Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Stortinget tar i dag en av de viktigste beslutninger som er eller blir tatt for å sikre næringsutvikling og bosetting i våre nordligste områder. Utallige planer er vedtatt. Utallige virkemidler er tatt i bruk. Like fullt har Finnmark slitt med en vedvarende netto utflytting. Den viktigste årsaken til flytting er mangel på attraktive arbeidsplasser. Derfor er det ikke noe som er viktigere for å trygge bosettingen enn konkrete prosjekter som skaper nye arbeidsplasser – nye, spennende og interessante arbeidsplasser, arbeidsplasser som gir utfordringer for ungdom som vil bruke sin utdanning. Derfor har utvikling av olje- og gassvirksomhet i nord være en drøm – en drøm om ny aktivitet, en drøm om nye arbeidsplasser, en drøm om arbeidsplasser som er så spennende at ungdommen vil bli eller flytte tilbake, en drøm om en framtid uten frykt for at naboen skal flytte. Eventyret om Snøhvit bringer oss nærmere denne drømmen. Likevel: Snøhvit er først og fremst et nytt kapittel i utbyggingen av norsk petroleumsvirksomhet, et nytt kapittel dels ved at det åpner opp et nytt område i Barentshavet, og dels ved at det åpner for en ny produksjonsform som aldri tidligere er benyttet, verken i Norge eller i resten av Europa. Snøhvit ligger langt fra markedene. Det betyr at det ikke er økonomisk mulig å frakte gassen i rør til markedene. Derfor kjøles den ned, slik at den kan fraktes på kjøl. Det gir en åpning for leveranse av norsk gass til nye markeder, og det vil øke fleksibiliteten i produksjonen på norsk sokkel. Nettopp på grunn av den ekstra prosessen som nedkjølingen medfører, er det internasjonalt vanlig med andre rammevilkår for LNG enn for rørtransport. Også her i Norge har vi bestemt at det skal være egne avskrivningssatser for storskala LNG-anlegg. Det er ikke prinsipielt annerledes enn at vi har forskjellige avskrivningssatser på forretningsbygg og driftsbygninger i landbruket. Snøhvit betaler 78 pst. skatt av overskuddet. Det er antakelig langt høyere enn noe annet LNG-anlegg i verden. Det er gjenbruk av gamle fordommer om Finnmark når enkelte kaller Snøhvit-feltet subsidiert. Snøhvit betyr investeringer på om lag 46 milliarder kr og salgsinntekter på om lag 200 milliarder kr. Det har en nåverdi på 11,6 milliarder kr og en lønnsomhet på 7 pst. reelt før skatt. For samfunnet betyr utbyggingen i tillegg til ny kunnskap nye industriarbeidsplasser og nye eksportinntekter, en skatteinntekt på om lag 76 milliarder kr. Derfor er da også utbyggingen av Snøhvit først og fremst en mulighet for kongeriket til å sikre ny finansiering av vår felles velferd. Snøhvit vil bli det mest miljøvennlige LNG-anlegget i verden. Alternativet til utbygging er jo ikke at man unngår utslipp. Alternativet er at det kommer større utslipp, men på et annet sted på kloden som da får i oppdrag å forsyne de samme markedene. Men ingen kan underslå at utslippet av CO2 i seg selv er et problem. Men argumentasjonen er vel så mye rettet mot at Snøhvit kan skade det sårbare Barentshavet. Slike påstander er forsøk på å villede befolkningen. Snøhvit er en ren gassutbygging. Det skal ikke produseres olje i det hele tatt. Det er ikke fare for oljeutslipp. Gassen behandles i et lukket system. Det er ikke fare for skader på havmiljøet ved utslipp av gass, ganske enkelt fordi gassen stiger raskt til værs. Selv om Snøhvit er et nasjonalt prosjekt, er det i Finnmark og i Nord-Norge forventningene og forhåpningene er størst. Snøhvit er det største industriprosjektet i Finnmark noensinne, og det største industriprosjektet i Nord-Norge siden Jernverket ble bygd. Det er også forhåpninger om at gassen kan gi ytterligere virksomhet gjennom utnyttelse av gassen i industriell foredling, gjennom et ståsted for videre petroleumsvirksomhet, men også ved utnyttelse av det som ellers ville være avfall. Finnmark har antakelig landets største uutnyttede potensial for havbruk. Regjeringen Stoltenberg fulgte dette opp ved å prioritere Finnmark ved tildeling av nye laksekonsesjoner og ved å utpeke Finnmark som et satsingsområde for utvikling av torskeoppdrett. Men Finnmark mangler settefisk. Her er det mulig å ta et stort skritt ved å utnytte det varme kjølevannet fra LNG-anlegget for å få raskere vekst på settefisk både for laks og torsk. Dette er en unik mulighet, som i ordets rette forstand ikke må helles ut i havet. Jeg er derfor svært glad for at Arbeiderpartiet i dag ser ut til å få flertall for at Regjeringen i konsesjonsvilkårene skal se til at driftsoperatøren skal legge til rette, og delta med finansiering, slik at kjølevannet bringes fram til det aktuelle industriområdet.