trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-01-16:
La meg få lov til å takke for svaret. Men den viktigste årsaken til at Ulvik herad har tatt opp spørsmålet om «ufrivillig liten», er at de mener at de bør krediteres for det store stykke arbeid og de ressursene de faktisk la ned i tråd med bestillingen fra storting og regjering om å ta det som tidligere statsråd for området, Jan Tore Sanner, omtalte som nabopraten. At resultatet ikke ble som forventet eller ønsket, kan ikke Ulvik herad diskrediteres for. Situasjonen nå er jo slik at Fylkesmannen i Hordaland har en annen oppfatning enn det statsråden gir uttrykk for, der Fylkesmannen også i brevs form omtaler heradet som at de frivillig har plassert seg i en situasjon der de er en liten kommune, og at man burde ha gjort en bedre jobb enn man gjorde. Er statsråden enig i at Ulvik herad har lagt ned et stort stykke arbeid, og er man enig i at det er greit at Fylkesmannen omtaler kommunen på den måten man gjør?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-01-16:
Igjen må jeg få lov til å takke for et klart svar fra statsråden. Jeg antar at også Fylkesmannen i Hordaland lytter til spørretimen i Stortinget og får med seg dette signalet, og kanskje justerer sin måte å uttrykke seg på, i tråd med det statsråden gir uttrykk for. Det er riktig som statsråden sa, at det fikk økonomiske konsekvenser for en del kommuner at man ble stående som liten kommune etter omleggingen av inntektssystemet. Et flertall på Stortinget har også sagt klart fra om at man ikke ønsker å bruke inntektssystemet til å straffe kommuner som blir stående som små. Det forutsetter jeg at statsråden følger opp. Jeg oppfatter at man nå skal sette ned et utvalg som går igjennom inntektssystemet i kommunene. Hvilke føringer vil statsråden legge for det utvalgets arbeid – vil det bli på en slik måte at man følger opp flertallet i Stortinget om at inntektssystemet ikke skal straffe kommunene, basert på at man blir stående som liten kommune?
Monica Mæland (Høyre), 2019-01-16:
Jeg tolker representantens spørsmål slik at det handler om kompensasjon for å være ufrivillig alene. I kommunereformperioden var det flere kommuner som ville slå seg sammen med andre, men uten at nabokommunene ønsket det samme. Flere av disse kommunene tapte på de endringene som ble gjort i basistilskuddet og småkommunetillegget fra 2016 til 2017. Det ble selvsagt opplevd som en uheldig konsekvens av endringene i inntektssystemet for dem som faktisk ønsket sammenslåing. I kommuneproposisjonen for 2018 ble det lagt fram forslag om kompensasjon til disse kommunene, og etter Stortingets vedtak i kommunereformen våren 2017 ble det derfor fordelt om lag 36 mill. kr til 23 kommuner som sto ufrivillig alene etter kommunereformen. Vurderingene av hvilke kommuner dette gjaldt, ble gjort av departementet i samarbeid med fylkesmannsembetene. Gjennom denne kompensasjonen fikk kommunene kompensasjon for deler av det de tapte på endringene i basistilskuddet og småkommunetillegget fra 2016 til 2017. Ulvik kommune ble av departementet vurdert å være en av kommunene som ble stående ufrivillig alene etter kommunereformen. Ulvik tjente imidlertid på de endringene som ble gjort i basistilskuddet og småkommunetillegget fra og med 2017, og kommunen fikk dermed ikke kompensasjon gjennom denne ordningen. Ulvik kommune har en høy verdi på strukturkriteriet, som er et kriterium som brukes for å si noe om graden av frivillighet på smådriftsulempene. De vurderes derfor å ha ufrivillige smådriftsulemper, som de får full kompensasjon for også etter endringene i inntektssystemet i 2017. Regjeringen har for øvrig fortsatt økonomiske virkemidler for kommunesammenslåing. Dersom Ulvik mener at utfordringen med å være liten er stor, på tross av kompensasjonen de får for ufrivillige smådriftsulemper, oppfordrer jeg dem selvsagt til å ta opp denne debatten på nytt.
Monica Mæland (Høyre), 2019-01-16:
Jeg er kjent med Fylkesmannens brev, men det er også slik at dette brevet ikke omhandler kompensasjon, slik at Fylkesmannen har gjort en annen vurdering enn departementet. Jeg har nå redegjort for departementets vurdering. Ulvik har lagt ned et stykke arbeid. Resultatet ble ikke slik som de hadde forventet, men de har altså ikke hatt noe tap på dette, og derfor får de ikke kompensasjon. De har faktisk hatt gevinst med det nye systemet, fordi de har distriktsulemper, slik at man blir selvfølgelig ikke kompensert for tap man ikke har. At Fylkesmannen og departementet gjør ulike vurderinger, ja, det skjer fra tid til annen i ulike sammenhenger. Det har vi sett også i grensejusteringssaker. Men vår vurdering er at de står ufrivillig alene, og at de har gjort en jobb. Og vi ser gjerne at de fortsetter den jobben hvis de finner grunnlag for det.
Monica Mæland (Høyre), 2019-01-16:
Nå er ikke det mandatet klart ennå, så det må jeg komme tilbake til. Men jeg kjenner jo godt til Stortingets vedtak, og jeg må bare si at jeg er fullt ut tilhenger av et system som er mest mulig objektivt, som har legitimitet, som folk forstår, og som alle kan forholde seg til. Vi kommer etter 1. januar 2020 fortsatt til å ha 356 kommuner – altfor mange, spør du meg. Men det skal ikke inntektssystemet drive fram endringer i; det skal man gjøre fordi man ser seg tjent med det. Man skal verken vinne eller tape på et inntektssystem – det skal være mest mulig objektivt. Men så er det slik at vi har noen faktorer som skal demme opp for at en f.eks. har store arealer, at en har store distriktsulemper, at en har stor avstand til tjenestetilbudet. Det har vi ønsket fordi vi har spredt bosetting, og fordi vi ønsker å ha bosetting i hele landet. Så vi får komme nærmere tilbake til det, men mitt svar vil være et mest mulig objektivt system som har legitimitet.
Monica Mæland (Høyre), 2019-01-16:
Styret i Helse Møre og Romsdal vedtok 4. desember 2018 et budsjett for foretaket for 2019. Samtidig ble administrerende direktør bedt om å legge fram en plan for kostnadsbesparelser, tilsvarende 200 årsverk med økonomisk effekt, så tidlig som mulig i 2019. Styret ba om å få forelagt en gjennomføringsplan for vedtatte budsjettiltak i et styremøte i januar 2019. Forslaget ble i styremøte i Helse Møre og Romsdal i går presisert til en kostnadsbesparelse på 131 mill. kr, i stedet for antall årsverk. Det er styrets ansvar å fastsette budsjett og sørge for organisering av foretakets samlede virksomhet. Styret skal føre tilsyn med at virksomheten skjer innenfor fastsatte rammer. Når styret i Helse Møre og Romsdal 4. desember stilte konkrete krav om bl.a. nedbemanning, opplyser Helse Midt-Norge at det må ses i lys av at foretaket over flere år har brukt mer enn det inntektene gir grunnlag for, og at det er helt nødvendig å få gjennomført tiltak som sikrer at tjenesten kan ytes innenfor de økonomiske rammene framover. Helseministeren er orientert om at neste styremøte er 24. januar, og at helseforetaket ønsker åpenhet om situasjonen og områdene det ses på. Det er lagt ut informasjon om hvilke hovedområder de ønsker å starte omstillingsprosjekter innenfor, samt informasjon om hvilke foreløpige tiltak som blir vurdert. For flere av tiltakene blir det opplyst at det må gjøres nærmere vurderinger før tiltak kan foreslås. Styresaken med endelige forslag fra administrerende direktør er, etter hva helseministeren er informert om, ikke klar. Men det er fullt mulig å forstå at situasjonen oppleves som krevende for både pasienter og ansatte. Helse Møre og Romsdal og Helse Midt-Norge har ansvar for å levere forsvarlige tjenester til befolkningen. Regjeringen legger til grunn at omstillinger gjennomføres slik at man sørger for at det ansvaret fortsatt er oppfylt.
Monica Mæland (Høyre), 2019-01-16:
Først til helseministerens oppholdssted. Det kjenner ikke jeg mer til enn spørreren. Jeg er blitt bedt om å tre inn, og det hender det at vi gjør for hverandre. Så det skal jeg ikke svare for, men jeg går vel ut fra at spørreren har rett i oppholdssted. Når det gjelder forholdet til Helse Møre og Romsdal, er det styrets ansvar. Det ansvaret må styret ta på alvor, og vi forventer selvfølgelig, som jeg sa, at det skjer innenfor de rammer som er fastsatt. Men jeg ønsker å legge til at når det gjelder Helse Midt-Norge, har de hatt positive resultater siden 2008. De forventes også å ha positive resultater for 2018. Så er det ikke staten som har satt resultatkravene, det er det helseforetakene som gjør. Vi forholder oss til at styret gjennomfører det de mener er nødvendig, og så kan jeg ikke spekulere i hvilke tiltak det kan bli.
Monica Mæland (Høyre), 2019-01-16:
Generelt mener vi at vi har levert solide sykehusbudsjett gjennom de årene vi har sittet i regjering. Så er det slik at vi i statsbudsjettet fordeler pengene mellom de regionale foretakene. Internt i foretakene er det regionen som er ansvarlig. Spørreren er selvsagt godt kjent med at det er satt ned et offentlig utvalg som nå jobber med å se på kriteriene for fordelingen mellom regionene. Men systemet, slik det er i dag, har vi ikke planer om å endre. Vi må komme tilbake til hva det offentlige utvalget mener om fordelingen mellom regionene, men det er altså noen annet enn det spørreren egentlig spør om. Internt er det de regionale helseforetakene som gjør sine vurderinger, og som er ansvarlige for dem innenfor de rammer vi har fastsatt.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-01-16:
«Helse Møre og Romsdal skal kutte 200 årsverk som strakstiltak for å få råd til å byggje nytt sjukehus. På denne bakgrunn er det foreslått å leggje ned opp mot 33 senger innan rehabiliteringstenestene, leggje ned distriktspsykiatrisk senter på Sjøholt, samle sengeposter mellom Molde og Ålesund og leggje ned ein av fødeavdelingane i Molde og Kristiansund. Det er ikkje tvil om at kuttforslaga går ut over viktige pasienttilbod. Vil regjeringa og statsråden sitje rolig og sjå på at dette skjer, eller vil statsråden gripe inn og stanse situasjonen?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-01-16:
Først til at det er kommunalministeren som svarer, for ifølgje regjeringa er helseministeren bortreist, men ifølgje NTB er han ikkje meir bortreist enn at han er på Hadeland og diskuterer ny regjering. Eg meiner at det er synd, og at det viser manglande respekt for Stortinget og dei spørsmåla som vi tar opp, som eg synest er ganske prekære, og som ikkje kunne venta i 14 dagar til neste spørjetime. Eg høyrer svaret som kommunalministeren les opp, og som er svaret frå helseministeren. Det er jo ein veldig alvorleg situasjon. Eg oppfattar svaret slik at regjeringa må leggja til grunn at helseføretaket følgjer opp sitt ansvar for å sørgje for forsvarlege helsetenester, trass i dei omfattande kutta. Men dersom dei som er kjende, som eg las opp, vert gjennomførte, meiner regjeringa at det å leggja ned DPS, leggja ned fødeavdelinga, leggja ned rehabilitering er tiltak som ein vil akseptera skjer?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-01-16:
Eg les i media at direktøren i Helse Midt-Noreg seier at det er uaktuelt å overføra meir pengar til Helse Møre og Romsdal. Samtidig seier han at det er uaktuelt å sjå på fordelinga av pengar mellom helseføretaka. Og når statsråden seier at Helse Midt-Noreg har positivt resultat, er det noko som ikkje stemmer når Helse Møre og Romsdal no har så lite pengar at dei må låna pengar for å få råd til å betala ut løn, og dei må spara ein halv milliard dei neste tre åra for å få råd til å byggja eit sjukehus. Bygging av sjukehus og drift av sjukehus er to forskjellige ting. Er det slik at regjeringa synest at dagens situasjon er heilt grei? Er det greitt å leggja ned etablerte pasienttilbod, fødeavdelingar, DPS-ar og rehabiliteringsplassar for å byggja eit nytt sjukehus? Dette er jo regjeringa sitt ansvar. Kan ein stå og sjå på at det skjer?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-01-16:
«Regjeringen har nedsatt et utvalg som skal vurdere behovet for en etikkinformasjonslov. Forbrukere har i dag få rettigheter til innsyn i hvordan f.eks. kobolt i mobiltelefoner og elbiler er produsert. Utvinningen av kobolt i Kongo foregår ofte under uverdige arbeidsforhold. Fredsprisvinner Denis Mukwege løftet denne problemstillingen i desember. Vil statsråden ta initiativ til en etikkinformasjonslov som sikrer forbrukerne rett til slikt innsyn?»
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-01-16:
Den oppfordringen til forbrukerne stiller også jeg meg bak. Men det er nå veldig store forskjeller i næringslivet på hvor åpen man ønsker å være. Noen velger å være åpne om produksjons- og arbeidsforhold, og det er helt utmerket. For eksempel selskaper som Stormberg, Hennes & Mauritz og Helly Hansen har publisert fabrikklistene sine åpent på egne nettsider, og det er kjempebra. Men det er langt fra alle som er så flinke. Tekstilbransjen har kommet et stykke på vei, selv om selskaper som Vero Moda, Victoria’s Secret og Swix fremdeles velger å holde fabrikklistene sine hemmelig. Det gjør det veldig vanskelig for en forbruker med verdier som handler om at man ikke ønsker å bidra til barnearbeid eller til moderne slaveri – at de forbrukerne i god tro kjøper produkter som bidrar til dette. Det er det som er den store utfordringen her, fordi avstanden mellom produsent og forbruker er blitt så stor. Da er – håper jeg – både jeg og statsråden enige om at en etikkinformasjonslov vil gi forbrukerne den forbrukermakten dersom de ønsker å bruke den.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-01-16:
Det vi snakker om her, er om staten overhodet skal ta noe initiativ for at den delen av næringslivet som ikke er så flink til å vise åpenhet og til å sjekke bakover i leverandørkjeden, kan forsvare de kontraktene de har – at de blir dyktige nok. Dette er ikke en lov som fra Stortingets side har hatt som intensjon at man skal sette noe minstekrav, eller at det skal være noen form for sertifisering inne i bildet. Det er rett og slett et krav om at man kan vise til hvordan leverandørkjeden ser ut, og det vil også si hvordan forholdene er på fabrikken. Det kanskje verste eksemplet vi har, er kollapsen på tekstilfabrikken Rana Plaza, der 1 134 mennesker mistet livet. Det viser hvorfor en etikkinformasjonslov trengs, for der brukte man etterpå veldig mye tid på å se på hvem som faktisk hadde kontrakter, og som dermed også hadde et ansvar for å sikre at arbeiderne hadde de rettighetene de burde hatt. Mitt spørsmål til slutt er: Kan statsråden bekrefte at Stortingets intensjon, altså at etikkinformasjonsloven også skal sikre åpenhet gjennom hele produksjonskjeden, fortsatt er planen, og at vi også vil se at det er det regjeringen vurderer etter at utredningen kommer den 1. desember?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-01-16:
«Da Stortinget vedtok innkjøp av nye redningshelikoptre ble det satt av midler for å tilpasse landingsforhold på sykehusene. Det er avsatt 40 mill. kroner til å utbedre landingsplass ved dagens Stavanger universitetssykehus(SUS) (SUS) Kan statsråden avklare hva det konkret er som hindrer regjeringen i å benytte de avsatte midlene til landingsplassen ved «Nye SUS»?»
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-01-16:
Jeg takker for en gjentakelse av det svaret jeg også fikk på mitt skriftlige spørsmål, selv om dette var et annet spørsmål. Intensjonen min i denne saken er først og fremst å få klarhet i hva som er hindringene og hvilke momenter regjeringen har vektlagt når en har sagt nei. Og det er altså snakk om den permanente landingsplassen for de nye redningshelikoptrene, ikke den midlertidige. Utgangspunktet mitt er at her er det en firkantet tolkning av vedtaket fra regjeringen som ligger til grunn, for Stortingets vedtak, som statsråden viser til, har ingen som helst avgrensning, som statsråden sier. Her skal en tilpasse landingsforholdene ved sykehuset. Det er satt av 250 mill. kr til å gjøre dette, og en har kartlagt at dette gjelder åtte sykehus. Kan statsråden da avkrefte, eller bekrefte, at det er momentet om presedens en har vektlagt når en har gitt avslag, når en i så stor grad trekker fram at en ikke vil benytte midlene ved nye sykehus? Av disse åtte sykehusene som en skal gjøre tilpasninger til, er det kun i Stavanger en vurderer å bygge nytt sykehus, så jeg ser ikke rommet for presedens.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-01-16:
Jeg vil minne statsråden om at han var villig til å bruke skattemidler til å pusse opp og bruke 40 mill. kr på det gamle sykehuset, på den eksisterende landingsplattformen, som skulle fraflyttes, men ikke villig til å gjøre det på den nye. I Stortingets vedtak er det sikkert et rom for vurdering, men den vurderingen er det regjeringen og statsråden som har gjort. En sier jo også her helt klart at det er  økte kostnader ved å tilpasse den nye landingsplattformen ved det nye sykehuset når en bygger nytt sykehus. Ser ikke da statsråden at Stavanger universitetssykehus – som det eneste sykehuset i den porteføljen en skal se på i dette prosjektet, som bygger nytt sykehus – har økte kostnader, ikke med å bygge en landingsplattform, men med konkret å tilpasse den landingsplattformen til de nye redningshelikoptrene, altså det som er prosjektet og oppdraget fra Stortinget til regjeringen? Jeg vil derfor prøve å få klarhet i hva som er regjeringens vurdering, at dette er i strid med Stortingets vedtak når det så klart handler om å tilpasse landingsplattform.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
På vegne av representantene Audun Lysbakken, Arne Nævra, Kari Elisabeth Kaski og meg selv vil jeg sette fram et representantforslag om å få på plass en internasjonal avtale om reduksjon av oljeproduksjon.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Ferske klimatall viser at temperaturene på Svalbard har vært høyere enn gjennomsnittet de siste ni årene. Siden 1961 har temperaturen på Svalbard økt med 5,6 grader. Klimaendringene på Svalbard er dramatiske, oppvarmingen her er om lag seks ganger høyere enn den globale temperaturøkningen. Det slår Meteorologisk institutt fast. Såkalt vinterregn i vinterhalvåret, som tidligere kom som snø, erstattes nå ofte av kraftig regnvær. Siden 1960-tallet har temperaturøkningen vært tre ganger høyere enn hva vi har opplevd f.eks. her i Oslo. Enkelte måneder har temperaturen i området rundt Longyearbyen vært hele 12–14 grader over normalen. Mange av oss husker tørkesommeren i fjor. Til sammenligning lå da temperaturen bare 3,2 grader over normalen på Blindern. De utfordringene vi ser, er langt mindre enn det vi ser på Svalbard. Det er på denne øygruppen vi har Norges eneste kullkraftverk. Det forsyner Longyearbyen med strøm og varme. Kulldriften er nå vedtatt nedlagt, og vi må starte arbeidet med å finne nye energiløsninger for svalbardsamfunnet. Lokalstyret på Svalbard ønsker nå å investere i en ny reservekraftløsning som kan kobles opp mot kullkraftverket. Det er viktig at dette blir en utslippsfri løsning for framtiden. Derfor har SV foreslått i sitt budsjett å sette av 30 mill. kr til en batteripakke som kan lades av sol. Den ene veggen på flyplassen i Longyearbyen er allerede i dag dekket av solcellepanel, og potensialet for å bygge ut mer er stort. Vi bør ha som mål å skape et fornybart og utslippsfritt Svalbard, et Svalbard som kan bli et utstillingsvindu for resten av den arktiske del av verden i kampen mot klimakrisen. Men det begynner å haste med å komme i gang med disse planene. Dessverre kom det ikke noen penger fra regjeringen til den høyst nødvendige energiomstillingen på Svalbard, men vi får håpe det kommer bevilgninger i revidert nasjonalbudsjett for 2020.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
På vegne av representantene Terje Aasland, Arild Grande og meg selv vil jeg legge fram et representantforslag om en tiltakspakke for å sikre seriøsitet i fiskeindustrien.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-12-12:
Eg vil på vegner av representantane Geir Adelsten Iversen, Sandra Borch, Per Olaf Lundteigen, Trygve Slagsvold Vedum og meg sjølv fremja eit forslag om «å forberede offentlig drift av luftambulanseflytjenesten slik at den blir en integrert del av helseforetakenes øvrige ambulansetjeneste og akuttmedisinske beredskap».
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-12-12:
Det er nokre ting som er viktigare enn andre. Det er behov for å styrkja norsk kriminalomsorg. Rapporten frå Sivilombodsmannen gjer stort inntrykk. Dei har levert ei skriftleg melding til Stortinget om isolasjon og mangelen på menneskeleg kontakt i norske fengsel. Det er ikkje ofte Sivilombodsmannen går til det skrittet, men det har dei gjort i denne saka. Det viser at norske myndigheiter i mange år har fått internasjonal kritikk for bruk av isolasjon i fengsel. Seinast i 2018 uttrykte FNs torturkomité sterk bekymring for omfanget av langvarig isolasjon, og at vilkåra for bruk av isolasjon ikkje var tilstrekkeleg klare i Noreg. Dei fann at omfanget av isolasjon var omfattande. Særleg gjaldt det isolasjon som skjer utan at det skuldast dei innsette si eiga åtferd, og i ein del tilfelle føregjekk isolasjon over svært lang tid og i strid med menneskerettslege standardar. Dette er ikkje norsk kriminalomsorg verdig. I meldinga frå Sivilombodsmannen vert det dokumentert at innsette med store psykiske helseutfordringar sit isolerte under kritikkverdig forhold i veker, i månader og i nokre tilfelle i fleire år. Det vert peikt på at myndigheitenes kontroll av isolasjonsbruken har store svakheiter. Tilsynsråda har ikkje eit klart mandat, ressursar eller kompetanse til å sikra eit systematisk tilsyn for å kunna vareta dei opplagde rettigheitene og rettssikkerheita til dei innsette. Bergens Tidende har gjort reportasjar om dette og kartlagt barn i tenåra som kanskje har forsøkt å ta livet av seg, og som vert behandla ved å verta sette på glattcelle. Det høyrer ingen plass heime. Det er veldig opprivande. Barn og psykisk sjuke skal ikkje isolerast. Innsette i fengsel har same krav til helsehjelp som innbyggjarane elles. Det er vel og bra med forsterka fellesskapsavdeling, og isolasjonsteamet i Bergen fengsel får 2 mill. kr til det, men vi er ikkje i nærleiken av å gripa det som årsakene til dette. Ein treng òg ei særskild satsing på psykisk helsevern, der ein skal gå inn i fengsel og gi den helsehjelpa. Det er ein av grunnane til at Senterpartiet i sitt budsjett har øyremerkt 20 mill. kr til nettopp auka psykisk helsevern i norske fengsel. Det er på høg tid at det kjem konkrete tiltak for å gi god helsehjelp til dei som treng det.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Eg er glad for erkjenninga til justisministeren om at bemanninga i politiet ikkje er god nok. Det som er fint med slike debattar, er at ein også kan kome med slike utsegner. I mai 2019 svara statsråden på eit spørsmål frå underteikna at han ville kome til Stortinget med ei «løypemelding», ei stortingsmelding med justeringar og tiltak når det gjeld både politireforma og situasjonen. Rapport etter rapport har kome og har slakta gjennomføringa av politireforma. Ein forskar sa at om denne prosessen hadde blitt gjennomført i ei privat bedrift, ville det ikkje ha vore ein einaste tilsett igjen. Me har hatt statsråden her til å gjere greie for den alarmerande bemanningssituasjonen i politiet, og alle svar statsråden har hatt på kritikken, har vore at det skal kome ei stortingsmelding. Ho har ikkje kome – ingen tiltak, ingen justeringar. No tek me snart juleferie, eg hadde nesten gledd meg til å lese litt på det i romjula. Spørsmålet mitt er om justisministeren held oss i opposisjonen, politiet og folk for narr.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Eg takkar for svaret. Dersom det skulle vise seg at det som justisministeren har fått med seg i løpet av 2019, er kritikken frå opposisjonen, er det i så fall positivt. Men å meine at det justisbudsjettet som blir vedteke her i dag, er svaret på dei problema Arbeidarpartiet, Senterpartiet, SV og opposisjonen har reist, er ikkje anna enn djupt skuffande. Då klarer me ikkje å løyse dei problema og dei utfordringane som er i politiet. Så eg håper no, i det minste, at den meldinga kjem kjapt etter nyttår. Eg har eit anna spørsmål eg òg vil stille justisministeren. Det gjeld Kleivgrend – det opne fengselet i Fyresdal, i mitt fylke Telemark. Me manglar gode argument for kvifor regjeringa og høgrepartia vil leggje ned dette fengselet. Tidlegare justisminister Anders Anundsen har hatt gode argument overfor komiteen for kvifor ein må bevare dette fengselet. Bård Hoksrud, statsrådens partikollega frå Telemark, har jobba med saka. Likevel skal ein tvinge gjennom nedlegging her i Stortinget i kveld. Kvifor er det så viktig for justisministeren og høgreregjeringa å leggje ned eit velfungerande fengsel i Telemark?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Der kom jo katten litt ut av sekken. Dersom justisministeren veit kven som sonar på Kleivgrend i dag, eller i dei andre opne fengsla for den saks skuld, veit han at det er ei veldig mangfaldig gruppe av innsette. Justisministeren har heilt rett: Me ser svært ulikt på straffegjennomføring. Då må eg nesten spørje: Meiner justisministeren verkeleg det han nettopp sa, at personar som er dømde for drap, eller dømde for valdtekt, ikkje kan sone på ein anstalt som Kleivgrend? Er det ei endring i politikken, vil eg ha bekrefta det no.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Det at debatten i 2009 var ganske lik den debatten me har no, er ikkje akkurat skryt til regjeringa. Det seier jo ganske mykje at me ti år etterpå må snakke om akkurat det same som me gjorde i 2009. Er det éin ting Arbeidarpartiet har erkjent, er det at situasjonen i politiet før 2011 slett ikkje var god nok. Er det éin ting Arbeidarpartiet tok til seg, var det Gjørv-kommisjonens rapport. Ein av grunnane til at Arbeidarpartiet ivra for å få til eit forlik om politireforma, var at me meinte at situasjonen ikkje var god nok, og det er difor det er så trist at høgrepartia held fram med å gjenta den same feilen, at det er me som har forlate dette forliket. Det er jo regjeringa sjølv som har forlate sitt eige forlik, det er regjeringspartia sjølve som ikkje lenger står for dei einigheitene me inngjekk i Stortinget i 2015. Det finst så mange bevis og eksempel på at det me var einige om, ikkje blir følgt opp – godt illustrert av Emilie Enger Mehl i replikkordskiftet. Tenestestadene som skulle styrkjast, er beviseleg svekte. Situasjonen i politidistrikta er forskjellig. Ingunn Foss, som kjem frå Agder, kjem frå eit politidistrikt der iallfall mi oppleving er at det står mykje betre til enn i politidistriktet til Masud Gharahkhani og meg, Sør-Øst politidistrikt, f.eks. Problemet er at ein ikkje har evna å setje politiet i stand til å stå i ei reform. Arbeidarpartiets alternative budsjett er dønn seriøst. Det er berre å ettergå inndekningane me har, og så får Peter Frølich heller spørje Senterpartiet korleis ein trur at ein kan oppheve EØS-kontingenten i januar neste år. Der er me einige, det er ikkje mogleg, det er ikkje ei seriøs inndekning i eit alternativt budsjett. Men problema er der, og eg er bekymra for at regjeringsarrogansen tek litt av. Me ønskjer ikkje å svartmåle situasjonen, men regjeringspartia bør heller ikkje rosemåle, men ta inn over seg at ein ikkje har gjort ein god nok jobb, og ikkje har levert på reforma slik ein skulle. Når det gjeld kriminalomsorga, er me ærlege på at det me legg fram her i dag, ikkje er nok pengar, men de i regjeringspartia må bli einige med kvarandre om kva slags måte de skal angripe oss på. Solveig Horne meiner at det ikkje skal vere ein konkurranse om løyvingar, Peter Frølich tek ikkje alternative budsjett frå opposisjonen seriøst uansett, mens Ingunn Foss og Frida Melvær etterlyser fleire løyvingar. Uansett korleis me hadde gjort det, kjære kollegaer, hadde me ikkje fått skryt av regjeringspartia. Eg for min del nytta det første innlegget mitt til å gje regjeringa ros der eg meiner det høyrer heime. Det er fleire område der denne regjeringa har levert gode ting. Då håpar eg òg at regjeringspartia kan begynne med å ta inn over seg den kritikken som er godt meint, for me vil det beste for sektoren alle saman.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Det er mange som har snakka om Arbeidarpartiet i dag, og me er glade for at me klarer å skape engasjement rundt det me er opptekne av. Eg vil berre gjenta at det Arbeidarpartiet føreslår når det gjeld både domstolar og kriminalomsorg, ikkje er nok. Me meiner at det trengst ein opptrappingsplan over fleire år for å rydde opp etter dei svake driftsbudsjetta særleg dei to sektorane har hatt. Arbeidarpartiet går imot kuttet ved Politihøgskolen i Oslo. Eg synest det er rart at ikkje fleire regjeringsparti har kommentert det. Det blir eit stort engasjement framfor Stortinget på måndag. Eg skal sjølv delta der og halde ein appell. Arbeidarpartiet meiner òg at me burde fått ei bemanningsutgreiing i politiet – og ikkje minst fått denne stortingsmeldinga som aldri kjem – før ein gjer store endringar, som f.eks. ved Politihøgskolen. Jøran Kallmyr seier at han ikkje vil ha ein slik situasjon som i Sverige – nei, ikkje me heller, og difor burde me ikkje gjennomføre det kuttet som ein no legg opp til når det gjeld Politihøgskolen i Oslo.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Eg skal vere kort, så neste komité får begynne med sin budsjettdebatt. Eg vil berre ikkje at det skal bli skapt nokon tvil om Arbeidarpartiet sitt standpunkt når det gjeld generell væpning. Ein kunne nesten få inntrykk av at SV ønskte å tilleggje oss meiningar i stad som me ikkje har. SV står ikkje aleine på nokon som helst måte om både å ha eit standpunkt mot generell væpning og å kjempe den same kampen, på same måten som eg har inntrykk av at representanten Grimstad frå Venstre ga veldig tydeleg uttrykk for. Det som er viktig for Arbeidarpartiet, og det som òg kjem fram i innstillinga, er at dei premissane som låg til grunn for å kunne tillate punktvæpning ved sårbare objekt, er dei premissane som ligg til grunn òg framleis. Det opplever eg at regjeringspartia òg er einige i. Himanshu Gulati frå Framstegspartiet er tydeleg på at kampen til Framstegspartiet om å innføre generell væpning førebels er tapt. Det er ikkje fleirtal for det. Det kan òg vere greitt at det kjem tydeleg fram i referatet.
Peter Frølich (Høyre), 2019-12-12:
Jeg vil først si at det var veldig bra at representanten Petter Eide presiserte at vi ikke måtte la oss lure av hans blå dress. Jeg begynte en stund å lure på om han hadde våknet og blitt overbevist om skattelettelsenes dynamiske effekt, men det var ingen grunn til bekymring. Representanten Petter Eide utfordret oss med et spørsmål om vi støttet tortur på julaften. Jeg kan rette ryggen. I dag skulle jeg reist meg og stemt for et budsjett med stolthet, men jeg bør vel egentlig bli sittende og trykke på den grønne knappen. Men jeg skal gjøre det med stolthet. Dette er et justisbudsjett som faktisk adresserer noe av isolasjonsproblematikken. Det er ingen i justiskomiteen som kan sitte i møte med Sivilombudsmannen og ikke føle bekymring over utviklingen. Nettopp derfor er det så bra at vi allerede nå har kommet med tiltak. Bygningsmasse er selvfølgelig nevnt, og også isolasjonsteamet. Jeg vil spesielt trekke fram representanten Frida Melvær, som har vært veldig opptatt av at vi måtte få på plass et sånt team, som nå skal opprettes i Bergen. Det er et initiativ fra komiteens side, som jeg tror får hele salens tilslutning og støtte, og teamet skal jobbe dedikert med å bekjempe isolasjonsproblematikk. Et tilbakevendende tema er situasjonen i domstolene. Det er en situasjon som tidligere i høst trigget en debatt som er litt typisk norsk: Er det krise i de norske domstolene eller ikke? Arbeiderpartiet vil selvfølgelig gå i spissen og si at det er krise i norske domstoler. Nå får vi fasiten, for vi må jo anta at Arbeiderpartiet legger fram et alternativt budsjett som, hvis vi skal ta det seriøst, må være forskjellen på hva som er krise, og hva som er kontroll. Og kontroll i domstolsektoren er altså et budsjett som ligger – hold dere fast – 8 800 000 kr over vårt eget budsjettforslag. Forskjellen på krise og kontroll er altså 8 800 000 kr. Jeg tror det er noe helt annet som skiller krise fra kontroll i domstolene. Det er spørsmålet om partiene i denne salen er villige til å lytte til domstolenes ønske om strukturendringer. Sven Marius Urke har sagt det veldig godt i Dagsnytt 18, hvor han sa at i valget mellom noen budsjettkroner og strukturendringer velger han strukturendringer. Vi kan komme med 10, 20, 30, 40, 50 eller 60 mill. kr ekstra, men det er strukturendringer de vil ha. Da håper jeg salen i den kommende tiden er villig til å diskutere det på en ordentlig måte.
Peter Frølich (Høyre), 2019-12-12:
Endringene i denne proposisjonen går først og fremst ut på å hindre at barn blir sendt til utlandet og utsatt for straffbare forhold eller for fare. Det er en direkte oppfølging av en veldig viktig sak som vi diskuterte i fjor, i 2018. Det foreslås også klarere regler og utvidet adgang til å utstede pass til barn uten foreldrenes samtykke. Det er endringer som gjør det lettere for barn som er strandet i utlandet, å komme tilbake igjen der foreldrene motarbeider returen. Proposisjonen foreslår at reisedokumenter skal nektes utstedt til personer som er prøveløslatt fra forvaring eller fengsel med vilkår om ikke å forlate landet. I dag er det mulig å fravike. Reglene vil kunne møte utfordringene vi har med at prøveløslatte stikker av til utlandet uten å komme tilbake. Jeg vil takke komiteen for et godt samarbeid i det som ser ut til å bli en enstemmig sak.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
I mitt foregående innlegg prøvde jeg ikke å rosemale noen verdens ting, men jobben til opposisjonen er å kritisere, og jobben til posisjonen er å skryte av et budsjett som blir lagt fram. Hvis representanten Vågslid hadde hørt etter under mitt innlegg, hadde hun hørt at jeg tok bekymringene som er der ute knyttet til gjennomføringen av reformen, på alvor. Og la det ikke være noen tvil – det sa jeg også sist: Dette er noe som regjeringspartiene følger godt opp. Jeg mener likevel at med de forslagene som ligger i budsjettet, er vi godt rustet, og jeg er sikker på at justisministeren også har dette fremst i pannebrasken når han jobber med justisbudsjettet. Det som også kommer fram, er at i flertallsmerknaden sier de at driftsbudsjettet «over flere år med høyreregjeringen har blitt sterkt nedprioritert». Da mener jeg at vi i regjeringspartiene, for å klare å få fram fakta, må gjenta det for å vise at budsjettet for justissektoren i realiteten er en styrking. Så er jeg veldig glad for at flere har vært inne på det som går på vold og overgrep i nære relasjoner og vold og overgrep mot barn. Det er mange punkter i Granavolden-plattformen som regjeringspartiene er utålmodige etter å få gjennomført. Jeg har også lyst til å trekke fram det som statsministeren og flere statsråder gjorde den 1. oktober ved å lansere «Taushet tar liv», telefonlinjen 116 006, som kommer til å hjelpe veldig mange ved at en nå kan få gode råd og svar på spørsmål hvis en selv er utsatt for vold og overgrep, og også hvis en har familie eller venner som en mistenker blir utsatt for vold og overgrep. Nå kan en ringe denne hjelpetelefonen. Det er et viktig grep, spesielt i den tiden som vi går inn i nå. Så vet vi også at krisesentrene går inn i kanskje en av de travleste tidene de har i året. Det er hverdagshelter som jobber på disse krisesentrene. Det er også en kommunal oppgave, og det er viktig at kommunepolitikerne i sine budsjettdebatter løfter opp krisesentertilbudet. Og så ser jeg fram til at regjeringen skal evaluere ordningen med overføring av ansvar for krisesentrene til kommunene og vurdere tiltak som skal sikre et godt krisesentertilbud, for vi trenger gode krisesentertilbud for både kvinner og menn – og også barn, for vi vet at det er mange barn som lever på krisesenter – for at de skal få den hjelpen de skal ha. Det står også i Granavolden-plattformen at regjeringen skal legge fram en egen strategi mot internettrelaterte overgrep mot barn, som det er viktig at vi følger opp.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2019-12-12:
Lier kommune har over 25 000 innbyggere, og de fikk beholde lensmannskontoret sitt etter politireformen. Den 5. april 2018 vedtok Stortinget følgende: «Stortinget ber regjeringen sørge for en reell styrking av de lensmannskontorene som står igjen etter gjennomføringen av politireformen.» I Lier er lensmannsstaben redusert fra 24 fulltidsansatte til 2, og man har gått fra å ha et fullverdig lensmannskontor til å ha et kontor med åpningstid mellom 10 og 14 mandag og torsdag. Det er nettopp den type kontor som regjeringen har kritisert og brukt som argument for å gjennomføre hele politireformen, så her har jo regjeringen selv skapt en sånn politistasjon de mener er helt forferdelig. Da er mitt spørsmål: Hvordan er det nye Lier lensmannskontor forenlig med Stortingets vedtak om at alle gjenværende lensmannskontor skal styrkes?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2019-12-12:
Det er veldig fint å høre hva statsråden synes er viktig, men han har et stortingsvedtak å forholde seg til, og det stortingsvedtaket er at de gjenværende lensmannskontorene skal styrkes reelt. Da hjelper det ikke at statsråden synes at det viktigste er at man har et styrket politidistrikt, for det som har skjedd, er jo at man har flyttet alle politifolkene fra Lier til Drammen. Statsråden kommer ikke unna det faktum at Lier lensmannskontor ikke er styrket. Man kan ikke redusere bemanningen med 22 personer og si at det er en styrking. Det er umulig. Det er 85 kommuner – som fortsatt har lensmannskontor etter politireformen – som har opplevd en nedgang i politiårsverk. Da er mitt spørsmål til statsråden: Mener statsråden at han ikke trenger å følge stortingsvedtak? For det jeg spør om her, er et helt konkret vedtak.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2019-12-12:
Politiet har fått en mye høyere terskel for å rykke ut etter politireformen, og da er det ofte brannvesenet som kommer først til stedet. I 2018 kom brannvesenet først til stedet i mer enn halvparten av alle trippelvarslingsutrykninger, og ambulansen kommer også mye oftere enn politiet. Det kan være snakk om alvorlige, farlige situasjoner med pågående livstruende vold, der brannvesenet skal vurdere om de skal gripe inn – selv om det er snakk om f.eks. et pågående knivangrep. Men brannvesenet har ikke politiutdanning. Det er ikke deres jobb. Likevel møter de forventninger om at de må løse politiets oppgaver når politiet selv ikke når fram. Da vil jeg spørre statsråden om hvor politiets ansvar egentlig er når en slik situasjon oppstår. Hvem har ansvaret hvis brannvesenet ikke griper inn i en livstruende situasjon, og hvem har ansvaret hvis brannvesenet griper inn, men det går galt?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2019-12-12:
Det er jo ikke sånn at de har et valg. Når det kommer inn en trippelvarsling og politiet er langt unna, må brannvesenet rykke ut. Når de kommer først til stedet, er det ikke fordi noen har bestemt at de skal få en ny oppgave; det er fordi politiet ikke leverer på sin oppgave, sånn at politiet blir satt i en skvis. Da får kommunene mer kostnader, og brannfolk får et større ansvar. Det går jo ut over samfunnssikkerheten og beredskapen når brannvesenet må løse politioppgaver fordi politiet ikke fungerer. Synes samfunnssikkerhetsministeren at det er en god situasjon slik det fungerer i dag?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2019-12-12:
Jeg har lyst til å spørre om nødnett. Det er viktig for mange frivillige organisasjoner for at de skal kunne levere en god redningstjeneste, men de bruker veldig mye penger på å kjøpe inn nødnetterminaler og på å kjøpe abonnement dersom de skal få økt antall terminaler og dermed få styrket beredskapen sin. Mitt spørsmål til samfunnssikkerhetsministeren er: Hvordan kan man sikre at frivillige organisasjoner får tilgang til mange nok nødnetterminaler?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2019-12-12:
Den uttalelsen fra Domstoladministrasjonens direktør, Sven Marius Urke, som Peter Frølich nå viste til, illustrerer egentlig veldig godt situasjonen rundt domstolsstruktur. For her har altså Domstoladministrasjonen i årevis varslet at de har for lite ressurser, de sliter med ABE-kuttene – de er ekstremt presset. Og så sitter Urke i en debatt hvor han prøver å argumentere for å legge ned mange små domstoler. Da er det plutselig ikke lenger et problem at de har for lite penger, da kommer alt til å løse seg bare de får strukturendringer. Argumentasjonen snus for å passe inn i fortellingen om at dagens domstolstruktur er utdatert og den eneste løsningen på problemene i domstolene er å få en ny struktur. Domstolkommisjonens rapport ble lagt fram i oktober. Senterpartiet var kritisk allerede da kommisjonen ble satt ned, og det er ikke fordi vi kan spå eller har noen overnaturlige evner som gjør at vi klarte å forstå hva de skulle legge fram. Det er fordi vi så på mandatet og på sammensetningen av kommisjonen. Vi så at det var et mandat som la opp til sentralisering, og vi så at det var en sammensetning som fullstendig manglet representasjon fra Distrikts-Norge og fra domstoler som står i fare for å bli nedlagt. På det grunnlaget kritiserte vi kommisjonen, fordi vi fryktet at den ville komme med et forslag om massiv sentralisering – og det var akkurat det som skjedde. Senterpartiet mener at det er viktig å ta vare på dagens domstolsstruktur. Det er et helt misvisende bilde når representanten Frølich her sier at domstolene har et unisont ønske om strukturendringer. Det stemmer ikke. Domstoladministrasjonen har et unisont ønske om strukturendringer. Domstoladministrasjonen representerer i mange tilfeller ikke meningene til mangfoldet av domstoler i Norge. Det er en liten gjeng. Domstoladministrasjonens styre har veldig mange fullmakter til å gjøre endringer i Domstol-Norge og til å styre Domstol-Norge. Det er en ganske liten gjeng på noen få personer som har fryktelig mye makt og sitter langt unna virkeligheten til dem ute i de små domstolene. De sitter i Oslo og tar store beslutninger som folk lokalt ikke alltid er enig i. Her er det en viktig diskusjon å ta framover. Jeg har også hørt Sven Marius Urke si at domstolsstruktur er en fullstendig unødvendig debatt, og at det er mange andre ting som er mye viktigere å diskutere når det gjelder domstolene. Jeg er enig i at det er mange viktige diskusjonstemaer, men det er jo påfallende at det er Domstoladministrasjonen selv som løfter strukturdebatten gang på gang hvis det er så lite viktig for domstolenes virksomhet.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Det vil jeg.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Ja.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Jeg skal fortsette litt der jeg slapp i stad, om risiko for ulovlig isolasjon, med andre ord også fare for brudd på forbudet mot umenneskelig behandling og tortur. Justisministeren har kjent til denne rapporten fra Sivilombudsmannen siden i sommer. Likevel budsjetterer han til kriminalomsorgen, til fengslene, på en slik måte at risikoen for ulovlig isolasjon øker. Med andre ord øker risikoen for mer tortur og isolasjon i fengslene. Så mitt spørsmål er veldig enkelt: Hvorfor gjør han det, når han vet at det budsjettet han nå forsvarer, vil føre til mer ulovlig isolasjon og mer tortur i norske fengsler?
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Jeg har fått få tilsvar på hva regjeringspartiene vil gjøre med ulovlig isolasjon på julaften – tortur på julaften – så jeg håper representanten Frølich bl.a. kommer opp og svarer på hva han vil gjøre for disse fangene på julaften. Men nå om noe helt annet. Siden justisministeren er i salen, tenker jeg å ta opp en helt annen ting som ikke har så veldig mye med budsjettet å gjøre, men likevel. I forrige uke avslørte EOS-utvalget en ganske omfattende personvernskandale. Faktisk har PST regelmessig samlet inn flypassasjerinformasjon fra åtte flyselskaper i Norge. Så mange som 1 million flypassasjerreiser har blitt registrert i PST hvert eneste år. Det er ikke ulovlig for politiet å samle inn informasjon om flyreiser hvis formålet er å forebygge kriminalitet. Det som er ulovlig, som EOS sier her, er at det gjøres på en regelmessig måte og uten nødvendig anmodning eller basert på en eller annen form for mistanke. Dette er antakelig en av etterkrigstidens største personvernskandaler i Norge. Aldri har så mange fått registrert sitt navn hos politiet. Det er selvfølgelig et brudd på både Grunnloven og våre internasjonale forpliktelser, EMK bl.a., men ikke minst er det et brudd på vår tillit til politiet, for sånn skal ikke politiet gjøre. Politiet skal ikke samle inn den type informasjon og plassere oss i et politiregister fordi vi er på ferietur til London eller drar til Kanariøyene eller er på jobbreise til Brussel. Politiets jobb er å beskytte oss og ikke å overvåke oss. Dette er justisministerens konstitusjonelle område, og vi er selvfølgelig opptatt av hva han visste om det. Er det slik at PST har orientert ham om dette tidligere, og har praksisen pågått etter at justisministeren har visst om det? Hvis han har anledning til å svare på det senere i dag, er det veldig fint. Vi er også opptatt av at politiet ikke opptrer autonomt, i den forstand at politiet tar seg til rette og hever seg over loven. Politiets jobb er å holde seg innenfor loven. De skal bekjempe kriminalitet. Det skal gjøres innenfor loven. Jeg tar det opp også fordi vi har et løst forslag liggende, og ifølge det skal politiet informere alle som har havnet i dette registeret. Hver enkelt som har havnet i dette registeret, skal få beskjed fra politiet om at de faktisk er i registeret, og at de er blitt slettet fra registeret.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Jeg utfordret i stad på at isolasjonspraksisen som denne regjeringen fortsatt vil budsjettere for, vil føre til mer ulovlig isolasjon og umenneskelig behandling nå i juletiden. Jeg ba regjeringspartienes representanter komme på talerstolen og forsvare hvorfor de i budsjettet legger opp til en slik praksis. Svaret jeg får, er utelukkende skryt, helt ukritisk skryt fra representantene Himanshu Gulati, Frida Melvær osv., men det er ingen som adresserer den utfordringen ordentlig. Justisministeren snakker om at man skal ordne med bygg, osv. Jeg snakket med en fengselsdirektør i går, og han sa at i all hovedsak har de for få folk. Regjeringen legger opp til færre folk, og med færre folk blir det faktisk også mer isolasjon. De ansatte i fengslene er veldig kritiske med tanke på julaften, når det i tillegg vil være ferieavvikling. Det blir høytid for isolasjon og tortur i norske fengsler.