Sonja Irene Sjøli (Høyre), 1998-10-20:
Jeg takker helseministeren for et fyldig og grundig svar. Som helseministeren sa, er et av hovedmålene for helsetjenesten i Norge at alle landets innbyggere skal ha lik tilgang til helsetjenester. Og han sier videre: Så langt har vi lyktes med dette gjennom etableringen av et offentlig og solidarisk helsevesen. Ja, har vi det? Jeg tror ikke de 270 000 som står i helsekø, opplever det slik. Virkeligheten er at helsetilbudet for mange oppleves vilkårlig og svært forskjellig, avhengig av hvor de bor. Hittil har det offentlige helsevesen vært betraktet som synonymt med rettferdighet og likhet. Realiteten er ulikhet. Helseministeren har vært i Storbritannia, og konkluderer med at han ønsker å holde seg informert om de erfaringer som vinnes med atskillelse av etterspørrer- og tilbyderrollen, dvs. at produsenten av tjenestene skilles ut, og at staten blir etterspørrer av tjenester på vegne av befolkningen. Jeg tror vi helt klart har noe å vinne på det. Dette vil styrke den overordnede politiske styringen som helseministeren og jeg er opptatt av. Men jeg syns at helseministeren bør være åpen for å vinne erfaringer i Norge, slik at vi kan få svar på mange av de spørsmål som er knyttet til en slik modell. Helseministeren er opptatt av eierskapet. Jeg er mer opptatt av den offentlige styringen – med 19 fylkeskommuner og fem regioner er det vanskelig å plassere ansvaret. Vi trenger en nasjonal helseplan. Dersom det offentlige får rolle som etterspørrer, vil det gi oss en klarere rollefordeling. Avgrensningen av fylkeskommunens rolle fremtrer i dag ikke særlig klart. For å si det enkelt: Politikerne kan begrense seg til å utforme overordnede mål og til strategiske helsepolitiske valg. Fagpersonell kan konsentrere seg om å gjøre pasientene friske. Jeg er glad for at helseministeren ser på mulighetene for å få denne effekten innenfor det offentlige. En slik rollefordeling vil gi oss økt offentlig styring, ikke svekket. Helseministeren sa: «Det er imidlertid all grunn til å forvente at økt konkurranse om tjenester i noen deler av landet vil bidra til at alternative organisasjonsformer og behandlingsteknikker prøves ut i konkurranse med det etablerte offentlige helsevesenet, og at denne form for tjenesteutvikling vil kunne gi … impulser til fornyelse av tjenesteproduksjonen i …helsevesenet. » Ja, nemlig, og det er denne effekten Høyre mener vi ikke kan la være å utnytte. Det vil være det samme som å si at vi vet at helsesystemet ikke fungerer som det skal, men at vi ikke ønsker å gjøre noe med det. Men vi må selv høste erfaring, ikke bare følge forsøkene i England og Sverige. Derfor fremmer jeg på vegne av Høyre et forslag hvor Stortinget ber Regjeringen ta et initiativ overfor fylkeskommunen for å få i gang prøveprosjekter, høste erfaringer i kontrollerte former og få en konkret evaluering av fordeler og ulemper. Jeg har merket meg at helseministeren har satt ned et utvalg som skal utrede de offentlige sykehus’ tilknytningsform i forhold til eierne. Begrunnelsen for utvalgsarbeidet er jeg enig i, men jeg er forundret over manglende dristighet i forhold til å vurdere det nåværende eierskap. Det vil begrense mulighetene til fordomsfritt å kunne vurdere mulighetene for private til å eie og drive sykehus under forutsetning av at tjenestene er offentlig finansiert.