Ivar Kristiansen (Høyre), 2012-01-19:
Det er ingen tvil om at norsk oppdrettsnæring har store utfordringer. Det har de i sin korte historikk kontinuerlig hatt å håndtere. Men de har faktisk gjennomført en industriell revolusjon i utvikling, også innenfor markedskunnskap, produksjon, eksport og kunnskap i det vide og brede, som virkelig fortjener stor respekt. Denne næringen hadde fortjent en større politisk honnør enn det man er vitne til også i dag. Man glemmer at dette er en næring som har en produksjon på rundt 1 mill. tonn. Jeg føler at statsråden fullstendig undervurderer virkningene av de utsagn som kommer fra statens egne direktorat, som stadig vekk får lov til å gå til angrep på en næring som skal overleve i et komplisert marked. Dette er en næring som har en produksjon som er opp mot fire til fem ganger større enn det norsk landbruk har i kjøttproduksjon, som har klart å få antibiotikaforbruket ned og nå ligger på mellom 0 og 1 pst. av det totale konsumet av antibiotika i Norge. Jeg føler at statsråden ikke tar interpellanten på alvor. Han snakker om at Høyre nå på nytt utøver populistiske utsagn. Det er ikke det denne interpellasjonen handler om. Vi er på linje med alle andre politiske partier som ønsker å komme rømning til livs, og å få klare, faglige anvendelser av lakselusens virkning på villaksen i forhold til produksjonen av oppdrettslaks osv. Men dette er en næring som skal overleve i markedet, i et internasjonalt marked, og som har ca. 95 pst. eksport. Hvis vi har en statsråd som ikke begriper at denne næringen skal leve av et omdømme i markedet, tror jeg det er på tide at regjeringen tar seg en «time-out» i garderoben og spør seg selv om man virkelig tjener kysten. Det er 20 000 arbeidsplasser, det investeres, det er 1 000 oppdrettsanlegg rundt omkring i landet, det er over 220 settefiskanlegg i landet, og det er en matprodusent av rang som skal leve av sitt omdømme. Da kan man ikke ha en sånn slapp holdning til måten de offentlige vesen kommuniserer på, som statsråden nå legger sin hånd over og aksepterer i dag. Dette er heller ikke til å leve med for en næring som gjør sitt ytterste for å prøve å bli enda bedre på både sitt omdømme og på sin egen miljøvignett. Hvis man aksepterer at disse vesenene – Klif og Direktoratet for naturforvaltning, som ønsker å halvere denne næringen – fortsatt skal få lov til å operere i fri dressur, vil dette bære galt av sted. Hvis statsråden istedenfor å svare på noe annet enn det interpellanten spør om, heller tar seg en samtale med disse vesenene, som er hans egne instrumenter, vil det tjene både norsk oppdrettsnæring, markedssituasjonen og det politiske bildet av hele denne næringen, som vi i hvert fall verbalt ønsker å støtte mer enn hva vi tilsynelatende synes å gjøre, for det bærer preg av å være til de grader halvhjertet oppfølging av denne næringen. Det kan ikke være sånn at kommunikasjonen skal få lov til å være så upresis, at dette bildet – denne vignetten – skal få lov å henge igjen overfor norsk eksportnæring i særdeleshet, og spesielt når det gjelder norsk oppdrettsørret, laks og andre produkter som etter hvert kommer. Jeg bare gjentar at vi skal være kritiske, vi skal ha strenge krav, og vi skal ha våre djerve mål og sette en standard for næringen, som skal overleve i markedet. Jeg tror næringen er veldig klar over at det er norsk oppdrettslaks og oppdrettsørrets omdømme i markedet som er deres beste salgsegenskap, men da kan vi ikke ha det sånn at de viktigste vesen som gir råd til regjering og miljøverndepartement, gang på gang får lov til å gjenta sitt budskap om at dette er en næring som mangler miljøkunnskap. Det er ikke særlig motiverende for dem som skal ut i et marked som domineres av finanskrise, og som skal slåss for markedsandeler hver dag, å ha den drahjelpen fra et departement som burde ha djervere mål når det gjelder veiledning.