Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2002-06-14:
Stortinget vedtok i fjor Kvalitetsreform av høyere utdanning. Den har bl.a. som mål å gi bedre studiekvalitet. Reformen skal gi institusjonene større frihet, men også mer ansvar for strategisk styring og bedre ressursutnyttelse. Odelstinget har tidligere i vår vedtatt endringer i universitets- og høyskoleloven for å følge opp Kvalitetsreformen. Nå kommer også lovrevisjonen og et nytt navn på privathøyskoleloven som et ledd i den samme prosess. Stortinget har tidligere vedtatt å få en felles lov, og dagens behandling er et skritt mot en harmonisering av lovgivningen for høyere utdanning. De private høyskolene hører naturlig hjemme i et helhetlig utdannings- og forskningssystem. Flertallet i komiteen mener det må sikres likeverd i behandlingen av offentlige og private utdanningstilbud som oppfyller klare kvalitetskrav. Regjeringens forslag har i komitehøringen fått bred tilslutning, og innstillingen til vedtak i dag er identisk med deres forslag. Den viktigste endringen i Regjeringens forslag er akkreditering av private høyskoler. Med en slik ordning vil private høyskoler kunne få godkjenning av institusjonen som sådan, og ikke bare godkjenning av enkeltstudier som i dag. Kriteriene for akkreditering skal være de samme som for statlige institusjoner og gjennomføres av samme akkrediteringsorgan, NOKU. Flertallet mener et slikt system med institusjonsakkreditering forenkler arbeidet med godkjenning av studier og gir institusjonene selv mer egenforvaltning innenfor kvalitetssikrede rammer fra akkrediteringsorganet. NOKU kan også gi eksamensrett og statstilskudd for enkeltstudier. Den andre viktige endringen gjelder lovfestede rettigheter og plikter for studentene ved private høyskoler. Styret får nå ansvar for både ytre fysiske forhold og for måten institusjonen organiserer sin undervisning og veiledningstjeneste på. Hensikten med endringen er å sikre likhet med statlige høyere utdanningsinstitusjoner. Et flertall mener det er positivt at studenter ved private høyskoler nå får lovfestede rettigheter og plikter på linje med statlige høyere utdanningsinstitusjoner. Dette flertallet avventer å gjøre gjeldende i privathøyskoleloven de nye reglene i universitets- og høyskoleloven når det gjelder studenters arbeidsmiljø m.m., men forutsetter at disse reglene følges opp av de private høyskolene. Inntil en ny felles lov er på plass, legger flertallet, regjeringspartiene, Arbeiderpartiet og Senterpartiet, til grunn at de private høyskolene følger opp intensjonene i bestemmelsene om studentenes læringsmiljø, som Odelstinget vedtok i Innst. O. nr. 58. Videre legger det samme flertall til grunn at et uavhengig tilsyn også fører tilsyn med studentenes læringsmiljø i de private høyskolene. Et mindretall i komiteen, Arbeiderpartiet og SV, ønsker å øke de ansattes og studentenes representasjon i styrene for de private høyskolene. Et flertall, deriblant Kristelig Folkeparti, mener en slik endring i loven bør vurderes i en helhetlig sammenheng knyttet til forholdet mellom rettigheter og plikter for de private høyskolene. Det får Odelstinget anledning til når forslaget til felles lov for statlige og private høyskoler kommer til behandling. Det er viktig å peke på at loven viderefører bestemmelsen om at eier har styringsmulighet for sin virksomhet. Under høringene i komiteen har de private høyskolene uttrykt bekymring for at behandlingen i departementet av søknader om nye studietilbud skal trekke ut i tid. Flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, mener det på bakgrunn av forskriftsendringene er mulig å effektivisere saksbehandlingen, og ber departementet prioritere privathøyskolesakene. Videre vil vi vise imøtekommenhet i forhold til søknader fra institusjoner med doktorgrad når disse er innenfor godkjent fagområde. Dette er viktig for å sikre samtidig innføring av ny gradsstruktur i privat og offentlig sektor. Jeg vil be statsråden bekrefte at departementet vil sette av nødvendige ressurser og utøve smidighet slik at dette kan oppfylles. Ellers foreslår Fremskrittspartiet at private høyskoler som har rett til gradsutstedelse, eller som gir yrkesutdanning, blir institusjonsakkrediterte høyskoler. Kristelig Folkeparti kan ikke støtte dette, fordi vi mener det vil være galt å foregripe NOKUs arbeid med institusjonsakkreditering. En slik akkreditering må også gå inn institusjonsakkreditering. En slik akkreditering må også gå inn på høgskolenes kvalitetssystem og læringsmiljø, noe dagens ordning med eksamensrett og gradstildeling ikke har tatt høyde for. Komiteen drøfter også prinsippene for finansiering av private skoler. Det har ikke dannet seg noe samlet flertall for en spesiell modell. For Kristelig Folkepartis vedkommende vil jeg bare peke på at Regjeringen varsler et forslag i statsbudsjettet for 2003, og at Regjeringen legger til grunn flertallets prinsipper i Budsjett-innst. S. nr. 12 for 2001-2002. Det er jeg tilfreds med. Jeg konstaterer at Regjeringen har lagt fram et lovforslag som samler bred støtte, og vil anbefale innstillingen fra komiteen.