Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-11-06:
Vi må lære gjennom hele livet, på flere måter, også utenfor det formelle utdanningssystemet. Interpellanten spør: «Hva mener regjeringen er folkehøgskolenes funksjon i utdanningssystemet, og vil regjeringen styrke skolenes forutsigbarhet og mulighetene for å videreutvikle skoleslaget?» Folkehøyskole er et alternativ som er uten karakterer og eksamener, men som kan gi lærelyst og ny motivasjon. Ikke minst kan det gi ungdommene våre ekstra tid til å tenke over hva de vil bruke resten av livet til, og hvordan de skal komme seg dit. Og ikke minst viktig: Det kan gi et verdifullt pusterom fra et karakterpress som gjør seg mer og mer gjeldende andre steder i utdanningsløpet. Aldri har det vært mer populært å gå på folkehøyskole. Det er 79 skoler over hele landet. I fjor høst startet over 7 700 elever på en folkehøyskole. Det var ny rekord for tredje året på rad. Samtidig vet vi at én av fire ikke fullfører videregående innen fem år. Vi vet også at frafallet i høyere utdanning er omtrent like stort. Arbeiderpartiet mener at vi trenger det tilbudet folkehøyskolene tilbyr, også fordi det kan bidra til mindre frafall i høyere utdanning, og det kan gi demotiverte elever den ballasten og troen på seg selv som skal til for å fullføre videregående opplæring. Så kan vi nevne at i 2016 var 130 flyktninger elever på folkehøyskolene, for folkehøyskolene stiller opp når det trengs. De tar samfunnsansvar, de får tillit – i hvert fall fra opposisjonen. Så vet vi at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen for tredje gang på fire år har foreslått kutt til folkehøyskolene. I 2014 og 2015 fikk de andre partiene på Stortinget rettet det opp. Sist stoppet vi kuttet i budsjettet for 2018, og nå mener vi at det snart må være nok. De som vil kutte i tilskuddet til dette skoletilbudet, viser manglende innsikt i hva folkehøyskolene er, og hvorfor de er viktige. Vi finner typisk nok, som representanten Knutsdatter Strand var inne på, ingen satsing på bred kompetanse, verken i budsjettforslaget eller i regjeringens ideer om kompetansereform. Det demonstreres med all tydelighet gjentatte kutt til folkehøyskolene. Det er bare ikke bra nok. Heller enn å kutte til folkehøyskolene, kutte i rentefritak fra tidligere utdanning og kutte i stipendandelen for studenter som ikke fullfører en grad, men av ulike grunner enten bytter studium eller dropper ut, vil Arbeiderpartiet satse på folkehøyskolene, studiesentrene, voksenopplæringen og den uformelle utdanningen, bedre oppfølging av studentene, karriereveiledning – ja, rett og slett lik mulighet til utdanning og kompetanse for alle, ikke bare for dem med rike foreldre eller som har alt på stell ellers i livet. Vi har vært rundt og møtt flere folkehøyskoler det siste året – Rønningen Folkehøgskole her i Oslo, men også i Orkdal og den som skal komme på Svalbard. Da traff vi glade, engasjerte elever som fikk tid til å fordype seg i sine interesser, få venner og utvikle seg faglig og sosialt. Jeg er særlig imponert over spennet i fag og tilbud på folkehøyskolene, og jeg har også merket meg den måten elevene lærer på sammen med andre elever og sammen med lærerne. Resten av utdanningssystemet tror jeg har mye å lære av måten folkehøyskolene legger opp undervisningen på, og hvordan de jobber med å skape en skole der alle kan lykkes. Stortinget trenger å gjøre et politisk arbeid om folkehøyskolene. Folkehøgskolerådet har tatt initiativ til en regelgjennomgang for å lande en framtidsrettet modell for finansiering av kortkurs. Det støtter vi i Arbeiderpartiet. Vi mener at man må snakke med folkehøyskolene, ikke bare snakke om dem. Vi ønsker også en sak om støtte- og finansieringsordningene i folkehøyskolene som bidrar til at folkehøyskolen kan være et reelt tilbud for alle. Dette bør ikke bare diskuteres i budsjettsammenheng, men på et prinsipielt og gjennomtenkt nivå. Så vil jeg avslutte med å takke representanten Knutsdatter Strand for at hun reiser spørsmålet i dag. Det er godt at Arbeiderpartiet og Senterpartiet har en felles ambisjon for folkehøyskolene.