Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-02-03:
Saken omhandler både Dokument 8:87 S for 2013–2014 om handlingsplan for en giftfri hverdag og Dokument 8:104 S for 2013–2014, som er et forslag fra SV om å forby miljøgifter. Jeg vil gjerne takke komiteen for et godt arbeid. Det har også vært en god høring rett før jul, den 16. desember, der svært mange organisasjoner og interessenter ga oss viktige momenter i behandlingen av disse Dokument 8-forslagene. Det er også veldig hyggelig å kunne konstatere at komiteen kom fram til enighet om en handlingsplan for en giftfri hverdag, og at det dermed blir vedtatt her i Stortinget i dag. En rekke av de produktene norske forbrukere bruker daglig, har et høyt nivå av miljøgifter som har både helse- og miljøeffekter, og det er bred enighet om at bruken av miljøgifter må ned. Giftige og hormonforstyrrende stoffer kan gi skadelige effekter hver for seg, men de er kanskje særlig skadelige når de virker i kombinasjon med hverandre. Norge har forpliktet seg til å begrense spredningen av miljøgifter gjennom generasjonsmålet og har sagt at utslipp og bruk av stoffer som utgjør en alvorlig trussel mot helse og miljø, skal kontinuerlig reduseres i den hensikt å stanse utslippene innen 2020. Det er veldig positivt at komiteen har blitt enig om å be regjeringen utarbeide en handlingsplan for en giftfri hverdag. Det er også viktig at handlingsplanen skal inkludere tiltak mot miljøgifter både nasjonalt og internasjonalt, tiltak for økt tilsyn og kontroll, forbrukerinformasjon og ikke minst bransjedialog. Det er et viktig framskritt for Norge at vi nå kan få en slik handlingsplan som både Sverige og Danmark har fra før, og det bør kunne medføre et langsiktig arbeid mot målet om å redusere bruken av miljøgifter. Behovet for mer kontroll og tilsyn ble påpekt en rekke ganger under den høringen som komiteen hadde i denne saken. Mange miljøgifter som er forbudt, er nemlig fortsatt i stadig bruk, og det må i større grad enn i dag avdekkes ulovlig bruk av den type miljøgifter. Komiteen er òg enig om å be regjeringen arbeide for raskest mulig internasjonal regulering og forbud mot de farligste ikke-regulerte giftstoffene i produkt som er tilgjengelige i Norge. I tillegg bes regjeringen arbeide internasjonalt for at alle produkt som inneholder skadelige kjemikalier, skal ha en innholdsdeklarasjon som viser hvilke stoffer, og mengden av de stoffene, som produktene inneholder. Det er delte meninger i komiteen om enkelte forslag og også om hvor langt en skal kunne gå i forholdet mellom en internasjonal prosess og nasjonale tiltak. Jeg regner med at de ulike fraksjonene vil redegjøre for det hver for seg. Fra Senterpartiets side er vi bekymret for at de internasjonale prosessene tar veldig lang tid. For sju år siden ble stoffer med særlig grunn til bekymring ført opp på kandidatlista i EU, og på disse sju årene har 22 stoffer blitt ferdigbehandlet. Samtidig omfatter lista og kandidatlista nå hele 155 stoffer. Hvis en ikke får en fortgang i dette arbeidet, kommer lista til å øke videre, og det vil være en uholdbar situasjon. Derfor er det også slik at flere enkeltland har innført egne reguleringer. Danmark har f.eks. nå et forbud mot parabener i produkter til barn under tre år. Det er stoff som ofte brukes i impregnerte tekstiler, typisk parkdresser og regntøy. Og Sverige har for første gang stevnet Europakommisjonen inn for EU-domstolen fordi det ikke er iverksatt restriksjoner for hormonforstyrrende stoff innenfor den fristen som var satt. Det er nettopp et av hovedproblemene i det internasjonale arbeidet, at den sendrektigheten man ser i EU, fører til at utfasingen av farlige stoffer stopper opp. Både den danske regjeringen og Europaparlamentets justiskomité støtter Sverige i denne saken, og det blir også viktig å se på hva Norge gjør i så måte. Internasjonal regulering gir en god beskyttelse mot miljøgifter, men vi kan ikke sitte stille og vente på at reguleringene i EU skal komme på plass. Senterpartiet mener at når flere land tar til orde for eget regelverk og våger å gå foran, må også Norge ha mot til å kunne gjøre det. Det vil i sum nemlig også kunne presse fram sterkere og raskere internasjonal regulering av miljøgifter. De frivillige merkeordningene spiller også en sentral rolle i arbeidet med å redusere mengden av miljøgift, og diskusjonen om handlingsrommet for nasjonale reguleringer fører ikke minst til at merkeordningene blir svært viktige. Svanemerket er i den sammenheng et viktig spørsmål. Vi ser fram til å få vedtatt spørsmålet om en handlingsplan her i dag, og jeg vil også få lov å ta opp forslagene nr. 3 og 4, fra Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne.