Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Det budsjettet som Stortinget i dag har til behandling, rommer mange av de mest sentrale forutsetninger og mål for den videre utvikling av et godt velferdssamfunn i landet vårt. En sikker og miljøvennlig energiforsyning, kraftoverføring, beredskap, vannressursforvaltning, hensynet til en utvikling på sokkelen som sikrer verdiskaping og inntekter innenfor bærekraftige rammer, og ikke minst forskningen på energi- og petroleumssektoren er viktige bærebjelker for den videre utvikling av velferden. Regjeringen har først i Sem-erklæringen og deretter i gassmeldingen varslet en offensiv satsing for å framskynde realiseringen av gasskraftverk med CO2-håndtering. For 2002 er det bevilget 50 mill. kr gjennom Forskningsrådet for utvikling av miljøvennlig gasskraft. I tillegg ble det i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett bevilget 25 mill. kr til arbeidet med å få fram miljøvennlige gassteknologier. Regjeringen ønsker å videreføre den offensive satsingen på gasskraftverk med CO2-håndtering. Forskning og utvikling og pilottesting vil bli prioritert i årene framover. Dette betyr bl.a. at når det foreligger en konkret prosjektsøknad som Regjeringen ønsker å støtte, vil vi fremme forslag om bevilgning til å gjennomføre et slikt prosjekt. Som det varsles i gassmeldingen, vil Regjeringen også legge til rette for en ordning med sikte på å gi investeringsstøtte til fullskala gasskraftverk med CO2-håndtering fra 2006. Dette viser at Regjeringen, ved siden av å utforme et ansvarlig budsjett, også er svært opptatt av å framskynde miljøvennlige gasskraftløsninger. Forliket om budsjettet har ført til en reduksjon i bevilgningene til forskning, og spesielt i støtten til renseteknologi for gasskraftverk, i forhold til Regjeringens opprinnelige forslag. Arbeiderpartiets representanter forsøker å gi inntrykk av at Arbeiderpartiet har satset mer på slik forskning på CO2-frie gasskraftverk. Det er ikke riktig. Samarbeidsregjeringens satsing på forskning på CO2-frie gasskraftverk for 2003 er minst på høyde med Stoltenberg-regjeringens forslag til inneværende års statsbudsjett. Når det gjelder situasjonen i kraftmarkedet, er det flere talere som har kommet inn på dette. Jeg kommer i tråd med det som er opplyst tidligere, tilbake til denne saken i et eget innlegg på tirsdag. Jeg finner derfor ikke noen grunn til å gå noe nærmere inn på det. Jeg vil bare vise til at det som Arbeiderpartiet har framlagt i ni punkter sammen med SV, ikke ville bety en eneste kilowattime mer i den situasjonen vi er oppe i i dag. En rekke av de forslagene er gode forslag, og de er faktisk sammenfallende med Regjeringens egne forslag. På en rekke andre områder er det en ny politikk. Men jeg har noen merknader til hvordan en slik politikk ville slå ut i mer kilowattimer. Det ville iallfall bli færre slike kilowattimer pr. krone enn om Enova kunne stå fritt til å disponere slike midler. Olje- og gassnæringen er Norges viktigste næring, og den langsiktige verdiskapingen i sektoren skal sikre nasjonal verdiskaping og velferd for fellesskapet i generasjoner framover. Vi står overfor ganske tunge teknologiske utfordringer i den videre forvaltningen av ressursene på kontinentalsokkelen, både når det gjelder å sikre økt ressursutnyttelse, utbygging av mindre felt og utvinning på dypere vann, samt i forhold til miljø. I St.meld. nr. 38 for 2001-2002, Om olje- og gassvirksomheten, trekker Regjeringen opp et langsiktig utviklingsscenario for aktivitetene og produksjonen på norsk kontinentalsokkel. Økt offentlig og privat satsing på forskning vil være en vesentlig faktor for å realisere denne utviklingsbanen. Hovedtyngden av teknologiutvikling skjer i leverandørindustrien og innen forskningsmiljøene. Disse aktørene har ikke de samme inntektene fra virksomheten som staten og oljeselskapene. Erfaring viser at en offentlig krone utløser det tredobbelte av relaterte investeringer i olje- og gassklyngen. Gjennom eierandeler og skatt tar staten det vesentligste av den økte verdiskapingen fra virksomheten. Flertallet i komiteen ber om at det foretas en utredning på ulike modeller for en offentlig medfinansiering til forskning innenfor dette feltet. Jeg er positiv til begge de to forslagene, som begge også står sentralt i Regjeringens oljemelding, og som skal behandles i Stortinget i neste uke. Jeg har også merket meg at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har varslet at de vil slutte seg til forslagene. Avslutningsvis må jeg si litt om Snøhvit. Vi har fått opplyst gjennom medieoppslag at kostnadsøkningene for Snøhvit-utbyggingen vil komme opp i om lag 5 milliard kr. Dette er vesentlig høyere enn tidligere antatt. Kostnadsøkningene er i hovedsak knyttet til vektøkninger på landanlegget og dessuten til forsinkelser i forbindelse med ESA-saken. – President, hvis jeg bare kan få fullføre denne viktige informasjonen til Stortinget, er jeg takknemlig for det. Departementet hadde et møte med operatøren, Statoil, 9. desember, hvor Statoil opplyste om at foreløpige beregninger viser at total kostnadsøkning for prosjektet kan bli på 5–6 milliarder kr. Ifølge Statoil er Snøhvit-utbyggingen fortsatt et samfunnsøkonomisk lønnsomt prosjekt. Dette prosjektet skal behandles i Statoils styre 13. desember, og deretter vil selskapet legge fram eksakte anslag for utviklingen i prosjektet. Jeg legger ikke skjul på at jeg er bekymret for kostnadsutviklingen i Snøhvit-prosjektet, og departementet vil følge utviklingen nøye.