Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-03-20:
Som flere her har vært inne på, kjøper det offentlige inn for nesten 400 mrd. kr i året. Det er viktig at vi forvalter fellesskapets midler på en best mulig måte. Derfor må vi sikre at vi har effektive anskaffelser gjennom gode prosedyreregler. Skjer det brudd på disse reglene, er det viktig at vi har på plass et regelverk som sikrer effektiv håndhevelse. I den proposisjonen som Stortinget behandler i dag, foreslår regjeringen nye og til dels skjerpede regler om håndhevelse av offentlige anskaffelser. Lovforslaget gjennomfører EUs håndhevelsesdirektiv i norsk rett. For det første skal det bli lettere for leverandører som ikke har nådd opp i konkurransen, å sikre sine rettigheter før en kontrakt blir inngått. Dette gjelder særlig nye regler om suspensjon: Der en leverandør klager over oppdragsgivers beslutning om tildeling av kontrakt, må oppdragsgiver i visse tilfeller vente med å inngå kontrakten til klagen er behandlet. For det andre skal de nye reglene bekjempe ulovlige direkte anskaffelser. Dette er kontrakter som i strid med regelverket er inngått uten åpen konkurranse. Dette regnes som særlig grove overtredelser, og forslaget innebærer at slike kontrakter i visse tilfeller skal annulleres. Skulle prosessen ha kommet så langt at det å annullere kontrakten vil ha vesentlige samfunnsmessige konsekvenser, kan kontraktens løpetid i stedet avkortes, i tillegg til at oppdragsgiver kan ilegges et overtredelsesgebyr. De nye sanksjonene skal også gjelde ved andre særlig grove brudd på regelverket. Fordi de nye sanksjonene er inngripende, foreslår regjeringen å innføre frister for når et søksmål som kan føre til sanksjoner, må anlegges. Jeg vil gjerne understreke at de nye håndhevelsesreglene ikke endrer kravene til selve anskaffelsesprosessen. Det er bare der det faktisk klages over en anskaffelse, at disse nye reglene kommer til anvendelse. Regjeringen foreslår at det er domstolene som skal kunne ilegge de nye sanksjonene, dvs. at det er domstolene som skal kunne annullere en kontrakt, avkorte en kontrakts løpetid og ilegge oppdragsgiver et overtredelsesgebyr. En leverandør som ønsker at oppdragsgivers adgang til å inngå kontrakt skal suspenderes, må også gå til domstolene. Dette foreslår vi, fordi vi mener at det er domstolene som er best egnet til å ivareta disse oppgavene. Særlig den nye sanksjonen som fører til at en kontrakt skal annulleres, er inngripende – ikke bare for oppdragsgiver, men også for oppdragsgivers medkontrahent som må involveres i saken. Denne typen saker hører hjemme i domstolssystemet, som har prosedyrer som ivaretar partenes rettssikkerhet. Dette innebærer at KOFA ikke lenger skal kunne ilegge overtredelsesgebyr for ulovlige direkte anskaffelser. KOFA blir altså igjen et rent rådgivende organ. Dette skyldes ikke misnøye med hvordan KOFA har fungert, tvert imot har KOFA fungert godt. Men endringen foreslås av hensyn til helheten i håndhevelsessystemet. Dersom vil skulle overføre de nye oppgavene til KOFA, måtte vi foretatt vesentlige endringer i KOFAs organisering og saksbehandling. KOFA ville da langt på vei blitt et domstolslignende organ, og det KOFA vi kjenner i dag, ville forsvunnet. KOFA har fungert som et konfliktløsende, lett tilgjengelig og relativt effektivt lavterskeltilbud, og vi bør legge til rette for at et sånt organ fortsatt kan eksistere. Endelig foreslår regjeringen også en endring i kommuneloven. Vi foreslår å innføre et unntak fra lovlighetskontrollen etter kommuneloven § 59 for saker som gjelder overholdelse av regelverket om offentlige anskaffelser. Dette forslaget følger ikke direkte av håndhevelsesdirektivet, men regjeringen mener at lovlighetskontrollen på anskaffelsesområdet må ses i sammenheng med håndhevelsesmulighetene for øvrig. Det er flere andre instanser som fører kontroll med overholdelsen av anskaffelsesregelverket, og for å ivareta hensynet til et konsistent og samlet håndhevelsessystem foreslår vi derfor et unntak fra adgangen til lovlighetskontroll.