Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-14:
De funksjonshemmede i utviklingsland er blant verdens aller mest vanskeligstilte mennesker. De blir ofte oversett. De blir diskriminert, og de får liten plass i de fleste rike lands utviklingspolitikk. Det skjer særlig når utviklingspolitikken domineres av nasjonenes interessetenkning i stedet for verditenkning om alles menneskeverd og rettferdig fordeling. I fjor ble funksjonshemmedes plass i norsk utviklingspolitikk grundig evaluert av Nordic Consulting Group. Konklusjonen var relativt kritisk. De funksjonshemmedes situasjon og rettigheter har blitt tillagt liten vekt i norsk utviklingspolitikk de senere årene. Rapporten hevder at under 2 pst. av norsk bistand har inkludert funksjonshemmede. Derfor får regjeringen kritikk for å neglisjere en stor gruppe mennesker i fattige samarbeidsland. Dette er ikke godt nok. Derfor vil jeg gi honnør til representanten Gustavsen som har reist denne interpellasjonen. Jeg håper at vi alle – på tvers av partiskiller – bruker denne anledningen til å gi et klart signal om å inkludere de funksjonshemmede sterkere i norsk utviklingspolitikk i årene som kommer. Jeg hadde store forhåpninger om at den nye stortingsmeldingen, Dele for å skape, skulle støtte evalueringen og gi konkrete og forpliktende løfter om et løft for de funksjonshemmedes plass i norsk utviklingspolitikk. I en melding om rettferdig fordeling burde dette stå sentralt. Jeg øynet et håp om det da jeg på side l8 i innledningskapitlet så ordet «funksjonshemmede» nevnt i en avsnittsoverskrift om rettigheter. Det sto to setninger om saken, og det er verdt å lese opp: «Norge støtter rettighetsarbeid for funksjonshemmede direkte, for eksempel gjennom å støtte funksjonshemmedes interesseorganisasjoner. Arbeid for funksjonshemmedes rettigheter vil særlig prioriteres innen relevante områder som utdanningsbistand, humanitær bistand, helse og i kvinnesatsingen.» Dette beskriver vel mest hva Norge allerede gjør – i beskjedent omfang – men siden det sto i innledningskapitlet, regnet jeg med at de to setningene ville bli fulgt opp av mer konkrete forpliktelser senere i meldingen, i kapitlene der man går grundigere inn i viktige utviklingsoppgaver. Men jeg må si at jeg ble skuffet: En slik utdypning er ikke å finne i meldingen. Fra Kristelig Folkepartis side regner vi med at komiteen vil vurdere å gi noen utdypende merknader om dette i sin behandling av Meld. St. 25 for 2012–2013 om utviklingspolitikken. I år blir FN-konvensjonen om rettighetene til mennesker med nedsatt funksjonsevne ratifisert av Norge. Norge vil da få forsterket sine folkerettslige forpliktelser i arbeidet for funksjonshemmede. Dette må bli fulgt opp av noe mer enn ord og dialog, selv om også det hører med. Det er ikke nok når det i Meld. St. 25 for 2012–2013 står: «Det er hvert lands eget ansvar å ivareta sine innbyggeres rettigheter, men norsk utviklingspolitikk skal vektlegge og støtte opp om dette arbeidet i den internasjonale og nasjonale dialogen.» Denne debatten viser at Stortinget har større forventninger enn ord og dialog. Bistandsbudsjettet gir rom for større innsats i kampen for de funksjonshemmede. Flere frivillige organisasjoner har pekt på dette. Atlas-alliansen, UNICEF Norge og Plan Norge har i et eget brev til komiteen tatt opp behovet for å løfte arbeidet for de funksjonshemmede. Dette støtter vi fra Kristelig Folkepartis side helhjertet opp om, og vi håper det kan bli bekreftet gjennom Stortingets behandling av den utviklingspolitiske stortingsmeldingen senere i vår.