André Oktay Dahl (Høyre), 2003-02-25:
Det pleier ikke å være mye debatt knyttet til dette dokumentet, da det er relativt bred og tverrpolitisk enighet om viktigheten av Riksrevisjonens arbeid. Denne gangen ser det ut som om det er stor uenighet mellom flertallet og mindretallet i komiteen, og noen vil trekke den slutning at det bare går på den motsetningen som naturlig vil gjøre seg gjeldende mellom regjering og opposisjon. Men generelt er det som «assisterende saksordfører» sa, at forskjellene mellom flertallet og mindretallet ikke bør overdimensjoneres og gjøres større enn de er. Men det bør vel sies at saksordføreren og flertallet går rimelig høyt på banen når det gjelder språkbruken i merknadene, spesielt når det gjelder formelle feil og manglende retningslinjer etter økonomireglementet. Også Høyre og Kristelig Folkeparti er selvfølgelig enige i at det for året 2001, hvor altså Arbeiderpartiet styrte 80 pst. av tiden, var en klar forutsetning at instrukser etter økonomireglementet skulle være på plass. Men da nye statsråder i fjor sommer gjorde det klart at man ville rette opp forholdene, ville det vært gledelig om de hadde tatt seg de ekstra sekundene det ville ha tatt å sjekke nærmere en del ting som står omtalt i merknadene, spesielt når det er stortingspresidenten som er ordfører for saken, og som har som sin hovedoppgave å sikre Stortingets verdighet. La meg ta et par eksempler på ordbruk som saksordføreren går god for, på tross av direkte oppfordring om å ta seg det bryderiet det ville ha vært å sjekke et par ting nærmere. Når det gjelder Landbruksdepartementet, ber saksordføreren og flertallet om at statsrådene bringer forholdene «omgående» i orden. Jeg har her et brev til Riksrevisjonen av 20. desember 2002 – offentlig tilgjengelig informasjon. Hadde saksordføreren tatt en rask telefon eller skrevet et brev, ville man fått klarlagt at dette allerede var brakt i orden – det er brakt i orden i dag. Dette har Høyre og Kristelig Folkeparti uttrykkelig gjort saksordføreren oppmerksom på, men man har altså ikke funnet det opportunt å sjekke om forholdet er rettet opp. I stedet velger man en kritisk merknad det ikke er grunnlag for. Jeg synes egentlig det er ganske trist. Under Utdannings- og forskningsdepartementet er det to andre eksempler. Vedtektene for Norsk Synkrotronforskning AS ble endret i ekstraordinær generalforsamling 8. november 2002 for så vidt gjelder § 9.3 om vilkårene for vedtektsendring og § 9.1 om hvem som innkaller til generalforsamling, og brakt i samsvar med aksjelovgivningen på de aktuelle punktene. De forhold Riksrevisjonen har påpekt, er dermed brakt i orden som et ledd i departementets oppfølging av merknadene i tilslutning til Riksrevisjonens selskapskontroll for revisjonsåret 2001. Dette kunne saksordføreren og flertallet lett funnet ut, om man hadde tatt det bryderiet. Når det gjelder Slemdalsveien 7, ble selskapets vedtekter endret i ordinær generalforsamling den 27. juni 2002, i tråd med Riksrevisjonens merknader, noe som til overmål også fremgår av teknisk sammendrag. Når det gjelder rutiner for oversendelse av protokoller, er dette innskjerpet av departementet og forventes oppfulgt av Universitetet i Oslo. Tøyenfondets kapital, inkludert verdien av fondets aksjer, er ført inn i statens kapitalregnskap for 2001. Det forholder seg således ikke slik at statens aksjer i Slemdalsveien 7 AS ikke er tatt med i statens kapitalregnskap, men av regnskapstekniske grunner ble aksjene ikke ført inn i aksjeoversikten i tabell 3.10 og den tilhørende kapitalkonto i St.meld. nr. 3 for 2001–2002. I statens kapitalregnskap for 2002 har departementet delt Tøyenfondets kapitalkonto slik at aksjene fondet eier for Universitetets formål, føres i aksjeoversikten i tabell 3.10 og den tilhørende kapitalkonto under Utdannings- og forskningsdepartementet. Det kunne derfor vært greit å vite hvilke forhold saksordføreren og opposisjonen nå ber Utdannings- og forskningsdepartementet bringe «omgående» i orden. Slik kunne jeg fortsette. Alle partiene i kontroll- og konstitusjonskomiteen ser ut til å dele de prinsipielle synspunktene om at det formelle skal være i orden. Når vi fra Høyres og Kristelig Folkepartis side har valgt å gå ut av en del av flertallsmerknadene med krav om såkalt omgående retting, skyldes det rett og slett at vi i flere tilfeller er klar over at dette allerede er rettet, og vi er av den oppfatning at også kontroll- og konstitusjonskomiteen bør være opptatt av det formelle når det gjelder sin egen virksomhet. Som førstereisgutt i landets parlament leter man med lys og lykte etter potensielle forbilder i gangene. En presidentkandidat fikk sin dagdrøm knust, som det het den gang. Jeg skal ikke, når stortingspresidenten sitter så nær, si at jeg har fått min knust av den merknaden som står her, men den har i hvert fall fått noen kraftige sprekker.