trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-08:
Jeg synes innføringen av et produksjonsvederlag for oppdrett av laks, ørret og regnbueørret nå har kommet på et godt spor. Jeg vil takke forslagsstillerne for å ha tatt opp en viktig sak og også rette en takk til representanten Hjemdal for vel gjennomført saksordførerskap. Jeg er glad for at forslagsstillernes parti, SV, ikke går for forslaget slik det ligger i selve forslaget, men at de står sammen med flertallet i komiteen, som «ber regjeringen sette i gang et arbeid med å utrede en avgift pr. kilo eksportert ubearbeidet fisk og komme tilbake til Stortinget i statsbudsjettet for 2018, slik at vederlaget kan tre i kraft senest 1. juli 2018». Slik ønsker Venstre å ha det. Havbruksnæringen er en av våre viktigste næringer, og det er viktig at kommunene legger til rette for at næringen skal kunne utvikle seg. Et produksjonsvederlag vil stimulere kommunene til slik tilrettelegging. Flere kommuner uttrykker nå stor utålmodighet over at havbruksfondet ikke har fått den tilførselen av kapital som fondet var tiltenkt hvis utfordringene hadde vært under kontroll. Det har flere vært inne på, og vi kjenner sammenhengen der. Men det er nettopp dette som er kjernen i at Venstre nå ønsker et produksjonsvederlag. Det er nettopp for å legge til rette for oppdrettsvirksomhet.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-08:
Jeg vil vise til en samlet komité, som peker på at turistfisket er relativt svakt regulert i dag. Det er et paradoks at yrkesfisket, som foregår i det samme havet, i de samme fjordene, og beskatter den samme fisken, er mye sterkere regulert. Derfor synes jeg det er positivt at regjeringen nå fremmer forslag for å styrke reguleringen av turistfisket. Jeg vil også peke på behovet for å få en bedre oversikt over det som beskattes av fisk og andre marine ressurser. I en merknad vi er alene om, peker vi på at en bedre oversikt over det som beskattes i forbindelse med turistfiske, er påkrevd. Jeg mener det er viktig at ordningen utformes på en effektiv og rasjonell måte med minst mulig administrativ byrde for dem den vil omfatte, slik vi peker på i merknaden som vi dessverre står alene om. Jeg vil avslutte med å melde at Venstre også går inn i forslag nr. 1: «Stortinget ber regjeringa utarbeide omrekningsreglar slik at talet på kilo vert rekna i rund fisk.» Det gjør vi ut fra det at vi i en merknad i teksten peker på dette for å hindre det vi ser i dag, at mye av fisken blir kastet. Det er en logisk konsekvens for oss å være med på det forslaget fra – så langt – mindretallet.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-08:
Det luktar stadig meir byråkrati av Framstegspartiet, må eg seie – med lange byråkratiske prosessar. Ein får ein følelse av ein slags omvendt «Ja vel, herr statsråd» som førsøkjer seg her. Om ein berre tar utgangspunkt i at i dag vedtar Stortinget prinsippet om at ein skal innføre ei produksjonsavgift, og så ber regjeringa kome tilbake der det er rett og rimeleg å kome tilbake med det, og det er i avgiftsopplegget i statsbudsjettet, med ei vurdering av korleis innretninga på dette skal vere, med visse føringar for korleis det skal leggjast opp, vil regjeringa ha full moglegheit til å kome med sine ulike vurderingar av korleis dette mest hensiktsmessig kan gjerast. Så er det det med kva heimlar og vurderingar osv. som skal til, men eg kan ikkje fatte og begripe at det krev ein så omfattande byråkratisk prosess at eitt år rett og slett ikkje er nok. Er det mangel på handlekraft, eller er det rett og slett problem med forslaget?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-08:
Det var ei fantastisk avslutning av det førre innlegget. Representanten Bjørnstad kunne rett og slett ikkje tru det som blei sagt. Eg kan då berre vise til rapporten som nettopp er blitt skriven av Nofima, på oppdrag av Konjunkturbarometeret for Nord-Norge, der dei har gått igjennom eigarskap i oppdrettsnæringa. Der vil ein finne dei tala. Men det kan godt hende at det er falske fakta, som Framstegspartiet kallar det dei ikkje er einige i. Ei seksdobling, sa Gundersen: Det er ikkje noko stortingsvedtak på at det skal vere ei seksdobling. Eg høyrer stadig vekk representantar frå Framstegspartiet og Høgre seie at Stortinget meiner ein skal gå inn for ei seksdobling. Det har Stortinget aldri sagt. Det Stortinget seier, er: vekst dersom ein klarer å løyse miljøutfordringane. Og det er det som ligg i trafikklyssystemet som statsråden gjorde greie for i stad. Dersom ein klarer å løyse miljøutfordringane, som er store, kan vi begynne å snakke om vekst. Det er akkurat som om ein hoppar over det leddet – det litt vesentlege leddet om kva som er føresetnaden for vekst, og som må vere utgangspunktet her. Det er heilt riktig at primærforslaget frå SV går ut på at det skal vere ei skattlegging av heile produksjonen, heilt uavhengig av om han er tilverka, eksportert osv. Det er etter modell frå andre land. Det er enklare å handtere. Det skaper ikkje så mange problem. Eg oppfatta også at fiskeriministeren meinte at det var enklare å gjennomføre. Det meiner også SV. Men grunnen til at SV går inn for forslaget slik det ligg føre no, er at ein vedtar eit prinsipp om ei grunnrenteskattlegging av bruken av ressursane til fellesskapen. Berre det at vi startar med det prinsippet no, er ekstremt viktig og eit viktig signal. Det er interessant at representantar frå Framstegspartiet og Høgre ser heilt bort frå at det ikkje lenger finst nokon kritikk av skattlegginga på petroleum. Det nyt ein godt av som samfunn, og det er ingen kritikk av det. Det er også avgifter. Det er ingen i denne salen – så vidt eg veit – som i løpet av dei siste 30 åra har føreslått at skattlegginga på petroleum skal bort, men det vil ein altså gjere her, i ein identisk situasjon. Eller vasskraft, for den saks skyld: Det same gjeld der – det er ei skattlegging som ingen her i salen nektar for. Det er også ei skattlegging av eigedomane til fellesskapen, utnytting av naturressursar. Derimot veit vi berre frå i fjor at avgiftsønsket i Framstegspartiet og Høgre ikkje er mindre enn i andre parti – kanskje til og med større, men gjerne litt finurleg. I fjor hadde vi ein stor diskusjon om fartøyinstruksen som blei innført. Først måtte fiskaren betale for at eit godkjent konsulentselskap skulle kontrollere båten, så skulle ein betale Sjøfartsdirektoratet for å kontrollere båten. Det var kontroll av kontroll, avgift på avgift. Så dei skal ikkje kome her og seie at det berre er dei som meiner at dette er litt spesielt.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-08:
Kva gjer regjeringa med den stadig aukande fiskesmuglinga?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-08:
Det er ei aukande mengd. Vi får fleire og fleire rapportar om utlendingar som kjem til landet og tar seg til rette på ulovleg vis. Kontrollsystemet rundt dette er svært mangelfullt. Informasjonen er også for dårleg. Mange turistar anar ikkje kor mykje dei kan ta ut av landet. Når ein får beskjed om at Tollvesenet så langt i år, til og med mars, har dobla talet på beslag samanlikna med året før – altså tatt dobbelt så mange beslag på tre månader som i heile fjoråret – meiner eg det bør gå ein alarm, for under dette kan det rett og slett liggje omfattande fiskesmugling. Kan statsråden forklare kva for konkrete tiltak ein har gått i gang med, og kva som skjer no?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Ja, ikke bare inntekter som er blitt kanalisert etter 1. januar 2016, Stortinget vedtok at også at der det er blitt gitt konsesjoner tidligere, der det var en 50–50-deling, skulle man putte pengene inn i fondet. Så alle inntektene som har kommet med bakgrunn i vekst siden 1. januar 2016, har gått inn i fondet. I dag er det litt i overkant av 60 mill. kr i fondet. Nå driver direktoratet og kvalitetssikrer og skal betale ut disse pengene. Men det er heller ikke enkelt, for det ligger noen kriterier her som gjelder fordelingen til kommunene, ut fra hvor veksten har kommet. Så må jeg få lov til å si at når det stilles spørsmål ved dette, må man tenke på hva som er formålet med produksjonsøkningen og vekstregimet som kommer 1. oktober i år – når man er utålmodig etter ett år. Det har ikke vært noen særlig vekst, og derfor er det også helt naturlig at det ikke er de store pengene inne på fondet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg må bare ærlig innrømme at jeg ikke skjønner spørsmålet. Men jeg skal gjenta: Alle inntekter fra økt vekst, fra 1. januar 2016, har gått inn i havbruksfondet. Der står det nå 60,4 mill. kr. Her jobber nå direktoratet med fordelingen, for det ligger noen kriterier til grunn der ut fra hvor veksten har kommet, og hvilken kommune som har hatt veksten.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Først vil jeg si at når jeg sier at det er noen handelspolitiske utfordringer her, ønsker jeg å understreke at tiltak av denne formen må vurderes grundig, både i forhold til EØS-avtalen og, ikke minst, til alle relevante aspekter i de ulike WTO-avtalene som ligger der. Med vår sterke eksportavhengighet er vi helt avhengige av, og det tror jeg vi alle sammen er enige om, at det vi gjør her hjemme, står seg også internasjonalt. Det er veldig viktig. Så har jeg tolket forslaget slik at dette skal ligge i budsjettinnstillingen for 2018, og da er det ikke ett år. Budsjettbehandling og budsjettinnstilling starter regjeringen med i august, så dette skal ligge på bordet i desember, skjønner jeg, ut fra forslaget. Men hvis det er slik at man ikke skal ha en ferdig innstilling når budsjettinnstillingen for 2018 er på plass, da har man bedre tid.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg sier ikke at det er et problem å innføre en avgift om ett år, men det er vanskelig å legge det inn i budsjettet for 2018, med alle de vurderingene som skal gjøres. Det er derfor jeg også hadde ønsket meg et rundere forslag, men som konkluderer med at avgiften skal innføres 1. juli neste år, for det at stortingsflertallet mener det, har jeg ingen problemer med. Men det at man skal legge inn denne avgiften med ulike innretninger i budsjettet for 2018, gjør at tidsløpet blir noe kort, ut fra de utfordringene jeg har pekt på med hensyn til å få på plass en slik avgift.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Det er ikke ett år. Så må gjerne representanten Knag Fylkesnes gi inntrykk av at man prøver å trenere. Jeg er ærlig og oppriktig overfor Stortinget, overfor de utfordringene som ligger i det forslaget som er fremmet her, og det tror jeg også enkelte andre stortingsrepresentanter respekterer – at jeg er ærlig på den måten. Det at representanten Knag Fylkesnes prøver å gjøre narr av det og peker på bruk av byråkrati, synes jeg med all respekt at han ikke skal gjøre. Jeg respekterer at det er flertall på Stortinget for å innføre en produksjonsavgift, og jeg har som mål å gjøre det, men da må det gjøres på en sånn måte at det står seg juridisk internasjonalt, og med minst mulig byråkrati. Det er erfaringer man tar med seg når man sitter i regjering. Det har ingenting med byråkrati å gjøre. Det har å gjøre med ting som står seg over tid, og som ikke skaper problemer for oss juridisk i ettertid.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Å prestere å si at statsråden går på et tap når det er et representantforslag som behandles, er interessant, men jeg registrerer at Senterpartiet er opptatt av å telle tap – det er interessant i seg selv. Det er helt riktig som representanten Steffensen sier. Jeg tar gjerne et tap. Jeg står rakrygget – hvis det er slik at det handler om arbeidsplasser langs kysten som eventuelt reduseres og det ikke bygges opp nye arbeidsplasser for foredling gjennom denne typen avgift, tar jeg gjerne et tap. Det har jeg ikke problemer med. Dessuten handler det om demokrati og om flertall og mindretall. Det handler ikke om å tape og vinne. Det gis et inntrykk av at havbruk og oppdrett nærmest ikke gir noen ting. Én arbeidsplass innenfor havbruksnæringen i dag gir sju andre. Utviklingskonsesjonene, som er en suksess, vil jeg påstå – 60 selskaper har søkt på ulike konsepter – gir store inntekter, sysselsetting og utvikling. Næringen er altså villig til å investere titalls milliarder kroner for å få på plass ny teknologi, morgendagens oppdrettsmerder, som igjen vil gi mindre press på behovet for areal – offshoremerder, bl.a., som det blir litt vanskelig å avgiftslegge, for å si det sånn. Det blir større anlegg, mindre behov for areal, osv., osv. Hvis man tenker på havbruksfondet, ligger det 60,4 mill. kr der nå, og det gjennom variabel tillatt biomasse og 5-prosenten. Nå har vi fått rapporten om hvordan det ser ut i produksjonsområdene nå. Rapporten kom for tre uker siden. Der er det bare ett produksjonsområde som har rødt utslag. Så er det noen som har gult – gult i den forstand at man fort kan tippe over i grønt, men man kan også tippe over i rødt. Men 40 pst. har grønt utslag. Vi skal ha en ny evaluering og test av dette i august/september, så ser vi hvor mange som får 6 pst. vekst fra høsten av. Hvis man får 6 pst. vekst fra høsten av, 6 pst. igjen om to år, og 6 pst. to år etter det igjen, handler det om milliarder av kroner inn på havbruksfondet. I tillegg skal man ha en ordning oppå dette. Jeg skjønner, som jeg sa i mitt hovedinnlegg, at man er utålmodig når det gjelder havbruksfondet, men det vil rakle inn penger, betydelige milliarder, framover hvis man lykkes. Da må man investere og la næringen få lov til å utvikle seg.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Nå må jeg ha hjelp av Stortinget. Hvis det er riktig som representanten Heggø sier, at dette ikke er en ny avgift, men at det er eksportavgiften, altså markedsavgiften, som skal økes, tror jeg de som står bak forslaget, må ta et samråd. Hvis det er det som er tanken bak, altså at en økning av markedsavgiften er formålet, er det noe helt annet. Vi er allerede i diskusjoner med ESA når det gjelder denne markedsavgiften – om hvorvidt den er lovlig. Om man skal øke den på en fiskal måte, har jeg ikke hjemmel til det. Så der må forslagsstillerne bidra med å rydde, sånn at vi vet hva formålet er. Er det eksportavgiften, markedsavgiften, som skal økes, må man gjerne si det tydelig, for det kan jeg gjøre i løpet av 14 dager. Men da tror jeg vi har en annen utfordring, for det formålet er noe helt annet. Jeg må si at representanten Knag Fylkesnes har noen gode prinsipper i hvert fall – det må jeg kunne si, for debatten om grunnrenteprinsippet er helt reell. Og det kommer på et eller annet tidspunkt, uansett. Poenget fra de andre her er at det er en rekke andre avgifter som denne avgiften, altså grunnrenteskatten, skal legges på. Så sier representanten Heggø fra Arbeiderpartiet at det er en underlig debatt på slutten. Ja, det er ikke rart at debatten blir underlig når formålet med skatten og avgiften endrer seg under debatten. Når det gjelder dette veikartet, må jeg si: Nei, Stortinget har ikke vedtatt en femdobling fram til 2050 – det sa for øvrig heller ikke representanten Gundersen. Men man har ambisjoner om det, og det er sterke, tunge forskningsmiljøer som står bak de ambisjonene. Det ble oppdatert nå for 14 dager siden, da SINTEF kom med et oppdatert veikart når det gjelder det. Da sier man faktisk at en femdobling av eksportverdien fram mot 2050 kanskje var litt beskjedent. Men det handler ikke bare om laks. Det handler om hele sjømatnæringen. Det handler om alt som vi skal hente opp fra havet, som er framtidige muligheter, potensial og inntekter med tanke på dette. Så den doblingen av ambisjonene vi har mot 2050, er noe Stortinget har fått, der ekspertisen, forskningsmiljøene, mener det er mulig – hvis man gjør det riktig, selvfølgelig.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg sa nettopp fra talerstolen at jeg registrerer at dette er et ønske, og derfor vil det være helt naturlig at jeg ser på omregningsmåter. Men vi vet at omregningsfaktorer i det tradisjonelle fisket er en byråkratisk sak, og det er veldig teknisk. Hvis vi skal begynne å pålegge hver enkelt turistnæring og hver enkelt lille bedrift der ute å drive med omregningsfaktorer, blir det i hvert fall ingen forenkling i så måte. Jeg sier at vi selvfølgelig skal se på ulike måter å finne en beregning på, hvis det er ønsket. Når det gjelder dette med utførsel, som jeg nevnte forbindelse med troféfisk: Hvis man tar den bort, blir den også en del av utførselskvoten, og det er noe som må vurderes når hjemlene er på plass.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg hadde ønsket at de rød-grønne hadde gjennomført dette da de fikk rapporten på bordet i juni 2011. Det var stor enighet, det var overhodet ingen uenighet, så for de rød-grønne var det faktisk bare å trykke på knappen i 2011, og så hadde dette vært på plass. Da hadde det ikke vært noen diskusjon. Jeg er laget slik at jeg synes at alt går for sakte, men det er noen tekniske utfordringer med å få på plass både lovendringer og registreringer, og vi ønsker i stor grad å gjøre det enklest mulig for turistbedriftene der ute. Da må man også bruke noe tid på det, og derfor har det vært en høringsprosess om dette. Jeg leter hele tiden etter måter å forenkle på, og for en Fremskrittsparti-representant er det ikke enkelt å innføre nye registreringer, nye regler og nye lover. Det tror jeg representanten Heggø vet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Hadde de rød-grønne bare vist litt handlekraft i 2011, hadde vi ikke trengt å bruke ressurser på det i det hele tatt. Det var mitt poeng med dette. Og som jeg sa: I juni i 2011 lå dette helt klart, det var servert til de rød-grønne, men de gjorde ingenting med det. Nå har vi i hvert fall fått det på plass, og da synes jeg kanskje at representanten Heggø også skulle vist litt glede når vi nå får dette som har vært etterlyst over så lang tid. Nei, jeg har ikke låst meg til noe, men i høringen var det 30 kilo. Noen er litt bekymret for det og mener det er litt mye. Man kan jo se for seg at grensen for antall kilo kan settes til f.eks. 10 kilo, altså 5 kilo mindre enn i dag, for dem som ikke registrerer seg. Og så kan man eventuelt sette grensen til 20 kilo – altså 5 kilo mer enn i dag – for dem som blir med på registreringsordningen. Det er én måte å se på det på. Men hvis det er et signal fra Stortinget at man skal ned på et enda lavere antall kilo, mottar jeg selvfølgelig de meldingene, hvis de skulle komme.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg hørte at representanten Fylkesnes tok opp dette også i sitt innlegg og pekte på bekymringene. Det er ikke nødvendigvis slik at det er økt smugling. Det vet man ikke, det kan man ikke kvalitetssikre. Men at det blir tatt mer, er helt riktig. Det settes nå inn ressurser i et bredt og betydelig samarbeid mellom de ulike etatene – toll, skatt osv. – for å avdekke og ta dem som smugler sjømat fra Norge. Men vi må fokusere betydelig på det framover også. Vi kan ikke lene oss tilbake selv om vi får på plass nye regler. Jeg har fått akkurat de samme bekymringsmeldingene som representanten Knag Fylkesnes pekte på. Det er cowboyvirksomhet der ute – ikke så lite heller, har jeg forstått – og derfor er det et spørsmål om vi må iverksette kontroll og tilsyn langs kysten av dette, som er omfattende, slik jeg har forstått det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg pekte litt på det. Og det er riktig: Det er store beslag som vi registrerer nå. Vi skal være litt tilfreds med det også, tror jeg, for det betyr at de ansvarlige etatene gjør jobben sin. At vi avdekker denne typen smugling i større grad enn noensinne, betyr at vi har satt inn betydelig med ressurser til det. Det kan også være en økning. Det har jeg også fått rapport om fra ulike steder når jeg reiser langs kysten. Det er eksempler på at man har bygd om garasjer til filetanlegg, osv. Det har jeg fått rapporter om. Derfor tror jeg vi må styrke kontrollen langs kysten, der denne aktiviteten foregår, men vi må også styrke grensekontrollen, og slik ta ut mye mer av dette.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg synes det er synd at stortingsflertallet ikke venter med å se hvordan modellen for det nye havbruksfondet slår ut, før en ny avgift skal introduseres, spesielt siden vi sa nei til denne avgiften for bare to år siden. Representanten Knag Fylkesnes sa at næringen går godt i dag. Det er riktig, men det er ingen garanti for at det vil fortsette. Dette er en bransje som er svært avhengig av lakseprisen, og det er ikke så mange år siden lakseprisen var på rundt 20 kr istedenfor dagens ca. 60 kr. Jeg har selv jobbet innen lakseoppdrett i seks år før jeg ble valgt inn her, hvor vi solgte deler av en generasjon med fisk med tap fordi lakseprisen var for lav, og hvor vi rett og slett var usikre på om vi fikk lønn neste måned. Så det er ingen tvil om at det er store svingninger i dette markedet. I min region skulle jeg ønske at det ble tilrettelagt for flere arbeidsplasser innenfor havbruksnæringen, men jeg konstaterer at flertallet her i dag vedtar en ordning som kan gi få incentiver til kommunene for å tilrettelegge for bearbeiding av fisk i Norge. Jeg synes det er uforståelig og beklagelig at stortingsflertallet legger til rette for passive kommuner som heller vil motta noen øre per kilo eksportert ubearbeidet fisk, enn at fisken bearbeides langs kysten i Norge. Jeg registrerer at representanten Pollestad fryder seg over statsrådens og regjeringens nederlag, men når seieren betyr at man åpner for flere arbeidsplasser i Polen, framfor arbeidsplasser i Norge og langs kysten, da foretrekker jeg å være på den tapende parts side.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
For snart to år siden kom det mange flyktninger og asylsøkere til Europa. Det ble et enormt press på flere europeiske land, spesielt Tyskland og Sverige, men også her i Norge. På svært kort tid kom det over 30 000 asylsøkere. Det førte til et stemningsskifte i befolkningen som slo ut i kraftige bevegelser på meningsmålingene, hvor mange gikk til Fremskrittspartiet, som i flere tiår har kjempet for en streng asyl-, flyktning- og innvandringspolitikk. Taktikken til Arbeiderpartiet og Senterpartiet den gang var å klistre seg tettest mulig til Fremskrittspartiet og gå med på nesten alle våre krav i asylavtalen som ble vedtatt på Stortinget før jul for halvannet år siden. Asylavtalen la grunnlaget for at vi kunne få en av Europas mest strenge politikk på området, helt i tråd med hva Fremskrittspartiet har kjempet for i lang tid. De politiske signalene spredte seg raskt, for på tross av en fortsatt stor tilstrømming av migranter til Europa er konsekvensene her i Norge at vi nå har de laveste asyltallene siden 1997. Da asyltallene sank, da medieinteressen rundt asylpolitikk sank, sank tydeligvis Arbeiderpartiet og Senterpartiet sin interesse for å stå ved avtalen som ble inngått. Det er åpenbart at avtalen ble inngått for å stoppe velgerlekkasje, og ikke fordi en hadde et reelt ønske om å gjennomføre politikk. Det er ikke lenger flertall for de klare intensjonene i flere av vedtakene fra asylavtalen, og det synes jeg er skuffende. Fremskrittspartiet ønsker fortsatt ett sett regler som gjelder for alle. Vi mener nemlig det samme enten asyltallene er høye, eller asyltallene er lave. Vi mener det er galt at flyktninger uten videre skal få bedre rettigheter enn nordmenn. Vi mener at velferdsordningene skal likebehandle flyktninger, norske statsborgere og andre med lovlig opphold i Norge, og jeg synes det er synd at flertallet nå stemmer ned forslag som ville strammet inn på ytelsene og brakt dem noe nærmere ordningene i andre europeiske land. Jeg synes det er overraskende at Senterpartiet og Arbeiderpartiet mener det er helt greit at norske statsborgere som flytter tilbake til Norge etter lengre utenlandsopphold, skal få dårligere ordninger enn nyankomne flyktninger. Jeg tror mange vil reagere på at Arbeiderpartiet og Senterpartiet vil beholde særordninger for flyktninger, men samtidig er det bra at dette kommer nå før valget, sånn at de som er opptatt av en streng, men rettferdig politikk på dette området, ser at Arbeiderpartiet og Senterpartiet ikke er til å stole på når retorikk skal gjøres om til politikk.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2017-06-08:
Jeg må bare ærlig innrømme, som representant fra en innlandskommune, at jeg skjønte rett og slett ikke at man kunne gå etter en produksjonsavgift eller en arealavgift i en næring hvor Stortinget hadde vært så raust bare et år tidligere, da jeg første gang møtte i en debatt at SV kom til å framsette et sånt forslag. Havbruksnæringen er en næring som hele Stortinget har store ambisjoner for. Vi ønsker en fem–seksdobling av produksjonen innen 2050. Det ville være en drøm – etter min mening burde det være en drøm for Kyst-Norge, de mulighetene som her skapes. Og her innfører vi altså nok en avgift, som egentlig er den tredje særavgiften som en næring har. Litt til det overordnede: Norge skal faktisk omstilles. Vi skal skape masse nye arbeidsplasser, vi prater om å finne det som skal oppstå etter oljen, og vi har behov for investeringer. Hvis Norge framstår som et land der man driver klappjakt på lønnsomme næringer – med en gang det kommer lønnsomme næringer, skal vi avgiftsbelegge, og vi skal finne på stadig nye måter å skattlegge de næringene på – spår jeg at det kommer til å bli en tung motbakke å skape de nye arbeidsplassene. Vi er blitt ganske så bortskjemte med at oljen kan dekke det meste. Den tida er over. Det må skapes arbeidsplasser som både er lønnsomme, og som klarer å tiltrekke seg investeringer. Vi ser det på felt etter felt. Norge har prøvd seg på datasentre. De etableres stort sett utenfor Norge. Jeg må bare si at hvis Stortinget skal fortsette å vedta nye avgifter på lønnsomme næringer hver gang lønnsomheten dukker opp, tror jeg vi får betydelige utfordringer med å tiltrekke oss de investeringene vi trenger. I tillegg kommer de betenkelighetene som statsråden er inne på som gjelder våre handelsforpliktelser. Dette er en avgift som ikke er rettet inn mot å løse de utfordringene næringen har, i det hele tatt. Hadde det enda vært en avgift som premierte dem som løste lusproblematikken og den type ting, hadde det jo vært noe annet. Det er, som representanten Sivert Bjørnstad sa, en ren fiskalavgift, og signaleffekten overfor nesten alt annet næringsliv er fryktelig dårlig med det vedtaket vi er i ferd med å gjøre i dag.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Jeg registrerer at Bergstø sier at verdien av å ha universelle ordninger, er veldig viktig – jeg tolker det som å ha like ordninger – og også at alle skal ha noe å leve av. Det er ikke snakk om å ta fra flyktningene all offentlig stønad, det er snakk om at flyktninger skal få like stønader som nordmenn får. Jeg synes ennå ikke vi har fått noe klokt, logisk eller fornuftig svar på hvorfor det tydeligvis er verre for flyktninger å få samme stønad som nordmenn får, enn at nordmenn kan bli likebehandlet med flyktninger. Jeg skjønner egentlig ikke logikken. Hvorfor er det verre for flyktninger at de får det samme som nordmenn skal få? Hva er problemet med det?
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-08:
Fremskrittspartiet har flere ganger blitt beskyldt for både å skape rasisme og å spre fremmedfrykt. Det er feil. Fremskrittspartiet mener at hvert enkelt individ er unikt, og at alle mennesker må behandles likt, uavhengig av kjønn, etnisitet, status eller religion. Fremskrittspartiet er opptatt av likebehandling og ikke forskjellsbehandling eller særbehandling. Det er ikke likebehandling som skaper misunnelse og irritasjon, som igjen dessverre kan bidra til en negativ holdning overfor nye landsmenn, i verste tilfelle rasisme, men det er særbehandling som kan skape slike situasjoner. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen ønsker å endre det norske velferdssystemet slik at arbeidslinjen fortsetter å styrkes, og at folk flest blir behandlet likt. Det er logisk, og det er rettferdig. Dessverre ønsker stortingsflertallet, inkludert våre såkalte støttepartier, Venstre og Kristelig Folkeparti, særbehandling og diskriminering. Det er ulogisk, og det er urettferdig. Å gi flyktninger særbehandling når det gjelder økonomisk stønad fra det offentlige, vil bidra verken til økt integrering eller til økt sysselsetting. Det vil heller kunne føre til økte gnisninger og økt konflikt mellom nordmenn og flyktninger. Særbehandling av flyktninger og gode offentlige stønader kan resultere i at flere flyktninger velger å komme til Norge for å få tilgang til våre velferdsgoder. Det er en ond sirkel, og det overrasker meg at stortingsflertallet ikke ser det. På godt norsk kalles det å være naiv. Det er nemlig ikke bare ulogisk og urettferdig å gi personer som aldri har vært i Norge, som aldri har bidratt til det norske samfunnet, særfordeler som nordmenn ikke har eller aldri vil få. Det er også nativt å tro at særbehandling og gode økonomiske incentiver ikke vil påvirke flyktninger og migranter til å velge Norge som sitt reisemål i stedet for andre europeiske land. Det ser vi i Minnesota. Det er ikke tilfeldig at somaliere valgte Minneapolis, og at de har slått seg ned i Minnesota og ikke andre stater i USA. Vi ser det på kommuner som har spesielt gode sosiale ordninger, og vi så det under migrasjonskrisen i 2015, da det var horder av migranter som gikk helt opp til Sverige. De gikk gjennom Danmark i søken etter å komme til Sverige, for de hadde hørt at der var det bedre. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har lagt fram et godt forslag som ville ha bidratt til å heve terskelen for å få tilgang på norske velferdsgoder, som ville bidratt til mer likebehandling, mer rettferdighet og en ytterligere styrking av arbeidslinjen. Men dessverre svikter Venstre og Kristelig Folkeparti og stortingsflertallet, slik at det motsatte blir tilfellet.
Marianne Øren (Venstre), 2017-06-08:
I Venstre er me opptekne av at det skal verte enklare å starte for seg sjølv. At folk vel å ta ein sjanse og forfølgje ideane sine, kan sjølvsagt ende dårleg, men det kan òg ende veldig bra. Og er det ein ting me veit, er det at det er viktig for ein dynamisk økonomi at folk vågar å forfølgje gode idear som etter kvart kan utvikle seg til å verte ein verkeleg ressurs og ein suksess. At folk sysselset seg sjølve gjennom å finne ein marknad for produkta og tenestene sine, er veldig bra. Om dei i tillegg klarar å sysselsetje fleire, er det endå betre. I dag er det dessverre altfor få som vågar å starte for seg sjølve. Eg trur at eit vesentleg hinder for det er mangelen på sosial tryggleik. Særleg er det nok grunn til å tru at for oss kvinner kan mangelen på sosial tryggleik som sjølvstendig vere eit ekstra hinder. I alle fall ser me at altfor få kvinner startar for seg sjølve, samanlikna med menn. Dette er ei ikkje ubetydeleg likestillingsutfordring. Altfor lenge har det vore slik at sjølvstendige har ei dårlegare sjukelønsordning. Tryggleiken for inntekt ved sjukdom er ein vesentleg del av den norske velferdsmodellen. Der vanlege arbeidstakarar har ei svært raus ordning, ja kanskje i overkant raus, vil nokre seie, har sjølvstendige i altfor mange år måtta nøye seg med ytingar på eit svært lågt nivå. Så er det heldigvis slik at det har skjedd litt i Stortinget sidan dette forslaget vart levert – me har faktisk kome fleire steg lenger. Gjennom prosessen med revidert nasjonalbudsjett har samarbeidspartia vorte einige om å styrkje ordninga med privat pensjonssparing for sjølvstendige, og me har vorte einige om å styrkje sjukelønsordninga. Dette er rett og slett svært godt nytt. Det viser at når dei borgarlege partia jobbar saman, klarar me å føre ein politikk som er både sosial og næringsvenleg på éin gong. På vegner av Venstre vil eg i dag uttrykkje glede over at me har kome fleire steg vidare på dette området i løpet av perioden, etter årevis med håplaus kamp under dei raud-grøne. Først fekk me på plass lik rett til pleiepengar, og no har me altså styrkt både pensjonsordninga og sjukelønsordninga. Dette håpar eg dei sjølvstendig næringsdrivande i landet veit å setje pris på, og eg håpar det kan skape ein litt tryggare kvardag for dei som går rundt med ein gründer i magen. Som ein konsekvens av budsjetteinigheita i revidert nasjonalbudsjett vil eg med dette varsle at me går ut av forslag nr. 2 – så får Senterpartiet eventuelt avgjere kva dei vil gjere med tanke på forslag nr. 2. Derimot vil eg få lov til å ta opp forslag nr. 4, frå Venstre, for det er framleis ein del steg å gå når det gjeld å sikre sjølvstendig næringsdrivande betre rammevilkår. Dette forslaget, om å behalde retten til dagpengar lenger ved overgang frå lønsarbeid til eiga verksemd, trur eg kanskje kan vere svært positivt for mange som ønskjer å bruke ein situasjon med arbeidsløyse til å skape seg noko nytt.
Marianne Øren (Venstre), 2017-06-08:
Ja.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
Jeg siterte de relevante vedtakene som ble fattet i denne sal i forbindelse med forliket. Det er ingen tvil om at Stortinget la klare føringer for hvilken retning man ønsket at dette skulle ta, ved å heve botidskravene, ved å innføre aktivitetsopptjeningskrav og også ved å se til at våre ytelser ikke skulle være vesentlig bedre enn andre lands. Norge har vesentlig bedre ytelser enn andre land. Man kan alltids stille spørsmålet om hva som er pushfaktorer, og hva som er pullfaktorer. Jeg tror ikke det er den norske folketrygden som er årsaken til at folk velger å dra. Det er det krig, flukt, nød og ønsket om et bedre liv som gjør. Men når beslutningen først er tatt, er det helt åpenbart at det landet som man tror, har hørt eller antar vil kunne gi en mulighet til et nytt liv, vil være det landet man drar til. Når så mange mennesker valgte å passere land etter land, helt opp til Europas utpost, er det grunn til å tro at nettopp troen på at man kunne leve et godt liv her, var én av årsakene til at man valgte å dra nettopp hit.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
To ting: Det ene er rapporten som det vises til i innstillingen. Jeg har lest den rapporten. Rapporten dokumenterer ikke noe i retning av det som opposisjonen sier at den gjør. Rapporten handler om hva som virker integrerende. Den sier også at det er viktig at flyktninger ikke diskrimineres sammenlignet med de øvrige innbyggerne i landet. Norge framheves blant de landene som nettopp gir gode tilbud når det gjelder språk og andre forhold som er viktige for integrering. Jeg synes opposisjonen trekker den rapporten ganske langt i sin retning, og det er det ikke grunnlag for. Når det gjelder andre tiltak som er viktige for integrering, er det viktig at man ser denne meldingen eller trygdeproposisjonen i sammenheng med integreringsmeldingen som Stortinget vedtok for ikke så lenge siden. Regjeringen la fram en egen integreringsmelding som nettopp skulle handle om hvordan vi kunne øke integreringen – ved å arbeidsrette introduksjonsprogrammet, ved å øke muligheten til å ta norskopplæring og ved å sørge for raskere bosetting ute i kommunene. Det er ingen regjering som har klart å skape så rask bosetting i kommunene noen gang som denne regjeringen har gjort. Man må se saken i sammenheng. Da ser man at man satser både på integrerende tiltak, språk og arbeid på den ene siden og også på et stønadsnivå som er bærekraftig på sikt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
Det viktigste tiltaket vi kan gjøre for å forebygge fattigdom for barn, er å sørge for at foreldrene deres kommer seg i jobb. En av hovedgrunnene til at vi har valgt ikke å gjøre noe med de ordningene vi har som er avledet av inntekt, er nettopp at vi ønsker å stimulere arbeidslinjen mye mer. Ingen av ytelsene man får på bakgrunn av inntekt – dagpenger, sykepenger, foreldrepenger – rører vi, og det er nettopp for å styrke arbeidslinjen i ordningene. Jeg konstaterer at her er ikke opposisjonen enig med oss, og det synes jeg er synd. Hvis Norge framstår som attraktivt fordi det er mulig å få jobb her, er jo det bra. Det er bra at folk kan jobbe, det er bra. Noe av det som er utgangpunktet vårt i nettopp integreringsmeldingen, er å sørge for at folk rustes til å komme seg i jobb, gjennom norskopplæring, kvalifisering og raskere avklaring i mottak. «Fast track», et hurtigspor, inn i arbeidslivet er jo noe denne regjeringen nettopp har igangsatt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
I punkt 16 i flyktningforliket ble regjeringen bedt om å «igangsette et arbeid med sikte på innføring av botidskrav for mottak av kontantstøtte og ytelser som ikke støtter opp om arbeid og aktivitet». Stortinget vedtok at man skulle innføre botidskrav for kontantstøtte, og det ville vært oppsiktsvekkende om en regjering ikke skulle ha fulgt opp det. Så er det helt riktig at man får ikke automatisk jobb av at man innfører botidskrav for kontantstøtte. Det er andre tiltak som skal til for det – gjennom rask bosetting, gjennom bedre norskopplæring, gjennom kompetansekartlegging, gjennom kvalifisering og aktivisering ute. Det er jo nettopp det regjeringen nå følger opp, bl.a. etter de vedtakene som ble fattet i behandlingen av integreringsmeldingen. Der følger vi opp vedtak etter vedtak nettopp for å styrke dette arbeidet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
Jeg har ikke sett disse videoene som representanten viser til, så jeg vil foretrekke at representanten Wiborg svarer på det selv. Men jeg er enig med ham i at det å sidestille grupper med samme utgangspunkt, altså de med kort botid i Norge, er riktig. Jeg synes det er rimelig at personer som er kommet på humanitært grunnlag, og personer som har hatt lange utenlandsopphold og kommer tilbake til Norge uten rettigheter, også sidestilles. Det er ikke åpenbart at en person som er her på humanitært grunnlag, og en med flyktningstatus skal bli behandlet så forskjellig som det de blir. Jeg registrerer at SV og de andre mener det. Jeg er ikke enig.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
Overgangen er ikke bedret. En rekke rapporter viser at ordningen ikke er god nok. Den har vist at folk har blitt gående for lenge og fått for dårlig oppfølging, og at man ikke har fått oppfylt de intensjonene man hadde da man innførte ordningen, som var gode. Man skulle samle de tre ytelsene hvor det var usikkerhet for å komme tilbake i jobb, men det har vist seg ikke å virke. Det er grunnen til at vi ønsker å stramme inn på inngangsvilkårene, sørge for tettere oppfølging av dem som kommer med i ordningen, og også redusere varigheten. Vi mener det vil øke avklaringen raskere, fortrinnsvis til arbeid, eventuelt til uføretrygd.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
All erfaring fra ulike ytelser viser at overgangen til arbeid øker når man nærmer seg stønadsslutten, det skjer noe med dem som går på stønadene. Når det gjelder arbeidsavklaringspenger, ser vi at hele én av fem går ut over maksimal varighet og over på unntaksbestemmelsene. De går mer enn seks år på ytelsene. Det er grunnen til at vi ønsker å stramme inn. Vi ser at for mange ikke bare går ut maksimalperioden, men de går også ut over det som er maksimalperioden. Man blir gående altfor lenge på ytelser uten at man blir avklart for enten arbeid eller uføretrygd, noe som viser at ordningen ikke fungerer godt nok etter intensjonen.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
Det er ingen tvil om at det som står i proposisjonen stemmer. Mitt poeng er at det vi ser på de ulike ytelsene, er at når man nærmer seg slutten av stønadsperioden, skjer det veldig ofte noe. Som jeg sa i mitt innlegg: Sju av ti av dem som kommer over på uføretrygd, kommer rett fra arbeidsavklaringspengeordningen. Uansett ser vi at for mange kommer inn i ordningen, for mange går der for lenge, de får for dårlig oppfølging, og de får ikke det de trenger for å komme seg tilbake i jobb så raskt som mulig. Det er bakgrunnen for at vi ønsker både å heve terskelen for å komme inn, redusere tiden man kan være i ordningen, og også sørge for en tettere oppfølging av dem som er i ordningen.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-08:
Det er mulig at det begynner å bli sent på kvelden for replikkordveksling nå. Nei, de går ikke lenger på ordningen.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Relasjonen til flyktningavtalen er et sentralt punkt i denne debatten, og jeg mener at det er meget tydelig sagt fra representanten Christoffersen og andres side at Arbeiderpartiet står ved det vi sa i forliket. Men det er ikke noen automatisk forpliktelse å følge opp regjeringens forståelse av det punktet – det vil jeg bare slå fast. Når jeg tar ordet, er det først og fremst fordi jeg sitter og lytter, både på kontoret og her, til innholdet i en del av argumentasjonen, spesielt fra Fremskrittspartiets representanter i denne diskusjonen. Det er selvfølgelig emosjonelt, men jeg for min del må si at jeg blir ganske forskrekket over det, for hvis vi hører på hva som blir sagt, og dybden i hva som blir sagt, utfordrer det norsk politisk kultur og samfunnsforståelse på veldig, veldig mange måter. Egentlig utfordrer det det grunnleggende i norsk demokrati, nemlig forståelsen av humanisme. Det vi snakker om her, som representanten Lundteigen så veldig godt sa, og som jeg vil gjenta, er flyktninger. Det er mennesker som er kommet hit, og som har fått opphold, også av den nåværende regjeringen, for å kunne være i Norge og leve sitt liv i Norge. Og så skal vi gjennom en del tiltak, foreslått av regjeringen, gjøre livet vanskeligere for dem. Hvorfor i all verden skal vi gjøre sånt i Norge? Man fører attpåtil en del teknisk argumentasjon for å bygge opp en slik forståelse, som jo ikke er noe annet enn en byråkratisk tilnærming. Det gjelder også statsråden. Det er akkurat som man lager et motsetningsforhold mellom det at arbeidslinja er nyttig, som alle er enige om, og det at man skal ha disse ordningene, som har vært etablert i 20–30 år – selvfølgelig er det ikke et motsetningsforhold. Disse tingene utfyller jo hverandre og gjør det lettere for disse stakkars menneskene som har kommet til Norge. Og enda verre er dette argumentet som går igjen: Hvis det blir for bra, kommer det for mange. Hva slags humanistisk tilnærming er det, når man er i en situasjon hvor man har gitt disse menneskene opphold i landet? Dette er en debatt vi ikke skulle hatt. Det er et forslag som ikke skulle vært fremmet, fordi det har en slik utfordring til den grunnleggende forståelsen av norsk demokrati og humanisme.
Stefan Heggelund (Høyre), 2017-06-08:
Med tanke på at nesten halvparten av Arbeiderpartiets landsmøte ønsket å gå lenger når det gjaldt reduksjon i AAP-tiden, enn det regjeringen har foreslått, er det kanskje litt pussig å høre på den moralske forargelsen Arbeiderpartiet har mot forslaget som nå blir vedtatt. Det er altså en moralsk forargelse Arbeiderpartiets representanter burde ha mot sin egen programkomité og store deler av sitt eget landsmøte. Representanten Lise Christoffersen har et godt poeng når det gjelder ventetid bl.a. på psykiatri – jeg kan også nevne rus i den forbindelse. Denne regjeringen har redusert ventetiden for rus og psykiatri med 40 pst. Flere representanter snakker om hvor viktig det er med god oppfølging. Enig – derfor lovfester vi minimumskrav til oppfølging av ordningen. Det stemmer de rød-grønne partiene i mot i dag. Det er litt rart når man snakker så mye om viktigheten av oppfølging, at man stemmer imot den lovfestingen. Det gir overhodet ingen mening. En annen ting som er overraskende, er denne iveren etter å snakke mot forskningen som finnes på området, mot forskningen som er gjort på arbeidsavklaringspengeordningen, som både forteller oss om ulike grupper som kunne fått bedre og raskere hjelp hvis de ikke hadde vært på arbeidsavklaringspenger, men hadde havnet på riktig sted i trygdesystemet, og forteller oss om hvordan folk blir raskere avklart når det nærmer seg fristen for stønaden. Dette ignorerer man fullstendig. Og så prøver man å få det til å virke som om dette er et innsparingsforslag eller et kuttforslag, når det ikke er det. Det handler om at flere skal få hjelp raskere enn i dag, og det handler om at flere skal være på riktig sted i trygdesystemet og få den oppfølgingen de trenger for å bli hjulpet inn i arbeidslivet så raskt som overhodet mulig. Jeg er glad for at vi vedtar disse forslagene i dag. Alle regjeringens forslag får flertall. Det er på tide at vi rydder opp i det rotet de rød-grønne partiene skapte da de styrte Nav-skuta.
Stefan Heggelund (Høyre), 2017-06-08:
Siden det er så sent på kvelden / tidlig om morgenen, skal jeg nøye meg med å si at denne saken viser hvor viktig det er med godt borgerlig samarbeid. Venstre kommer med noen forslag i dette representantforslaget for å styrke sosiale rettigheter for selvstendig næringsdrivende. Det er et utrolig viktig tema. Og så er det RNB-forhandlinger hvor regjeringen leverer på forslaget om pensjon, og man blir også enige om å styrke sykepengegrunnlaget for selvstendig næringsdrivende – viktige tiltak. Borgerlig side samarbeider godt for at selvstendig næringsdrivende skal få sterkere sosiale rettigheter, og det er jeg glad for.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Tiden er egentlig ikke inne for å kjøre replikker på denne tiden av døgnet, men statsråden sa noe i sitt innlegg som faktisk trenger en oppklaring. Mitt spørsmål er: Er overgangen til arbeid blitt større eller mindre etter at man innførte AAP-ordningen, sammenlignet med de tre tidligere ytelsene?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
På side 23 i proposisjonen står det: «I en annen studie fra Kann, Yin og Kristoffersen finner de at sannsynligheten for overgang til arbeid økte når tidspunktet for den maksimale varigheten nærmer seg, og at dette gjaldt for de tre tidligere ordningene attføringspenger, rehabiliteringspenger og tidsbegrenset uførestønad, i tillegg til arbeidsavklaringspenger. For mottakere av arbeidsavklaringspenger økte overgangen til arbeid før den maksimale varigheten på fire år gikk ut for både de som kom fra sykepenger, og de som ikke hadde hatt sykepenger før de fikk innvilget arbeidsavklaringspenger.» Hvordan stemmer dette med det statsråden svarte på mitt første spørsmål?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Jeg blir bare mer forvirret over statsrådens svar, for videre i proposisjonen står det: «For de som kom fra sykepenger, var det også en markant høyere sannsynlighet for overgang til arbeid både 12, 24 og 36 måneder etter at arbeidsavklaringspenger ble innvilget.» Stemmer det som står i proposisjonen, eller er det det som statsråden nå svarer, som er det riktige? Det synes jeg er en ganske viktig forutsetning i denne saken.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-06-08:
Det er grunn til å bore i dette, for det har ingenting med dem som kommer inn i ordningen å gjøre. Mitt spørsmål er: Er det riktig at de som går på arbeidsavklaringspenger nå, er lenger i ordningen enn dem som var i de gamle ordningene? Nå synes jeg statsråden har svart ganske mye forskjellig, og det er et ganske vesentlig poeng i kritikken som nå reises mot ordningen i denne salen. Har man gått lenger eller kortere?