Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Det er mange som kjenner på kroppen den alvorlige situasjonen vi har i Norge knyttet til den rekordhøye arbeidsledigheten. 139 000 mennesker ser seg om etter nye muligheter, og under denne regjeringen er det så langt bare skapt 25 000 nye arbeidsplasser, hvorav tre av fire har kommet i offentlig sektor. Det er verdt å minne om at i løpet av vår regjeringstid ble det skapt 360 000 nye arbeidsplasser i Norge, to av tre i privat sektor. Vi frykter også økningen på 10 pst. i antall midlertidig ansatte, som er et resultat av regjeringens politikk. Dette skaper utrygghet for dem det gjelder. SSB beskriver at vi trenger å doble norsk eksport for å kunne opprettholde dagens velferd innen 2040. Da trengs det en vekst i eksportrettet næringsvirksomhet og gode, forutsigbare rammebetingelser for norsk næringsliv. Regjeringens svar har vært å bruke 50 mill. kr om dagen på vekstfremmende skattekutt, noe som må være svært krevende å forsvare når det samtidig har blitt 25 nye arbeidsledige hver eneste dag. Regjeringens viktigste næringssak, kutt i formuesskatten, har ikke virket mot ledigheten, men vært treffsikker med tanke på å skape økte forskjeller. Finansminister Siv Jensen har fått to ekspertutredninger på bordet hvor beskjeden har vært at ensidige kutt i formuesskatten ikke virker, men regjeringen lytter ikke til fagfolkenes råd. En beregning fra SSB viser derimot at offentlig pengebruk er 70 ganger mer effektivt enn skattelettelser for å skape nye arbeidsplasser, noe regjeringen absolutt bør lytte til. Med dagens rekordlave jobbskaping skulle man tro at vi i næringskomiteen var overarbeidet, at regjeringen pøste på med motkonjunkturtiltak og offensive stortingsmeldinger for økt verdiskaping og nye arbeidsplasser. I stedet sitter vi og venter på at regjeringen skal komme med en reiselivsmelding, en industrimelding, en bioøkonomistrategi, en skogmelding, en landbruksmelding. Det går mot fire tapte år for flere av næringene vi skal leve av i framtiden. Regjeringen har brukt mye tid på å prøve å selge arvesølvet framfor å levere tiltak som skaper nye arbeidsplasser. Torsdag er den siste muligheten for denne regjeringen til å levere. Statsministeren har over tid snakket seg grønn om omstilling, men på oversikten over de næringene som er i vekst, har snakket så langt ikke gitt resultater. Vi har ikke sett den store veksten innenfor bioøkonomien eller havressursene. Det er innenfor helse og omsorg, bygg og anlegg, hotell og service og offentlig administrasjon vi først og fremst ser spor av vekst. Om statsministeren mener noe med den grønne veksten, er tiden overmoden for å levere en offensiv nasjonal strategi for havrommet. Det er på tide å komme med bioøkonomistrategien, og det er på tide å komme med industrimeldingen. På næringsfeltet har regjeringen virkelig sovet i timen og brukt tid på å snakke om situasjonen framfor å vise handlekraft. Regjeringens saktegang har forsterket lediggangen framfor å skape nye arbeidsplasser. Den norske modellen ble behørig nevnt i trontalen, men jeg må bare si at regjeringen og Arbeiderpartiet må se forskjellig på denne. Regjeringen sier at den største trusselen mot den norske modellen er at vi ikke lykkes med å omstille oss i tide. Jeg vil si at regjeringen er den største trusselen mot den norske modellen, fordi de ikke har skjønt konkurransekraften i den og hvordan mekanismene fungerer som omstillingsmotor. Trepartssamarbeid er viktig fordi man sammen er sterkere og finner bedre løsninger. Trygge ansatte tør mer – ansatte som er med på innovasjonsprosessen, tar medansvar og er løsningsorientert på jakt etter de beste løsningene. Regjeringen skaper utrygghet blant ansatte med økt midlertidighet og null fokus mot sosial dumping. Regjeringens arroganse overfor ansattorganisasjonene skaper dårligere løsninger for omstilling og svekker samarbeidsklimaet og de beste løsningene. Det det norske folk trenger, er flere arbeidsplasser, og de trenger økt verdiskaping og at det fokuseres på økte inntekter for å kunne opprettholde dagens velferdssamfunn. Det vi nå ser, er faktisk at resultatene av Høyres politikk er økte forskjeller på arbeidsmarkedet, økte forskjeller mellom fattig og rik, økte forskjeller mellom by og land – en bevisst politikk som er ført av regjeringen. I Arbeiderpartiet vil vi i en annen retning. Vi vet at store utfordringer best løses i fellesskap. Historien har vist at vi står sterkere sammen, og vi vet at det trengs treffsikre tiltak for å bygge opp under nye arbeidsplasser. Vi vet også at arbeid til alle, små forskjeller og gode fellesskapsløsninger er nøkkelen til et samfunn med trygghet og muligheter for alle. Jeg kan love at vi i Arbeiderpartiet skal gjøre alt vi kan for at regjeringen, som er så glad i midlertidige ansettelser, om ett år kan finne seg noe annet å gjøre.