Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 1998-12-09:
Regjeringen har lagt fram et budsjett hvor riksveginvesteringene kuttes med 10 pst. Da vi behandlet samferdselsbudsjettet i fjor, med store løftebrudd på jernbanesektoren, skrev VG at sentrumspartienes håndtering av denne saken – i samrøre med støttepartiene Høyre og Fremskrittspartiet – er en demonstrasjon av politisk utroskap! Påstanden kan nå gjentas. Da Arbeiderpartiet la fram sitt forslag til vegplan våren 1997, uttalte Senterpartiets samferdselstalsmann at Regjeringen gikk «baklengs inn i fremtiden». «Forslaget forsterker Regjeringens» – altså arbeiderpartiregjeringens – «nedbygging av Distrikts-Norge …». Nå har regjeringen Bondevik lagt fram et budsjett med lavere ramme enn vegplanen. Men sentrum gikk jo så mye lenger. Senterpartiet og Kristelig Folkeparti gikk sammen med Høyre i et løfte om at vegplanrammen skulle økes med 5 300 mill. kr utover Arbeiderpartiets forslag. Under presentasjonen sa den daværende lederen i samferdselskomiteen: «Vi tror dette er en god sak i valgkampen». Ifølge Aftenposten framholdt han at «forslagene som er lagt frem, er forpliktende for de fire partiene, og at de vil fremme påplussingene ved Stortingets behandling av Statsbudsjettet hvert år fremover.» Ja, det var nok en god sak i valgkampen! Desto verre er det at løftene ikke ble holdt da sentrumspartiene kom inn i regjeringskontorene. De ble heller ikke holdt da Høyre og Fremskrittspartiet inngikk forlik med Regjeringen. De ble ikke holdt i fjor. Da forsikret imidlertid regjeringspartienes hovedtalsmann at «vi tar sikte på at investeringene til både jernbaneformål og vegformål skal opp på det nivået vi gikk inn for ved behandlingen av Jernbaneplanen og Veg- og vegtrafikkplanen». Senterpartiets nestleder bekreftet dette senest i sommer. Så får vi budsjettet med et kutt på 10 pst. Det er politisk utroskap, som VG kalte det i fjor. Det er ikke rart at statsministeren får brev fra ordførerne i sitt eget hjemfylke, hvor de krever at Regjeringen og Stortinget står ved lovnadene. Ja, ordførerne skriver at de «vil ikkje lenger bli haldne for narr». Og vær så snill, ikke skyld på den økonomiske situasjonen! Det var jo nettopp av hensyn til presset i norsk økonomi og ønsket om å prioritere eldre og helse at Arbeiderpartiet la fram en plan med disse rammene. Det visste Kristelig Folkeparti og Senterpartiet – likevel lovet de mye mer for å få noen ekstra stemmer ved valget. Jeg har ikke problemer med å forstå at den tredje forliksparten, Høyre, reagerer. Jeg ser at Høyre følger opp løftene i sine alternative budsjettforslag. Men det nytter lite når Høyre inngår forlik hvor hele Høyres samferdselsprofil viskes bort. Fremskrittspartiet, Høyre og regjeringspartiene har inngått en avtale hvor de reduserer bevilgningene til samferdselssektoren i forhold til Regjeringens forslag og i forhold til Arbeiderpartiets forslag. Det er skuffende og overraskende at Høyre og Fremskrittspartiet, som så sterkt kritiserer Regjeringens vegsatsing, i dag vil være de som sikrer flertall for et samferdselsbudsjett med 130 mill. kr mindre til riksveginvesteringer enn det Arbeiderpartiet foreslår, og 12 mill. kr mindre til havneinvesteringer enn det Arbeiderpartiet foreslår. Det er også Høyre og Fremskrittspartiet som har sikret flertall for at seteavgiften på flyreiser videreføres. Arbeiderpartiet gikk inn for å avvikle avgiften. Arbeiderpartiet er bekymret over at Regjeringen legger opp til ytterligere en reduksjon i framdriften av igangsatte vegprosjekt. Forlenget byggetid fører til økte anleggskostnader. Regjeringens opplegg betyr derfor at prosjektene blir dyrere. Regjeringen søker i en viss utstrekning å kompensere for dette ved å framskynde bompengeselskapenes tilførsel til bompengeprosjektene. Det fører imidlertid til at statens forpliktelser de kommende år øker. Arbeiderpartiet vil advare mot for sterke bindinger på framtidige vegbudsjett, slik vi også gjorde i forrige periode, da de daværende opposisjonspartiene gav startbevilgninger til mange anlegg og med det bandt opp framtidige budsjetter. Derfor mener vi også at det må føres en restriktiv linje i forhold til forskuttering. Arbeiderpartiet mener at det må legges opp til en mest mulig rasjonell framdrift av igangsatte vegprosjekt. Vi foreslår derfor å øke riksveginvesteringene med 260 mill. kr i forhold til Regjeringens framlegg. Arbeiderpartiet foreslår også økte investeringer til fiskerihavner. Sammen med de reservene som ligger inne i Regjeringens forslag, gir dette mulighet til å iverksette noen av de havneanlegg, de havneutbedringsprosjektene og de tilskudd til havneanlegg som var oppført i arbeiderpartiregjeringens budsjettforslag for 1998, men som den nye regjeringen ikke har gjennomført. Det er ikke tilfredsstillende at det blir gjort avvik i de prioriteringer som er lagt fram for Stortinget, uten at Stortinget først er forelagt saken. Et flertall i komiteen har for havneområdet gitt klare og viktige merknader for framtidig budsjettarbeid: En gjennomgang av organisasjons- og styringssystemet for havner blir påskyndet. Det påpekes behov for gjennomgang og effektivisering av havnetjenesten. Departementet bes legge oppfølgingen av Kystverkutvalgets innstilling fram for Stortinget senest høsten 1999. Regjeringen skal i revidert budsjett til våren legge fram forslag om fordeling av havneutbyggingskapitlet i én post for investeringer og én for drift og vedlikehold. Det skal også vurderes et skille mellom store og små prosjekter. Prioriteringsmodellen for havne- og farledstiltak skal vurderes og legges fram for Stortinget. Det skal innføres et system hvor havne- og farledsprosjekter av en viss størrelse blir lagt fram for Stortinget på samme måte som vegprosjekter. Departementets egen beskrivelse av situasjonen i fyrtjenesten er alvorlig. Departementet bes derfor legge til rette for at det så snart som mulig blir foretatt en gjennomgang av kvaliteten i fyrtjenesten, og at den blir lagt fram for Stortinget senest i budsjettet høsten 1999. Komiteen ser gjerne at det blir brukt eksterne fagmiljø, f.eks. selskap som driver kvalitetsvurdering og sertifisering. Komiteen er bekymret for dårlig økonomistyring i lostjenesten og vil komme tilbake til det, både i tilknytning til den varslede stortingsmeldingen og i oppfølgingen av Kystverkutvalget. Dette er, hver for seg og til sammen, viktige og kritiske merknader fra et flertall i komiteen. Jeg vil derfor understreke at behandlingen av Kystverkutvalgets innstilling vil bli imøtesett med stor interesse. 1998 har gitt vesentlige nyvinninger i transporttilbudet. Oslo Lufthavn Gardermoen ble åpnet den 8. oktober og har gjennomgående klart oppstarten på en svært tilfredsstillende måte. Og ikke minst Gardermobanen – flytoget – er tatt i bruk. På forhånd hadde pressen spådd at dette var et tog knapt noen ville ta. Så ble det likevel slik at folk ville ta banen. Den har blitt en suksess. Den har allerede en markedsandel på 38 pst. Anslaget før bygging var at den kan oppnå 42 pst. Tilbudet til de reisende vil imidlertid bli klart forbedret når Romeriksporten kan tas i bruk. Arbeiderpartiet har hele tiden vært enig med Regjeringen i at en så langt som praktisk mulig bringer forholdene i Østmarka tilbake til tilstanden før vannstandssenkingen startet. Arbeiderpartiet har lagt og legger til grunn at det er Regjeringen og de aktuelle departementene som må vurdere valg av tettemetode og grensene for innlekkasje. Jeg har merket meg at Regjeringen i nær framtid skal ta stilling til en søknad fra NSB Gardermobanen AS om endring av de gjeldende konsesjonsvilkårene. Jeg forutsetter at Regjeringen i sin vurdering avveier de miljømessige mål som det er bred enighet om, og forholdet mellom kostnadene og virkningene ved videre tetting. Et bredt flertall i komiteen ser det som særdeles viktig å få tatt Romeriksporten i bruk. Den suksess Gardermobanen har oppnådd, viser at en fornyelse og forbedring av jernbanetilbudet bærer i seg muligheter for økt jernbanetransport. Det er derfor viktig at tilrettelegging for nye krengetog og NSBs arbeid for økt sikkerhet, punktlighet, kapasitet og redusert reisetid fortsetter med full kraft. Den viser også at det er mulig å avlaste vegsystemet ved utbygging av kollektive transportløsninger. Regjeringen la i sitt budsjettforslag stor vekt på at kollektivtransporten i storbyene måtte styrkes. Med det budsjettforslag som i dag legges fram, er resultatet det motsatte. Det blir bevilget mindre til kollektivtiltak i 1999 enn det ble gjort i 1998. Slik kan vi da også spørre: Hvilken profil har årets samferdselsbudsjett? Riksveginvesteringene er kraftig redusert. Arbeiderpartiet foreslår høyere nivå, men blir nedstemt. Tilskudd til kollektivtiltak i storbyene blir lavere enn i år. Arbeiderpartiet foreslår høyere nivå, men blir nedstemt. Tilskudd til fylkesvegprosjekter blir lavere enn i år. Arbeiderpartiet foreslår høyere nivå, men blir nedstemt. Budsjettforliket i komiteen gir ytterligere 50 mill. kr mindre til jernbanen. Arbeiderpartiet foreslår et høyere nivå, men blir nedstemt. Arbeiderpartiet foreslår økte investeringer i fiskehavner, men blir nedstemt. Flyseteavgiften videreføres. Det betyr høyere priser på flyreiser. Arbeiderpartiet går imot, men blir nedstemt. Regjeringen pålegges å forberede privatisering av Telenor. Arbeiderpartiet går imot, men blir nedstemt. Etter at sentrumspartiene kom inn i regjeringskontorene, er det lagt ned 285 postkontor. Det bevilges mindre til kjøp av posttjenester i distriktene neste år enn i år. Det betyr at flere postkontor blir nedlagt enn det ellers ville blitt. Arbeiderpartiet foreslår et høyere nivå, men blir nedstemt. Men, vi får sikkert forsikringer om at neste år skal løftene holdes!