Abid Raja (Venstre), 2014-05-13:
Ut fra replikkordskiftet, særlig mellom meg og representanten Kolberg, kan man få inntrykk av at vi nærmest er i en krisetilstand. Men så ille er det ikke. Jeg viser til det representanten Kolberg sa fra talerstolen her for noen minutter siden. Jeg slutter meg til det innholdet som han brakte fram her, og jeg vil også benytte anledningen til å gi ros til Arbeiderpartiet for at de i innstillingen er med på og vil stemme for alle ØSK-bestemmelsene – med unntak av den ene, der jeg håper at de vil snu, og stemme imot, men det skal jeg komme til etter hvert. Jeg vil også takke de øvrige saksordførerne for de andre kapitlene. Hva gjelder menneskerettigheter som er kategorisert som sivile og politiske rettigheter, vil Stortinget så å si samle seg med minst to tredjedels flertall for å vedta disse. Det er både riktig og nødvendig å gjøre, og det kan Stortinget og hele landet glede seg over. Hva gjelder menneskerettigheter kategorisert som økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter, ligger det an til at en rekke bestemmelser ikke blir vedtatt. Det mener jeg er veldig synd, og det er egentlig ingen valid grunn til å skille mellom disse menneskerettighetskategoriene. Det som blir vedtatt, skal vi glede oss over, men dessverre kommer vi ikke helt i mål. Vi i Venstre ønsker i utgangspunktet at alle disse økonomiske, sosiale og kulturelle rettighetene skal bli slått fast i Grunnloven. Det er særlig en bestemmelse i ØSK-rettighetene som jeg ønsker å henlede Stortingets oppmerksomhet mot. Det er forslaget om utdanning. Det er framsatt to forslag der. I det ene framgår det at barn har plikt til utdanning, i det andre at barn har rett til utdanning. Vi i Venstre vil stemme for bestemmelsen om at barn har rett til utdanning. Her kommer vi ikke til å stemme subsidiært for plikt. Jeg mener de øvrige partiene som er for pliktbestemmelsen i ordlyden, bør stemme subsidiært for rett til utdanning. Jeg skal grunngi mitt og Venstres syn. For det første mener jeg det ville være feil at Grunnloven skulle inneha bestemmelser om hva barnas plikter er. Grunnloven, som altså er pakten mellom de styrte og de styrende, er ikke stedet for å slå fast borgernes plikter, iallfall ikke barns plikter – å grunnlovfeste barns plikter. Videre: Opplæringsplikten påhviler foreldre og det offentlige. Skulle man først slå fast en plikt i Grunnloven vedrørende utdanning, burde det vært med foreldre som subjekt og ikke barn. Videre: Ved å slå fast at barn har rett til utdanning etter Grunnloven, vil også plikten framgå implisitt. Iallfall framgår det i komitémerknadene. Det riktige er at Stortinget vedtar at barn har rett til utdanning, og at barn har krav på det, og dermed må denne retten også oppfylles. Det var det ene. Det er også flere forslag til nye grunnlovsbestemmelser som ligger an til å ikke bli vedtatt. Jeg nevner noen få her. Det gjelder bestemmelsen om asyl, bestemmelsen om hvorvidt ytringsfriheten – i tillegg til det som allerede er nevnt, altså statsstyrelse og alt annet – også skal utvides til eksplisitt å gjelde religion, og videre at det skal framgå av Grunnloven at samer er et urfolk. Jeg var inne på i replikkordskiftet med Fremskrittspartiet at det skal stå eksplisitt i Grunnloven at statens myndigheter skal beskytte barn mot overgrep, misbruk og seksuelle overgrep. Jeg finner det merkverdig, og særlig med justisministeren i salen må jeg få lov til å si at det er merkverdig at Fremskrittspartiet vil stemme imot forslag til ny bestemmelse i § 104 fjerde ledd. Det lyder: «Statens myndigheter skal iverksette tiltak for å beskytte barnets personlige integritet, herunder beskyttelse mot vold, mishandling, seksuell utnyttelse og andre liknende forhold som kan skade barnet.» Jeg forstår det ikke: Hvordan kan det ha seg at Fremskrittspartiet, som er et selverklært lov-og-orden-parti, skal stemme imot dette? Jeg påkaller stortingsrepresentantene Per Sandberg, Jan Arild Ellingsen, Ulf Leirstein og Åse Michaelsen, som i en årrekke har framsatt kontroversielle uttalelser om hvordan forbrytere skal straffes – kjemisk kastrering m.m. har blitt foreslått, i hvert fall i media. Hvor er disse stortingsrepresentantene når denne bestemmelsen nå debatteres og skal vedtas? Skal de sitte i ro på sine kontorer og komme opp for å stemme med resten av Fremskrittspartiet at vi ikke skal vedta at staten skal iverksette tiltak for å beskytte barn mot seksuell utnyttelse? Jeg forstår det ikke. Det henger ikke på greip. Det andre jeg nevnte, var om bestemmelsen om ytringsfrihet skal utvides til eksplisitt å nevne religion. Akkurat nå var lederen av Senterpartiet her oppe. Her stemmer altså både Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti imot og muligens også Høyre. Det kan hende at Høyre har satt døren på gløtt, men det får vi avvente og se når stemmegivningen blir klar. Fremskrittspartiet stemmer imot selv om deres egen justisminister selv var med på å fremme forslaget da han satt på Stortinget i forrige periode. De stemmer imot selv om Anders Anundsen selv fremmet forslaget. Hvorfor de nå velger annerledes, er ikke godt å vite. Jeg antar Kristelig Folkeparti muligens stemmer imot for å beskytte sin religion mot kritikk, men med all respekt å melde så er det nærmest ingen ting igjen av kristendommen å kritisere eller endevende. Alt er ferdigdebattert, så å si. Det samfunnet står overfor, er andre religioner, og det er helt andre religioner som er på dagsordenen. De krever noe helt annet når det gjelder ytringsfrihet og vern mot ikke å bli diskutert – altså det motsatte av hva ytringsfriheten gjelder. Det var veldig bra at nåværende justisminister så dette og fremmet et forslag om at man eksplisitt skulle ta ordet «religion» inn i Grunnloven, slik at det står at kritikk av statsstyrelse og religion er tillatt. Men nå vil altså Fremskrittspartiet ikke stemme for det. Det er noe rart – veldig rart. Særlig i lys av karikaturstriden og den debatten som har vært i samfunnet de siste årene, skulle man tro at man nettopp ville framheve i Grunnloven at ikke bare frimodige ytringer om statsstyrelse, men også om religion er frie og tillatt. Dermed kunne alle representantene og presidenten selv med Grunnloven i hånda kritisere også religion og si at Grunnloven gir dette vernet. Kritikk av religion påkaller vrede, og selv her hjemme er folk redde for represalier om de kritiserer religiøse dogmer. Slik kan vi ikke ha det. Det var dette Fremskrittspartiets nåværende justisminister selv mente i forrige periode. Noen religioner krever attpåtil at mennesker som framsetter ytringer som noen tolker som blasfemiske, skal straffes. De krever forbud. Det kan vi heller ikke ha noe av i Norge. Selv om det er klart at religion implisitt også er omfattet av dagens ytringsfrihetsbestemmelse, er det ikke nevnt uttrykkelig, slik tilfellet er med kritikk av statsstyrelse. Jeg vil at Stortinget skal være med på å gjøre det tidligere stortingsrepresentant og nåværende justisminister gjorde, han foreslo at man skulle få religion nevnt helt konkret i bestemmelsen om ytringsfrihet. Jeg vet ikke hva som har skjedd i Fremskrittspartiets rekker, men jeg håper det blir oppklart i løpet av debatten. Det jeg også vil benytte anledningen til, er å si noen få setninger om dagens paragraf om samer. Det forslaget som ligger fremme i dag, er om vi skal slå fast i Grunnloven at samer er et urfolk. Det er alt i dag en bestemmelse i Grunnloven som sier at den samiske folkegruppen skal kunne sikre og utvikle sitt språk og sin kultur. Jeg mener, og det er det også andre partier som mener, at Stortinget gjennom Grunnloven skal slå fast at samer er et urfolk. Dette mener Venstre er en viktig handling som ikke koster noe budsjettmessig, men som vil ha en enorm symbolsk verdi for vår urbefolkning. Vi som storting burde unne vår urbefolkning dette. Det er nesten så det ville være noe smålig over det om vi ikke klarer å samle to tredjedels flertall for det. Til Høyre vil jeg si at Stortinget behandlet dette spørsmålet eller noe om dette, hvis representanten Tetzschner fikk det med seg, den 27. mars i år, altså for under to måneder siden, i innstillingen til Meld. St. 48 om Sametingets virksomhet. Da var det Høyres stortingsrepresentant Bjørn Lødemel som var saksordfører. Det framgår av merknadene: «Fleirtalet i komiteen, alle unnateke medlemene frå Framstegspartiet, viser til at staten Noreg opphavleg er etablert på territoriet til to folk, samar og nordmenn, og at begge folka har den same retten til og det same kravet på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk. Samane er eit urfolk som har folkerettsleg krav på eit særleg kulturvern.» Altså: Høyre med saksordføreren og tre andre medlemmer fra Høyre slår i mars i år fast at samer er et urfolk – for under to måneder siden. Så skal vi grunnlovfeste at samer er et urfolk. Det er kun det tillegget som skal komme inn i bestemmelsen som allerede finnes i dag. Så vil ikke Høyre følge det opp. Jeg får ikke dette til å stemme. De er jo en del av Stortinget i dag, disse fire stortingsrepresentantene. De hadde jo saksordføreren til og med. Det er under to måneder siden. Jeg vil også si noe om asyl. Fridtjof Nansen, som jeg nevnte tidligere, er en av våre virkelig store nasjonale helter. Han ble på grunn av sin innsats for flyktninger i 1922 hedret med det som må sies å være en av verdens mest prestisjetunge utmerkelser, Nobels fredspris. Nå kan dette stortinget slå fast at mennesker drevet på flukt har rett til å søke asyl. Vedtaket innebærer ingen endring i loven som omhandler hvorvidt du får bli i Norge eller ikke. Men det vil være en viktig symbolladet handling i Nansens ånd. For Fremskrittspartiet ville det være en fjær i hatten om det partiet var med på å grunnlovfeste dette. Det er to partier som ikke vil det. Jeg har i hvert fall notert meg at det er Høyre og Fremskrittspartiet. Hvis Fremskrittspartiet hadde gått inn for å gjøre dette, er jeg sikker på at Høyre ville fulgt etter. Men det ville i hvert fall være en stor fjær i hatten for Fremskrittspartiet, som noen ganger uriktig blir holdt fram som et fremmedfiendtlig parti osv. Om man gikk i bresjen og sa ja vel, greit, vi har tenkt oss om, og etter den pausen som kommer nå snart, går vi inn for å stemme for å ta dette inn i Grunnloven. Det er en konvensjon vi er bundet av. Det er en rettighet som finnes i dag, det er regulert i loven. Men det er også noe spesielt at Høyre ikke vil dette, at de heller vil stå sammen med Fremskrittspartiet i dette spørsmålet. Det å rettighetsfeste også de øvrige ØSK-bestemmelsene – være seg retten til helsehjelp eller vitenskapens frihet – har mange sagt noe om. Dette er viktige og vektige symbolske vedtak som sier noe om Norge som nasjon, og det er det Grunnloven også skal gjøre – si noe om oss som nasjon. Vi vil at det skal stå i Grunnloven at Norge er imot dødsstraff. Det står ikke noe sted at Norge er for dødsstraff. Likevel kommer vi til å vedta det, fordi det er tung symbolpolitikk at det står spesifikt nevnt i Kongeriket Norges grunnlov – vår konstitusjon. Vi vedtar mange symboler fordi de betyr noe. At Fremskrittspartiet ikke vil grunnlovfeste borgeres rett til helsehjelp, er det også noe særdeles umusikalsk over i forhold til hva de har båret fram i samfunnsdebatten ellers. Jeg håper at Stortinget og de respektive partiene, i den pausen som kommer nå, klarer å sette all partipolitisk prestisje til side, med den innstillingen vi har laget, senke skuldrene litt og forsøke å leve i det øyeblikket vi er i. Nå har vi muligheten til å gripe øyeblikket og rettighetsfeste de forslagene som er framsatt. Konkret vil jeg, ærbødigst, anmode representanten Martin Kolberg når det gjelder § 116: Dere er alene om det. To tredjedeler av Stortinget er imot. Vil virkelig Arbeiderpartiet være det partiet som ønsker å kunne sette Grunnloven til side? Vil man virkelig det? Det er ingen andre som vil det, og Advokatforeningens rettssikkerhetsutvalg har også advart mot det. Snu! Vis vei for de andre partiene! Vis at dere kan snu, så kan det hende at de andre også snur i de andre spørsmålene. Til Fremskrittspartiet og Høyre: Ja, dere bør i det minste – i tillegg til det dere allerede har tenkt å stemme for – stemme for bestemmelsen i § 104 fjerde ledd, som gjelder at staten skal sikre at barn ikke blir utsatt for f.eks. seksuelt misbruk og andre overgrep. Man bør få inn bestemmelsen om asyl, om samer, religion bør tas inn i ytringsfrihetsparagrafen, og helsehjelp bør slås fast i Grunnloven. Dette er et minimum av det man bør kunne forvente, og jeg håper virkelig at dagens stortingsrepresentanter griper denne dagen og slår fast noen påler som står seg både for vår samtid og vår ettertid. På den måten får vi en moderne lov som står seg over tid. Jeg har allerede tatt opp våre forslag tidligere, så jeg gjør ikke det nå.