Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-17:
Denne saken har to hovedingredienser. Den ene er kurant, den andre er pinlig. Først noen ord om den kurante – utskilling av Luftfartsinspeksjonen til et Luftfartstilsyn som ikke lenger er en del av Luftfartsverket. Det har vært et ønske lenge, også fra samferdselskomiteen. Jeg sa at det var en kurant sak, men den er ikke helt kurant. Vi står foran større kostnadsøkninger når det gjelder tilsynsoppgavene, og dersom de skal være sjølfinansierende, er det fare for sterke avgifts- og gebyrøkninger. Flere har advart mot det, men vi må også delvis regne med det. En av grunnene er dereguleringen av markedet. Det popper opp selskaper som har lyst til å prøve seg, selskaper uten bredt faglig miljø og erfaring. Det krever forsterka inspeksjon. Likeledes gis det konsesjoner til utenlandske selskaper, og sjøl om vi har internasjonale regler, trur jeg det ville være å lure seg sjøl å tru at kvalitetssikringa er like god i alle land. Det er viktig da å være litt avmålt, bl.a. i forhold til hvem man inngår «open sky-avtale» med. Dette betyr behov for økt inspeksjon, for vi skal ha topp sikkerhet innafor luftfarten i vårt land. Men så til det pinlige, nemlig forslaget om å omgjøre Luftfartsverket til aksjeselskap. Luftfartsverkets oppgaver er å bygge og drive flyplasser – infrastruktur. Begrunnelsen er ytterst tynn, syltynn. En grunn som angis, er at Luftfartsverket allerede i dag er sjølfinansierende. Joda, det ville også Vegdirektoratet ha vært, og vel så det, dersom det fikk bilavgiftene, ja, bare en del av dem. Men ville det vært lurt å gjøre Vegdirektoratet til et AS – og ikke lenger til en del av statsbudsjettet? Skulle Vegdirektoratet prioritere investeringer og vedlikehold sjøl når de var sjølfinansierende? Nei. En annen begrunnelse er at styret i Luftfartsverket har en vanskelig rolle på grunn av at budsjettet fastsettes av Stortinget, og at departementet har instruksjonsrett. Unnskyld meg, men Luftfartsverket og det flyplassnettet vi har her i landet, er ikke til for styrets del. Det er motsatt. Og fordi det dreier seg om grunnleggende infrastruktur, det dreier seg om prioriteringer med samfunnsmessige konsekvenser, skal Luftfartsverkets budsjett være en del av Stortingets budsjett og departementet skal ha instruksjonsrett. Det står i proposisjonen: «Luftfartsverket som eget selskap vil få større frihet til å disponere over konsernets samlede ressurser.» Ja, vil vi det? Vil vi at de skal ha den friheten, eller er det vi som skal gjøre det? Jeg mener sjølsagt det er vi, for det er ikke et forretningsmessig spørsmål om vi skal oppgradere de regionale flyplassene eller om vi skal bygge ekspedisjonsbygg og terminaler for at passasjerer skal gå tørrskodd om bord på store lufthavner. Det er et politisk prioriteringsspørsmål. Det kan være et spørsmål om distriktspolitikk bl.a., og jeg trur at Luftfartsverket som aksjeselskap ikke kommer til å tenke distriktspolitikk. De kommer til å tenke bedriftsøkonomi. Dette bør være vårt ansvar. Jeg syns det er helt uforståelig at et slikt forslag kan komme fra ei sentrumsregjering. Ja, jeg trur at sjøl ei høyreregjering ville kvidd seg for å komme med et slikt forslag. Nå støtter Høyre Regjeringas forslag, og det kan de jo trygt gjøre ettersom det ikke får flertall. Representanten Oddvard Nilsen koser seg naturligvis, det er jeg overbevist om, når han kan si at Høyre er det eneste partiet som støtter Regjeringa. Men jeg er overbevist om at han er like glad for at han ikke får flertall for forslaget, for jeg trur at han mener at dette er viktig infrastruktur som man bør prioritere politisk. Så han kan glede seg dobbelt i dag – han kan støtte Regjeringa, og være glad for at han ikke får flertall for det. Sjøl Fremskrittspartiet skjønner at dette er å gå for langt. Og jeg er ikke overrasket, i motsetning til representanten Nilsen, for jeg var på et møte hvor jeg hørte Fremskrittspartiets leder, Carl I. Hagen, si at infrastruktur er et samfunnsmessig ansvar, og han brukte veinett, telenett, Statnett osv. som eksempel på at slike ting burde staten eie og ha ansvar for. Så jeg er ikke overrasket over at Fremskrittspartiet mener at flyplasser på mange måter er et statlig ansvar. Jeg er heller ikke overrasket over at Høyre koser seg og er glad for at de ikke får flertall. Forslaget er endt i en luftfartspolitisk «crash»-landing ved høylys dag. De hadde trengt politiske flygeledere i denne regjeringa. Men jeg er veldig fornøyd med at sentrumspartiene ikke følger opp Regjeringas forslag, sjøl om de prøvde å dysse det ned ved å si at de ikke hadde tatt standpunkt ennå. Jeg trur at dette forslaget er begravd. Jeg håper derfor at vi ikke får se det igjen, verken fra denne regjeringa eller andre regjeringer. Og jeg vil advare mot å prøve å gjøre dette til en del av budsjettet til høsten, for sist høst måtte sentrumsregjeringa(presidenten klubber) delprivatisere Telenor for å få et budsjettforlik. Hva de skal gjøre i år og videre(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)