trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-12-09:
Jeg tar ordet fordi jeg stusset litt ved komitélederens utlegning av faktum i denne saken, men også litt når det gjaldt hans generelle vurdering av Stortingets plass og forvaltningens plass i rettsstaten. Jeg tar utgangspunkt i det samme som forrige taler tok fatt i, nemlig at det ble konstatert av representanten Kolberg at det ikke kan herske noen tvil om at norsk lov er brutt. Så kan man jo ha en privat mening om det, man kan ha en prognose. Det er også helt naturlig at departementet kan ha en oppfatning av det, fordi de er en part. Men det er jo slik i en rettsstat at de som utsettes for en slik kritikk, kan si seg uenig i den. Da er det domstolenes plikt og oppgave på uavhengig måte – uten direktiver fra verken departement eller storting – å vurdere hvordan det konkrete tilfellet ligger an i forhold til regler som er vedtatt av Stortinget. Det er her funksjonsfordelingen kommer inn. Stortinget uttrykker seg gjennom lovverk, gjennom generelle rettsnormer. Når det i det konkrete tilfellet blir uenighet om hvordan disse normene skal anvendes i den enkelte sak, er det opp til forvaltningen, hvis den er gitt domsmyndighet på et spesielt område – det har vi mange eksempler på – eller uavhengige domstoler. Jeg synes at retorikken til representanten Kolberg var interessant – hvis man vil ha læreeksempler på hvordan man under andre samfunnsforhold roter sammen politikk og rettsvesen, hvordan man får en politisk domstol hvor man meget enkelt konstaterer hva som er faktum, og hvor man så beveger seg over til aktørenes indre liv, ved å fortelle hvilke hensikter de har hatt. Det er ganske flott. Det finnes til og med fjernsynsprogrammer, tv-programmer, som befatter seg med den slags, og med hva som skjer på det indre plan. Men dette kler ikke nasjonalforsamlingen. Jeg synes også at det er betenkelig at det er lederen av kontroll- og konstitusjonskomiteen. Og her sier jeg hele benevnelsen på komiteen fordi – det er riktig, vi agerer på grunnlag av kontrollinnspill – vi er også en konstitusjonskomité, som selv må være klar over de spilleregler som er, og som omgjerder også det politiske liv. Jeg vil også legge til at det som omtales som juridisk manipulasjon – eller juss i det hele tatt – dekker over uriktig politikk. Det er jo slik man opplever det som politiker når man er i en rettsstat, for da er det spilleregler, rettsregler, som nettopp skal beskytte individene mot å få slike dommer slengt over bordet, som man fikk i dette innlegget. Dermed tror jeg at jeg har utdypet mitt poeng så langt. Jeg la merke til at representanten Kolberg også pendlet mellom hvorvidt Arbeiderpartiets politikk ville sørget for at den slags problemer ville forsvinne fra overflaten, underforstått at de ville forby alle skoler som var noe annet enn statlige, men så pendlet han heldigvis tilbake. Han ble kanskje minnet om – i diskusjonen med seg selv – at også Arbeiderpartiet har tillatt å gjøre det mulig for ikke-statlige aktører å drive noen skolesorter.
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-09:
Nei, me er så stort parti, så det er litt vanskeleg.(Munterheit i salen) (Munterheit i salen)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
På vegne av representantene Heikki Eidsvoll Holmås, Kirsti Bergstø, Trine Skei Grande, Abid Q. Raja og meg sjøl vil jeg framsette grunnlovsforslag om endring i Grunnloven § 93, grunnlovfesting av retten til å søke asyl.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
SV er veldig glad for den brede enigheten som det har vært i behandlingen av integreringsmeldingen, og at den har blitt gjort svært mye bedre og mer konkret gjennom behandlingen, og jeg vil takke Kristelig Folkeparti for det. Vi har tradisjoner og et verdigrunnlag som gjør at vi står veldig nært hverandre i disse sakene. Men jeg ble litt forbauset i morges da jeg så at Kristelig Folkeparti hadde lagt inn et alternativt forslag til det som komiteen var enig om. Poenget med å få utredet også andre forhold handler jo om det alle advarer mot nå, nemlig parallellsamfunn. Det er ingen tvil om at det er ulike trosretninger som har interne regimer som bl.a. nekter ungene deres å ha samvær andre unger eller kontakt med andre voksne utenfor menigheten. Det er nettopp for å unngå at det blir slike parallellsamfunn som krever underkastelse, som kan føre til overgrep, at vi ønsker å få dette utredet nå. Hva er grunnen til at Kristelig Folkeparti ikke ønsker det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Det er ingen som har blandet kortene her. Da dette forslaget ble fremmet, var det veldig klart hva det var som var grunnen til det. I integreringsdebatten diskuterer vi veldig, og alle er enige om at i Norge ønsker vi ikke parallellsamfunn. Alle vet at innenfor ulike trosretninger kan det utvikle seg parallellsamfunn. Og det må settes noen grenser for hva man kan gi statsstøtte til, hvis man f.eks. nekter barna sine å ha kontakt med andre utenfor menigheten, både venner og andre voksne. Dette gjelder innenfor muslimske miljøer, der vi nå har fått jenter som står fram, og de jentene må vi støtte i deres frihetskamp, for frihetskampen kan ikke bare gjelde norske jenter. Men det gjelder også noen norske kristne miljøer som nekter sine barn å ha kontakt utenfor menigheten. Synes Toskedal det er riktig at disse får statsstøtte til dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Først er det det å si at når SV ikke var en del av innstrammingsforliket, var grunnen at det inneholdt veldig mange integreringshemmende forslag, som ville rammet nettopp integreringen av dem som har krav på beskyttelse. Vi er glad for at de verste av de forslagene ikke fikk flertall i Stortinget. Men når representanten Kapur svarer på Arbeiderpartiets spørsmål om norskopplæring, henger ikke svaret på greip. Først reduserte regjeringen undervisningen i norsk på mottak, fra 250 timer til 175 timer. Så skal man innføre et kurs som alle er enige om at de skal ha, men det skal også tas av norskopplæringen. Og alle vet at det å lære norsk bør være det første kravet man får, det bør være massivt, og det bør være mer omfattende enn i dag. Hvorfor mener representanten at man skal ha mindre norskopplæring?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
President, det en åpenbar misforståelse at SV har foreslått noe…(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
SV og Senterpartiet er enige på mange punkter i denne innstillingen, men SV har en del forslag som Senterpartiet ikke har sluttet seg til. Det er spesielt et av dem jeg har lyst til å spørre representanten Greni om, og det handler om at vi ber regjeringen om å øke antall minoritetsrådgivere i skolen. Det er en ordning som ble etablert da vi satt i regjering sammen, og som er til for at minoritetselever skal kunne ha noen å gå til hvis de opplever enten at de blir utsatt for diskriminering og rasisme, eller at de opplever ulike typer for sosial tvang og de ikke har noen andre de kan snakke med, og at man ønsker å ha noen som kan være til stede og ta imot denne bekymringen. Ordningen er evaluert, og den viser veldig gode resultater, at den er til veldig god hjelp for noen av disse ungdommene som sliter med å skulle være midt mellom to kulturer. Hva er grunnen til at Senterpartiet ikke støtter dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Dette er ikke en ordning som finansieres av kommunene. Dette er en ordning som finansieres av staten, der man kan søke på slike midler. Dette er en ordning som ble etablert da SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet satt i regjering, den er evaluert, og den viser seg å være veldig god – et veldig godt hjelpemiddel for disse ungdommene. Jeg vil derfor oppfordre representanten Greni til å se litt nærmere på akkurat det forslaget. Dette er jo en melding om integrering, og dette er det noen ungdommer som sliter med – føler at de kanskje ikke helt hører hjemme verken her eller der og strever med det – og da må vi sørge for at det er noen der som er kompetente, og som de kan gå til og snakke med og få hjelp. Det er ofte strevsomt nok å være ungdom om man ikke i tillegg også skal ha disse utfordringene og ikke vite hvem man kan gå til.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Det hadde vært en styrke hvis flertallet hadde vært villig til å høre på SV da vi satt og forhandlet om dette, og ikke gått inn for forslag som ville ødelagt integreringen for dem som har krav på beskyttelse, og som kommer til få opphold i Norge. Det var hele grunnen til at vi ikke var med på det forslaget, og de fleste av de forslagene har også Stortinget nå lagt vekk. I integreringsforliket, som vi ikke fikk lov til å delta i, var det ett punkt vi stemte imot – vi fremmet forslaget i Stortinget – og det var punktet om at man skulle stramme inn på familiegjenforening. Det er vi imot fordi vi mener at det ødelegger integreringen. Skal man leve i uro for familien sin og ikke få lov til å slå rot i Norge, er det dårlig for integreringen. Så ja, vi mener at det var riktig, når det tok såpass lang tid å få behandlet vårt forslag, å behandle det sammen med meldingen, for mye er likt. Jeg synes representanten Jenssen kunne takket SV. Det er SV som faktisk har æren for at vi behandler denne stortingsmeldingen på denne siden av sommeren, for det var det vi som tok initiativet til.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg vil be Miljøpartiet De Grønne og representanten Hansson om å lese det opprinnelige forslaget litt grundigere, for det handler overhodet ikke om å sensurere meninger. Det handler om å kunne vurdere om det er riktig å gi statsstøtte til religiøse samfunn som bedriver ren undertrykking av sine medlemmer og utvikler parallellsamfunn, der medlemmene – særlig kvinnene og barna – ikke har lov til å ha kontakt med andre utenfor menigheten. Jeg kan vise til en sak i Dagbladet om menigheten Samfundet i Kristiansand, der det refereres til at barna ikke får lov til å delta på 17. mai-feiring. Da kan man spørre om man skal le eller grine. De mener også at «unødig omgang med utenforstående» ikke skal forekomme. Da tror jeg vi skal grine, for det handler om å hindre barn og kvinner i å delta i samfunnet. Og det er det dette forslaget handler om.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Forslaget handler ikke om meninger, men om handlinger. Det handler om å få en utredning av om det finnes noen grenser for hva vi skal finansiere. Norge har veldig rause finansieringsordninger, og det er ikke slik at religioner er noen skjøre planter som ikke tåler kritikk, og som må beskyttes. Det må jo være menneskene som skal beskyttes. Jeg kjøper ikke argumentasjonen om at det er farlig å utrede dette. Det er overhodet ikke i nærheten av å begrense religionsfriheten. Prinsipielt mener nok jeg at staten ikke skal finansiere trossamfunn i det hele tatt. Det er det ikke flertall for. Men da må vi se på om det er riktig å finansiere alle trossamfunn uavhengig av om de bedriver sosial kontroll av sine medlemmer, bedriver ren undertrykking og ikke minst utvikler parallellsamfunn og hindrer integrering.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Nå har jeg akkurat hatt en samtale med noen av representantene her fra både Kristelig Folkeparti og Høyre. De forsikrer at dette kommer regjeringen til å utrede uansett, for det ligger i oppdraget når de skal utrede støtten til trossamfunn. Hvis det er riktig, er utredningen allerede i gang. Da må jo representanten Hansson i så fall si at det skal de ikke få lov til å gjøre. Jeg må ha en avklaring nå fra regjeringen og fra regjeringspartiene av om dette ligger i mandatet fra før. Hvis det gjør det, stiller det seg annerledes. Men da er det litt underlig å delta i denne debatten i dag, der det høres ut som om dette er noe forferdelig skummelt og rart SV har foreslått. Det er det nemlig ikke. Dette er en gjennomgang av regelverket i dag, for også regelverket i dag hjemler noe av dette. Men det kan se ut som om det ikke blir praktisert, og derfor trenger man å gå gjennom det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg synes statsrådens innlegg i dag ble holdt i en tone som var god. Det tror jeg hjelper godt på integreringen. Det hjelper å føle at man er akseptert og respektert, sjøl om man kan være uenig. Jeg er veldig glad for det statsråden sier om at hun vil endre og gjøre introduksjonsprogrammet mer fleksibelt, fordi noen trenger lengre tid. Det er helt åpenbart. At man skal satse mer på Jobbsjansen, på differensierte introprogrammer osv., er også veldig viktig, og helt i tråd med det SV har foreslått. SV har foreslått en helhetlig integreringspakke som baserer seg på NOU 2011:14, Bedre integrering. Et av punktene det pekes på der, er at man trenger områdesatsinger, sånn som vi har hatt før, og som regjeringen nå ønsker å fase ut. Man ønsker også å advare veldig sterkt mot f.eks. ordningen med differensiert barnehagebetaling, fordi det låser folk fast i en fattigdomsfelle. Får du jobb og tjener penger, mister du et gode. Ser statsråden det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Nei, det forslaget fanger ikke opp noe av det mest problematiske, nemlig undertrykking av barn og kvinner, som også er i strid med menneskerettighetene. Jeg har lyst til å takke representanten Abid Raja for hans innlegg, og jeg har lyst til å føye til at jeg også vil takke alle de innvandrerne som er helt vanlige arbeidstakere i dette landet. De gjør en kjempeinnsats for at dette samfunnet skal gå rundt. Noen av dem blir enere, andre blir vanlige arbeidstakere – det er bra. Men jeg vil også kaste lys over den neste saken vi skal behandle i dag, nemlig kvinner på flukt. Den tar inn over seg at noen utsettes for helt umenneskelige ting også på flukt og på veien hit. Det gjør at en kan være så skadet at det er umulig å komme i jobb. Mange kvinner som ikke er i jobb i dag, er utsatt for det samme som min generasjon var utsatt for, nemlig at vi ble ganske kraftig sosialt fordømt når vi ville være i jobb. Jeg ble det av mange i lokalsamfunnet. Det var feil å være i jobb som kvinne, en var ikke et ordentlig kvinnfolk, og en var i hvert fall ikke en ordentlig god mor hvis en ville være i jobb og sende ungene sine i barnehagen. Vi må huske på at disse tradisjonene er tunge, at det tar tid, og at noen av disse kvinnene har vært utsatt for veldig alvorlige ting – enten i det landet de har bodd i, under flukten eller til og med under oppholdet på mottak i Norge – som gjør at det ikke er lett å komme i jobb. De er rett og slett syke, alvorlig skadde, og det betyr at en del av den jobben vi må gjøre også når vi tar imot flyktninger, enten det er kvinner, andre krigsskadde eller også funksjonshemmede – som vi absolutt bør ta imot, som trenger å komme seg vekk – er at de må få vite at de er likeverdige, selv om de ikke kan jobbe, for det er de. Jeg ser i VG at statsråden er bekymret over tvangsekteskap. Ja, det er jeg også. Det er grunnen til at vi fremmer forslag i dag om at vi skal ha flere minoritetsrådgivere, så jeg oppfordrer statsråden til å fortelle sin koalisjon at det bør de stemme for. En annen ting er at da vi behandlet innstrammingene på fredag, fremmet SV forslag om at de barna som blir satt igjen i utlandet, ikke også mister oppholdstillatelsen i Norge fordi de er så lenge i utlandet at de ikke får lov til å komme tilbake igjen – nettopp fordi de blir utsatt for denne type sosial kontroll. Men det stemte regjeringspartiene ned. Statsråden nevnte det ikke med et ord i sitt innlegg, verken da eller nå. Men offentlig er hun bekymret for dette. Der ligger det et forslag, fiks ferdig, som i hvert fall kan sikre de barna som blir holdt igjen i utlandet mot sin vilje, mot å bli avskåret fra å kunne komme tilbake til Norge fordi de blir holdt borte så lenge at de mister oppholdstillatelsen. Det må statsråden se på.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Da skulle vi altså ikke slippe én debatt der statsråden trekker offer-kortet. En statsråd i Norge, i verdens rikeste land, er det liksom synd på. Jeg må si jeg er grundig lei av å høre på den framstillingen. Jeg vil også oppfordre statsråden til å lese evalueringen av rapporten for minoritetsrådgiverne. Den rapporten viser at dette er vellykket, og det viser forbedringspotensialet, særlig når det gjelder å jobbe med dem som blir sendt ut av landet mot sin vilje og blir værende der, og som regjeringen ikke vil bidra til får lov til å komme tilbake til Norge, fordi den veien er stengt. Her har statsråden mye å gjøre. Statsråden har stor arbeidskapasitet og en sterk vilje. Jeg vil anbefale henne å jobbe litt mer med integrering, gode integreringstiltak, og litt mindre med å synes synd på seg sjøl.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg er glad for at statsråden sier vi ikke skal hvile på våre laurbær i denne saken. Det er det få land som kan, fordi det er så alvorlig og fatalt for dem som rammes av det. Jeg har behov for å spørre statsråden, i og med at regjeringen har lagt seg på en linje der de sier at det er best å hjelpe flyktningene der de er. Mange kvinner blir igjen alene, og samtidig sier man at man skal bare hente hit flyktningfamilier som er samlet. Det betyr at mange av disse kvinnene, som er blant de mest sårbare, blir sittende igjen, fordi familier blir splittet og kommer fra hverandre i krig, det er jo det som skjer. Man vet kanskje ikke hvor resten av familien er hen. Regjeringens retningslinjer er slik at disse skal man ikke hente, for det er ikke en samlet familie. Hvordan henger dette sammen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg må nesten følge opp dette, fordi det blir sagt her fra representanten Keshvari, men også i regjeringens egne retningslinjer, at man ved gjenbosetting skal prioritere familier som er samlet. Nå sier statsråden at dette kan man vurdere å endre på. Stortinget ber i dag regjeringen prioritere gjenbosetting av flyktningkvinner som står i fare for å utsettes for vold, misbruk og utnyttelse. Og det gjør jo de aller fleste, dessverre, som bor i flyktningleirer, fordi det mangler sikkerhet der. Betyr det at regjeringen kommer til å endre disse retningslinjene, at kravet om at familiene må være samlet ikke lenger skal være gyldig? Det er jo det Stortinget nå ber om.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg vil takke representanten Skei Grande for dette innlegget også. Det minner oss om viktige ting. Voldtekt og overgrep blir i krig brukt som et våpen mot kvinner, for man vet at man da ødelegger strukturer i samfunnet, man ødelegger familier, og det er så brutalt at mange av dem som blir utsatt for dette, også blir utstøtt av sine egne fordi de har blitt voldtatt og dermed er urene på en eller annen måte. Så brutalt er dette. Det blir brukt bevisst også fra myndigheter noen steder. Jeg ber statsråden huske på dette når hun forteller om alle dem som flykter fra afrikanske land, som ikke er ordentlige flyktninger. Noen av dem har vært utsatt for dette. Noen av dem er jenter, noen av dem er også gutter. De blir utsatt for dette. Dette er hva f.eks. Boko Haram holder på med, i Nigeria og i områdene der. Så vil jeg ta opp et veldig alvorlig forhold, nemlig at Norge bruker Dublin-konvensjonen til å returnere mennesker som har vært utsatt for grov menneskehandel, til andre Dublin-land istedenfor å ta vare på dem sjøl. Yasmin-saken, som vi har tatt opp i denne innstillingen, er et eksempel på det. Den har gått helt til Høyesterett, og det er helt riktig at Norge ikke har blitt dømt der, fordi vi har Dublin-konvensjonen. Yasmin har altså blitt utsatt for menneskehandel og tvangsprostitusjon siden hun var ti og ble foreldreløs, hun har vært tvangsprostituert i 15 land og klarte å slippe unna her i Norge. Men fordi hun har et stempel fra Ungarn i passet sitt, velger altså Norge å si at nei, vi skal ikke ta ansvaret for deg. Det opprører meg noe så grusomt at vi er i stand til det, og så står vi og snakker om at vi er imot menneskehandel og skal ta vare på disse kvinnene, osv. Vi vet jo at hun i Ungarn får opphold og «that’s it». Det er ikke ett menneske som kommer til å løfte en finger for henne der, kanskje bortsett fra dem som har lyst til å rekruttere henne inn igjen i tvangsprostitusjon, for det er vel den muligheten hun har når hun blir sendt dit. Derfor fremmer vi et forslag om at regjeringen må endre praksis slik at Norge i minst mulig grad bruker Dublin-avtalens returmuligheter i saker med grov menneskehandel. Jeg er litt sjokkert over at det fremdeles bare er SV som står bak dette forslaget.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
En flaskehals er praksisplasser, som statsråden også sier. Det er klart det er mange steder man sikkert kan ha praksis hvor man ikke har det i dag, særlig når samhandlingsreformen er ferdig og man får utviklet de kommunale tilbudene på disse områdene, slik at disse også har et spesialisert nivå. Det er mange tjenester i kommunene som selvfølgelig også krever spesialkompetanse. Også sykehusene og de ulike instituttene der er svært viktige utdanningsinstitusjoner. Statsråden og jeg kan nok sikkert være uenige om bruken av private sykehus og kommersielle institutter i dette, men grunnen til at jeg spør om dette nå, er om statsråden kan si hvor mange praksisplasser det er for utdanning av sykepleiere – og også praksisplasser for leger – i slike kommersielle sykehus og institutter som staten nå bruker?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Grunnen til at jeg tar opp det som statsråden nå sier, er at jeg har vært med så lenge at jeg vet at disse spørsmålene kommer opp igjen og igjen, og at vi også er nødt til å se på sykehusstruktur og bruken av kapasiteten totalt for bl.a. å få opp de nødvendige praksis- og utdanningsplassene i helsetjenesten. Da må det være spredt, sånn at også deler av den voksne befolkningen som er bofast og har familie, kan kombinere utdanning med jobb og familie og slippe å flytte. Det er veldig viktig over hele landet. Det er også viktig at statsråden får oversikt over hvordan bruken av private kommersielle sykehus og institutt påvirker muligheten til å få de nødvendige praksisplassene, som alle sier vi er enige om at vi skal ha. Det vil være en veldig viktig sak, vil jeg anta, for dem som mener at dette er en riktig vei å gå, å sikre at disse institusjonene tar sin del av ansvaret. Det gjør de ikke i dag, og det betyr at dess mer vi gjør av det, dess mindre utdanningskapasitet har vi på et veldig prekært område. Til slutt til representanten Kjenseth fra Venstre: Han hørte nok litt dårlig etter når det gjaldt det jeg sa, for jeg var nettopp opptatt av at man kan ha praksisplass mange steder, også i kommunesektoren, men jeg er veldig opptatt av at da må man også ha muligheter til å bygge opp de kompetansemiljøene som skal være der før man pålegger kommunene nye oppgaver, f.eks. ved å overføre rus og psykiatri også i samhandlingsreformen. Man må få bygd opp det med ordentlige tilskudd, og da får man mange steder der man kan ha deler av praksisen sin framover. Det er helt nødvendig å ha kapasitet på de områdene for at den utdanningen skal bli god. Jeg ser representanten rister på hodet, men det er ikke mulig å få til i en del kommuner, slik det er i dag, dessverre. Jeg tror man må være realistisk på dette. Men selvfølgelig er dette mulig hvis man gjør dette på en god måte og får bygd det opp med den kvaliteten som er nødvendig og den kapasiteten som er tilstrekkelig, slik at det også er kapasitet til å ha praksiselever. For det er krevende. Jeg har ikke erfaring fra helsetjenesten, men fra barnehage, og det å ha noen i praksis, det er jobb og tar kapasitet. Det må vi også vite når noen skal drive med det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg vil først si at jeg slutter meg 100 pst. til innlegget fra representanten Slagsvold Vedum. Jeg er veldig glad for at helseministeren har avklart forholdene rundt sikker lagring av pasientopplysninger. Det var en helt nødvendig avklaring å få, ikke bare fordi det var usikkerhet rundt lokaliseringen, men av de prinsipielle grunnene som flere har vært innom. Det faglige grunnlaget for denne saken har vært utredet i svært mange år, og det har vært veldig stor enighet om det. Det er ikke riktig, som representanten Kjenseth sier, at det ikke lå penger i budsjettet til dette. Det gjorde det i 2014-budsjettet som var lagt fram. Problemet var at de pengene ble fjernet av denne regjeringen og samarbeidspartnerne i det første budsjettforliket. Så de pengene lå der, forutsetningene var der, og overraskelsen var stor. Men jeg har vært veldig glad siden denne innstillingen kom, for nå er det et flertall på Stortinget som klart sier at regjeringen skal følge opp arbeidet med Norsk helsearkiv og realisering av depotbygg på Tynset. Det står i forslaget til vedtak, og da må man tro at det er det som står der. Det er viktig å få en klarhet i dette nå. En ting er at det faglig sett aldri har vært noen tvil om at den samlede løsningen er den som alle faginstansene anbefaler. Det andre er at dette er et prosjekt som flere har vært inne på har svært gode ringvirkninger. Jeg har også lyst til å legge til at utdanningsnivået i den delen av Hedmark er svært høyt. Dette er et område med høy kompetanse som også er i stand til å ta imot høykompetente arbeidsplasser, og det er startet en utdanning som er spesialisert mot dette, i Trondheim. Så her var alle biter på plass, og det var vurdert som en svært velegnet lokalisering. Det er klart man kan diskutere, og det må man selvfølgelig gjøre, om det er noe med størrelsen på bygget og forhold rundt det. Men jeg håper nå at de som står bak dette forslaget i dag, virkelig står ved det, og at vi ikke nå får nye runder med spill. Det synes jeg ikke dette lokalsamfunnet og Tynset fortjener. Jeg tror jeg har lyst til å minne om at Tynset kommune har brukt over 30 mill. kr for å kunne ta imot dette bygget. Det er ganske mye for en liten kommune som har gjort et veldig godt arbeid for å få dette på plass i samspill med myndighetene, der både faginstansene og myndighetene har vært positive til det. Jeg synes det har vært nok politisk spill rundt denne saken, og jeg håper vi nå kan samles om dette forslaget, og at vi kan få denne saken etablert og realisert. Det er veldig bra med digitaliseringsenheten som kommer til Tynset – det er alle glad for – men for prosjektets del er det også viktig å følge opp de faglige rådene, nemlig at dette skal være samlet fordi det er den beste løsningen, også ut fra den store, viktige oppgaven som skal løses. Det mener jeg også at stortingsflertallet må legge vekt på når de skal ta en beslutning.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Jeg tror jeg kan forsikre statsråden om at det er mulig å bruke penger både forsvarlig og fornuftig på Tynset – i en løsning man kan finne der. Det er litt vanskelig å høre på historieskrivingen her i dag, for det hadde vært fullt mulig å realisere dette. Man kunne ha kjørt prosessen på en annen måte – hvis man hadde ønsket det. Det ønsket ikke regjeringen. Det å ha et politisk ønske om å legge en slik etablering til Tynset må være legitimt. Statsråden kan ikke mene noe annet. Da kan man tolke at det er et politisk ønske også når man ikke gjør det. Jeg vil tilbake til det som er forslag til vedtak her i dag, for forslaget er tydelig, og det er mange partier som står bak det. Ordlyden er klar, nemlig at regjeringen skal «følge opp arbeidet med Norsk helsearkiv og realisering av depotbygg på Tynset». Er det tvil om innholdet i det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Det har vært gjort mange forsøk på historieskriving her i dag. Noen har sagt at utgangspunktet var dårlig. Det var det ikke. Det var faglig enighet. Det var full faglig enighet om at dette skulle samles, og at det burde lokaliseres på Tynset. Det var til og med politisk enighet om det. Til og med nåværende helseminister, som var blitt helseminister, sa i november 2014: «Regjeringens beslutning om utsettelse av prosjektet til 2015 er ikke knyttet til lokalisering». Det må vel bety at ministeren hadde beslutningsgrunnlag som gjorde at han sa det. Jeg forutsetter at han visste hva han snakket om. Det visste vi andre også, og vi har villet det hele tida. Derfor er jeg glad for det forslaget som kommer til å bli vedtatt her nå. Jeg tolker det slik et vedtak må tolkes i Stortinget, at det betyr det som står i det. Jeg må innrømme at jeg er litt urolig for de innleggene som har vært holdt av Kristelig Folkeparti og Venstre. For i denne saken har dessverre erfaringsmessig følelsen av å bli lurt vært til stede veldig lenge. Det handler ikke om SV eller Senterpartiet eller Arbeiderpartiet, det handler om et lokalsamfunn som gjennom nært samarbeid med myndighetene over mange år har lagt til rette for en viktig nasjonal satsing – brukt masse penger, investert arbeidstid på det, fått støtte. Og så har vi liksom fått strafferunde på strafferunde på strafferunde. Derfor håper jeg at vi som er enige om dette nå, kan stå sammen om det, og at vi kan få dette i havn. For det vil bli et godt prosjekt som de som står bak det, kan være stolte av. Det er noe Norge trenger, og lokaliseringen vil også utløse svært mye positivt som det vil stå politisk ære av for den som klipper snora. Og jeg ser gjerne at det er statsminister Bent Høie!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
President, kan du gjenta dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
President, jeg mener vi må ta romertallsforslagene om igjen, for de fleste av dem skal være enstemmige. Det er feil i innstillingen.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
På vegne av representantene Trine Skei Grande, Geir Jørgen Bekkevold og meg selv vil jeg fremsette et representantforslag om opprettelse av en kunstnerassistentordning.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Det er med særdeles sterke følelser jeg har den ære på vegne av representantene Ruth Grung, Marianne Aasen, Jorodd Asphjell og meg selv å fremme et representantforslag om tiltak for å skaffe mer kunnskap og forebygge langvarig sykdomsutbrudd av mononukleose/kyssesyke blant ungdom.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-16:
Jeg er veldig glad for at det spørsmålet kommer, og at det kommer fra SV. Det er ikke underlig, for i komiteen var det en relativt bred enighet om hva det såkalte punkt nr. 3, som SV fremmet, skulle inneholde. Men så møtte vi i media i etterkant noen som trakk merknaden veldig langt. De trakk inn forhold som ikke var nevnt i komiteen, og det ble gjort av SVs representant i media. Da begynte vi å få mange reaksjoner. Det var spørsmål fra andre kirkesamfunn osv. som undret på om vi skulle starte et slags tankepoliti knyttet til dette. Jeg kjenner til hva som skjedde i komiteen, men for Kristelig Folkeparti ble det en varsellampe, så vi vil ikke gå med på det punktet. Dessuten vil det bli utredet i den meldingen som allerede er bebudet av kulturministeren. For oss var det viktig å ha klare linjer på dette, for det som har med trosdimensjonen å gjøre, er det svært viktig å opprettholde, og man må ikke blande kortene.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-16:
Jeg er helt enig i den beskrivelsen. Jeg er helt enig i de eksemplene som gis. Der deler vi syn. Det kan vi ikke ha noe av, og det må vi sørge for, og det vil kulturministeren, i den meldingen som er bebudet, ta opp. Det har også Venstre vært inne på. Samtidig må vi passe på at vi ikke trår feil i disse sakene, for vi har nå fått henvendelser, med referanse til nettopp det som SV-representanten brukte som eksempler i media, fra menigheter som lurer på om vi nå på ny skal ha en runde – tidligere har det vært saker om Frelsesarmeen og andre – med inngripen i spørsmål om likestilling og andre ting, der man har en praksis. Derfor har vi i Kristelig Folkeparti tatt inn i forslaget at det skal være brudd på norsk lov, og så vil vi gå igjennom de andre tilfellene, for vi deler SVs syn slik det kom fram i merknaden, men ikke slik det kom fram i media.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-16:
Jeg har hatt gleden av å undervise norsk ungdom i kultur og samfunn i over 20 år – det er fag som heter det – så jeg er veldig spent på det pedagogiske innholdet, hva vi nå skal fortelle de nye om norsk kultur og samfunn. Men jeg synes det er et godt forslag, og det har også fått en relativt god mottakelse i kommunene. Men nettopp fra kommunene reises det en del spørsmål om hvor kostbart dette vil bli, og om det blir vanskelig å gjennomføre på morsmålet til alle som kommer. Det er klart at dette er et krevende løft, for i mottakene sitter det nå folk med langt flere språk enn det er blant dem som er bosatt i kommunene. Det kan være at en sliter med å skaffe lærerkrefter, og det skal jo lønnes ut. Har statsråden oversikt over hva dette opplegget koster, og er statsråden åpen for andre løsninger, eventuelt å koble dette til norskundervisning, slik at det blir en mer fleksibel løsning?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-16:
Det har vært en lang og interessant debatt. Denne situasjonen og det å balansere dette er krevende for alle partier. Det er både en stortingsmelding og SVs forslag om å sikre integrering, det er veldig bra. Det det har vært for lite fokus på, er at når vi snakker om bosetting, snakker vi faktisk om investering. Det er det det dreier seg om, å investere slik at dette blir bærekraftig i framtiden. Dette med signaler om «pull-effekt» svever også i luften, men vi skal ikke glemme at vi har en forpliktelse til å se på «push-effekten», altså hvilken situasjon de kom ifra. For vi er enige om at dette ikke gjelder dem som ønsker et bedre liv, dem kan vi ikke hjelpe i Norge, men det gjelder de få som vil berge sitt liv for seg og sin familie. Det er den gruppen vi snakker om, og da skal vi ha en verdig retorikk, vi skal ha en verdig politikk og vi skal etterstrebe rettferdighet. For det er innvandringsstopp i Norge, men det er internasjonale avtaler, folkerett, menneskerettigheter osv., som gjør at vi har noen som har krav på opphold, og da må vi ikke få A- og B-borgere her i landet. Når det gjelder SVs forslag, var vi med og drøftet det i komiteen. Både personlig og ellers i vårt parti kjente vi det ikke helt igjen da vi møtte det i mediene, og det har da forårsaket den skepsis vi har fått fra organisasjoner og livssynsorganisasjoner som har stilt en del spørsmål til oss. Etter å ha hørt SVs innslag her i dag, har jeg heller ikke blitt beroliget over de eksemplene som er brukt. Når en da i tillegg spiller ut muslim-kortet mot Fremskrittspartiet for å knytte dem til saken, synes jeg også det var litt underlig. Kristelig Folkeparti mener at noen av eksemplene som er kommet her – jeg støtter en del av dem – skal vi være med å følge opp. Men det har vi tiltro til vil skje i den meldingen som kommer om en helhetlig tros- og livssynspolitikk. Vi forutsetter faktisk at det kommer der. Keshvari sier at han holder seg til fakta, at det er empirisk, og han sier at ingen andre partier har nevnt ulemper. Det er bare ulempene vi har konsentrert oss om nå, både i innstrammingen og ellers, og det synes jeg er en påstand som faller fullstendig på sin egen urimelighet. Men han hadde et veldig godt spørsmål i en replikkrunde her: «Hvis sannheten skremmer, så må man gjøre noe med den.» Men svaret var innstramminger. I dag diskuterer vi ikke innstramminger, vi diskuterer bosetting. Jeg synes det er for lite fokus på språkopplæring osv., for vi er jo enige om at vi skal ha bærekraft, at vi skal få gode skattebetalere, og at vi ikke vil at folk skal gå på offentlige støtteordninger. Arbeiderpartiets kamp mot kontantstøtte var forutsigbar. De snakker om myggen i rommet. Ellers er det mange gode løsninger som vil komme fram her i dag, og som saksordfører takker jeg for bidragene som er kommet. Nå må vi ha en positiv retorikk for å få dette på beina og ikke skape nye signaler om en såkalt pull-effekt.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-16:
Jeg vil bare avslutningsvis ha en liten kommentar til det som har vært tatt opp når det gjelder forskjellen mellom Kristelig Folkepartis forslag og SVs forslag, som fikk flertall i komiteen. Det er klart at Kristelig Folkeparti er ikke skremt av SV eller av den argumentasjonen som kommer, men vi er skremt av at det er uklar innramming av punkt 3 i forslaget, når vi hører på utlegningen som har blitt gjort i media fra representanter fra det partiet. Da tenker vi – en forsiktighet – la oss gå rolig fram, la oss ta en høring, la oss vente på den meldingen som er bebudet om nettopp dette, og vi forventer at det kommer der. Så reagerer jeg når representanten Solhjell, som jeg nevnte, spiller ut muslimkortet til Fremskrittspartiet, mens vi på den andre siden, i Kristelig Folkeparti, får høre at vi er mer skremt fordi noen konservative kristne har tatt oss. Det er sånn splitt og hersk nå, og det synes jeg er litt uverdig. La oss prøve å være realistiske og se på dette. Vi er enig i at mye av det som har vært nevnt fra SV, er et problem – det må vi ta tak i, og det forventer vi kommer i den meldingen, slik at vi holder oss til saken og ikke lager retorikk rundt dette. Jeg tror vi skal finne fram til det etter en grundig gjennomgang, der vi ivaretar religionsfrihet, samvittighetsfrihet – dette er et sensitivt område, det er ingen grunn til å rushe inn. Og for all del: det er jo ikke motstand mot, som det ble sagt, i Kristelig Folkeparti å gå inn på disse konfliktfylte områdene, men vi må gjøre det med varsomhet.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-16:
Jeg stemte også feil.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Nå har jeg registrert både i debatten vi hadde på fredag og i alle andre debatter i salen, at regjeringspartiene er opptatt av å snakke om hva som skjedde de åtte årene Arbeiderpartiet var i regjering. Fra den dagen vi gikk ut av regjeringskontorene, har vi jobbet med politikk hver eneste dag. I regjering drev vi en god integreringspolitikk. Langt ifra godt nok, og vi har fortsatt med forslag på det området for at ting skal bli bedre. Vi har foreslått konkrete tiltak som vil koste penger, men ikke et eneste tiltak på integrering når det gjelder bosetting, arbeid og språk, kan gjøres uten at en også ruster kommunene og andre for å kunne gjøre den jobben. Det er ikke retoriske eller kommentatoraktive grep Arbeiderpartiet gjør, det er konkrete tiltak når det gjelder bosetting, språk og bolig, vi har foreslått i denne meldingen.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Vi ønsker ikke å tvangsbosette noen. Men det er på Fremskrittspartiet og Høyres vakt at vi har hatt en stor asyltilstrømming som krever nye tiltak og å se ting på en annen måte enn det en har gjort før. I bosettingspolitikken ønsker Arbeiderpartiet helt konkret å øke rammen til Husbanken, sånn at vi kan få bygd flere boliger. Vi ønsker helt konkret å få bygd flere utleieboliger, og vi ønsker helt konkret også å øke bostøtten. Nå sier 70 pst. av kommunene at noe av det som er hovedutfordringen, er å bosette, og det er et signal vi tar på alvor. Derfor ønsker vi å komme med konkrete tiltak til hvordan vi skal klare å møte dette.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Jeg tror ikke det er ett menneske i Vesten som ikke alltid har visst at Arbeiderpartiet har vært imot kontantstøtten, ikke bare ut ifra det at det er ikke-vestlige kvinner som mottar den, men fordi vi mener den er arbeidshemmende for kvinner og likestillingshemmende som ytelse. Når vi nå sier noe om at mange ikke-vestlige kvinner benytter seg av kontantstøtten, er det fordi vi mener at hvis en skal få til integrering, må vi legge til rette for at denne gruppen kommer ut i arbeid – det er et faktum som forskning viser. Det er den beste måten å få til integrering på. Egentlig forundrer det meg at et parti som alltid – mer eller mindre i alle fall – er imot kontant utbetaling uten at det er knyttet opp mot arbeidsplikt, ikke ser at kontantstøtten, der vi bruker milliarder i året på at folk skal være hjemme, er et tiltak som hindrer integrering.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
For ordens skyld har jeg lyst å si til representanten at jeg er utrolig stolt av både den historien som de rød-grønne skapte, og de vedtakene som vi gjorde i løpet av de åtte årene vi satt i regjering. Men jeg er ikke så opptatt av å se bakover. Jeg er opptatt av at vi skal forholde oss til at vi lever her og nå, og at vi skal lage politikk for å se framover. Jeg er ikke ett sekund i tvil om at også representanten Kapur er opptatt av det. Han sier i innlegget at det er avgjørende for den videre reisen at en også får inn samfunnskunnskap i opplæringen. Nå har regjeringen kuttet i språkopplæring på mottak, og det har blitt påpekt – både i høringen og av fagfolk – at språk er nøkkelen til god integrering. Regjeringen har kuttet dramatisk i språkopplæringen allerede. En skal innføre 50 nye timer som en skal ta av den allerede eksisterende norskopplæringen. Tror representanten at det vil føre til god integrering?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Dette forundrer meg, for det er ingen sammenheng mellom det representanten Keshvari sier i sitt innlegg, og det man faktisk gjør. Han har en situasjonsbeskrivelse som jeg opplever at bygger opp under skremsel, og svaret er hele veien og konstant – i går, nå og sikkert alltid: Steng grensene. Da lurer jeg på om Fremskrittspartiet og regjeringen, spesielt Fremskrittspartiet, faktisk vil at man skal få til integrering. Jeg tenker at hvis man vil, må man i alle fall kunne svare på hvordan man har tenkt å få det til. Da spør jeg representanten Keshvari: Tror han at det å kutte i norskopplæringen – som man ikke bare snakker om, men som man faktisk har gjort – vil bidra til bedre integrering? Tror representanten Keshvari at utbetaling av milliardvis i kontantstøtte vil bidra til å fremme integrering? Jeg skulle ønske at noen fra Fremskrittspartiet gikk på talerstolen og sa noe om hva de faktisk vil gjøre for å få til integrering – uten bare svaret om, mer eller mindre, å stenge grensene.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Flere har vært oppe på talerstolen i dag og fortalt om lokale integreringstiltak som virker veldig godt. Det synes jeg er godt kommer fram i en sånn debatt, for – som jeg også sa i mitt hovedinnlegg – vi er faktisk ganske gode. Vi har lyktes med mye, og vi får til mange ting. Men vi er ikke i mål – vi er nødt til å få til mer. Flere har også vært oppe her – spesielt Høyre-representanter – og er bekymret for dem som en ikke har fått det til med, og er bekymret over det utenforskapet som disse står i. Statsråden har også vist bekymring over de utfordringene som vi står overfor. Statsråden er opptatt av å stille krav – det er vi opptatt av alle i denne salen, tror jeg – men også opptatt av at en må se at det er flere som blir passivisert av at de er avhengig av å få kontantytelser, og at det ikke er bra. Det er jeg glad for at statsråden ser. Så er representanten Keshvari oppe og forteller om en skremmende situasjon – og det er på en måte bare det han forteller om. Jeg synes det er så utrolig fint at representanten Abid Raja går opp og nyanserer bildet av hvordan situasjonen der ute faktisk ser ut, og jeg synes påpekningen fra Karin Andersen er helt på sin plass, om at Norge hadde stoppet opp uten våre nye landsmenn og -kvinner. Det var en stor reportasje sist uke i en avis – som jeg har glemt navnet på nå – som sa noe om at Helse-Norge hadde stoppet opp hvis vi ikke hadde hatt de hendene. Da spør jeg meg: Hvorfor vil ikke regjeringen, og Fremskrittspartiet spesielt, gjøre mer for å få til at flere skal lykkes? Hvorfor gjør de ikke mer når det gjelder kommuneøkonomi? Hvorfor kutter de i språkopplæring? Hvorfor tenker de at kontantstøtte er klokt? Jeg synes også det er forunderlig at Høyre – når flere har vært oppe her i dag og synliggjort en situasjon som på flere områder er uholdbar – aksepterer at dette skjer, og ikke tar ansvar for en bedre integreringspolitikk enn den vi har. Ja, vi har utfordringer, men det hjelper ingen å ha en sånn oppramsing av alt som er galt, som det representanten Keshvari har, uten å si noe om eller ha en eneste formening om hvordan en skal håndtere dette. Da lurer jeg på – jeg vet ikke om det går an å si det sånn: Er det sånn at det representanten Keshvari sier, skal passe inn i en eller annen ideologi eller et politisk budskap som folk der ute skal høre? Jeg bare spør om det. Så har jeg lyst til rent stemmeteknisk å gi uttrykk for noe. Når det gjelder forslag nr. 48, fra Kristelig Folkeparti og Venstre, støtter Arbeiderpartiet det. Venstre har nå trukket forslag nr. 49. Da står vi igjen med forslag nr. 50, fra Kristelig Folkeparti. Arbeiderpartiet ønsker primært å støtte forslaget i innstillingen, men vi kommer subsidiært til å stemme for forslaget fra Kristelig Folkeparti.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Jeg registrerer at representanten Keshvari ikke har særlig høye tanker om sine kolleger, men han om det. Representanten gjentar gang etter gang at alle andre på talerstolen – unntatt de fra Fremskrittspartiet og Høyre – gjentar selvfølgeligheter. Det som er blitt gjentatt flere ganger fra samtlige partier unntatt fra Fremskrittspartiet og Høyre, er at vi har gjentatt våre forslag som er utover det som ligger i meldingen. Vi har lest meldingen, men vi har også evnet å ta inn over oss den kunnskapen som vi har fått fra andre miljøer, både i høringen og i andre innspill som har kommet. Representanten Keshvari skal ikke være redd for at vi ikke har lest meldingen, men vi har også vært i stand til å ta inn over oss andres synspunkter. Når Arbeiderpartiet primært vil stemme for forslag nr. 50 som det ligger, er det for at hvorfor skal vi definere noe ut? Et samlet storting har på et forslag fra Venstre tidligere sagt at vi ønsket at vi skal ha en gjennomgang av finansieringen av trossamfunn. Hvorfor skal vi nå definere noe ut? For når utredningen kommer, skal vi i vedtaksform bestemme der og da hva som skal være inne i dette etterpå.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Jeg vil også takke Venstre for å ha fremmet et utrolig viktig forslag. Og jeg har lyst til å takke representanten Karin Andersen for veldig bra arbeid med saken i komiteen. Jeg synes representanten Karin Andersen hadde et så godt innlegg om innholdet i saken at jeg ikke har tenkt å holde et eget innlegg på vegne av Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet står sammen med SV i absolutt alt, med unntak av forslag nr. 6. Jeg synes også representanten Karin Andersen redegjorde godt for det som er vårt syn etter at saken var i forsvars- og utenrikskomiteen. Men det er én ting som jeg må få lov til å si fra denne talerstolen. Ved en inkurie, eller muligens fordi alt går veldig fort for tiden, er det slik at vi skulle vært med på en merknad der en mener at Norge må være en pådriver i bekjempelsen av barneekteskap, og at den norske bistanden i nærområdene må være målrettet og bidra til å bedre sårbare gruppers kår. Den merknaden skulle vi vært med på under komitébehandlingen. Vi kunne i dag ha levert et forslag før kl. 08.30. Det ble ikke gjort, derfor kommer vi ikke med. Men nå er det i hvert fall sagt fra denne talerstolen at dette mener selvfølgelig også Arbeiderpartiet.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Nå er det noen av partene i oppgjøret som har vært ganske tydelige på hva de mener om endret praksis og endret struktur, selv om en har fått avtalen på plass. Stortinget har ikke gitt uttrykk for at en ønsker seg denne omleggingen, og regjeringen har heller ikke varslet Stortinget om at en skulle gjøre vesentlige omlegginger. Og når praksis og struktur blir endret i en praksis og en struktur som har ligget fast siden 1991 med bakgrunn i en stor utredning som da ble gjort, lurer jeg på om statsråden kan svare på om han har fått innsikt i de konsekvensene dette vil kunne få, både når det gjelder lik lønn for likt arbeid og også dette som jeg vet statsråden og regjeringen er opptatt av: forenkling og modernisering. Ser han ikke at dette vil kunne føre til mye mer byråkrati?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Stortinget er varslet, som statsråden har sagt, på den måten. Men Stortinget har ikke fått seg forelagt noen utredninger eller vurderinger av konsekvensene med å endre systemet og endre praksis, slik som statsråden har gjort i dag. Da spør jeg igjen: Sitter statsråden på kunnskap eller innsikt, utredninger, som gir ham svaret på at dette ikke vil få store følger for lik lønn for likt arbeid og for modernisering og forenkling?