Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 1999-12-20:
Det er med noe blandede følelser jeg står her i dag for å være med og vedta et Dokument nr. 8-forslag som det egentlig skulle vært unødvendig for Stortinget å behandle. I dag har utenriksministeren redegjort for WTO etter ministerkonferansen i Seattle, i morgen skal statsministeren redegjøre for den alvorlige situasjonen som har oppstått mellom Telenor og Telia, og her sitter vi og skal diskutere et spørsmål om å lage forskrifter som gjør det mulig for ungdom under 18 år å kjøre gokart i kommersielle haller og på baner. Dette er en sak som kunne vært ordnet i departementet dersom det hadde vært politisk vilje til det. Jeg sier det på denne måten, fordi jeg har henvendt meg til departementet om dette ved flere anledninger og har gitt departementet mulighet til å lage forskrifter og endre reglene. Daværende samferdselsminister Dørum fikk en henvendelse fra meg like etter at han ble samferdselsminister. Han innrømmet at han ikke visste nok om hva det dreide seg om, men han tok seg faktisk det bryderiet å besøke en av de hallene som driver med kommersiell gokartutleie. Besøket ble gjort den 15. desember 1997, kl. 17.00! Dørum gjorde deretter en henvendelse til Vegdirektoratet og bad Vegdirektoratet se på forskriftene, slik at det ble mulig for ungdom under 18 år å kjøre gokart i utleiehaller. Ingenting skjedde. Landet fikk ny samferdselsminister, dog fra samme regjering, og det ble på nytt gjort en henvendelse om å forsere arbeidet med å utarbeide forskrifter for gokartkjøring. Svaret som kom, var at dette hadde ikke departementet tid til å drive med, og at det tidligst kunne skje noe med forskriftene i løpet av år 2000. Jeg skjønner veldig godt at departementet har en del viktigere saker å drive på med, men hadde det vært politisk vilje, så hadde det vært mulig å lage forskrifter som var lik de forskriftene som de øvrige nordiske landene har. Det var så enkelt at det bare kunne tas en telefon til Sverige, Finland og Danmark for å få dette til. Men dette var det tydeligvis motstand mot i departementet og i Vegdirektoratet, og derfor måtte Stortinget gjøre noe. Forslagsstillerne er ikke ute etter å skape fartsbøller. Forslagsstillerne har tatt fatt i saken fordi reglene for gokartkjøring er urimelige sett i forhold til aldersgrenser. I dag kan tiåringer kjøre gokart dersom de er medlemmer av en motorklubb, mens den uorganiserte virksomheten har en aldersgrense på 18 år, og i tillegg kreves det førerkort. Ungdom som har henvendt seg til meg, synes det er hull i hodet at de som er medlemmer av en motorklubb, kan drive konkurranse på et internasjonalt høyt nivå som 15- og 16-åringer, men ikke få trene i en utleiehall, for da må de være 18 år. Norge har faktisk hevdet seg bra internasjonalt, og sågar har en 17-åring vunnet Viking Trophy. Men det er altså ikke den organiserte ungdomsgruppen som er årsaken til at forslagsstillerne engasjerer seg. Det er den gruppe ungdom som politiet er opptatt av, de som trenger en utfordring i hverdagen, som synes motor er interessant, som ikke har noe å drive på med på ettermiddagene og kveldene, og som ikke er medlemmer av en organisasjon. Vi bør være opptatt av å gi disse ungdommene en utfordring som kan virke forebyggende, og som de dessuten kan lære noe av. Seriøse haller har full kontroll over dem som skal kjøre gokart. De får et innføringskurs i sikkerhet og om de regler som gjelder på banen eller i hallen. Farten er avpasset og sikkerheten er ivaretatt. Men forslagsstillerne har også sett at det i dag ikke finnes noen form for godkjenning av hallene som skal drive med kommersiell utleievirksomhet. Hvem som helst kan starte utleie av gokart. Det er i dag ingen krav til ventilasjon og sikkerhet. Det burde i det minste være en god grunn til å forsere arbeidet med forskrifter fra departementets side. De som har best kunnskap om dette, er de berørte særforbund, som for øvrig har etablerte ordninger for kontroll og godkjenning av motorsportanlegg. Derfor er det naturlig at særforbundene blir involvert i en godkjenningsordning. De involverte særforbund er særdeles interesserte i å få denne virksomheten inn i kontrollerte former, og stiller seg positive til å samarbeide om godkjenningsordninger. Dette bør statsråden merke seg. Departementet har i brev til samferdselskomiteen påpekt at det har forekommet ulykker i forbindelse med kommersiell gokartvirksomhet, og at det etter statsrådens syn vil være nødvendig å innhente ulykkesstatistikk og informasjon både fra Norge og andre land. Dette er selvsagt forslagsstillerne helt enig i. Når forslagsstillerne har gått til det skritt å levere et Dokument nr. 8-forslag til Stortinget med krav om et regelverk for godkjenning av hallene, er det for at sikkerheten kan bli ivaretatt fortest mulig. Noe av intensjonen med forslaget var nettopp å ivareta sikkerheten og det forebyggende arbeidet. Vi vet at mange unge mennesker er opptatt av motoriserte kjøretøyer, og det er viktig at de får kjøre under kontrollerte forhold, og at de får kyndig veiledning. Det skjer faktisk ulykker i annen sport også, uten at det har vært antydet forbud. Og hele forslaget dreier seg altså om sikkerhet, dersom noen i denne sal skulle være i tvil om det. Jeg har dessverre fått en følelse av at det er motorsport som sådan departementet og Vegdirektoratet er imot. Forhåpentligvis tar jeg feil, men all trenering av arbeidet med forskriftene for kommersiell gokartkjøring gir meg en følelse av at det hele koker ned til motstand. Jeg er derfor glad for at vi nå får satt en sluttstrek for denne langdryge debatten, og jeg er spesielt glad for at departementet har fått noe å strekke seg etter. Det er faktisk en enstemmig komite som nå går inn for at forskriftene skal ligge klare innen 1. juni 2000. Det bør være god nok tid, og det må statsråden følge opp.