Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-05-03:
La meg starte med å si at representanten Håbrekke har mange interessante refleksjoner over mange viktige problemstillinger i energidebatten. Oppsummert feller han likevel en hard dom. Det mener jeg at det i hovedsak ikke er noen grunn til. Vi kan alltid bli bedre, det skal jeg komme tilbake til. Jeg har lyst til å si at regjeringen har hatt svært god styring med energipolitikken, og det har vi hatt gjennom alle årene som har gått etter regjeringsskiftet i 2005. Regjeringen har gjennom hele denne perioden hatt en fast, stabil og forutsigbar politikk. For perioden 2005–2009 var den energipolitiske strategien trukket gjennom Soria Moria I. Gjennom regjeringens politiske plattform for 2009–2013 er det trukket opp en helhetlig politikk for denne stortingsperioden. Regjeringen vil bruke energipolitikken aktivt for å redusere utslippene av klimagasser, samtidig som det er et hovedmål å bidra til en sikker og tilstrekkelig tilgang på energi. Det er i denne forbindelse også et mål å unngå regionale ubalanser i kraftforsyningen. Regjeringen har gjennomført omfattende tiltak på alle områder innen energipolitikken for å bedre forholdene i kraftmarkedet i forhold til det som har vært situasjonen før 2005. Når det gjelder forsyningssikkerhet og en bærekraftig utvikling, vil jeg vise til følgende tall for å illustrere hva det er vi har gjort og oppnådd: I årene 2006–2009 ble det satt i gang produksjon av nye vann- og vindkraftverk med en årlig produksjonskapasitet tilsvarende 3,5 TWh, mens det til sammenlikning i perioden 2002–2005 var satt i drift anlegg med en produksjonskapasitet tilsvarende om lag 2,4 TWh, altså en økning på 50 pst. Det ble i årene 2006–2009 gitt konsesjon til vann- og vindkraftanlegg med en årlig produksjonskapasitet tilsvarende 6,0 TWh, mens det i perioden 2002–2005 bare ble gitt konsesjon til anlegg med en årlig produksjonskapasitet tilsvarende 3,4 TWh, altså nær en dobling. Det ble i årene 2006–2009 gitt konsesjon til fjernvarmeprosjekt med en potensiell årlig produksjon på 2,9 TWh, mot bare 1,1 TWh i den foregående fireårsperioden, altså nesten en tredobling. Satsingen på energiomlegging i regi av Enova har økt svært sterkt. For perioden 2006–2009 ble det satt av om lag 5,3 mrd. kr til satsing gjennom Enova, mot om lag 2,1 mrd. kr i den foregående fireårsperioden – nær innpå en tredobling. For 2011 alene utgjør den samlede bevilgningen av overføringer til Enova om lag 1,85 mrd. kr. Så har det stasjonære energiforbruket vært på om lag samme nivå de siste fire årene, til tross for en sterk økonomisk vekst. Dette har bidratt til at energiintensiteten har sunket sterkt, og målt i forhold til vår verdiskaping er energibruken nærmere 15 pst. lavere i 2009 enn den var i 2005. Til tross for de omfattende tiltakene regjeringen har gjennomført, og de forbedringene vi har oppnådd, er kraftsystemet vårt fortsatt sårbart for svingninger i vannkraftproduksjonen. Det viser erfaringene fra både vinteren 2009/2010 og den vinteren vi nettopp har lagt bak oss. Blant annet har dette ført til for mye svingninger i prisbildet og for høye priser på elektrisitet. Det tror jeg vi er nødt til å ta høyde for i et system som er basert på vannkraft, og der forholdet mellom nedbør og temperatur har mye å si for forsyningssikkerheten. Min og regjeringens jobb nr. 1 er å sørge for et mer robust system for framtiden, som reduserer faren for denne typen svingninger og faren for denne typen situasjoner. Det har de siste årene dessuten blitt nødvendig å ha en større oppmerksomhet mot kraftsituasjonen i enkelte regioner. I betydelig grad er de større regionale ufordringene et resultat av at det i perioden 2002–2005 ble tatt beslutninger som førte til sterk vekst i kraftforbruket i regionene, uten at den daværende regjeringen gjennomførte tilstrekkelige tiltak for å motvirke eller starte arbeidet med å motvirke konsekvensene i kraftmarkedet av den sterke forbruksveksten. Regjeringen vil derfor videreføre den politikken som er ført fra 2005, med omfattende tiltak. Disse tiltakene vil være sentrale elementer i arbeidet med å gjøre Norge til en mer miljøvennlig energinasjon. Politikken for årene framover vil ha følgende hovedelementer: for det første økt fornybar energiproduksjon, for det andre effektivisering og begrensning av energibruken, og for det tredje styrking av overføringsnettet. For å fortsette styrkingen av fornybar energi vil et felles sertifikatmarked med Sverige bli innført fra 1. januar 2012. Dette vil føre til en storstilt utbygging av fornybar energi i de to landene – til sammen 26,4 TWh. Dette er et sentralt element i regjeringens politikk både for utvikling av miljøvennlig energiforsyning og for ytterligere å bedre forsyningssikkerheten. Det er videre et sentralt element i regjeringens politikk å effektivisere og begrense energibruken. Energien kan fortsatt brukes mer effektivt. For å utnytte disse mulighetene kreves det investeringer. Det er viktig å ha langsiktige og stabile rammevilkår for arbeidet. Ved innføringen av et felles sertifikatmarked vil regjeringen sikre dette ved å la Enovas innsats særlig bli rettet mot energieffektivisering, varme og utprøving av umodne teknologier. På alle disse områdene er det fortsatt uløste oppgaver. En kraftig styrking av overføringsnettet for elektrisk kraft er nødvendig for å bedre forsyningssikkerheten og for å legge til rette for økt kraftproduksjon fra fornybare energikilder. Regjeringen legger derfor stor vekt på å få gjennomført utbyggingen og utbedringen av overføringsforbindelsene. Samarbeidet om nett i Norden vil være viktig. Det er store investeringsplaner i overføringsnettet i årene som kommer. Statnett har i sin nettutviklingsplan investeringer til en samlet kostnad på om lag 40 mrd. kr for de neste ti årene. Alt dette skal investeres etter kriteriet om positiv samfunnsøkonomi. Det mener jeg er grunnleggende positivt. Jeg har svært vanskelig for å se hva som skulle være alternativet til det. Vi har varslet at vi ønsker å komme til Stortinget både med en stortingsmelding om nett og en stortingsmelding om energipolitikk. Fokuset i disse meldingene vil være på utformingen av energipolitikken i årene framover, også etter denne stortingsperioden. Som en del av grunnlaget for dette arbeidet har regjeringen nå nedsatt et bredt sammensatt energiutvalg. Dette utvalget skal vurdere den langsiktige energi- og kraftbalansen for Norge fram mot 2030 og 2050. Arbeidet i utvalget skal være ferdig 1. mars neste år. Et hovedformål med denne meldingen vil være å legge grunnlaget for en ny, framtidsrettet og bredt forankret energipolitisk plattform. Det vil gjøre oss i stand til å møte utfordringene i energisektoren i tiårene som kommer. En slik melding vil også gi Stortinget anledning til å drøfte vår framtidige energipolitikk, der bl.a. energiforsyning og klimautfordringer kan ses i sammenheng.