Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-12:
Regjeringa er svært opptatt av vilkårene for kraftforedlende industri i Norge. Kraftforedlende bedrifter er hjørnesteinsbedrifter i mange lokalsamfunn og står for viktige arbeidsplasser i distriktene. Regjeringa har stor oppmerksomhet på at denne industrien skal ha rammevilkår i Norge som er minst på høyde med de vilkår industrien har på kontinentet. Vi har derfor utført et grundig utredningsarbeid om kraftforedlende industri de siste to åra. Deler av dette arbeidet ble omtalt i revidert nasjonalbudsjett 2007. Gjennomgangen viser at det står forholdsvis bra til med store deler av kraftforedlende industri. Imidlertid er det enkelte deler av industrien som har en vanskeligere konkurransesituasjon. Konkurransedyktig tilgang til kraft er et svært viktig konkurranseparameter i denne industrien. Store deler av industrien har sikret seg forutsigbar og langsiktig tilgang på kraft gjennom kommersielle avtaler og egenproduksjon. Dette betyr at sjøl om de myndighetsbestemte kraftavtalene i hovedsak løper ut i perioden fram til 2011, vil det meste av industrien ha god langsiktig kraftdekning. Bedriftene innen primæraluminium, ferrolegeringer og treforedling har dekket omtrent 80 pst. av det totale forbruket gjennom slik tilgang til 2020. Imidlertid er det enkelte kraftforedlende bedrifter som ikke har tilstrekkelig langsiktige avtaler. Eventuelle nyinvesteringer mangler naturlig nok også kraftdekning gjennom langsiktige avtaler. Også på andre områder har kraftforedlende industri gode vilkår i dag. Kraftforedlende bedrifter tilknyttet sentralnettet betaler i gjennomsnitt om lag 1 øre/kWh i nettleie, til sammenlikning med alminnelig forbruk som betaler rundt 24 øre/kWh i gjennomsnitt. Industrien er også i stor grad fritatt for elavgift som er på over 10 øre/kWh. Videre har industrien god mulighet til å få betalt for sin fleksibilitet. Generelt kan fleksible forbrukere tjene på å bruke mer strøm når strømprisen er lav. De kan også delta i spesielle ordninger Statnett har for å sikre forsyningssikkerheten, energiopsjonsordninger og effektopsjonsordninger. Regjeringa følger utviklingen rundt kraftforedlende industri i aktuelle EU-land og i EU sentralt. Blant annet har spørsmålene vært tatt opp med EUs energikommisær Piebalgs. EØS-avtalens statsstøtteregler setter strenge begrensninger for tiltak overfor den kraftforedlende industrien. Fra flere hold har det vært påstått at EU har gitt medlemsstatene et utvidet handlingsrom til å utforme ordninger som innebærer nye subsidier. Videre har det vært hevdet at det på EU-nivå er satt i verk egne tiltak for denne industrien. Regjeringa har imidlertid ikke funnet holdepunkter for dette. Jeg og min forgjenger har hatt en aktiv prosess med ESA for å avklare muligheten for egne norske ordninger for krafttilgang til denne industrien. Disse møtene har bekreftet at EØS-avtalen ikke gir rom for myndighetsbestemte kraftkontrakter. Sjøl om tida har gått ut for myndighetsbestemte kraftkontrakter med priser under markedsnivå, har Regjeringa stor oppmerksomhet på vilkårene for den kraftforedlende industrien. Vi er opptatt av at vi fortsatt skal ha en betydelig kraftforedlende industri i Norge. Regjeringa ønsker å legge til rette for at de kraftforedlende bedriftene har gode vilkår i Norge også i framtida. For å nå målet om fortsatt å ha en sterk kraftforedlende industri i Norge er det tre forhold som er viktige: kraftpriser, gode, generelle rammevilkår og langsiktige rammevilkår. Det er avgjørende at den totale kraftbalansen og leveringssikkerheten er så god som mulig. Vårt mål er at Norge skal bedre kraftbalansen betydelig, og dette er absolutt viktigst for å sikre levedyktig kraftindustri i Norge. Den varslede satsinga på mer og gjerne fornybar energiproduksjon er det viktigste grepet for å sikre industrien i Norge. Regjeringa ser svært positivt på at det er inngått et stort omfang av kommersielle kraftavtaler. De fleste avtalene er inngått med Statkraft SF, men det er også inngått avtaler med andre selskaper, som f.eks. svenske Vattenfall. Regjeringa gir klart uttrykk for en ambisjon om at denne utviklinga fortsetter, noe bl.a. eierskapsmeldinga, St.meld. nr. 13 for 2006-2007, sier: «Statkraft skal innenfor EØS-regelverket arbeide for å møte industriens behov for stabil og langsiktig kraftforsyning. Nærings- og handelsdepartementet forutsetter at Statkraft blant annet utviser en høy grad av fleksibilitet ved å sette sammen bilaterale avtaler bestående av flere elementer som produktpris, valuta, indekser, fleksibilitet med hensyn til uttak og energipris»(…) (…) Kommersielle avtaler gir gode muligheter for individuelle tilpasninger. Et eksempel på slike tilpasninger er kontrakter der prisen svinger avhengig av produktpriser. Industribedriftene har i dag store muligheter til å skaffe seg kraft til gunstige vilkår i form av langsiktige, kommersielle avtaler med individuelle tilpasninger. Jeg understreker at det inngås mange kontrakter i disse dager. Det er stor aktivitet på dette området. Representanten Kristiansen gir derfor et feilaktig inntrykk når han antyder at dette ikke finner sted. Sjøl om det i dag ikke ser ut som EU vil åpne for egne kraftordninger for denne industrien, vil vi følge utviklinga nøye. Vi vil også søke å påvirke eventuelle prosesser i EU, slik at det kan skapes handlingsrom for nye tiltak for kraftkrevende industri generelt i EU. Det blir fra næringspolitisk hold i EU framsatt krav om bedre vilkår for kraftkrevende industri, men det syns som om disse i dag må vike for konkurranse- og miljølovgivning. Jeg kan ikke forskuttere Regjeringas forslag til statsbudsjett for 2009. Regjeringa vil i budsjettarbeidet vurdere flere elementer som kan inngå i en industrikraftløsning. I en slik løsning kan det inngå å videreutvikle de eksisterende energieffektiviseringsprogrammene rettet inn mot kraftforedlende industri. Målet med dette er å stimulere til miljøinvesteringer, som går lenger enn de krav som i dag stilles etter miljølovgivningen. Støtteordningene skal bidra til å realisere prosjekter som ellers ikke ville blitt utløst, og som gir mest mulig utbytte i produsert eller spart energi pr. investert støttekrone - m.a.o. Enova-modellen. Det kan i dag gis støtte til bedrifter på 200 000 euro over tre år uten at det kommer i strid med EØS-regelverket. Regjeringa vil derfor se på mulighetene for en ordning med målrettet støtte til små og mellomstore bedrifter innenfor kraftintensiv industri innenfor disse rammene. Særlig for nyinvesteringer er avskrivningssatser viktig. Prinsippet for fastsettelse av avskrivningssatsene er at avskrivningene skal gjenspeile det reelle verdifallet på kapitalen. Dette prinsippet er viktig for å bidra til økonomisk fornuftige investeringer og unngå skatteplanlegging. Innenfor dette prinsippet vil Regjeringa vurdere om ny informasjon tilsier at avskrivningssatsene og inndelinga av saldogrupper bør gås gjennom. Kraftforedlende industri har lav nettleie fordi den ofte tar ut kraft fra sentralnettet eller regionalnettet, og ofte er gunstig lokalisert i nærheten av kraftproduksjonen. Med bakgrunn i dette er det mye som tilsier at nettleien for den kraftkrevende industrien bør kunne reduseres ytterligere. Til sist vil jeg komme med en oppfordring til industrien. Industrien i Finland og Frankrike samarbeider om industrielle løsninger på kraftsida. Olje- og energidepartementet vil med det første reise med en delegasjon fra bl.a. LO og NHO for å se nærmere på de samarbeidsløsningene finsk, fransk og også belgisk industri har valgt. Industrien i Norge kan dra lærdom av industrien i disse landene og samarbeide om å bygge ut eller kjøpe inn kraft dersom de mener at dette er hensiktsmessig. Hvis industrien kommer opp med konkrete forslag, vil sjølsagt Regjeringa vurdere om staten skal gå inn som partner, forutsatt at industrien sjøl mener at dette er ønskelig.