Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Aller først vil jeg benytte anledningen til å takke komiteen for et konstruktivt og spennende arbeid med budsjettinnstillingen samt de endringsproposisjoner komiteen har avgitt innstilling til, og som nå behandles. Budsjettinnstillingen er god, og jeg tror den mest sannsynlig vil bidra til en god og positiv utvikling i næringslivet, også for 2012, selv om framtidsbildet er høyst vanskelig å definere. Jeg tror budsjettinnstillingen også ivaretar verdiene av en fortsatt trygg og god utnyttelse av det naturen, og naturressursene, kan bidra med til fortsatt god verdiskaping i Norge. Rammene for dette er pakket inn i et økonomisk forsvarlig og godt budsjettopplegg. Et av våre hovedmål er å sikre arbeid til alle. Det handler om trygghet for inntekt, om verdiskaping, om fortjeneste, om skatt og fordeling. Det handler om velferd og mulighetene for å kunne leve gode liv. Jeg har en enkel erkjennelse: Vi har et langt bedre utgangspunkt, og langt bedre grunnlag, for å møte framtiden enn de aller, aller fleste. Jeg antar at de fleste i denne sal vil slutte seg til denne erkjennelsen. Med noen unntak er det bred tilslutning – en god samling – i budsjettinnstillingen om regjeringens næringspolitikk. Det gir et godt utgangspunkt. Målet med næringspolitikken er å legge til rette for god verdiskaping, lønnsomme og konkurransedyktige bedrifter og framtidsrettede arbeidsplasser over hele landet. Det skal vi gjøre i en tid da store deler av Europa rystes av økonomiske krisetider. Situasjonen tilsier at vi må sitte frampå stolen, observere detaljene om hvordan næringslivet berøres, og hvordan krisen utvikles der ute, og, dersom det blir nødvendig, sette inn riktige tiltak til rett tid. Vi har musklene, vi har viljen, og vi har evnen. Det har vi vist tidligere, og det er også flertall til å kunne snu seg raskt. Det bør være et godt utgangspunkt for 2012. Næringspolitikken er et bredt felt. Det handler om en helhet i samfunnet og samfunnets muligheter til å skape verdier. Vi har lyktes bra de siste 20 årene. Vi har hatt en verdiskaping som har vært høyere i Norges fastlandsøkonomi enn i USA, klart over veksten i OECD, og Norge har nå den høyeste verdiskapingen i Europa, med unntak av Luxemburg. Vi har den laveste ledigheten og den høyeste sysselsettingen, i tillegg til at vi klarer å bære kostnader som er om lag 50 pst. høyere enn våre konkurrenters. Det er et fantastisk resultat, men det krever også aktsomhet. Det viktigste spørsmålet er: Hva er grunnlaget for vår gode situasjon? Jeg tror det er tre elementer det er viktig å fokusere på. Det første er folkene og kunnskapen – og innsatsviljen til å produsere varer og tjenester smart og effektivt, slik at vi har høy produksjon. Kunnskapssamfunnet handler om at vi har et utdanningssystem som alle deltar i på like fot. At barna sitter i samme klasserom, tror jeg har stor betydning når vi overfører det til samarbeidskraften i næringslivet. Det andre elementet er at vi må forvalte våre naturressurser på en måte som tjener samfunnet og bygger opp under en samlet verdiskaping. Her har det stått en politisk kamp de siste tiårene mellom høyresiden og venstresiden i norsk politikk. Det tredje er betydningen av at ansvarlige arbeidstakere er organisert i en sterk fagbevegelse som en likeverdig part i forhold til arbeidsgivere. Det er etter mitt skjønn en underkommunisert suksessfaktor i den norske modellen, og som ikke må forrykkes i framtiden i forhold til skaperkraften. De som ikke forstår disse tre elementene og betydningen av dem, tror jeg heller ikke forstår begrunnelsen for den skaperkraften som tross alt er i det norske samfunnet. Brytes noe av dette ned, så brytes også noe av skaperkraften ned, er min vurdering i tiknytning til det. Det er en erkjennelse at gjennom de tre elementene går det et ganske skarpt, tydelig og klart politisk skille mellom venstresiden – Arbeiderpartiet – på den ene siden og høyrepartiene på den andre. Vi vil altså utvikle og bruke menneskenes ulikheter i en samlende skaperkraft, utnytte naturressursene til fordel for verdiskaping og framtidsrettede arbeidsplasser – ikke minst bygge videre på den norske modellen, hvor likevekten mellom arbeidstakere og arbeidsgivere er avgjørende viktig. Så noterte jeg meg at Fremskrittspartiet etterlyste en industripolitisk melding. Jeg skulle gjerne vært med på å legge fram en sånn melding, men jeg tror det ville vært vanskelig å lage en industripolitikk med Fremskrittspartiets utgangspunkt, der de faktisk tar avstand fra de tre elementene pluss en trygg økonomisk politikk. Så det er vanskelig å se for seg hvordan denne skulle blitt formet med Fremskrittspartiets utgangspunkt.