Jon Olav Alstad (Arbeiderpartiet), 1998-12-15:
Det har vært fokusert mye på økt kriminalitet i det siste – ikke minst i denne debatten, noe vi i Arbeiderpartiet tar på oss skylden for – spesielt den utviklingen som skjer der barn i sterkere grad synes å delta. Det har vært lansert mange løsninger for å løse dette på kort og lang sikt, men jeg tror det fortsatt er et stykke igjen før vi klarer å finne de mer grunnleggende årsakene til den utviklingen vi nå opplever. Det har vært fokusert lite på sammenhengen mellom vold på offentlig sted og den mer omfattende volden som skjer i heimen. Vi vet at det er store mørketall fordi slike tilfeller ikke anmeldes, men det virker fortsatt som om dette er et tema som er tabubelagt. Det passer ikke inn i våre forestillinger om familien og heimen, og vi vet at det ofte møtes med avleggse holdninger. Vi vet også at det oftest er jentene som utsettes for dette. Det finnes eksempler på rettsavgjørelser som aksepterer denne volden på bakgrunn av mer eller mindre absurde resonnementer. Dette er et av de områdene der vi har langt igjen før vi kan si oss fornøyd, men da må vi tørre å gripe tak i den. Vi er nødt til å forsterke de virkemidlene vi allerede har, noe Arbeiderpartiet prøver å gjøre i denne innstillingen. Vi har i liten grad fokusert på hvordan vi kan hindre at guttebarn som har vært utsatt for vold mellom foreldrene, adopterer de samme voldsmønstrene. For her ligger det en viktig årsak til den volden som skjer også i de offentlige rom – gutter som opplæres til å tro at mannfolk løser problemer ved å slå. Det er en form for konfliktløsning de færreste mannfolk vil akseptere, men i mangel på gode rollebilder og lite fokusering på vold i hjemmet læres mange gutter opp til å tro at mannfolk slår og bruker vold. Vi ser det eksponert i samfunnet for øvrig også. Dette er et tydelig tegn på maskulinitet på avveier. Det var ikke den rollen vi mannfolk var tiltenkt, og det er så fjernt fra mannsverdiene som det er mulig å komme. Men de guttene som ikke har riktige mannsroller å forholde seg til, risikerer i dag å bli konfirmert uten å få korrektiver. For vi har utviklet et samfunnssystem der et barn risikerer å møte bare jenter gjennom hele oppveksten, enten det er i barnehagen eller i grunnskolen. Så kvotering av menn kan med fordel benyttes ved ansettelser i en del yrker. Her har vi en jobb å gjøre for å gi guttene våre gode mannsroller å ta lærdom av, men også for å komme videre i en av de viktigste likestillingssakene som fortsatt står uløst tilbake. Men da må vi tørre å ta tak i det og ikke akseptere at dette bare er et bitema. Vi må få en oversikt over hva det er vi egentlig utfordrer, selv om det ennå oppleves som tabubelagt. Og det er mye som står igjen av politiske vedtak som kan være med på å rette opp dette. Det første skrittet kan være å utvide Regjeringens tiltaksplan mot vold til også å fokusere på tiltak og virkemidler i arbeidet mot vold i heimen, og vold mot jenter spesielt. Arbeiderpartiet har foreslått at det opprettes et utvalg for å kartlegge og foreslå tiltak mot vold i heimen. I tillegg må vi skaffe oss mer kunnskap om hva det er som skjer med gutter som utvikler seg til å bli voldsutøvere. Derfor foreslår vi også en sterkere satsing på forskning når det gjelder menn og vold. Det ser ikke ut som om vi får flertall for det i denne omgangen, men disse forslagene er så gode at jeg regner med at vi når det har skjedd en modning, får gjennomslag for dem likevel.