Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Det kan av og til virke som om enkelte miljøer mener at funn av store mengder olje og gass  – i alle fall utvinning avfeltene – er en stor ulykke. Miljøutfordringene blir høylytt fokusert, men vi må ikke glemme at olje- og gassforekomstene har vært sterkt medvirkende til vår velferd i mange tiår. Derfor er det med stor glede at jeg på vegne av et bredt flertall i energi- og miljøkomiteen legger frem innstilling om å godkjenne utbygging av gassfeltene Snøhvit, Albatross og Askeladd. Snøhvit-feltene ble oppdaget i 1984. Feltene inneholder hovedsakelig gass med små mengder kondensat. Feltet er planlagt utbygd utelukkende med undervannsbrønner, rørtransport inn til Melkøya rett utenfor Hammerfest, hvor man skiller ut CO2 som kommer med naturgassen, og sender denne CO2 tilbake for reinjisering gjennom det samme rørsystemet. Det blir således ikke utslipp av de ca. 7 pst. CO2 som medfølger gassen. Den rensede gassen vil nedkjøles i et LNG-anlegg til flytende form og fraktes med spesialskip til kundene. Prosessen for å gjøre naturgassen flytende krever energi. Kraftbehovet skal dekkes av fire, senere fem gassturbiner, som er knyttet til strømgenerator. Gassturbinene har høy virkningsgrad, og det best tilgjengelige tekniske utstyr benyttes. Det er imidlertid et betydelig utslipp av CO2 fra energianlegget, beregnet til ca. 860 000 tonn. Utslipp av NOx og VOC er lite. Anlegget er planlagt startet opp ultimo 2005. Prosjektet er vurdert å ha en robust økonomi. De totale investeringer, inklusiv nybyggingsprogram for skip, er anslått til i overkant av 40 milliarder norske kroner. Komiteens flertall har spesielt vektlagt følgende forhold: prosjektets økonomi og kvalitetssikring av investeringsbeløpenehelse, miljø og sikkerhet for personell, både i anleggs- og driftsfase, i vid betydningsikre at miljøaspektene settes i fokus Departementet har vurdert økonomien i prosjektet og mener at det er et økonomisk robust prosjekt, på basis av de beregninger som er lagt frem. Helse, miljø og sikkerhet er naturligvis viktig for området rundt undervannsinstallasjonene og ved anlegget på Melkøya. Men det er også viktig fordi dette er den første utbygging i Barentshavet, og det er nødvendig å etablere en minimumsstandard for eventuelle senere utbygginger, enten det måtte være på norsk side eller på den russiske side av delelinjen. Det presiseres derfor at Oljedirektoratet må påse at utbygger legger opp til gode systemer og gode rutiner for HMS-arbeidet. Det er spesielt miljørisikoen som har vært sterkest i fokus når komiteen avgir sin innstilling. Selv om det er litt ulike oppfatninger blant forskere, har komiteens flertall tatt utgangspunkt i at Barentshavet er sårbart, med vanskelige forhold for eventuell opprydning etter et tenkt utslipp til sjø. Det er naturlig at virkningene av utbyggingen for fiskebestanden har stått sentralt. Uttalelsene fra fiskerne i regionen har vært positive. Fiskerne og deres organisasjoner har tatt utgangspunkt i at Snøhvit er et gassprosjekt. Det er like klart at ved en videre utbygging av petroleumsvirksomhet i Barentshavet, hvor det også kan være snakk om oljeutvinning, vil spørsmålet om virkningen for fiskeriene komme mer i fokus. Det at Snøhvit er et gassprosjekt med et lukket system fra utvinningsinstallasjonene til LNG-anlegget, gjør det meget lite sannsynlig med utslipp til sjø. På land er det planlagt et biologisk renseanlegg som skal sikre at det ikke blir miljøskadelige utslipp til sjø fra landanleggene. Snøhvit er et avgrenset prosjekt som er vurdert spesielt. Komiteens flertall ønsker ikke å åpne for ytterligere petroleumsvirksomhet i området før det er foretatt en bredere konsekvensvurdering av nordområdene, inklusiv Barentshavet. Komiteens flertall peker spesielt på at CO2-utslippene fra energianlegget på Melkøya er høye, tilsvarende ca. 2 pst. av Norges samlede utslipp av CO2. Flertallet ber departementet sørge for intensivert innsats for å utprøve ny teknologi for å redusere utslippene i Norge. Det bør vurderes å bygge et pilotanlegg for å prøve ut teknologi for separering av CO2 fra avgassene og primært reinjisere CO2 som trykkstøtte i oljebrønner. Miljøbekymringen utløses naturligvis av utbyggingen og produksjonen på Snøhvit, og flertallet er derfor opptatt av at slik ny teknologi eventuelt kan installeres der. Imidlertid har komiteen registrert de tekniske og økonomiske problemer som operatøren har fremlagt for å utvikle et slikt anlegg på Melkøya. Det kan derfor være hensiktsmessig å etablere et pilotprosjekt for CO2-reduserende teknologi i forbindelse med et annet anlegg. Komiteens flertall ber departementet sørge for at det blir utarbeidet en tidsatt plan for dette. Komiteen er fornøyd med at det settes av plass på Melkøya for fremtidig CO2-reduserende anlegg når teknologien er på plass. Komiteen er klar over at operatør og rettighetshavere må søke om utslippstillatelse fra SFT, og dessuten energikonsesjon fra NVE. Videre er komiteen kjent med at Bellona har sendt en klage til ESA i forbindelse med vedtaket i Stortinget i henhold til Ot.prp. nr. 16 for 2001-2002 om endringer i petroleumsskatteloven. Avklaring på disse spørsmål vil ikke foreligge før tidligst ved slutten av 2002 eller i begynnelsen av 2003. Komiteens flertall presiserer at operatør og rettighetshavere må bære risikoen for utfallet av disse sakene. Utbyggingen av Snøhvit vil være et betydelig skritt for å gjøre vår gassvirksomhet mer konkurransedyktig og vil åpne nye, betydelige markeder for norsk naturgass. LNG-teknologien gjør oss uavhengig av kompliserte rørsystemer til de ulike markeder, noe som viser seg ved at hovedmengden av gass fra Snøhvit er forhåndssolgt på langsiktige kontrakter til USA og Spania. Oppstart av bygging av og produksjon på Snøhvit vil gi vår nordligste landsdel et betydelig næringsoppsving. Delvis vil anleggsfasen naturligvis gi mange arbeidsplasser, videre vil driften gi mer varige arbeidsplasser. Men det viktigste, slik jeg ser det, er den betydelige kompetanseutvikling og kompetanseoverføring som vil skje, og som vil gi langsiktige virkninger for hele befolkningen i våre nordligste områder. Det bør bli omfattende etablering av underleverandørvirksomhet, service – både teknisk og kommersiell – tjenesteproduksjon etc. Det vil sannsynligvis medføre at mange unge vil fortsette å bo i regionen, og mange unge som har skaffet seg utdanning og jobb andre steder i landet, vil ønske å flytte tilbake. Dette kan gi virkelig fantastiske muligheter i et distriktspolitisk perspektiv. Men det viktigste er naturligvis at vi klarer å utnytte de store gassforekomster som er funnet, til glede for hele vårt samfunn, og at vi kan benytte denne satsing til å komme et skritt nærmere CO2-rensing av avgasser fra energi- og gasskraftverk. Det blir fra enkelte hevdet at Snøhvit er et prosjekt som ikke er skikkelig vurdert, verken miljømessig eller økonomisk. Dette er ikke riktig. Det har vært gjennomført konsekvensvurdering av Snøhvit, med høringsfrister og vurdering av høringsuttalelsene. Regjeringen Bondevik II utsatte også behandlingen i departementet med noen måneder for å gi bedre tid til å gå inn i innspillene i høringsrunden. Jeg vil også gjenta: Fordi Snøhvit er et gassprosjekt i et lukket system fra utvinningsutstyret på havbunnen til LNG-anlegget, anses utslippsrisikoen til vann minimal. Anlegget er planlagt med den best tilgjengelige teknologi, og det skal bygges et biologisk renseanlegg for å sikre mot utslipp til sjø fra landanleggene. Men en utbygging av et høyteknologisk anlegg til bortimot 40 milliarder NOK vil aldri være helt risikofri. Jeg har aldri hørt om nyinvesteringer i denne størrelsesorden som er det! Stortingets oppgave må være å pålegge departementet så langt det er mulig å sikre at forutsetningene som legges til grunn i prospektet, følges opp på en god måte. Miljøprotestene er betimelige i den forstand at det alltid er viktig og nyttig å sette søkelyset på de faremomenter som foreligger. Det er grunnen til at komiteens flertall har konsentrert så mye av sine merknader nettopp om miljøaspektene i utbyggingsplanene. Reindriftsnæringen har deltatt i høring omkring prosjektet. Det kan være en viss ulempe for næringen med en utbygging av næringsliv på Kvaløya, basert på varmtvann og kjølevann fra LNG-anlegget. Det har imidlertid ikke fremkommet avgjørende innvendinger. Sametinget har også overfor departementet pekt på at samene har rettigheter til gassforekomstene. Et komiteflertall ber samenes representanter ta disse spørsmål opp med departementet. Det har også vært fremmet krav fra Finmark fylkeskommune og Hammerfest kommune om at utbygger skal delta i tilrettelegging og finansiering av overføring av varmtvann og kjølevann til Kvaløya, bl.a. til planlagt fiskeoppdrett. Komiteens flertall er enig om at utbygger på vegne av lisensen bør bidra til etablering og tilrettelegging av virksomhet som kan dra nytte av disse ressurser. Når det gjelder krav om deltakelse i andre infrastrukturtiltak, mener regjeringsfraksjonen at dette må være et forhold mellom lokale myndigheter og rettighetshavere. Jeg viser ellers til komiteens merknader, og anbefaler komiteens tilråding til I og II.