutvalgsmøter. Senterpartiet går inn for at pensjonen skal reguleres med et gjennomsnitt av lønns- og prisveksten. Det betyr at pensjonene får en jamnere utvikling, og det gir større forutsigbarhet. Og det må avsettes en pott til pensjonsforhandlingene som Stortinget bestemmer, og som kan brukes til fordelingspolitiske tiltak, f.eks. økning av minstepensjonene for enslige og stimulans av ideelt arbeid i kommunene. Derfor: Vi støtter det som skjer nå på pensjonistenes grunnpensjoner. Det er et steg i riktig retning.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-12-19:
Vi som er folkevalgte, er satt her for å tjene folket. Når jeg kommer til å se tilbake på året 2020, er det møtene med alle dem som har mistet jobben sin, eller som er redd for å miste jobben, som kommer til å være noen av de sterkeste inntrykkene. Når vi går ut av 2020, er det ca. 200 000 som står uten jobb. Det er ca. 60 000 som er helt eller delvis permittert. Vi i Senterpartiet mener at vi har gjort for lite. Regjeringen har selvfølgelig gjort gode ting, Stortinget har gjort gode ting, vi har fått til ulike ting som har avlastet krisen litt, men jeg mener at det er gjort for lite. En av de tingene som jeg synes det er veldig rart at ikke regjeringen har gjort – og svært uklokt – er å forlenge permitteringsregelverket. Det var en stor debatt også før sommeren. Da ble man presset til å forlenge det til slutt, men man ventet lang, lang tid før man valgte å gå fra 6 til 12 måneder. Man skapte mye uro istedenfor å skape trygghet og ro. Man burde gjort det samme nå. Istedenfor å skape utrygghet og uro burde man skapt ro, sånn som man gjorde i august/september, for da skapte man litt mer trygghet. Nå har Jan Tore Sanner som finansminister varslet at han skal se litt på det, kanskje komme med tiltak i januar/februar. Men vår bekymring er at mange blir sagt opp i den mellomfasen, når man egentlig kunne fått trygghet for at man skulle ha permitteringsregelverket litt lenger, sånn at man klarte å komme seg gjennom krisen. For man ser jo at hotellnæringen, restaurantnæringen og andre typer næringer kommer til å komme opp igjen i juni, juli, august, september. Der mener jeg regjeringen har vært både for systemtro og for gammeldags i sin tenkning, og at man har vurdert det som at alt er normalt, og så har man glemt folket. Så er det norsk luftfart. Jeg kan bare gjøre presidenten oppmerksom på at jeg ikke har fått noe taletid. Det er veldig generøst. Men det kan jo være at man gir noe taletid til meg etter hvert.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-12-19:
Du har god oversikt der, ja. Da snakker jeg videre. Legg gjerne på litt også, for jeg har veldig mye på hjertet. Til norsk luftfart: I diskusjonen om norsk luftfart har det noen ganger virket som at regjeringen har vært mer opptatt av å angripe tidligere ledere i Norwegian enn å bekymre seg over om vi skal ha norske arbeidsplasser i den andre enden. Derfor har det virket som om det at tidligere ledere i Norwegian ikke har gjort en god nok jobb, nesten har vært en unnskyldning for ikke å gjøre noe nå. Men diskusjonen vi må ha som nasjonalforsamling, er om vi ønsker å ha norske luftfartsselskaper når denne krisen er over. Svaret på det er ja. Vi ønsker at Widerøe, SAS og Norwegian også skal være der i neste omgang. Derfor er det igjen forunderlig at man har skjøvet det problemet så langt foran seg at man ikke har hatt en egen tiltakspakke tilpasset norsk luftfart. Det virker som at det for regjeringen er viktigere å unnskylde seg enn å gjøre noe. Til rovdyrdebatten, som jeg skal avslutte med – nå skjønner jeg at presidenten mener jeg har snakket i 3 minutter. Men til rovdyrdebatten: Hvorfor blir det så sterke følelser i den? Jo, nettopp fordi vi har en regjering som oppfører seg arrogant. Man har glemt å lytte.(Presidenten klubber.) Her var det til og med et klart stortingsvedtak som sa at man nå skulle gjøre en endring, og så bruker(presidenten klubber igjen) Sveinung Rotevatn – jeg skal bruke 20 sekunder til slutt på grunn av mangel på tidtaking. (Presidenten klubber.) (presidenten klubber igjen)
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-12-19:
Man har glemt å lytte, man bruker bare stortingsinnlegg som det passer en selv, og overprøver stortingsvedtak. Det er særdeles uklokt(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) i 2021: Lytt mer og skryt mindre. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Mudassar Kapur (Høyre), 2020-12-19:
Normalt sier man at man skal gi en stemmeforklaring, men jeg får nesten lyst til å gi en «taleforklaring», for dette blir en veldig kortfattet innledning fra min side, for jeg ønsker å komme fyldigere tilbake i neste sak. Jeg viser til at regjeringen la fram statsbudsjettet den 7. oktober 2020, samt kraftfulle økonomiske tiltak knyttet til pandemien som et tilleggsnummer den 6. november samme år. Regjeringspartiene Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti inngikk den 1. desember 2020 et forlik med Fremskrittspartiet om statsbudsjettet for 2021. Jeg viser videre til Stortingets behandling av Innst. 2 S for 2020–2021 den 3. desember i år og løse forslag til den saken, der netto rammebeløp for hvert enkelt rammeområde ble vedtatt. Budsjettforliket er lagt ved denne innstillingen, og jeg viser for øvrig til finansdebatten den 3. desember i år. Jeg ser fram til å komme tilbake med et innlegg med litt mer politisk innhold i neste sak.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-12-19:
Jeg har bare et par merknader til innstillingen: Finansministeren var bekymret for skatteetatens kapasitet til å utføre sine kjerneoppgaver om den fortsatt skulle ha ansvaret for kompensasjonsordningen for bedriftene. Derfor flyttes den nå til Brønnøysundregistrene. Jeg forstår den bekymringen, men er desto mer forundret over at finansministeren da kan godta at regjeringen i avtalen med Fremskrittspartiet både øker ABE-kuttet fra 0,5 pst. til 0,6 pst. og i tillegg kutter ytterligere 20 mill. kr på skatteetatens budsjett for å dekke inn økte utgifter. Det betyr jo mindre ressurser til etterkontroll og arbeidet mot skattekriminalitet, nettopp det han var bekymret for skulle lide om etaten fortsatt skulle ha ansvaret for kompensasjonsordningene. Kontrollbehovet blir ikke mindre når man i en kommune som Bø reduserer formuesskatten for å tiltrekke seg rike folk. Det må jo da kontrolleres at disse virkelig bor der de sier de skal. Vi foreslår i vårt budsjett å styrke bevilgningen med 7,5 mill. kr, som etatens andel av en større arbeidslivspakke. La meg også peke på at Arbeiderpartiet i sitt alternative budsjett reduserer statens konsulentbruk. Konsulenter kan være nyttige og nødvendige, men det har nå antatt et omfang i mange etater som bør bekymre. Det svekker hovedprinsippet i vårt arbeidsliv, at oppgavene i all hovedsak skal løses med fast ansatte. Men fordi oppgavene må løses, foreslår vi å bruke halvparten av innsparingen til å ansette folk i de ulike etatene, slik at kapasitet og kompetanse kan ivaretas på den måten. Jeg tar opp forslaget Arbeiderpartiet står bak i denne saken.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Å være finansminister er ikke bare å ha ansvaret for helheten i et budsjett, det er også å ha ansvaret for flere viktige etater. Jeg er derfor glad for å kunne legge frem et budsjett hvor vi bl.a. fortsetter satsingen på digitalisering i skatteetaten og tolletaten. Dette er satsinger som kommer både innbyggere og næringsliv til gode. I 2021 starter skatteetaten arbeidet med å forenkle arbeidsgiveres rapportering og styrke kontrollen med obligatorisk tjenestepensjon. Arbeidet skal bidra til ordnede lønns- og arbeidsvilkår for ansatte og mindre rapportering for næringslivet. Vi skal gjøre det enklere å avdekke hvilke arbeidsgivere som ikke har opprettet pensjonsavtale for sine ansatte etter OTP-regelverket. Dette vil sikre at enda flere arbeidstakere får den pensjonen de har rettmessig krav på, og bidra til likere konkurransevilkår mellom arbeidsgivere. Samtidig slipper næringslivet å rapportere den samme informasjonen til pensjonsinnretningen som de allerede har rapportert i a-meldingen. Næringslivet selv har estimert at dette vil spare dem for om lag 780 mill. kr hvert år. Regjeringen foreslår samtidig å flytte tilsynsrollen fra Finanstilsynet til skatteetaten for å samle kontrollen mot arbeidsgiver. Jeg merker meg i innstillingen at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV mener vi bør bygge enda en tollstasjon på Magnormoen. Tolletaten har allerede en stor og moderne kontrollhall der, som er knapt 10 år gammel, og som bemannes av tollere fra Kongsvinger. En ny stasjon vil med andre ord være helt unødvendig. Ekspedisjonsoppgavene på Magnormoen utføres på svensk side og på et tollsted som har åpent hele døgnet, hele uken. Fordelingen av ekspedisjonsoppgavene mellom Norge og Sverige er en vanlig ordning basert på grensetollsamarbeidet mellom Norge og Sverige og EU som benyttes på de fleste grenseovergangene. Dette samarbeidet gjør det enklere for næringslivet, som bl.a. slipper å stoppe både før og etter grensepasseringen. 2020 har vært et langt og krevende år. Selv om vi ser flere lyspunkter for 2021, kan vi være sikre på at vi også vil møte utfordringer i året som kommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Da må representanten se nærmere på budsjettforslaget. Det er riktig at man i tilleggsavtalen med Fremskrittspartiet foretok en liten justering, men vi har samtidig styrket skatteetaten. Så tar representanten opp et svært viktig tema, nemlig kampen mot arbeidslivskriminalitet. Den kampen har regjeringen styrket gjennom et tett og godt samarbeid med de angjeldende etatene, og vi har en plan for videre opptrapping av kampen mot arbeidslivskriminalitet. Jeg mener det er særlig viktig i en krisetid at dette spørsmålet settes på dagsordenen, for det er klart at med romslige og gode ordninger som vi har særlig rettet mot arbeidslivet og bedriftene, er det viktig at denne kampen prioriteres. Det gjøres, og det avdekkes også brudd, og det er bra.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Det er nettopp det vi gjør. I regjeringens budsjett er det en kraftig satsing på politiet. Det er jo det sentrale her. Skatteetaten gjør en svært viktig jobb, og det at vi har overført skatteinnkreverne til staten og vi kan gjøre dette i sammenheng, vil nettopp bidra til forsterket kamp mot arbeidslivskriminalitet. Så det vil jeg også bare vise til, at det har vært en svært vellykket overføring. Det har vært et godt samarbeid med KS, med kommunene. Vi ser frem til at dette, sammen med de andre tiltakene regjeringen iverksetter, vil bidra til en forsterket kamp mot arbeidslivskriminalitet og mot økonomisk kriminalitet i særdeleshet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Fordi regjeringen har en kraftfull satsing på og mot arbeidslivskriminalitet og økonomisk kriminalitet. Representanten kan ikke isolert sett se på en budsjettavtale på om lag 14 mrd. kr. Vi har et budsjett på 1 500 mrd. kr, hvor det er en kraftfull satsing på politiet, og regjeringen har trappet opp kampen mot arbeidslivskriminalitet og økonomisk kriminalitet. Det er ingen tvil om at den vellykkede overføringen vi nå har gjort av skatteinnkreverne, til staten, bidrar til sterkere fagmiljøer og til en forsterket kamp mot arbeidslivskriminalitet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Vi er i hvert fall enig i håpet om at vi etter hvert kan åpne grensene igjen. Det er ingen ønsket situasjon med stengte grenser. Vi ønsker et åpent Norden og Europa. Jeg håper at de avgiftsreduksjonene vi har blitt enige om, kan bidra til at flere varer kjøpes i Norge, også etter krisen. Men det er ingen tvil om at de avgiftene vi har, også har en helseside, som vi må ta hensyn til, og det er et spørsmål om inntekter til staten. Jeg mener vi har funnet frem til gode løsninger i kompromisset og budsjettavtalen med Fremskrittspartiet, men vi ønsker å opprettholde avgiftene på et slikt nivå at vi også hensyntar den helsemessige siden.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Jeg tror vi skal være glad for at det ikke har gått så ille i norsk økonomi som vi fryktet på et tidspunkt. Norge er blant de land i verden som så langt har kommet best ut av det, både når det gjelder helse, og når det gjelder økonomi. Det ser ut til at det bare er to land i Europa – Tyrkia og Litauen – som får et mindre fall i økonomien enn oss i år. Når det ikke er brukt så mye penger som det på et tidspunkt ble lagt opp til, skyldes det bl.a. at det ikke er gått så ille som vi fryktet. Så er salderingen av budsjettet en siste justering av budsjettet på slutten av året. Det er ikke ment som en ny budsjettrunde. Nå har vi imøtekommet Fremskrittspartiet på et par punkter, men når det gjelder både minstepensjon og forslaget til SV om penger til sosialhjelpsmottakere, vil ikke det kunne bli utbetalt før langt ut på nyåret, så det er en 2021-sak.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Spørsmålet om flere skal ha rett til dagpenger, er ikke et spørsmål for nysalderingen. Vi må også i en krisetid holde fast ved noen prinsipper for budsjettet. Nysalderingen er siste justering av budsjettet på tampen av året, og utgangspunktet skal være penger som kan utbetales før nyttår. Så kan det være ulike syn og ulike ønsker for hvordan regelverket skal være, både for permittering og for hvem som skal ha rett til dagpenger, men det er ikke en sak for nysalderingen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-12-19:
Jeg snakker med veldig mange bedrifter, og det har jeg brukt mye tid på denne høsten. Det er faktisk helt avgjørende for meg som finansminister å være tett på – tett på partene i arbeidslivet, LO, NHO, Virke, tett på store bedrifter, tett på små bedrifter, og vi lytter til dem. Nå vet jeg ikke hva representanten sikter til når han snakker om nødlån. Jeg antar kanskje at det er lånegarantiordningen. Den har vi justert slik at forutsetningen er at man ikke må ha hatt overskudd i 2019 for å kvalifisere, og så er det banken som må vurdere om det er riktig å gi lån. Vi har også sagt at man kan hensynta mulig kompensasjon som vil bli utbetalt i januar når ordningen lukker opp 18. januar. Men la meg også si at vi kan glede oss over at arbeidsledigheten faktisk har gått ned i desember. Det var mange som fryktet at med den andre smittebølgen ville den gå kraftig opp, men så langt har ledigheten gått ned i løpet av desember måned.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2020-12-19:
Nysalderingen av budsjettet for 2020 viser at avgiftsinntektene er justert opp med godt og vel 5 mrd. kr, og det skyldes ikke minst en sterkere økningen i merverdiavgift og særavgifter på alkohol og tobakk enn det man tidligere forventet. Det er ikke så unaturlig. Nå handler vi alt hjemme, og grensene er stengt. I budsjettforliket med regjeringspartiene har Fremskrittspartiet fått gjennomslag for en betydelig reduksjon i grenserelaterte avgifter. Spørsmålet til finansministeren er da: Gitt den utviklingen vi har sett nå med helt stengte grenser, og når grensene åpnes opp igjen, men med sterkt reduserte avgifter, er det grunn til å tro at de kanskje ikke svekker statens totale inntekter fra særavgiftene?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-19:
Utelivet sysselsetter tusenvis av mennesker og skaper liv og mangfold i lokalsamfunnene våre, men nå er bedriftene stengt eller har veldig mange færre gjester enn normalt. Det går mot konkurs for mange, og noen har allerede gitt tapt, dessverre, i påvente av kompensasjonsordningen fra regjeringen, som ikke blir utbetalt før i februar. SV har foreslått hasteutbetalinger, men regjeringspartiene stemmer det ned og viser til nødlånsordningen som har blitt innført. Men får utelivet nødlån? Det er et viktig spørsmål. Jeg spurte næringen hjemme i Nedre Glomma-regionen, Sarpsborg og Fredrikstad, og svaret var nei. De kjente ikke til et eneste eksempel, for de har ikke i en normalsituasjon nok fortjeneste til å betale på et sånt lån. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Hva vil han si til de bedriftene?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-19:
Representantene her i salen er sikkert utålmodige, hjem og ta juleferie, reise hjem til god mat, kostbare gaver. Men det er ganske mange som ikke gleder seg til jul i år, ja, flere enn før. Køene til Frelsesarmeen og Kirkens Bymisjon vokser. Foreldre legger ut annonser på finn.no for å spørre om hjelp, spørre om det er noen som kan donere en gave som de kan gi til ungene sine. Det er godt å se at folk stiller opp for hverandre. Den høye tilliten og det sterke fellesskapet mellom folk, limet i samfunnet, er noe av det aller beste med landet vårt. Men almissene burde vært unødvendig, for i Norge har alle barn rett til trygge rammer og en god oppvekst. De skal ikke være avhengig av å spørre etter andres veldedighet. Hver meter i køen til Frelsesarmeen er en fiasko for velferdsstaten. Hver finn.no-annonse som ber om hjelp, er en fallitterklæring. I den såkalte dugnaden vi har drevet med det siste året, er det noe som har sviktet. Inntektssikringen har ikke sikret alle, og mange har falt gjennom hullene i det sosiale sikkerhetsnettet. I stedet for å sørge for at alle har en trygg inntekt til å gi familiene sine en allright jul, har regjeringen henvist arbeidsløse og andre i krise til køen hos Frelsesarmeen – en regjering som driver med almisser og avlat. Derfor foreslår SV at fellesskapet skal stille opp med en ekstra liten utbetaling i år til de arbeidsløse og de som trenger sosialhjelp, 1 000 kr til hver pluss 1 000 kr per barn de har, sånn at alle har råd til litt julemat og noen gaver til ungene. Så rause kan vi faktisk være med folk etter et tøft år. Til sammenlikning er regjeringens nye kutt i formuesskatten til de rike på 1,3 mrd. kr. Vi kunne gjort den utbetalingen SV foreslår, fire ganger med samme pengesum – fire ganger. Pengene hadde ikke blitt syltet ned på fete bankkontoer eller i eiendom, sånn som høyresidens sponsorer gjør med sine skattegaver. Nei, det hadde gått ut i økonomien. Det hadde blitt brukt. Arbeidsfolk har båret den største byrden i den økonomiske krisen som har fulgt med denne pandemien. Nå er det på tide å gi litt tilbake. Så kan representantene reise hjem og bruke den gode lønna vi får, på gaver og mat, kanskje med litt bedre samvittighet. Men nei, det stemmer høyresiden ned. God jul!
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-19:
Det er ca. 250 000 personer som trenger dagpenger eller sosialhjelp. Mange har mistet jobbene sine og har ingen mulighet i koronatiden til å få en ny jobb. Det er ca. 110 000 barn som bor i en familie som trenger dagpenger eller sosialhjelp. Jeg mener at ingen foreldre skal måtte si til sine barn: Nissen kommer ikke fordi vi ikke har råd til å kjøpe en gave til deg. Det er makt i denne salen. Vi bestemmer om familier og barn som må bruke dagpenger og sosialhjelp, skal få en julegave eller ikke. For meg er det selvfølgelig at vi må gjøre det. Vi er i en pandemi. Mange har mistet jobbene sine, og jeg tror mange i denne salen kjenner minimum en person som har mistet arbeidet sitt. Forslaget om å gi en julegave til dem som trenger økonomisk hjelp, koster 350 mill. kr. På torsdag stemte høyrepartiene og Fremskrittspartiet for å kutte 388 mill. kr til sykehusene. Hjelpepakken vil koste mindre enn det disse partiene sparte da de kuttet i bevilgningene til sykehusene på torsdag. Stortinget har gitt 8 mrd. kr til oljebransjen, som SV selvfølgelig stemte imot. Dette forslaget, for å hjelpe dem som trenger det mest, er bare 4,4 pst. av oljepakken, som høyrepartiene, Arbeiderpartiet og Senterpartiet ga. Det er makt i denne salen. Jeg ber Fremskrittspartiet om å støtte forslaget for at alle kan få en ok jul. Hvis Fremskrittspartiet støtter SVs forslag, får vi flertall. Da trenger ikke disse foreldrene å måtte si at nissen ikke kommer i år. God jul til alle! Vi tjener 1 mill. kr i året. Vi kan kjøpe mange gaver til alle de barna vi har i familien. Jeg håper at man også vil hjelpe de andre, som ikke har 1 mill. kr per år.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-06-03:
Denne proposisjonen følger opp en rekke anmodningsvedtak fra Stortinget og enkelte handlingsplaner. Den følger også opp utilsiktede konsekvenser ved ikrafttredelsen av straffeloven fra 2005. Justiskomiteen fikk tilslutning fra presidentskapet til å behandle deler av proposisjonen, noe som gjør at det resterende vil bli behandlet på et senere tidspunkt. De kapitlene som blir behandlet i dag, er for det første kapittel 9, som gjelder gjeninnføring av straffeansvar for den som utgir seg for å være vedkommende et identitetsbevis er utferdiget til, selv om denne samtykker til bruken. Kapittel 10 presiserer at straffebestemmelsen om brudd på taushetsplikt rammer enhver form for brudd på taushetsplikt. I kapittel 12 foreslås det et bedre vern av offentlige tjenestepersoner. Det foreslås bl.a. nye straffebud om grov vold, grove trusler og grovt skadeverk mot offentlige tjenestepersoner, minstestraff for bruk av skytevåpen mv. mot politiet og vern av tjenestevåpen. I kapittel 14 foreslås det at korrupsjonsbestemmelsene i større grad får anvendelse på korrupsjon begått i utlandet. Kapittel 16 omhandler begrensninger i siviles medvirkningsansvar ved brudd på militær straffelov. Det er disse kapitlene som er til behandling i dag. Jeg har den glede å meddele at det er en omforent komitéinnstilling på nesten samtlige punkter, med unntak av noe divergerende syn under kapittel 12. Til kapittel 12 er det et mindretallsforslag fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, som vil gå noe lenger hva gjelder minstestraff ved skyting mot politiet eller andre offentlige tjenestepersoner som utøver politimyndighet. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet ønsker en minstestraff på tre år, som var i tråd med høringen, og som er i motsetning til forslaget til regjeringen, som er på ett år. Videre har komiteen på to punkter valgt å stramme litt opp. Komiteen mener når det gjelder forslaget til forsterket vern for offentlige tjenestepersoner mot skadeverk og gjengjeldelser, at «rettsstridig adferd» også bør tas inn i loven. Komiteen står samlet om dette og legger frem forslag om endringer. Vi strammer også opp det som gjelder grov og uaktsom vold mv. mot offentlige tjenestepersoner. Komiteen er også samstemt om at vi må bedre identitetsskjermingen av politiet. SV velger å fremme et forslag om det, mens den øvrige komiteen viser til at dette arbeidet må regjeringen jobbe videre med. For øvrig er det en stort sett samlet komité som står bak dagens tekst. Jeg takker komiteen for et godt samarbeid. Jeg tar opp det forslaget Fremskrittspartiet er en del av.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-06-03:
Jeg så bare et behov for å kommentere det som kanskje er en litt spesiell situasjon, at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet sammen representerer et mindretall i denne salen. Det skjer ikke hver dag. Det gjelder en viktig del av proposisjonen og kanskje det viktigste enkeltpunktet hvor det er uenighet mellom partiene. Jeg tar for gitt at signalene fra dem som ikke ønsker en minstestraff på tre år, ikke handler om at man ikke tar dette på det største alvor. Men for Fremskrittspartiet er det viktig å gå enda lenger og å understreke sammen med Arbeiderpartiet at vi ønsker at minstestraffen skal være tre år. Det er basert på at politiet som statens legitime maktmonopol må gis alle muligheter til å kunne utøve sitt samfunnsansvar på en god måte. Da må de ha den beskyttelsen i lovverket som vi mener kan ivaretas enda bedre ved å ha en minstestraff på tre år. Det handler om politiets respekt og autoritet. Uenigheten her går nok først og fremst langs linjer som handler om bruken av minstestraff som sådan. Fremskrittspartiets standpunkt er at vi mener dette er ganske viktig, og vi har lyttet til både Riksadvokaten, Norges Politilederlag og Politiets Fellesforbund, som går inn for en minstestraff på tre år. Det er veldig tydelige signaler til dem som har skoene på, at vi i disse to partiene, med et mindretall i denne salen, velger å gå et stykke lenger og be om en minstestraff på tre år. Jeg konstaterer at denne delen av proposisjonen i det alt overveiende er gjenstand for stor enighet blant alle komiteens medlemmer. Det lover godt, for dette er for så vidt viktige saker, særlig det som handler om å ivareta offentlige tjenestepersoner, politiet. Det er viktig og bra at vi får det på plass nå før sommeren, som flere har vært inne på i innlegg her i dag. Det handler altså om å gi politiet den respekten, den autoriteten, den beskyttelsen og det vernet de trenger for å utøve sitt særdeles viktige samfunnsoppdrag på vegne av staten og oss alle.
Peter Frølich (Høyre), 2020-06-03:
Denne proposisjonen er en liten bukett av ulike viktige saker. I forbindelse med koronautbruddet ble det stor usikkerhet om hva vi kunne rekke å behandle før sommeren, men jeg er veldig glad for at komiteen tok det steget at de delte opp proposisjonen, slik at vi fikk på plass viktige bestemmelser. Jeg synes spesielt at beskyttelse av offentlig tjenesteperson er viktig å få på plass før Stortinget går inn i sommeren. Så har vi gjort enkelte av bestemmelsene enda sterkere, bl.a. ved å kriminalisere grov uaktsom vold mot offentlig tjenestemann. Vi har også sendt et veldig tydelig signal for tiden framover om at vi ønsker et sterkere vern av polititjenestepersoners identitet. Jeg synes dette er et godt eksempel på konstruktivt lovarbeid i dette huset – godt samarbeid mellom høringsinstanser, partiene og departementet. Det har vært enighet om det aller meste i proposisjonen, men jeg har lyst til å knytte noen få kommentarer til punktet om minstestraff. Det at Høyre går inn for det opprinnelige forslaget på ett år og ikke tre år, som er et alternativt forslag, må ikke forveksles med svakhet eller unnfallenhet i møte med denne type kriminalitet. Jeg har lyst til å være tindrende klar: Vi har en klar forventning om strenge straffereaksjoner i møte med vold og trusler mot offentlig tjenesteperson. Dette er de som på vegne av oss alle står i første linje for å få samfunnet til å gå rundt, og de fortjener en sterk beskyttelse av/i loven. Vår holdning til minstestraff er mer et spørsmål om prinsipper, lovteknikk og tillit til dommernes dømmekraft. Vi er heldige som har noen av de sterkeste og mest uavhengige dommerne i verden. Politikken skal selvfølgelig legge rammer for hvilket straffenivå vi skal ha i Norge, men vi bør også være litt varsomme med å legge for sterke bånd på dommerskjønnet. Vi må unngå at vi får et regelverk som gjør at vi ikke får sammenheng i lovverket. I en ganske forståelig iver etter å øke straffene, som har vært helt nødvendig, har vi som lovgivere ofte tydd til minstestraff som et virkemiddel. Det kan definitivt ha vært nødvendig i en tid da dommerne ikke var flinke nok til å oppfatte de politiske signalene som ble sendt fra denne salen, men bruken må etter hvert modereres litt. Vi ser etter hvert at det gir noen uheldige utslag, hvor ganske ulike tilfeller blir dømt altfor likt. Det bør vi prøve å unngå. Men rettsanvendere skal ikke være i tvil om at som den klare hovedregelen – og nå tror jeg at jeg snakker på vegne av et bredt flertall i denne salen – skal brudd på straffeloven § 155, som vi vedtar i dag, straffes strengt.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-06-03:
Det var fint å få denne proposisjonen fra departementet, hvor det er tatt tak i mange saker som til dels har ligget lenge. Det handler ikke bare om anmodningsvedtak fra Stortinget, men også om henvendelser fra Riksadvokaten og Politidirektoratet osv. som følges opp. Det er bra at det omsider kom, med en ny statsråd, og vi ser fram til å behandle alle de andre delene. I forbindelse med det vi nå i dag behandler på Stortinget, hadde Arbeiderpartiet tre punkter hvor forslag var sendt ut på høring fra departementet, men ikke fulgt opp i proposisjonen. Det gjelder det som både saksordføreren og representanten Frølich har vært inne på, om rettsstridig atferd, som handler om å dekke alle sider ved mulig sjikanering, trakassering av politiet og andre tjenestemenn, og det handler om grov uaktsom vold. På to av de punktene er det enighet i komiteen. På det tredje punktet, om skyting mot politiet og minstestraff for det, er det også enighet i komiteen, som Frølich skisserer, om at det skal markeres veldig sterkt fra Stortinget at det er totalt uakseptabelt. Det er jo sjelden at vi går inn for en minstestraff, men det gjør vi i det tilfellet, fordi det skal være preventivt, og det skal gis et veldig sterkt signal. Så gjelder det nivået på minstestraffen. Jeg har i mange år fulgt med på gjengmiljøer, ungdomskriminelle miljøer i Oslo, hvor det dessverre er mye våpen – etter hvert mer og mer kniver og macheter, men dessverre også stor tilgang på skytevåpen. Da vi fikk denne saken, diskuterte jeg med ordenssjefen i Oslo om vi husket noe tilfelle hvor disse miljøene har skutt på politiet, og ingen av oss husket det, selv om vi har fulgt med på det i mange år. Nå skal ikke jeg gi en sikker statistikk, om det ikke er et eller annet tilfelle, men vi må være klar over – jeg kjenner jo disse miljøene på forskjellige måter – at det er noe som anses som absolutt utillatelig og det helt utenkelige å gjøre. Når politiet kommer, og politiet er klare, da gir man seg, og man skyter ikke mot politiet. Det er veldig viktig for oss å huske på at den absolutt utenkelige tingen å gjøre, å skyte på politiet– slik skal vi ikke ha det i Norge. Som han sa det: Hadde det vært skyting mot politiet, da ville vi vært ille ute, da ville vi vært i et annet land. Så poenget vårt med å foreslå tre års minstestraff er ikke nødvendigvis å drive noen konkurranse i å gå høyest, men det er å markere det utenkelige i dette og at i det hele tatt å begynne å operere i den banen, skal være helt umulig selv for hardbarkede gjengmedlemmer, sånn som det har vært til nå. Det er det at det inntrykket skal festne seg som ligger bak tankegangen om tre års minstestraff, som også var det opprinnelige forslaget fra departementet, og som har støtte fra viktige høringsinstanser.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-06-03:
Eg viser først til saksordførar Amundsens utgreiing om bakgrunnen for saka og kva for delar av proposisjonen som blir behandla i dag. Senterpartiet er einig med Høgre, Venstre og Sosialistisk Venstreparti når vi uttrykkjer skepsis til endra minstestraff knytt til § 155 i straffelova om vald eller trussel mot offentleg tenestemann. Senterpartiet meiner at bruk av minstestraff legg band på den moglegheita domarane har til å utøve skjøn, og at det fører til at handlingar med ulik straffverdigheit kan bli dømde likt. Vi er einig med departementet i vurderinga om å halde fram med dagens minstestraff på 1 år framfor det alternative forslaget om 3 år. Dette handlar ikkje om at vi tek vald og truslar mot offentleg tenestmann mindre alvorleg enn dei partia som er for ei høgare minstestraff, men om at vi meiner det må vere mogleg å differensiere meir mellom ulike saker av ulik alvorsgrad. Representanten Frølich gjorde godt greie for kvifor høgare minstestraff kan vere uheldig, sjølv om ein ønskjer strengare straffar for handlingar som fortener det. Politifolk har ein krevjande og viktig jobb i samfunnet. Skjerming av identiteten til politifolk er eit ønske som har vore ytra frå m.a. Politiets Fellesforbund. Andre omsyn, som eksempelvis offentlegheit, kontradiksjon, omsyn til tiltalte osv., bør også vurderast nøye før ei slik ordning blir innført. Senterpartiet er positiv til å gjere ei vurdering av om ein skal skjerme identiteten til politifolk. Samtidig meiner vi at ei eventuell skjerming av identiteten må sest i samanheng med den nye straffeprosesslova som er under arbeid.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-03:
Vi behandler nå et forslag som det stort sett er betydelig enighet om. Det er en samlet komité som i all hovedsak står bak disse forslagene. Samtidig skjuler det seg kanskje en liten uenighet i forståelsen av, og også i måten man skal forebygge på, spesielt det som omhandles under kapittel 12, det som går på beskyttelse av politiet, spesielt mot skyting eller grov vold. Der legger komiteens flertall seg på den linje at den beste måten å beskytte politiet på her, er å se på straffereaksjonene. Det er litt der hvor Jan Bøhler avsluttet: Det handler om straffereaksjoner. Fra SVs side er vi opptatt av at skyting og vold mot politiet ikke bare kan forhindres gjennom å se på økte straffereaksjoner. Vi er nødt til å se på dette litt i en helhet. Vi er i en situasjon i Norge hvor det faktisk er svært lite skyting mot politiet, selv om det er, som Bøhler sier, en del våpen blant en del utøvere der ute. Men vi er opptatt av at en av de beste måtene vi kan sikre politiet mot vold og skyting på er nettopp at vi har et politi som er svært godt trent i å løse sine oppgaver uten bruk av våpen – et politi som er dyktige forhandlere, og som ikke senker terskelen for bruk av våpen. Vi ser også en utvikling i andre land: Det er nettopp den type politi som i større grad løser oppgaver med våpen – oppgaver som de tidligere har løst uten våpen – som det blir skutt mer mot, og det er den type politi som også har økt risiko for at noen vil forsøke å frarøve dem våpen. Så helt vesentlig i dette perspektivet er at vi hele tiden sikrer at det norske politiet bruker minst mulig våpen. I det perspektivet beklager jeg at dette stortingsflertallet de siste årene stadig har økt politiets fullmakter til å bruke våpen. Det blir litt rart at man ønsker å beskytte politiet mot å bli skutt på, når man samtidig har åpnet opp for at politiet legger mer opp til å løse sine oppgaver ved hjelp av våpen. Så her er det en uenighet i forståelsen av hvordan dette skal løses. Fra SVs side har vi hele tiden kjempet mot at politiet skal ha flere fullmakter til å benytte våpen. Vi vil at politiet skal løse oppgavene sine i størst mulig grad uten våpen. Vi tror også det gir politiet den beste beskyttelsen mot at de ikke skal bli skutt på og heller ikke skal bli frarøvet våpen. Jeg tar opp SVs forslag.