Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-17:
Denne debatten har blitt et slags merkelig antiklimaks på en debatt som har foregått utenfor disse veggene og i regjeringskontorene tydeligvis med stor intensitet, mens her har på en måte lufta gått helt ut av ballongen. Jeg vet ikke om jeg kan bidra med noen nye argumenter som ingen har hørt før, men jeg har lyst til å ta opp noe av det viktigste. Først til fisk: Som motstander av norsk EU-medlemskap må jeg ta til orde mot det fiendebildet som skapes av EU i denne saken. Det er da ikke slik at EU sitter klar med lange tenner og tenker: Her er det om å gjøre å stoppe norsk fisk ved grensen, og det skal vi gjøre raskt og effektivt, holde dem unna! I tillegg liker de helst litt halvråtten fisk i EU! Det er da ikke slik at EU importerer fisk fra Norge for å være snille, for å være greie, og helst vil ha dårlig kvalitet. Tvert imot, vi har en fiskeressurs som vi eksporterer fordi den er attraktiv, og da tror vi at selv om man ikke skulle godta veterinæravtalen og utvidelsen av den, ville EU oppføre seg med en viss smidighet for å få tak i så gode fiskevarer som mulig fra Norge. – Det var det forsvaret for EU. Jeg har rett og slett ikke hørt et eneste argument når det gjelder kontroll i forhold til mat, et eneste argument på mat- og dyresiden, som isolert sett sier at dette er en god løsning og gir oss bedre muligheter enn det regimet vi har i dag. Det optimale regimet vi kunne ha, er begge deler – det er de tiltakene som Regjeringen foreslår til erstatning for grensekontrollen, sammen med grensekontroll. Det er det optimale og mest effektive kontrollregimet vi kunne ha, i en situasjon hvor vi vet at det blir økt handel med mat og ferskvarer, og hvor kontrollaspektet er spesielt viktig fordi vi har vært så heldige å ha mye mindre av disse sykdommene enn andre land. Og det er ikke bare hell. Det er også fordi vi har en annen struktur på norsk landbruk enn andre land har, og vi har kontrollert. Men vi fra SVs side vil ikke si at dagens kontrollregime er kjempebra. Det er det ikke. Det burde bli mye bedre. Men vi tror det optimale kontrollregimet ville vært begge deler. Det vi nå gjør, er å gi fra oss den styringsmuligheten vi selv har til å treffe de tiltak vi ønsker og mener det er behov for når det oppstår en smittesituasjon. Nå avgir vi vurderingen av hva slags tiltak vi skal ha lov til å innføre, til EU-systemet. Vi syns fra SVs side at dette er en sak til ettertanke. For med et betydelig ja-flertall i stortingssalen, med et folkeavstemningsresultat der flertallet sa nei, og med et meget stort miljøengasjement når det gjelder mat, skjer det som skjer her i salen i dag, uten at den kraften som er blant folk som er opptatt av disse spørsmålene, er tatt inn i saken, og antakelig i strid med det som er folkeflertallets ønske når det gjelder kontrollregimet for mat. Det er et dilemma som vi vil komme opp i i mange sammenhenger. SV mener at det er ja-partienes ansvar like mye som nei-partienes å sørge for at det Stortinget gjør av EU-tilpasninger, er i samsvar med og i respekt for det folkeavstemningsresultatet som var. Derfor har vi et forslag i innstillingen som vi nå står alene om, men som jeg tror kanskje kan modnes i flere partier etter hvert. Det går på at vi i de vesentlige og viktige sakene vi får framover som dreier seg om EU-relaterte spørsmål, burde diskutere om ikke Norge skal gjennomføre folkeavstemninger, etter – la oss si –dansk modell, etter EU-medlemmet Danmarks modell, for å sørge for: 1. at EU-debatten opprettholdes2. at det er samsvar mellom de EU-tilpasningene som foretas, og det folk la i sitt nei-standpunkt fra 1994 Da rekker jeg en ting til, og det er å ta opp det glitrende forslaget som SV har fremmet i innstillingen.