Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Jeg er veldig glad for at det i år ble en framforhandlet avtale for jordbruket, men det betyr ikke at situasjonen er god, og at utsiktene er lyse for norsk landbruk, for mange brukere gir opp. Ingen må påstå at ikke denne næringen har vist vilje til omstilling. De som har fulgt næringen og kjenner den, vet dette veldig godt. Næringen har gjennomgått en enorm omstilling gjennom mange år, og etter min mening går det snart en grense for hvor langt omstillingen kan gå for norsk landbruk, og hvor mye mer effektivitet som kan tas ut i et land som Norge. Jordbruk, skogbruk og fiske er i deler av landet avgjørende for arbeid, bosetting, næringsutvikling og forvaltning av kulturlandskapet. Arbeiderpartiet vil derfor legge grunnlaget for et levedyktig og bærekraftig landbruk i hele landet. Hovedoppgaven for norsk jordbruk må også i framtiden være å produsere helsemessig trygg mat av høy kvalitet og sikre en langsiktig matforsyning. Denne næringen har alltid vært en næring som har latt seg kombinere med annen virksomhet og annet arbeid. Fortsatt drives et stort antall bruk i kombinasjon med annen næring, og derfor må denne driftstypen gis mulighet til utvikling. Norsk landbruk kan aldri konkurrere med landbruksindustrielle billigprodukter fra andre land. Klima, topografi og store innenlands variasjoner i driftsmuligheter tilsier at Norge ikke kan konkurrere med andre land i Europa på matvarepris. I tillegg er Norge et høykostland på alle andre områder. Jeg minner om, i likhet med representanten Enoksen, at Norge har ganske rimelig mat i forhold til forbrukernes inntekt og i forhold til forbrukere i andre land. Den mye omtalte svenskehandelen skyldes altså ikke bare landbruket og en for høy matvarepris i forhold til inntekt, men det faktum at vi har et høyere kostnadsnivå i landet vårt. Derfor blir det feil når det hele tiden skytes på landbruket i denne sammenheng. Norsk landbruks store konkurransefortrinn er Norges rene natur, gode dyrevelferd og ikke minst dyktige yrkesutøvere i landbruket. Dette er det viktig å ta vare på, sammen med et levedyktig landbruk, levende bygder og et kulturlandskap som er i god hevd. Dette har også avgjørende betydning for reiselivsnæringen her til lands. Norge må ikke komme i den situasjon at vi ikke kan beholde en landbruksproduksjon over hele landet. Alle land må ha rett og mulighet til en nasjonal matproduksjon og til å produsere mat lokalt. For å kunne gi hele verdens befolkning trygg og miljøvennlig mat må alle nasjoner ha denne muligheten. Dette tror jeg at det er bred enighet om i Stortinget, og det må det snart være mulig å få bred internasjonal aksept for. Jeg har merket meg at Fremskrittspartiet går imot denne framforhandlede jordbruksavtalen og ikke gir den støtte i Stortinget, og at partiet er uenig i at staten skal ta et ansvar for produksjonen av landbruksvarer her til lands. Dette er jo ikke nye toner fra det holdet, men mange rundt om i landet undrer seg over hva Fremskrittspartiet egentlig vil med norsk landbruk. Min påstand er at med Fremskrittspartiets politikk vil det ikke være mulig å ha et landbruk over hele landet, men dette er kanskje ikke så viktig for partiet. Representanten Hedstrøms innlegg i Stortinget her i dag gjør det etter min mening klart at Fremskrittspartiet på ingen måte tenker distrikt og bosetting i sin landbrukspolitikk. Jeg er klar over at vi har internasjonale forhold å ta hensyn til, men jeg er overbevist at dersom vi vil beholde et nasjonalt landbruk og en landbruksproduksjon over hele landet, så vil også dette bli mulig innenfor nye internasjonale regelverk. Det vil i alle fall være uhørt om Norge selv skulle legge opp til en landbrukspolitikk som er vanskeligere å praktisere, enn å følge de krav som settes til landbruket i internasjonale avtaler.