Iselin Nybø (Venstre), 2017-05-11:
I dag skal vi fatte et viktig vedtak for alle de familiene som Venstre mener gjør en av de mest verdifulle jobbene, alle de 11 000 familiene i Norge som har tatt på seg et offentlig foreldreskap på vegne av staten. Dette er familier som ønsker å gi omsorg til de ungene som av ulike grunner ikke kan bo hjemme hos sine biologiske foreldre. Veldig mange av disse ungene skal heller aldri flytte hjem igjen, men ha sin oppvekst hos den nye familien. Målet barnevernet har for disse fosterbarna, er å legge best mulig til rette for å skape nye og livslange relasjoner, at fosterbarnet får en ny familie de kan ha kontakt med også når de er voksne, at de kan etablere en ny og god tilknytning i trygge, forutsigbare og langvarige fosterhjem. Det er det vi ønsker at staten skal legge til rette for. Mange har vært sint på og opprørt over Nav i flere år. Allerede i 2014 stilte Venstre-representanter flere skriftlige spørsmål angående Navs praktisering av et regelverk som slår urimelig ut. Venstre har til og med bedt om en egen stortingsmelding for å gjennomgå vilkårene og rydde opp der det trengs. La meg bare kort si litt om hva Venstre har utfordret statsrådene Solveig Horne og Robert Eriksson på, tilbake i 2014. Da var det en enslig fostermor som ble ufør etter en trafikkulykke, og etter trafikkulykken kunne hun ikke jobbe lenger. Fordi hun hadde et fosterbarn boende, reduserte Nav uføregraden til 80 pst, og det framstår selvfølgelig som helt urimelig. Senest i går fikk vi beskjed fra denne fostermoren om at saken hennes fortsatt ikke er løst. Ungen bor fortsatt hos henne, men rent økonomisk lønner det seg for henne, som mor, å sende denne ungen vekk, og i dag lever de under fattigdomsgrensen. Ungen får bor der fordi moren ikke vil at hun skal flytte, men Nav gjør situasjonen vanskelig. Sånn ønsker vi jo ikke å ha det, og vi forventer at Nav rydder opp, og at både hennes sak og lignende saker blir løst. Vi hadde i utgangspunktet trodd at regelendringen til Nav hadde ryddet opp for dem som ble varig uføretrygdet og som også var fosterforeldre, for det går an å være en god forelder, yte omsorg og gi trygghet selv om en av ulike grunner ikke kan være i jobb. Det gjelder enten en blir uføretrygdet eller mottar dagpenger eller arbeidsavklaringspenger. Den direkte årsaken til at Venstre igjen satte fosterforeldrenes situasjon på dagsordenen, er denne familien fra Rogaland som flere har snakket om. Der er det en kreftsyk far som har mottatt et krav på nesten 300 000 kr fordi fosterhjemsgodtgjørelsen skulle ha ført til en avkorting av arbeidsavklaringspenger. Siden han ble syk, skulle han altså ha fått mindre godtgjøring som fosterfar – eller sendt vekk ungene. Ingen kan forstå at vi har et regelverk som til de grader gjør det vanskelig for ungene og for foreldrene – som ønsker å gjøre, og som gjør, en god jobb på vegne av fellesskapet. Vi vet at flyttinger er uheldig, og at dette regelverket, slik det praktiseres i dag, slår uheldig ut for rekrutteringen av fosterhjem, som det er et stort behov for i samfunnet vårt. Jeg er glad for at det nå er slutt på denne urimelige praksisen. Dette er en seier som er vunnet av enkeltpersoner, og da er det ekstra gledelig at vi kan vedta dette i dag, for det beskriver enkeltpersoners seier over et rigid og et urimelig Nav-system. Og selv om det er enkeltpersoner denne regelendringen kommer til gode, er det en viktig seier for alle fosterhjem i Norge.