Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-09:
Debatten på dette området skiller seg ikke vesentlig fra tidligere debatter. Men det er én ting jeg må si jeg har merket meg, og det er at de aller fleste har enten vært svært glade eller i hvert fall litt glade. Om de ikke har vært svært glade eller glade, har de i hvert fall vært positive til enkelte deler av budsjettet. Og det må man jo si er veldig positivt. Jeg må si at dette budsjettet viser en klar og tydelig kursendring i norsk utviklingspolitikk og utenrikspolitikk. Selv om man med jevne mellomrom hører at norsk utenrikspolitikk ligger fast, ser jeg tydelige omprioriteringer og endringer. Budsjettet for 2015 gir klare signaler og er starten på en ny politikk, særlig innenfor utviklingspolitikken. Prioriteringen av penger er egentlig litt historisk. Konsentrasjon av bistand og fokusland, sammen med et krafttak for utdanning, er store endringer av norsk politikk. Budsjettet gir derfor, som sagt, signaler om hvor regjeringen ønsker å gå. Det er starten på en ny kurs. Dette vil selvfølgelig komme tydeligere fram ved framleggelse av viktige meldinger framover. Det er ikke tvil om at Fremskrittspartiet er fornøyd med at vi nå skal fokusere på en effektiv bistandspolitikk. I 2013 ble norske midler kanalisert til 116 land – 116 land av 148 land som er godkjent for den type støtte. Det har vært påpekt tidligere at det fragmenterer bistanden. Det ble omfattende utfordringer med forvaltning og store utfordringer med å samordne, sammenfatte og evaluere resultater av bistandspolitikken. En konsentrasjon er viktig og i tråd med overordnede føringer for Norfund om å fokusere på de fattige landene og, ikke minst, på Afrika sør for Sahara. Men man skal selvfølgelig være våken for – når man foretar denne type konsentrasjon – at land ikke faller nedover på statistikken. Når man snakker om den type historisk bistandsbudsjett som vi behandler her, må jeg si at det er noen som aldri får nok. Det kunne man for øvrig ha sagt om andre budsjetter også. Men når Fremskrittspartiet kan omtale at vi øker satsingen på utdanning med 550 mill. kr., øker satsingen på næringslivet med 290 mill. kr, reformerer i forhold til Ukraina og Moldova med 180 mill. kr, har en satsing på nordområdene på 574 mill. kr, øker med 424 mill. kr til nødhjelp, 42 mill. kr ekstra til nødhjelp og matvarehjelp, 400 mill. kr ekstra til klima, 177 mill. kr ekstra til frivillighet og sivilt samfunn, er det, i hvert fall fra Fremskrittspartiets ståsted, et massivt løft. Derfor er det litt interessant å se på og høre på at noen ønsker mer. Jeg slutter meg til flere som er kritiske til at man i debatten fokuserer på prosentmål. Jeg tolker regjeringen dit hen at med samarbeidspartnerne når vi prosentmålet, men det er tross alt viktigere å se på hva vi får ut av de midlene vi setter inn. De aller fleste har vært innom de store, humanitære krisene vi har opplevd, særlig i 2014. Det gir oss store utfordringer. Regjeringen leverer. Regjeringen sier i tillegg at vi er ikke ferdig, det kommer flere løft. Jeg vil allikevel legge vekt på at hovedfokuseringen må være langsiktig. Hovedfokuseringen må være hvilke verktøy og tiltak vi må sette inn for at verden skal komme seg videre, og for at de fattige skal komme seg videre. Når vi vet at vi må skaffe 600 millioner arbeidsplasser innen 2020, er det vekst, handel og næringsutvikling som er det viktigste. Det er flere som har sendt hilsninger. Jeg vil gjerne – helt til slutt – få lov til å sende en hilsning til kurderne for deres store innsats i Irak og i Syria. Den innsatsen disse menneskene gjør på vegne av verdenssamfunnet, kan ikke gis nok oppmerksomhet.