Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-04-27:
Aller først vil jeg få takke representanten Trine Skei Grande for at hun stiller dette spørsmålet til statsråden og dermed setter et viktig tema på dagsordenen. Vi vet at det er mange som bor alene som roper etter rettferdighet, og vi vet at gruppen varig single er økende. Det slår meg at jeg etter at statsråden holdt sitt første innlegg, føler behov for å si at vi ikke må stakkarsliggjøre de enslige. Statsråden nevnte fattigdomssatsing, arbeids- og kvalifiseringsprogram, sosialhjelpssatser osv. Det jeg er opptatt av, er at de enslige sier at de ønsker rettferdighet: De ønsker et system og et samfunn som er tilpasset dette at de faktisk er enslige. Jeg skal komme tilbake til en del tiltak som jeg tror vil kunne møte dette – uten at de enslige på en måte blir stakkarsliggjort eller får høre at de kan gå på sosialen hvis de trenger hjelp. Jeg setter det kanskje litt på spissen, men jeg fikk en liten følelse av dette. Kristelig Folkeparti har mye god familiepolitikk, og som en del av dette har vi også mye god singelpolitikk. For å si litt om vårt forslag til program for neste stortingsperiode: Vi vil jobbe for en helhetlig singelpolitikk. Vi vil bedre ensliges adgang til boligmarkedet og lage et mer rettferdig avgiftssystem. Første steg vil være å sikre at kommunale avgifter beregnes ut fra forbruk. Vi har også tatt med at siden vi vet at mange aleneboende kommer dårlig ut i levekårsundersøkelser, må vi kartlegge dette bedre gjennom en egen stortingsmelding, slik at det kan settes inn målrettede tiltak for at aleneboende skal oppleve samfunnsmessig likestilling. Som kjent hadde jeg i Bondevik II-regjeringen startet arbeidet med en egen stortingsmelding, noe denne regjeringen ikke ønsket å følge opp, noe statsråden forklarte. Énpersonshusholdningene utgjør en stor del av husholdningene i befolkningen, og jeg mener at deres situasjon må få større oppmerksomhet. Utgangspunktet for å diskutere ensliges situasjon må være at det norske samfunnet på mange områder og på mange måter er lagt opp for familier og for par. Uansett om singelstatusen er ønsket eller ikke, fører den med seg en rekke ulemper. Disse ulempene bør det være et mål å få rettet opp. Når det gjelder boligsituasjonen – som flere har vært inne på – er den største og mest grunnleggende ulempen ganske åpenbar, nemlig den høye terskelen for i det hele tatt å slippe inn på boligmarkedet. Tusenvis av unge og noen eldre – også enslige – ønsker å kjøpe sin første leilighet, men finner raskt ut at det er ganske vanskelig, med én inntekt og ikke altfor mye oppsparte midler. Vi mener at aleneboende må sikres mulighet til å skaffe seg egen bolig. Vi kan ikke basere systemet på at unge må få hjelp av foreldrene sine for å få kjøpt sin første leilighet. Det må tas høyde for at ikke alle boligkjøpere har tilgang til to inntekter. Utvidelse og styrking av ordningen for startlån og mer informasjon om den kan bidra til å lette unge singles etablering på boligmarkedet. Ett skritt på veien kan også være å gjøre noe med boligtilskuddsordningen. En utvidelse av denne ordningen kan bedre situasjonen på boligmarkedet for aleneboende med de laveste inntektene. Et annet viktig tiltak kan være å endre bostøtteregelverket, slik at man f.eks. får en egen sats for énpersonshusholdninger. Bostøtten skal minske gapet mellom husstandens inntekter og boutgiftene. Vi vet at boligutgiftene veier tyngre i husholdningsøkonomien for aleneboende enn for folk i husholdninger der det bor flere. Man sliter også med å klare de faste boutgiftene. Singelstatusen fører med seg en ulempe når det gjelder faste utgifter. Og da er vi inne på de kommunale avgiftene, som i de fleste kommunene er husstandsavhengige, ikke forbruksavhengige. Avgifter på vann, kloakk og renovasjon, strømnettleien, forsikringer og avisabonnement er noen eksempler på kostnader som er de samme enten det er én eller flere personer i husstanden. Dersom vi får på plass et avgiftssystem som er mer rettet inn mot forbruk, vil det føre til at énpersonshusholdninger ikke må betale uforholdsmessig mye – samtidig som det vil premiere miljøvennlig atferd. Den viktigste konklusjonen når det gjelder ensliges kår på boligmarkedet, enten det gjelder unge eller de litt eldre, er at vi trenger tiltak som reduserer kostnadene ved å bo. De mest treffsikre tiltakene for å bedre den økonomiske situasjonen for énpersonshusholdningene handler om boligfinansiering og ulike støtteordninger knyttet til det å bo. Vi vet at mange kommuner allerede har gjort en del, og det er veldig kjekt også å kunne oppfordre andre til å følge opp dette. Det er også viktig å lytte til énpersonshusholdningene – til de single selv. De kom med veldig mange gode innspill da jeg var statsråd og startet arbeidet, og de har nok mange flere innspill å komme med.