Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-06-15:
Veksten i verdensøkonomien de siste årene har gitt en formidabel velstandsøkning i store deler av verden. Ikke minst har det vært en betydelig vekst i land som Kina, Brasil og India. For eksempel har Kina tidoblet sitt BNP fra 1978 til 2008 og doblet det bare fra 2002 fram til i dag. Kinas andel av verdens BNP har i perioden 2002–2009 økt fra 7 pst. til 14 pst., og Indias andel av verdens BNP har i samme periode økt fra 3,6 pst. til 5,4 pst. Samtidig har produksjonen av goder som mobiltelefoner, biler og datamaskiner blitt billigere. Denne utviklingen har gitt en økning i etterspørselen etter alle typer konsumvarer og økt den globale etterspørselen etter råvarer, særlig energivarer, metaller og mineraler. Det har bidratt til velstandsutvikling i Norge og økte muligheter for norsk næringsliv. Den sterke økonomiske veksten over tid har samtidig medvirket til en betydelig økning i prisene på metaller og mineraler. Forekomster av metaller og mineraler som tidligere ikke ble vurdert som drivverdige, har nå blitt mer aktuelle for nasjonale og internasjonale bedrifter. Et konkret eksempel på dette er Sydvaranger Gruve AS. I 1996 ble jernproduksjonen i Sydvaranger Gruve avviklet på grunn av lave priser. I 2009 startet produksjonen opp igjen med nye eiere etter en kraftig prisøkning de siste årene. Som eksempel vil jeg vise til at prisen på jernmalm på verdensmarkedet lå stabilt i området rundt 30 cent pr. tonn på 1980- og 1990-tallet. Fra ca. 2004 startet en økning til en pris i 2009 og begynnelsen av 2010 på rundt 100 cent pr. tonn og en pris i april/mai 2010 på rundt 170 cent pr. tonn. I dag sysselsetter Sydvaranger Gruve AS om lag 300 mennesker. I de senere årene har EU, Kina og USA blitt stadig mer opptatt av å sikre stabil og langsiktig tilgang til mineraler og metaller for egen industri. Denne utviklingen kan gi økte muligheter for å utløse verdiskaping i Norge basert på mineral- og metallressurser. Vi er nå i en situasjon der etterspørselen og prisøkningen på metaller og mineraler åpner nye muligheter for en hel næring. Da er det etter min mening viktig at vi også benytter anledningen til å se nærmere på politikken på området. Jeg tror det er et potensial for å koordinere virkemidler og regelverk på bergverksområdet. Bergverksnæringen er en viktig distriktsnæring, og den betyr mye på Vestlandet og i de tre nordligste fylkene. Næringen har også betydelige muligheter: Norges geologiske undersøkelse har tidligere sagt at det i Norge er uutnyttede mineral- og metallressurser til en omsetningsverdi på over 1 000 mrd. kr. Det er et stort tall. Viktigere enn tallet er likevel verdiskapingspotensialet og mulighetene for arbeidsplasser som ligger i utnyttingen av disse ressursene. I det videre arbeidet med en samordnet politikk for næringen vil derfor mulighetene for lønnsomme arbeidsplasser og økt verdiskaping stå sentralt. Næringskomiteens flertall viser i innstillingen til Norsk Bergindustris notat «Mineralske råstoffer som mulighet – Behovet for en mineralstrategi i Norge». Dette notatet er jeg godt kjent med, og slike konkrete innspill er meget verdifulle. Vi arbeider nå med å innhente ytterligere informasjon og kartlegge aktuelle problemstillinger. Det er ennå ikke tatt stilling til hvilken form dette arbeidet vil få. Jeg har imidlertid merket meg at næringskomiteens flertall ber om at det vurderes om det skal skrives en stortingsmelding om bergverksnæringen. Det som uansett er sikkert, er at dette er et område vi har stor oppmerksomhet om, for vi ser det store potensialet, og vi ser på Næringsdepartementets og regjeringens rolle som pådriver og tilrettelegger for at dette kan bli gode arbeidsplasser og god næringsutvikling i Norge.