trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2001-12-06:
Representanten Oppebøen Hansen ser ikke ut til å falle til ro når det gjelder et par punkter hvor Fremskrittspartiet ikke står sammen med Arbeiderpartiet. Når det gjelder merknadene på side 71 i innstillingen, er det viktig å få fram at her dreier det seg tross alt om beredskapssituasjonen, og den må da også være viktig for Arbeiderpartiet. Fremskrittspartiet har ingen intensjoner om at Stortinget i større grad skal gripe inn i de enkelte arbeidsgiveres rett til å legge premisser for sine arbeidstakere. Det må skje mellom arbeidsgivere og arbeidstakere lokalt – så sterkt som det går an å få det til. Når det gjelder Aetat, vil jeg be representanten Oppebøen Hansen se på våre merknader. Der sier vi at Aetat i våre øyne skal være et organ som faktisk skal ta oppgaven med å hjelpe dem som har problemer på arbeidsmarkedet, og ikke være en virksomhet som bruker ressurser på friske, oppegående mennesker. Dermed sier vi også at Aetat på en måte ikke blir hindret i å delta på lik linje med de interessene som nå kommer på banen for å engasjere seg i den form for arbeid. Og så er det veldig mye snakk om Husbanken. Fremskrittspartiet har som mål at Husbanken skal legges ned. Vi ser at det er mye viktigere å få til et system der renten generelt går ned for alle i dette landet. Det er klart at det er artig det som blir sagt fra Senterpartiet her, at det er så mange som har behov for husbanklån, og mange som står i kø for å få dem. Ja, selvfølgelig er det det! Hvis man gir bort lån, blir det selvfølgelig enda flere i køen. Jeg vil vise til et eksempel som ligger under statsråd Normans område: boliglån for statsansatte. Det er klart at jo mer attraktivt vi gjør det for statsansatte å få boliglån, jo lengre blir køen. Det viser også utgiftene på dette området. Hvis flere og flere ser at det finnes muligheter for å få billige lån når de er ansatt i staten, ønsker selvfølgelig flere og flere det. Det er et logisk resultat. Til slutt har jeg bare noen få kommentarer til dette med næringslivssatsing ute i distriktene gjennom kommunene. Ja, vi har fått en oversikt – i hvert fall har vi fått det i Nord-Trøndelag – som viser hva disse næringsfondene har gått til. Der er det bygd slalåmbakker, der er det bygd parkanlegg, og der er det kjøpt melkekvoter. Jeg tror vi får et bedre utslag hvis vi gjør dette gjennom skatte- og avgiftslettelser.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2001-12-06:
President! Jeg ber om ordet til stemmeforklaring.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2001-12-06:
Jeg tar anmodningen til følge og skal være kort. Fremskrittspartiet ønsker å stemme mot V under Tilsagnsfullmakter; dette har ikke noen påvirkning på rammen, da det ikke er en overslagsbevilgning. Vi ber også om å få stemme mot III under rammeuavhengige forslag. Når det gjelder oppfordringen fra Høyre, vil jeg si at etter lang tenketid og sterk vurdering aksepterer vi at både forslag nr. 9 og forslag nr. 14 oversendes Regjeringen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet er gledelig nok enige om svært mye i denne innstillingen. På en del punkter ser det ut til at Arbeiderpartiet har fått en litt ny realisme i forhold til hva som skjer i praksis ute i Kommune-Norge. Schjøtt-Pedersen brukte sitt innlegg til å snakke mest om distriktspolitikk, og da har jeg lyst til å ta opp ett virkemiddel som jeg mener Arbeiderpartiet hittil har undervurdert. Det er skole, utdanning og forskning. Er det noe som er næringsutvikler, er det det, er det noe som er distriktsutvikler, er det det. Og da er det naturlig å knytte det opp mot sjukehusoppgjøret, som Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet var enige om i vår. Ut av det sjukehusoppgjøret ble fylkeskommunene, som da skal sitte og virkeliggjøre den kanskje viktigste distriktsutvikleren, nemlig videregående skole, den store taperen. I går kom det en rapport fra NIBR som viser at det mangler 2 milliarder kr i fylkeskommunene, og jeg vet ikke om det er noen her som greier å forestille seg hvordan man skal kutte 2 milliarder kr i videregående skole og kollektivtrafikken til neste år. Nå la regjeringen Stoltenberg fram et budsjett i høst der dette ikke var tatt høyde for. I løpet av prosessen nå har Arbeiderpartiet oppdaget den katastrofale virkningen dette sjukehusoppgjøret vil ha for videregående skole, der den videregående skole virkelig blir den enormt store skoletaperen, noe som vil være katastrofalt for distriktene framover. Hvordan skal elevene få utdanning? Hvordan skal alle de voksne som trenger utdanning, få det? Og da er mitt spørsmål til Arbeiderpartiet og Schjøtt-Pedersen: Dekning av underskuddene i sjukehusbudsjettene er kanskje den viktigste faktoren i det som mangler nå. Vil Arbeiderpartiet da forholde seg til dekning av det faktiske(presidenten klubber) underskuddet i fylkeskommunene, eller er vi(presidenten klubber igjen) fremdeles der at dette bare er prinsippflagging og ikke penger?(Presidenten klubber kraftig) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen) (Presidenten klubber kraftig)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Jeg vil benytte anledningen til å rette takken tilbake, og jeg ser for meg at det nå skapes en brei allianse mellom Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV i tunge, viktige spørsmål. Det er viktig! Det er også en viktig allianse hvis vi ser litt framover, for å bryte det store nakketaket som høyresida og Fremskrittspartiet nå har på norsk politikk. Når det dreier seg om bostøtteordningen, er ikke det mer forvirrende enn som så. Vi ønsker et system med månedlige utbetalinger. Men vi ser at ved det systemet som Regjeringen nå har foreslått, vil bostøtteutbetalingen henge tre måneder etter, og det blir et stort problem for likviditeten når man ikke får utbetalt bostøtte mer kontinuerlig. Vi har pekt på det i merknaden. Vi ønsker oss altså en utbetaling med månedlige beløp, men vi ønsker at man kommer inn i et system der man får utbetalt bostøtten når man skal ha den, og ikke med et slikt etterslep som det legges opp til nå. Når det gjelder botilskuddet, er det en av SVs hjertesaker. Det er helt riktig at det mangler en del planer. Et av virkemidlene som SV har foreslått, er at staten skal gå mer aktivt inn på eiersiden ved oppstart. Det er et av våre forslag. Vi ser at her går det for smått i kommunene, så vi ønsker oss en mye mer aktiv rolle på det området. Det andre er at disse tilskuddene kan brukes til bygging. Det er viktig, for det trengs mer, og det er det eneste som kan gjøre noe med prisene. Men det går faktisk også an å kjøpe. Tilskuddene kan brukes til kjøp av boliger, og vi vet at det er 5 000–6 000 som er bostedsløse i dette landet – det har vi visst så lenge jeg har sittet på Stortinget. Kaldt blir det om vinteren også, og vi får ikke gjort noe med det. Hadde vi fått disse pengene på plass, kunne vi kanskje sluppet å gå denne vinteren i møte med skam fordi vi ikke har greid å skaffe boliger til dem som ikke engang har tak over hodet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Jeg er veldig glad for at vi fikk disse to spørsmålene, de gir meg grunn til å få fram det viktige vi har fått til i kirke-, utdannings-, og forskningskomiteen. Der har vi nå nemlig sikret flertall for en studiefinansiering som vil gi over 1 milliard kr i bedring på studiefinansieringen. Det er et kjempeviktig strukturgrep som har blitt gjort, som har sikret 40 pst. stipendandel til studentene. Så er det helt riktig at vi for å få til det har måttet være med på et kutt på studentboliger. Helt parallelt med dette jobber vi med en omgrupperingsproposisjon som ligger til behandling nå, for å få på plass de pengene igjen allerede på inneværende års budsjett. Det skal ikke stå på SV hvis Høyre og regjeringspartiene vil være med på å løfte boligsektoren – overhodet ikke! Når det dreier seg om det kuttet som representanten viser til på opplæring for språklige minoriteter, er ikke det helt riktig forstått slik som representanten sier det. Dette dreier seg nemlig om en overslagsbevilgning og om rettigheter til undervisning. Det man slett ikke har gjort her, er å kutte på tilskuddene, slik at tilskuddssatsen til denne undervisningen ligger fast. Den ble endog økt i fjor etter å ha stått stille i veldig mange år. Det betyr at det utløses penger ut fra hvor mange som faktisk fyller kravene og får undervisning. Dette er en overslagsbevilgning, og det har vært mange debatter tidligere rundt hvordan vi trikser med dem i Stortinget. Noen kaller det «Harry-penger», og noen har andre begreper på det. Jeg skal ikke gå så dypt inn i hva Regjeringen sjøl har gjort med «sine» penger, både før og etter de la fram proposisjonen, hvordan de nå har forhandlet i ulike komiteer, og hvordan de har sjonglert litt med overslagsbevilgninger. Men det er altså ikke snakk om et reelt kutt. Hvis antall elever som melder seg er høyere, så er dette en overslagsbevilgning, og da vil det bli utbetalt med den satsen som ligger fast.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Hvis representanten Sandberg hadde tatt seg bryet med å lese SVs merknader, hadde han sett hva som står der. Der står det nettopp det at hvis man nå ikke greier å få tilført oppgaver og få samsvar mellom oppgaver og økonomi, og får på plass et system som gjør at man ser noen mening i de oppgavene som ligger igjen, og det er noen penger der, så er vår konklusjon også på det helt klar. Dette er en situasjon som ikke kan fortsette slik det ligger an til nå. Et skikkelig sykehusoppgjør til våren kan rette opp situasjonen. Men det bør ikke være noen overraskelse for en som har sittet i komiteen at SV har dette standpunktet. Det står i innstillingen. Når det dreier seg om de andre temaene som representanten Sandberg tok opp, vil jeg også be representanten Sandberg om å lese hva SV faktisk skriver når det dreier seg om integreringspolitikk. Vi er tvert imot ganske kritiske til mye av den politikken som har blitt ført – ikke på det grunnlaget som Fremskrittspartiet har, fordi Fremskrittspartiets politikk går jo ut på at det egentlig burde vært færre her, at det hadde vært best om de hadde reist, og at flest mulig skal være akkurat som oss. Det er et helt utopisk resonnement. Verden er ikke slik, og den kommer ikke til å være slik. Verden kommer til å være flerkulturell og mangfoldig. Dette er SVs utgangspunkt, og vi må møte det med positive tiltak. Vi ser utfordringene, men vi ønsker altså en langt mer aktiv politikk for introduksjonsprogram og introduksjonsstønad, og en aktiv politikk for bolig. Vi har presset på for at Aetat skal få virkemidler slik at de skal kunne gå inn med tiltak til arbeidsledige innvandrere veldig raskt. Vi har presset på for å få mer utdanning og språkopplæring. Vi har i det hele tatt lenge ønsket en politikk der vi skal være mye tydeligere og få folk reelt integrert, istedenfor at de skal sitte og vente og stirre i veggen i flere år før de kan få hjelp til å bli integrert i det norske samfunnet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
På mange måter er det vanskelig å kjenne igjen Kristelig Folkeparti fra de fire årene jeg tidligere har vært her og til i dag. Det er med ganske stor oppgitthet jeg registrerer at på områder der Kristelig Folkeparti før var støe både prinsipielt og i forhold til sin omsorg bl.a. for barn som har det vanskelig, nå er fraværende av omsyn til sine regjeringspartnere. Og jeg tenker spesielt på en gruppe som er viktig, og det er de enslige mindreårige asylsøkerne. Skal de behandles slik som våre barn, eller skal de behandles annerledes? Slik er det nå. Hvis et norsk barn er uten foreldre eller foresatte, har barnevernet ansvar for å ivareta barnets interesser, slik at barnet får omsorg, voksenkontakt og trygghet. Slik skal og bør det være for alle barn og ungdommer som er i Norge. Likebehandling av barn, uavhengig av hvem de er, er et viktig prinsipp og et helt nødvendig rettsgrunnlag for at noen av de mest utsatte barna i samfunnet skal få dekket sine behov. Så sent som i vår støttet Kristelig Folkeparti synet om at mindreårige, enslige asylsøkere skulle behandles på lik linje med norske barn i tilsvarende situasjon. Uten begrunnelse endrer de nå syn. Å gjennomføre et slikt prinsipp betyr faktisk store endringer, og det koster penger å ta ordentlig vare på barn. Ungdom i fri flyt, uten kunnskaper og tilhørighet i det norske samfunnet, er et lett bytte for dem som aktivt rekrutterer til kriminalitet, og det er strake vegen til ekskludering og fattigdom. Hvorfor har Kristelig Folkeparti endret syn på dette punktet. Dette er vesentlig. Og dersom Kristelig Folkeparti nå har tenkt å svare at de skal bruke fosterhjem, vil jeg bare minne om at det er et tiltak under barnevernet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Jeg har først lyst til å si at siste delen av statsrådens resonnement deles fullt og helt av SV. Jeg er også glad for at statsråden slo fast at avtalen som er inngått med partene i arbeidslivet om å redusere sykefraværet, står fast. At ytringsfriheten gjelder, er greit, men jeg vil spørre statsråden om han ikke mener at det er lurt at de som har inngått en slik avtale, i så fall benytter den med litt klokskap og omtanke, og ikke oppfører seg slik at det ved første korsvei sås tvil om den. Det er nemlig et flertall på Stortinget som kunne tenke seg å støte dette om ganske raskt hvis ikke Regjeringen nå står fast på avtalen og viser trygge holdninger til dette. Så til et annet viktig tema, og det er omstilling og privatisering. Vi i SV har lyttet med interesse til hva statsråden har sagt bl.a. i trontaledebatten, og vi har registrert at det har vært faglig tyngde og integritet i det statsråden har sagt, på tross av den store politiske uenigheten det er mellom SV og Høyre på dette punktet. Men vi frykter at statsråden er en ulv i fåreklær, særlig fordi vi nå ser hva som skjer i Stortinget. For her, i sene nattetimer, gjøres det vedtak der bl.a. Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet i samferdselskomiteen har vært med på å gjøre Posten, NSB og Luftfartsverket om til AS uten i det hele tatt å ha diskutert det med administrasjonen eller de ansatte. Og da har jeg lyst til å ta opp det statsråden sa i sitt innlegg i trontaledebatten: «Det fjerde og siste hovedprinsippet i moderniseringsarbeidet er at det må forankres hos de ansatte. Gode offentlige tjenestetilbud forutsetter entusiasme og pågangsmot hos dem som yter tjenestene. En prosess som de ansatte i verste fall er imot, og i beste fall bare halvhjertet er med på, vil ikke føre til målet. Vi vil derfor legge stor vekt både på å lytte til de ansattes organisasjoner og å trekke dem sterkt inn i arbeidet.» Vil statsråden følge dette opp i forhold til sine partikolleger og fortelle at en slik prosess som vi nå har vært vitne til, ikke er akseptabel?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Jeg skjønner at det faller en ung Høyre-mann veldig tungt for brystet at det er SV som har greid å sikre 40 pst. stipendandel til studentene, og at det er veldig vanskelig for dem å svelge. Men jeg kan forsikre representanten Gitmark om at det er mange korsveger før 1. november der vi kan få på plass flere penger, også til studentboliger. Den ene korsvegen er ved en omgrupperingsproposisjon som ligger til behandling i Stortinget nå. SV jobber for dette, og Høyre er invitert til å støtte det. Dessuten har vi et revidert nasjonalbudsjett på trappene. I den forbindelse er det veldig mange gode muligheter for dette. Prinsippet om å få økt stipendandelen er svært viktig for SV. Men vi er sjølvsagt ikke glad for at vi måtte kutte der. Vi ønsker tvert imot å jobb morgen, middag og kveld for å få flere penger til boligbygging, også til studentboliger. Bostedsløse var et tema i stad, i en dialog mellom SV og statsråden. Jeg må knytte noen merknader til det, for her er det spørsmål om å få på plass et mer aktivt system enn det vi har i dag. Både Stortinget og statsråden vet at kommunene ikke gjør jobben sin. Tvert imot oppfører kommuner seg nå, som Oslo kommune, som rene hushaier. Kommunene leier ut til markedspris og har ikke aktive nok virkemidler for å hjelpe de som er bostedsløse. SVs agenda har vært at staten skal være mye mer aktiv og gå inn og legge til rette virkemidler, nettopp fordi det her er et kommunalt apparat som svikter. Dette kan vi ikke sitte og se på. Det er faktisk folk som ikke har et sted å bo. Jeg vil utfordre statsråden igjen: Ser ikke statsråden at når det dreier seg om bostedsløse, er det faktisk behov for mer aktive virkemidler også fra Regjeringens og statsrådens side? Så til debatten om sykelønnsordningen. Jeg registrerer at statsråd Norman ikke vil gå inn og gi råd til en avtalepart. Jeg er sterkt uenig i det. Staten er en av avtalepartene her. Det er svært viktig at denne avtalen holdes, og at den ikke kludres med eller sås tvil om av noen av partene. Jeg oppfatter at staten har et klart ansvar for å rydde opp i dette og få på plass de partene som er der, og de får være så snille å la være å så tvil om dette på en så dramatisk måte som NHO har gjort i dag. Hvis ikke, vil den tvilen hefte ved det at dette egentlig også er Regjeringens agenda, men at den ønsker at NHO skal gå foran, og at den i Stortinget skal ha backing fra Fremskrittspartiet til å gå løs på dette ved første og beste anledning. Så her må jeg be statsråden gjøre mer enn bare stilltiende å akseptere at ytringsfriheten går over den avtalen som er inngått.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Først til bostedsløshet: Ja, SV mener vi må gjøre mer fordi folk faktisk er bostedsløse. Hvis det da er viktigere for Regjeringen å ha en struktur der kommunene gjør det og staten gjør det, er vi faktisk grunnleggende uenig. Folk har ikke noe sted å bo. Vi må gjøre noe, vi kan ikke sitte og se på det, og skyve det ansvaret mellom oss år etter år. Så registrerer jeg at SV og Senterpartiet er de eneste partiene som er enig med statsråd Norman i at det er behov for å gå gjennom Aetat, trygdeetat og sosialkontor. Han skal få vår helhjertede støtte til det, fordi arbeidslinja må være tilgjengelig for dem som trenger den mest. Det er et vesentlig poeng. Jeg er veldig forundret over at Arbeiderpartiet ikke er med på dette; jeg vet at de er det i sosialkomiteen – så her spriker det i alle retninger. Det er et tema til SV er opptatt, og som vi ikke har fått noen særlig støtte for nå. Det trengs faktisk et helhetlig lovverk mot diskriminering av funksjonshemmede i dette landet. Forholdene på arbeidsmarkedet tilsier det. Støtter Regjeringen dette synet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Det er til dette punktet. Jeg er enig i at dette skal avklares på forhånd. Jeg er nok uenig i presidentens syn her. Det er tydelig at en overskridelse på disse punkter sjølsagt ikke vil påvirke akkurat de rammene vi vedtar i dag, men det er en nødvendig fullmakt til Regjeringen for å kunne håndtere sitt ansvar. Imidlertid støtter SV dette punktet, slik at Regjeringen ikke behøver å være bekymret for at dette ikke blir vedtatt. Og sånn sett er vel ordenen gjenopprettet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Ja, det gjaldt det ene romertallsvedtaket vi står sammen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet om, og vi stemmer imot rammen.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2001-12-06:
Det er openbert stor usemje om kommunalbudsjettet for neste år, sjølv om alle er av den meininga at heile landet skal takast i bruk. Men det som undrar meg mest, er at Arbeidarpartiet, landets største parti, ikkje aksepterer at Stortinget har vedtatt rammene for budsjettet, ved å nekta å fordela midlar som faktisk er til rådvelde. Dette er etter Kristeleg Folkeparti sitt syn svært alvorleg og eigentleg ei bombe under budsjettordninga. Arbeidarpartiet si haldning vil sjølvsagt skapa store vanskar for alle mindretalsregjeringar. Ser ikkje den nyleg avgåtte finansministeren at dette vil vera øydeleggjande for den budsjettordninga som nettopp Arbeidarpartiet var så ivrig etter å få på plass? Så spørsmålet er om Arbeidarpartiet synest at det er OK at alle som er usamde i eit budsjett og ei ramme, for framtida skal agera slik Arbeidarpartiet no gjer.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2001-12-06:
Når ein fyrst skal skriva historie, kan ein like godt begynna med starten, for det var jo ESA som sa at ein ikkje kunne fortsetja med den arbeidsgjevaravgiftspolitikken som ein hadde. Ein måtte endra på det, og dermed vart det mange kommunar – 14 kommunar – som fekk sett opp arbeidsgjevaravgifta mens andre fekk ho sett ned. Det var uheldig for desse kommunane, og eg beklagar framleis at dei ikkje får den kompensasjonen som Stortinget hadde lova dei. Men det er jo kjekt òg at representanten Ranveig Frøiland, nabo og slekt elles og eg kan vera glade saman for at dei får noko, nemleg 20 mill. kr. Det er bra å ha slik einigheit før juleselskapa. Elles vil eg forsikra representanten Frøiland om at ho nok vil oppdaga at også denne regjeringa kjem til å driva ein aktiv politikk for distrikta. Det skal vi gjera på mange måtar, men ein må sjå ting i samanheng. Det er ikkje berre dei enkelte tiltaka som gjer at det vert ein god politikk for distrikta, det er samanhengen i politikken. Ved sida av at vi kjem til å ha og har mange hundre millionar akkurat til direkte distriksmessig støtte, vil altså ein betre kommuneøkonomi gje manøvreringsrom. Og forventa rentenedgang vil også gjera at kommunar og fylke er i stand til å prioritera det dei synest er viktigast, anten det er næringsfond eller det er regional samordning. Eg vil også leggja til – sidan eg fekk for lita tid i innlegget mitt – at eit nytt investeringsselskap på heile 2,5 milliardar kr umogleg kan vera utan verdi også for Distrikts-Noreg.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2001-12-06:
Eg er einig med replikanten i at fleksibilitet faktisk er nødvendig i forhold til ein arbeidsmarknad som er i endring, og som dei gamle reglane kanskje ikkje har adekvate svar på. At ein ikkje må vera stivbeint i forhold til desse reglane, er noko vi har påpeikt før, som representanten riktig påpeikte, og vi er også i ein merknad i innstillinga einige om å be Regjeringa sjå på moglegheitene for å endra dette. Men så skal det også vera ein stor gjennomgang. Det er slik at i regjeringsposisjon har ein ein litt annan setting. Ein har moglegheit for å snakka direkte inn i Regjeringa, og må ikkje vedta alt som ein meiner å ha synspunkt på. Det er då også bakgrunnen for at vi ikkje er med på det forslaget som ligg her frå Framstegspartiet, men vi har altså i merknader – og dermed eit fleirtal i denne salen – uttalt at det er nødvendig å sjå på ein viss fleksibilitet innanfor dette området. Og det betyr ikkje at arbeidsmiljølova skal svekkjast i forhold til arbeidstakarane.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2001-12-06:
Eg synest det er synd at SV ser det slik at dei ikkje kjenner oss igjen, og særleg på dette området trur eg det kjem av ei mistyding. For det fyrste vil eg seia at i praksis er faktisk barnevernet inne i nær sagt alle samanhengar når mindreårige asylsøkjarar er involverte. Og omsorg for barn som har det vanskeleg, vil vera, har vore og kjem alltid til å verta eit særs prioritert område for Kristeleg Folkeparti. No er det slik at barnevernet heller ikkje alltid klarer å løysa alle saker. Barnevernet har store problem, det er mange uløyste oppgåver som ligg på barnevernet sitt bord. Så å leggja tinga under barnevernet, betyr ikkje at tinga er løyste, og at problema er over. Eg kjem til å svara denne gongen slik eg har svart før, at det som er målet for oss, er at barn som er aleine i Noreg, skal plasserast i fosterheimar, få ei naturleg og god oppseding. Og når eg svarar det, er det fordi eg trur det er det beste for barnet. Organiseringa av dette har eg alltid vore mindre oppteken av enn dei faktiske resultata for det enkelte barnet. Eg kan lova representanten frå SV at dette kjem vi ikkje til å vera mindre aktive på enn før, anten vi er i regjering eller utanfor.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2001-12-06:
Eg rår regjeringspartia Høgre og Kristeleg Folkeparti til å stemma for forslaga nr. 1 og 2, der vi er medforslagsstillarar. Vidare rår eg dei sjølvsagt til å stemma for innstillinga og for I og II, men mot III.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2001-12-06:
Jeg er enig i det faktum at det er meget nødvendig med omstilling av en god del av de virkemidler som brukes i distriktspolitikken. Det er et faktum at vi på en del områder sitter på ordninger som krever mye administrasjon, og hvor det med rette kan stilles spørsmål om hva vi får igjen for det vi legger inn – like fullt som det er områder som fungerer godt. Jeg er enig med statsråden i at det grep Regjeringen nå gjør, tar sikte på å forsøke å forbedre de områder hvor man ikke har sett gode nok resultater, få opplegg som evaluerer den innsatsen man har satt inn, og så fortsetter man med de områder hvor man har positive erfaringer. Jeg vil også understreke at jeg hører til blant dem som har større tro på positive virkemidler, at vi legger inn incitamenter hvor man får lavere skatt, hvor man får lavere avgifter, hvor vi får renten ned, og hvor vi i det hele tatt skaper vilkår for et lønnsomt næringsliv også i distriktene.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2001-12-06:
Jeg skal aller først takke representanten Andersen for god støtte for mitt innlegg og samtidig berolige ham med at Høyre alvorlig skal overveie å støtte forslag nr. 9. Dette er klart i tråd med hva vi selv har som målsetting, også ut fra hva jeg uttalte i mitt innlegg om den saken. Jeg tror det er viktig å understreke atter en gang at vi mener virkelig at det er nødvendig med nye grep. Dette ble tidligere i dag bekreftet av representanten Schjøtt-Pedersen, som jo erkjente at en del av de virkemidlene man har brukt, ikke har fungert. Da må vi ikke gjøre mer av det samme. Da må vi våge å prøve nye virkemidler. Og jeg hører til blant dem som tror på en sunn konkurranseeksponering. Det er til forbrukernes beste. Derfor tar Regjeringen nå viktige skritt i forhold til å skape et momsnøytralt system, og så får vi se hvor raskt vi kan komme den veien.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2001-12-06:
Jeg har en relativt fersk fortid som kommunepolitiker, så jeg er godt kjent med retorikken som kommunepolitikere over hele landet nå kjører. Og jeg tror ingen vil påstå at det er så veldig mange kommuner som har mer enn nok penger; det tror jeg ingen norsk kommune vil påstå. Rapporten som representanten Holmås henviser til, kan vi vel i en parentes si er hentet fra Stoltenberg-regjeringens siste periode. Jeg vil vel påstå at med det budsjettet som nå foreligger, blir situasjonen litt bedre. Men jeg tror vi raskt skal bli enige om at den ikke er god nok. Det betyr at da må vi ikke ha ideologiske sperrer for å våge å prøve nye grep. Derfor bruker vi ord som konkurranseeksponering, derfor arbeider vi intenst med å få til momsnøytralitet, som gjør det mulig for kommunene å prøve nye løsninger og samarbeide for å få ned kostnadene og få mer verdi i de tilbud de gir sine innbyggere, uavhengig av om disse innbyggerne bor i små, mellomstore eller store kommuner. Hver innbygger er viktig. Men det stiller krav til oss på andre siden av bordet at vi legger til rette for at kommunene skal kunne drive godt. Og da er det ikke nok bare å øse ut stadig mer penger. Vi må kunne stille krav, og det er det vi forsøker å gjøre.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2001-12-06:
Aller først, for ordens skyld: Jeg anser de rammeuavhengige forslagene nr. 1 og 2 som fremmet for Stortinget, samtidig som komiteens anbefaling for rammeområdene 6 og 7 er fremmet for Stortinget. Fremskrittspartiets representant Per Sandberg berørte viktige områder i sitt innlegg, og jeg skal nøye meg med å kommentere et par forhold. Jeg må nok skuffe representanten Sandberg med å si at jeg ikke akter å sitte hele julen og se på video fra Farum. Derimot kan jeg berolige ham med at jeg har vært i Farum, og jeg har hatt en rekke møter med borgermester Peter Brixtofte. Han fremstilles nesten som spøkelseslignende her i landet, mens han gjør brakvalg i Farum kommune og helt klart har lyktes med å modernisere den kommunen. Vi er enige om at ambisjonen om et mer moderne Kommune-Norge krever større og bedre fokus på den enkelte innbygger, og det har de ikke minst lyktes med i Farum. Regjeringspartiene er i likhet med Fremskrittspartiet opptatt av modernisering av Kommune-Norge og behovet for et systematisk arbeid for å skape et mer rettferdig inntektssystem for kommunene. Jeg er enig i at staten de siste årene har skaffet seg en stadig sterkere kontroll over kommunenes inntekter, og at det i liten grad ligger incitamenter for kommunene til selv å påvirke sine inntekter, dog med unntak av at de kan innføre nye skatter og høyere avgifter. Jeg har særlig merket meg Fremskrittspartiets merknader rundt kommunesektorens inntekter og ønsket om tilbakeføring av deler av selskapsskatten. Mitt spørsmål til representanten Per Sandberg er derfor: Kan Fremskrittspartiet nå garantere at de, slik de tidligere har foreslått, vil være med regjeringspartiene på et forslag om å tilbakeføre en del av selskapsskatten til kommunene?
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2001-12-06:
President! Jeg ber om ordet til stemmeforklaring.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2001-12-06:
Tidligere i debatten ble det fra undertegnede uttalt atskillig sympati for det forslag som er gjengitt som forslag nr. 9, fremmet av Fremskrittspartiet. På vegne av regjeringspartiene varsler jeg med dette at vi ikke kommer til å stemme for forslaget. Vi viser til at Regjeringen arbeider med et hurtigarbeidende utvalg som skal behandle mulige ordninger for likestilling av egendrift og kjøp av tjenester, og som vil kunne fungere bedre enn momskompensasjonsordningen. Som kjent er det en litt tungvint ordning, og den innebærer stor forsinkelse. Med den begrunnelse kommer regjeringspartiene til å stemme mot forslag nr. 9, og vi anbefaler Fremskrittspartiet å gjøre dette forslaget om til et oversendelsesforslag.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2001-12-06:
Eg registrerer at representanten Hogsnes snakka mykje og relativt generelt om tenestetilbod. Det han ikkje nemnde med eit ord, var relativt sensasjonelle forslag frå Regjeringa Bondevik om ikkje å løyve midlar i det heile til kommunale næringsfond og heller ikkje løyve ei krone til regionale samordningstiltak. I den budsjettinnstillinga som vi no diskuterer, ser eg at regjeringspartia berre konstaterer at det ikkje finst løyvingsforslag frå Regjeringa på desse to områda, utan i det heile å argumentere for det som er Regjeringa sitt syn. Eg har registrert at det er sterke reaksjonar mot at Regjeringa har utelate løyvingar på desse viktige punkta, frå mange kommunepolitikarar, òg frå mange Høgre-folk, som er uforståande og oppgitte over at Regjeringa Bondevik kastar vrak på nødvendige midlar til å stimulere, til å leggje til rette og til å setje fart i nyskaping. Statsråd Solberg uttalte i Nationen den 21. november at regionale samordningstiltak «bidrar derimot bare til økt byråkrati». Då blir spørsmålet mitt til representanten Hogsnes: Deler representanten Hogsnes synspunkta til kommunal- og regionalministeren, eller har representanten andre motiv for den dramatiske fjerninga av løyvingane som Regjeringa har foreslått?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2001-12-06:
Statsråd Norman peika i innlegget sitt på at vi ser forsterka tendensar til aukande arbeidsløyse i landet vårt. For Arbeidarpartiet er det derfor avgjerande viktig å ha eit auka omfang på tiltaksplassane. Vi er særleg opptekne av dette fordi vi vil legge til rette for å kvalifisere folk for arbeidsmarknaden, som dei bør kome inn igjen på snarast mogleg. Eg føler at Regjeringa Bondevik er noko defensiv på dette feltet og stort sett nøyer seg med å foreslå auka midlar til dagpengar. Spørsmålet mitt til statsråden er derfor: Vil Regjeringa kome tilbake med forslag om å auke talet på tiltaksplassar i revidert nasjonalbudsjett? På ei rekkje område i samfunnet vårt manglar vi faktisk arbeidskraft. Det peika òg statsråden på i innlegget sitt. Eg meiner det er viktig å stimulere eldre arbeidstakarar til å stå lenger i arbeid enn det som no er situasjonen for mange. Noverande ordning for AFP legg opp til at ein kan tene inntil 4 000 kr pr. år utover pensjonen utan at det har negative økonomiske konsekvensar for dei det gjeld. Dette inspirerer ikkje til å bruke restarbeidsevna. Eg vil derfor spørje arbeidsministeren: Vil han medverke til at inntektsgrensa blir auka til 1 G for å motivere fleire arbeidstakarar til å bruke restarbeidsevna si?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Vi i SV syns, sammen med en haug vanlige folk over hele landet, at kommunene har altfor lite penger å drive skole, hjemmehjelpstjeneste og andre viktige samfunnsoppgaver for. Men Høyre og Kristelig Folkeparti syns kommunene har mer enn nok. Derfor skriver de i innstillingen at de «viser til den siste rapporten fra Det tekniske beregningsutvalget for kommunal og fylkeskommunal økonomi for november 2001 som fastslår at utviklingen i kommuneøkonomien peker i retning av stabilisering og forbedring». Men det er jo ikke det som står der i det hele tatt. Det står jo tvert imot: «Utvalget betrakter netto driftsresultat som den primære indikatoren for den økonomiske balansen i kommunesektoren. Utvalget er bekymret over den svake utviklingen i driftsresultatene de senere årene. Dette gjelder særlig fylkeskommunene og de større kommunene. Videre er utviklingen i brutto driftsresultat betydelig svakere enn utviklingen i netto driftsresultat, og netto utgifter til renter og avdrag er redusert samtidig som nettogjelden har økt.» Forstår ikke Høyre og Kristelig Folkeparti hva som står her? Eller velger de å lese Det tekniske beregningsutvalg som Fanden leser Bibelen, for å forsøke å snike seg unna et elendig kommunebudsjett?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Jeg tenkte jeg skulle si noe om noe som Per Sandberg har brukt mye tid på i komiteen, og som det er skrevet mye om i merknadene, men som det ikke ble sagt noe om i innlegget i det hele tatt. I budsjettinnstillingen skriver Fremskrittspartiet i sine merknader at «alle mennesker er født frie og like i verdighet og rettigheter, uavhengig av rase, farge, kjønn, språk, religion, opprinnelse eller oppfatninger». De skriver også at «et samfunn som bygger på likeverd må respektere menneskers ulike egenart, kultur, holdninger, erfaringer og livsførsel». Dette er jo kjempebra! Problemet er bare at det er ingenting i flyktningpolitikken og innvandringspolitikken til Fremskrittspartiet som henger sammen med akkurat dette. I forhold til f.eks. arbeidstillatelse skriver de bl.a. at en er nødt til å se på om enkeltes rettigheter må være svært begrenset, og at «det må gjøres flere og større unntak fra hovedprinsippet om like rettigheter» – med andre ord for folk som kommer hit for å jobbe. Om integrering sier de at det forutsettes at folk som kommer hertil, skal akseptere det norske samfunns kultur og bli en del av og ta del i det. Men dette er det jo flere grunner til å stille spørsmål ved om Fremskrittspartiet faktisk lever opp til. Mitt syn på norske verdier er at forskjellen på en imam som er for tvangsekteskap eller omskjæring, og mitt syn, og på mitt syn og synet til de aller fleste i Fremskrittspartiet er akkurat like stor. Og mitt syn er også det at jeg står nærmere en iransk opposisjonell ateist enn f.eks. ledere av enkelte deler av indremisjonen som ikke tillater kvinner å ha stemmerett i trossaker. Ser ikke Fremskrittspartiet at det her er et utrolig stort sprik?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Statsråden hadde en litt oppklarende uttalelse i forhold til replikken som kom i sted når det gjelder Husbanken. Men hun oppklarte jo egentlig bare det både jeg og flere andre har vært redd for, nemlig at man ønsker å omprioritere det Husbanken skal drive på med, med andre ord flytte utlånspenger fra byggevirksomhet over til etableringslånsvirksomhet – altså på en måte en ren førstehjemstankegang – samtidig som man strammer inn på rammene, slik som pilen på en måte pekte på i det budsjettet som Solberg nå la fram. Når man gjør begge disse tingene, gjør man akkurat det vi er redd for, nemlig at man flytter penger fra boligbyggingen, slik at det blir mindre penger til det. Da er rett og slett det ene spørsmålet mitt: Ser ikke statsråden at hvis man gjør akkurat dette, så vil det føre til en nedgang i boligbyggingen i Norge? Er ikke det kjempedumt? Det andre jeg skulle spørre om, gjelder det som nå står for døren, nemlig at det er en haug med mennesker som er bostedsløse til vinteren. Vi snakker om flere tusen. Dette er altså femte vinter på rad at dette tas opp fra Stortingets talerstol. Hvert år stemmes forslagene fra SV om å gjøre noe med dette ned, og det henvises istedenfor til at en skal komme med langsiktige tiltak, og at dette her er noe vi må jobbe lenge med. Dette er først og fremst et osloproblem, og tilfeldighetene vil ha det slik at de samme partiene som sitter med makten i regjering, også sitter med makten i byregjeringen i Oslo. Da er spørsmålet mitt: Kan ikke statsråden bare gjøre noe med dette? Kan ikke statsråden bare ordne opp og sørge for at det blir satt i gang noen strakstiltak. Her har man altså et budsjett hvor det er avsatt en masse penger til dette, riktignok mye mindre enn det vi vil – men det ligger penger der. Kan man ikke gjøre noe?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-06:
Jeg hadde tenkt å si tre ting på tre minutter. Det ene gjaldt ting jeg også var fornøyd med i forhold til den innstillingen vi har laget. Under mottoet «Det kommer i hvert fall noe bra fra Bergen» har vi fått komiteen med på Bergensmodellen, som er en måte å løse problemer i boligmarkedet på. Den innebærer at kommunen stiller med tomter og søknader om husbankmidler, at Husbanken stiller opp med lån og tilskudd, og at boligbyggelagene bygger og driver dette. Det er noe vi har tatt med oss fra Bergen. Det finnes en god del Høyre-styrte kommuner rundt omkring som mener at det ikke bør bygges flere sosiale utleieboliger, slik som vi helst kunne tenke oss, men så er dette et slags godt kompromiss mellom høyrekrefter og venstrekrefter. Det andre jeg skulle si, var tilknyttet en av de tingene som ikke har blitt nevnt her, men som det blir gjennomført kutt i, nemlig Arbeidstilsynet. Arbeidstilsynet avdekker bl.a. brudd på arbeidsmiljøloven. Jeg registrerer at det selvoppnevnte lov og orden-partiet, Fremskrittspartiet, synes at dette er et område man bør kutte 30 mill. kr på. De har fått gjennomslag for et kutt på 5 mill. kr i forhandlinger med Høyre. Jeg håper at Høyre fører disse pengene tilbake igjen så fort de kan. Jeg vil peke på de bruddene som skjer på arbeidsmiljøloven, spesielt innenfor hotell- og restaurantbransjen, der jeg selv jobber ved siden av å sitte på Stortinget. Det går an å lese om utestedet «Mono», der jeg jobber, i Dagbladet i morgen. I utelivsbransjen er det nemlig en nær sammenheng mellom brudd på arbeidsmiljølov og overtidsbestemmelser, utnyttelse av arbeidere, smugling av råvarer, regnskapssvik, hvitvasking av penger og organisert kriminalitet. Disse tingene henger sammen, og da blir det på en måte ekstra ille når det nå gjennomføres kutt i Arbeidstilsynet. Og så vil jeg si en ting til statsråd «ulv» Victor D. Norman i forhold til at han sier at han syns dette med a-effektivisering blir hausset noe opp. Spørsmålet er jo hvordan de ansatte kan stole på en regjering som den ene dagen har åpne armer og et bredt smil og sier at her skal det være plan over omorganiseringen og her skal vi lytte til arbeidstakere, når en i neste øyeblikk – over natten – ser det kommer en a-effektivisering. Er det rart man blir en smule skeptisk med hensyn til hvilke tanker som ligger bak dette? Jeg har på en måte en slags form for tiltro til måten disse tingene gjøres på, men det som nå skjer over natten, syns jeg minner mer om det som skjedde i England under Thatcher for to tiår siden.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2001-12-06:
Representanten Sandberg gjer, som resten av Framstegspartiet, seg ofte til talsmann for dei som har det vanskelegast her i samfunnet. Når det kjem til budsjettbehandlinga og ein verkeleg skal prioritere, så ser me alle kva Framstegspartiet ønskjer å prioritere. Det er skattelette til dei som har mest frå før. Arbeidarpartiet ønskte eit skikkeleg lyft i velferdspolitikken for dei vanskelegstilte. Arbeidarpartiet ønskte å gjere visse endringar, som også representanten Sandberg har gjort seg til talsmann for. Men eg berre konstaterer at Framstegspartiet valde ei anna prioritering. Når det gjeld arbeidsmarknadssituasjonen, var ikkje representanten Sandberg inne på det området i det heile i sitt innlegg. Me ser ein urovekkjande stigande tendens til auka arbeidsløyse i desse dagar. Framstegspartiets svar på dette er kraftige kutt innanfor generelle arbeidsmarknadstiltak, store kutt i Aetat og eit ønske om å liberalisere overtidsarbeidet. Og ikkje nok med det: Arbeidarpartiet foreslo i sitt budsjettframlegg eit nytt tiltak innanfor Aetat som skulle hjelpe dei som av ulike årsaker har problem på arbeidsmarknaden. Dette stoppa Framstegspartiet elegant, saman med Kristeleg Folkeparti og Høgre. Det er grunn til å spørje representanten Sandberg: Ønskjer verkeleg Framstegspartiet eit inkluderande arbeidsliv med plass til alle? Så er eg ganske forundra over det siste representanten Sandberg sa i sitt innlegg, om endringa på side 71 i innstillinga. Da innstillinga blei skriven, var Framstegspartiet med på den merknaden, slik at det var ein fleirtalsmerknad. Å kome tre, fire, fem dagar etterpå og seie at ein ikkje er med på fleirtalsinnstillinga på det området, synest eg er underleg. Om situasjonen hadde vore slik då innstillinga blei skriven, ville me kanskje ha vurdert å endre merknaden.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2001-12-06:
Eg har lyst til å starte med å takke for eit godt og konstruktivt samarbeid i komiteen mellom Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet. Representanten Karin Andersen har vore ein sterk bidragsytar til eit godt resultat, og me har fått stor grad av einigheit på mange vesentlege, gode politiske område. Representanten Andersen snakka veldig mykje om utdanning i sitt innlegg, og det set ein tidlegare utdanningspolitikar pris på. Eg er heilt einig med representanten når det gjeld viktigheita av utdanning i distriktspolitikken, ikkje minst når det gjeld å kvalifisere seg for arbeidslivet. I innstillinga er SV uklart på enkelte område. Eg skal ta for meg eitt område, og det gjeld bustøtteordninga. Der seier SV at dei i prinsippet er einig med Arbeidarpartiet og Senterpartiet i at bustøtta skal utbetalast månadleg, og ikkje som i dag med tertiale utbetalingar. Seinare i innstillinga seier SV at forslaget om månadlege utbetalingar vil slå uheldig ut for mottakarane av bustøtte, og så seier dei vidare at SV vil «videreføre dagens ordning med etterskuddsvis utbetaling tre ganger i året». Dette er litt forvirrande, og mitt spørsmål er: Kva meiner eigentleg SV? Det andre eg vil ta opp med SV, er forslaget om å løyve 584 mill. kr meir enn Bondevik-regjeringa når det gjeld butilskot til etablering, utbetring og utleigeboligar. Arbeidarpartiet er einig med SV i at her er det viktig å ta eit krafttak. Men blir ikkje dette berre eit slag i lause lufta når me veit at det ikkje finst planar ute i kommunane? Og spørsmålet blir faktisk kva for tiltak SV vil setje i verk for å få til ei sosial bustadbygging ute i kommunane.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2001-12-06:
Det er inga usemje om at ASVO-tiltak er sentrale og gode tiltak. Mange har mykje å bidra med berre dei får oppfølging og tilrettelegging ut frå eigne føresetnader. I lang tid nå har det vore ein diskusjon om kva slags løn, altså bonusløn, desse arbeidstakarane skal ha. Så langt, som elles i arbeidslivet, har dette vore ei sak mellom arbeidsgjevar og arbeidstakar. Forskjellen er at medan andre arbeidstakarar får løn t.d. under sjukdom, får desse arbeidstakarane trekk i løna ved fråvær. Dette opplever ein som svært urettferdig. Ei anna problemstilling er om den enkelte i ASVO-bedrift bør ha løn og ikkje trygd for den jobben som blir utført. Trygda kan i så måte overførast som lønstilskot til bedrifta. Eg veit at dette skjer i enkelte bedrifter i dag, men det gjeld berre etter samtykke frå den enkelte. Det kunne ha vore interessant å spørje statsråden om han har noko ønske om å ta eit initiativ i denne retninga. Til sist gjeld det ei eventuell auking av satsane til ASVO, slik statsråden har varsla i møte med komiteen. Dette er veldig bra, men eg føreset at ei slik auking i tilskotssatsane ikkje vil gå ut over det som er målsettinga, nemleg at nettoeffekten av nye tiltaksplassar skal vere på 1 750 nye plassar totalt. Eg ber om at statsråden kan stadfeste at det framleis står ved lag, at det skal vere ei målsetjing på netto 1 750 nye plassar totalt.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2001-12-06:
Det går mot slutten av ein lengre debatt. Eg har berre lyst til å knytte nokre kommentarar til noko av det som har blitt sagt i debatten i dag. For det første vil eg gjere merksam på den merknaden som Arbeidarpartiet har lagt inn i innstillinga når det gjeld tilsettingspraksisen i oljesektoren – som me finn veldig uheldig – og som i innstillinga har fått tilslutning frå Senterpartiet og SV, og faktisk – som eg trudde – òg Framstegspartiet. Nå har representanten Sandberg bekrefta at Framstegspartiet ikkje er med på den merknaden. Eg synest det er litt leitt at Framstegspartiet er med på å skape forvirring ved å – eg hadde eg nær sagt – gå ut og inn av ein merknad. I ei tidlegare replikkordveksling mellom meg og representanten Sandberg tok eg opp spørsmålet omkring det nye tiltaket innanfor Aetat som skal ivareta dei svakaste av dei svake på arbeidsmarknaden. Representanten Sandberg svarte at det kan løysast av private formidlingsselskap. Eg må seie at eg stiller meg svært undrande til det. Private formidlarar skal i utgangspunktet gjere butikk av det arbeidet dei held på med, og eg trur faktisk ikkje det er særleg interessant for private formidlingsselskap å formidle arbeid for dei svakaste av dei svake. Det kan vere ei tung gruppe å formidle, så eg synest det er leitt at Framstegspartiet, som er opptatt av dei svakaste, etter det dei gir uttrykk for, ikkje er med på det forslaget som Arbeidarpartiet har. Eg har lyst til å spørje statsråd Solberg om Husbankens rolle. Nå har ho avklart ein del forhold rundt dette, men dersom Husbanken skal fokuserast mot førstegangsetablerarar, er det veldig viktig at etableringslånordninga har ei stor ramme. Nå har me jo hatt etableringslån i ein del år, men det eg opplever, er faktisk at ein del kommunar ikkje tar opp etableringslån for vidare formidling til førstegangsetablerarar. Når om lag 100 kommunar faktisk ikkje tar opp etableringslån og gir innbyggjarane sine det tilbodet, blir det eit problem at me har ei ordning som ikkje omfattar heile landet på det området. Eg oppfordrar statsråden til å gi nokre signal om korleis ho har tenkt å løyse det problemet.