trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2018-05-09:
Jeg ser alvorlig på at det i den siste tiden har vært perioder med redusert ambulanseflyberedskap, spesielt i Finnmark. De ansatte i helsetjenesten, spesielt i nord, gjør nå en betydelig innsats for at denne situasjonen i minst mulig grad skal ramme pasientene. Jeg har som ansvarlig for de regionale helseforetakene, øverste ansvarlige, hatt en tett dialog med Helse Nord og gjennom dem også med Luftambulansetjenesten. Jeg har vært i Bodø og Tromsø, møtt dem som står i situasjonen, og blitt orientert om hvordan de som ansvarlige for den utførende tjenesten planlegger å håndtere beredskapen framover. Helse Nord har, som jeg også har bedt om, oversendt en plan med tiltak både på kort og på lang sikt. Planen må nødvendigvis videreutvikles og oppdateres etter hvert som situasjonen utvikler seg, ikke minst hvis det skjer endringer i Lufttransports evne til å levere den tjenesten som de har avtale med staten å levere på også videre. Helse- og omsorgsdepartementet har anmodet Forsvarsdepartementet om bistand. Forsvaret satte inn et bemannet helikopter i Finnmark i går ettermiddag, og de vil sette inn ytterligere ett i morgen. Dette gir ifølge Helse Nord en stabil beredskapssituasjon de nærmeste to ukene. I tillegg er det innleid supplerende fly for å avhjelpe situasjonen. Dagens operatør, Lufttransport, har ansatt ti–tolv piloter som skal erstatte dem som har sluttet. De nye pilotene trenger imidlertid opplæring før de er i stand til å gå inn i ordinær tjeneste, og det forventes at disse er klare i juni. Luftambulansetjenesten i Norge ble etablert som en nasjonal tjeneste i 1988, og den har alltid vært levert av private leverandører. De private aktørene har vært pionerer i utvikling og drift av tjenesten, og vi har en lang og god tradisjon for samarbeid. Tjenesten har dermed jevnlig vært ute på anbud med om lag ti års mellomrom. Luftfart er en svært komplisert sektor, både teknisk og sikkerhetsmessig, også når det gjelder regelverk. Det er derfor etter vår vurdering ikke en kompetansespesialisthelsetjeneste en nødvendigvis skal bygge opp på egen hånd. Hver tiende år har vi fornyet flyflåten og hevet kvaliteten på mange områder. Det vil imidlertid alltid være krevende med et operatørbytte. Gode, forpliktende avtaler og systematisk forberedelse er viktig for å lykkes. Helseforetaket og Luftambulansetjenesten har etablert avtaler både med dagens operatør og med framtidig operatør som gir klare føringer om tett samarbeid i overgangsfasen. Det er også etablert et eget innføringsprosjekt, der begge operatørene bidrar. I tilsvarende skifter har en basert på disse virkemidlene heller ikke sett den typen konsekvenser som vi ser nå. Vi er inne i en krevende fase for Luftambulansetjenesten. Jeg har bedt helseregionene følge situasjonen spesielt nøye og er selv løpende orientert om utviklingen. Vi vurderer selvfølgelig hele veien behov for nye tiltak. Vår hovedoppmerksomhet nå er å bidra til at pasientene, spesielt i nord, i minst mulig grad blir rammet av den situasjonen som er. Det er det som må være hovedprioriteringen.
Bent Høie (Høyre), 2018-05-09:
Som representanten er klar over, er den situasjonen som vi nå står i, i veldig stor grad knyttet til at forhandlingene mellom pilotenes fagforening og den nye operatøren strandet for i overkant av en uke siden. Det betyr at hovedsituasjonen nå ikke nødvendigvis er knyttet opp til rekrutteringssituasjonen, men at vi også har situasjoner som oppstår på veldig kort varsel knyttet til piloter som opplever at de ikke er i stand til å fly. Det betyr at dette må håndteres med å sette inn ekstra ressurser, som også er gjort. Det gjøres også en betydelig innsats i helsetjenesten for å håndtere dette med en rekke tiltak både på beredskapssiden og på tjenestesiden. Det er den måten vi kan håndtere en sånn situasjon på.
Bent Høie (Høyre), 2018-05-09:
Dette anbudet er gjennomført på helt ordinært vis. Det er ikke vanlig at helsetjenesten stiller krav om virksomhetsoverdragelse, heller ikke ved denne type tjenester. Fra juni skal Norsk Luftambulanse AS, selskapet til Stiftelsen Norsk Luftambulanse, overta flere av helikopterbasene. Det er også et helt ordinært anbud, uten krav om virksomhetsoverdragelse, og vi ser ikke den tilsvarende situasjonen der. Dette er tjenester som har vært jevnlig ute på anbud siden det ble etablert som en nasjonal tjeneste av en arbeiderpartiledet regjering i 1988. Min hovedoppmerksomhet handler om pasientene og deres sikkerhet, og derfor handler det om å bidra til og sikre at det settes inn nødvendige tiltak, nettopp for å unngå at dette skal gå ut over pasientenes trygghet.
Bent Høie (Høyre), 2018-05-09:
Det er en veldig krevende situasjon helsetjenesten er i, spesielt i nord og ekstra spesielt i Finnmark de siste døgnene. Jeg reiste som sagt opp på lørdag for å møte helsetjenesten både i Bodø og i Tromsø og representanter fra Helse Finnmark. Jeg møtte også dagens operatør og de tillitsvalgte. Situasjonen er at vi hadde behov for enda flere tiltak og også planer for et mer langsiktig arbeid, og det ba jeg Helse Nord om å få. Det ble oversendt til oss for halvannet døgn siden. Der er det en rekke tiltak som både er iverksatt, og som kan iverksettes og skaleres opp etter behov. Som kjent har vi benyttet oss av avtalen som vi har med Forsvaret, og vi har rekvirert to av Forsvarets helikopter. Det ene av de helikoptrene er nå på plass i Kirkenes. Det andre helikopteret vil komme i morgen. Det settes inn ekstra fly, som leies inn av den framtidige operatøren, og det er også gitt oppskaleringer i tjenesten – oppskalering med bil på ambulansesiden, oppskaleringer i beredskap med kompetanse på de mindre sykehusene og en rekke andre tiltak. Dette er tiltak som kan forsterkes. Situasjonen endrer seg fra dag til dag. Derfor er vi nødt til å kunne oppskalere disse ulike tiltakene etter behov. Det er en god del av de transportene som foregår med fly, som er planlagte transporter. De vil selvfølgelig bli mindre prioritert i en slik situasjon nettopp for å kunne håndtere de transportene som haster mer. Det er den måten som tjenesten håndterer den typen samtidighetskonflikter på, hele veien. Det er krevende for dem som jobber i tjenesten, spesielt når det ser ut som om dette kan vare over tid. Derfor er bl.a. den regionale AMK på UNN forsterket bemanningsmessig. Så det er en rekke tiltak som settes inn. Jeg kommer til Stortinget 15. mai, og jeg har bedt om å få redegjøre for situasjonen. Da vil jeg komme nærmere inn på disse tiltakene og omstendighetene rundt saken.
Bent Høie (Høyre), 2018-05-09:
Først til beskrivelsen av situasjonen: Det er ikke slik at vi er i en situasjon der alle ambulanseflyene står på bakken. Det var vi i én natt, den dagen da det var brudd i forhandlingene. Etter det har det vært ambulansefly tilgjengelig. I dag er en i en helt annen situasjon, bl.a. når det gjelder tilgjengelighet, enn det som en var i for to døgn siden. Det som da skjer, er at en har en prioritering av oppdrag i tjenesten. Det er helt riktig at helikopter ikke kan løse alle oppdrag, på samme måte som luftambulansefly heller ikke kan løse alle oppdrag. Men det betyr, slik som vi gjør nå, at når vi setter inn to ekstra helikopter med medisinsk kompetanse om bord, vil de kunne løse de oppdragene de kan gjøre, og vil dermed avlaste flykapasiteten, slik at flykapasiteten i større grad er tilgjengelig for de oppdragene som bare fly kan løse. Så det er den samlede beredskapen som er avgjørende for pasientens trygghet.
Bent Høie (Høyre), 2018-05-09:
Det anbudet er gjennomført på samme måten som tilsvarende anbud er gjort, uten at det har hatt den konsekvensen som vi nå ser, i andre sammenhenger. Det er ikke vanlig å stille krav om virksomhetsoverdragelse i denne type anbud. Det ville i så fall vært noe nytt. Så er det regelverk knyttet til virksomhetsoverdragelse, bl.a. regulert i arbeidsmiljøloven, og det er muligheter for å inngå avtaler om det. Det er nettopp den type spørsmål som enten er et forhandlingsspørsmål, eller som er et juridisk spørsmål. Den avtalen som er inngått, er inngått på lovlig vis. Den representerer ikke dumping av priser eller store besparelser fra statens side, tvert imot. Konsekvensen av den nye avtalen er at kostnaden for denne tjenesten øker med over 20 pst., med 100 mill. kr årlig, bl.a. fordi tjenesten vil bli styrket.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2018-05-09:
Mitt spørsmål til statsråden er følgende: «Fredag 27. april strandet forhandlingene mellom Norsk Flygerforbund og Babcock Scandinavian AirAmbulance, BSAA, om en avtale om overgang av ambulanseflyvere til BSAA, som overtar ambulanseflyvningen fra 1. juli 2019. Dette resulterte i at alle ambulanseflyene i Norge ble satt på bakken. Mangelen på ambulanseflyberedskap vedvarer, og det er rapportert alvorlige avvik fra ansvarlig medisinsk hold. Hva konkret vil statsråden gjøre for å sikre at det vil være 24-timers ambulanseberedskap tilgjengelig i det kommende året?»
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2018-05-09:
Hastetiltakene hjelper ikke for syke nyfødte og premature unger. Det varslet barneavdelingen på UNN i dag. Livet deres er altså avhengig av at luftambulansen fungerer. Barnelege Marianne Nordhov sier at det bare er spørsmål om tid før liv går tapt. Det er snakk om nyfødte barn. Det dette handler om, er mennesker. Det er syke folk som er helt avhengige av at man har ambulanse på plass – på hjul, i luft og på vann, når liv skal reddes. Da må man ha krisetiltak som ivaretar det. Når man får beskjed om at man ikke får plass til en kuvøse inne i disse flyene, kan man heller ikke redde nyfødte premature unger. Mitt spørsmål blir nå: Mener helseministeren at dette er nok til å si at det er å anse som en nasjonal krise?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2018-05-09:
Det er åpenbart uenighet om de tiltakene som settes inn, om de er gode nok eller ikke. Medisinsk personell på UNN mener åpenbart at dette ikke er tilstrekkelig. Så kan vi ha en lang runde om det. Jeg har også behov for å komme inn på det som er en del av kjernen av problemet, og det handler om selve anbudet. Det er et anbud som ikke hadde virksomhetsoverdragelse med seg, at de pilotene som i dag er i de jobbene, ikke følger med over. Dermed må de i så fall søke på sine egne jobber når man får en ny operatør. Det er viktig for meg å få svar på dette, for det er helseministeren som er den øverste ansvarlige. Man kan ikke si at det ansvaret ligger bare på Helse Nord. Ansvaret ligger på statsråden. Spørsmålet mitt til statsråden blir nå angående anbudet: Er statsråden fornøyd med utformingen av selve anbudet?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-09:
Regjeringen deler representanten Stoknes’ bekymring knyttet til plastforsøpling, ikke minst i havet. Derfor har regjeringen i Jeløya-plattformen et eget punkt om forsøpling der en rekke mål og tiltak foreslås. I revidert nasjonalbudsjett foreslår vi også å styrke bistandsprogrammet mot marin forsøpling med 130 mill. kr – en oppgang fra 150 mill. kr til 280 mill. kr. Tiltakene som regjeringen har foreslått, tar utgangspunkt i at plastutfordringer i all hovedsak er et avfallsproblem ved at plasten blir værende i naturen i stedet for å bli brukt til energiutnyttelse eller gjenvinning. Derimot er det lite hensiktsmessig å rette virkemiddelbruken mot oljeselskapene. De kan i veldig begrenset grad påvirke hvordan ulike husholdninger og bedrifter håndterer avfall, inklusiv plastavfall som de har levert råvarer til. Det gjelder ikke bare for olje, men også for andre råvarer. Det vil eksempelvis være like lite hensiktsmessig å la aluminiumsprodusenter være ansvarlige for drikkevannsemballasje av aluminium som kommer på avveier i naturen. Som alle andre må oljeselskapene stå til rette for egen avfallshåndtering og drive miljøeffektivt på norsk sokkel. Vi er i dag verdensledende på helse, miljø og sikkerhet i olje- og gassnæringen. Løsningen på plastforsøplingsutfordringen består derfor dels i bedre avfalls- og innsamlingsordninger og dels i redusert unødig plastbruk, og dette må skje gjennom en internasjonal dugnad. Som med klimautfordringen er plastutfordringen i havet en global utfordring og må løses globalt. Så vil jeg understreke at plast er et svært godt materiale med en del egenskaper og kvaliteter som mange produkter er avhengige av. Det viktige er å hindre at plast havner på avveier i naturen, og da er det gode mottaks- og behandlingssystemer – ikke minst også i utviklingsland – som er viktig. Regjeringen har en offensiv strategi mot forsøpling og vil styrke Norges internasjonale lederrolle i arbeidet mot marin forsøpling og gå foran med offensive nasjonale tiltak på toppen av det. Som nevnt, regjeringens ambisjoner er reflektert i Jeløya-erklæringen og følges i det daglige opp av klima- og miljøministeren.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-09:
Som jeg understreket i mitt hovedsvar, er det vanskelig å gå etter råvareprodusentene i dette tilfellet. Oljemarkedene er organisert slik at olje blir solgt, og en kan ikke følge olje fra gitte felt, gitte produsenter, til de sluttproduktene man ender opp med, enten det er til drivstoff eller, som i dette tilfellet, petrokjemisk industri. Det er også viktig å understreke at de 19 pst. som går til industri og petrokjemi, er et anslag på det globale markedet. Hvor norsk olje havner, er det ikke mulig å spore gjennom den markedsløsningen man har i dag. Det er også slik at av de 19 pst. er 12 pst. spesifikt knyttet til petrokjemi, resten er knyttet til andre industriprosesser.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-09:
Jeg vil gjerne understreke at plastutfordringen skal vi ta på alvor, men den er knyttet til det å håndtere plastavfall – å sørge for at man har gode mottaks- og behandlingssystemer globalt. Den diskusjonen som nå blir forsøkt trukket opp her av representanten Stoknes, med referanse til tobakksindustri og klimasøksmål, mener jeg er en avsporing. Norge er en relativt stor produsent av olje, ja, men står fortsatt for bare 2 pst. av verdens oljeproduksjon. Skulle vi gått til det skritt som representanten for Miljøpartiet De Grønne ønsker, og ha en styrt avvikling av norsk olje- og gassvirksomhet, ville nok den oljen som vi her snakker om, som går til petrokjemisk industri, blitt produsert andre steder. Dette er på lik linje med debatten vi har om klimautfordringer og hvordan det ville tatt seg ut om vi skulle avvikle vår industri – da ville den produksjonen ha skjedd et annet sted. Vi er en råvareprodusent, og vi skal fortsette å produsere olje og gass, og så må vi løse plastutfordringen på en egnet måte.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
På vegne av representanten Bjørnar Moxnes og meg selv vil jeg sette fram forslag om en mangfoldig barnehagesektor der pengene går til barnas beste. På vegne av representantene Arne Nævra, Karin Andersen og meg selv vil jeg framsette forslag om å sikre virksomhetsoverdragelse for de ansatte i jernbanen. Gitt tidsperspektivet for den prosessen ber vi om hastebehandling i henhold til forretningsordenens § 39c. Så vil jeg på vegne av representantene Solfrid Lerbrekk, Karin Andersen, Kari Elisabeth Kaski, Arne Nævra og meg selv sette fram forslag om å gi trygdeoppgjøret fullverdig behandling i Stortinget, for å vise landets eldre den respekt de fortjener. Siden det ikke er levert som sak til Stortinget, vil jeg også der foreslå hastebehandling etter § 39c.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-05-28:
Jeg merket meg at Arbeiderpartiets parlamentariske leder i sitt innlegg ikke fokuserte på det som jeg oppfatter som en av våre store utfordringer, mange innvandrerkvinners stilling i samfunnet. Det er egentlig bare å se på statistikken. Selv om man ikke har så veldig lyst til å snakke om det, er de lavest representert når det gjelder deltakelse i arbeidslivet og høyest representert når det gjelder deltidsstillinger. Man kan bare se på Fafo-rapportene. Dette gjelder særlig familiegjenforente, mens den nye generasjonen sliter med andre utfordringer og inngrodde holdninger når det gjelder valg av ektemake, klesplagg – for ikke å nevne homofile og lesbiske. Mange i innvandrermiljøer må gå i skjul, som også mange i kristne, konservative miljøer i Norge. Vi har i alle fall gjort det lettere for noen transpersoner og personer som ønsker å skifte kjønn. I dag kan man faktisk skifte juridisk kjønn uten å gå gjennom store operasjoner. Den store utfordringen som jeg mener parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet ikke tok tak i, var den økende andelen av fattige barn. Det er nettopp det som skjer når en i familien ikke er i arbeid, da har man ikke den økonomiske inntekten som andre har, og man vil ligge etter. Barn får ikke delta i fritidsaktiviteter, noe som denne regjeringen har tatt tak i. Men dette er en utfordring. Det undrer meg også at ikke den tidligere utenriksministeren var innom utfordringene internasjonalt. Det er store problemer når det gjelder trafficking, overgrep mot kvinner i flyktningleirer, kidnapping av unge jenter av Boko Haram. Her har regjeringen tatt et initiativ i FNs leirer til å sette i gang både lese- og skrivekurs, som er tilrettelagt for kvinner og unge jenter som ellers skulle ha passet barn. – Nei, fokuset var, som forventet, på skattepolitikk, det vil si at det ble pakket inn i økonomisk politikk, og det var også en visitt til søndagsåpne butikker, at det ikke var likestillingsfremmende. Vel, da får man jobbe med å få flere menn inn i den næringen.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-05-28:
Dette ble en debatt med litt temperatur på slutten, men jeg synes vel at vi faktisk fortjener å si at vi gjør det bra i Norge, og det skal vi fortsette med. Likestillingsdebatt handler om mer enn ranking. Det sa faktisk Arbeiderpartiets parlamentariske leder. Selv mener jeg at vi i denne debatten har fokusert altfor lite på det som egentlig er utfordringen i Norge, og det er dem som ikke når opp. Så jeg synes at med ord som «revers» og «blodfattig igle» er det slutt på argumentene. Da bør vi heller komme inn på tiltakene til dem som virkelig trenger det, dem som er nederst ved det politiske bordet, og det er faktisk mange innvandrerkvinner.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-05-28:
Da jeg var oppe sist, fremmet jeg ikke komiteens innstilling på vegne av regjeringspartiene, og det la sikkert presidenten merke til. Men det gjør jeg nå. Jeg vil starte med at Høyre i 2013 gikk til valg for et samfunn der alle krefter skulle tas i bruk. Vi gjorde det nettopp fordi vi så at både ideelle og private institusjoner sto i fare for faktisk å bli lagt ned. Det gjelder særlig ideelle, den gangen rusinstitusjoner og de som drev med barnevern. Heldigvis har vi fått en ny regjering, som satte fart i det å få ideelle opp og få flere avtaler med ideelle. Det hadde ikke skjedd med en ny regjering, og det håper jeg noen i salen her biter seg merke i. De ideelle aktørene har fått større forutsigbarhet og en større del av det vi kan kalle et marked, de siste årene. Det gjelder også i barnevernet. Jeg har lyst til å si at det som SV nå påpeker, at man på dagen skal avvikle avtaler med de private – det gjelder altså ganske mange barn som er i private institusjoner og i fosterhjem, og 8 000 ansatte – jeg tror man fremmer det fordi man vet at det faktisk ikke er gjennomførbart. Jeg opplever også at private i institusjoner snakkes ned. Det er ingen forskjell på kvaliteten – det er ikke dokumentert – på det man gir i private, ideelle og offentlige institusjoner, når det gjelder barnevern. Det er ingen dårligere kvalitet, enten det gjelder private på sykehjem, i barnehage eller i barnevern. Tvert imot vet vi faktisk at mange offentlige barnevernsinstitusjoner gjennom historien har en stygg historie av overgrep. Vi blir beskyldt av Rødt for å skyve barna foran oss, men jeg opplever at det er det Rødt selv gjør ved å si at det kun skal være noen få tilbydere. Vi ønsker et mangfold, ja, men vi ønsker også å kontrollere dette mangfoldet, enten det er private eller ideelle.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-05-28:
Jeg ble veldig usikker på Arbeiderpartiets forslag, egentlig. Hvis det legges til grunn det som representanten Henriksen her sa, er det jo faktisk feil, for det Henriksen her sa, er at det var flest barnevernsbarn i private institusjoner, men det er det ikke. Det er flest i private fosterhjem – så det er helt omvendt av det representanten Henriksen sa. Derfor setter jeg spørsmålstegn ved hvordan dette forslaget skal forstås.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2018-05-28:
Statsråden var i mindre grad innom lønsforskjellar og likeløn i utgreiinga si og i og for seg også i innlegget sitt her i dag. Lønsforskjellar og likeløn står jo heilt sentralt når det gjeld likestilling, det er kanskje det mest sentrale punktet av alle. Ifølgje statistikk for 2016 utgjorde den gjennomsnittlege månadsløna for kvinner berre 86 pst. av menns løn. Sjølv om det er forbode å diskriminere når det gjeld løn for likt arbeid og lik stilling, vil det nok likevel oppfattast forskjellig ute. Det vert sagt mange ord om førebygging, men det vil også krevje handling, etter vårt syn. Så spørsmålet til statsråden tek utgangspunkt i dei to forslaga som vert fremja i løpet av i dag og i morgon – for det første lovfesta likeløn, jf. det som har skjedd på Island, og i morgon vert det fremja eit forslag som gjeld uttaksrett for menn av foreldrepengar. Spørsmålet er: Vil statsråden vurdere denne typen forslag, som er både målretta og rett på problemstillingane?
Olav Urbø (Senterpartiet), 2018-05-28:
Først og fremst vil eg takke Arbeidarpartiet for å ha fremja dette forslaget. Barnevernet er stadig i søkjelyset, og det kjem fram forhold som gjev grunn til bekymring, alt frå korleis barn vert tekne hand om til korleis barnevernet er organisert. Trass i stadige skjerpingar opplever vi kritikkverdige forhold i barnevernet. Dette illustrerer berre kor komplekst og vanskeleg feltet er. Sjølvsagt skal vi setje mykje inn på å jobbe for eit barnevern som varetek samfunnsoppdraget sitt på ein god måte. Ein kan ikkje gjenta for ofte at kommersialiseringa av velferdstenester har vorte ei utfordring. Det er ei utvikling der fellesskapets verdiar går til private, kommersielle aktørar. I løpet av fem år har dei kommersielle selt barnevernstenester for over 13 mrd. kr. Det er ingen små summear vi snakkar om. Senterpartiet ønskjer at sentrale offentlege tenester i større grad skal drivast av det offentlege. Det gjeld særleg barnevernet. For barnevernssektoren ønskjer vi vidare eit større innslag av ideelle aktørar. Vi meiner det er på tide å skrote anbodssystemet. Senterpartiet ønskjer trygge, føreseielege og kvalitativt gode tenester. I eit anbodsregime handlar det om å levere tenester mest mogleg effektivt og halde kostnadene nede. Menneskelege behov vert usynlege. Dagens anbodssystem inneber ein fare for å velje useriøse aktørar som underprisar tenestene, f. eks. ved å ha dårlegare arbeidsvilkår for dei tilsette eller mangelfulle tenester. Byråkratiet som vert kravd for å ta seg av anbodssystemet, er omfattande. Kostnader knytte til anbodsrunden må takast omsyn til ved konkurranseutsetjing av tenester. Senterpartiet meiner at dagens anbodssystem bør avviklast til fordel for langsiktige avtaler baserte på kvalitet. Difor fremjar Senterpartiet saman med SV forslag om å avslutte bruken av konkurranseutsetjing og anbod i barnevernssektoren og sikre at private, ideelle verksemder vert sikra langsiktige avtaler med det offentlege. Då fremjar vi forslag nr. 3 slik det ligg føre i saka, sett fram av Senterpartiet og SV. Vi vil også signalisere subsidiær støtte til forslag nr. 2, frå Arbeidarpartiet og SV, og vi vil støtte forslag nr. 7, frå Kari Henriksen på vegner av Arbeidarpartiet.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2018-05-28:
Eg må berre orsake at eg var ute ein liten tur. Det gjekk litt fort, dette her.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2018-05-28:
Ja, det er bra. Å ta vare på alle dei flotte kulturminna vi har i dette landet, er viktig og er ei nasjonal oppgåve. Samstundes må vi vere bevisste på at det ein fredar, har ein unik verdi, og at ein ikkje fredar i bulk. Vi må ikkje få ein situasjon der volumet av freda samiske kulturminne vert så høgt at det er til hinder for utøving av primærnæringar og ynskt samfunnsutvikling. Lovendringa vi handsamar i dag, gjeld automatisk freda samiske kulturminne, der lova fram til no har hatt ei flytande hundreårsgrense, noko som har ført til at talet aukar, og det vil akselerere. Lovendringa set no ei grense for automatisk freding til år 1917. Dette er òg i samsvar med Sametinget sitt syn. Senterpartiet stør denne lovendringa. Når det gjeld kvenske kulturminne, er dette eit særs viktig tema. Det er likevel naturleg å ta opp dette i den nye stortingsmeldinga om kulturminnevern. Vår største uro er at auken i talet på freda, verna objekt ikkje vert fylgt opp med tilsvarande midlar. Faktum er at det både i førre stortingsperiode og i inneverande ikkje er trappa opp tilsvarande, noko som betyr at vi ikkje vil greie å nå 2020-måla som vart fastsette i 2005 og stadfesta/justerte i 2013. Formelt vern er lite verdt viss det ikkje finst ressursar til å gjennomføre praktiske tiltak. Det er berre når dette samsvarar, at ein får eit reelt vern. Det hastar med å få lagt fram ny stortingsmelding om kulturminnevern og nye nasjonale mål på feltet, m.a. i høve til spørsmålet om kvenske kulturminne, mål som må fylgjast opp i budsjett.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2018-05-28:
Å ta vare på viktige kulturminne er eit viktig samfunnsansvar og viktig for å dokumentere historia vår. Dei aller fleste av dagens nærare 5 850 freda kulturminne etter kulturminnelova er i privat eige – eit stort ansvar for den enkelte og ein stor kostnad. Det viktigaste suksesskriterium for eit vellykka vern er engasjement og økonomisk innsats frå eigar. Å greie det åleine er for mange ikkje mogleg, og det er difor avgjerande at samfunnet stiller opp med økonomiske ressursar. Dette forslaget handlar om å avklare korleis ein skal definere utvidingar og nybygg av driftsbygningar på alminnelege gardsbruk i høve til dekningsplikt dei vert pålagde etter kulturminnelova §§ 9 og 10. I dag vert det definert som større private tiltak. Dette er tiltak som normalt sett ikkje vert dekte av tiltakshavar, i motsetnad til mindre, private tiltak, der kostnader normalt sett vert dekte av det offentlege. Å drive gardsdrift er arealkrevjande, og realiteten er at ein kan verte påført store ekstrautgifter ved utvidingar og nybygg, slik som ordninga vert praktisert i dag. Dette er etter Senterpartiet sitt syn ei urimeleg økonomisk byrde i ei næring der lønsemda for mange er under sterkt press. Senterpartiet stør difor representantforslaget, der ein ber regjeringa føreta ein gjennomgang med føremål om at utvidingar og nybygg av driftsbygningar fell inn under mindre, private tiltak – altså forslag nr. 2. Forslaget vert difor fremja. Senterpartiet varslar òg subsidiær støtte til forslaget frå Arbeidarpartiet og SV, altså forslag nr. 1.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
Statsråden pekte i sin redegjørelse på at verden går framover – heldigvis. Men jeg vil spørre statsråden om hvor mye regjeringen har bidratt til dette i likestillingspolitikken sin når den har foreslått å kutte til likestillingssentrene hvert år, når den har fjernet fedrekvoten som ett av sine første grep i regjering for så å komme tilbake igjen flere år etter med ny kvote etter at Stortinget gjorde anmodningsvedtak om det i fjor, når bemanningen i Likestillingsombudet er blitt kuttet med mer enn 30 pst. under den borgerlige regjeringen, når regjeringspartiene forenklet redegjørelsesplikten for 90 pst. av bedriftene, og når regjeringens nye antidiskrimineringslov ifølge Likestillingsombudet selv er blitt svekket. Det mest positive er i grunnen, når jeg tenker meg om, kanskje at regjeringen skapte rekord i 8. mars-togene når den foreslo reservasjonsrett mot å henvise til abort. Er statsråden fornøyd med denne innsatsen?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
Økonomisk selvstendighet er grunnlaget for all annen frihet. Det er ingen reell likestilling mellom kvinner og menn uten en rettferdig fordeling av makt og rikdom, uten et likestilt arbeidsliv. Men arbeidslivet i dag er ikke likestilt når kvinner kun tjener 87 kr for hver hundrelapp en mann tjener, og når én av tre kvinner fortsatt jobber deltid. Derfor trengs det en aktiv likestillingspolitikk for å endre de urettferdige strukturene som holder kvinner tilbake fra arbeidslivet. Men i statsrådens likestillingspolitiske redegjørelse var det lite konkret handling for et mer likestilt arbeidsliv. Derfor vil jeg på vegne av SV hjelpe regjeringen litt i dag ved å fremme tre forslag som kan bidra til kampen for et mer likestilt arbeidsliv, der kvinner og menn har like gode muligheter. For det første vil vi be regjeringen komme tilbake med de nødvendige lovendringer for å innføre lovfestet rett til heltidsstilling. Heltid skal være en rettighet, mens deltid skal være en mulighet. I tillegg mener jeg at vi bør la oss inspirere av det landet som nå under denne regjeringen i Norge har gått forbi oss i å være verdens mest likestilte land, nemlig Island. Der har de med SVs søsterparti i spissen innført en egen likelønnslov. Derfor vil vi be regjeringen utrede å innføre en likelønnslov, inspirert av Islands nye lovvedtak, også her. Feminisme handler om å gjøre alle fri fra det undertrykkende kjønnsrollemønsteret som begrenser oss i hverdagen. En gruppe som rammes spesielt hardt av disse strukturene, er de som ikke passer inn i båsene i det hele tatt. Derfor har den skeive bevegelsen og SV i en årrekke kjempet for å innføre et tredje juridisk kjønnsalternativ. For kort tid siden mottok jeg på vegne av SV og representanten Grunde Almeland på vegne av Venstre flere tusen underskrifter fra Skeiv Ungdom for å innføre dette. Nå vil jeg følge opp de løftene vi ga, foreslå å be regjeringen utrede innføring av et tredje juridisk kjønnsalternativ og komme tilbake til Stortinget med sak. Det å bli anerkjent som den man er, er helt grunnleggende. I Norge i 2018 bør vi virkelig innse at tiden er inne. Nå kan Stortinget gå foran og endelig gi dem som ikke passer inn i båsene, den anerkjennelsen de fortjener.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
Høy temperatur om et viktig tema må vi bare se på som positivt. Men jeg vil ha en kommentar, for flere av regjeringspartiene har slått seg mye på brystet i det siste med innføringen av tredelt foreldrepermisjon. Det er positivt, men å bruke det som det store eksemplet mot venstresidens argumentasjon er litt rart, når bakgrunnen for innføringen av tredelt foreldrepermisjon nettopp var et anmodningsvedtak som skjedde her i denne salen under trontaledebatten, da opposisjonen altså ba regjeringen om å reversere kuttene i fedrekvoten. Så jeg er veldig glad for at regjeringen nok en gang følger Stortingets vilje for å skjerpe likestillingspolitikken, men det var altså nok en gang et anmodningsvedtak som lå til grunn for likestillingspolitikken som føres her. Det er det også mange andre eksempler på – aktivitetsplikten kan det være, og det gjelder også tiltak mot seksuell trakassering.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
I et oppslag i VG i dag sier statsråden at hun vil gjennomføre en gransking av de kommersielle barnevernsaktørene. Hofstad Helleland sier: «Vi har sett eksempler på at det er tatt ut store utbytter fra private.» Hun sier videre at vi må sikre oss mot at «fellesskapets penger ikke skal gå til å gjøre folk rike, men til omsorg for de mest sårbare barna». Jeg vil gratulere statsråden med endelig å ha blitt enig med SV i at det er et problem at fellesskapets midler brukes til å bygge formuer til de få i stedet for velferd til de mange, og ikke minst til de sårbare barna. Attpåtil tror jeg hun har brukt litt av SVs retorikk i det intervjuet – det er jo fint. I logikken lærer vi at konklusjonen følger av premissene, og når premissene er at det er et problem med profitt i barnevernet, er den logiske slutningen å fjerne muligheten til profitt. Er statsråden enig i det grunnleggende logiske argumentet – eller må vi endre pensum i Exphil.?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
Jeg er veldig glad for at denne salen i forbindelse med SVs representantforslag vedtok å granske pengestrømmen i offentlig finansiert velferd og komme tilbake med tiltak mot skattetilpasning, bruk av skatteparadiser, osv. Derfor er jeg interessert i å spørre statsråden om hvordan det arbeidet går fram, og om hun kan anslå når Stortinget vil se resultatet av dette arbeidet, i form av en sak eller en melding.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
Det er et par angrep mot venstresiden og mot SV som gjentas til stadighet i disse diskusjonene, og jeg er nødt til å tilbakevise noen av dem. For det første gjentas det til stadighet at vi snakker ned de ansatte i private barnevernstjenester. Det gjør vi ikke. Jeg synes også det er ganske respektløst å anklage oss for det, for et av de aller viktigste hensynene med tanke på dette, en av de viktigste årsakene til at vi ønsker å avkommersialisere barnevernet, er nettopp at vi vil gi både de ansatte og barna mer trygghet og mer forutsigbarhet – når det gjelder jobben de gjør, og tjenestene barna får. Anbudsregimet og profitten som forsvinner ut, er ikke bra for de dyktige ansatte, og det er ikke bra for barna. Så angrep representanten Ørmen Johnsen SV for at vi ønsker å avvikle anbudsregimet og stoppe profitten i barnevernet nå. Da må jeg også bare opplyse om at de ansatte, institusjonene, fagkunnskapen ikke kommer til å fordufte i løse luften etter at vi har gjort det umulig å ta ut profitt. Nei, tvert imot: Jeg håper de fortsetter å levere barnevernstjenester, og at alle pengene vi bevilger til de tjenestene, faktisk går til barna, ikke til Cayman Islands eller andre tropiske øyer med svært mange postkasser. Denne debatten har definitivt gjentatte ganger blitt preget av veldig sterk partipolitisk konflikt. Men jeg mener det er grunnleggende rimelig å kreve at hver eneste krone denne salen bevilger til å beskytte de mest sårbare barna i vårt samfunn, faktisk går til det formålet de ble bestemt til, og det mener jeg vitterlig at vi kunne ha strukket oss til å gjøre, uten å anklage hverandre for både det ene og det andre.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
Nå er det slik at statsråden og flere fra regjeringspartiene har brukt flere av sine innlegg på å angripe faktagrunnlaget som blir brukt av opposisjonen i denne salen. De angrepene mister all sin troverdighet etter foregående innlegg fra statsråden. Statsråden sier at mens SV styrte departementet, var det en større økning i bruk av private enn under den borgerlige regjeringen. Det er feil. Under denne regjeringen har bruk av kjøp av private tjenester i barnevernet økt med 24 pst. Denne evige debatten om hvem som har fakta på sin side, er det i hvert fall to sider av.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
SV støtter proposisjonen om endringer i den automatiske fredningsgrensen. Men når kvenske kulturminner ikke får det samme automatiske fredningsvernet som de samiske, kan det føre til at viktige kvenske kulturminner risikerer å gå tapt. Det er i tillegg vanskelig å skille kvenske kulturminner fra de samiske kulturminnene, fordi den kvenske og den samiske kulturen har vært så tett sammenvevd. Fordi fredningsvernet er så ulikt, er det mye som skulle vært registrert som både kvensk og samisk, som i dag registreres som samisk fordi dette utløser vern. Sametingets plenum vedtok den 7. desember 2016 at den faste fredningsgrensen også burde gjelde for kvenske kulturminner, etter kulturminneloven § 4 andre ledd. SV støtter dette og fremmer derfor forslag i dag om å be «regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag om endring i kulturminneloven slik at det automatiske fredningsvernet også omfatter kvenske kulturminner».
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-28:
I dette Dokument 8-forslaget kommer det fram noen ganske gode argumenter for en gjennomgang av grenseoppgangen mellom såkalte mindre og større tiltak i kulturminneloven §§ 9 og 10. Men i forslaget fra Senterpartiet og Kristelig Folkeparti er det også konkludert slik – og jeg siterer fra forslaget: «sørge for at utvidelser og nybygg av driftsbygninger på alminnelige gårdsbruk faller inn under bestemmelser for «mindre, private tiltak».» SV mener at vi først må ha på plass en gjennomgang og en vurdering før vi eventuelt tar det grepet. Derfor er vi med på å fremme et alternativt forslag, som også representanten fra Arbeiderpartiet har nevnt: «Stortinget ber regjeringen i forbindelse med stortingsmeldingen om kulturminnefeltet foreta en gjennomgang av dekningsplikten når gårdbrukere blir pålagt undersøkelser etter kulturminneloven §§ 9 og 10, og vurdere å innlemme «utvidelser og nybygg av driftsbygninger på alminnelige gårdsbruk» i bestemmelsen for «mindre, private tiltak».» Med det oppfordrer jeg SVs representanter til å stemme for forslag nr. 1.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-05-28:
Et moderne likestillingsperspektiv er åpent og inkluderende. Jeg synes redegjørelsen til statsråden og svarene her i dag viser at hun nettopp har det perspektivet. I regjeringens plattform, Jeløya-plattformen, står det klart og tydelig som en overskrift at man skal bekjempe rasisme, religiøs diskriminering, antisemittisme, negativ sosial kontroll og fordommer basert på kjønn, seksuell identitet og etnisitet. Det er grunnlaget for det regjeringssamarbeidet som Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet har. Flere av de tingene som blir påpekt når det gjelder seksuell identitet eller kjønnsidentitet, er ganske godt tatt tak i i redegjørelsen fra statsråden, men også i det grunnlaget som regjeringen fører sin politikk på. Det er sagt at vi skal sørge for en bedre seksualundervisning. Det ble tidligere fremmet en egen strategi om seksuell helse fra regjeringen, der perspektivene om å modernisere seksualundervisningen ble adressert, men også perspektivet som går på å lære opp foreldre og foresatte så de kan veilede sine barn til å skjønne seksualitet på en god måte. Ikke minst skal vi sikre skeives rettigheter, bidra til åpenhet og aktivt arbeide mot diskriminering. Når det gjelder en tredje kjønnskategori, er dette noe Venstre har foreslått tidligere – det har blitt nedstemt, så vi vet hvordan flertallet er i denne saken. Det som uansett ligger til grunn, er en anerkjennelse som denne sal har, om at det er et behov for å oppdatere hvordan vi ser på kjønn. Et typisk eksempel er offentlige dokumenter, hvordan man innretter dem. Her er det en stor jobb å gjøre som jeg har god tro på at regjeringen tar tak i. Så var det veldig gledelig for meg å høre at statsråden har sørget for at IDAHOT kommer til Norge, og at det er Norge som skal være vertsnasjon til neste år. Det er en tydelig internasjonal markering. Norge er et land som er i verdenstoppen når det gjelder skeives rettigheter, og det at vi tar det ansvaret og faktisk organiserer og arrangerer det den uken, selv om det er uken med vår nasjonaldag, viser at vi virkelig har ambisjoner. Det er jeg glad for. Så er jeg glad for at statsråden på landsmøtet til FRI i helgen også annonserte at hun inviterte FRI til å være med og arrangere denne høynivåkonferansen. Det jeg gleder meg til, er å se at Norge kan vise resten av verden hvordan man går foran. Jeg mener at på dette området viser statsråden tydelig vilje – og at hun har det riktige perspektivet for å gjennomføre de gode tiltakene.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-05-28:
Det er gledelig at vi kan diskutere så friskt om et tema som er såpass viktig. Men jeg vil bare minne denne salen om at det er flere konkrete tiltak som er iverksatt, og som vi holder på å jobbe med. Det mest konkrete er nettopp det vi skal debattere i Stortinget om veldig kort tid, nemlig tredelingen av foreldrepermisjonen, som er en kjempeambisiøs og god ordning som regjeringen virkelig har løftet fram på en fin måte. Så vil jeg også si at det er flere konkrete tiltak som ligger i «pipeline», som vi vet vil komme til. Men så er det som jeg sa i mitt første innlegg, at likestillingsutfordringene endrer seg med tiden, og for at vi skal finne gode, treffsikre tiltak må vi også sørge for at vi gjør en grundig jobb med å utrede tiltakene, sånn at vi får på plass ting som vi vet virker, og ikke ting som vi kanskje hadde en forestilling om at virket i et helt annet samfunn, for 40 år siden.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-05-28:
Alle barn i Norge skal ha en trygg oppvekst og få mulighet og frihet til å skape seg et godt liv. For de barna som får en tøff start, er det ekstra viktig med god oppfølging. Vi skal ha et barnevern med ansatte som har kompetansen som trengs for å levere tilbud av kvalitet. Barnevernsansatte gjør en uvurderlig jobb. Deres jobb er å skape trygghet, glede, selvtillit og framtidstro der utgangspunktet gjerne er noe helt annet. Barna våre er det viktigste vi har, og det er dem vi skal sette først. Min klare oppfatning er at de fleste som jobber i barnevernet, har et reelt ønske om å hjelpe barna de kommer i kontakt med, uavhengig av om lønnen deres betales av kommunen eller av noen andre, og at kommunene selv er glade for at det finnes andre som leverer barnevernstjenester der de ikke strekker til selv. Det viktigste er at tjenesten finnes, kommer til rett tid og ikke minst at den er god – ikke hvem som leverer den. Som statsråden har sagt tidligere, er de kommersielle institusjonene underlagt de samme kvalitetskravene og det samme tilsynet som øvrige institusjoner, og det er ikke påvist systematiske kvalitetsforskjeller. Jeg har både forståelse og respekt for at opposisjonen tar veivalg ut fra ideologi, men her må jeg etterlyse en viss pragmatisme. Venstre er selvfølgelig også for et sterkt offentlig velferdstilbud, men vi mener også at et mangfold er bra, slik at ulike mennesker kan velge ulike løsninger, og slik at nytenkende og annerledes drevne foretak kan komme på banen og vise vei – selvsagt innenfor strenge kvalitetsrammer. På den måten kan det offentlige hele tiden bli pushet til å forbedre seg, og ikke minst er mangfoldet bra når det offentlige ikke strekker til og ikke makter å drive et like stort tilbud selv. Jeg er skeptisk til at istedenfor å ta tak i utfordringer, vil man heller totalt avskjære all mulighet for denne nyskapingen og dette mangfoldet. Så av og til lurer jeg på om opposisjonen prioriterer det offentlige, som er vel og bra, over barna, som er det absolutt viktigste.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-05-28:
Livet kan bare forstås baklengs, men det må leves forlengs, sa Søren Kierkegaard en gang. Kulturminner er bokstavelig talt grunnsteiner for å forstå norsk kulturarv og historie. Det er viktig å ta vare på disse, fordi det sørger for et mangfold og gir både oss og framtidige generasjoner en forståelse av hvordan nordmenn har levd før oss. For Venstre har det vært viktig å kjempe for bevaring av kulturminner, og hvert år har vi gjort en innsats for å øke kulturminnebudsjettet. Dette har resultert i at bl.a. Fortidsminneforeningen kåret Venstres program til det beste før valget i 2017. Venstre vil utvikle ordninger som motiverer til bevaring av kulturminner og ivaretaking av nye funn. Det kan vi også se igjen i Venstres satsinger i tidligere budsjetter, og vi kan se det i satsingen vi gjør nå i regjering. Som statsråden har sagt og varslet, skal regjeringen legge fram en ny stortingsmelding som omhandler kulturminner. Det er naturlig at dersom man skal se nærmere på dette forslaget som vi diskuterer her i dag, må det eventuelt tas med inn i det arbeidet. Men det finnes noen utfordringer med det forslaget som foreligger, og det er bl.a. det som går på mindre, private tiltak som i hovedsak retter seg mot private anliggender som omfatter få personer. Landbruket er i så måte næringsdrivende på lik linje med andre næringer, og det kan oppfattes som svært uheldig å favorisere én gruppe næringsdrivende foran andre. Så er det dette som går på alminnelige gårdsbruk og, generelt, innføring av nye definisjoner og terskler i loven. For hvor går egentlig grensen for hva man skal vurdere som alminnelig? Det tror jeg man kan finne godt ut av, og det er fornuftig at man setter disse tersklene og disse definisjonene gjennom en eventuell melding som kommer.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-05-28:
For jordbrukere kan det å komme i befatning med kulturminner på gården innebære en stor økonomisk belastning. Av retningslinjene går det fram at bygging av driftsbygning på gårdsbruk ikke faller inn under definisjonen av et mindre, privat tiltak. Gårdbrukerne i de områder av landet som er rike på faste kulturminner, kan derfor etter dagens praktisering risikere store ekstrautgifter til store arkeologiske utgravinger ved utvidelse eller bygging av ny driftsbygning. Dagens grenseoppgang mellom «mindre» og «større» tiltak kan vanskelig sies å være prinsipielt holdbar og svekker respekten for loven og dens legitimitet. Det er derfor nødvendig med klarere signaler fra lovgiver, og dette har Kristelig Folkeparti tatt opp gjennom dette forslaget. Det er skuffende at ikke flere partier ser at denne situasjonen er uholdbar, og at det setter enkelte jordbrukere i en uakseptabel økonomisk situasjon. Dette er ikke snakk om en lovendring, men bare en presisering av regelverket, som blir gjort gjennom rundskriv. Det er derfor vanskelig å se at dette er noe som må utsettes til en stortingsmelding om kulturminnefeltet. For bønder som i dag kommer i en vanskelig økonomisk situasjon på grunn av et kulturminne, er det en mager trøst at problemstillingene skal bli vurdert en eller annen gang i framtiden. Jordbruket har i dag om lag 40 000 aktive bedrifter, og hvert år foretar 10–15 pst. av disse investeringer i driftsbygninger. Som forventet i områder med mange faste kulturminner, dukker det årlig opp saker der gårdbrukere blir pålagt økologiske undersøkelser før igangsetting av bygging. I mange tilfeller vil utgifter til en økologisk utgraving være så tyngende for gårdbrukeren at økonomien i utbyggingen faller sammen. Dette er ikke et ønskelig utslag av kulturminnelovgivningen og kan virke undergravende på samarbeidet mellom det offentlige og landbruket i kulturminneforvaltningen. Vi har fremmet et forslag i denne salen. Jeg vil presisere at dersom vårt forslag faller, vil vi subsidiært stemme for forslag nr. 1 i saken.