Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-02-22:
En del talere på formiddagens møte var innom hvor mye større oppslutning det er om de nasjonale prøvene nå enn det det var da de ble innført. Det virket nærmest som om denne framgangen hadde dalt ned fra oven til stor jubel, men uten at det var oppmerksomhet rundt de spesielle tiltakene som ble gjort. Det er nemlig gjort mye med de nasjonale prøvene og måten de er gjennomført på. Det er helt riktig, som flere har vært inne på, at det var streiker, boikottaksjoner, store konflikter rundt de nasjonale prøvene da de ble innført. Det ble tatt prøvepause i 2006, og det var dialog med lærerorganisasjonene om hvilket tidspunkt i skoleåret det gir mening å gjennomføre de nasjonale prøvene, på hvilke trinn vi skal gjøre det, og på hvilken måte vi skal organisere det. Det var enighet om at man ikke skulle offentliggjøre for rangering, og det var også enighet om å skolere mer når det gjelder hva de nasjonale prøvene viser, og hva de ikke viser. Det er tidligere statsråd Øystein Djupedal som tok prøvepause, og det er bevisstgjøring om hva de nasjonale prøvene viser, som jeg tror nå gjør at flere ser at de kan ha nytte av det. Det er fremdeles slik at mange tror at de kan lese mer ut av resultatene av de nasjonale prøvene enn det man faktisk kan. Det er f.eks. slik at våre nasjonale prøver, f.eks. i motsetning til PISA, er våre nasjonale prøver. Alle spørsmål og oppgaver er offentlige. Det er fordi skolene skal kunne bruke dem og jobbe med dem etterpå. Men det betyr at det er vanskelig å sammenlikne over tid, mens når det gjelder PISA-resultatene, er det noen offentlige oppgaver, og så er det en del hemmelige oppgaver, som betyr at elevene får samme type oppgaver på alle prøvene etter hverandre. Det er altså begrenset hvordan det går an å måle utvikling over tid. Det som gir skolene viktig informasjon, er jo å måle seg opp mot et lands gjennomsnitt, måle kommunen opp mot et lands gjennomsnitt, og analysere hva resultatenes variasjon kan skyldes. Det har selvfølgelig også vært økt oppmerksomhet rundt fritak for nasjonale prøver. Det er riktig, det har vært en jevn økning i fritaket for alle prøvene fra 2007. Det har imidlertid også vært en jevn økning i andelen elever med enkeltvedtak om spesialundervisning som kan fritas, eller særskilt språkopplæring som kan fritas. En del av økningen kan finne sin forklaring i det, men ikke hele. Så spørsmålet er: Hva er det da som er bakgrunnen for at det er store variasjoner mellom kommuner og mellom fylker i forhold til hvordan man håndterer spørsmålet om fritak? Jeg mener det er interessant å jobbe videre med hvordan man forstår bestemmelsene om fritak, men jeg er ikke enig med forslagsstillerne i at det er et mål at flest mulig av elevene skal delta på de nasjonale prøvene. Grunnen til at det er et visst skjønn rundt deltakelse i forbindelse med de nasjonale prøvene, er at det for en del elever vil oppleves som et sammenhengende nederlag å bli satt til å løse prøver der de ikke har sjanse til å beherske svarene i det hele tatt. Grunnen til at vi har gode pedagoger – som vi var veldig opptatt av i den debatten som gikk i hele formiddag, nemlig lærerens kompetanse og muligheten til å vurdere – er at de skal ha et visst skjønn. Hvis de tror at en elev krymper av å ta en nasjonal prøve, skal lærerens skjønn bidra til å finne ut om det er fornuftig eller ikke. Hvis de ser at dette er en måte som kan støtte opp under opplæringen, skal det være mulig for læreren. Så er det selvfølgelig slik at noen kan kanskje spekulere i å frita mange elever, mens andre skoler har en politikk som går ut på at alle elevene skal være med fordi det er ekskluderende i seg selv ikke å delta. Her må vi diskutere oss fram til en mer nasjonal lik forståelse av hvordan man skal håndtere det, men jeg mener veldig bestemt at det må være et visst rom for skjønn til syvende og sist. Når det gjelder forslag nr. 3, om åpenhet om fritaksprosenter, så praktiserer vi samme åpenhet rundt fritaksprosenter som vi gjør rundt resultatene, dvs. på kommunenivå. Jeg tror det er det viktigste utgangspunktet for å diskutere hvorfor fritaksprosenten varierer. Vi kommer selvfølgelig til å se nærmere på om den måten vi i dag håndterer dette spørsmålet på, er hensiktsmessig.