Pål Farstad (Venstre), 2016-04-05:
Jeg vil starte med å takke saksordføreren for hans hovedinnlegg og komiteen for konstruktive prosesser fram til det resultatet vi har nå. Det er en særdeles viktig sak vi har til debatt akkurat i dag, mye viktigere enn mange tenker, fordi fiskeri- og havbruksnæringen, de marine næringene, sjømatsektoren – næringen har mange navn – er en viktig bærebjelke for norsk økonomi, norske lokalsamfunn og norske arbeidsplasser. Sjømatsektoren er av stor betydning i dag, men har potensial i seg til å bli enda viktigere i framtiden – for norsk velferd. Derfor er de beslutningene som Stortinget tar i dag, viktige, ikke bare for sjømatsektorens framtid, men for det norske samfunn, for norsk økonomi. Gjennom arbeidet i næringskomiteen har det stått sentralt for Venstre å få gjennomslag for viktige punkter knyttet til bl.a. klima, forskning, rekruttering, kvalitet, omsetning og markedsarbeid – sentrale punkter som vil bidra til å gjøre sjømatindustrien mer lønnsom og miljøvennlig i framtiden. Jeg er glad for at komiteen har tydelige forventninger til forsterking av disse områdene. I dette bildet er det også gledelig at en samstemt komité gikk inn for at de ulike pliktene skal utredes samlet av en kommisjon. Venstre vil ha mer kunnskap om hvilke konsekvenser en omlegging av pliktene vil ha både økonomisk, juridisk og samfunnsmessig, før en endelig beslutning kan fattes. Jeg er overbevist om at vi gjør det rette når vi nå ber om en grundig gjennomgang. Norge er og blir et «havland». Norges svært produktive havområder – med en lang og rik kystlinje – har gitt oss særlig gode, naturgitte forutsetninger for fangst og foredling. Så lenge vi holder havet og fjordene våre rene, har Norge et enestående utgangspunkt som en ledende internasjonal leverandør av høykvalitets sjømat. Jeg er glad for at de ulike delene av fiskerinæringen, fra fangst til marked – Sjømat Norge, Fiskarlaget og salgslagene – er enige om omsetningsforhold og om markedsplassen. Det lover godt for framtiden. Dersom Norge skal være verdens fremste sjømatnasjon, må vi være i front med en miljøvennlig og lønnsom fiskeflåte som leverer sunn mat fra godt forvaltede bestander i noen av verdens reneste havområder. For å oppnå dette må vi være kunnskapsledende innenfor kyst- og havmiljø, bærekraftig ressursutnyttelse og utvikling av framtidens moderne fiskeflåte og framtidens fiskeforedling – om det er innenfor pelagiske fiskerier som sild og makrell, eller om vi snakker om klippfisk, tørrfisk, filet og annen anvendelse av hvitfisken. I dag kastes en altfor stor del av torskekvoten over bord fordi vi ikke er i stand til å utnytte alt av restråstoff. Det er en stor ressurs som går til spille, og det ligger en økonomisk, etisk og miljømessig gevinst i å utnytte de marine ressursene bedre. Jeg er derfor glad for at komiteen har samlet seg om et forslag der Stortinget ber regjeringen utarbeide en strategi for bruk av alt restråstoff / biprodukter, samt utvikle en incentivordning for ilandføring av hele fisken. Videreutvikling av en fungerende bioøkonomi handler om å få flåten og industrien til å utnytte det som i dag defineres som restråstoff, på andre anvendelsesområder enn dem vi kjenner i dag. En nasjonal satsing på å synliggjøre mulighetene for attraktive og spennende yrkesvalg innenfor en sunn og evigvarende næring vil være avgjørende for at næringen skal kunne tiltrekke seg dyktige fagfolk i framtiden. Derfor er det bra at regjeringen nå må utarbeide en strategi for å styrke rekrutteringen til næringen. Helt til slutt er det verd å merke seg at komiteen står samlet bak merknaden om at Svalbard-samfunnet må få mulighet til å høste ringvirkninger av den økte fiskeriaktiviteten rundt øygruppen. Med de utfordringene vi har knyttet til Store Norske, og som Svalbard-samfunnet har, er det viktig å se på andre næringsområder som kan gi positive ringvirkninger for Svalbard. Her bør marine ressurser spille en viktig rolle.