Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-06-05:
Vi står overfor år med krevende beslutninger når det gjelder verdens energimiks. Det kommer til å bli stilt sterke krav om energieffektivisering, massiv utbygging av ny fornybar energi og karbonfangst, og vi kommer til å stå overfor krav om utfasing og reduksjon av kullforbruk. I et slikt bilde kommer heller ikke oljesandutvinning særlig heldig ut. Det er ingen god form for oljeutvinning, bl.a. er det slik at det krever så mye energi til utvinningen av denne oljen at klimagassutslippet og klimagassregnskapet blir meget uheldig. Nest etter kull er det ingen tvil om at oljesand har de største klimautslippene, og det vil ikke være rom for denne typen utvinning i et langsiktig perspektiv. Vi i Senterpartiet synes derfor at det er uheldig at Statoil er inne i den typen oljesandutvinning som de er inne i Canada, sjøl om vi har merket oss at Statoil allerede har solgt seg ned til en del av det de kjøpte seg inn i, og også at de har som mål at de skal redusere CO2-intensiteten på tjæresandutvinningen med 45 pst. i løpet av det neste tiåret. Men Senterpartiet kan allikevel ikke være med på forslaget fra Kristelig Folkeparti, Venstre, SV og Miljøpartiet De Grønne. Årsaken til det er at på denne måten kan ikke Stortinget drive eierskapsutøvelse. Det må være for lenge siden Venstre og Kristelig Folkeparti har vært i regjering til at de nå skjønner hvordan det foregår – til at de kan være med på en slik type forslag. Du kan ikke gjennom Dokument 8-forslag fra sak til sak i Stortinget drive og styre statlige selskap. Det er det vi har en eierskapsmelding til i Stortinget. Det er derfor vi behandler en eierskapsmelding, og det er derfor vi nedfeller prinsipper for eierskapsutøvelse og styring for både heleide og deleide statlige selskaper, for statlige selskaper som ikke er børsnotert, og for statlige selskaper som er børsnotert. Vi må holde fast ved noen av de prinsippene. Da kan vi ikke gjennom enkeltforslag i Stortinget fra sak til sak drive og prøve å styre forretningsmessige beslutninger i selskapene. Men det er ikke dermed sagt at ikke Stortinget på et tidspunkt burde nedfelle sterke krav, og at vi burde ta en mer prinsipiell debatt om ikke staten som eier mer aktivt bør gå inn i generalforsamlingene og ha synspunkter på miljø. Det kan godt være. Det bør i så tilfelle ikke bare gjelde Statoil, det bør også gjelde andre statlige selskaper. Det burde vi få god anledning til å diskutere i forbindelse med en eierskapsmelding. Derfor tar jeg det for gitt at når Kristelig Folkeparti og Venstre her i dag står og har så sterke ord om det som er Statoils engasjement i Canada, og behovet for at de trekker seg ut av det, kommer de også til å støtte Arbeiderpartiet og Senterpartiets forslag subsidiært, slik at vi kan få den brede og prinsipielle debatten om hvilken rolle staten bør ha som eier på de ulike generalforsamlingene i de ulike selskapene når det gjelder miljø og klimagassutslipp. Det er den ryddige måten å ta det på, og det er den måten vi tidligere har vært enige om i Stortinget at vi bør ta den typen debatter på. Senterpartiet kommer derfor ikke til å støtte forslagene som ligger fra mindretallet. Men vi står bak et forslag sammen med Arbeiderpartiet, der vi ber om at denne saken blir adressert i eierskapsmeldingen, og der vi også er åpne for at man kan ta en drøfting om hvorvidt staten skal utøve en mer aktiv eierrolle på generalforsamlingene. Det kan være at den tida har kommet. Vi ser også at det er enkelte av de andre eierne av den typen selskap som gjør det. Store pensjonsfond er inne og er mer aktive eierutøvere i generalforsamlingene enn det staten vanligvis har vært. Så dette er en meget interessant debatt, men det er en debatt som ikke hører hjemme her i dag. Det er en debatt som hører hjemme i forbindelse med behandlingen av eierskapsmeldingen.