trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2001-11-27:
Representanten Vihovde fikk ikke helt plass i sitt første replikksvar til å si så veldig mye om en offensiv næringspolitikk, så jeg skal gi representanten en ny mulighet. Uansett om Venstre sier at dette budsjettet representerer en offensiv næringspolitikk, er det nok mange som vil hevde at Samarbeidsregjeringens budsjett innebærer at både Kristelig Folkeparti og Venstre har gjennomført en distriktspolitisk og næringspolitisk snuoperasjon av dimensjoner. En kan jo spørre seg om hva som egentlig har skjedd i løpet av det siste halve året. Har situasjonen i distriktene endret seg vesentlig? Har utfordringene til SND og næringspolitikken endret seg vesentlig siden Venstre stod sammen med Senterpartiet i merknader der vi understreket betydningen av en aktiv, målrettet og spesifikk næringspolitikk? I sentrumsregjeringen stod Senterpartiet og Venstre sammen om å styrke SND. Det er ingen grunn til å bagatellisere de 1,2 milliarder kr man nå reduserer med på SND. Under sentrumsregjeringen stod Senterpartiet og Venstre sammen om å opprette nye distriktspolitiske tiltak, som nå raderes ut av den nye regjeringen. Høyres næringsminister har offentlig gitt uttrykk for at dette bare er starten på en kursendring. Dette er en kursendring der den spesifikke næringspolitikken skal bygges ned til fordel for generelle skattelettelser. På den fronten er det jo unektelig en del igjen å oppfylle av løftene til Regjeringen. Mitt spørsmål til representanten må jo da bli: Vil Venstre være med på en fortsatt nedbygging av næringspolitiske og distriktspolitiske tiltak, som vi nå ser det i dette budsjettet, og som næringsministeren hevder bare er starten på en kursendring når det gjelder næringspolitikken?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2001-11-27:
Det er svært mange av regjeringspartia sine veljarar som er skuffa etter at Regjeringa har lagt fram sitt budsjett, fordi svært få av lovnadene som regjeringspartia kom med i valkampen, er følgde opp. Og det må vera grunn til å seia at alt i alt er det gjort få endringar i høve til det budsjettet som blei lagt fram av den førre regjeringa. Eg har merka meg at regjeringspartia har ein teknikk der dei finn ei sak som ikkje har noko med desse endringane å gjera, nemleg rentespørsmålet. Men det er ingenting i dette nye budsjettforslaget frå den nye regjeringa som skil seg frå den førre Regjeringa sitt budsjett i høve til spørsmålet om rentepolitikk. Begge budsjetta held seg til den same totalramma. Det er fordelinga av pengane me diskuterer i denne salen i dag. Verknadene i forhold til totaløkonomien og i forhold til rentespørsmålet er uendra. Så i den grad renta vil gå ned, noko den truleg vil gjera, er det like stor grunn til å gje den førre regjeringa æra for det som den nye regjeringa. Så eg har ei viss forståing for at ein prøver å trekkja fram dette spørsmålet, fordi det er svært lite ein kan visa til i høve til dei endringane som er gjorde. Då er det forståeleg at ein prøver å finna ei anna forklaring. Eg kritiserer ikkje Høgre for å fremma sin politikk. Det er sjølvsagt derfor ein kjempar politisk, for å få gjennomslag for den politikken ein har stått for. Det eg prøvde å gje uttrykk for i mitt innlegg, er verknadene av denne politikken. Det er rart at to parti som så seint som for eit halvt år sia var sterkt ueinige i denne politikken, no faktisk ikkje berre går inn for han, men òg seier at dei har blitt for denne politikken. Det føler eg er merkeleg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2001-11-27:
Lat meg først seia at eg har svært stor forståing for den demonstrasjonen som var utanfor her i dag. I fleire år har det partiet eg tilhøyrer, blitt kritisert av eit fleirtal her i salen for at ein ikkje har greidd å stilla opp med gode nok rammevilkår for denne næringa. Dette er sjølvsagt eit resultat av prioriteringar som me har gjort i det partiet eg er med i. Men det har vore eit fleirtal som gong på gong har sagt at det vil gje denne næringa føreseielege rammevilkår. Det viser seg at når ein får makt til å utøva den politikken, er det vanskelegare å gjennomføra desse tiltaka. Den førre Bondevik-regjeringa kutta i refusjonsordningane, stikk i strid med alt dei hadde lova, og trass i at dei hadde kritisert Arbeidarpartiet for ikkje å vera føreseieleg nok på dette området. Og ei av dei store overraskingane i det budsjettet som den noverande regjeringa la fram, var forslaget om å fjerna dei ordningane for ferjereiarlaga som ein hadde lagt opp til, slik at dei skulle få føreseielege rammevilkår på lik linje med det ein har i nabolanda. Så igjen – eg har full forståing for at folk protesterer, for det er svært mange som har røysta på desse partia nettopp for å sikra gode rammevilkår. Og når dei då ser at det første desse partia som dei har røysta på, gjer, er å rømma frå lovnadene sine, så skjønar eg at ein både blir bekymra og forarga over det som har skjedd. Når det så gjeld forslaget om at ordningane for ferjereiarlaga bør gjerast meir generelle, så er ikkje eg i stand til å svara konkret på det her og no. Det får me diskutera vidare i komiteen når det måtte høve seg. Men me vil kjempa for at dei ordningane som me la opp til i vårt budsjett, kan overleva, slik at den delen av næringa i alle fall får føreseielege rammevilkår.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2001-11-27:
Eg har stor forståing for at folk som bur i ein del av landet der det er nedgang i befolkninga, talet på eldre går opp og det blir vanskelegare og vanskelegare å halda oppe tilbod som skular, barnehagar og den type ting, er bekymra. Så vidt eg skjønar, kjem Inge Ryan frå ein slik plass, og han opplever det kanskje derfor slik at den distriktspolitikken som har vore ført i Noreg i dei siste 20 åra, har vore feil. Eg trur dessverre ikkje at me kan gjera vedtak om at folk skal bli buande der dei bur. Men på den andre sida meiner eg at dei tiltaka me legg til rette for her på Stortinget, har betydning for befolkningsutviklinga og kan vera med og styra utviklinga i store delar av landet, og då er det viktig at me finn fram tiltak som er best mogleg. Det finst altså eksempel på distriktsområde der ein òg har hatt vekst i befolkninga, og fått ei mykje gunstigare befolkningssamansetjing enn det som f.eks. er tilfellet i indre delar av Nord-Trøndelag. Når ein har opplevd ein negativ trend over mange år, bør ein gå igjennom alle dei verkemidla ein har, for å sjå om ting kan gjerast på ein betre og meir effektiv måte, og om andre tiltak har betre verknad enn dei tiltaka ein har brukt til no. Den førre regjeringa hadde i alle fall ein offensiv politikk med omsyn til å prøva å lokalisera mest mogleg av den statlege aktiviteten, særleg ny aktivitet, til andre delar av landet enn Oslo-gryta. Dersom ein er einig i den beskrivinga at mange ting har gått feil veg dei siste åra, bør ein i alle fall ikkje gå inn for det budsjettet som regjeringspartia no har fremma, for det vil medverka til ei sterkare sentralisering og ein mykje vanskelegare situasjon for Distrikts-Noreg, ikkje minst når det gjeld å skapa nye arbeidsplassar.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2001-11-27:
Dette ble veldig mye. Representanten fra Arbeiderpartiet starter med å omtale Bondevik-regjeringens budsjettforslag som såkalte bagatellmessige endringer. Deretter gyver representanten løs på disse såkalte bagatellmessige endringer, og man gir uttrykk for at det skal rasere både næringspolitikk og distriktspolitikk, med den suverene forglemmelse at man selv, når man advarer mot en ekstrem utbyttepolitikk, som man sier, etter at Gul bok er lagt frem av Stoltenberg-regjeringen, plusser på med å bruke 700 mill. kr, ved å saldere med økt utbytte. Så dette henger overhodet ikke på grep. Jeg vil bare minne om at den såkalte rasering av SND, er kutt på 17 pst. i forhold til Stoltenberg-regjeringens forslag. Arbeiderpartiet har nesten uten unntak siden 1990-tallet vært med på å avgjøre budsjettene her i huset. Man har på disse årene systematisk bidratt til å svekke norske konkurranseutsatte arbeidsplasser år for år. Det har blitt færre og færre av dem, man har tapt konkurransekraft, og man har tapt markedsandeler. Man har bidratt til å gjøre Norge til et skatte-, avgifts- og rentepolitisk annerledesland. Hvis ikke Arbeiderpartiet skjønner at det beste bidrag til Distrikts-Norge, og til enhver konkurranseutsatt arbeidsplass i dette landet, nå er å få det særnorske, høye rentenivået til meget raskt å krype nedover, er man ikke det man utgir seg selv for å være, nemlig arbeidsplassenes beste venn og talsmann. Så dette henger overhodet ikke i hop, og det viser at Arbeiderpartiet ikke vet hvilken fot man skal stå på når det gjelder næringspolitikken.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-27:
Representanten Olav Akselsen var opptatt av distriktspolitikk i sitt innlegg, og det er jeg veldig glad for. Han pratet mye om at det er et dårlig distriktsbudsjett som er blitt lagt fram for oss nå, og det er jeg helt enig i. Det er vel et av de dårligste distriktsbudsjettene vi noen gang har sett, som vil bety en negativ utvikling, tror jeg, i Distrikts-Norge. Men det er ikke det første dårlige distriktsbudsjettet vi ser. Jeg som har levd i Distrikts-Norge de siste 20 årene, og som har drevet lokalpolitikk, har følt dette tett på kroppen og har opplevd at de aller, aller fleste statsbudsjettene som har kommet, har vært dårlige for distriktene. De har ikke vært like dårlige alle sammen, det har gått litt i bølger – enkelte har vært brukbare, enkelte har vært svært dårlige. Denne gangen får vi igjen et svært dårlig distriktsbudsjett. Det er ikke noe problem med et dårlig distriktsbudsjett for ett år. Det vil ikke føre til dramatiske endringer i Distrikts-Norge. Problemet er at vi har hatt en distriktspolitikk de siste 20 årene som har vært dårlig. Og mitt spørsmål til Olav Akselsen blir derfor: Kan Olav Akselsen og Arbeiderpartiet tenke seg å være med på å kaste den distriktspolitikken vi har, over bord, at vi lager oss et nytt puslespill, et mye større puslespill, og legger nye brikker og tenker distrikt på nytt igjen, så vi slipper å få den enorme forvitringen og utarmingen som vi opplever dag etter dag, vi som velger å bosette oss oppe i dalene, ute på øyene og inne i fjordene? Kan Arbeiderpartiet – de som har vært med og styrt dette landet i mange år – tenke seg at vi nå revurderer fullstendig den norske distriktspolitikken og legger brikkene på nytt?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2001-11-27:
Fremskrittspartiet er mer opptatt av å dele ut 1,5 milliarder kr i skattelettelser til de rikeste her i landet enn av å gi skattelettelser til dem som tjener minst, eller som har de laveste pensjonsinntektene. Fremskrittspartiet vil gi de 3 000 rikeste med de høyeste inntektene en skattelette på i gjennomsnitt 190 000 kr. Det er faktisk mer i skattelettelser til disse 3 000 rikeste enn det som de med de laveste inntektene totalt tjener og skal leve av. Mitt spørsmål til representanten Monsen er: Hvem er det da Fremskrittspartiet prioriterer? Er det de 3 000 med de svært høye inntektene, eller er det de mange hundre tusen med de laveste inntektene? Arbeiderpartiet foreslår å øke skattefradraget fra 900 kr til 1 800 kr når det gjelder fagforeningskontingenten. Det betyr rundt 300 kr i skattelettelse til hver enkelt arbeidstaker. Det er Fremskrittspartiet imot. Og selv om Fremskrittspartiet sier at de er enige i at skattene skal senkes, er de imot at skattene senkes på dette området. Fremskrittspartiet er imot at arbeidsfolk organiserer seg, og de vil tilbake til den tiden da folk stod med lua i hånda og måtte be om tillegg og faglige rettigheter. Mitt spørsmål til representanten Monsen er: Hva er grunnen til at Fremskrittspartiet er for skattelettelser for dem som gir gaver til f.eks. fiskeklubben, men imot at de som betaler fagforeningskontingent, skal ha de samme rettigheter til skattefradrag?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-27:
Det er én ting som jeg har hørt til det kjedsommelige i den offentlige debatten, og det er hvor forferdelig det er med denne dobbeltbeskatningen av aksjeutbytte. Men det kan ikke være andre enn høyresiden med sin iboende angst for å betale skatt som synes det er viktigere å telle hvor mange ganger man betaler en skatt, enn hvor stor andel man faktisk betaler. 28 pst. betales i bedriftene, og deretter betales det 11 pst. i utbyttebeskatning. Det skulle gi i underkant av 37 pst. skatt, og det er fortsatt mindre enn den skatten som vanlige folk som betaler toppskatt, betaler, som altså er 28 pst. pluss en trygdeavgift pluss 13,5 pst. i toppskatt. Jeg betaler gladelig heller 1 pst. skatt ti ganger enn å betale 40 pst. skatt én gang. Det viser jo at dette bare er en språklig dekkoperasjon fra høyresiden for å skjule at det vi holder på med, er å gi skattelette til de rike – først som sist. Hvis Fremskrittspartiet stemmer for Regjeringens budsjett, må jo det bety at man synes det er viktigere med skattelette på aksjeutbytte til dem som tjener mest, enn å gi skattelette til dem som tjener mindre. Dette budsjettet vil jo føre til at de økonomiske forskjellene mellom folk i Norge kommer til å bli større. Da er spørsmålet mitt: Hvordan kan Fremskrittspartiet etter dette kalle seg et parti for folk flest?
Karin Kjølmoen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Som en kort oppsummering av dagens debatt vil jeg si at det ser ut til at de fleste partier i Stortinget fortsatt har høye ambisjoner på SNDs vegne, og da får vi håpe at det gjenspeiler seg også i høstens budsjettdebatt. Ellers har jeg bare lyst til å signalisere at for Arbeiderpartiets del kommer vi til å stemme mot forslagene i innstillingen. Så har det kommet fire nye forslag på bordet i dag. Når det gjelder forslagene nr. 8 og 9, fra SV, mener vi at de egentlig er unødvendige, for hele meldingen bærer jo preg av det som foreligger i forslags form her. Men vi ønsker jo ikke å stemme mot noe som vi er for, så vi vil stemme for de to forslagene. Forslagene nr. 10, fra SV, og nr. 11, fra Randi Karlstrøm på vegne av Kristelig Folkeparti, som kom veldig sent i dag, kommer vi derimot til å stemme imot.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2001-06-08:
Det er eit punkt eg gjerne vil ta opp, og det er det punktet som dreier seg om stimulering av forsking og det vedtaket som fleirtalet vonleg kjem til å gjere i dag. Eg registrerte at når det gjeld dette med å avvikle ordninga med at vilkårsbundne tilskot kan gjerast om til lån, så tok statsråden det til etterretning. Det er greitt, og det er i komiteen gjort greie for kvifor ein ynskjer ei anna ordning. Når det gjeld fleirtalet sitt syn på stimulering av forsking i næringslivet, så sa ikkje statsråden noko om at ho tok det til etterretning. Eg synest det er viktig å få klargjort allereie no at dette er eit punkt som Regjeringa vil følgje opp – slik vonleg eit stortingsfleirtal gjer vedtak om i dag – og at Regjeringa vil leggje opp til at det kan innførast frå 2002, som det står i forslaget. Med dei ambisiøse måla som er lagde, vil truleg dette forslaget utløyse forsking for milliardbeløp. Det argumentet som er ført imot frå Finansdepartementet, er at det vert eit uoversiktleg skattesystem. Men det kan brukast i alle samanhengar. Og eg vil seie det så sterkt at i denne saka må det vere betre at nokre få får til utviklingsprosjekt som ikkje er gode forskingsprosjekt, sjølv om det skal kvalitetssikrast av Forskningsrådet, enn at vi ikkje innfører ordninga og får denne uttellinga. Mitt eine spørsmål til statsråden er difor: Korleis har ho tenkt å følgje opp det som innstillinga seier, og det forslaget som vonleg kjem til å verte vedteke?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2001-06-08:
Det kan vere greitt for resten av debatten at ein klargjer noko. Alt no har eg eit spørsmål. Om ein går gjennom referatet, trur eg nok at statsråden vil finne at eg hadde dei same presiseringane i forhold til selskapet som representanten Opseth hadde. Men det kan eg nokså enkelt kvittere ut med å seie at eg gjev mi tilslutning til den analysen og den tolkinga av innstillinga som statsråden sjølv gav. Den er heilt i samsvar med saksordførarens meining då innstillinga vart ført i pennen. Det som likevel ligg av føringar, er sjølvsagt det som har lege heilt frå starten. Det skal rettast mot det nyskapande og det forskingsbaserte, og hovudområda skal vere slik som det er skissert. Eg vil be om at statsråden stadfester at ho er samd i den forståinga. I det ligg det jo fleksibilitet i lange banar, og eg vil seie det slik at når ein ser kva som er sagt i avisene må nokon ha fått god hjelp til å lese meir enn det som står i innstillinga. Så til det konkrete spørsmålet, og det gjeld moms på ventureselskap. Det som svært mange seier, er at dei er positive til selskapet – statsråden har rett i at det har vore stor oppslutning om selskapet – men dei er urolege for at dersom momsen kjem, vil ikkje det hjelpe, for da vil dette miljøet stoppe opp likevel. Er statsråden innstilt på å finne gode løysingar som gjer oss internasjonalt konkurransedyktige, at det ikkje skal leggjast moms på desse tenestene?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2001-06-08:
Det som står igjen, er at vi no får etablert eit fond som skal hjelpe til med å skaffe kapital til viktig, nyskapande næringsliv. Komiteen har vore i høyring etter høyring og besøk etter besøk, til og med i Oslo kommune, der dei seier at det er mangel på kapital til den type verksemder som vi her snakkar om. Mest alle høyringsinstansane har sagt det same. Det er mangel på kapital. I veldig stor grad har òg høyringsinstansane støtta opp om at det vert etablert eit selskap. Ein kan gjerne seie – det står Kristeleg Folkeparti for òg – at det statlege eigarskapet ikkje skal aukast totalt sett og ikkje skal utviklast i klassisk tyding. Men fleire og fleire tek til orde for og fleire og fleire ser at det er eit paradoks at vi med den kapitalrikdomen vi har, lar vere å støtte eige næringsliv; vi investerer i staden ute. Difor er det viktig at vi no får så brei samfunnsmessig oppslutning om at dette er fornuftig. Men det er ein ny måte å tenkje og å bruke staten sine pengar på. Mens ein før etablerte statlege bedrifter, bruker ein no denne kapitalen som minoritetskapital for å kunne gjere den private kapitalen tilstrekkeleg. Og når det er eit privat fleirtal, vil det alltid vere det kommersielle som ligg til grunn. Og så er det det siste som vi går for, der det òg kan vere mogne bedrifter der staten kjøper seg inn i ein fleirtalssituasjon. Det er snakk om bedrifter som er viktige innafor våre strategiske satsingsområde. Eg trur at om ein tek ei meiningsmåling og snakkar med norske bedrifter, vil det vere eit klart fleirtal som seier at det er vesentleg at eit hovudkontor, avdeling for strategi og avdeling for forsking, ligg i Noreg. Difor må det kunne gå an å ha to tankar i hovudet på ein gong – både at vi skal vere kommersielle og i stand til å konkurrere internasjonalt på den måten, og at vi skal bruke den kapitalen vi har for å sikre eit best mogleg norsk næringsliv.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2001-06-08:
I tillegg til der vi er medforslagsstiller, skal Kristeleg Folkeparti stemme for forslaga nr. 8 og 9, frå Sosialistisk Venstreparti. Forslag nr. 10 er vel ope, i samsvar med det dei meiner dei hadde behov for.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-06-08:
Det gjør jeg herved.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-06-08:
Jeg vet nesten ikke hva jeg skal si om innlegget til statsråden. Jeg føler vel i stor grad at næringsministeren prøvde å balansere noe midt mellom stortingsmeldingen og innstillingen, og det lover for så vidt bra. Statsråden er selvfølgelig klar over at det er et flertall for hennes prinsipale ønsker som er nedfelt i meldingen, og som det er redegjort rimelig greit for, ikke minst hva gjelder fleksibilitet på alle mulig måter og at kommersielle forhold må ligger til grunn også for dette selskapet, tilsvarende de private fond, som statsråden sa. Jeg har et inntrykk av at dette ikke er noe som to av dem som er med i forliket med Arbeiderpartiet, har tenkt seg. Og Morten Lunds innlegg bar jo for så vidt bud om det, der han nevnte Storebrand, Norske Skog og andre ting som man burde se på. Når en først etablerer dette fondet, tror jeg det er viktig at en legger til grunn det statsråden sa, nemlig at nærings- og distriktspolitiske målsettinger må vike for kommersielle vilkår for at en i det hele tatt skal få inn kapital. Statsråden har i stortingsmeldingen redegjort for arbeidet med selve meldingen. Der står det at det «har vært spesielt viktig for departementet å få en markedstest av ulike modeller». Så vidt jeg kan forstå, og det følger logisk av det som står der, gav den modellen som er valgt, best respons i markedet for å få inn kapital, som jo er en forutsetning for at det i det hele tatt skal bli noe av dette. Jeg antar at statsråden er kjent med det brevet som er kommet til Presidentskapet i dag, hvor NVK sterkt advarer mot den modellen som er valgt, nettopp fordi den vil kunne føre til at man ikke får inn privat kapital. Deler statsråden NVKs bekymring for hele fondets framtid?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-06-08:
Til det siste statsråden sa når det gjaldt å prøve å avklare hva som ligger i momsreformen, er det vel egentlig ikke annet å gjøre enn å ønske henne lykke til! Det er jo mange oppslag i avisene og nye interessante ting, og nå har det sågar rammet Stortingets bespisning, så her blir det vel nye runder. Men jeg registrerte også Lilletuns utsagn, at han delte statsrådens analyse. Det opplever jo jeg som å være et skritt i riktig retning, at statsrådens syn deles i hvert fall av to av partiene. Nå skal jeg selvfølgelig ikke stille spørsmål til Morten Lund og Senterpartiet, men det skulle ha vært moro å høre Morten Lund si det samme. Næringsministeren sa at habilitetsproblemene er åpenbare – altså at habilitetsproblemene er åpenbare med den valgte modellen. Jeg kunne tenke meg å spørre statsråden: Hvilke habilitetsproblemer fremstår for henne som de mest åpenbare i den modellen som er valgt?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-06-08:
Jeg hadde for så vidt ikke tenkt å ta ordet, men det var representanten Tveitens innlegg som fikk meg til det. Jeg synes Kystpartiets representant har sunne instinkter på dette området. Lilletun refererte fra høringene hvor nesten alle sa at det er mangel på kapital, og nesten alle sa at de støtter opp om etablering av fondet. Det er det forståelig at de gjør, hensett til situasjonen. Men det var som sagt representanten Tveiten som fikk meg til å ta ordet. Jeg synes Opseth hadde en redelig tilnærming til dette i sin innledning, der han viste til hva Høyre på et tidlig tidspunkt hadde meddelt om hva det var mulig å få flertall for i Stortinget, noe jeg antar at representanten Tveiten er blitt orientert om. Som Opseth sa, valgte han og Arbeiderpartiet å la Senterpartiet og Kristelig Folkeparti få innflytelse på det endelige resultatet – det må vi jo respektere – som en takk for at de skiftet standpunkt fra den gang det kom et tilsvarende forslag fra regjeringen Jagland. At de skulle ha noe igjen for det, er jo redelig. Men det er også viktig at det for ettertiden er alminnelig kjent at det ikke var fem over tolv Arbeiderpartiet fikk greie på det; det var en uke før komiteen avgav sin innstilling, at Arbeiderpartiet ble orientert om muligheten til å få vedtatt bokstav for bokstav, i den grad man var interessert. Men jeg respekterer det Opseth sa, nemlig å la Senterpartiet og Kristelig Folkeparti få innflytelse, gitt det forhold at de var med på å sikre flertall for det.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-06-08:
Norge er inne i en langvarig høykonjunktur. Siste rapport fra Aetat viste at arbeidsledigheten, altså antall helt ledige, lå betydelig under 3 pst., og antakeligvis er vi på toppen i Europa. Private banker og finansieringsinstitusjoner er villig til å ta en relativt stor risiko hvis det er gode prosjekter. Men økonomene er bekymret, de snakker hele tiden om overoppheting av økonomien, fare for inflasjon og andre negative virkninger for næringslivet. I denne situasjonen sirkulerer det milliarder av kroner innenfor SND-systemet til SND-bedrifter, og nye milliarder kommer til. Jeg vil derfor spørre statsråden om hun har gjort noen vurderinger av om hvordan disse milliardinnsprøytningene av kapital gjennom SND-systemet kan virke negativt gjennom å stimulere til økt inflasjon, slik at konkurransedyktigheten i norske SND-bedrifter blir redusert, slik at man får negative ringvirkninger, og at man i neste omgang må tre til med nye fond og støtteordninger i SND osv.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-06-08:
Fra næringslivets side har det hele tiden vært stor skepsis til dette investeringsselskapet. Både NHO og Norsk Bedriftsforbund har vært imot, men etter en god dialog, bl.a. med ventureselskapene, har man akseptert den opprinnelige modellen som Regjeringen har lagt fram. Det er klart det kan være visse misforståelser inne i bildet, men en rekke personer som representerer venturemiljøene i Norge, har nå uttalt seg veldig negativt. De tror at den nye modellen som stortingsflertallet står for, vil bety at det vil være meget vanskelig å få privat kapital inn. Jeg ønsker derfor gjerne at statsråden utdyper mulighetene for privat kapital. Er sjansene for det nå sterkt redusert? En annen ting er dette med ventureselskaper og momsreformen, at forvaltning av ventureselskaper skal omfattes av momsreformen. Da har en del av disse miljøene vært ute og sagt at de kanskje vil flytte utenlands, i hvert fall være mindre investeringsvillige her i Norge, og dette kan bidra til å svekke modellen for det nye investeringsselskapets rolle og muligheten for å få inn privat kapital. Jeg vil gjerne også ha noen synspunkter på det.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-06-08:
Jeg vil understreke overfor statsråden at momsspørsmålet er utrolig viktig. Det er kun ett signal som kommer fra venturemiljøene om dette: Hvis man får moms på dette området – forvaltning av investeringsselskaper – vil det bety mye lavere virksomhet i Norge og utflytting. Og vi vet alle, spesielt i Norge, hvor store problemer det er med å få frem risikovillig kapital, og knapt noen kan være tjent med at vi tar den sjansen. Erfaringene fra Sverige er jo helt klare, det er historikk: Etter at man innførte moms på et høyere nivå her, flyttet en god del av disse ventureselskapene ut av landet. Det er de faktiske forhold. Det er derfor jeg må få avklart dette noe nærmere med statsråden. Når hun sier at man skal se hvordan det er i sammenlignbare land, f.eks. i Sverige, hvor man flyttet ut mange av disse miljøene, skal vi da harmonisere forholdene med Sverige og få den samme negative utflyttingen som man fikk der, eller hvordan er dette å forstå?
Morten Lund (Senterpartiet), 2001-06-08:
Noe av fokuseringen i media rundt denne evalueringen og meldingen har vært de mange mål og strategier som SND har, og opptellingen til 180 kan jo gi et bilde av en organisasjon som må være fullstendig forvirret. Jeg tror ikke det på noe vis er slik, og det er litt uheldig at en får en slik fokusering. Da næringskomiteen besøkte SND, ble vi fortalt litt om de relativt mange nye program som ble introdusert, og som tok mye av kapasiteten i hele organisasjonen, de skal altså utover til de enkelte kunder gjennom fylkesleddene. Så legges det opp til nye strategier gjennom denne meldingen. Fylkeskommunen skal være den sentrale utviklingsaktøren. Den skal sette i gang utvikling av lokale program, og det skal på et eller annet vis skaffes midler, slik at når de programmene er laget i samarbeid mellom næringsliv, banker, forskningsparker og kommuner, skal de kunne settes ut i livet. Jeg vil tro at noe må reduseres for at det skal bli plass til de lokale prioriteringene. Det må rett og slett bli færre sentralt initierte program. Erkjenner statsråden at omfanget av disse sentralt initierte programmene må reduseres for at en skal få til dette? Og kan det enkelte fylket, hvis det setter i gang arbeidet med tre lokale utviklingsprogram, være sikker på at på den tiden de er ferdig og søknadene er kommet inn, er det også midler der, slik at de kan si ja til dem som bør få ja?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-08:
Jeg også registrerer at komiteens flertall går inn for å bruke skattesystemet for å stimulere til investeringer i FoU. Jeg tror nok at den beste måten å gjøre det på er den som Hervik-utvalgets mindretall gikk inn for, nemlig å bruke tilskuddsordninger. Det er et vesentlig bedre og mer treffsikkert tiltak hvis vi ønsker å stimulere til dette. Så til statsråden. Da tidligere styreleder sluttet, var han opptatt av at det har vært for mye uforutsigbarhet. SND har ikke fått ro til å arbeide skikkelig. Og han hadde et ganske sterkt angrep både på politikere og departementet og byråkrater. Er statsråden enig i noe av den kritikken, at det har vært for mye uforutsigbarhet, at vi som politikere gjennom de årlige budsjettene har grepet inn og regulert virksomheten nesten fra dag til dag, i hvert fall fra år til år, og at dette har vært med på å gjøre det vanskeligere for SND enn det det bør være, eller mener statsråden at denne kritikken skyter langt over målet? Så til vårt forslag nr. 10, som har med tilskudd og risikolån å gjøre. Vi vet at SND har hatt gode prosjekter – en kan alltid diskutere hva som er gode prosjekter –prosjekter som de vurderer som gode, men som de ikke har hatt muligheten til å innvilge fordi rammene har vært for små for å ta stor risiko. Er statsråden enig i at det er behov for og at det er ønskelig å utvide disse låne- og tilskuddsrammene i forhold til det som er dagens nivå? Kan vi forvente at statsråden vil følge opp i forhold til statsbudsjettet for neste år?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-08:
Representanten Gabrielsen svingte seg høyt. Han nådde vel et høydepunkt da han snakket om å velge mellom to onder. Det gjaldt hvordan man skal bruke statlig kapital, og om den skal brukes som egenkapital i næringslivet, da velger man ett onde. Altså: Det å bruke statlig kapital i næringslivet er et onde for Høyre. Uansett er vi i en situasjon der staten sitter på en stor kapitalbase, og den vil vokse. Det skjer ved at vi omfordeler formuen til finanskapital. Det dreier seg egentlig om hvordan vi ønsker å disponere denne felles finanskapitalen vår. Det aller meste av dette må plasseres i utlandet, og det blir plassert i utlandet og går inn som kapital i utenlandske virksomheter. Vi har vært kritiske til en del av disse plasseringene, men vi har ikke så veldig mange alternativer. Spørsmålet er: Skal vi bruke noe mer av dette innenlands til å styrke norsk næringsliv? Det er det det egentlig dreier seg om, og på hvilken måte vi ønsker å bruke det innenlands. Jeg regner med at Gabrielsen og andre har registrert hva Victor Norman sa for noen dager siden i Aftenposten, der han var opptatt av at en større del av denne kapitalen bør brukes innenlands, kanalisert inn mot norsk næringsliv og styrke det. Vi velger å se på dette selskapet på denne måten. Derfor er vi også enig i at det blir etablert et selskap. Vi har tidligere vært enig i å avsette disse milliardene, slik at de kan gå inn som egenkapital i det private næringslivet. Vi synes også at den merknaden som flertallet har i innstillingen om at det er SIVA og SND som skal gå inn på eiersiden, er en bra konstruksjon. Det er en bra konstruksjon fordi de sitter på en viktig kompetanse på dette, og det vil også på denne måten bli noe færre statlige aktører, og de har da også muligheten til å utvikle høy kompetanse på dette området. Vi mener også at staten skal være en aktiv eier, den skal engasjere seg i de virksomhetene som den plasserer i. Vi er da enig i de merknadene som flertallet har kommet fram til, og støtter den innstillingen som foreligger.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-08:
Bare en kort stemmeforklaring. Vi skal stemme for forslagene nr. 4, 5, 6 og 7 pluss våre egne forslag.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2001-06-08:
Frakteflåten langs norskekysten, har jeg hørt, har en gjennomsnittsalder på ca. 40 år, og det er et enormt behov for fornying. Situasjonen slik den er i dag når det gjelder alder og kvalitet på denne flåten, er faktisk ikke skipsnasjonen Norge verdig. I går diskuterte vi konsesjoner innen havbruk, og de fleste talerene hadde store forventninger til det potensialet som ligger i havbruk, under gitte forutsetninger. Det ble nevnt begrensninger på fôr, men en annen ting som jeg ser vil være en stor utfordring, er transporten ut av landet av alle disse produktene, og hvor man nå forventer en økning. Det er helt klart at alt dette ikke kan transporteres på vei, så sjøen må bli den framtidige transportåren når det gjelder disse produktene, ikke bare ut fra den forventede økning i mengde, men også ut fra miljøhensyn. Jeg er glad for at statsråden tidligere har vist engasjement når det gjelder skipsfarten og problematikken rundt frakteflåten vår langs kysten. Det som kunne være ønskelig fra min side, er å utfordre statsråden på hvordan hun vil møte de utfordringene som synes å komme når det gjelder økt behov for transport. Det er opplagt at mer må over på båt. Og har statsråden en strategi med hensyn til å øke fornyelsestakten når det gjelder den norske frakteflåten, spesielt nå etter at SNDs virkemidler kan tas i bruk? Jeg er redd for at midlene i første omgang kanskje er for små til at vi skal kunne ta et skikkelig krafttak her.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2001-06-08:
Å legge til rette for å øke tilgangen på risikokapital til det nyskapende Norge er et av de viktigste bidrag storting og regjering kan gi til framtidig verdiskaping. Det har vært viktig for Venstre, og det har vært viktig for våre gode kolleger i de andre sentrumspartiene. Sammen har vi bl.a. bidratt til en kraftig styrking av de regionale såkornfondene og til å bygge opp et slagkraftig fond for forskning og nyskaping, som senest nå i revidert nasjonalbudsjett blir styrket med 2,5 milliarder kr. I motsetning til Høyre og Fremskrittspartiet synes Venstre at den modellen for et statlig investeringsselskap som med støtte av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti i dag vedtas, er en betydelig forbedret utgave av det selskapet som Arbeiderpartiet opprinnelig ønsket. Arbeiderpartiets opprinnelige idé hadde etter Venstres mening svært lite med nyskaping å gjøre, men la opp til at de rette kontakter, som kjente de rette kanaler og offentlige korridorer, lettere fant veien til vår felles oljebinge. Jeg vil derfor gi ros for det arbeidet som har vært lagt ned for å endre mest mulig av Arbeiderpartiets formål med selskapet, ikke minst av saksordføreren, Jon Lilletun. Mange gode tanker og føringer ligger til grunn for modellen som her er valgt, med fokus på nyetableringer og utvalgte områder i forskningsmeldingen. Likevel står det for meg og for Venstre fast at modellen med et statlig investeringsselskap har alvorlige svakheter som gjør at vi ikke kan gi flertallet vår støtte i denne saken. Vi har store vanskeligheter med å se hva dette selskapet kan tilføre som ikke langt bedre og langt mer treffsikkert kunne oppnås ved å styrke de såkornordningene som allerede eksisterer, og som gir resultater over hele landet. Bak dette selskapet ligger det ingen analyse som tar for seg hvor kapitalbehovet er størst i nyskapingsprosessen, en analyse som dermed kunne ha gitt en merverdi som vi ikke oppnår gjennom dagens ordninger. Og sist, men ikke minst: Det er fremdeles rikelig handlingsrom for Regjeringen til å bruke fondet til å foreta «majoritetsinvesteringer» i mer modne selskaper. Flertallet forsikrer i innstillingen om at slike såkalte majoritetsinvesteringer ikke skal skje så ofte. Det skulle da også bare mangle. Med en kapitalbase på 2,5 milliarder kr er handlingsrommet selvsagt begrenset når det gjelder tunge statlige investeringer i mer tradisjonelle, modne selskaper. Men det at Regjeringen gis så klare fullmakter til å bruke selskapet til statlige oppkjøp i eksisterende næringsliv ut fra høyst uklare kriterier, er i seg selv prinsipielt betenkelig. Sammen med Høyre står derfor Venstre bak et forslag om å bruke de midlene som er bevilget, til å styrke START-fondet og de regionale såkornfondene. Det er et målrettet og framtidsrettet forsøk på å oppnå flertallets gode intensjoner uten å opprette nye statlige konstruksjoner med mangslungne formål og uklare kriterier.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Jeg vil selvfølgelig følge opp Stortingets vedtak også når det gjelder forskning og utviklingsarbeid. Det jeg ikke kan konkretisere, er om dette er en ordning som kan gjennomføres fra 1. januar, for som kjent, også for representanten Lilletun, var bl.a. Skattedirektoratet meget skeptisk til ordningen og hvordan den i tilfelle skulle innfases. Den samme skepsis kom også til uttrykk fra Statistisk sentralbyrå. Når vi gikk inn for en ordning som var en mer regelbundet tilskuddsordning, var det ut fra en oppfatning av at det antakelig, slik vi har oppfattet det, ville stimulere mer til den nye forskningen, altså til å gå videre fra den enkelte bedrift, enn det kun en skatteordning ville gjøre som da gjerne gikk på å få fradrag for en forskning som allerede var etablert i bedriften. Men nå forstår jeg av det som foreligger fra næringskomiteen, at en mener en skal ha to typer ordninger, slik at en også får stimulert til den nyskapende delen i bedriftene. Og den ordningen som vi har fremmet, er nå ute til høring og skal settes i verk den 1. juli.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Det aller viktigste er at vi kan føre en balansert økonomisk politikk, som selvfølgelig verken er inflasjonsdrivende eller driver prisene i været, og jeg har ikke noe grunnlag for å si at SND er noe særlig inflasjonsdrivende. Det jeg tvert imot har lagt til grunn, både gjennom evalueringen og den behandlingen som har vært i komiteen, er at i mange lokalmiljøer der det er gode ideer og et grunnlag for virksomhet, spiller SND en meget stor rolle for arbeidsplassene og for aktiviteten og faktisk også for bosettingen. Jeg tar til etterretning at det er et stort flertall som støtter dette synet i Stortinget.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Høyst sannsynlig vil Stortinget i dag slutte seg til et nytt relativt stort og sentralt program, nemlig å innfase hele nærskipsfarten i SNDs virkeområde fordi vi faktisk synes det er viktig. Like fullt har Stortinget tidligere sluttet seg til at det har vært meget viktig å sette i gang sentrale programmer, f.eks. for e-handel, for å sikre de minste bedriftene. FORNY-programmet har man tidligere også sluttet seg til. Samtidig er det også en realitet at ordningene og rammebetingelsene for SND når det gjelder de sentrale programmene, som dette hus har vært enig i, og som har vært veldig avgjørende og viktige, er blitt redusert midt i året. Det er en veldig ugunstig situasjon for en institusjon, og det gjelder ikke alene det som Morten Lund nevnte, nemlig de lokale og regionale programmene. Det gjelder også hele institusjonens selvtillit til å gå løs på oppgavene. Og det er et ambisiøst program som det legges opp til her, både det sentrale og også det regionale, fordi vi tror at SND er svært avgjørende for bosettingen. De er faktisk inne i så mange av våre bedrifter når de etablerer seg, at det å lage en motsetning mellom sentrale og regionale programmer – noe som heller ikke komiteen har gjort i sin innstilling – synes jeg ikke er riktig.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Jeg tar den kritikken fra styrets leder meget alvorlig, for det er helt klart at det gjør noe med en institusjon når man må arbeide med så uforutsigbare rammebetingelser. Det gjør noe med hele organisasjonen, hvor vi nå har satt inn så mye krefter for at den skal være veldig sterkt til stede ute i fylkene. Dermed blir den en krumtapp også for kompetansehevingen i fylkene, i og med at man har dette samarbeidet med Forskningsrådet, som vil bli kanalisert gjennom SND, og samarbeidet med Eksportrådet, i og med at så mange av bedriftene våre både er lokale og internasjonale. Og denne uforutsigbarheten kan ikke en sånn tung institusjon leve lenge med. Det blir vi som politikere nødt til å ta innover oss. Samtidig er det til dels et skjørt flertall som er for at SND skal være den tunge aktøren. Da blir det en stor oppgave både for styrene og for oss politikere som støtter SND, å arbeide for det positive og for hele tiden å få frem det positive som SND gjør. – Så det er denne balansen vi må klare. Vi må sikre de forutsigbare rammebetingelsene, og samtidig må vi alle sammen snakke positivt om og ta på oss å arbeide for SND og den merkevarebyggingen som trengs i den sammenhengen. Og så til statsbudsjettet. Når vi kommer til de tunge avgjørelsene og må prioritere, har jeg når det gjelder næringspolitikken, to områder jeg prioriterer: Det er forskning, og det er SND.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Jeg er glad for at næringskomiteen så sterkt har støttet det vi går inn for når det gjelder nærskipsfarten. Jeg har etablert en egen gruppe, der bl.a. fraktefartøyenes representanter og også SND er med, for å gå gjennom dette og se hvordan en ordning skal utformes. Vi ser da også hen til fiskeflåten, hvor man hadde en ordning med kondemnering av fiskefartøy, slik at man kunne bruke det som base for en ny virksomhet. Det er ett av de områdene vi ser på. Hvis vi betrakter nærskipsfarten som en fastlandsnæring alene, må vi samtidig diskutere: Hva da med refusjonsordninger eller andre ordninger? Skal de utgå? Hvis man legger opp til at det skal være en ren fastlandsordning, følger det noen rutiner av det. Men alt dette går vi inn i nå og vurderer sammen med næringen selv og sammen også med SND. Samtidig har også folk fra Havnevesenet sterkt signalisert, i og med at også EU nå kommer med hvitbok om å overføre langt mer av transporten til sjøen, at de ikke har nok terminaler, at de ikke har jobbet godt nok med å få kanalisert dette samarbeidet mellom bane, vei og sjø. Det foregår også her et arbeid i Fiskeridepartementet som vi også er knyttet til.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Det som er helt klart, er at styret og den daglige ledelsen må være profesjonelle, og det må være kommersielt slik at man makter å få med seg de private aktørene, for de skal faktisk utgjøre flertallet. Det er 2,6 milliarder kr som skal løftes inn. Samtidig er det viktig, og det håper jeg at saksordføreren klargjør på samme måte som Kjell Opseth klargjorde det, at her skal det ikke være noen rolleblanding. Man kan ikke bruke SIVAs og SNDs kompetanse i selve investeringsselskapets styrende organer og daglige ledelse, nettopp fordi man ikke må komme i den situasjonen at de som skal bruke sine egne penger, lurer på om det er forskjellige roller inne i dette. Det har vi brukt veldig mye tid på å unngå i Regjeringens modell. Vi har hatt tett kontakt med de ulike investormiljøene, og jeg forstår at de, når de har møtt i komiteen, har oppfattet at komiteens flertall faktisk går for en slik profesjonell og kommersiell holdning. Det at det er skapt en usikkerhet når man har lest deler av innstillingen, håper jeg kan bli avklart i løpet av debatten.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Det er riktig at det har vært skepsis i enkelte grupperinger av næringslivet, ikke minst i NHO. Men hos svært mange av deres medlemsbedrifter har det ikke vært noen skepsis, det har vært en konstruktiv holdning. Jeg ser i den sammenheng med positiv interesse på den boken av Victor D. Norman som kom ut i går, om at man så at det var langt frem for en eventuell diskusjon og debatt om fondering av f.eks. våre pensjonsordninger, som enkelte har slått til lyd for. I mellomtiden bør man også da tenke på å bruke statens finansielle styrke konstruktivt hjemme for å forbedre våre egne bedrifters muligheter, spesielt innenfor nye områder. Så her har det vært mange runder, men jeg tror at alle sammen har vært i prosesser og nå er innstilt på det investeringsselskapet som kommer. Så er spørsmålet om holdningene og mulighetene for investeringsselskapet er redusert etter den modell som nå er lagt frem fra Stortingets flertall. Nei, det mener jeg ikke at den er. Men på noen områder er innstillingen uklar, bl.a. nevnes det i en skisse at selve selskapet skal være et innovasjonsselskap. Det er blitt veldig uklart oppfattet, og også dette at SNDs og SIVAS kompetanse skal brukes i selve selskapet, når det egentlig dreier seg om å få inn privat kapital.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Jeg er glad for den ytterligere presiseringen som kom fra representanten Lilletun. Jeg tror at dette danner et godt grunnlag for å få til et bra selskap, når det ikke blir noen rolleblanding, og man skal bygge dette på et kommersielt og profesjonelt grunnlag. Det er klart at selskapet skal ha med seg det som flertallet i Stortinget tidligere også har gått inn for, de bestemte områdene og de nye områdene som kanskje ikke så mange private alene ville gått inn på over lengre tid. Her antyder vi f.eks. fra fem til ti år, at en skal stå over tid for å få dette til å vokse. Det er den forretningsideen som selskapet ble gitt, og det er jeg glad for at det er enighet om. Når det gjelder dette med moms, har vi i Næringsdepartementet på et tidligere tidspunkt tatt også dette opp med Finansdepartementet. Man holder nå på med å se på avgrensningene, slik at vi kan regne med at vi skal kunne få akkurat de samme ordningene for våre selskaper som man har internasjonalt, for ellers er det ikke mulig for oss å konkurrere.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Først til den første kommentaren når det gjelder moms og også når det gjelder dette med avgrensning av unntak for finansielle tjenester: Det som vi gjennomgår nå, gjennomgår vi jo for å sikre at det som er f.eks. verdipapirfond, og det som er investeringsselskap, behandles likt. Det vil jo være vanskelig ellers. Så til dette med habilitet: Det som jeg tok opp i innlegget mitt der, og som jeg konkretiserte etterpå, er to forhold. Det ene er når en la inn en setning om å bruke SIVAs og SNDs kompetanse i selve selskapet, for de har andre målsettinger enn det som dette selskapet skal forholde seg til. På profesjonelt og forretningsmessig grunnlag skal selskapet sørge for å få inn privat kapital, og så skal det gå ut til de forskjellige forretningsområdene som ligger inne som premiss. Det har både saksordføreren og representanten Kjell Opseth nå avklart, at den kompetansen som SND og SIVA har, vil man kunne bruke når man konkretiserer dette nærmere i de enkelte fondene, på lik linje med den kompetansen som man ellers vil kunne bruke i regionene for øvrig. Det andre forholdet gjelder den skissen som står i innstillingen. Der kalles selve selskapet for et innovasjonsselskap, men også saksordføreren har klarlagt at denne innovasjonen kommer i senere prosesser, og at SIVA og SND også der stiller på linje med andre profesjonelle miljøer.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Det jeg nå i flere omganger har presisert, er at Finansdepartementet går gjennom avgrensningene når det gjelder unntak for finansielle tjenester. I den sammenheng er utgangspunktet det samme som for verdipapirfond og investeringsselskap – det må behandles likt. Jeg forutsetter at Finansdepartementet kommer tilbake til dette, for vi kan ikke stille oss i den situasjon at enkelte av våre selskaper kommer dårligere ut enn andre – også sett i forhold til de internasjonale miljøene vi faktisk forholder oss til.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Jeg kan bare bekrefte det som representanten Dørum her tar opp. Som naturlig er når man skal ha økt bruk av kryptering, vil det også være noen grensedragninger man må gjøre, spesielt vis-à-vis politimyndighetene og hele justissektoren. Dette arbeider vi med, og vi regner med at dette skal være klarlagt i løpet av juni måned.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-08:
Det var en glipp. Selvsagt skal Stortinget også her bli orientert og ha anledning til å komme med sitt i en meget viktig sak.