trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-02-13:
Representanten Lund viser i spørsmålet til uttalelse fra representanten Sørfonn til BA. Jeg finner det ikke riktig å gå nærmere inn på uttalelser som er gitt til media, men skal uavhengig av dette si noe om de vurderingene som lå til grunn for min beslutning om lokalisering av regionkontorene. Jeg har i mine vurderinger lagt vekt på effektivitet, desentralisering og en mer balansert regional fordeling av statlige arbeidsplasser. I likhet med Vegdirektoratet har jeg lagt til grunn at regionkontorene skal lokaliseres til steder der det i dag allerede finnes vegkontor. Dette er en vegfaglig vurdering. Dette vil også minske omstillingskostnadene og betyr ellers at regionkontorene samlokaliseres med en av regionens fylkesadministrasjoner. Jeg har også forståelse for at det i tilrådingen fra Vegdirektoratet ble lagt stor vekt på bl.a. reiseavstand og reisekostnader internt i regionen og mellom regionkontoret og Oslo. Men ut fra en helhetlig vurdering kom jeg fram til en annen lokalisering av regionkontorene enn det Vegdirektoratet foreslo. Jeg har lagt særlig vekt på hensynet til desentralisering og ønsket om en mer balansert fordeling av statlige arbeidsplasser i de enkelte landsdeler. Det har for meg vært viktig med en lokalisering som bidrar til at hele landet tas i bruk. Jeg legger stor vekt på å følge opp de overordnede linjene i omorganiseringen av Statens vegvesen, slik de er foreslått av Regjeringen og med tilslutning av Stortinget. Dette omfatter for forvaltningsdelens vedkommende bl.a. nedbemanning fra ca. 5 000 til ca. 4 000 årsverk, utflytting av ca. 150 arbeidsplasser fra Vegdirektoratet i Oslo, inndeling i fem regioner og ca 30 vegkontorer, samt et nett av filialer. Dette gir en effektiviseringsgevinst som gjør det mulig å flytte mer av etatens ressurser over fra administrasjon til drift og investeringer i vegnettet. Det gir også nærhet til brukerne, samtidig som man kan utnytte og videreutvikle den lokalkunnskap og høye kompetanse som alle dagens 19 vegkontorer har opparbeidet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-02-13:
Tvert imot. Denne omorganiseringen og effektiviseringen er viktig, nødvendig og godt i gang. Dette arbeidet er stort, og det er omfattende. Plasseringen av regionkontor er en liten bit av et stort bilde som skal på plass. I denne sammenheng var plasseringen av regionkontor et spørsmål som skulle avgjøres av samferdselsministeren. I den store sammenhengen der vi har en gjennomgang av modernisering av offentlig sektor og har som målsetting å ta ulike deler av landet i bruk, fant jeg det ikke riktig nødvendigvis å legge disse regionkontorene til de områdene som er mest presset i vårt land.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-02-13:
Nå lever vi i en tid som gjør at vi har stor fleksibilitet når det gjelder både hvor vi jobber, når vi jobber og på hvilken måte vi jobber. Det er mange måter å kommunisere med hverandre på. Heldigvis trenger vi ikke nødvendigvis hele tiden fysisk å reise rundt. Disse regionkontorene vil ha ansvaret for koordinering og ha administrativt ansvar i forhold til arbeidet med de regionale spørsmålene når det gjelder transportutfordringer. Det vil fortsatt ligge tung kompetanse når det gjelder de regionale utfordringene, ved det enkelte vegkontor i fylkene. Her er det en stor effektiviseringsgevinst å hente, og denne blir like godt ivaretatt med plasseringen av disse regionkontorene.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Mitt spørsmål åt samferdselsministeren går i same leia som det førre spørsmålet: «Posten Norge BA har varslet Vestre Toten kommune om at Raufoss postkontor vil bli erstattet med Post i Butikk fra og med 30. juni 2002. Det betyr at Vestre Toten kommune med 13 000 innbyggere og Raufoss tettsted med over 7 000 innbyggere og med en av de største industrivirksomhetene i Norge vil være uten et fullverdig posttilbud. Mener statsråden at dette er i tråd med Postens konsesjonsvilkår, og er statsråden enig i at et så stort tettsted som Raufoss ikke skal ha et fullverdig posttilbud?»
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Eg takkar statsråden for svaret. I si tid, då postsystemet blei omlagt, skulle jo staten framleis syte for at vi fekk eit landsdekkjande, fullverdig posttilbod. Det skulle vi gjere gjennom konsesjonsvilkår for Posten, og eg er glad for at statsråden peiker på at konsesjonsvilkåra må følgjast opp. Ein ting er at vi skal ha eit landsdekkjande tilbod av nærmare definerte posttenester, men i konsesjonsvilkåra står det òg at Posten skal tilby grunnleggjande banktenester gjennom heile selskapets ekspedisjonsnett. Det er mange plassar der Post i Butikk fungerer veldig godt. Det aukar faktisk opningstida og betrar tilkomsten for mange, men problemet er at Post i Butikk ikkje gir eit fullverdig posttilbod eller tilbod om finansielle tenester på lik linje med vanlege postkontor, det som no blir kalla Posthandel. Det underlege er framgangsmåten som Posten brukar i omleggingane sine. I Vestre Toten fekk dei i september i fjor beskjed om at hovudpostkontoret skulle oppgraderast til Posthandel, noko dei tek imot med opne armar, for det ville jo gi eit fullverdig tilbod. Så kjem det ein motsett beskjed, nemleg at dette skal gjerast om til Post i Butikk. Når ein kjenner til storleiken på Raufoss, og når ein kjenner det industrimiljøet som er og dei reaksjonane som har kome etter at dette blei kjent, ser ein jo at dei ikkje får eit fullverdig posttilbod. Og dersom ein ikkje skal halde dette oppe på ein såpass stor stad som Raufoss, med over 7 000 innbyggjarar, og med industrimiljøet i Vestre Toten kommune med 13 000 innbyggjarar, ja, då spør eg: Kor skal vi da ha eit fullverdig posttilbod?
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Takk for det. Det er veldig bra at statsråden har tillit til Posten, men eg føler at dette er litt i grenseland i forhold til det som har vore Stortingets intensjonar, og det som òg har vore departementets intensjonar, når vi seier at vi skal ha eit landsdekkjande posttilbod. For det må jo vere i grenseland i forhold til våre krav og departementets konsesjonskrav når ikkje Raufoss med sitt industrimiljø med 7 000 innbyggjarar skal ha eit fullverdig posttilbod. Eg understrekar uttrykket «fullverdig», for som vi var inne på her i stad, manglar Post i Butikk ein del av dei tenestene som ligg i Posthandel eller vanlege postkontor, som utferding av identitetskort, billettsal, rådgivingstenester osv. Det er då eg meiner at staten som eigar, dei politiske styresmaktene, må seie frå. Det er òg riktig som statsråden seier, at det skal vere ein dialog med dei kommunane som blir berørte her. Men då trur eg det er viktig å understreke dialog, og at det ikkje berre rett og slett blir slik at kommunen skal få lov å kome på ei form for høyring, og så gjer Posten akkurat som dei vil likevel.
Karin Galaaen (Senterpartiet), 2002-02-13:
Jeg vil tillate meg å stille et spørsmål til samferdselsministeren: «Jernbaneverket planlegger nå å fjerne flere sidespor. Bl.a. er det blitt kjent at Jernbaneverket ønsker å fjerne sidesporet på Postmyran industriområde på Berkåk i Sør-Trøndelag. Ut fra et miljøhensyn har det vært et overordnet politisk mål å få mer godstrafikk over fra veg til jernbane. Vil statsråden legge vekt på denne målsettingen og sørge for at Jernbaneverkets sidespor til industriområder blir opprettholdt?»
Karin Galaaen (Senterpartiet), 2002-02-13:
Først må jeg få takke for svaret. Etter som jeg har forstått, er det her snakk om flere sidespor som har vært lite i bruk de siste årene. Vi har fått altfor mye transport over på vegene, og vi ser at vegene i Norge ikke er i stand til å ta all denne godstrafikken – det gjelder f.eks. Østerdalen og flere andre veger. Både trafikkmessig og miljømessig skulle dette være veldig viktige saker framover, og i første omgang vil det være viktig at vi greier å opprettholde de sporene vi har og fornye og vedlikeholde dem slik at de er i stand til å brukes, som dette med containere og løsninger som gjør at det blir nyttig for brukerne å bruke bane i forhold til veg.
Karin Galaaen (Senterpartiet), 2002-02-13:
Jeg takker for svaret på nytt. Jeg er glad for at statsråden er enig med meg i at dette er en viktig sak. Etter de opplysningene jeg har fått, er det her snakk om å fjerne sidespor, og det blir jo litt mer alvorlig enn det en sporveksel er – selv om det også er viktig å vedlikeholde disse slik at de kan brukes.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Gjennomsnittsalderen på fergene i Norge er økende. I Møre og Romsdal er gjennomsnittsalderen på Møre og Romsdal Fylkesbåtar(MRF) sine 35 ferger nå 27,6 år, noe som betyr at det må bygges 3,5 ferger i snitt pr. år for at ikke alderen skal øke. Fergedirektøren i Vegdirektoratet har i brev fra november 2001 bl.a. sagt at MRF har landets eldste fergeflåte, og at MRF er det rederiet som har dårligst kapasitetsdekning i riksvegsambandene. (MRF) Hva vil statsråden gjøre med dette?»
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Selv om jeg har forståelse for at statsråden ikke kan kvittere ut mange nok nye ferger til Møre og Romsdal, må det være et tankekors for alle oss som arbeider politisk, at vi må fortsette med millioninvesteringer for å oppgradere gamle ferger. Dessuten vet vi at gamle ferger krever større bemanning i forhold til nye kostnadseffektive ferger, som krever lavere bemanning. Fergeselskapet i Møre og Romsdal driver meget godt innenfor de rammene de nå har, så de fortjener bedre driftsmuligheter. Mitt konkrete oppfølgingsspørsmål til det statsråden nå svarte, er: Hvilken plan har en for utskifting av ferger utover det som var nevnt her? For med bare to nye ferger neste år vil en fortsatt ha en økende alder på fergene i fergefylket vårt.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Jeg er delvis fornøyd med svaret. Jeg ser at det er ting på gang som jeg er glad for. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på et beslektet problem knyttet til nybygging. I den nye regjeringens budsjettforslag heter det bl.a.: «Regjeringen mener det bør satses på distribusjon og bruk av naturgass innenlands der dette gir miljømessig positive effekter, og vil derfor gi tilsagn om kontrahering av naturgassferjer i de samband som ligger til rette for dette.» Vi har veldig mye gass utenfor Møre og Romsdal, noe er tatt i land og mye mer bør bli tatt i land til Møre og Romsdal. Erfaringene fra vår gassferge «Glutra» tilsier at NOx-utslippene er redusert med 80–90 pst. og CO2-utslippene tilsvarende med 20–25 pst. Vil statsråden ta initiativ til bygging av flere gassferger i Norge, og spesielt til Møre og Romsdal?
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
«Regionkontoret til Statens vegvesen ble lagt til Leikanger, tross faglige råd fra vegdirektøren om lokalisering til Bergen. Ingebrigt Sørfonn sier til BA at «man trodde det skulle bli enkelt å få kontoret til Bergen fordi det var logisk». Representanten mer enn antyder at de faglige vurderingene som lå til grunn, ikke var gode nok. Deler statsråden synet til representanten Sørfonn om at faglige vurderinger ikke ble lagt til grunn for tilrådingen?»
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er enig i at dette er en del av Regjeringens effektivseringsprogram for offentlig sektor. Og vegdirektør Søfteland har gjennom hele dette løpet vært tydelig på etatens vegne, først ved å gi en solid begrunnelse for at vi fortsatt skal ha et statlig vegvesen, deretter ved å foreslå fem regioner og til slutt ved et forslag om plassering av disse regionkontorene. Er omstillingsarbeidet i Statens vegvesen nå helt bortkastet?
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2002-02-13:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg har jo registrert at denne rasjonaliseringen skulle utgjøre ca. 400 mill. kr, som skulle være nye penger til veg. Kan statsråden forklare meg nå hvor mye penger det blir av denne omleggingen til veg? For nå har det jo blitt distriktspolitikk, og det kommer jo til å koste en del penger å føre disse arbeidsplassene vekk fra hvor de ligger i dag og over til nye steder. Så hvor mye friske penger vil komme til veg ved denne omleggingen?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2002-02-13:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I Innst. S. nr. 318 for 2000-2001 heiter det på side 6 frå ein samrøystes kommunalkomite det må «førast ein politikk som gjer det attraktivt for innbyggjarane å busetje seg i distrikta». Vil statsråden føreta seg noko for å sikra ein offensiv distriktspolitikk?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2002-02-13:
Bondevik II-regjeringa har gjort dramatiske kutt i dei distriktspolitiske verkemidla. 700 mill. kr totalt på det som direkte kan kallast verkemiddel, kommunale næringsfond som i år 2000 medverka til 979 nye bedrifter og 1 810 arbeidsplassar, er nulla ut, SND er redusert med til saman 1,7 milliardar kr og spesielle tilskotsordningar for å stimulera fleire kvinner og ungdom til arbeid i distrikta er fjerna. Så har kommunalministeren signalisert mindre til dei minste kommunane til fordel for dei store. Ho har signalisert endring i Husbanken sine rammer, noko som òg vil gå ut over bygging av bustader i distrikta, og vi veit at budsjettet inneber reduserte overføringar til landbruket. Det er god grunn for å spørja: Kva slags offensiv er det statsråden vil stilla opp med?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2002-02-13:
Eg går ut frå at statsråden har registrert den overraskinga og den skuffelsen som er i mange distriktskommunar fordi det ikkje ser ut til at dei får dei framtidsmoglegheitene som dei er avhengige av for framleis, til beste for storsamfunnet, å utnytta vasskraft, matproduksjon, fiskeri osv. Eg vil utfordra statsråden på to punkt. Vil ho trekkja tilbake dei signala ho har gitt når det gjeld kommuneøkonomi og dei mindre kommunane, og dermed avkrefta det som no ser ut til å vera tilfellet, at Høgre sitt valgengasjement for ein betre skule berre gjeld dei store kommunane? Det var det eine. Det andre er: Vil ho engasjera seg ut frå den posisjonen ho har, for at det skal gå langt fleire midlar til samferdsel, slik at dei 3 000 som i dag går ledige, og alt det anleggsutstyret som står i ro, kan bli brukt til beste for distrikta i komande år?
Erna Solberg (Høyre), 2002-02-13:
Jeg syns jeg kan begynne med å jamføre med forrige spørsmål og svar-runde – det viser seg at på enkelte områder har faktisk Regjeringen også noen radikale grep i forhold til å følge opp det som går på distriktspolitiske virkninger, og særlig lokalisering av arbeidsplasser. Både i det små og i det store gjør Regjeringen allerede mye for å styrke regionalpolitikken. Dette gjøres bl.a. gjennom en økt fokusering på de generelle rammebetingelsene for næringslivet. Vi har allerede i budsjettet fått tilslutning til fjerning av flyplassavgiften, fjerning av utbytteskatten, forbedret skattefradragsordning for bedriftenes utgifter til forskning og utvikling og økte bevilgninger til samferdsel. Dette er også en del av distrikts- og regionalpolitikken. Vi vil også jobbe videre med å styrke økonomien til kommunene, slik at de kan tilby både innbyggerne og næringslivet en god offentlig service. Dessuten vil vi styrke fylkeskommunen som regional utviklingsaktør. Dette vil vi oppnå gjennom økt delegering av virkemidler og mindre øremerking og detaljstyring av rammene til fylkeskommunene. Jeg vil også nevne Regjeringens arbeid med å utlokalisere statlige arbeidsplasser. Her vil vi iverksette en kartlegging av statlige etater som egner seg for utflytting fra Oslo, og vurdere oppgaver som like godt kan utføres utenfor hovedstaden. Dessuten vil vi i større grad målrette de selektive distrikts- og regionalpolitiske virkemidlene. Vi vil ha en offensiv satsing på nyskaping og gode regionale verdiskapingsmiljøer for å øke bedriftenes muligheter til å konkurrere både på et nasjonalt og et internasjonalt nivå. Dette er tiltak som samlet vil bidra til å sikre bosetting, verdiskaping og levedyktige lokalsamfunn over hele landet. En nærmere gjennomgang av enkeltelementene og hovedlinjen i Regjeringens distrikts- og regionalpolitikk vil vi komme tilbake til i den årlige redegjørelsen som jeg skal holde i Stortinget 30. april i år.
Erna Solberg (Høyre), 2002-02-13:
Det er også god grunn til å stille spørsmål om hva det er som skal til for å skape bosetting og levedyktige samfunn i hele Norge. Er det de selektive virkemidlene og de enkeltsakene som representanten nå snakker om, eller er det først og fremst det at vi skaper vekstkraft i hele den norske økonomien? Jeg tror at mange av de tiltakene som går på generelle rammebetingelser, er tiltak som også kommer til å gi stor effekt i Distrikts-Norge. Og hvorfor gjør jeg det? Jo, det er fordi så mye av verdiskapingen i Norge faktisk skjer i Distrikts-Norge allerede, mange av arbeidsplassene i Distrikts-Norge er faktisk knyttet til verdiskapende virksomhet, og vilkårene for verdiskapende virksomhet kommer til å være avgjørende for den videre bosettingen. Men det er bl.a. ett element som er ganske viktig, og det er å sørge for at vi har skikkelig tilgang på kvalifisert arbeidskraft til den industrien vi har i Distrikts-Norge. Derfor har utenriksministeren også annonsert at vi kommer til å utvide og forsterke samarbeidsordningen når det gjelder russiske arbeidere til fiskeindustrien, som et enkelt eksempel.
Erna Solberg (Høyre), 2002-02-13:
Det jeg har sagt når det gjelder spørsmålet om ressurser, er at vi har en del problemer i byene knyttet til rus, psykiatrispørsmål og innvandringsspørsmål – sosiale problemer som vi er nødt til å finne en løsning på. Det skal vi gjøre bl.a. ved å stille krav til de større byene om å gjøre en jobb på dette området. For at de skal gjøre det, må det også være lagt inn som en del av kriteriesystemet i inntektssystemet. Så har jeg sagt at hvis vi endrer kriteriene, betyr det selvfølgelig at man vekter distriktskriteriene litt mindre og bykriteriene litt mer. Det er en naturlig konsekvens. Det betyr ikke at det blir mindre til kommunene som sådanne, men – som vi har sagt – at en større andel av veksten vil komme i de større byene. Jeg vil minne om at det ikke er mange ukene siden jeg svarte Senterpartiets Rune J. Skjælaaen på et spørsmål knyttet til satsing på byene, og der han sa at også Senterpartiet mente at byene måtte få mulighet til å løse disse problemene. Men hvis vi bruker kriteriesystemet og ikke bare politikk og strør ut pengene på toppen, vil det bety en større vekting av byene. Høyre og Regjeringen kommer til å gi mer midler til samferdsel.
Erna Solberg (Høyre), 2002-02-13:
I spørsmålet fra representanten Hagesæter refereres det til konkrete leieøkninger i Lindås kommune. Jeg kjenner ikke forholdene der og kan derfor ikke ta stilling til dem. Av respekt for kommunalt selvstyre ville jeg heller ikke ha gjort det. På generelt grunnlag kan jeg imidlertid gi følgende opplysninger om grensene for leieøkninger. Det er husleieloven som regulerer adgangen til leiefastsetting og endring av leien. Loven har ingen spesialregler for leiefastsetting i kommunale utleieboliger. Husleielovens alminnelige regler vil derfor gjelde også for slike leieforhold. Av husleieloven § 4-1 fremgår det at partene ved inngåelse av ny leieavtale kan avtale vanlig markedsleie. Deretter kan leien i de tre påfølgende årene bare endres i samsvar med tilsvarende endringer i konsumprisindeksen, og leien kan bare endres én gang i året. Dette følger av husleieloven § 4-2. Etter at leieforholdet har vart i tre år, kan leien justeres i samsvar med gjengs leie, jf. husleieloven § 4-3. Gjengs leie er et gjennomsnitt av leienivået for lignende boliger i kommunen. Er partene uenige om hva som er gjengs leie, kan de henvende seg til den lokale tingretten, som da vil oppnevne en takstnemnd for å avgjøre tvisten. Har leieren betalt for mye i leie i forhold til disse reglene, kan leieren kreve det ulovlige beløpet tilbakebetalt med forsinkelsesrenter. Kommunal- og regionaldepartementet anbefaler at kommunene benytter en husleie som dekker de kostnadene kommunen faktisk har for å gi boligtilbudet. Som også representanten Hagesæter var inne på, vil beboere med lave inntekter og høye boutgifter kunne få statlig bostøtte. Mange kommuner har også innført en kommunal bostøtteordning som et supplement til den statlige. Det er etter min mening bra. Det er imidlertid svært viktig at beboeren får informasjon og veiledning om muligheten til statlig og kommunal bostøtte ved husleieøkning.
Erna Solberg (Høyre), 2002-02-13:
Jeg mener generelt at vi skal ha en husleielov som er den samme enten man er eldre eller ung, i forhold til f.eks. at man har et kommunalt leieforhold. En viktig del av det å få ryddet opp i subsidiesystemene når det gjelder boliger, for å få gjennomstrømming slik at vi er målrettet mot dem som faktisk har et behov, har vært å si at vi skal ha individorienterte subsidier, og ikke boligsubsidier gjennom husleien. Det betyr at den personen som faktisk har behov for en lavere boligkostnad, får det gjennom statlige eller kommunale bostøtteordninger fremfor gjennom en generelt subsidiert husleie. Derfor anbefaler vi at kommunene skal ha kostnadsdekning som basis for hvilken husleie de tar. Vi lager ikke detaljerte forskrifter for dette området, fordi leiefastsettelsen er basert på det som husleieloven faktisk sier, og som jeg har referert i mitt svar.
Erna Solberg (Høyre), 2002-02-13:
Jeg trodde faktisk at både Høyre og Fremskrittspartiet var enige om det hovedprinsippet som ligger til grunn for den lovgivningen vi har i dag, nemlig at subsidiene skal være målrettet mot dem som har størst problemer, uansett alder, og at eldre ikke kommer i en helt spesiell kategori. Derfor bør vi ha et system hvor vi først og fremst bruker bostøtteordningene for dem som har de største økonomiske problemene, i stedet for at vi f.eks. bruker alderskriteriet. Vi kommer til å følge med på hva som foregår på leiemarkedet, bl.a. fordi vi har et forsøk gående i Oslo som dreier seg om å ha en lettere tvisteordning. Vi har et boligtvisteutvalg som vil gjøre det lettere enn å gå til den lokale tingsretten, og vi vurderer da bl.a. om det er et virkemiddel som skal kunne brukes i andre deler av landet, når vi har sett på den evalueringen. Men jeg har ikke tenkt å gå vekk fra hovedprinsippene bak den husleieloven som er i dag, i forhold til spørsmål som gjelder eldre.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2002-02-13:
Eg har følgjande spørsmål til kommunal- og regionalstatsråden: «Mange, både eldre og uføre, vurderer eigne leilegheiter i kommunale bu- og servicesenter som eit hensiktsmessig tilbod. Ved Lindås bu og servicesenter i Lindås kommune har bebuarane fått varsel om at dei frå sommaren av får auka husleiga frå 3 125 kr til 4 500 kr pr. månad. Sjølv om enkelte har rett på bustøtte, er dette likevel ein dramatisk auke for mange. Må bebuarane finna seg i ein slik auke, eller finst det avgrensingar her?»
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2002-02-13:
Eg vil først takke for svaret. Dette er dessverre ikkje ei problemstilling særmerkt for Lindås kommune. Mange eldre rundt omkring i landet får liknande sjokkopplevingar i form av auka husleige. Når statsråden no seier at departementet anbefaler at husleiga skal dekkje faktiske kostnader, betyr det at eventuell støtte – dvs. tilskot frå staten – til å byggje desse bustadene skal trekkjast frå før ein reknar ut dei faktiske kostnadene? Og har ein reglar for korleis ein skal rekne ut dei faktiske kostnadene, kva rentefot ein skal nytte osb.? Statsråden viser til at mange eldre har rett til bustøtte. Har statsråden i den samanhengen ingen motførestellingar mot at mange eldre blir avhengige av bustøtte, og at staten dermed også finansierer store delar av dei kommunale husleigeaukane?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2002-02-13:
Statsråden viser til at det skal vere gjengs leige osb. Men ho nemnde også at ein anbefaler kommunen å nytte ei husleige som dekkjer dei faktiske kostnadene kommunen har. Det er då eg saknar ein gjengs måte å kome fram til desse faktiske kostnadene på. Noko anna er at mange eldre og uføre flyttar inn i desse bustadene og har rekna ut at dei har råd til å bu der. Så får dei då – som i dette tilfellet – ein husleigeauke på 44 pst., som dei ikkje var førespegla då dei flytta inn. Eg vil be statsråden om å vere observant når det gjeld desse problemstillingane framover, slik at dei eldre ikkje føler seg økonomisk skvisa, at dei får ein altfor svak økonomi, med dei negative konsekvensane det kan få.
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2002-06-17:
På vegne av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti vil jeg fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 1 tredje ledd antas å burde lyde: «Med forbruker menes en fysisk person som ikke hovedsakelig handler som ledd i næringsvirksomhet. Som forbruker regnes også en sammenslutning som ikke hovedsakelig handler som ledd i næringsvirksomhet, forutsett at avtalen skal tjene medlemmenes personlige formål.» § 17 antas å burde lyde:«Ting solgt «som den er» Avtale om at tingen er solgt «som den er» eller med lignende alminnelig forbehold, skal ikke tillegges vekt ved mangelsvurderingen.» § 29 annet ledd antas å burde lyde: «Ved avgjørelsen av om kostnadene er urimelige etter første ledd annet punktum, skal det legges vekt på verdien av en mangelfri ting, mangelens betydning og om andre beføyelser kan gjennomføres uten vesentlig ulempe for forbrukeren.» § 38 nytt tredje ledd antas å burde lyde: «Forskuddsbetaling i forbrukerkjøp kan kun avtales dersom det foreligger særlige grunner selgeren kan dokumentere. Slike særlige grunner vil foreligge dersom selger trenger finansiering for å kunne ferdigstille produktet, eller det av tidsmessige årsaker eller hensynet til varens art gjør det rimelig med forskuddsbetaling.» Tredje og fjerde ledd blir fjerde og nytt femte ledd.§ 42, overskriften antas å burde lyde:«Retur etter levering. Bytterett.»§ 42 tredje ledd antas å burde lyde: «Dersom ikke annet er avtalt, har forbrukeren rett til å bytte tingen innen 14 dager etter at tingen er levert. Ved bytte kan forbrukeren velge mellom en annen ting med verdi tilsvarende kjøpesummen eller en rett til tilsvarende prisreduksjon ved annet kjøp hos selger innen ett år fra tingen er levert tilbake(tilgodelapp) (tilgodelapp) § 62 annet ledd antas å burde lyde:«Loven gjelder for avtaler som er inngått før loven er trådt i kraft.»§ 63 nr. 10 antas å burde utgå.»
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2002-06-17:
Jeg vil på vegne av Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet sette fram følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 33 annet til femte ledd antas å burde utgå.»
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2002-06-17:
På vegne av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti vil jeg fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Straffeprosessloven:Ny 202 e første ledd antas å burde lyde: «Påtalemyndigheten skal snarest mulig og senest innen syv dager etter at den har truffet beslutning etter § 202 d, bringe saken inn for forhørsretten, som ved kjennelse avgjør om beslutningen skal opprettholdes. Også mistenkte og dennes forsvarer kan kreve at det blir holdt rettsmøte til behandling av spørsmålet om båndlegging. Domstolloven § 149 første ledd gjelder tilsvarende. Opprettholder retten beslutningen, fastsetter den samtidig en bestemt tidsfrist for båndleggingen. § 185 første ledd gjelder tilsvarende. Før retten treffer kjennelsen, skal den mistenkte og andre som saken gjelder, varsles og gis anledning til å uttale seg.» Straffeloven:§ 147 første ledd bokstav b og tredje ledd antas å burde utgå.»
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2002-06-17:
På vegne av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti vil jeg fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Straffeprosessloven:§ 173 første ledd nytt annet punktum antas å burde lyde: «Det samme gjelder den som påtreffes på fersk gjerning, og som på forlangende fra fornærmede eller representant for denne nekter å gi bevis for sin personalia.» Straffeloven:§ 391 a annet ledd antas å burde utgå.»
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2002-06-17:
På vegne av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti setter jeg fram følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 3 andre ledd antas å burde lyde: «Høyskolens eier fastsetter antallet medlemmer i styret, som skal gi plass til minst to medlemmer valgt av og fra hver av gruppene ansatte og studenter.» § 3 nytt siste ledd antas å burde lyde: «Styret fastsetter selv virksomhetens interne organisering på alle nivåer. Organiseringen må sikre at de tilsatte og studentene blir hørt.» § 3 tredje ledd nytt annet punktum antas å burde lyde: «For institusjoner som mottar statstilskudd til drift, skal departementet på fritt grunnlag oppnevne et eksternt styremedlem. Institusjonens styre kan foreslå kandidater.»»
Petter Løvik (Høyre), 2002-06-17:
På vegner av Høgre og Kristeleg Folkeparti har eg den store glede å kome med følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 1 fjerde ledd antas å burde utgå.»
Petter Løvik (Høyre), 2002-06-17:
På vegner av Høgre og Kristeleg Folkeparti vil eg fremme følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:1. § 3, overskriften, antas å burde lyde:«Godtgjøring for bistand. Egenandel»2. § 3 annet ledd antas å burde lyde:«For arbeid som betales av det offentlige, kan det ikke kreves eller mottas annet vederlag av klienten enn en egenandel som fastsatt i forskrift gitt av departementet.»»
Petter Løvik (Høyre), 2002-06-17:
På vegner av Høgre og Kristeleg Folkeparti vil eg setje fram følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:IV, § 100 a første ledd antas å burde lyde: «Når forhørsretten behandler en sak etter §§ 200 a, 202 c, 202 e annet ledd 208 a, 210 a, 210 c, 216 a eller 216 b, skal retten straks oppnevne offentlig forsvarer for den mistenkte.»»
Petter Løvik (Høyre), 2002-06-17:
På vegner av Høgre og Kristeleg Folkeparti vil eg setje fram følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Det henstilles til Odelstinget å henlegge lovforslaget.»
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-17:
På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 6. Paragrafens tittel antas å burde lyde:«Løyve for persontransport med motorvogn i rute»§ 7. Paragrafens tittel antas å burde lyde:«Løyve for persontransport medfartøy i rute.»§ 9. Paragrafens tittel antas å burde lyde:«Løyve for persontransport med motorvogn utenfor rute»§ 29 5. ledd antas å burde lyde:«Departementet kan gje forskrift om at løyvestyresmakta kaller tilbake løyve dersom løyvehavaren pådreg seg rettskraftig dom for valds-, vinnings- eller sedløysebrotsverk.»»
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-17:
På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 7 i lov 4. august 1995 nr. 53 om politiet(politiloven) antas å burde lyde: (politiloven) «Politiet kan på offentlig sted visitere person eller kjøretøy når det er grunn til å undersøke om noen er i besittelse av eller oppbevarer våpen. Med våpen menes skytevåpen eller våpen det er forbudt å inneha i medhold av våpenlovgivningen. Videre menes kniv eller lignende skarpt redskap som er forbudt å bære på offentlig sted i medhold av straffeloven § 352 a, eller farlige gjenstander som kan tas i forvaring i medhold av politiloven § 7.» § 352 a første punktum i Almindelig borgerlig straffelov 22. mai 1902 nr. 10 antas å burde lyde: «Med fengsel inntil 1 år straffes den som forsettelig eller grovt uaktsomt på offentlig sted bærer kniv eller lignende skarpt redskap som er egnet til bruk ved legemskrenkelser.» § 385 i Almindelig borgerlig straffelov 22. mai 1902 nr. 10 antas å burde lyde: «Med fengsel inntil 2 år straffes den som under slagsmål griper til kniv eller annet særlig farlig redskap.»»
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-17:
På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Utlendingsloven:§ 58:Nåværende tredje ledd antas å bli fjerde ledd.Nåværende fjerde ledd antas å bli femte ledd og antas å burde lyde: «Med unntak for tilfeller som nevnt i tredje ledd besluttes ikke utvisning dersom det i betraktning av forholdets alvor og utlendingens tilknytning til riket vil være et uforholdsmessig tiltak overfor utlendingen selv eller de nærmeste familiemedlemmene.» Femte til sjuende ledd antas å bli sjette til åttende ledd.»
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-17:
På vegne av Fremskrittspartiet ønsker jeg å fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 9 første ledd antas å burde lyde: «Organ som nevnt i lov om universiteter og høgskoler § 12 skal vurdere søknader om godkjennelse av eksamener og grader. Styret for organet gir innstilling til departementet om saksbehandlingsregler. Reglene godkjennes av departementet.» § 9 tredje ledd antas å burde lyde: «Andre eksamener og grader skal godkjennes når de er faglig på nivå med dem som er fastsatt med hjemmel i loven i andre ledd.» Ny § 10 a femte, sjette, syvende og åttende ledd antas å burde lyde: «Forskrifter og standard knyttet til akkreditering av private høyskoler skal være lik forskrifter og standard gitt institusjoner som hører under lov om universiteter og høgskoler.Akkreditering og evaluering skal skje på grunnlag av de standarder som legges til grunn ved tilsvarende utdanninger ved ledende institusjoner internasjonalt.Styret for organet gir innstilling til departementet om saksbehandlingsregler. Reglene godkjennes av departementet.Organets vedtak etter § 9 kan påklages til en uavhengig ankenemnd oppnevnt av departementet. Departementet fastsetter forskrift om klageadgang. Alle evalueringer som foretas av organet er offentlige, og organet skal bidra til at disse gjøres kjent.»» Og på vegne av Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti ønsker jeg å fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 10 f skal lyde:«Studentenes læringsmiljø1. Styret har det overordnede ansvar for studentenes læringsmiljø. Styret skal, i samarbeid med studentsamskipnadene, legge forholdene til rette for et godt studiemiljø og arbeide for å bedre studentvelferden på lærestedet.2. Styret har ansvar for at læringsmiljøet på institusjonen, herunder det fysiske og psykiske arbeidsmiljø, er fullt forsvarlig ut fra en samlet vurdering av hensynet til studentenes helse, sikkerhet og velferd. Arbeidsmiljøloven med tilhørende forskrifter gjelder tilsvarende så langt den passer, med unntak av lovens kapittel VIII-XII B og kapittel XV.3. Ved institusjonen skal det være et læringsmiljøutvalg og ett eller flere verneombud som skal ivareta studentenes rettigheter etter bestemmelsene i nr. 1, 2 og arbeidsmiljøloven. Læringsmiljøutvalg og verneombud skal ha de samme rettigheter og plikter som gjelder for arbeidsmiljøutvalg og verneombud etter arbeidsmiljølovens kapittel VII.4. Institusjonens arbeid med læringsmiljøet skal dokumenteres og inngå som en del av institusjonens internkontrollsystemer etter arbeidsmiljølovens § 16 a med tilhørende forskrifter.5. Arbeidstilsynet er tilsynsorgan. Arbeidsmiljølovens kapittel XIII gjelder tilsvarende.6. Departementet kan fastsette forskrift.»»
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-17:
På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremsette følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 3-3 tredje ledd bokstav b antas å burde lyde:«b) den som i vedkommende kommune eller fylkeskommune er administrasjonssjef eller dennes stedfortreder, leder av forvaltningsgren, virksomhetsleder med budsjett- og personalansvar, sekretær for kommunestyret eller fylkestinget, ansvarlig for regnskapsfunksjonen, eller ansvarlig for revisjonen.»§ 3-3(3) ny bokstav c antas å burde lyde:«c) Den som har fratrådt sitt verv i løpet av inneværende valgperiode uten å ha blitt fritatt på gyldig måte.»§ 6-2 tredje ledd antas å burde lyde:«(3) Ved kommunestyrevalg kan forslagsstillerne gi kandidater på listeforslaget et tillegg i sitt personlige stemmetall som tilsvarer 25 % av det totale antall stemmer listen mottar ved valget. Disse kandidatnavnene skal stå først på listeforslaget og med uthevet skrift.»§ 7-2 nytt annet ledd antas å burde lyde:«(2) Ved kommunestyrevalg og fylkestingsvalg kan velgeren stryke kandidatnavn. Ved kandidatoppgjøret reduseres i så fall kandidatens personlige stemmetall med det antall ganger kandidaten er blitt strøket. En kandidat til kommunestyrevalg som er ført opp på stemmeseddelen med uthevet skrift, mister også sitt personlige stemmetillegg på den stemmeseddelen vedkommende er strøket.»§ 11-10 annet ledd antas å burde lyde:«(2) Når det er avgjort hvor mange mandater en valgliste skal ha, fordeler fylkesvalgstyret representantplassene til kandidatene på listen. Kandidater som ikke er valgbare settes ut av betraktning. Kandidater på listen som har oppnådd et personlig stemmetall på minst fem pst. av listens totale stemmetall, kåres i rekkefølge etter antall mottatte personlige stemmer. Øvrige kandidater kåres på grunnlag av deres rekkefølge på listen.»Lov om kommuner og fylkeskommuner av 25. september 1992 nr. 107:§ 16 nytt nr. 6 antas å burde lyde:«6. Dersom et flertall av kommunestyrets representanter i løpet av valgperioden fratrer sine verv skal det avholdes suppleringsvalg for den gjenværende del av valgperioden. Suppleringsvalg etter denne bestemmelse avholdes som ordinært kommunestyrevalg i henhold til valglovens bestemmelser. De nyvalgte kommunestyrerepresentantene virker i sine verv frem til førstkommende ordinære kommunestyrevalg.» (3) (3) (2) (2) II Denne lov trer i kraft straks.»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2002-03-18:
Jeg foreslår Elisabeth Røbekk Nørve.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-18:
Jeg takker for svaret. Men jeg fikk ikke svar på noen av mine spørsmål. Statsråden gav ingen signaler om hva slags type kvalitet man ønsker i den videregående skolen, hva slags innretning man ønsker for å satse på distriktene og – ifølge den linjen som har vært tidligere – på en distriktsskole. Statsråden gav heller ingen signaler om hvor stor betydning den videregående skolen har for henne. Statsråden forholdt seg ikke til de tallene som NIBR har kommet med, at fylkeskommunenes frie midler må økes med nærmere 2 milliarder kr for å kunne opprettholde tjenesten på samme nivå som i dag – det samme nivået, ikke en økning av nivået. Jeg er bekymret for videregående skole. Denne våren ligger det som sagt en tidsinnstilt bombe under den videregående skolen. Hva slags signaler er det statsråden ønsker å sende når det gjelder hva slags videregående skole fylkeskommunene skal drive?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-18:
Det har vært en interessant debatt, det har vært en veldig viktig debatt, og det har kommet mange interessante innspill. Det er et sterkt behov for å styrke videregående skole i årene framover. Det vil være, som jeg sa i min innledning, en kraftig økning av elever, både ordinære elever og elever som vil ta voksenopplæring. Jeg vil utfordre ministeren på hennes distriktsperspektiv. Ser hun behovet for videregående skoler i distriktene og at disse opprettholdes, selv om det vil være dyrere å ha skoler i distriktene? Det er bra at ministeren på en måte har lovet hjelp til de videregående skolene i revidert. Det er viktig å ta på alvor situasjonen rundt omkring i fylkeskommunene og de varslede kuttene som kommer i veldig mange fylkeskommuner. Noen fylker er rammet ekstra hardt. Man er nødt til å ha øynene åpne for det som kan skje hvis man ikke legger inn penger i revidert. Det er politisk bestemt hvor mye penger fylkeskommunen skal ha. Det er politisk bestemt hva fylkeskommunen skal ha av frie inntekter. Og nå i den nye fylkeskommunen er det viktigste ansvarsområdet videregående skoler, kollektivtrafikk og kultur. Hvis fylkeskommunen får 2 milliarder kr mindre i inntekt, sier det seg selv – det er veldig logisk – at det som er dyrest, det som er den største utgiften, nemlig videregående skole, vil bli rammet veldig hardt.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-18:
Det er et viktig tema interpellanten tar opp. Det er tverrpolitisk enighet om å satse på verdier i skolen. Alle har gjennom både media og ulik informasjon blitt klar over den utstrakte mobbingen i skolen og behovet for å få en arbeidsmiljølov som gjelder både elever og studenter. Og med det omfanget av spiseforstyrrelser vi ser i skolen, mener jeg at det er på tide å få et forbud mot reklame. Skolen har, som det ble sagt av interpellanten, som en av sine viktigste oppgaver å gi en trygg oppvekst, å være en møteplass for ulike kulturer, for aleneforeldre, for rik og for fattig, i det hele tatt å få folk til å respektere hverandre. Det er stilt spørsmål, bl.a. fra Karita Bekkemellem Orheim, angående de 4,5 mill. kr som Kristent Pedagogisk Forbund har fått tildelt. Jeg stiller meg undrende til at de har fått tildelt dette, når ministeren gang på gang har tatt til orde for en helhetlig satsing på verdier i skolen, og når Læringssenteret er i gang med et storstilt prosjekt hvor de samme verdiene og den samme verdisatsingen inngår. Hva er bidraget Kristent Pedagogisk Forbund kommer med? Offentlig skole er viktig når det gjelder å satse på verdier og ha en møteplass hvor alle unger fra forskjellige klasser og kulturer har mulighet til å møtes. Jeg har lagt merke til den store helomvendingen som statsråden har gjort i skolepolitikken, fra å satse på den offentlige skolen til å satse på privatskoler – en betraktelig økt økonomisk satsing på privatskolene og et frislipp av disse – mens SV har vært opptatt av å fjerne all foreldrebetalingen i skolen. Ti tusen elever hadde som kjent i fjor ikke mulighet til å delta på leirskole, men måtte være hjemme fordi foreldrene deres ikke hadde råd til å la dem delta. Dette handler om verdier. Når ministeren er opptatt av å sette tak på skolepengene i den private skolen, sier det seg selv at det vil være en stor mulighet for at ikke alle elevene i Norge vil kunne gå på privatskole.
Kristin Clemet (Høyre), 2002-03-18:
I interpellasjonen fremsettes det en del påstander om at videregående opplæring preges av dårlige bygninger, behov for etterutdanning av lærere, at mange fylkeskommuner har kuttet drastisk i antall klasser, og at det er kostnadskrevende yrkesfag som rammes. Nå viser imidlertid statistikken pr. 1. oktober 2001 fra Statistisk sentralbyrå at over halvparten av elevene på grunnkurs går på yrkesfaglige studieretninger. Andelen elever på yrkesfaglige grunnkurs har faktisk steget. I 1999 og 2000 gikk rundt 51 pst. av elevene på grunnkurs i yrkesfaglige studieretninger. For inneværende skoleår er andelen elever på grunnkurs i yrkesfag steget til rundt 54 pst. Tendensen er altså en større andel elever på yrkesfaglige studieretninger. Fra 1999 til 2000 har antall klasser gått noe ned, men dette må ses i sammenheng med nedgang i elevtallet. Antall elever pr. klasse har holdt seg stabilt de siste årene. Jeg er enig i at det er behov for å satse på skolebygg og etterutdanning, og det er på disse områdene det satses fra statens side. I statsbudsjettet for 2002 er det vedtatt en statlig finansieringsordning der kommuner og fylkeskommuner skal få kompensert renteutgifter knyttet til nybygg og utbedring av skoleanlegg. Finansieringsordningen gjør det mulig for kommunesektoren å ta opp rentefrie lån på til sammen 15 milliarder kr med fem års avdragsfrihet og en samlet løpetid på hvert lån på 20 år. Tilsagn om støtte vil bli fordelt over en åtteårsperiode etter søknad. Kompetanseutvikling for lærere er også et viktig satsingsområde. Mer enn noensinne trenger skolen motiverte lærere med faglig tyngde og pedagogiske egenskaper. Etter- og videreutdanning er først og fremst skoleeiers ansvar, men for å nå viktige utdanningspolitiske mål har staten tildelt ca. 260 mill. kr til ulike kompetansetiltak rettet mot lærere og skoleledere i 2002. Det er for tidlig å si noe om neste skoleår, men en foreløpig vurdering av fylkeskommunenes budsjetter for 2002 viser at mange fylkeskommuner ikke varsler store endringer i tjenestetilbudet. Ved behandlingen av Budsjett-innst. S. nr. 5 for 2001-2002 fra kommunalkomiteen om statsbudsjettet 2002 fattet Stortinget følgende to vedtak: 1. «Stortinget ber Regjeringa om å komme tilbake i Revidert nasjonalbudsjett for 2002 med eit opplegg for eit rettferdig sluttoppgjer for fylkeskommunane.»2. «Stortinget ber Regjeringen i Revidert nasjonalbudsjett 2002 om å komme med et opplegg for et rettferdig oppgjør til fylkeskommuner som har fremtidige dokumenterte inntektstap. Det anmodes om en særlig oppmerksomhet på situasjonen i Østfold og Nord-Trøndelag. I opplegget må det tas hensyn til at Stortinget økte skjønnsrammen til fylkeskommunene med 200 mill. kroner for 2002 i forhold til forslaget i kommuneproposisjonen.» I revidert nasjonalbudsjett for 2002 vil det derfor bli foretatt en samlet vurdering av det økonomiske oppgjøret som følge av statlig overtakelse av spesialisthelsetjenesten. I denne forbindelse vil det også bli foretatt en gjennomgang av gjeldsoppgjøret knyttet til utviklingen gjennom 2001.
Kristin Clemet (Høyre), 2002-03-18:
Jeg mener at jeg besvarte de spørsmålene som ble stilt i interpellasjonen. Der har representanten Lena Jensen tatt opp sin bekymring vedrørende utstyr og dårlige bygninger, som jeg besvarte, og jeg viste til låneordningen som er innført, men som man ennå ikke helt ser resultatene av, fordi den er så ny. Men den må vi selvfølgelig evaluere nærmere når vi ser interessen for den og bruken av den. Dessuten tok representanten i interpellasjonen opp spørsmålet om etterutdanning av lærere, som jeg også mener er svært viktig. I tillegg til det som skal satses av skoleeiere, som jo har hovedansvaret her, mener jeg at staten må satse mer enn noen gang på å legge et ekstra trykk på etter- og videreutdanning av lærere, som jeg mener er meget viktig. Så tok hun opp bekymringen for yrkesfag, og den kan jeg i og for seg dele med henne, men der mener jeg at jeg hadde tall å vise til som kanskje gir et litt annet bilde enn det som hun selv gav i sitt innlegg. Så tar hun opp spørsmål knyttet til kommuneøkonomien og fylkeskommunenes økonomi, som selvfølgelig er meget viktig, men der er vi i den situasjon at Regjeringen følger opp – jeg holdt på å si – på helt ordinær måte, slik Stortinget også har bedt om, og kommer tilbake til dette i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg er sikker på at representanten Jensen har forståelse for at jeg ikke kan gå nærmere inn på det her nå før revidert nasjonalbudsjett er lagt frem. Men Regjeringen kommer tilbake til den situasjonen. Min interesse for og engasjement i videregående opplæring er naturligvis meget stor. Vi har et utvalg i arbeid for å øke kvaliteten på hele grunnopplæringen. Jeg er dessuten veldig opptatt av at vi greier å få til en riktig – hvis jeg kan bruke et slikt uttrykk – fordeling på allmennfag og yrkesfag. Jeg vet at SV relativt nylig har fremmet forslag her i Stortinget om å styrke yrkesfagene, som vi vil komme tilbake til og diskutere. Jeg selv er meget opptatt av også å høyne statusen for yrkesfag og gjøre det mer interessant for elever å gå den veien. Én måte å gjøre det på er jo også å gjøre det mer interessant fortsatt å gå på skolen etter videregående skole uten nødvendigvis å begi seg ut på en lang akademisk utdanning innenfor tradisjonelle universiteter og høyskoler. Derfor har jeg varslet at Regjeringen også vil komme tilbake med en sak som gjelder lov om fagutdanning etter toårig utdanning på toppen av yrkesrettet videregående opplæring. Så dette er jeg meget engasjert i. Jeg er også meget engasjert i innholdet, som vi skal komme tilbake til i forbindelse med at Kvalitetsutvalget kommer med sin innstilling, der noen viktige temaer er situasjonen for annet fremmedspråk, situasjonen for matematikk og realfag, og forholdet mellom yrkesfag og allmennfag og det å gjøre yrkesfag mer attraktivt. Men akkurat når det gjelder fylkeskommunenes økonomi, må jeg be om respekt for at det er et tema som vi må komme tilbake til i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, noe Stortinget i og for seg er enig i. Det er ikke veldig lenge til.