Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-01:
Det er riktig som flere har sagt i debatten i dag, at selskapets egenkapital er styrket med 5 milliarder kr. Det er også riktig at selskapet er tilført en ny egenkapital på totalt 17 milliarder kr, inkludert aksjekapital. Det er derfor galt å si at selskapet er mishandlet på noen som helst måte. Det som imidlertid er et problem – som vi alle vet – er at dette er en del av et prokuratorknep som er brukt nettopp for å balansere statsbudsjettet. Dette skaper uforutsigbarhet, som selskapet ikke er tjent med. Utbytte går inn i budsjettindikatorene og hjelper således til å balansere og å avhjelpe finansministerens behov for å ha et budsjett hvor den underliggende utgiftsveksten ikke blir for stor, mens ny egenkapital eller ny aksjekapital er såkalt under streken-penger. Dermed kan man velge å gjøre det på denne måten. Det skaper uforutsigbarhet. Det skaper usikkerhet utad, bl.a. hos de aktørene som skal finansiere dette selskapet. Det kan selvsagt være riktig å ta ut mer enn 50 pst. i utbytte i perioder. Det kan være like riktig å ta ut mindre enn 50 pst. Det kan sågar være riktig ikke å ta ut utbytte i det hele tatt, men tilføre selskapet ny aksjekapital i enkelte perioder for å styrke det i en fase med store investeringer. Derfor er Stortingets retningslinjer om et normalutbytte på 50 pst. noe som selvsagt kan avvikes i perioder. Det utelukker jeg slett ikke. Problemet er at aksjeloven legger til grunn at det er styret og ikke generalforsamlingen som utøver det forretningsmessige ansvar. Det bør vi også ta konsekvensen av, på samme måte som vi har gjort det i aksjeloven når det gjelder private selskaper. Der slås det i § 8-2 fast – som jeg har sagt én gang tidligere i debatten – at utbyttet ikke kan fastsettes høyere enn det som styret foreslår overfor generalforsamlingen. Det er nettopp fordi man har tillagt styret et stort forretningsmessig ansvar. Det er altså eieren som gjennom strategiplaner, gjennom formålsparagrafen for selskapet, osv. fastlegger hva selskapets strategi skal være, hvilke forretningsområder man skal investere innenfor, og hva selskapets ambisjoner skal være. Dette skal eieren ha en oppfatning om. Det er en helt klar eieroppgave. Derfor er jeg uenig med SV i at det er gjennom utbyttepolitikk man skal fastsette eller legge rammen for selskapets virksomhet. Det skal man gjøre gjennom strategiplaner. Derfor ville det ha vært langt bedre om SV hadde bidratt til å legge en strategiplan for selskapet som tilsa at man ikke skulle investere i gasskraft, enn til å sikre 30 mill. kr til renseanlegg i Mo i Rana. Det er nødvendig å ha en sterkere politisk styring av kraftsektoren enn det vi har hatt de senere år. Det er derfor beklagelig at det er ESA som i størst grad styrer industrikraftpolitikken – i større grad enn vi gjør selv – og legger begrensninger på den. Det er beklagelig at det er Konkurransetilsynet som begrenser muligheten for at f.eks. Statkraft skal kunne opprettholde en høy norsk eierandel innenfor vannkraftsektoren, og at de lokale e-verk som kommer på salg, dessverre i altfor stor grad blir solgt ut. Nå hadde jeg gjerne sett at kommunene i langt større grad hadde valgt å beholde kraftverkene sine enn det de gjør. Men Regjeringens politikk overfor kommunene og innstrammingen i kommuneøkonomien har tvunget en god del av kommunene til å selge sine e-verk. Derfor er vi kommet i en situasjon hvor Statkraft også gjennom salg har økt sin egenkapital. Jeg synes det er sterkt beklagelig at vi i dag ikke har vært i stand til å få flertall for å legge rammer for utbyttepolitikken i statlige selskap som er på linje med det man har i private selskap. Når vi har tatt det skritt å deregulere de statlige selskapene og sagt at de skal drives ut fra rent forretningsmessige forhold, burde vi også lagt rammer som gjør at både kredittinstitusjoner og de som velger å gå inn i styrene i statlige selskaper, har sikkerhet for at de kan drive disse selskapene på samme måte som et hvilket som helst annet privat selskap. Så får Stortinget diskutere rammene for disse selskapenes virksomhet etter forslag fra de ulike regjeringer. Så får også Stortinget etter forslag fra Regjeringen diskutere hva som er et fornuftig utbytte å legge seg på i de ulike selskapene over tid. Men dette skal altså skje etter en anbefaling fra styret, hvor det etter min oppfatning burde vært soleklart at man ikke skulle overprøve det som styret sier er nødvendig ut fra en sunn forretningsmessig førsel.