Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2002-04-29:
I en ellers travel hverdag har mange bedrifter verken tilstrekkelige ressurser eller kompetanse til å bruke Internett strategisk som kanal for markedsføring og elektronisk handel. I tillegg kan det virke som om mange småbedrifter har tatt nettet i bruk uten å ha en klar forestilling om hva det innebærer, og at de derfor etter en stund ikke har ønsket, maktet eller har funnet det regningssvarende å fortsette. Denne utviklingen står imidlertid i kontrast til personmarkedet. Mens utviklingen for småbedriftene viser en negativ tendens, har befolkningens tilgang til Internett stadig økt. Nordmenn er nå verdensledende når det gjelder tilgang til og bruk av Internett, illustrert ved at mange akkurat i disse dager leverer sin selvangivelse over nettet. Når det gjelder utviklingen av elektronisk handel, ser det derimot ut til å gå tregere i Norge enn i de øvrige nordiske land. I europeisk sammenheng befinner vi oss på et mellomnivå, og ikke i toppsjiktet, der vi burde ha vært. Når det gjelder Internett-tilknytningen blant småbedriftene, er denne stabil på rundt 70 pst. etter en nedgang faktisk siden i fjor vår. Noe av årsaken til denne nedgangen kan være den generelle konjunkturnedgangen. En annen grunn kan være at mange bedrifter har fått et mer nøkternt syn på de gevinster og muligheter som ny teknologi og elektronisk handel gir, i hvert fall på kort sikt. Dersom bedriftene opplever at markedet og kunden ikke etterspør elektroniske løsninger, kan det for noen virke unødvendig med slike investeringer. Det kan også være slik at mange av de minste bedriftene, der leder selv deltar i produksjonen, ikke har ressurser eller kompetanse til å bruke den nye teknologien som et strategisk verktøy for markedsføring og salg. Elektronisk handel er fremdeles i en utprøvingsperiode med stor og hektisk aktivitet, men har stor betydning for fremtidig vekst og verdiskaping. Det er uheldig dersom våre små bedrifter sakker akterut med å ta i bruk ny teknologi og tilby fremtidsrettede løsninger. Næringslivet har selv ansvaret for å velge strategi og tilpasse seg de gjeldende forretningsmiljøer til enhver tid. Det er ikke mulig å pålegge bedriftene å drive lønnsomt og fremtidsrettet. Myndighetene har på sin side ansvaret for å legge rammebetingelsene best mulig til rette for næringslivet. Dette er en oppgave som tas på alvor, og det er viktig at også små bedrifter har muligheten for å være med når det offentlige går over til mer og mer bruk av elektroniske verktøy. Mye arbeid er gjennomført med tanke på å tilpasse gjeldende regelverk til den elektroniske utviklingen og internasjonale retningslinjer. Det nye innkjøpsregelverket er et godt eksempel. Her har Norge gått foran den internasjonale utviklingen og kommet langt i å åpne for elektronisk kommunikasjon og handel. Videre er arbeidet med IT-sikkerhet av stor betydning. Det skal være trygt å ta i bruk teknologi. Som nevnt kan noe av årsaken til at bedriftene er tilbakeholdne med å ta i bruk elektronisk handel være at kunden har vært tilbakeholden. Som markedsaktør har det offentlige et ansvar, og skal som krevende kunde stimulere små og store bedrifter til å ta i bruk elektronisk handel. Her ligger Norge godt an, og «Program for elektronisk handel i det offentlige» i regi av Arbeids- og administrasjonsdepartementet ble i Europakommisjonens såkalte eProcurement-initiativ nevnt som et godt eksempel. På den offentlige elektroniske markedsplassen, som er under etablering, skal innkjøpere og leverandører i første rekke foreta transaksjoner knyttet til avrapporteringer på etablerte rammeavtaler, ordreoppfølging, fakturering og betaling. Det er for denne type transaksjoner at nytteverdien og effektiviseringspotensialet ved elektroniske løsninger er størst. Avhengig av hvilke behov og ønsker brukerne har, kan det på sikt også bli aktuelt å tilby andre tjenester på elektroniske markedsplasser, slik at flere faser av anskaffelsesprosessen kan omfattes. Vi skal bl.a. vurdere om den elektroniske kunngjøringsdatabasen DOFFIN, der alle planlagte innkjøp kunngjøres, skal knyttes opp til selve markedsplassen. Ved at flere og flere offentlige virksomheter tar markedsplassen og kunngjøringsdatabasen i bruk, vil leverandørene deres få et viktig kundebasert stimuli. Det er lagt stor vekt på at inngangsterskelen for å ta i bruk markedsplassen, og for å lete i DOFFIN, skal være lav. Det er spesielt viktig for at de minste bedriftene skal kunne delta. På den offentlige markedsplassen er minimumskravet til at en leverandør skal kunne delta at bedriften har Internett-tilgang. Det samme gjelder for å kunne søke i DOFFIN-databasen. Dette betyr at 70 pst. av våre små bedrifter allerede har en viktig forutsetning på plass, og at terskelen for de siste 30 pst. er på et absolutt minimumsnivå. Den offentlige markedsplassen sikrer også at det offentlige stiller ensartede krav til varekataloger, og at handelsprosesser er ensartede. Dette er en særlig fordel for de minste bedriftene, som ellers kanskje ikke har ressurser til å forholde seg til mange kunder med ulike krav. Uavhengig av om innkjøperne tar i bruk elektronisk handel eller ikke, kan store innkjøpsvolum samlet i en avtale medføre at de minste bedriftene kommer til kort. Særlig gjennom etablering av rammeavtaler kan innkjøpsvolumene bli i største laget. Regjeringen har derfor besluttet at alle større statlige anbud skal forelegges Konkurransetilsynet til uttalelse før anbudsinnbydelsen går ut. På den annen side er rammeavtaler et nødvendig redskap for å gjennomføre offentlige anskaffelser på en effektiv måte. Rammeavtaler som utformes slik at de gir mulighet for delavtaler innenfor enkelte geografiske områder eller innenfor enkelte produktområder, er også et konkurransefremmende virkemiddel som gir gode muligheter for deltakelse fra små og mellomstore bedrifter. Slik deling og en konstruktiv bruk av rammeavtaler kan være en utfordring, fordi det tar tid for innkjøpere å sette seg inn i markedsforholdene og innarbeide et sett med rammeavtaler med de valgte leverandører. Elektroniske løsninger vil gjøre denne jobben enklere, og markedsplassen har nettopp et særskilt fokus på å distribuere informasjon om de inngåtte rammeavtalene. Slik vil vi få et verktøy for å dele opp avtaleporteføljen og sikre at de beste leverandørene vinner, uavhengig av størrelse og geografisk lokalisering. For at bedrifter over hele landet skal gjøres kjent med markedsplassen og få et grunnlag for å vurdere om de vil ta den i bruk, skal «Program for elektronisk handel i det offentlige» i samarbeid med Næringsdepartementet og Fellesforum for e-handel, KS, HSH og NHO nå i vår arrangere en rekke seminarer om temaet over hele landet. For norske bedrifter representerer bruk av ny teknologi et viktig bidrag til økt konkurranseevne. Fra Regjeringens side er vi opptatt av å stimulere til vekst og verdiskaping gjennom elektronisk handel. Det er også bakgrunnen for en rekke gjennomførte og foreslåtte lovendringer for å legge forholdene til rette for e-handel. For Distrikts-Norge representerer elektronisk handel også en mulighet til å redusere avstandskostnader, både for leverandører og kunder. Å forbedre rammebetingelsene for elektronisk handel i Norge er derfor et prioritert område i næringspolitikken.