Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-12:
La meg først få lov til å takke saksordføreren for en veldig god gjennomgang av saken og de forslagene som her er fremmet. Jeg har også lyst til å takke forslagsstillerne for å ta opp et viktig tema. Jeg mener faktisk det er veldig mange viktige og gode forhold som tas opp. Men samtidig mener jeg også at politikk bør handle om mer enn å slå inn åpne dører. Jeg er f.eks. enig i så godt som alt representanten Henriksen fra Arbeiderpartiet sa her oppe på talerstolen, med unntak av de sedvanlige politiske sparkene som Henriksen kommer med, om at utviklingen går i feil retning, og at vi prater og ikke handler. Regjeringen har f.eks. nylig bidratt til opprettelse av 18 nye fengselsplasser for kvinner i fengselet i Kragerø. Det er mer enn prat. Men det er viktig at fengslene tilrettelegges for kvinner og kvinners særlige behov. Der er jeg helt enig med forslagsstillerne, og det understreket regjeringen allerede i Meld. St. 12 for 2014–2015. Kvinner skal som hovedregel gjennomføre straff ved egne fengsler. Dersom kvinner skal gjennomføre straff i fengsler med mannlige innsatte, skal det skje i særskilt skjermede avdelinger med tilrettelagt tilbud. Det innebærer både bygningsmessig og innholdsmessig tilrettelegging. Ved opprettelse av nye soningsplasser for kvinner skal disse etableres i tråd med de føringene og anbefalingene som er omtalt i meldingen. Kriminalomsorgen har, som jeg nevnte, gjort om Telemark fengsel, Kragerø avdeling til et rent kvinnefengsel med 18 nye plasser. Det finnes derfor fire rene kvinnefengsler i Norge i dag. Det er – som flere har vært inne på – Bredtveit, Ravneberget, Sandefjord og Kragerø, med til sammen 144 plasser. I tillegg er det til sammen 58 kvinneplasser i seks vanlige fengsler. De fleste kvinneplassene er etablert i særskilt skjermede avdelinger. Per 2. mai satt det 277 kvinner i fengsel. 22 hadde annet opphold utenfor fengsel i behandlingsinstitusjon. Det innebærer at det var 53 kvinner som var plassert i fengsler tilrettelagt for menn. Jeg ønsker at det tallet skal være 0, og vi er på god vei. Når det gjelder punktet om tilrettelegging for å ivareta kvinners særskilte behov, er det noe regjeringen er i gang med. Regjeringen har nylig lagt frem et forslag om omorganisering av kriminalomsorgen fra dagens tre nivåer til en tonivåmodell uten regioner. Ett av formålene er å styrke tjenestetilbudet til de domfelte, der den domfelte skal settes i sentrum. Forslaget innebærer bl.a. en organisering som tilrettelegger for oppfølging av kvinnelige innsatte og domfeltes særlige utfordringer og behov. Regjeringen foreslår en egen spesialenhet direkte underlagt Kriminalomsorgsdirektoratet, som skal ha et særskilt ansvar for soningstilbudet til kvinner i hele landet. Også tilbudet til kvinner som er under straffegjennomføring i samfunnet, bl.a. elektronisk kontroll, skal følges av denne spesialenheten. Enheten skal ha spesialkompetanse på denne gruppen innsatte, bl.a. innen helse, utdanning, arbeid og omsorg for barn. Administrasjonen og ledelsen vil bli lagt til en av de eksisterende kvinneenhetene. Forslag nr. 3, som vedrører psykisk helsetilbud til kvinnelige innsatte, berører vanskelige problemstillinger, og jeg deler representantenes bekymring for kvinners alvorlige historikk knyttet til bl.a. seksuelle overgrep. Regjeringen ønsker å sørge for at spesialenheten må ha nødvendig spesialkompetanse for å imøtekomme kvinnelige innsattes og domfeltes spesielle behov, slik at kvinnene får nødvendig hjelp til å bearbeide sine vanskelige livserfaringer. Jeg vil også si to ord om det fjerde forslaget, som gjelder oppfølging av rapporten Likeverdige forhold for kvinner og menn under kriminalomsorgens ansvar. Rapporten beskriver sentrale behov hos kvinner under straffegjennomføring samt skisserer en rekke forslag som gjelder kvinners soningsforhold. Det understrekes at kvinner skal sitte i varetekt og gjennomføre straff i egne enheter spesielt tilrettelagt for kvinners behov. Det skal i løpet av 2016, som saksordføreren også var inne på, utarbeides en strategi med tiltak for innsatte og domfelte kvinner, hvor det er naturlig å ta rapportens innhold med i det arbeidet. Jeg har heller ingen utfordringer med den retningen som forslaget fra Venstre gir oss. Det er et forslag som er innrammet på overordnet nivå, og som bygger opp under den retningen som regjeringen allerede arbeider i, og sånn sett har jeg forståelse for at også regjeringspartiene har sagt at de vil støtte det forslaget.