trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Representanten Storberget sier at det er mye uklarhet her. Jeg har også noe som er uklart, og som jeg nå vil prøve å få representanten Storberget til å oppklare for meg. For meg er det nesten umulig å forstå hva Arbeiderpartiet mener om inntektsmålet, utover at de vil bruke 790 mill. kr i 2018. Derfor skal jeg gjøre det enkelt, det er et ja-eller-nei-spørsmål: Vil inntektsmålet som Arbeiderpartiet nå legger til grunn, være at målprisuttak og budsjettstøtte skal utgjøre minst kronemessig lik utvikling, og at markedsbalanse kommer i tillegg? Ja eller nei?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Jeg kan forsikre representanten Botten om at det å inhalere selvtilfredshet ikke er vanskelig i det hele tatt. Det gjør vi veldig lett, i hvert fall når vi har slike resultater å vise til, i forhold til hva den forrige regjeringen hadde. Vi er veldig fornøyd med det vi har klart å oppnå i disse fire årene vi har sittet i regjering, og derfor ønsker vi å fortsette å sitte i regjering, slik at landbruket kan fortsette å oppleve den veksten de har hatt gjennom disse fire årene i forhold til de åtte årene da representanten Bottens parti satt med makten. Vi har sørget for at det har blitt bedre å drive jordbruk, investeringene har økt, vi har klart å sørge for at vi er selvforsynte på sau, vi har klart å sørge for at vi tar ut mer skog enn vi noen gang har gjort, og vi har sørget for at inntekter har økt, faktisk mye mer enn de gjorde da representanten Botten og hennes parti satt i regjering. Så vi er fornøyde og håper å fortsette i fire år til med å føre den politikken som landbruket kan nyte godt av.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Ja, vi har sett en utvikling i ulvebestanden som mildt sagt er alarmerende, og vi ser nå at vi har store tap på ulv, til og med i mitt nærområde. Det er bekymringsfullt. Landbruks- og matministeren og statsministeren var på Hadeland i går for å se an forholdene, og det synes jeg er veldig positivt. Statsministeren har nå begynt å ta grep for rovviltpolitikken, og det viser at nå er det på tide å gjøre noe. Selvfølgelig hadde det vært ønskelig å ha gjort noe tidligere, men det var ikke mulig å få flertall for det i dette huset, og det synes undertegnede er beklagelig. Men det som i hvert fall er positivt, er at vi nå ser ut til å ha en statsminister som engasjerer seg personlig i det, og da regner jeg med at vi får en løsning på det, og at vi får gode resultater ut fra det.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Nå vet jeg ikke om representanten Pollestad forventer at det er regjeringen som skal ut og skyte ulven. Jeg tror vi skal overlate det til noen som har litt mer greie på det enn både landbruksministeren og statsministeren. Det tror jeg de klarer på en utmerket måte, for nå har de fått det de trenger for å klare det. Jeg ser også at regjeringen bruker de metodene som det er mulig å bruke. Når det gjelder jordbruksoppgjøret og brudd og enighet: Ærlig talt, hvis vi nå får dette tilbake og de kommer til enighet, da kommer de til enighet, og det må vel være bra. At vi ber dem om å begynne å forhandle igjen, er noe Stortinget har rett til å gjøre, og det synes jeg er bra. Det er bedre at de kommer fram til enighet seg imellom, selv om Stortinget ber dem om det, enn at Stortinget vedtar for mye her på huset. Da har vi lagt noen føringer inn i det som jeg synes er positivt, og som jeg tror landbruket og regjeringen vil sette pris på.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Jordbruket har opplevd en inntektsvekst som har vært ganske eventyrlig de siste årene. Den årlige veksten mellom 2005 og 2013 for næringen var på 2,1 pst., mens den mellom 2013 og 2015 var på 7,8 pst. Det viser seg også at heltidsbønder har hatt en helt eventyrlig lønnsutvikling, spesielt de to siste årene. I 2009 var heltidsbøndenes inntekt 10 pst. lavere enn gjennomsnittslønnen for alle arbeidstakere i heltidsstilling, mens heltidsbønder i 2015 hadde en årslønn som var 18 pst. høyere enn gjennomsnittlig årslønn for alle arbeidstakere. Det vil si at vi har klart å gi dem en lønnsvekst som har vært eventyrlig, og det er jeg særdeles fornøyd med. Når det gjelder Stortinget og stortingsrepresentantenes inntekt, har vi vedtatt at vi har en lønnskommisjon, og det er kutyme, i hvert fall for Fremskrittspartiet og andre partier, at vi vedtar det som denne lønnskommisjonen legger fram.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Jeg tror at mye av uklarheten som er skapt, ikke bare er skapt av Fremskrittspartiet og regjeringspartiene. Andre har også vært med og bidratt til den. Nå blir saken sendt tilbake til partene. De skal forhandle og komme fram til en enighet. Når det gjelder hva skjer ved et brudd, bekymrer jeg meg egentlig ikke for. For det første har de et godt utgangspunkt – mye bedre enn de noen gang har hatt. Jeg tror man på begge sider av bordet er interessert i å få til en enighet, og da tror jeg de får til en enighet. Hvis det skulle skje et brudd, må Stortinget ta hensyn til det når det eventuelt skjer, noe jeg tror ikke kommer til å skje.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
For 790 mill. kr skal opposisjonspartiene reversere en omlegging av beitetilskuddene og prisnedskriving på potetsprit, ha økning i kraftfôrprisen og ha omlegging av arealtilskuddet. I tillegg skal de ha en kraftig økning av driftstilskuddet til melk og ammeku. De skal styrke dyretilskuddet til sau, tilskuddet til hjort, arealtilskuddet til korn, tilskuddet til frukt, bær og grønnsaker, fraktordningene, tilskuddet til veterinære reiser, til økologisk jordbruk og til velferdsordninger. Tror representanten Hjemdal at 790 mill. kr er nok til alt dette?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Det har vært mange gode innlegg med mye god kritikk av denne regjeringen – god og god, det kan vel diskuteres. Men jeg må si jeg hengte meg igjen, i en ny debatt, opp i representanten Omland, som vil stanse regjeringens politikk og stanse den utviklingen vi har i norsk landbruk. Norsk landbruk er inne i en god utvikling for fjerde år på rad med denne regjeringen, og samlet produksjon øker. Det vil altså representanten Omland stoppe. Omsetningen av lokalmat har økt med 8 pst., nesten 9 pst., fra oktober i 2015 til oktober 2016. Dette vil representanten Omland stoppe. Reduksjonen av antall bruk flater nå ut i forhold til under forrige regjering. Det ønsker Omland å stoppe, han vil altså at det skal legges ned flere bruk. Investeringsnivået er høyt. Det vil Omland stoppe, han vil ha det til å være lavt i landbruket. Tallet på konkurser er svært lavt. Representanten Omland synes det er for galt, så det vil han stoppe. Han vil ha flere konkurser i norsk landbruk. Sånn kan jeg fortsette. Det er ikke slik vi vil ha norsk landbruk. Norsk landbruk har vært inne i en enormt god utvikling. Vi er veldig glad for at den norske bonden har økt sin inntekt betraktelig. Vi er veldig glad for at vi nå er selvforsynte på sau, at andre produksjoner øker, at vi ser at arbeidsproduktiviteten i norsk landbruk er på tur opp, og det er bøndenes fortjeneste. Men jeg regner med at Omland klarer å gjøre noe med det også, siden han så gjerne vil det. Det har blitt pratet om selvforsyningsgraden i denne salen, og det er vel noe Omland vil stoppe det også, for det klarte de veldig godt da de satt med regjeringsmakt sist. Da gikk selvforsyningsgraden ned fra 53 til 47 pst. Nå har vi klart å få den opp igjen på 50 pst. Jeg er glad for at Omland virkelig har ambisjoner om å få til noe for norsk landbruk. Så til slutt: Det var interessant å høre på representanten Helga Pedersen, som vil ha mange, mange flere kyr i Finnmark for å produsere mye, mye mer mjølk, når vi ligger an til overproduksjon av mjølk. Jeg tror representanten Helga Pedersen får sette seg litt inn i situasjonen i norsk landbruk før hun tar til orde for slike tiltak.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Under behandlingen av sak nr. 13 på dagsorden nr. 98, lovvedtak 128, jf. Innst. 427 L har det blitt gjort en feil. Feilen har trolig oppstått fordi voteringspunkt nr. 10 innebar at forslaget til ny § 12 a falt. Samtidig har man i voteringspunkt nr. 12 vedtatt de øvrige paragrafene under I, II, III og IV samt V 1., som skal være den endrede loven. På bakgrunn av dette fremmer jeg følgende forslag: «Lovvedtaket bifalles ikke. Anmerkning: Under III antas følgende bestemmelser å skulle endres slik: § 12 sjuende og niende ledd oppheves ikke. Åttende ledd forblir åttende ledd. § 19 skal lyde: § 19 Tilsyn Kommunen og fylkesmannen fører tilsyn med at føresegnene i §§ 8 til 12 vert haldne. § 20 første ledd skal lyde: For å sikre at føresegnene i §§ 8 til 12 vert haldne, eller vedtak etter desse paragrafane vert gjennomført, kan departementet påleggje den ansvarlege tvangsgebyr.»
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-16:
Jeg er enig med representanten Pollestad i at landbruk er en viktig sak, svært viktig. Men jeg stusser litt når jeg har fulgt med representanten Pollestad og Senterpartiet i disse fire årene. Som tidligere lokal bondelagsleder må jeg jo si at jeg har hegnet ganske sterkt rundt forhandlingsinstituttet, og jeg blir overrasket over den måten dette håndteres på. For er det ikke slik at en nå virkelig setter forhandlingsinstituttet på spill med det løpet som representanten Pollestad kjører? Nå gir jeg representanten en mulighet til å svare på hva som er Senterpartiets politikk, for i representantens innlegg brukte han minimum fem minutt på Venstres politikk. Det kunne være interessant å høre hva representanten mener skal til for å bevare forhandlingsinstituttet for framtiden.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-16:
Jeg ønsker bare å være sikker på at vi har samme forståelse, statsråden og mitt parti. Som også representanten Farstad sa: Det som er til fordeling, er 625 mill. kr pluss 130 mill. kr, det er vi tydelige på, altså 755 mill. kr – mot det som er til fordeling fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet med flere, som er på 745 mill. kr. Jeg ønsker å få svar på det, men jeg ønsker også en refleksjon rundt noe jeg er svært kritisk til. Jeg er kritisk til at det blir tatt ut mye, et høyt målprisanslag, også i regjeringens forslag, som fylles på med nye 45 mill. kr. Jeg vet ikke om statsråden synes at 150 mill. kr er for mye, men hva kan 195 mill. kr i økte målpriser indikere på utslag framover, også med hensyn til tenkt overproduksjon osv.?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-16:
Det som overrasker meg mest i årets jordbruksoppgjør, er at vi på nytt skulle ha en kamp om 1950-tallets kanaliseringspolitikk. Eller for å si det sånn: Det skuffer meg. Jeg skal ikke legge skjul på at jeg også har vært kritisk – så jeg må også ha en replikkordveksling med statsråden – til å ta ut så mye i målpris. Jeg har respekt for at det var det faglagene og organisasjonene ønsket, men jeg tror personlig at det kanskje er å dra det langt nok. Jeg er spesielt kritisk når jeg ser at enkelte velger å føre på enda mer, for en betydelig høyere målpris, som da også økes i Senterpartiets og Arbeiderpartiets forslag, kan være med på å føre til en overproduksjon som igjen påfører landbruket enda mer kostnader. Det er heller ikke så stor tvil om at en merøkning av pris vil være til gunst for de største produsentene, noe som igjen dessverre vil kunne gi en sentralisering av landbruket, samt en eventuell overproduksjon som også vil ramme landbruket – og mest de minste fordi en er nødt til å dekke det innenfor egen ramme. Det som overrasker meg, er differansen – ved at en ønsker en ny omkamp om det å styrke de beste sonene, altså flatlandbruket på Østlandet versus fjord- og fjellbygdene, som har vært Venstres prioritet i lengre tid. Hvis en i så stor grad snur kanaliseringspolitikken, vil den mest verdifulle økonomiske produksjonen i større grad flyttes fra Distrikts-Norge til sentrale strøk, selv om representanten Pollestad prøver så godt han kan å si noe annet. Dette er tilfellet, og det viser seg over tid. Det er ikke bare overraskende, men jeg kommer også veldig i stuss når Kristelig Folkepartis representant så ærlig og tydelig sier at det er nettopp dette hun vil gjøre. En vil prioritere gressproduksjon og melkeproduksjon i Østfold. Har da representanten Pollestad sovet i timen? Eller er dette et ubevisst øyeblikk? Det kan jo ikke være det. For dette er svaret, og da er det ingen tvil om at ja, vi har omtrent samme fordeling. Jeg tror vi må ha en reell inngang – jeg kom veldig i stuss om Pollestads innlegg – hvor er dekningen når det gjelder de seks ørene? Hvor er dekningen? Jeg spør om det. Pollestad har fri taletid og kan gjerne forklare meg det i løpet av ett eller to eller tre innlegg.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-16:
Forutsigbarhet, sier representanten Hjemdal. Ja, det handler også om forutsigbarhet med kanaliseringspolitikk. Jeg må si at det er nettopp det som er en av forutsigbarhetene når man tenker på distriktsjordbruket. Dessverre er ikke Kristelig Folkeparti der i denne saken, for dette er og blir uforutsigbart fra Kristelig Folkeparti. På tampen av debatten, når vi snakker om forutsigbarhet, som Per Olaf Lundteigen dro fram i et veldig godt innlegg, er jeg i stuss om det representanten Storberget sa tidlig i debatten – rammen på 790 mill. kr var gjeldende for 2018. Ja, den er det, men det må også medføre en forutsigbarhet i en lengre horisont. Sånn som jeg skjønte representanten Storberget, forpliktet de seg ikke noe i en lengre horisont. Hvor er da forutsigbarheten? Vi har ikke vært så detaljert i vår bestilling som representanten Pollestad med sine har vært, for vi mener og er sterk tilhenger av beite på både innmark og utmark. Vi har også tatt til orde for at det må være forutsigbarhet innenfor svineproduksjon. Men dette må også landes i forhandlingene. Vi skal ikke ha detaljeringsgraden her. Hadde vi hatt det, hadde vi virkelig svekket forhandlingsinstituttet. Derfor blir jeg litt i stuss når enkelte er så glad i å detaljere dette i denne sal. For øvrig var det veldig avklarende fra representanten Lundteigen – jeg deler mange av synspunktene han hadde i et godt innlegg – rundt korn- og kraftfôrpolitikken. Det samme innlegget holdt Per Olaf Lundteigen for meg da jeg gikk på en agroteknikerskole rundt 1990. Det var et glitrende innlegg da også. Selv om jeg ikke nødvendigvis er enig i alt det Per Olaf Lundteigen sier, er dette noe av det som gjør det viktig at man har en kanaliseringspolitikk, at man produserer gress på gressareal og korn på kornareal. Dessverre følger ikke hans parti opp dette per i dag. Jeg skulle gjerne ønsket det. Jeg deler også mange av hans synspunkt rundt matvaresikkerhet, men ikke minst rundt forutsigbarhet. Det er ingen næring som er så langsiktig som norsk landbruk. Det er helt korrekt. Vi skulle gjerne hatt det enda tydeligere, og det tror jeg vi kunne fått til, for uansett hva man sier, har det aldri vært et så sterkt fokus på norsk landbrukspolitikk som i disse fire årene.
Laila Davidsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
I 2014 kunne vi lese i Nationen at investeringer i nye bygninger i norsk landbruk falt med 24 pst. året før, det betyr det siste av de åtte årene Senterpartiet satt i regjering og hadde makt innenfor dette området. I 2016 belyser samme avis bøndenes store investeringslyst, og det vises til 20 pst. økt vekst i salget av bl.a. sauefjøs fra Fjøssystemer. Det var etter drøyt to år med denne regjeringen. Er ikke denne økte investeringsviljen og det positive synet bøndene har på framtiden, et godt bevis på at dagens politikk fungerer?
Laila Davidsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Det er heldigvis tverrpolitisk enighet om at landbruket er en viktig næring i Norge, og at vi skal ha et levende landbruk over hele landet. Nå er endelig norsk jordbruk inne i en god utvikling etter fire år med Høyre og Fremskrittspartiet i regjering. Det samlede produksjonsvolumet øker, omsetningen av lokalmat øker, investeringsnivået øker, og inntektene til bøndene øker. Ja, politikk virker. Areal over hele landet skal tas i bruk, og det skal legges til rette for større inntektsøkning for små bruk enn for store bruk. Men jeg må også knytte noen betraktninger til utmarksbeite. Det er et veldig viktig tiltak både for å utnytte beiteressursene og for å bevare kulturlandskapet. Men det er ikke like lett å gjennomføre i praksis i alle delene av landet, både på grunn av manglende tilgang på utmarksbeite og på grunn av tidligere vedtak gjort i denne salen. For gjennom mange år har et flertall på Stortinget sagt at det er greit å tillate at både jerv, gaupe, ørn og andre rovdyr er i de samme områdene som bøndene bruker som utmarksbeite for sine sauer. Det har ført til at en rekke bønder ute i distriktene har kastet inn håndkledet og lagt ned driften. Det er ikke greit at bøndene ute i distriktene skal måtte finne dyrene sine både lemlestet og skadd med Stortingets velsignelse. Mitt håp er at hvis Stortinget virkelig mener alvor med ønsket om landbruk over hele landet og økt utmarksbeite, tar man også en ny gjennomgang av rovdyrforliket. Det har ikke fungert, og bøndene tvinges ut i takt med at rovdyrene kommer inn. Vi trenger flere og større beiteprioriterte områder, og der mener jeg det må være lav terskel for å ta ut de dyrene som faktisk ikke skal være der.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
I motsetning til Høyre og Fremskrittspartiet var vi veldig komfortable med den formuleringen som ble laget når det gjaldt inntektsgap i forbindelse med jordbruksmeldingen. Vi så ikke noe grunnlag for å gå inn på andre definisjoner av dette enn det som faktisk lå der. Det som står i merknadene til jordbruksmeldingen, er at man skal tette inntektsgap, og Høyre er med på den merknaden. Det undrer meg litt at man, jeg holdt på å si, ikke ser at hvis man skal tette et inntektsgap, betyr det at grupper skal nærme seg hverandre, og for oss var det viktig å stå i den merknaden også av den grunn at det må gjøres med mange virkemidler. Det budsjettmessige er en del av det, men det må også gjøres med markedstilpasning og produktivitetsøkning, og vi har sett i løpet av de siste årene at man nettopp er på rett vei med hensyn til å kunne klare det. Jeg mener at det opplegget vi la til grunn, og legger til grunn i dag, vil kunne skape ytterligere tetting av dette inntektsgapet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
For meg er det å redusere et inntektsgap mellom to grupper faktisk å redusere det, slik at det blir mindre og mindre. Om du kaller det tetting eller redusering, har i hvert fall jeg den klare forståelsen at vi ønsker fra det flertallet – og deriblant Høyre, de var jo med på dette – at bøndenes inntekter skal nærme seg sammenlignbare grupper. Når man reduserer et inntektsgap, er det den klare forståelsen av det. Og så må jeg bare si at det er jo merkelig at Høyre nå løper fra denne formuleringen og ikke er villig til å bidra til at man både gjennom forhandlinger og statens tilbud tar større grep enn det vi faktisk har sett skje her.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Jeg velger å svare slik jeg sjøl ønsker å svare på spørsmålet. Hvis man leser merknadene til jordbruksmeldinga, er det åpenbart fra Arbeiderpartiets ståsted – jeg tror også fra Fremskrittspartiets, de står jo inne i den samme merknaden – at de skal redusere inntektsgapet. Så ønsker man nettopp å gjøre det ved å bruke flere typer virkemidler når man beregner det. Vi mener at budsjettstøtten er avgjørende i dette, og den vil ha en stor virkning i mange år framover. Men vi er helt avhengig av at man fortsatt har den produktivitetsutviklingen som man har sett blant norske matprodusenter. Man er også helt avhengig av at man får en markedstilpasning som gjør sitt til at effektiviteten og lønnsomheten øker. Og så mener jeg at mange av de virkemidlene som regjeringspartiene nå står for, bidrar til å gjøre det vanskeligere å markedstilpasse. Det vil ikke bidra til å øke lønnsomheten.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Vi er komfortable med det vi nå har foreslått og lagt på bordet. Det er et opplegg som imøtekommer mange av de behovene norske matprodusenter har – i langt større grad enn det Venstre nå bidrar til. Jeg er overrasket over Venstre i dette, som igjen bidrar til å gi legitimitet og støtte til en landbrukspolitikk som er styrt fra ytre høyre. Det må være Venstres problem inn i denne valgkampen, ikke vårt. Og jeg mener, som jeg har sagt i svar på replikker tidligere, at vi ikke løser inntektsutfordringene til bøndene med budsjett alene. Vi er helt avhengig av fortsatt å tenke produktivitetsøkning og effekt, og også god markedstilpasning. Derfor er det rart at Venstre nå bidrar til at man river ned viktige markedsregulerende tiltak og ikke sikrer flertall for bl.a. det som går på opplysningskontor osv.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Nei. Siden dette er et av mine siste svarreplikker i Stortinget, må jeg si at er det én avisartikkel jeg gjerne skulle ha fått lest grundig korrektur på – og hvordan den ble vinklet – er det den. Men den er relevant i dagens situasjon, for mange av disse viktige spørsmålene avgjøres jo i denne salen – i Stortinget. Det var jo det som var poenget. Derfor mener jeg – ved siden av å trekke den lærdommen at man alltid skal, i hvert fall når det gjelder Klassekampen, be om å få lese artikkelen før den trykkes – at når det gjelder bl.a. jordbruksoppgjøret, er det viktigere enn noen gang at vi kan få mulighet til å få en ny runde om det i Stortinget, etter at de såkalte forhandlingene har gått sin gang. Og så har jeg lyst til å takke representanten Bjørnstad, og for så vidt alle andre, for skarpe replikker og friske debatter gjennom mange år.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Siden det er skapt ganske mye uklarhet om prosessen rundt dette jordbruksoppgjøret, vil jeg gjerne høre fra det andre regjeringspartiets talsperson hvordan man nå vurderer prosessen videre. For det første: Er det slik å forstå at Fremskrittspartiet mener man nå skal forhandle på nytt, men med et tak på 625 mill. kr i ramme, eller står partene fritt til å forhandle? For det andre: Jeg er enig med representanten Ørsal Johansen i at vi får håpe at man kan forhandle seg fram til enighet, men hva skjer ved brudd? Vil man da legge Venstres føringer til grunn, eller skal regjeringspartienes føringer legges til grunn? Det tredje er: I hvilken grad har Stortinget mulighet til å drive sin politiske kontroll knyttet til så viktige størrelser?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Venstre påtar seg et stort ansvar for utviklingen av norsk landbrukspolitikk med de grep man nå har gjort, og – jeg holdt på å si – de grep man ikke gjør. Det gjelder økonomien i dette – man kunne hatt en mulighet til å løfte dette noe mer enn hva Venstre nå signaliserer. Målpris på svin er en sak som har opptatt mange, og som er satt i spill på grunn av Venstres håndtering av dette. Oppkjøp når det gjelder geit, som jeg vet Venstre har vært opptatt av, er satt i spill. Satsing på økologisk landbruk er også satt i spill. Er det slik at det på disse områdene – som kanskje ligger litt utenfor sjølve rammen – også er gitt signaler fra Venstre til regjeringa, når man nå skal forhandle med faglagene, og at man kanskje kan få resultater som faktisk ville samsvare mer med Venstres politikk enn det som foreligger i dag?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Jeg undrer meg over Venstre, som nå setter disse tingene i spill og ikke får noen avklaring, men legger føringer – og risikerer å tape. Det er derfor jeg mener at Distrikts-Venstre går på en smell med det man nå gjør. Men så er det snakk om prosess. Jeg hørte innlegget til Farstad nå, hvor han sa at man angir ramme og føringer. På slutten av innlegget snakket han også om minst 625 mill. kr. Oppfatter Venstre det nå sånn at man i de forhandlingene som skal føres, står fritt med hensyn til ramme, slik at man minst kan få 625 mill. kr, men at rammen også kan forhandles høyere, og at det ikke er noe tak på hvordan rammen skal være?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Hele dette jordbruksoppgjøret har vært en svært uryddig prosess, og den blir ikke ryddigere etter at vi har hørt partiene – og for så vidt også statsråden – i dag. Nå har vi hørt fra representanten Farstad at 625 er bunnplanken i det som skal legges fram, og at det slettes ikke er noe tak. Vi har hørt fra representanten Ørsal Johansen at ved brudd i disse forhandlingene får Stortinget ta stilling til saken på nytt. Jeg har lyst til å utfordre statsråden: Ser han at dette blir uryddig overfor jordbruket som sådant, og at det ville vært bedre om man fra regjeringens side faktisk hadde forankret i forkant, før man startet de reelle forhandlingene, og så hva slags flertall man hadde i Stortinget, at rammen faktisk lå høyere enn det man la til grunn fra statens side, og at man da ville fått reelle forhandlinger? Det som virkelig undergraver forhandlingsinstituttet, er jo at man ikke har forankret, ikke operert i tråd med det som Stortinget sa for noen uker siden.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Da forstår jeg det slik at statsråden oppfatter Venstres føring – 625 – som det fastsatte beløpet. Det ville vært interessant å høre: Skal man forhandle om det viktigste instrumentet i jordbruksoppgjøret, altså rammen, eller skal man ikke? Det andre er: Det er jo mange andre spørsmål man har vært opptatt av. Målpris på svin er et slikt spørsmål. Nå sier statsråden at han skal lytte til signaler fra Venstre. Representanten Farstad sa i forrige replikkrunde at det hadde Venstre uttalt seg helt klart om når det gjaldt jordbruksmeldinga. Er det slik at Venstres oppfatning knyttet til målpris på svin også vil være førende for de forhandlingene statsråden nå går inn i?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Det ble sagt av en representant fra regjeringspartiet Høyre at det som har skjedd knyttet til dette jordbruksoppgjøret, er politisk spill. Jeg vil bare tilbakevise det. Jeg vil faktisk ikke beskylde noen for spill når det gjelder akkurat dette oppgjøret, for jeg føler at det er reelle diskusjoner knyttet til hva slags type virkemidler en vil bruke. Jeg vil understreke det særlig, for det er en stor gruppering bak innstillinga som mener at det er riktig at man har en ramme som skissert. Det er ikke noe politisk spill, det er noe man må ta med seg inn i eventuelle budsjetter, hvis det hadde fått flertall, og som har full realitet i seg. Det har også vært diskusjon knyttet til målpris, hvor man har tatt viktige avgjørelser. Noen vil, og noen vil ikke øke – bare, etter mitt skjønn, ganske marginalt. Men det er ikke noe politisk spill; det er å ta ansvar, det er å ta politiske valg. Det som derimot står igjen etter denne debatten, er at dette er en manifestasjon på regjeringens handlingslammelse knyttet til å føre sin politikk på dette området. Vi så det først når det gjaldt jordbruksmeldinga, hvor man altså ble nedstemt på veldig viktige områder, og det er bare kort tid siden vi ble belært av bl.a. representanten Ørsal Johansen, men også fra regjeringskretser, om at 410 mill. kr var rammen – take it or leave it. Så opplever vi at det er noen av oss uenig i, og det er fair nok, men nå er det plutselig slik at det ikke er 410, det er 625, pluss et eller annet fra utviklingsfondet, LUF. Så min konklusjon på dette er at vi har en regjering som ikke styrer, og som heller ikke i forkant, før man legger fram sine meldinger, tilbud, hva det måtte være, om man ikke sonderer i Stortinget, i hvert fall prøver å lese de tekstene som kommer herfra, og sier: Hva er det man skal legge vekt på? Det syns jeg er alvorlig. Og da går det sånn som det gjør nå, at vi ikke får avklart jordbruksoppgjøret, og at Stortinget blir fratatt den muligheten man har til faktisk å drive både politisk og konstitusjonell kontroll med det som skjer. Da er det ikke en bagatell at vi i dag ikke får avklart spørsmålet om f.eks. målpris eller volummodell på svin, som berører veldig mange, og som har stor effekt, og som jeg mener absolutt er et politisk spørsmål. Det er derfor jeg igjen utfordrer Venstre, men jeg utfordrer også statsråden, som skal ha ordet etter meg: Hva tenker man om det? Og hvordan tolker man Stortinget ut fra denne debatten, om hvordan man står i et så pass viktig spørsmål? Det ville det være interessant å høre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Aller først må jeg si til representanten Ingunn Foss at det ikke var hun som kom med påstandene om spill, så det kan hun ta helt med ro. Det var en annen representant, fra Høyre tror jeg, men jeg nevnte ikke navn. Bare så det er sagt. Når det gjelder spørsmålet om inntekt, skjønner jeg at det er vanskelig for Høyre, og kanskje særlig også for Venstre, nå å stå i at man ikke bidrar godt nok for å kunne redusere inntektsgap og går inn i en alvorlig diskusjon knyttet til hvordan dette er definert, og hva som er sagt fra SV og andre. Men konklusjonen på dagen er at i den grad noen bidrar mest med å redusere inntektsgap, må det være det som ligger i innstillinga, og der svikter Venstre norske matprodusenter, med god hjelp av Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg mener dette bør stå igjen som realiteten i denne debatten, viljen til å satse og viljen til kanskje å gjøre noe med det som er det viktigste for å sikre rekruttering og god økning i matproduksjonen: å sørge for at man reduserer inntektsgapet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Dette er mitt trumfkort overfor alle dem som argumenterer med at Arbeiderpartiet liksom har satt seg på Senterpartiets fang i jordbrukspolitikken. Her har vi et flertall – med unntak av Senterpartiet og SV – som går inn for å gi regjeringa samtykke til inngåelse av avtale mellom EU og Norge når det gjelder handel med landbruksvarer – forhandlinger etter EØS-avtalens artikkel 19. Jeg skal ikke gå i dybden av dette. Det har fulgt et tradisjonelt spor. Vi ser at noen av kvoteøkningene faktisk er mindre enn det vi opplevde ved siste forhandlingsrunde. Det er bra. Men jeg iler til med en gang og sier at det er en utfordring for oss når disse kvotene legges oppå hverandre og vi drar dem med, at kvotene blir så store – særlig for melkeproduksjon, men også for blomster og kjøtt. Flertallet har også understreket at når det gjelder disse tollfrie kvotene, bidrar det til å se på virkemidler som kompenserende tiltak. Fra Arbeiderpartiets side ser vi dette i sammenheng med det som skjer med eksportmulighetene, og særlig det som har skjedd rundt Jarlsberg-ost. Det ser ikke særlig lyst ut for mulighetene for å kunne drive det i framtida – i hvert fall ikke med de samme rammebetingelsene – når eksportstøtten fjernes. Det er behov for å ha en grundig gjennomgang, grundigere enn den regjeringa har vist, av mulige kompenserende tiltak. Det gleder meg at et flertall ser ut til å samle seg om et forslag om at dette må regjeringen komme tilbake til i budsjettet for 2018.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Jeg registrerer at representanten Storberget prøver seg på treffsikre analyser – vil jeg tro han mener – om Venstre og hvordan vi vil stå oss i distriktene i framtiden. Jeg tror ikke representanten får rett. Så til spørsmålet. Arbeiderpartiet har alltid ført en forsvarlig økonomisk politikk når det gjelder jordbruksoppgjøret, de har stått for en forsvarlig bruk av budsjettmidlene og har – slik jeg har forstått det – alltid stemt for statens tilbud. Samtidig har vi nå i det siste sett at Arbeiderpartiet har vist vilje til til dels stor økning i bruk av budsjettmidler i flere saker, f.eks. i NTP. Er representanten Storberget komfortabel med en bruk som den de har foreslått i denne saken? Og hvilke tanker gjør representanten seg om forpliktelser i årene som kommer som følge av dette?
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Når det gjelder spørsmålet om svin, klargjorde vi i jordbruksmeldingen ganske tydelig vår posisjon i det. Så det lar jeg ligge her. Men når det gjelder både økologisk landbruk og andre forhold som representanten Storberget tok opp, er det ting hvor vi legger inn føringer, og som vi i dialog med statsråden har vært meget opptatt av blir tatt hensyn til inn i den prosessen som skal gå nå. Så vil jeg si at vi satt jo i et samtalerom i noen dager, Storberget, undertegnede og flere andre, og det var et svar på det at vi ikke var fornøyd med det nivået vi lå på. Derfor ønsket vi å teste ut om det var riktig å gå sammen med resten av opposisjonen, men fant det beløpet som ble diskutert, for høyt.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Venstre har ikke satt noe tak. Venstre har sagt 625 mill. kr. Det er vi bekvemme med, og det har vi redegjort for. Det mener vi er et betydelig løft – som også burde glede representanten Storberget – fra det som var det opprinnelige tilbudet, og det tilbudet som forelå ved bruddet. Så undertegnede er meget bekvem med hvordan dette nå skal tas videre. Jeg har forventninger til at vi her får gjennomslag for politikken som vi er opptatt av, og som vi har framført i teksten her. Jeg tenker at vi skal vente med dommen over Venstre til vi har sett resultatet av den prosessen som skal gå. Og så må jeg virkelig forvente at partene går inn i den med liv og lyst.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Først må jeg få lov til å takke for gode ord. Det var hyggelig, og dem sender jeg gjerne tilbake, med hensyn til de samtalene som vi har hatt disse årene. Når det gjelder økologisk jordbruk, har vi lagt inn en veldig klar forventning om at satsingen på det ikke skal svekkes. Og av og til må man stole på at det som man legger inn av forventninger, faktisk blir oppfylt. Jeg har forventninger om at landbruksministeren virkelig tar hensyn til det i den prosessen som skal gå nå. Men når det gjelder melkeproduksjon, må jeg understreke at vi mener at den først og fremst skal skje i de distriktene hvor det ikke er mulig å dyrke korn, f.eks.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Når Venstre valgte å gjøre det på den måten vi gjorde det nå, var det fordi vi mente at rammen var for høy, slik som det lå an til å bli i de diskusjonene som vi hadde med bl.a. det partiet som Lundteigen representerer. For Venstre har det vært viktig å forsikre seg om, så langt som det er mulig, at det vi er opptatt av, og det vi har lagt inn av klare meldinger i tekst her, blir oppfylt. Vi har fått klare meldinger tilbake fra både statsminister og statsråd om at vi kan regne med at de forventningene som vi har, blir oppfylt. Det er mitt svar på det spørsmålet.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Ja, for oss er det bunnplanken som er viktigst. At vi har 625 mill. kr som bunnplanke, er det viktigste. Det føler jeg at det er bred og god enighet om. Det har også blitt tydeliggjort, mener jeg, av representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet her i salen – dette vil bli fulgt opp. Jeg har ingen grunn til å tro noe annet. Så bunnplanken er 625 mill. kr. Eventuelle andre midler må komme oppå det. 625 mill. kr er bunnplanken.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Mange har sagt at vi er i en spesiell situasjon. Ja, vi er det. Mange skyter på Venstre. Det tåler vi. At andre partier er mer opptatt av Venstre enn av sin egen politikk, får bli opp til dem. Det som er verre, er at det skapes en unødvendig usikkerhet om prosessen. Det ser ut til å være et poeng å lage sjau om den. Det synes jeg er mer skuffende. Jeg synes nå det er ganske godt redegjort for hvordan dette skal føres videre, ikke minst fra statsrådens side. Så blir det også – og det må jeg bare bruke litt tid på – skutt fra en del, og fra Arbeiderpartiet spesielt, om at Venstre hopper i armene på Fremskrittspartiet og Høyre. Det som har skjedd her, er at vi ikke er fornøyd med det som kom fra regjeringen, og så var vi ikke fornøyd med hvor det bar i de samtalene vi hadde med Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre. Det må være fair at man velger å si at dette kommer man ikke til å bli enige om, derfor må vi prøve å finne vår egen vei. Det er det vi har gjort, og det er det vi har prøvd å gjøre etter beste evne. Så til representanten Pollestad. Jeg vil konsentrere meg om målprisen. Venstre er med på statens og jordbrukets opplegg med en økning i målprisen på 150 mill. kr. Det har vi redegjort for tidligere. Det har vi ikke noen spesielle innvendinger imot heller, selv om jeg er enig i statsrådens vurdering om at dette er på grensen til det som er mulig. Når Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV velger å øke målprisene utover disse 150 mill. kr, er det problematisk for Venstre. Det var ikke Venstre tungt inne i da vi diskuterte det internt i gruppen i de samtalene som var. Da var det mer rammen som var saken. Jeg håper at jeg i hvert fall har svart på noe av det jeg er blitt utfordret på gjennom debatten her.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-16:
Når vi i dag behandler ny avtale med EU om utvidet handel med landbruksvarer, støtter Venstre forslagene slik de foreligger. Det er verd å merke seg at den nye avtalen gir konsesjoner for varer som det allerede er import på, men tollfrie kvoter kan ha negative konsekvenser for norsk produksjon av disse varene. Ved framtidige forhandlinger knyttet til artikkel 19 bør det tas hensyn til at slike konsesjoner kan få negative konsekvenser for norske primærprodusenter. Sett i sammenheng med Stortingets vedtak om å fase ut eksportsubsidier innen 2020 kan økte kvoter slik det legges opp til her, gi utfordringer for norske melkeprodusenter. Venstre er opptatt av å gi gode vilkår for norsk landbruk og ønsker at man skal støtte opp om norske produksjonsmuligheter. I en situasjon med økt prispress på det norske melkemarkedet er det viktig å stimulere forbruket av norsk melk. For høy målpris på melk kan redusere det norske forbruket. I april behandlet vi jordbruksmeldingen. I en flertallsmerknad la Venstre vekt på at den statlige andelen av kvotesalg holdes tilbake inntil det er balanse i markedet. Venstre mener at EØS-avtalen er av avgjørende betydning for en god utvikling av norsk næringsliv – virkelig – i sum også for norske landbruksinteresser. Likevel er det viktig at vilkårene for handel med landbruksvarer er til gjensidig fordel, slik artikkel 19 slår fast. Det bør være mulig å oppnå økt handel uten å la det gå ut over norsk produksjon. Det er det Venstre ønsker: økt handel og samarbeid innad i EU, som gagner både Norge og resten av Europa. Helt til slutt vil jeg gjerne takke saksordfører Storberget for vel utført arbeid med saken.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Representanten Storberget er inne i sine siste dager som representant i nasjonalforsamlingen, i alle fall for denne gang. Jeg har lært å kjenne representanten det siste halvannet året i næringskomiteen, og jeg setter pris på kjennskapet og samarbeidet. På mange måter er representanten både skvær og redelig i mange sammenhenger. På tross av dette hender det at også vi på Stortinget har oppturer og nedturer. På sånne nedtursdager med grått vær og andre negative faktorer pleier jeg å ta fram en utgave av Klassekampen fra en lørdag i mai i 2014, der representanten Storberget velvillig poserer sammen med en fjellrev fra Svalbard, og der han er sitert med følgende: «Landbrukspolitikken styres fra mitt kontor.» Er det fortsatt representantens inntrykk?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Det kan være krevende å inhalere slik selvtilfredshet når man står i en situasjon der det faktisk har blitt brudd. Da er den oppskriften man skryter av, om hvor bra en selv er, kanskje ikke så god. For det har vært ganske tydelig i svaret fra bøndene at de ikke er fornøyd med det de har fått tilbud om. Men nå står det at man skal styrke grunnlaget for beite på innmark. Gjelder det for statens tilbud, eller tar man hensyn til flertallet i jordbruksmeldingen som sa at utmarksbeitet skulle styrkes, men ikke gå på bekostning av innmarksbeite?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-16:
Kanaliseringspolitikken har sikret utstrakt beitebruk og dyrehold i Distrikts-Norge. Det er svært viktig for små og mellomstore bruk over hele landet. I mitt fylke, Oppland, står dalførene i Gudbrandsdalen og Valdres for en viktig del av melkeproduksjonen. Det er viktig å unngå å forrykke denne balansen mellom de ulike produksjonene i landet, som kan føre til nedbygging av verdifull matjord og reduksjon av dyrehold i Distrikts-Norge. For å hindre dette er det viktig å styrke kornøkonomien på flatbygdene og øke stimulansen til den grovfôrbaserte husdyrproduksjonen, slik at den opprettholdes i distriktene. I sum er dette også viktig klima- og miljøpolitikk. I Venstre synes vi at Kristelig Folkeparti i årets oppgjør lefler med en omstilling på flatbygdene. Hvordan vil Kristelig Folkeparti ivareta husdyrholdet i distriktene? Hva er partiets tanker om forholdet mellom korn og grovfôr?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-16:
Jeg takker for svaret, men jeg må si det er veldig oppsiktsvekkende. Det er en av grunnene til at Venstre og Kristelig Folkeparti skiller lag her. Det er ikke noe problem å sentralisere matproduksjonen i Norge i Østfold, rundt Mjøsa, i Rogaland og rundt Trondheimsfjorden, men da drar vi jo husdyrproduksjonen og beitebruket ut av dalførene i Valdres og Gudbrandsdalen. Hva skal vi erstatte sysselsettingen med der? Det blir en stor utfordring. Det er faktisk det dette handler om – strukturpolitikken, som vi må bevare. Representanten var opptatt av at unge bønder er opptatt av inntekt. Ja, men de unge bøndene jeg møter, er også opptatt av investeringene: Hva må en investere for å drive for framtida? Og når representanten sier «i skyggen av robotfjøs»: 30 pst. av melken kommer nå fra robotfjøs – det er åpenbart framtida. Hvordan skal vi legge til rette for at flere skal få ta del i den investeringen? Hva er Kristelig Folkepartis svar når det gjelder framtida her?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
I den augneblinken staten forankrar forhandlingsposisjonen sin i Stortinget før ein forhandlar med jordbruket, er Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag sjakk matt. Slik har forhandlingsinstituttet aldri, så vidt eg veit, vore praktisert. Så den situasjonen som representanten Knut Storberget no ber om, ville ha medført at forhandlingsinstituttet, slik det er formulert i hovudavtalen, kollapsa. Men det er enkelt å forstå føringane frå Venstre. Dei seier: formell ramme 625. Det sa også representanten Pål Farstad no. Og så seier dei at utover det kan ein bruke frigjorde midlar frå LUF – 130 mill. kr, seier dei om det i merknaden sin – til fordeling. Så fortolkinga av det er veldig enkel – dersom ein ønskjer å skjøne fortolkinga.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Under føresetnad av at ein klarte å halde marknadssituasjonen omtrent som han er, ville det løfte inntektene med 410 mill. kr. Det går for så vidt fram av spørsmålet. Men utover det ville jordbruket dersom dei betra marknadsbalansen, kunna hente ut inntil 350 mill. kr til. Viss ein hadde gjort det, snakkar vi altså om betydeleg høgare beløp. Dette har vore heilt avklart frå staten sin posisjon heile tida. Ein har fått eit tilbod som vi la på bordet i utgangspunktet, som gjorde det mogleg med ein viss inntektsvekst, men som ville medført at jordbruket måtte ta ansvar for overproduksjon viss ein skulle kome opp i ei like høg inntektsutvikling som andre grupper måtte ha, i prosent. Det framstår av og til her som om det er kjent kva inntektsoppgjeret for lønsgruppene vil vere neste år. Det er det som kjent ikkje forhandla om enno, så det er i så tilfelle i beste fall eit anslag.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Det som eg vil presentere for jordbruket, er eit tilbod i tråd med Venstres merknad. Den anviser ei formell ramme på 625 mill. kr, og så seier ein at ein ytterlegare kan fordele 130 mill. kr frå eigenkapitalen i LUF. Det er oversiktleg. I tillegg til det anviser merknaden frå Venstre nokre politiske føringar, som eg naturlegvis vil ta omsyn til i tilbodet til jordbruket. Det er avklart. Men når det gjeld detaljspørsmål om korleis dei vidare forhandlingane går: Når Stortinget ber staten om å ta opp igjen forhandlingar – det er det vedtaket Stortinget kjem til å gjere i dag – meiner eg at dei samtidig må ha respekt for at det faktisk set statsråden i ein posisjon der han skal over i ein forhandlingsprosess, basert på at stortingsfleirtalet ber om det. Då er ein nøydd til å ha respekt for den prosessen.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Dersom ein oppnår målpris, medfører det at dei som produserer mest, får høgast utvikling i inntekt basert på prisuttak. Men det er jo ingen tvil om at det ville vere ein heilt ny praksis viss ein no begynte å ta ut meir i målpris enn det som bondeorganisasjonane, deira medlemer som har ansvaret for overproduksjon, faktisk krev. Eg synest det ville vere oppsiktsvekkjande, og eg er derfor glad for at Stortinget ser ut til å følgje regjeringas forslag til målprisar. Det er i det som vi definerer som ytterkant av det som var ansvarleg å ta ut i målpris i år. Vi strekte oss dit fordi jordbruket kravde det. Men vi er heilt einige om ramme, vi er heilt einige om innretning. Eg er veldig glad spesielt for at Venstre bekreftar at kanaliseringspolitikken ligg så tydeleg. Ein vil få ei formell ramme på 625 mill. kr, som begge Arbeidarparti-representantane har vore innom, og så kan ein ytterlegare fordele 130 mill. kr. Det gjev då ei totalramme til fordeling på 755 mill. kr, mens 625 mill. kr av dette er formell ramme.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Det siste avgjer ikkje eg. Eg kan avgjere kva tid dei sender det til Stortinget, men kva tid dei skal behandle det, får Stortinget leggje opp sin eigen plan for. Men eg har forstått signala frå Venstre, seinast no bekrefta av representanten André Skjelstad. Det blir ei formell ramme, som Venstre legg til grunn i sin merknad, på 625 mill. kr. Ytterlegare 130 mill. kr frå eigenkapitalen i LUF kan fordelast. Viss ein er oppteken av føreseielegheit for produsentane, er det kanskje på tide at opposisjonen no faktisk høyrer på det som fleirtalet seier, i staden for å spreie unødig usikkerheit rundt kva Stortinget i dag vedtek. Eg seier at eg vil leggje Venstres merknad til grunn. Den er klar og tydeleg både på formell ramme og på ytterlegare midlar til fordeling. Så viss ein er oppteken av produsentane sitt ve og vel i dette, er det på tide å slutte med det politiske spelet.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-06-16:
Eg har nokre kommentarar. Når representanten Geir Pollestad, som er leiar i næringskomiteen, gjer denne debatten til eit spel om i kva grad eg er sett under administrasjon eller ei, så har eg berre følgjande melding: Eg er næringsminister for norsk jordbruk. Eg gjer det stortingsfleirtalet ber meg om, og har tenkt å gjere det på eit vis som gjer at norsk jordbruk opplever at dei er i ein reell forhandlingsposisjon. Spel må gjerne Senterpartiet drive med, men eg kjem ikkje til å kaste meg på den bølgja. Per Olaf Lundteigen bruker å etterlyse ein ærleg debatt i denne stortingsdebatten. Eg håper vi får høyre kva Senterpartiet f.eks. meiner om kraftfôrpris, i innlegget frå han seinare. Representanten Odd Omland sa noko det er grunn til å setje spørsmålsteikn ved, i innlegget sitt, nemleg at slik deira pengebruk slår ut på referansebruka, så var han heilt sikker på at dette vart bra. Vi har ikkje rekna på referansebrukutslag av den fordelinga. Den einaste andre som kan ha gjort det, er den andre parten i jordbruksavtaleforhandlingane. Det er berre to som kan rekne ut det, på oppdrag. Det betyr, viss ein skal leggje til grunn at det har vore gjort, at dei personane som i dag seier at dei er varme forsvararar av forhandlingsinstituttet, slepper den eine parten inn på bakrommet og gjer berekningar for seg. Det registrerer eg. Ein er naturlegvis i sin fulle rett til det, men eg synest det er merkeleg at ein då kan hovere over andre parti, f.eks. Venstre, sin posisjon, når det gjeld forhandlingsinstituttet. Det heng ikkje saman for meg, det. Til alle som prøver å gjere dette til eit spel om at målet vårt er å undergrave avtaleinstituttet: Vi har ein politisk avtale med Kristeleg Folkeparti og med Venstre om at det ligg til grunn. Det har prega mi gjerning i dei åra eg har hatt ansvar for norsk jordbruk, og det kjem til å gjere det så lenge det er regjeringas posisjon. Så også det kan Stortinget ta for gjeve. Det gjer at vi no er i ein situasjon der staten på ny skal ha samtalar med jordbruket for å lande eit jordbruksoppgjer for neste år. Dei samtalane kjem til å vere prega av ei forståing for det dette fleirtalet no seier, eit reelt ønske om å få landa ein avtale mellom partane basert på Venstres føringar. Viss vi treng føreseielegheit for næringsaktørane, oppfordrar eg i alle fall på tampen av debatten opposisjonspartia til å begynne å faktisk vise at dei er opptekne av andre ting enn politisk spel.