John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-06-20:
Den sittende Bondevik-regjering fant ikke en million pensjonister og uføretrygdede verdige til å bli invitert til den lønnsfesten vi alle har opplevd de siste månedene. Forhandlingene om årets trygdeoppgjør mellom pensjonistenes organisasjoner og staten foregikk 15. og 16. mai. Det ble brudd i forhandlingene den 16. mai. Pensjonistenes organisasjoner la Stortingets forutsetninger i Budsjett-innst. S. nr. 11 til grunn, om at en skal ta hensyn til både den forventede og historiske lønnsutvikling i forbindelse med fastsettelse av grunnbeløpet. Under forhandlingene i 2001 ble det vedtatt å legge til grunn en lønnsvekst fra 2000 til 2001 for alle grupper på 4 pst. Under trygdeoppgjøret i 2001 ble det oppnådd enighet om en økning av G på 4,6 pst. Organisasjonene legger til grunn at 0,6 pst. var til dekning av en del av tidligere etterslep. For å dekke opp for avviket mellom utviklingen i grunnbeløpet og årslønnsveksten for alle grupper i 2001, krevde organisasjonene at grunnbeløpet skulle justeres opp med 0,8 pst fra 1. mai 2002. Organisasjonene har lagt til grunn at det ordinære lønnsoppgjøret ville få en økning på mellom 5 pst. og 6 pst. for alle grupper i 2002. Organisasjonene viste også til at den beregnede lønnsveksten i to tidligere trygdeoppgjør var blitt lavere enn faktisk utvikling. Ut fra dette krevde organisasjonene en økning av grunnbeløpet på 6 pst. Tillagt etterslepet på 0,8 pst. fra året før ble det endelige kravet på 6,8 pst. Organisasjonene viste til den underregulering av grunnbeløpet som har skjedd gjennom en årrekke, og pekte på at dette hadde ført til at grunnbeløpets verdi er betydelig lavere enn forutsatt da folketrygden ble etablert. Staten la frem et forslag om en økning av grunnbeløpet på 2 810 kr, eller 5,2 pst., basert på en anslått lønnsøkning for yrkesaktive på 5 pst., som var lagt til grunn i revidert nasjonalbudsjett for 2002. Dette innebærer at oppgjøret for skoleverket blir holdt utenom. Organisasjonene kunne ikke akseptere dette tilbudet. Komiteens flertall, regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, har i Innst. S. nr. 272 støttet Regjeringens forslag om en økning av grunnbeløpet på 2 810 kr, det samme tilbudet som organisasjonene avslo den 16. mai. Et annet flertall, Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet, slår fast at når Stortinget har vedtatt at G skal reguleres minst på linje med lønnsutviklingen, må etterslepet fra foregående år kompenseres. Deretter skal forventet lønnsutvikling i forhandlingsåret legges til. Et flertall bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet fremmer forslag om at Regjeringen skal legge frem sak om retningslinjene for trygdeoppgjøret, slik at nye retningslinjer kan vedtas i forkant av trygdeoppgjøret i 2003. Dette forslaget vil Fremskrittspartiet subsidiært støtte. Både SV og Senterpartiet fremmer forslag om en høyere økning av grunnbeløpet enn regjeringspartiene og Arbeiderpartiet. SV vil øke G med 5,8 pst., tilsvarende 3 270 kr, og Senterpartiet med 6 pst., tilsvarende 3 420 kr. Senterpartiet legger også frem et forslag om en opptrappingsplan over fem år for minstepensjonene, som skal legges frem før trygdeoppgjøret i 2003. For øvrig overlater jeg til de respektive partier å presentere sitt syn på årets trygdeoppgjør. Fremskrittspartiet mener at resultatet av dette trygdeoppgjøret er nok et slag i ansiktet på landets ca. en million pensjonister og uføretrygdede. Regjeringen har etter vår mening ikke oppfylt det vedtaket som ble fattet av stortingsflertallet i fjor høst, om at utviklingen av G skal være minst på linje med lønnsutviklingen. At enkelte grupper med svært god lønnsutvikling skal holdes utenfor ved beregningen av lønnsveksten, hører ingensteds hjemme. På den måten kan Regjeringen til enhver tid plukke ut de grupper som vil bidra til at lønnsveksten øker, og sørge for at grunnbeløpet holdes på et nivå som passer den enkelte regjering til enhver tid. Denne tankegangen har noe med politiske holdninger å gjøre i forhold til de eldre generasjoner. Jeg er svært skuffet over regjeringspartienes manglende vilje til å sørge for at landets pensjonister behandles likt med andre grupper i dette land. Men mest skuffet er jeg likevel over Arbeiderpartiets representanter, som tydelig, svært tydelig, har gitt uttrykk for medfølelse med de pensjonistgrupper som har en vanskelig økonomisk situasjon og hver dag må vurdere sin økonomi. Jeg trodde faktisk på representanten Bjarne Håkon Hanssen da han i fjor, den 12. desember, fra Stortingets talerstol sa følgende: «Vi ser at mange av dem som lever på trygd, må oppsøke sosialkontoret for å få ytelser utover folketrygden. Dette er nødvendig for å kunne greie både de faste og de løpende kostnadene. Slik kan vi ikke ha det. Derfor må vi sørge for at vi årlig regulerer folketrygdens ytelser i tråd med kostnadsutviklingen, uavhengig av hvilket system vi i framtiden får.» Dette har tydeligvis representanten Bjarne Håkon Hanssen fra Arbeiderpartiet glemt i dag. På Arbeiderpartiets internettsider ligger følgende uttalelse fra den samme nestlederen i komiteen, Bjarne Håkon Hanssen: «Regjeringen har gjort en dårlig jobb for pensjonistene» Og videre: «Regjeringen har også gitt pensjonistene et magert oppgjør. Jeg har stor forståelse for at pensjonistene er misfornøyd med dette.» Minstepensjonister og uførepensjonister med svært lite å leve av kan ikke leve av representanten Bjarne Håkon Hanssens forståelse. Dette er et svik jeg kan forestille meg at mange gode, gamle arbeiderpartivelgere har vondt for å godta. I Aftenposten den 5. januar i år erkjenner representanten Bjarne Håkon Hanssen at Arbeiderpartiet har mistet tillit i sosialpolitikken. Han peker også på at Bondevik går i feil retning. «I disse spørsmålene kommer vi til å se klare ideologiske skillelinjer mellom Ap.s politikk og Regjeringens», sa han i Aftenposten. I trygdeoppgjøret er skillelinjene totalt utvisket. Arbeiderpartiet støtter Regjeringens forslag fullt ut, til tross for at representanten Asmund Kristoffersen i en artikkel nylig skrev følgende: «Tida for underregulering av pensjonene i forhold til lønnsutviklinga i samfunnet må være forbi.» For meg er det vanskelig å forstå at Regjeringen ikke har mer omtanke for de mange med små pensjoner som sliter hardt for å klare seg i dagens dyre Norge. En statsminister fra Kristelig Folkeparti, som selv sier han setter menneskeverdet svært høyt, må ha glemt dette når han glemmer at uføre og minstepensjonister også er avhengig av at G utvikler seg i tråd med lønningene ellers. Jeg må nok en gang konstatere at det er bare Fremskrittspartiet som tar en million norske pensjonister på alvor, og som ønsker at de skal få del i den lønnsutviklingen som vi andre mottar. Til slutt tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag, og annonserer samtidig at vi subsidiært vil stemme for det forslaget som jeg har omtalt.