Trine Skei Grande (Venstre), 2013-12-04:
Unnskyldningen er godtatt. Jeg ble veldig forvirret over at SV skulle være større enn Venstre. Nå må vi venne oss til dette de neste fire årene og forhåpentligvis lenger. Det feltet vi diskuterer i dag, har ofte handlet om integrering, og i dag handler det egentlig mer om innvandring i den budsjettdebatten vi har nå. Jeg syns egentlig det er et positivt tegn, for det handler om hvordan vi skal ta imot folk på en ordentlig måte. Når det gjelder å være flyktning og det å søke om asyl, er det siste en klar menneskerettighet – det å få søke om asyl. Det er helt klart ingen menneskerett å få innvilget asyl, men det er en menneskerett å få lov til å søke om det. Har du flykningstatus, så har du en egen status innenfor det internasjonale rettsregimet som vi har. Der har Norge store forpliktelser. Jeg skal ikke underslå at Venstre gjerne skulle ønske at vi kunne ta flere av våre forpliktelser, spesielt når det gjelder kvoteflyktninger. Vi har foreslått det hvert eneste år de siste åtte årene, og blitt nedstemt på det. Vi er glad for at vi nå i samarbeid med en blå regjering har klart å få til at man skal øke med 500, men vi kommer ikke til å gi oss med det. Vi kommer også til å komme tilbake til det i den nye revideringa, og jeg er glad for at vi har fått inn formuleringer som sier klart at hvis antallet asylsøkere går ned, skal antallet kvoteflyktninger økes. Som jeg sa i en replikk, blir 90 pst. av de syrerne som kommer til Europa i dag, tatt imot av fem land. Fire av de landene har liberale partier i sine regjeringer. Liberale partier har alltid vært forkjempere for å styrke flyktningers status, og for å ta et internasjonalt ansvar når store flyktningebølger kommer. Jeg har snakket med flere som besøkte Lampedusa etter den siste store tragedien, som har stått på stranda og sett alle kistene som lå bortover, og at det i den første rekka var bare bitte små kister til bitte små barn som hadde rømt fra hjemlandet sitt. Det mener jeg er et bilde som også skal være med i denne debatten. Det er også et bilde på hvordan ytterkantene av Europa har et mye, mye større press når det gjelder flyktningsituasjonen og krigene som omgir oss i verden, og at vi her i nord bare tar en bitte, bitte liten andel og et bitte lite ansvar i forhold til det som mange av randstatene gjør. Befolkninga på Lampedusa ser virkelig fysisk det som andre her bare snakker om som et politisk symbol, nemlig bølger av flyktninger som kommer inn til deres strender. Hvis vi hører holdningene til de menneskene som opplever det, skjønner vi at mange av de holdningene vi møter flyktninger med, ikke er noe vi skal være så stolt av. Så syns vi i Venstre det er viktig at det skal prioriteres at man skal frakte ut dem som har fått et endelig avslag. Det er viktig at man opprettholder kredibiliteten og respekten for asylinstituttet og Flyktningkonvensjonen, og da er det viktig at vi opprettholder de reglene vi har. Det har vi i Venstre prioritert i våre alternative budsjetter tidligere, og nå har vi fått gjennomslag for det. Vi har laget en avtale på innvandrings- og integreringsfeltet med regjeringa. Ut fra den skal vi nå forhandle om nytt regelverk og nye forskrifter. Det jobber vi med, og jeg håper at vi får til gode løsninger. En ting har jeg forandret mening om, og jeg innrømmer det gjerne, men det som representanten Sivertsen sa, er feil – det gjelder ikke lukkede mottak, for lukkede mottak har et helt likt lovverk som det hadde under forrige regjering. Det vi har endret holdning på, er en differensiert type mottak der vi nå kan prøve ut det å ha mulighet til å gjøre mottak mye mer strømlinjeformet – knyttet til om folk skal motiveres til å dra hjem, eller om de skal skoleres og læres opp i norsk, samfunnsfag og alle de tingene som trengs for å få til bosetting i Norge. Jeg tror at vi har prøvd ut mange av disse modellene før. Vi prøvde oss bl.a. på returmottak etter en annen modell, som ikke bare skulle motivere, men nærmest skremme til retur. Det funket ikke, så det bør vi ikke prøve igjen. Men det å motivere, å la folk få kontakt med familien sin og opprette kontakt med hjemlandet sitt, er de grepene som jeg tror er viktig for å klare å få til en god returpolitikk.