trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingjerd Schou (Høyre), 2016-06-10:
Jeg registrerer at både Venstre og Senterpartiet sier at forslag utenfor asylforliket går man ikke inn for. Da er det vel på tide å minne om at asylforliket fra november 2015 hadde et poeng om og et punkt om at regjeringen på egen kjøl – hvis man mente det var grunnlag for det – måtte komme tilbake med tiltak hvis situasjonen tilsa det. Det har regjeringen gjort, og det er det som ligger i asylforliket. Så man kan godt si at man er uenig i det regjeringen foreslår, men at det ligger utenfor forliket – nei, det gjør det ikke. Det var et klart oppdrag fra denne salen. Fra Høyre mener vi at det var riktig at regjeringen gjorde den vurderingen, i lys av den situasjonen som var, og i lys av en situasjon som kan komme. Vi ser også, fra Høyres side, at vi gjerne skulle gått enda lenger og strammet inn på enkelte områder. Et av de områdene er midlertidighet for enslige mindreårige asylsøkere. Der er det viktig, selv om det er rolig akkurat nå, at vi følger utviklingen nøye, for det kan bli behov for at vi på nytt tar en vurdering av hvorvidt midlertidigheten skal være annerledes enn det vi har i dag, fra 16 år til 18 år. Jeg tør minne om at vi har asylmottak for enslige mindreårige hvor de som bor der, ikke kommer fra krig og konflikt – ikke kommer fra krig og konflikt. I EU har man tatt imot 152 per én million innbyggere, mens vi i Norge har tatt imot 1 020 per én million innbyggere – over 5 000 enslige mindreårige, og det er ikke alle av dem som har behov for beskyttelse, eller som kommer fra krig og konflikt. Sverige har tatt imot bortimot 30 000, altså 3 000 per én million innbyggere. Norge løser ikke dette alene, og det er med forundring jeg da hører at SV kritiserer regjeringen for ikke å ta internasjonal kontakt, når vi nettopp har hatt en giverlandskonferanse, initiert av vår regjering og vår statsminister, og når nettopp vi og vår regjering benytter mulighetene vi har når det gjelder å ha kontakt med EU – i henhold til EØS-avtalen – og våre naboland, som er EU-medlemmer. Det er altså en organisasjon som SV ikke hegner om og sånn sett ikke har pleid kontakt med, når det gjelder EU. Det er viktig at europeiske land deler byrden – «sharing the burden». Per nå er det ikke tilfellet. Vi kan se på Estland, Latvia, Litauen, Portugal, Slovakia, Ukraina – det er bare noen titalls. Jeg kommer nettopp fra Slovakia, hvor man ønsker å intervjue hver enkelt, og hvor man virkelig vil stå på for det slovakiske samfunnet. Og det er bare noen få som kommer inn. Jeg må avslutningsvis gjøre oppmerksom på en lovteknisk inkurie, en bokstavfeil. Det gjelder et mindretallsforslag fra regjeringspartiene som ikke får flertall. Det gjelder §§ 41 b og 41 c første ledd bokstav f. Det skal stå: permanent oppholdstillatelse på grunnlag av tillatelsene nevnt i bokstav a til e, jf. § 62 – ikke «bokstav a til f, jf. § 62», som det står i innstillingen. Det står «f», men det skal stå «e».
Ingjerd Schou (Høyre), 2016-06-10:
Nå har kollega Njåstad redegjort for Høyre og Fremskrittspartiets stemmegivning hvor vi stemmer subsidiært, så da er jeg spart for det. Det er veldig bra. Jeg håper også at Senterpartiet kan redegjøre litt for sin stillingtaken til XV, om dette hurtigsporet. Jeg synes det er overraskende at Senterpartiet står inne i det når det er snakk om et hurtigspor og om å få asylsøkere til å komme rett i arbeid uten at man dermed har forbehold om at man har godtgjort hvem man er, og at man faktisk har et beskyttelsesbehov. Så er det slik at folk i krise, i krig, på flukt og i fattigdom leser også elektronisk. Det gjør også kriminelle. Det er nok å henvise til den debatten vi hadde i fjor om hvorvidt vi skulle ta imot 10 000 kvoteflyktninger, som noen mente, som ble til 8 000 kvoteflyktninger over tre år, og da noen kom til våre landegrenser og mente at de var invitert. Da er budskapet og signalet gått ut i verden, og man leser det som man vil – som av og til vi kan gjøre. Man leser det også slik, særlig når man er i en fortvilet situasjon, at til Norge kan vi dra. Så er det også slik at Norge er en endestasjon på en fluktrute som starter langt der ute, i Syria eller i Afghanistan eller andre land langt av gårde. Da er det viktig at vi har tiltak som virker, fordi det er slik at man leser det der ute. Jeg minner nok en gang om at jeg tror at vi må komme tilbake til situasjonen i forhold til midlertidighet og enslige mindreårige asylsøkere. Det er en situasjon vi skal følge nøye, men som vi helt klart ikke med sikkerhet kan si er avklart slik situasjonen er nå. Det er heller ikke slik at Norge er det eneste land som nå gjennomfører innstramninger i asylpolitikken. Det er flere europeiske land som gjennomfører det samme som en reaksjon på den massive tilstrømningen man har opplevd. Både Sverige og Tyskland har foreslått midlertidige innstramninger også i retten til familiegjenforening, og jeg mener det er uheldig at vi ikke har et regelverk som i større grad er harmonisert med våre naboers. Helt avslutningsvis skal jeg bare replisere til representanten Andersen at Norge bidrar mer enn veldig mange andre land. Vi er nesten i toppen i nærområdene og i bistand der, og vi bidrar i Middelhavet med både «Peter Henry von Koss» og «Siem Pilot», som flere i salen, inkludert meg selv, har vært til stede på og sett det viktige arbeidet som nordmenn gjør ute. Så det å etterlyse at Norge ikke bidrar på veldig mange områder i de arenaene vi er i og med de midlene og ressursene vi har, blir for meg helt feil.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Høyre har det siste halvåret vært både for og imot å gi asylsøkere adgang til å jobbe før gjennomført asylintervju. Det har nærmest variert fra måned til måned hva de har ment. I innstillingen til integreringsmeldingen sier Høyre i en merknad at «regjeringen gjennom denne integreringsmeldingen sørger for at det blir vesentlig enklere å komme i jobb for den enkelte asylsøker». I VG for noen uker siden sa Ingjerd Schou at «vi ønsker ikke at de skal kunne arbeide i første omgang. Her vil vi ha reglene som finnes i dag». Mener Høyre at signaleffekten av dette tiltaket er en annen nå enn den var for noen uker siden?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Jeg registrerer at regjeringen og Fremskrittspartiet har kritisert og fortsetter også i dag å kritisere Arbeiderpartiet fordi vi ikke klipper og limer de foreslåtte innstrammingene, som er i Sverige. Det er problematisk å skjønne bakgrunnen for den kritikken all den tid regjeringen selv ikke kopierer de svenske forslagene det henvises til. Jeg vil spørre representanten Njåstad: Mener han at regjeringen kopierer de svenske forslagene? I så fall, helt konkret: Hvilke forslag gjelder det?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Jeg hørte at representanten Njåstad forsøkte å gi Arbeiderpartiet ansvaret for at det ikke blir strammere. Det var et godt forsøk, men å sette saken slik på hodet, kan man i ærlighetens navn ikke holde på med. Det er jo slik at det antakelig er Njåstads egen, i hvert fall hans partis, strategi som har ført til at Fremskrittspartiet nå selv har satt seg på utsiden og ikke får det de kunne ha fått hvis de – jeg hadde nær sagt – hadde oppført seg på en annen måte. At Fremskrittspartiets egen strategi i denne saken ikke har ført fram, kan man altså ikke gi Arbeiderpartiet skylden for. Jeg hørte videre at statsråd Listhaug og representanten Njåstad sier det samme nå. Njåstad har riktignok nå bekreftet – og jeg har hørt ham tidligere i uka og også på radioen i dag – at det blir innstramminger. Men som andre har jeg oppfattet at statsråd Listhaug har reist land og strand rundt, sågar utenlands, og gitt uttrykk for noe helt annet, nemlig at det ikke blir innstramminger. Jeg er glad for at det nå er avklart, og at man nå skal si det som er riktig. Regjeringen får innstramminger, statsråden får innstramminger, og da er det å forvente at de bruker det verktøyet klokt og fornuftig. I sitt siste innlegg bekrefter jo statsråden selv at det blir innstramminger, og at det er det som nå skal kommuniseres ut. Det var på tide å få den bekreftelsen, siden statsråden selv åpnet sitt innlegg med å si at det er veldig viktig at man ikke skal lyve.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Vi var seks partier her på Stortinget med 161 av 169 representanter som sto bak asylforliket som ble inngått i november. Det skulle borge for et bredt flertall for innstrammingene vi gjør her i dag. Likevel er det en ganske splittet innstilling på mange områder til tross for at alle vedtakene som blir gjort, har en klar forankring i asylforliket. Innstrammingene skulle gjøres for å begrense ankomsten av folk uten rett til beskyttelse, og for å få bedre integrering. Jeg forsto av innlegget at representanten Schou deler min oppfatning – at innstramminger i utlendingsloven bør har et bredt flertall bak seg for å kunne stå seg over tid og ha den effekten som vi ønsket å oppnå gjennom forliket. Derfor lurer jeg på hvorfor Høyre og Fremskrittspartiet har valgt å stille seg utenfor alt samarbeid for å prøve å finne bredere løsninger.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Intensjonen med asylforliket var å begrense ankomsten av folk som ikke hadde rett til beskyttelse. Jeg tror det er stor enighet både nasjonalt og internasjonalt om at det absolutt mest effektive virkemiddelet for å bremse tilstrømningen, er en skikkelig grensekontroll. Tidligere denne uken fremmet Senterpartiet fire forslag om mer effektiv grensekontroll, bl.a. forslaget: «Stortinget ber regjeringen innføre grensekontroll på alle norske grenseoverganger, og ber regjeringen fremme forslag til Stortinget om nødvendige endringer i gjeldende lover.» Jeg oppfattet at Njåstad har vært veldig opptatt av at vi skulle få bedre grensekontroll, og da er mitt store spørsmål: Hvorfor i all verden stemte Fremskrittspartiet imot disse forslagene?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Som jeg sa tidligere i dag, er en av hovedpilarene når det gjelder å ha kontroll på tilstrømmingen av folk som ikke har behov for beskyttelse, nettopp en god grensekontroll. De fire forslagene vi fremmet tidligere i uken, som vi dessverre ikke fikk flertall for i Stortinget, er nettopp å skjerpe norsk grensekontroll. Som representanten Lødemel var inne på, fungerer ikke Schengen-grensekontrollen. Vi har inngått en Dublin-avtale som heller ikke fungerer. Det vi støtter oss på nå, er at andre skal vokte vår yttergrense, i og med at det er Schengen som er vår yttergrense. Den fungerer ikke. Da er det helt naturlig at vi fremmer forslag om at vi skal ha kontroll på norsk grense. Dessverre er ikke stortingsflertallet opptatt av at vi skal ha en skikkelig grensekontroll, og dermed hindre at det kommer altfor mange hit som ikke har krav på beskyttelse.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Det første eksempelet representanten viser til, var et enkeltutspill fra én Senterparti-representant, og det er ikke noe forslag som er fremmet her i salen. Når det gjelder grensekontroll, er det fire forslag som er fremmet her i salen, og som dessverre Fremskrittspartiet stemte imot – alle fire forslagene – da de ble behandlet her tidligere i uken. Det er noen av forslagene vi mener burde vært på plass for å få en strengere grensekontroll, og for å ha mer kontroll på hvem det er som kommer inn i landet. Jeg er veldig forundret over at Fremskrittspartiet som er veldig opptatt av grensekontroll, og som selv sier det er et av de viktigste virkemidlene for at vi skal klare å ha kontroll på hvem som kommer til Norge, stemmer imot alle forslag om å få en strengere grensekontroll inn til landet. Jeg må si det virkelig forundrer meg at de ikke vil være med på en innskjerping som kunne hindret en økt tilstrømning til Norge.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Jeg deler ikke representanten Andersens syn om at vi har vært med på en asylavtale vi nå finner ut at er så streng at vi ikke kan være med på å vedta den her i salen. Alle vedtakene vi fatter her i dag, er innenfor menneskerettighetene, og de vedtakene vi ikke er med på i dag, er vedtak som ikke er en del av asylforliket, men som er vedtak som går langt utover asylforliket. Det er grunnen til at vi ikke vil være med på dem. Det gjelder bl.a. vedtaket om null mulighet til familiegjenforening i praksis, det gjelder vedtaket om at alle enslige mindreårige kun skal ha midlertidig opphold, osv. Når det gjelder Dublin-avtalen, er den under reforhandling i Europarådet. Det skjer ting i Europa der de ser på byrdefordeling, og det er klart at slik Italia, Hellas og disse landene har fått tilstrømning nå, er det helt umulig for dem å håndtere det på egen hånd. Derfor er det nå på plass en fordelingsordning når det gjelder flyktningene som kommer til Italia, men jeg skal ikke si at den fungerer veldig godt i dag. Men det jobbes i hvert fall med saken, og det er en ordning på plass.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Venstre inngikk i forbindelse med etableringen av regjeringen Solberg en avtale med Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet. Der er ett av de viktigste punktene, slik Venstre framstilte det etterpå, sterkere vektlegging av barns beste. Ett av de konfliktpunktene som vi skal ta stilling til, er behandlingen av enslige mindreårige, og Senterpartiet og Venstre står sammen om å avvise ordningen med prinsippet om at enslige mindreårige bare skal gis midlertidig opphold. Bosetting av enslige mindreårige har fra før vært vanskelig grunnet de kuttene som er gjort i finansieringen av barnevernstiltak, og det ville ha blitt enda verre hvis vi hadde hatt flere midlertidige. Mener Venstre at avtalen de har med regjeringspartiene om å sikre sterkere vektlegging av barns beste, er fulgt opp på en tilfredsstillende måte, sett i lys av de forslagene som er fremmet i denne saken?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Senterpartiet støtter alle forslag som er en oppfølging av forliket, og det blir i dag flertall for storparten av forslagene som er fremmet. Alle forslag som er innenfor forliket, får flertall her i dag. Likevel prøver statsråden å skape et bilde i media av at dette er altfor taslete, og at det er ubetydelige innstramninger. Hvorfor snakker statsråden ned majoriteten av sine egne forslag, og hvordan tror statsråden slike uttalelser vil virke på tilstrømningen? Jeg mener vi heller burde signalisere det vi faktisk gjør her i salen i dag: Vi kommer med betydelige innstramninger. Til slutt: Hvis statsråden er enig med meg i at grensekontroll er et veldig viktig virkemiddel for å ha kontroll på at det ikke kommer for mange ubegrunnede asylsøkere hit, hvorfor ønsker ikke Fremskrittspartiet da en strengere grensekontroll, og stemmer ned Senterpartiets forslag?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-06-10:
Jeg må si at jeg er litt forundret over at både Njåstad og Schou er så oppskjørtet over forslaget til vedtak XV, for i punkt 3 i asylforliket står det at vi skal styrke saksbehandlingen og dempe presset på mottaksapparatet, og departementet er også opptatt av det samme i sine meldinger. På side 19 i integreringsmeldingen står det: «I perioder med lange saksbehandlingstider kan det være aktuelt å innføre enkelte tiltak for grupper som har høy sannsynlighet for å få innvilget sin søknad om beskyttelse.» Det er rett og slett det vi gjør her, vi prøver å se på hva vi kan gjøre. Vi har nå sørget for et hurtigspor når det gjelder åpenbare avslagssaker, og det er veldig bra, det må prioriteres, men samtidig ser vi at på tross av store bevilgninger til UDI greier de ikke å få opp saksbehandlingskapasiteten tilfredsstillende, og det blir store restanser. I Finland f.eks. har man håndtert dette på en mye bedre måte. De har greid å holde tritt med den økte tilstrømningen, og de slipper at det hoper seg opp så mange i mottak. Så høres det ut som at vi har foreslått at det skal settes i gang et hurtigspor. Det har vi ikke gjort. Stortinget ber regjeringen «vurdere hurtigspor for saksbehandling i klare innvilgelsessaker for å frigjøre saksbehandlingskapasitet». Vi ber altså regjeringen «vurdere» dette, og jeg kan garantere at hvis den vurderingen fra regjeringen går ut på at det vil ha negative konsekvenser for asyltilstrømningen eller andre negative konsekvenser, vil Senterpartiet stemme imot hvis slike forslag blir fremmet her i salen. Men når Schou og Njåstad er redd for at regjeringen skal foreta en slik vurdering, må jeg nesten lure på om de ikke har tiltro til at regjeringen vil gjøre dette på en god måte, og gjøre gode vurderinger. Jeg har tiltro til at statsråden vil gjøre gode vurderinger, og ber om at det blir vurdert for at vi skal få ned den køen som er i mottak. Per i dag er det faktisk slik at det er ledig bosettingskapasitet rundt omkring i kommunene, men saksbehandlingstida er så lang at det er ingen å bosette. Det er veldig uheldig, for de kommunene som har gjort en kjempejobb med bosetting, mister nå motivasjonen. De sier selv at det er utrolig upraktisk hvis alle skal komme i desember. De vil ha en jamn tilstrømning av flyktninger som skal bosettes, gjennom hele året. Det vil gjøre integreringen enklere, og det vil gjøre bosettingen enklere. Men det er altså snakk om at vi ber regjeringen «vurdere» et hurtigspor, og jeg har faktisk tiltro til at regjeringen vil gjøre en god vurdering, selv om Njåstad og Schou ikke har det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Når det er så mange i verden som trenger reell beskyttelse fra krig og forfølgelse, er det viktig at vi har et system som er slik at de som ikke trenger beskyttelse, ikke belaster det. Det er SV enig i. Men det man endte opp med i forliket, var innstramminger som ensidig rammer dem som har krav på beskyttelse, som gjør livet vanskeligere for dem. Slike innstramminger tror jeg de færreste av oss som sitter her, kunne ha levd med, f.eks. det å ikke få lov til å være sammen med familien sin i en situasjon der en har mistet alt. Skal folk integreres, må de jo få slå rot og være sammen med sine nærmeste. Hva er grunnen til at Høyre tror at det å bli splittet fra familien sin – i en situasjon der man har blitt rammet av krig og mistet alt – er godt for integreringen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
SV og Kristelig Folkeparti har vært veldig mye enig i flyktningpolitikk før, men dessverre har Kristelig Folkeparti valgt å støtte en regjering med Fremskrittspartiet som går tvert imot det som Kristelig Folkeparti står for på viktige områder. De vil kutte i bistanden, de vil hindre at familier som har opplevd det verste, nemlig å bli rammet av krig og miste alt, skal få være sammen som familie. De vil ramme barn som er alene i verden og har vært på flukt i mange år. Disse skal rammes av midlertidighet når de kommer hit, noe vi vet de blir syke av. Denne regjeringen har heller ikke tatt noen initiativ til å bidra til annet enn at flyktninger skal skremmes vekk. Riktig nok har de økt støtten til nærområdene litt, men det er ikke mye. Jeg er glad for representantens innlegg i dag, for det kunne jeg holdt selv – nesten hele innlegget. Men hvordan kan Kristelig Folkeparti støtte en regjering som legger fram slike forslag?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Senterpartiet føyer seg inn i rekken av partier som var med på et innstrammingsforlik de i ettertid har vist seg ikke å kunne stå for, fordi forslagene vil ramme dem som har krav på beskyttelse og skal bo i Norge, og det vil hemme integreringen. En ting SV har vært opptatt i de siste to–tre årene, er at vi må få et Dublin-regelverk som fungerer, altså at man har en bedre ansvarsdeling innenfor Dublin-samarbeidet. I dag er det de landene som har yttergrense, som må ta imot mange, og som gjør at de begynte å føyse flyktninger videre, selvfølgelig, fordi de visste at i det øyeblikket de stempler passene deres, vil de få ansvaret for dem. SV har to ganger fremmet forslag i Stortinget om å reforhandle Dublin-avtalen, men vi har ikke akkurat merket noen sterk støtte fra Senterpartiet til å få dette gjennom. Dette kunne ha gitt en bedre ansvarsdeling i Europa for den belastningen ulike land må ta for å ta imot flyktningene. Hva er grunnen til at Senterpartiet har vært så passive til dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Ja.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Jeg tror representanten for Høyre snart må innse at det forliket man har inngått, innstrammingsforliket, raknet. Det raknet, ikke fordi man hadde forslag som kunne sørge for at de som ikke har beskyttelsesbehov, ikke kom – dem var det dundrende enighet om i Stortinget – men fordi innstrammingsforslagene ville ramme dem som har rett til beskyttelse, og som får bli i Norge, og ødelegge integreringen. Derfor ble SV ikke med på det. Når det gjelder integreringsforliket, har jo SV fått større gjennomslag enn det regjeringen har fått, fordi våre forslag der har blitt behandlet – og de var gode. Problemet her er at regjeringen ikke har hatt forslag som har vært gode nok og funnet flertallet i Stortinget i dag. SV er i dag enig med Venstre, Kristelig Folkeparti, Arbeiderpartiet og Senterpartiet i mange saker, fordi man ikke har sluttet seg til disse forslagene fra regjeringen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Jeg vil takke Miljøpartiet De Grønne for at de også klarte å holde hodet kaldt i fjor høst og ikke ble med på et innstrammingsforlik som ville ha ødelagt integreringen. Men det er ett punkt som alle må ta på alvor, og som SV kommer til å stemme for i dag, i innstillingen. Det er punktet om biometri og identifikasjon. SV mener det er helt legitimt for land å vite hvem som er i landet, og hindre at mange kan operere med flere identiteter. Det er åpenbart at hvis det skjer, vil de som har et veldig innvandringsskeptisk syn, få vann på mølla. Det er vi alle interessert i å hindre, så SV har bedt regjeringen om å gjøre det i flere år. Nå kommer de med det, og jeg har lyst til å spørre representanten Hansson om han deler det synet at man for å sikre land – at det er legitimt – i framtida er nødt til å bruke biometri på identifikasjonspapirer, og at det vil lette den kontrollen vi er avhengige av.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Sjøl om statsråden nå går på et stort nederlag, fortsetter hun å spre myter der fakta kan tilbakevise situasjonen for enslige mindreårige asylsøkere. Hun fortsetter å dehumanisere flyktningene og å si at det er de som er skremmende, og hun avviser å høre på egne faginstanser og på FN når det gjelder norske forpliktelser. Statsråden har vært i Italia, og der var det forferdelig – det var ikke en gullstol å se så langt øyet rakk. Allikevel vil statsråden ikke endre noen synspunkter. Statsråden sier hun er opptatt av menneskesmuglerne. Det er SV også. Men hvis vi skal klare å stoppe menneskesmuglerne, må vi gjøre det mulig å søke asyl på andre måter enn i dag – for det er jo fordi vi har stengt alle andre muligheter, menneskesmuglerne har en business å drive. Det handler om at mennesker har et fluktbehov og er utsatt for forfølgelse. Erkjenner statsråden det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
Jeg vil også benytte anledningen til å takke de frivillige, som har gjort en fantastisk jobb da det kom mange til Norge, og kommunene. Uten dem hadde dette raknet helt, for regjeringen var jo totalt passiv. Stortinget måtte til og med be regjeringen om å ordne opp på Storskog. Lovendringen, det hastevedtaket som Stortinget gjorde da, har ikke stått seg i ettertid. Nå må man behandle asylsøknadene. Så sjøl om jeg nå vil takke representantene Terje Breivik, Lise Christoffersen og Stine Renate Håheim for veldig gode innlegg, står kritikken fra SV mot flertallet ved lag: Hva i all verden var det som skjedde da man klarte å la seg rive med av regjeringens skremsler til å være med på å fremme og be dem om å fremme forslag som er i strid med våre internasjonale forpliktelser, og som ville ramme dem som har beskyttelsesbehov? Jeg har også behov for å spørre om disse innstrammingene som nå skal gjøres med grensekontroll: Alle skjønner at det er behov for å gjøre noe på grensa hvis det står tusenvis av mennesker der. Det er jo den situasjonen Libanon opplever, Tyrkia opplever, Jordan opplever – og Libanon har stengt grensa. Men i Norge mener man altså at det i en slik akutt situasjon er enkeltpolitimenn som skal stå på grensa og avvise tusenvis av flyktninger. Når vi altså forventer at nærområdene skal stille opp når krisa er på deres grense, lager man et slags forslag som jeg tror for alle praktiske formål ikke vil kunne fungere i en slik situasjon, men da skal man heller ikke stille opp. Så det er veldig mye her som ikke stemmer. Til slutt: Representanten Schou kan ikke ha hørt mitt innlegg. Men det er grunn til å kritisere regjeringen for all den sendrektigheten og mangelen på handlekraft som de har vist når det gjelder å håndtere situasjonen i Norge. Redningsaksjonen i Middelhavet fremmet SV forslag om. Regjeringen og flertallet stemte det ned. Så, i ettertid, kom den. Vi har bedt om at regjeringen tar initiativ til å reforhandle Dublin-avtalen og få en bedre ansvarsdeling. Regjeringspartiene og stortingsflertallet har stemt det ned. Jeg vet at representanten Schou har vært borti dette i Europarådet, men det har ikke fått noen innvirkning i denne salen. Vi har bedt regjeringen ta andre internasjonale initiativ for å kunne løse flyktningsituasjonen – ikke nødvendigvis at ingen skal komme til Norge, men at vi sammen med andre kan berge livet til folk og sikre dem trygghet. Det er riktig at regjeringen har bevilget mer penger til nærområdene. Det er bra, det sa jeg i mitt innlegg, men det er selvfølgelig altfor lite når folk som sitter der, opplever at ungene deres ikke får skolegang på mange år, og at matrasjonene er halvert. Da flykter folk!
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-10:
De siste rundene nå har vi vært vitne til hva som er problemets kjerne, nemlig at her er man mest opptatt av seg selv, sitt eget parti og hva man har holdt på med på møter her i Stortinget, mens det vi egentlig nå diskuterer, er at svært mange mennesker er i akutt livsfare og flykter – i en situasjon der jeg tror alle som sitter i denne salen, hadde gjort akkurat det samme – nettopp fordi det er tak i dem, og fordi de ønsker å berge livet til ungene sine. Det å løse situasjonen handler ikke om å stenge Norges grenser eller å skremme vekk flest mulig og skyve ansvaret over på andre. Det gjør ikke verden tryggere. Vil vi gjøre verden tryggere, må vi klare å inngå internasjonale avtaler som tar vare på menneskerettighetene. Det kan hende vi også trenger dem sjøl en dag.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Vår regjering innførte midlertidig opphold for enslige mindreårige asylsøkere mellom 16 og 18 år som ikke har krav på beskyttelse, men der man ikke finner omsorgspersoner å returnere dem til. En veldig stor forskjell mellom det regelverket som gjelder i dag og det regjeringen har foreslått å innføre, er at regjeringen har foreslått å innføre midlertidighet også for enslige mindreårige som har krav på beskyttelse. Med det vil man ha et strengere prinsipp for barn og unge enn for voksne. Det er vi uenig i. Vi mener at dagens midlertidige bestemmelse står seg, og vil videreføre den, men det er også grunn til å peke på det regjeringen selv skriver i proposisjonen, at det er grunn til å tro at det var de generelle tiltakene Stoltenberg-regjeringen innførte, som hadde størst effekt, som økt bruk av alderstesting, Dublin-prosedyrer og at av dem som hadde fått midlertidig opphold, var det kun 36 som ble returnert. Derfor tror jeg ikke man skal overdrive betydningen av mer midlertidighet overfor denne gruppen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Dette er jo helt feil. Arbeiderpartiet fremmer forslag om innstramminger i familiegjenforening, som et alternativ til det regjeringen foreslår. Regjeringen har heller ikke foreslått noen kopi av svensk regelverk, og jeg vil vise til at direktøren i regjeringens egen fagetat UDI faktisk har advart om at regjeringens forslag til familiegjenforening kan føre til økt tilstrømming av asylsøkere. Da er regjeringen ganske langt fra det de påstår er målet med innstrammingene. Vi slutter oss til velbegrunnede innstrammingstiltak tilpasset situasjonen. Vi støtter ikke de tiltakene der regjeringen ikke har sannsynliggjort at det vil ha noen effekt. Og når det gjelder direktefly til Kabul, nevnte jeg det i mitt innlegg. Det var vårt forslag, det er en del av asylforliket. Nå venter vi bare på at regjeringen gjennomfører – for det er faktisk den viktigste delen av jobben.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Dette er en vurdering som vi har gjort veldig grundig, og når vi støtter å fjerne rimelighetsvurderingen i utlendingsloven § 28, er det fordi de personene det gjelder, i hovedsak vil få sin søknad om beskyttelse behandlet etter § 38, altså om opphold på humanitært grunnlag. For oss er det viktig at de får sin sak vurdert uansett. Vi ønsker ikke at funksjonshemmede, enslige kvinner med mange barn, eller andre sårbare grupper, blir henvist til internflukt i et område der de ikke har reell beskyttelse. Men det mener vi altså at dette forslaget ivaretar.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Antallet asylsøkere som kommer til Norge, påvirkes av mange ulike ting: krig og konflikt der ute, de signalene vi sender ut gjennom politikken vi fører, og måten regelverket vårt blir kommunisert på. I desember 2014 endret regjeringen forskriften for lengeværende barn. I 2015 kom det en kraftig økning i antallet enslige mindreårige asylsøkere, EMA, og den økningen var relativt høyere enn for de voksne. Det er også interessant å merke seg at den markante økningen i antall EMA til Norge skjedde i mai 2015, altså noen uker etter at regjeringen hadde undertegnet en tilleggsavtale med Kristelig Folkeparti og Venstre som ifølge regjeringens nettsider slo fast at «myndighetene skal være mer liberale når det gjelder lengeværende barn». Mener statsråden at det er en sammenheng mellom regelendringen for barn som ble kommunisert ut som en liberalisering, og det økte antallet enslige mindreårige asylsøkere som kom til Norge i fjor?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Jeg takker for svaret. Jeg opplever at statsråden bekrefter at liberaliseringen av forskriften for lengeværende barn hadde en effekt, og at det var en årsak til den sterke økningen i antallet EMA til Norge i fjor, i hvert fall en sterkt medvirkende årsak. Da lurer jeg på hvilke konsekvenser statsråden vil trekke av det. Står asylforskriften for lengeværende barn fast, eller vil statsråden ta initiativ til å endre den?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Påstandene fra Fremskrittspartiet om at Arbeiderpartiet står for en liberaliserende politikk, blir jo ikke riktige selv om de gjentas veldig, veldig ofte. Ikke på ett eneste punkt foreslår Arbeiderpartiet å liberalisere asylpolitikken, tvert imot. Så skal jeg kommentere et par av de sakene som er kommet opp i debatten. Det gjelder for det første XV, som komitélederen har kommentert, et forslag om å vurdere hurtigspor. Jeg registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet vil stemme imot å vurdere det – jeg vet ikke om det skyldes sviktende tillit til regjeringens vurderingsevne eller noe annet. Raskere saksbehandling er en veldig sentral del av asylforliket, og det skulle bare mangle at man ikke så etter forbedringsmuligheter og raskere muligheter. Arbeiderpartiet har ikke tatt til orde for noen oppmykning av regelverket som sådant eller å endre skrankene for beskyttelse, heller ikke å endre kravene til ID, som det her ble antydet. For det andre registrerer jeg at Fremskrittspartiet og Høyre prøver å skape et feilaktig inntrykk, at Arbeiderpartiet ikke ønsker at flyktninger skal greie seg selv. Det er helt feil. Vår tilnærming til dette er at vi skal stille krav, og vi skal stille opp. De kravene vi stiller, må det være realistisk å nå, ellers har de ingen verdi. Jeg vil si det så sterkt: Jeg vil ha meg frabedt at Fremskrittspartiet belærer Arbeiderpartiet om å klare seg selv, så lenge Fremskrittspartiet holder på kontantstøtten, en målrettet ordning for å betale innvandrerkvinner for å holde seg utenfor arbeidslivet. Jeg vil nok en gang minne om at fire av ti kontantstøttemottakere har innvandrerbakgrunn. Til slutt: Som veldig mange representanter har understreket, også Dag Terje Andersen: Stortinget gjør i dag betydelige innstramninger. Jeg forventer at statsråden kommuniserer det også utad – og slutter å reise rundt på turné i Europa for nærmest å markedsføre hvor liberalt det er blitt i Norge. Det hjelper ikke at det er riv ruskende galt, hvis det likevel er det som er det etterlatte inntrykk etter statsrådens Europa-turné. Jeg forventer at regjeringen tar det ansvaret de har, og at de nå gjennomfører og også kommuniserer Stortingets politikk og lovendringer på en korrekt måte.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Arbeiderpartiets fremste kjennetegn i disse spørsmålene er å dobbeltkommunisere – ha motstridende standpunkter samtidig og kommunisere dem. Fra å være imot mange returer ønsker de nå faste ruter til land vi kan transportere raskt ut til. De sier at de er for innstramninger, og de er veldig glad for innstramningene vi vedtar i dag. Samtidig har de kommet med forslag om det som handler om familiegjenforening, som er mer liberale enn det man har i Sverige. På mange måter ser vi en klarere forskjell: De som forsøker å få makten i Norge, har den politikken som er ført i Sverige – med de resultatene man ser der. Hvordan forventer representanten Pedersen at de skal ha troverdighet på innstramning når de kommer med forslag som er mer liberale enn det man har i Sverige?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Det må bero på en misforståelse – som jeg trodde vi hadde oppklart i komiteen – at ingen enslige mindreårige asylsøkere skal få permanent opphold i Norge. Regjeringen er i proposisjonen klar på at mindreårige enslige asylsøkere som trenger beskyttelse, fortsatt skal få det og kan få permanent opphold. Hoveddelen av dem det er snakk om, der det er snakk om midlertidighet, er dem som ikke har beskyttelsesbehov, men som allikevel får bli fordi man ikke har omsorgspersoner i opprinnelseslandet. Alternativet ville jo ha vært å uttransportere disse også, for de har ingen beskyttelsesbehov. Når representanten sier at det ikke er noe som helst grunnlag for å hevde at politikk på dette området har noen virkning, lurer jeg på om representanten har noen tanker om hvorfor Norge og Sverige, som har under 3 pst. av EUs befolkning, har fått 52,5 pst. av samtlige enslige mindreårige asylsøkere som har kommet til EU.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Senterpartiet er et av de partiene som har snudd etter hva slags type oppslag det er oftest. De startet i sommeren 2015 med et forslag om at man skulle la være å ha lønnsøkning for norske arbeidstakere, og heller ta regningen og ta imot det som kom av asylsøkere til Norge. Senterpartiet fremmet også forslag om og var opptatt av at det ikke bare skulle være kapasitetsplass i Norge, det skulle være ledige hus i Norge, slik representanten Lundteigen formulerte seg. Når situasjonen endret seg og titusener kom til landet, var Senterpartiet plutselig opptatt av å stenge grensene på en måte som ikke er mulig. I dag hevder de at det er Fremskrittspartiets skyld at man ikke fikk til flere innstramminger. Da lurer jeg på: Hvilke innstramminger utover det Senterpartiet selv har foreslått i denne saken, er det de kunne være med på i lukkede rom, som de ikke tør å fremme i det åpne rom og få votert over?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
I løpet av høsten 2015 var Venstre veldig opptatt av å kritisere Fremskrittspartiet og regjeringen for at man kun hadde innført innstramminger på innstramminger på innstramminger – og ikke de enighetene man hadde om det som handlet om oppmykning, nærmere bestemt forskriften om lengeværende barn. Etter denne kritikken i en situasjon der millioner av mennesker er på flukt, fikk man også en tilbakevirkende kraft tilknyttet denne forskriften, som medførte at hele fire barnefamilier fikk lov til å komme tilbake til Norge. På nyåret, etter at situasjonen var blitt drastisk forverret, og det var titusener på titusener som hadde kommet til Norge – over 31 000 asylsøkere – var plutselig Venstres leder Trine Skei Grande opptatt av at regjeringen ikke innførte innstrammingene fort nok – at man ikke innførte de innstrammingene man hadde en enighet om. Det var totalt motsatt av det man hadde kritisert for tidligere. Men når regjeringen i proposisjonen kommer med forslag som man er enige om i Nydalen-avtalen, velger Venstre allikevel å ikke stemme for disse. Hvorfor?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Det er viktig for oss i Fremskrittspartiet å redegjøre for det overordnede synet vi har i en debatt hvor det er naturlig at man går inn i veldig mange detaljer. I en situasjon der 60 millioner medmennesker er på flukt, må vi ha en målsetting som går ut på hvordan vi kan hjelpe flest mulig av disse medmenneskene. Når mennesker trenger beskyttelse, ivaretagelse og hjelp, skal vi selvfølgelig stille opp, for hvis ikke vi gjør det, hvem skal gjøre det da? Hvis vi ikke gjør det når krisen pågår, når skal vi da gjøre det? Det er utgangspunktet for Fremskrittspartiets politikk på hele dette feltet. Og når vi ser hvor store kostnader og ressurser – som ikke bare dreier seg om penger – man bruker på mennesker som reelt sett ikke er forfulgte, kommer urettferdigheten ganske tydelig fram. La meg ta et eksempel: Sverige brukte i fjor 70 mrd. kr på direkte kostnader ved mottak av asylsøkere. FNs høykommissær for flyktninger, som er ansvarlig for alle de 60 millionene flyktninger i verden, har et budsjett på 35 mrd. kr. Det sier noe som urettferdigheten i et system der man bruker mer penger på å ta imot mennesker, så skal man vurdere om disse menneskene har beskyttelsesbehov eller ikke, for så å bruke ressurser på å uttransportere disse menneskene. Det er derfor Fremskrittspartiet gjennom mange år har tatt til orde for noe som ser ut til å bli politikk i hele Europa, nemlig at man må ha større flyktningmottak for verdens flyktninger, for reelle asylsøkere, som kan be om beskyttelse der, og dernest tar man ut mennesker i henhold til det man har kapasitet til. Det er ganske likt det systemet man har for uttak av kvoteflyktninger. På den måten kunne man hjulpet dem man har kapasitet til i europeiske land, og samtidig ikke sviktet de som ikke har fysiske, psykiske eller økonomiske ressurser og muligheter til å legge ut på en farefull ferd. De kunne fått beskyttelse, de kunne fått dekket sine primære behov i mottakene i nærområdene, i påvente av enten å bli tatt ut til europeiske land, eller at det har blitt fred og stabilitet i deres egne hjemland, som de da kan returnere tilbake til. Det er i det perspektivet man er nødt til å se på flyktning- og asylpolitikken som føres i Europa, der det er relativt få som kommer, med tanke på at det er 60 millioner medmennesker som er flyktninger. Men det er så mange at det er med på å bryte ned de systemer man har i de europeiske landene. Ingen er tjent med at Norge eller andre europeiske land skal kollapse økonomisk, eller at systemene for hjelp til flyktninger og asylsøkere skal kollapse.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Arbeiderpartiet er nødt til å begynne å bestemme seg, for de står ikke i en spagat bare i disse spørsmålene generelt, men de gjør det i debatten i dag. Fraksjonsleder for Arbeiderpartiet, Helga Pedersen, starter debatten her i dag med å slå fast at det vil bli innført betydelige innstramninger som et resultat av proposisjonen som er lagt fram, mens representanten Dag Terje Andersen mener at dette har havarert. La meg få lov til å minne om hvordan denne proposisjonen ble til og hva den bygger på. Proposisjonen bygger på tre elementer. Det ene er asylavtalen som ble inngått før jul. 161 av 169 representanter sto bak den avtalen. Dernest bygger den på Nydalen-avtalen, som er mellom regjeringspartiene og Venstre og Kristelig Folkeparti. Og det tredje punktet er den bestillingen Stortinget la inn til regjeringen om å komme tilbake med egnede tiltak tilpasset den situasjonen man er i. At man da skulle ha forhandlinger om forhandlingene som hadde vært, ville i hvert fall vært tafatt av regjeringen. Regjeringen har lagt fram en proposisjon som et svar på de inngåtte avtaler. At noen er uenig i det, er selvfølgelig helt legitimt, men man kan ikke framstille det som at regjeringspartiene ikke ønsket å forhandle. Hva skulle vi forhandle om? Dersom Arbeiderpartiet, Senterpartiet og andre partier mener at det var mulig å få til flere innstramninger, hvorfor har de ikke fremmet disse forslagene? Alle partiene har jo lagt fram sine primærstandpunkt. Fremskrittspartiet sa fra dag én at dette er en sak som vi behandler på en ordinær måte. Vi finner oss ikke i en udemokratisk tilnærming der partier i Norges nasjonalforsamling skal bli nektet å stemme for politikk som de mener er helt nødvendig for landets framtid. Og det har vi holdt oss til. Dersom Arbeiderpartiet mener at det er flere innstramninger som er mulig i denne saken, hvor er disse? Hvorfor er det nødvendig med forhandlinger etter forhandlinger for å legge fram hva slags innstramninger man ønsker? Arbeiderpartiet har lagt fram sine forslag i denne saken. Ett av dem innebærer at det blir mer liberal politikk enn det som er i Sverige. Arbeiderpartiets representanter har misforstått og spør: Hvorfor har ikke Fremskrittspartiet kopiert Sveriges politikk? Det er fordi vi er uenig i Sveriges politikk. Vi har foreslått betydelig strammere politikk på det som går på familiegjenforening. Poenget er at Arbeiderpartiet fremmer forslag som også er liberaliserende på det feltet. Dernest kommer de i salen og sier at det hadde vært mulig å få til ytterligere innstramninger hvis man hadde hatt flere forhandlinger. Det står ikke til troende.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Jeg synes det var veldig bra at Kristelig Folkepartis representant slapp katta ut av sekken på slutten av debatten, nemlig at ingen skulle hindre Fremskrittspartiet i å stemme for politikk vi mener er helt nødvendig og viktig, men da var det ikke mulig å snakke med de andre partiene. Hva slags demokratisk sinnelag det er, og hvordan man da i ettertid kan hevde at det var mulig å få til enda flere innstramninger – det henger ikke på greip. Selvfølgelig stemmer vi for den politikken vi mener er nødvendig, men det kan ikke være sånn at vi skal legge vekk de forslag vi mener er nødvendig, bare for å kunne snakke med andre partier. Så det er greit at Kristelig Folkeparti klargjorde den biten av det. Helt til slutt: Det er underlig å høre representanten Helga Pedersen snakke om kontantstøtte, all den tid Arbeiderpartiet gjennom åtte år i en flertallsregjering ikke gjorde noe som helst med den ordningen selv.
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-06-10:
Først må jeg si at jeg er glad for at Arbeiderpartiet deler vår oppfatning om at ikke alle forslagene som ligger i proposisjonen, anses som en oppfølging av asylforliket. En kunne nesten få inntrykk av det i de første kommentarene som kom i forbindelse med forslaget før jul. Jeg opplever at Arbeiderpartiet deler Venstres oppfatning om at vi skal respektere de folkerettslige forpliktelsene, og er derfor overrasket over at Arbeiderpartiet støtter det ekspertene mener er det klareste bruddet på folkeretten – fjerning av rimelighetsvilkårene ved internflukt, som vil ramme de mest sårbare flyktningene, som barn, alvorlig funksjonshemmede og andre sårbare grupper. Norge er allerede blant Europas strengeste når det gjelder praktisering knyttet til internflukt, og mitt spørsmål er derfor: Hvorfor mener Arbeiderpartiet at det er behov for å bryte folkeretten på det punktet?
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-06-10:
Det er beklagelig at vi ikke har klart å få til en bredere enighet i komiteen, slik Venstre og også Arbeiderpartiet lenge ivret for. Jeg tror det er flere grep som må gjøres med hensyn til kontroll på grensene. Som jeg gjorde rede for i mitt innlegg, tror jeg ikke at midlertidighet er det som gjelder. Jeg tror at vi per i dag har et regelverk som vil være tilstrekkelig. Vi brukte lang tid på å vurdere både det forslaget som Eirin Sund viste til, som var fra regjeringen, og ikke minst deres eget, og vi fant at det ikke var mulig for oss å stå inne for noen av dem.
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-06-10:
Jeg antar – gjennom den harangen representanten Keshvari hadde – at dette bunner i et spørsmål om hvorfor vi ikke sto inne for regjeringens innstrammingsforslag. Vi la selv fram 40 innstrammingsforslag som vi mente hadde en bedre innretning enn det regjeringens hadde. Tidlig i fjor høst påpekte vi også, via min leder, at dette kunne vært iverksatt raskere. Dette handler på mange måter om et håndverk, og jeg har også påpekt at det kunne vært mulig å få til en bredere enighet enn det vi har i dag. Det ene er jo å presentere utad det innholdet en til enhver tid har, men det handler også om håndverket i denne salen, og det håndverket er dessverre svært mangelfullt.
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-06-10:
Med hensyn til barns beste kan vi si at når det gjelder noen av de forslagene som også Trine Skei Grande har vist til tidligere, mener vi at regjeringen går lenger enn det som ligger i forliket. Derfor er vi heller ikke enige om innstrammingene rundt familiegjenforening, som vi også har påpekt vil kunne hemme det som er til barns beste. Jeg vil også påpeke at det var Arbeiderparti-regjeringen som innførte midlertidighet, da også Senterpartiet satt i regjering. Det gjorde dessverre at alle andre ting stoppet opp. Det var også Senterpartiet en del av. Jeg mener fortsatt at vi har fått til vesentlig mer på dette området med dagens regjering, enn med den regjeringen som Senterpartiet var en del av i forrige periode.
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-06-10:
Grensekontrollen som er innført i Sverige, Danmark, Tyskland og, ikke minst, Østerrike, har hatt stor effekt, også i Norge. For det er jo ikke signaler, det er vedtak som er hovedpoenget, og også tydelighet knyttet til det. EU-kommisjonen har godkjent utvidelse av grensekontrollene fram til den 11. november, noe som gir grunnlag for å anta at vi ikke vil få en situasjon tilsvarende den vi hadde i fjor høst. Gjeldende anslag for antall asylankomster til Norge er 5 000–50 000, ifølge UDI. Imidlertid forventes anslaget halvert. Med langt flere stengte grenser i Europa mener UDI at det er blitt vanskeligere å komme seg nordover, også for dem som har tatt seg over Middelhavet. Deler statsråden Utlendingsdirektoratets syn, at antatte ankomsttall i 2016 vil bli langt lavere enn det som er anslaget per nå, og langt lavere enn det som var i fjor?
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-06-10:
Vi behandler jo flere saker nå, og da er det greit også å si noen ord om den andre saken, om å åpne for internering av personer som omfattes av prosedyren med hurtigbehandling, den såkalte 48-timersprosedyren. Dette gjelder personer med åpenbare grunnløse asylsøknader som returneres til et land som det er trygt å returnere til. Årsaken til dette er at asylsøkere forsvinner for utlendingsmyndighetene før saken er avgjort, og en kortvarig internering sikrer også bedre mulighet for en rask retur. Jeg vil understreke at det skal være kortvarig, maksimum 72 timer, og helst enda kortere. For Venstre har det vært helt avgjørende at det gjøres unntak for mindreårige og barnefamilier, at vi ikke kan internere barn. Meldeplikt eller bestemte tilholdssted er mindre inngripende. Venstre har behov for å understreke at prosedyren bare gjelder et begrenset antall land som man legger til grunn etterlever de internasjonale menneskerettighetene på et akseptabelt nivå, og at en eventuell utvidelse må begrenses til land som i dag behandles i 3U-prosedyre. Venstre er glad for at det er flertall i komiteen, og mener at det må utvises varsomhet når det gjelder økt bruk av tvangsmidler overfor personer som har begått kriminelle handlinger. Flertallet er også enig i at grunnlaget ikke kan brukes generelt. Endringen etablerer kun en adgang til å pågripe og fengsle. Flertallet, inkludert Venstre, mener også at det må foretas en forholdsmessighetsvurdering. Når det gjelder den første saken, ønsker jeg å gi en stemmeforklaring. I forhold til tilknytningskravet, som også er en del av det som er framlagt, viser Venstre til innstillingen og støtter forslaget om tilknytningskrav og familiegjenforeningssaker med de føringer som ligger i flertallets merknader og forslag. Men usikkerheten om et slikt tilknytningskrav er i tråd med folkeretten, og det faktum at Danmark den 24. mai 2016 ble dømt i EMD for å stille krav til tilknytning, gjør at vi likevel stemmer imot § 51 nytt tredje og fjerde ledd, som meldt tidligere i debatten.