Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2020-05-14:
Begrunnelsen for å endre Grunnlovens bestemmelse om domstolskontroll er å bringe paragrafens ordlyd bedre i samsvar med det tilsiktede meningsinnholdet. Ifølge forslagsstillerne tar forslaget ikke sikte på å endre bestemmelsens saklige innhold. Fremskrittspartiet er enig i at Grunnlovens tekst så langt som mulig bør kunne leses av alle på en sånn måte at det gir best mulig uttrykk for Grunnlovens sentrale innhold. Det var en av hovedgrunnene til at Fremskrittspartiet stemte for å endre språket i Grunnloven til 200-årsjubileet i 2014. I utgangspunktet var undertegnede innstilt på å støtte forslaget, men som flere har vært inne på, har komiteen som ledd i behandlingen mottatt et brev fra NIM, Norges institusjon for menneskerettigheter, som peker på noen mulige faktiske endringer som ikke er belyst av forslagsstillerne, samt nye uklarheter som kan oppstå som konsekvens av den foreslåtte teksten. Det har også vært andre henvendelser om denne saken, bl.a. fra professor Eivind Smith. Det blir bl.a. anført at forslaget utvider domstolens prøvingsadgang til også å omfatte en generell legalitetskontroll med forvaltningens avgjørelse. Dersom forslaget forstås på den måten, vil man da grunnlovfeste noe annet og mer enn det prøvingsretten omfatter i dag. Det er kanskje å ta litt for mye Möller’s Tran, men vi kan komme til å få amerikanske tilstander, hvor domstolene i USA har stor makt og kan overprøve Kongressen i praktisk talt alle saker. Det gjelder også i f.eks. abortsaken, hvor det i realiteten er Høyesterett som avgjør saken, siden det er de som har det siste ordet i det spørsmålet. Det vil nok kanskje ikke skje umiddelbart her hjemme, men det kan skje en gang i framtiden, hvis Høyesterett tiltar seg mer makt over tid. Og hvis domstolene skal prøve alle sider av en sak, blir oppnevning av høyesterettsdommere like viktig i Norge i framtida som det er i USA i dag. Hvis forslaget går gjennom i dag, noe det kan se ut som det gjør, vil både storting og regjering gi fra seg betydelig makt og myndighet, siden domstolene kan overprøve alle sider av forvaltningsmessige vedtak. For eksempel vil det være Høyesterett som da vil bestemme hva som skal være det faktiske bestandsmålet i ulvesaken, hvor det skal være lov til å kjøre snøscooter i utmark, eller hvor iskanten faktisk skal gå. Problemet med å gi domstolene sånn makt og myndighet er at de ikke står til ansvar for sine handlinger på samme måte som politisk valgte, i og med at de ikke kan avsettes, men sitter til de selv velger å gå av eller pensjoneres. De kan ikke stilles til ansvar hvis de går mot den alminnelige oppfatningen til borgerne. Politisk valgte blir i det minste holdt ansvarlig hvert fjerde år – eller hvert andre år, hvis en tar med kommune- og fylkestingsvalget. Det var kanskje å sette det litt på spissen, men de innspillene som er kommet under denne behandlingen, viser likevel at det er mye usikkerhet knyttet til hvilke konsekvenser denne lovendringen vil få. Derfor har Fremskrittspartiet kommet fram til at vi ikke kommer til å støtte forslaget, fordi det kan føre til endringer som ikke er tilstrekkelig belyst, og som også kan skape ny usikkerhet. Vi hadde heller sett for oss at dette først ble utredet og klargjort i forbindelse med et nytt forslag, som da kan komme til behandling neste stortingsperiode.