Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2017-12-13:
Norge skal bli et lavutslippssamfunn uten å bli et lavinntektssamfunn. Parisavtalen forplikter både Norge og verden i mye større grad enn tidligere, og det er vi nødt til å ta konsekvensen av. Vi vet at fra slutten av 1800-tallet og fram til i dag er det sluppet ut omtrent 2 100 gigatonn CO 2 . Litt forenklet betyr det at vi har, «give or take», 20 år igjen til 2-gradersbudsjettet er oppbrukt. Parallelt med det skal vi skape nye arbeidsplasser og sikre norsk verdiskaping og velferd. For klimaendringene vi nå møter, forandrer mer enn været. De endrer samfunnet, og de påvirker økonomien vår. Vi er inne i en ny fase i klimapolitikken. Det handler ikke lenger bare om ambisjoner og fagre ord, men om reelle forpliktelser vi som nasjon har påtatt oss gjennom Parisavtalen. Vi har et gunstig økonomisk utgangspunkt i Norge. Det kommer vi ofte tilbake til. Men det økonomiske handlingsrommet blir mindre framover. Veksten i oljeinntekter til statsbudsjettet blir mindre enn før, og da må den økonomiske veksten i større grad hentes fra andre deler av næringslivet enn fra olje- og gassvirksomheten. Vi trenger altså ikke omstilling bare for klimaets skyld; vi trenger det også for å sikre økonomisk bærekraft. Selv om mange av oss er både klimahippier og grønne idealister, vil ikke en samling av all verdens idealister klare å dra denne omstillingen alene. Vi må ha med oss kapitalistene, fordi kapital er driveren i det grønne skiftet. Det er først når idealister og kapitalister drar i samme retning at vi virkelig får til noe. Derfor har vi bl.a. styrket Enova kraftig, og det har gitt resultater. Det har bidratt til at Hydro på Karmøy produserer verdens reneste og mest klimavennlige aluminium. Det har bidratt til at Biokraft på Skogn vil omdanne avfall og biprodukter fra industri og fiskeoppdrett til fornybar og klimavennlig gjødsel og biodrivstoff. Det har bidratt til at smelteverket i Tyssedal tar i brukt teknologi som reduserer utslippene av CO 2 tilsvarende 15 000 biler. Vi er på rett vei. Regjeringens ambisjon om minst ett nytt CO 2 -fullskala håndteringsprosjekt står fast. Vi har innført forbud mot bruk av fossil olje til oppvarming av bygg, vi har lagt fram en strategi for grønn konkurransekraft, vi har utarbeidet en ny og grønnere lov om offentlige anskaffelser, og i NTP legges det opp til et betydelig klima- og miljøløft – dette bare for å nevne noe. I dag er det én sak jeg er spesielt glad for, for i dag går startskuddet for det som kan bli et nytt norsk eventyr til havs. Vi står på kanten av en revolusjon, og «revolusjon» er ikke et ord vi Høyre-folk ofte bruker. Men vindkraft til havs er allerede en stor og voksende næring. Våre naboer rundt Nordsjøen har bidratt til rask utvikling av bunnfast vindteknologi. Når det gjelder flytende vind, har vi ikke kommet like langt, men markedspotensialet er veldig stort, fordi det åpner for utbygging på dypere vann. Regjeringen har gjort flere grep allerede for å styrke virksomhetenes konkurransekraft på vind, men nå skjer det to ting som virkelig kommer til å bidra. Det ene er at Enova får på plass en støtteordning for et demoprosjekt for flytende havvind, og som statsråden nevnte, åpner regjeringen ett til to områder for vind til havs. For norsk maritim industri og offshoreindustri er dette et viktig signal for virkelig å tore å satse. Norsk kyst er perfekt for flytende havvind. Vi har en helt unik kompetanse som i høyeste grad er overførbar etter mange år med olje- og gassvirksomhet. Dagen i dag er en merkedag, og selv om det nå er vindstille her i Oslo, slutter det ikke å blåse i Norge med det første. Jeg vil gratulere alle sammen med første skritt mot en framtid der Norge får enda mer vind i seilene.