trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-10:
Takk skal du ha, president. Jeg lurer på om vi skulle hatt en annen statsråd her, finansministeren, for det er jo i all hovedsak han som styrer med skatt. Men jeg kan ta en generell drøfting av utfordringer knyttet til skatt og investering i forskning. Det er helt opplagt at de forskjellige skatteartene har forskjellig betydning og at effekten av dem er forskjellig. Jeg vil heller svare litt mer på det som gjelder forskningsutfordringene som denne sektoren også står overfor. Som i alle sektorer er det en utfordring at den private andelen er lav. Jeg skulle gjerne sett at den var høyere. Så kan det godt være at det er skattemotivert forskning – vi har SkatteFUNN-ordningen, som ganske mange bedrifter benytter seg av. Men ellers når det gjelder innrettingen av skatt i forhold til forskning, får finansministeren som rette statsråd svare på det. Men vi har noen incitamenter for å øke forskningsinnsatsen også i sjømatsektoren. Det kan vi komme tilbake til når vi skal debattere budsjettet mer inngående.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2012-10-10:
Eg registrer at statsråden ikkje svarar på den faktiske utfordringa knytt til kvit fisk. Det er slik at Fiskeribladet Fiskaren skriv at det framleis er «fullt av fisk på frys» og at eksporten går ned. I ein slik situasjon vel regjeringa å auke risikoen for norsk straffetoll på den fisken som vi allereie har fulle fryselager av. Det er eit problem. Derfor er spørsmålet til statsråden veldig enkelt: Er statsråden komfortabel med å setje norske arbeidsplassar i Noregs nest største eksportnæring i fare? Er ho komfortabel med å auke risikoen for tap av arbeidsplassar i distrikta, i ei av dei viktigaste distriktsnæringane vi har? Og er det eit formål godt nok for å setje desse ressursane på spel – å berge Senterpartiet over sperregrensa ved hjelp av auka landbrukssubsidiering også til neste val?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-10-10:
Jeg er overrasket over at fiskeriministeren er så ubekymret. Det står i sterk kontrast til Fiskarlagets leder sin uttalelse på mandag, hvor han sa at han frykter at tollsaken vil ryste norsk fiskerinæring. Man skal ikke være veldig kyndig på dette området for å se at tiltak som har som formål å stenge europeisk ost og kjøtt ute fra det norske markedet, eller i hvert fall begrense adgangen, kan bli møtt med mottiltak. I Debatten på NRK 27. september sa leder av Fiskarlaget at fiskeriministeren sa: «(…) hun har kjempet en kamp i regjeringen og tapt». (…) Mitt spørsmål er: Hva var Fiskeridepartementets og fiskeriministerens holdning til denne saken da den ble debattert i regjeringen? Er det riktig at fiskeriministeren kjempet og tapte denne saken?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Jeg synes det kler denne debatten å si at det er vanlig for et land å ha både offensiv og defensiv politikk, eller interesser, når det gjelder handelspolitikken. Fiskeri- og havbruksnæringen har vært en viktig næring i Norge i generasjoner, den har hatt stor betydning for lokalsamfunnene våre langs kysten og for hele landets velferd – eksport for 35 mrd. kr i 2011 – i tillegg til at det er en bærebjelke i veldig mange lokalsamfunn. Vi eksporterer til 140 land. Statsråden sa til representanten Trældal at hun jobber sent og tidlig med fiskeripolitikk og fiskerinæringen. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva gjør statsråden for å sikre de allerede etablerte internasjonale markeder til norsk fiskeri- og havbruksnæring, og også skaffe nye?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-10-10:
Jeg vil gjerne fortsette å spørre statsråd Berg-Hansen om tollsaken. Hun unnlater å svare representanten Jan Tore Sanner på om hun egentlig er bekymret, sammen med fiskerinæringen. Da Berg-Hansen var styreleder i FHL – Fiskeri- og havbruksnæringens landsforening – for ikke så mange år siden, mente hun at beskyttelsestiltak mot laks var ren proteksjonisme. Det som er det store ved denne saken, er ikke størrelsen på ostetollen og hvordan den virker, men signalene som sendes til våre handelspartnere ute i Europa. Det er derfor det kommer reaksjoner, det er derfor fiskerinæringen er bekymret, og det er derfor Reidar Nilsen uttaler seg så sterkt som han gjør. Han er bekymret på vegne av en fiskerinæring som – ganske riktig, som statsråden sa i sitt siste svar – har lyktes bra og som er offensive og alt dette, det er lett å slutte seg til. Men spørsmålet her i dag og i denne saken, er om statsråden deler bekymringen som – jeg får si – hennes egen næring nå har. Den har vært avvist av landbruksministeren, og regjeringen for så vidt, som grunnløse bekymringer, og at det nærmest er noe som fiskerinæringen – og Høyre, har det vært sagt – drar opp som skremmebilder. Men for en næring som må være opptatt av sin egen virksomhet, som må prøve å se inn i fremtiden, er dette en helt berettiget bekymring. Spørsmålet mitt er i første omgang: Hva sier statsråd Berg-Hansen til fiskerinæringen, som kommer med disse bekymringene til henne? Svarer også hun at bekymringene er grunnløse?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-10-10:
Statsråden bruker krisen i Europa som et eksempel. Men ser hun ikke at det er nettopp den som ikke bare vil redusere kjøpekraften i Europa, men at de også betrakter Norge fra sin vanskelige situasjon til vår gode situasjon og lurer på hva i all verden vi driver med? Jeg kjenner også jussen i dette, men dette er ikke juss, dette er politikk, dette er solidaritet, dette er hvordan Norge oppfører seg mot andre stater. Og da må jeg spørre fiskeriministeren: Nå skal det jo være samtaler på embetsmannsplan i EU. Landbruksministeren skal også nedover for å diskutere denne saken i begynnelsen av november. Vil statsråden fortsette å sitte helt stille, eller vil hun sende gode råd med landbruksministeren om å snakke vel om norsk fiskerinæring og fortelle at man er bekymret, og håndtere saken deretter?
Anne Karin Olli (Høyre), 2012-10-10:
Når jeg hører på svarene fra fiskeriministeren, så høres det nesten ut som om dette er en gladsak for fiskerinæringen. Men i fjor så eksporterte vi sjømat for 53 mrd. kr, og samtidig importerte vi landbruksvarer for rundt 30 mrd. kr. Som nettoeksportør av mat er det i Norges interesse å ha økt internasjonal handel av matvarer. I et intervju med avisen Nordlys 16. april i 2005 – før hun var blitt fiskeriminister – uttalte statsråden at «jeg er tilhenger av frihandel». Har fiskeriministeren forlatt sine prinsipper da hun gikk inn i regjeringen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Jeg kommer til å snakke om humankapitalen og ikke om fisk eller toll, så jeg ønsker at kunnskapsministeren skal besvare mitt spørsmål. Læreren er vår viktigste ressurs. Jeg tror vi alle husker de gode lærerne – og kanskje dessverre også de dårlige – best når vi tenker tilbake på vår egen skolegang. Kvaliteten i skolen tror jeg avhenger av hvilken kvalitet vi har på lærerne. Jeg tror alle her i denne salen vil si at våre barn fortjener den beste skolen med verdens beste lærere, og da er det selvsagt for oss i Kristelig Folkeparti at det skal gjelde for hele landet. Det å få en mulighet til å tilegne seg oppdatert kunnskap gjennom gode og ambisiøse etter- og videreutdanningsordninger må være tilgjengelig for lærere over hele landet. I en oppsummering fra Utdanningsdirektoratet av fylkesmennenes rapporter om arbeidet med etter- og videreutdanning i 2012, så går det fram at det i stor grad er geografi som avgjør hvem som får etter- og videreutdanning. «Geografi utgjør en begrensning som påvirker skoleeiernes oppslutning om videreutdanning», heter det i rapporten. De knytter det til reisetid og reisekostnader – at dette utgjør en så stor del av kostnadene at man ikke får brukt det. De sier videre at det «søkes om to–tre ganger mer penger enn det som er tilgjengelig». Samtidig vet vi at mange distriktskommuner kanskje er dem som sliter mest med å få tak i gode og kvalifiserte lærere. De fleste fylkesmennene viser også til at «skoleeierne er bekymret for at midler til gjennomføring av «etterutdanning på prioriterte områder» er redusert fra 2011 til 2012». For Kristelig Folkeparti er skolen samfunnets viktigste fellesarena, og da må en få de samme mulighetene i hele landet. Så spørsmålet mitt er: Skal det virkelig være slik at det er geografi som avgjør hvem av våre elever som får de beste lærerne?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Fylkesmennenes rapport inn til Utdanningsdirektoratet peker kanskje mer på geografi enn på politiske prioriteringer – det er det som rapporteres tilbake. Jeg ber innstendig om at hvis man vil satse på etter- og videreutdanning, må man se på de distriktene som har høye reisekostnader. Å få til etter- og videreutdanning handler om prioritering og om hvor man ønsker å satse de beste og største pengene. Denne regjeringen har bestemt seg for at satsingsområde nr. én skal være flere timer. Dette har vi diskutert mange ganger. Man kan diskutere om man er enig eller uenig i dette, men det er ikke tvil om at hvis man gjør de store milliardinvesteringene i norsk skole der, får man mindre til prioritering av etter- og videreutdanning. Man får mindre penger til bekjempelse av frafall i videregående skole. Man får også mindre penger til å fornye ungdomsskolen. Hva er egentlig begrunnelsen for at regjeringen mener det er et klart større behov for flere timer enn det å sette de store pengene inn i f.eks. etter- og videreutdanning, sånn at vi får gode, kvalifiserte lærere i hele landet?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Å få tilsagn om å få stille spørsmål gjorde meg glad, for å snakke om humør. Jeg tror noe av grunnen til at vi er ganske frustrerte i denne saken, er at vi får så mange tilbakemeldinger på at dyktige forskere bruker så mye tid på skrive søknad etter søknad, som leter etter midler for å få realisert sin forskning, for å få realisert de tingene som faktisk kan være med på å bringe dette landet videre. De blir i dårlig humør av at disse midlene er for få og for knappe i forhold til det de kunne ha levert. Da hjelper det ikke at vi har – om det kalles kreative regnemåter eller ikke – 35 pst. realvekst. Like fullt sitter det frustrerte forskere som bruker mye tid på bare å skrive søknader. Da er min utfordring til statsråden: Hvordan skal vi klare å få realisert mer av dette i stedet for at dette bare blir en diskusjon om realvekst eller ikke, og om den ene har vært bedre enn den andre? For det hjelper oss ikke framover som nasjon.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Jeg er helt enig med representanten Eriksen i at en god lærer er nøkkelen til en god skole. Det viser all utdanningsforskning, og det er også derfor vi har så stort omfang når det gjelder etter- og videreutdanning. I budsjettet for 2013 bevilger vi – i utgangspunktet til videreutdanning – midler til 1 850 nye lærere. Jeg har blitt enig med KS og lærerorganisasjonene om en fordeling av kostnadene, der staten tar 50 pst. av kostnadene ved videreutdanning av lærerne. Det synes jeg er en veldig god deal, og det viser at vi egentlig tar et større ansvar for lærere enn vi gjør for noen andre yrkesgrupper, nettopp fordi det er så viktig. I forbindelse med ungdomstrinnsmeldingen har vi et omfattende etterutdanningstilbud. I løpet av dette skoleåret kommer vi til å nå 3 600 lærere med ekstra opplæring i lesing, skriving og regning, for å jobbe mer praktisk og variert og for å nå de elevene som sliter mest. Dette er et tilbud som er blitt veldig godt mottatt, og som vi nå skal ta med oss videre i vår omfattende ungdomsskolestrategi. Så på dette området har vi fullt trykk. Så er det én utfordring vi har når det gjelder bruken av videreutdanningsmidlene, og det er at det er over 150 kommuner som ikke benytter seg av dette tilbudet overhodet. Når vi ser nærmere på listen over kommuner som benytter seg av det eller ikke, ser vi at dette i veldig stor grad har sammenheng med politiske prioriteringer. Vi har prøvd å lage dette videreutdanningstilbudet sånn at det er desentralisert. Det er ulike opplegg rundt omkring i landet, og da er det helt riktig at det er et spleiselag, der kommunene også må være med og betale reisekostnader. Jeg skal selvfølgelig se nærmere på om vi kan fordele dette bedre distriktsmessig, sånn at det er lettere tilgjengelig for distriktskommuner. Men først og fremst er utfordringen til kommunene: Benytt den gode avtalen vi nå har kommet fram til når det gjelder videreutdanning!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Jeg er helt uenig i beskrivelsen av prioriteringene. Hvis representanten Dagrun Eriksen ser på forslagene i statsbudsjettet for i år, ser hun at det brukes nesten 0,5 mrd. kr over statsbudsjettet til etter- og videreutdanning. Det er veldig etterspurt. Etterutdanningsopplegget er veldig vellykket – en får veldig gode tilbakemeldinger. Det gjør en når det gjelder videreutdanningsopplegget også. I tillegg gjør en det når det gjelder rektorutdanningen, hvor vi har stor pågang. Det er tilsvarende i barnehagesektoren. Så det er veldig stor satsing på kompetanse. I denne runden ligger det ikke nye timer på barnetrinnet eller ungdomstrinnet i forslaget. Tvert imot er det et annet interessant forslag som jeg regner med ligger Kristelig Folkepartis hjerte nær, nemlig forslaget om å styrke lærertettheten på ungdomstrinnet for å kunne jobbe mer variert og få opp kvaliteten på de timene vi har. Jeg tror at Kristelig Folkeparti og regjeringen har litt av hvert å snakke om framover.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
:Jeg synes det er et interessant forslag, men det er verken en del av det som Stortinget så langt har vedtatt, eller i regjeringsplattformen for inneværende periode. Men det er et av de forslagene som SV diskuterer i forbindelse med neste stortingsperiode og vårt partiprogram. Det er selvfølgelig fordi vi er utålmodige etter at kommunene skal bruke det tilbudet vi har til videreutdanning av lærere. Når jeg går igjennom listen over kommuner og hvordan de benytter seg av dette tilbudet, er det til dels veldig store forskjeller mellom kommunene når det gjelder hva slags ambisjoner de har. Representanten har antagelig vært litt uheldig med kommune med hensyn til hvordan den prioriterer dette. Dette er ikke holdbart på sikt. Vi har laget en veldig god deal. Kommunene betaler 25 pst. av videreutdanningen. Jeg ser at opposisjonen – eller i hvert fall Høyre – mener at det skal være 20 pst. Vel, jeg tror ikke det utgjør den store forskjellen på hvor mange kommuner som deltar. Jeg tror det handler om at man ser at kompetanse hos lærerne er avgjørende for skolekvaliteten i sin kommune.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Vi får gode tilbakemeldinger på de oppleggene vi har for videreutdanning innenfor prioriterte områder. Hvis kommunene har behov for å gå utover det, står de selvfølgelig fritt. Bakgrunnen for det videreutdanningstilbudet vi har, er at vi ønsker at lærerne skal ta enten 30 eller 60 studiepoeng i fag og øke sin kompetanse på prioriterte fagområder. Jeg mener at vi også har funnet gode løsninger på hvordan det nå tilbys. Vi har nå trappet opp dette tilbudet, først fra 1 500. Så gikk vi nye runder med KS og lærerorganisasjonene og kom fram til en ny fordeling av kostnadene. I fjor var det 1 850 lærere som fikk dette tilbudet, fordi kommunene søkte om det på deres vegne. Men det var dobbelt så mange lærere som gjerne ville ha videreutdanning. Så her er det om å gjøre for kommunene å legge seg i selen og sørge for at de prioriterer dette enda høyere framover.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Det er liksom ikke noen grenser for hvordan det går an å lese et statsbudsjett med dårlig humør som utgangspunkt.(Munterhet i salen) Dette er ingen beskrivelse av hva som er situasjonen når det gjelder etter- og videreutdanning. (Munterhet i salen) Dette er høyt prioritert i forslaget til statsbudsjett. Dette er en situasjon der vi i tillegg har gått nye runder med KS og lærerorganisasjonene for å få til en best mulig modell. I tillegg har vi gjort det sånn at det blir synlig for alle hvor mange lærere som ønsker videreutdanning, sånn at vi vet hvor lang køen er og hvor mange lærere det er som ikke får videreutdanning fordi kommunene ikke sender disse søknadene videre og ikke er villig til å prioritere dem. Av de over 150 kommunene som ikke benytter seg av dette veldig gode videreutdanningstilbudet nå, er ca. en tredjedel Høyre-styrte. Jeg vil foreslå at representanten Elisabeth Aspaker tar en liten telefonrunde til et par utvalgte Høyre-ordførere, sånn at de benytter seg av det fantastisk gode tilbudet vi nå har. I tillegg kommer det omfattende etterutdanning i forbindelse med Ny GIV og ungdomsskolesatsingen. Så det er et voldsomt løft når det gjelder lærere, som i tillegg har ført til(presidenten klubber) at søkningen til lærerutdanningen har økt med 50 pst.(presidenten klubber) fra 2008. Ikke svartmal! (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Det er forunderlig hvordan det går an å legge fram et statsbudsjett og de prioriteringene som er gjort fra 2005, på den måten. Vi har hatt en systematisk satsing på å få opp kvaliteten på lærere, på å rekruttere flere lærere fra 2005 og fram til nå, og det har gitt gode resultater. Vi har lagt om lærerutdanningen. Vi har fått en økning i søkningen til lærerutdanningene med 50 pst. Det er jo fantastisk bra. Vi har etter- og videreutdanning med ny modell for kostnadsfordeling mellom stat og kommune og lærere som vi ser begynner å virke, men jeg er utålmodig etter at kommunene, som jo er arbeidsgiverne til lærerne, skal benytte den muligheten enda mer. I forbindelse med Ny GIV og ungdomsskolen har vi omfattende etterutdanningstilbud rettet mot lærere. Vi har rektorutdanning. Så hvordan i all verden Venstres Trine Skei Grande kan få dette til å framstå som at man ikke satser på lærerne, det er et under.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Nei, nå får det være nok!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Først har jeg lyst til å arrestere representanten Trine Skei Grande på én ting. Man må ikke gå rundt og si at det fleste som begynner på lærerskolen, slutter underveis. Det er feil. Så til de reaksjonene vi har fått på statsbudsjettet når det gjelder høyere utdanning, forskning og studentenes situasjon. Jeg legger jo merke til at de uttalelsene som er kommet fra f.eks. ulike universitetsrektorer og forskningshold, er mer nyansert enn det som Trine Skei Grande refererer herfra. Men det er selvfølgelig hennes privilegium å gjøre det. Det er en realvekst på forskning på 2,2 pst. i dette budsjettet. Det betyr at det i perioden fra 2005 og fram til nå har vært en realvekst når det gjelder forskning på 32 pst. For neste års budsjett betyr det at f.eks. klimaforskning er prioritert. Det skal forskes på klima for 425 mill. kr. Samtidig er beredskap og sikkerhet et prioritert område. Og det er omfattende kontingenter for internasjonalt samarbeid når det gjelder forskning. Det er veldig viktig, fordi den internasjonale delen av forskningen er avgjørende for at vi klarer å holde god kvalitet, og det er viktig at de som driver med forskning, også benytter seg av de programmene vi har innenfor EU, sånn at vi får igjen mest mulig av de 1,7 mrd. kr som dreier seg om å delta i EUs 7. forskningsprogram for neste periode. Når det gjelder studentene, har jeg lyst til å si at vi har doblet antallet studentboliger fra 2005 og fram til nå. Vi har bygd 1 000 nye studentboliger hvert eneste år. Det er 100 pst. innfrielse av de kravene studentene hadde i 2005 og 2009. Det ligger ikke i vår regjeringserklæring å heve studiestøtten utover den prisjusteringen som ligger inne, og som vi har gjennomført, men som den forrige regjeringen ikke gjorde. Jeg skjønner at studentene er utålmodige når det gjelder lik rett til lik utdanning. Men de vet jo hva slags regjeringserklæring de har å forholde seg til.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Nå må jeg si at jeg er bitte lite grann overrasket over representanten Trine Skei Grande, for det er denne måten vi beregner forskningsbevilgningene i statsbudsjettet på. Det er ikke noe spesielt. Det er riktig at helseforetakene i betydelig grad driver med forskning – en viktig, vesentlig, til og med internasjonalt anerkjent spisset forskning. Selvfølgelig er det forskning som er en del av vårt budsjett. Det er helt riktig at EU-kontingenten er en del av forskningen. Det er avgjørende viktig. Veldig mange forskningsmiljøer er veldig opptatt av hvordan de skal klare å få fulgt opp dette, fordi det er så mye å hente, både i form av penger, og også i forskningsutvikling. Ja, det er helt riktig at deler av økningene i studieplasser også utløser forskning. Det er sånn vi beregner forskningens andel av statsbudsjettet. Sånn har det blitt gjort så lenge jeg vet – og det begynner jo å bli en del år, for å si det sånn.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Det har ikke vært 60 pst. realvekst i statsbudsjettet siden 2005, så nå sammenlikner Borghild Tenden to forskjellige størrelser. La meg ta en annen størrelse. Under den borgerlige regjeringen fra 2001–2005 var forskningens andel av statsbudsjettet på 3,4 pst. i snitt – ett år var det under. I 2013 vil forskningens andel av statsbudsjettet være på 3,7 pst. Så det er ikke noen grunn til å svartmale eller sammenlikne forskjellige. Det har vært en realvekst på forskning på 32 pst. Det er en realvekst fra i år til neste år på 2,2 pst. Selvfølgelig er det sånn at alle som er opptatt av forskning og høyere utdanning, gjerne skulle hatt hele statsbudsjettet. Det skulle jeg også gjerne hatt, det. Jeg tror nemlig – nei, det kan jeg komme tilbake til. Men dette er et solid budsjett for høyere utdanning og forskning. Det gir rom for viktige og vesentlige forskningsprioriteringer. I dette budsjettet er det bevilget til 23 000 studieplasser, om vi ser på virkningen fram til 2017. Det er det meste på mange tiår. Det er et bra budsjett.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Det er en realvekst på 32 pst. siden 2005. Det betyr at den offentlig finansierte forskningen har gått opp fra 0,8 pst. av BNP til 0,92 pst. av BNP. Så dette går i riktig retning. Målsettingen er, som vi alle kjenner, at den offentlige andelen av forskningen skal utgjøre 1 pst. av BNP. Vi har en betydelig utfordring når det gjelder den næringsrettede forskningen, altså den forskningen som er innenfor norsk næringsliv. Det kan i noen grad skyldes vår næringsstruktur. Men det er helt opplagt at vi har et veldig stort behov for å få opp, egentlig på alle samfunnsområder, en erkjennelse av det behovet vi hele tiden har for å ligge i forkant når det gjelder kunnskapsutvikling. Jeg mener at vi har et godt forskningsbudsjett. Jeg mener at vi har en god vekst og at det går den riktige veien. Men på dette området må vi se oss om i verden og se at mange er på hogget, og at vi må være på hogget også.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
De problemstillingene som Dagrun Eriksen er inne på, er noen av de tingene som kommer til å bli diskutert i forbindelse med den forskingsmeldingen som Stortinget skal få på vårparten. Det er veldig viktige spørsmål knyttet til hvordan vi sikrer gode forskningsmiljøer i Norge, og hvordan vi sikrer en viss langsiktighet når det gjelder forskningsoppdrag og forskningspolitikken. Det er viktig for å være god. Det er mange som bruker mye tid på å skrive søknader. Så har jeg bare lyst til å legge til til slutt i denne debatten at dette også handler om hva slags prioriteringer man gjør i forbindelse med de store pengene framover. Jeg synes jo det er interessant å følge debatten i Kristelig Folkeparti om hvilken vei man skal lene seg i norsk politikk. Nå driver Høyre og Fremskrittspartiet og diskuterer seg imellom hvor store skatteløfter de skal ha for neste periode. Det blir et sted mellom 25 mrd. kr og 100 mrd. kr. Det kommer til å spise opp veldig mye av det handlingsrommet som norsk forskning bl.a. trenger.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Det er Universitetet i Tromsø som bestemmer hvilke faglige satsinger og prioriteringer det vil foreta innenfor sine økonomiske rammer, og universitetet bestemmer selv hvilke utdanninger det skal tilby. Det handler om universitetets autonomi. Universitetet har valgt å opprette en mastergrad i medisinske laboratoriefag. I tråd med den lovfestede akademiske friheten bestemmer universitetet selv læreinnholdet i undervisningen og innholdet i forskningen. Når det gjelder de særskilte bevilgninger til Rettsgenetisk senter ved Universitetet i Tromsø, er disse gitt over Justis- og beredskapsdepartementets budsjett. For spørsmål om bevilgninger må jeg derfor vise til justis- og beredskapsministeren. Jeg viser også til at justis- og beredskapsministeren den siste måneden har besvart to spørsmål til skriftlig besvarelse fra stortingsrepresentant Elisabeth Aspaker i denne saken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Det er justis- og beredskapsministeren som er rett adresse for dette spørsmålet fordi denne utdanningen er koblet på den DNA-laben som tidligere har fått bevilgninger under Justis- og beredskapsdepartementets budsjett. Det er Universitetet i Tromsø som suverent har bestemt at de ønsker å opprette en slik masterutdanning knyttet til denne laben. Så dette er spørsmål som justis- og beredskapsministeren må besvare.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-10:
Jeg er litt forundret over at dette spørsmålet adresseres til undertegnede, for jeg er helt sikker på at representanten Aspaker, også fordi hun nettopp har henvendt seg til justis- og beredskapsministeren om disse spørsmålene tidligere, er klar over hvordan dette henger sammen. Det er jo denne DNA-laben som er utgangspunktet for at denne masterutdanningen kan utvikles i Tromsø. I det øyeblikket Justis- og beredskapsdepartementet har en endret politikk på det området og i tillegg ønsker å overføre den til Helse- og omsorgsdepartementet, må jeg nesten få be om at de spørsmålene som dreier seg om dette, rettes dit.
Camilla Storøy Hermansen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Eg er ein av dei mange lærarane som har ønskt seg etter- og vidareutdanning, men ikkje har fått det. Det er mange ulike tiltak vi kan diskutere og prøve for å auke talet på lærarar som får det. Det kan f.eks. gå på å få ein enda betre kostnadsnøkkel, ulike modellar og meir stimulering. Men til sjuande og sist handlar det om å heve lærarkompetansen, å gi ungane våre det dei fortener, nemleg verdas beste lærarar i verdas beste skule. Eg er usikker på om dei mange ulike tiltaka er ambisiøse nok til å få til den kompetansehevinga vi verkeleg ønskjer for alle lærarar. Spørsmålet mitt til statsråden er: Må vi ikkje gå enda meir ambisiøst til verks og innføre ein rett og ei plikt til regelmessig etter- og vidareutdanning for lærarar?
Camilla Storøy Hermansen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
«Møre og Romsdal har eit aktivt næringsliv, og fylket har betydeleg eksport av varer til Europa. Effektive transportløysingar er svært viktig for verdiskapinga i fylket. Dessverre vert gods i for stor grad transportert på eit overbelasta og nedslite vegnett. Kva vil statsråden gjere for å få meir gods over frå veg til sjø, og kva vert gjort for å betre kvaliteten på vegnettet i Møre og Romsdal?»
Camilla Storøy Hermansen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Eg takkar statsråden for svaret. Vi er glade for kvar ei krone og kvart eit prosjekt innan samferdsel. Men trass i statsrådens rosande ord om situasjonen i Samferdsels-Noreg, er eg likevel ikkje heilt roa. Det er eit enormt vedlikehaldsetterslep på vegnettet i Møre og Romsdal, faktisk 3,1 mrd. kr, og betra infrastruktur er eit av dei viktigaste tiltaka for å betre vilkåra for industri og næringsliv. Meiner statsråden at forslaget til statsbudsjett for 2013 som vart lagt fram på måndag, gir det økonomiske handlingsrommet som er nødvendig for å ta igjen vedlikehaldsetterslepet og betre vegane i Møre og Romsdal og resten av landet?
Camilla Storøy Hermansen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-10:
Igjen takkar eg for svaret. Eg vil ha fokus litt over på transport til sjø igjen. Vegane vert fylte opp med godstransport, og delen aukar stadig. Kvar dag rullar det 500 trailerar berre på E136 ut frå Møre og Romsdal, og vi kan leggje på mange fleire på dei andre vegane. Dette skapar eit meir farefullt og nedslite vegnett, og i tillegg utgjer tungtransporten betydelege klimautslepp. For å minske både risiko på vegane, slitasje på vegane og ikkje minst klimautsleppa, er det behov for å flytte meir av godstransporten frå veg til sjø. Det er fleire ting som er avgjerande for å flytte meir gods frå veg til sjø, og ei av utfordringane er lite fungerande og samkjørte logistikknutepunkt. Hamnene er kommunale, vegane er anten regionale eller nasjonale, og jernbanen er statleg. Mitt spørsmål er: Vil statsråden ta initiativ til auka samhandling mellom dei forskjellige nivåa for å betre logistikknutepunkta i Noreg, og for å betre leggje til rette for at godstrafikken i større grad vert flytta frå veg til sjø?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-10:
Statsråden skryter av det hun kaller for en stor satsing innen etter- og videreutdanning for lærere. Sannheten er vel at det er blitt flere lærere i skolen, og at antallet lærere som får etter- og videreutdanning, ikke har økt. Og det er vel faktisk flere søkere til tilbudet enn det er som får delta i det. Av og til er det ikke nødvendig å bevilge så mye mer penger. Det kan være måten man løser tingene på, som betyr noe. I dag samarbeider enkelte høyskoler med kommunene om nettbasert etter- og videreutdanning for lærere. Dette gjør at langt flere lærere får faglig påfyll enn det som den statlige satsingen gir. Det gjør at elevene får engasjerte og mer kompetente lærere når disse kommer tilbake til skolen. Vil statsråden legge til rette for at flere kan ta i bruk nettbasert utdanning, som gjør at langt flere lærere får ta etter- og videreutdanning, som de både ønsker og trenger?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-10-10:
Læreren har Norges aller viktigste yrke. Innenfor videreutdanning er bildet nå at regjeringen satser på fragmenterte tiltak, men mangler en overordnet strategi for hvordan man skal sikre at alle landets lærere skal få dekket sitt behov for etter- og videreutdanning. Kunnskapsministeren sier at regjeringen satser. Men hvis man går igjennom budsjettene fra denne regjeringen tiltrådte for åtte år siden, ser man at sannheten er en helt annen. Hvordan vil statsråden forklare at hovedbevilgningen til etter- og videreutdanning har stått på stedet hvil siden man overtok i 2005? Hvilke signaler sender det til landets lærere som yrkesgruppe og som de fremste kompetansearbeiderne i det norske samfunnet at kompetanseheving for denne yrkesgruppen faktisk nedprioriteres?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-10-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Etter vedtak i Stortinget i 2009 har Universitetet i Tromsø, UiT, opprettet en toårig mastergradsutdanning i medisinske laboratoriefag der rettsgenetikk er blant de sentrale fagene. Manglende driftsmidler fra staten til den nye DNA-laben ved UiT medfører imidlertid at utdanningen ikke kan gi studentene et praksistilbud som forutsatt. Vil statsråden ta initiativ for å sikre driften ved DNA-laben i Tromsø, og for å oppfylle Stortingets mål om å styrke det nasjonale forsknings- og undervisningstilbudet innen rettsgenetikk?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-10-10:
Jeg undrer meg over det defensive svaret fra kunnskapsministeren, for faktum er at da Stortinget for snart fire år siden vedtok å etablere dette andre rettsgenetiske miljøet i Tromsø, denne DNA-laben, var det samtidig koblet på et vedtak om at man skulle etablere den første rettsgenetiske utdanningen i Norge. Dette er en type utdanning som fagfolk i Norge må til utlandet for å hente. Det var da en viktig forutsetning at disse to tingene skulle følge hverandre. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan akter hun å sørge for at Stortingets vedtak faktisk følges opp, slik at den infrastrukturen som denne utdanningen i Tromsø trenger, og som var Stortingets intensjon, faktisk blir fulgt opp?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-10-10:
Jeg stiller meg undrende til det svaret kunnskapsministeren nå gir, for denne utdanningen i Tromsø er opprettet etter et vedtak i Stortinget – altså på oppdrag fra landets nasjonalforsamling. Det er altså ikke noe Universitetet i Tromsø har gjort av egen oppfinnsomhet – de har gjort det etter oppdrag fra Stortinget. Det andre som jeg stiller spørsmål ved, er at statsråden, som kunnskapsminister, ikke er mer opptatt av å sikre at det blir kvalitet i dette utdanningstilbudet når det først er opprettet, og når Stortinget har vedtatt det. Mitt spørsmål til statsråden er: Føler hun virkelig ikke noe ansvar for å følge opp dette stortingsvedtaket? Den andre opplysningen som jeg har fått i det siste svaret fra justis- og beredskapsministeren, er at finansieringsansvaret nå er overført til Helsedepartementet. Så mitt spørsmål – det ene gjelder kvalitet – og det andre er: Vil statsråden ta initiativ overfor helseminister Jonas Gahr Støre for å sikre at man får de økonomiske rammene rundt miljøet i Tromsø som gjør at utdanningen får den kvaliteten som er forutsatt?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-10:
Det er jo ikke noen tvil om at lærere vil, eller at lærere syns det er fantastisk å få lov. Jeg har sjøl vært på kakefest hos en bestevenninne som var så heldig å velge den læreren som faktisk fikk noe sånt. Det som er frustrerende, er at retorikken om at læreren er viktigst fortsatt er der, sjøl om man har prioritert andre ting. Det synes jeg er en helt ærlig sak. Man har prioritert leksehjelp. Man har prioritert ufaglærte. Man har prioritert flere timer, noe vi vet øker presset med flere ufaglærte inn i skolen. I går opplevde vi noe veldig underlig, nemlig at regjeringen snudde i forhold til egen argumentasjon når det gjaldt vårt forslag om de 9 000 ufaglærte i norsk skole. Barn lærer av det vi gjør, ikke av det vi sier. Så hvorfor kan man ikke innrømme at man har prioritert andre ting? Det er ikke dette som er regjeringas prioritering.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-10:
Det er helt riktig. Da skal jeg vri det over på forsknings- og høyere utdanningsministeren, som står her, som mener at det er så veldig mange som søker lærerskolen, mens man vet at de aller fleste, eller veldig mange, slutter.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-10:
Derfor står det mange ledige plasser, og studiet er blant dem der flest slutter. Men det jeg skulle si, er at nå mener statsråden at det er sånn at de som leser budsjettet, bare er i dårlig humør. Men nå skal jeg sitere noen av de mest kompetente hodene i Norge som har lest det samme budsjettet. Forskerforbundet sier at regjeringen presenterer nok et svakt budsjett for høyere utdanning og forskning: «Regjeringen bryter løftet om å styrke forskningsinnsatsen». Universitets- og høgskolerådet sier at statsbudsjettet gir verken «økt strategisk handlingsrom eller vesentlig bidrag til styrking av UH-sektorens sentrale rolle i utviklingen av kunnskaps-Norge verken på kort eller lang sikt.» Ole Petter Ottersen, som er rektor ved Universitet i Oslo, sier at hovedbildet er at dette «ikke er ambisiøst nok i en tid der Norge som forskningsnasjon må løpe fortere». Forskningsinnsatsen har uteblitt. Det er dommen som blir stående over denne regjeringen. Eller la oss ta studentene, som føler seg sveket fordi regjeringen ikke satser på heltidsstudenten, og heller ikke har oppfylt Soria Mora II, som sa at man skulle bedre studiefinansieringa for studenter med barn. Eller ta NTNU-rektoren som sier: «Regjeringen trikser med tall». Man gir med den ene handa, men tar fra basisbevilgningene med den andre. I sum er dette en slakt av regjeringas budsjett på dette området som jeg er helt enig i. Da lurer jeg på: Er dette bare fordi man var i dårlig humør da man leste dokumentet, eller hvordan i all verden har det seg sånn at statsråden ser noe annet i statsbudsjettet enn alle parter her i sektoren, om det er forskere, rektorer eller studenter? Dette skulle være en ganske kompetent gjeng til å lese statsbudsjettet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-10:
Nå skal jeg ikke sitere det andre har hatt å si om budsjettet. Jeg tenkte jeg skulle prøve å sitere fra budsjettet. Det står bl.a. en veldig fin tabell på side 212. Der står det at det er: «ein anslått auke i FoU-innsatsen på 758 mill. kr. Auken er særlig knytt til auka kontingent til EUs rammeprogram for forsking» – altså til penger vi sender ut – «og at studieplasser som har blitt oppretta tidlegare år blir førde vidare.» Så har man en kreativ bruk der man f.eks. går igjennom alle EØS-pengene man sender til andre land, og så har man fått noen til å regne ut at noen av de pengene kanskje går til forskning i andre land, og dermed øker man forskningsinnsatsen. Det ligger en utrolig kreativitet i å prøve å få dette opp på 1.4 mrd. kr, som regjeringa skryter av i dette dokumentet. Det er ikke penger som går til forskning i Norge. Man har regnet ut at noen av helsekronene kanskje går til forskning, så da kan vi putte noen av de helsebevilgningene vi også har, inn i forskning. Dette er kreativt. Er det faktisk sånn at statsråden fortsatt mener at dette er en satsing på forskning?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-10-10:
Jeg har et lite regnestykke til kunnskapsministeren, og jeg vil helst at hun svarer så konkret som mulig. På Kunnskapsdepartementets nettsider og nå her i dag skryter statsråden av at bevilgningene til forskning og utvikling i statsbudsjettet har en realvekst på 32 pst. fra 2005 og fram til i dag, som hun også sa i forrige innlegg. Samtidig vet nok den tidligere finansministeren at statsbudsjettet i helhet har økt med 60 pst. i samme tidsrom. Derfor kunne det være greit å vite om kunnskapsministeren mener at veksten i bevilgninger til forskning og utdanning er større eller mindre enn veksten i statsbudsjettet fra 2005 og fram til i dag.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-10-10:
Mitt spørsmål går til fiskeriministeren. Næringsrettet forskning er jo den store taperen i dette budsjettet. Men i Fiskeridepartementets budsjettframlegg står det at 1 kr av redusert skatt via SkatteFUNN-ordningen administrert av Forskningsrådet gir 75 øre i forskningskjøp i de marine forskningsinstituttene, pluss ca. like mye forskning og utvikling i selskapene, altså 1,50 kr i forskning og utviklingsinnsats per krone i skattekutt. Viser ikke dette at finanskomiteens leder Torgeir Micaelsen tar feil når han sier at alle skattekutt er usolidariske og gir mindre av det vi vil ha mer av, og at det tvert imot er sånn at noen skattekutt gir mer av det vi vil ha mer av, og sånn sett med fordel kunne vært styrket i statsbudsjettet, hvis man virkelig mente alvor med at en styrking av forskningsinnsatsen er nødvendig?
Henning Warloe (Høyre), 2012-10-10:
Ja, president, mitt spørsmål går til kunnskapsministeren, som også er forskningsminster. For oss som er opptatt av forskningspolitikken, er det naturligvis det mest spennende å diskutere. Jeg skal innrømme at for mitt vedkommende har det vært mer etterforskning enn forskning det siste halve året.(Munterhet i salen) Det kan kanskje være et bidrag til å sette oss i bedre humør, å si noe morsomt. (Munterhet i salen) Jeg må si at jeg forstår at kunnskapsministeren er opptatt av at man må ha godt humør når man leser budsjettet, for det er fort gjort å komme i en annen humørtilstand. Det gjør jo mange aktører på forskningsfeltet når de leser dette budsjettet. Jeg må innrømme at jeg kvapp litt, for i budsjettet for 2013 er det jo faktisk en realvekst. Det er det en stund siden vi har sett. I fjor var det null. Året før det igjen var det null, og i år er det altså 2,2 pst., som statsråden var inne på. Ser statsråden det slik at denne satsingen, denne økningen på 2,2 pst. på tre år, er tilstrekkelig for å styrke Norges konkurransekraft på kunnskapsfeltet?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-10-10:
Den raud-grøne regjeringa har no sete med makta i sju år. Det som er interessant å merke seg i den samanhengen, er at på dei områda som regjeringa ikkje har nokon politikk, ikkje har noko fokus, går det stort sett bra. Men på dei områda som regjeringa hevdar er viktige for dei, der dei ønskjer å ha eit fokus, og der dei har ein politikk, går det stort sett dårleg. Bustadpolitikken er eit område som regjeringspartia hevdar er viktig for dei – eit satsingsområde. Der går det stort sett dårleg. Der manglar vi tomter, der manglar vi bustader. Der er det òg ein galopperande prisvekst, som gjer at mange unge har problem med å komme inn på bustadmarknaden. Kva er det då regjeringas bustadpolitikk går ut på? Der har regjeringa utvist særs stor kreativitet når det gjeld å pønske ut nye forbod, påbod og reguleringar, som gjer det vanskelegare og byggje bustader. Plan- og byggingslova er blitt skjerpa. Det gjer at det tek veldig lang tid å regulere. Ein har i dag 22 statlege instansar, som har som oppgåve å hindre bustadbygging. Ein har ingen statlege instansar som har som oppgåve å fremje bustadbygging. Når det gjeld utforminga av bustadene, er regjeringa ute med sentralstyrde detaljreguleringar som set krav til bustadene, både korleis vindauga skal vere og korleis tettleiken i huset skal vere. No skal det også bli forbode med ventilar i bustadene, og ein skal også trykkteste bustadene. Dette har altså ikkje fungert. Mitt spørsmål til kommunalministeren er: Hadde ikkje no vore på tide å prøve med litt forenkling i staden for å forvanske?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-10-10:
Eg konstaterer at kommunalministeren igjen skyldar på kommunane. Ho tek ikkje inn over seg at denne detaljrikdomen og kreativiteten frå regjeringa til å pønske ut nye detaljreglar, gjer at det blir bygd for få bustader, og også at dei bustadene som blir bygde, er for dyre. Ein viser også til byggjemeldinga. Der er det mykje prat, men det er i det heile ingen konkrete tiltak for å forenkle. Det er det eg spør etter. Ein har tal som viser at 94 pst. av kommuneplanane blir møtt med varsel om motsegn. Det er ille. Då er mitt spørsmål: Ser ikkje regjeringa at den byggje- og bustadpolitikken som er ført, har gjort vondt verre, og at om ein ikkje hadde blanda seg inn – og drive med sånn detaljstyring – ville det blitt bygd fleire og rimelegare bustader?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2012-10-10:
Det regjeringa prioriterte dei fyrste åra av regjeringstida, var å gjenreise den sosiale bustadpolitikken, som låg nede, og å gi også dei som sit nedst ved bordet, ein moglegheit til å ha ein trygg bustad. Så har me frå 2006 fått ein sterk folkevekst, me har òg hatt ei finanskrise, som gjorde at me fekk nedgang i bustadbygginga i 2009. No er ho i ferd med å ta seg opp igjen til det nivået ho var før. Det skal me – gjennom dei tiltaka regjeringa legg til rette for – vere med på å forsterke. Det er kommunane som har ansvaret for å leggje til rette for planar og tomteareal og sikre at me får fart på bustadbygginga lokalt. Regjeringa tek ansvar for å gå gjennom planprosessar. Det gjer eg saman med miljøvernministeren når det gjeld oppfølginga av byggjemeldinga, som Stortinget fekk til behandling i vår. Me ser på motsegnsinstituttet, om me kan samordne og forenkle der. Eg har hatt ei stor samling med workshops, der bl.a. ulike delar av næringa var med – og fått inn mange gode innspel om forenklingstiltak. Me la også fram forenklingstiltak i byggjemeldinga. Me har mål om å redusere omfanget av byggjesaker i kommunane med nærare 30 pst., som vil bety at kommunane kan prioritere dei meir kompliserte sakene. I dag skal eg ha møte med byggjenæringa for bl.a. å diskutere kva som er årsaka til kostnadsveksten, for å få ei felles omforeint plattform å diskutere vidare på – og ikkje skuggeboksing gjennom media. Eg er veldig glad for at ein stiller mannsterkt – og forhåpentlegvis også damesterkt – opp frå næringa på det møtet. Så me arbeider på mange felt for å få opp takta i bustadbygginga, slik at me skal ha bustader i framtida med høg kvalitet og godt tilgjenge for alle.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2012-10-10:
Ein skal ikkje gå langt tilbake i tid for å sjå at denne diskusjonen har vore heilt annleis. Då var det i landets største avis, VG, og i mange andre media eit sterkt angrep på regjeringa fordi ein ikkje tok tak i den enorme mengda med feil i bustadbygginga. 12–15 mrd. kr årleg vart brukte på å rette opp feil. Det var for dårleg kvalitet. Byggjenæringa har òg hatt ein produktivitetsnedgang frå 2000 som er påfallande sett i forhold til nesten alle andre næringar. Eg går no saman med næringa inn med eit nytt program, Bygg21, der me skal få opp produktiviteten og effektiviteten i næringa. Det har stor betyding for kor mange bustader som vert bygde – og for prisen. Me skal sjå på tomteprisane og utviklinga av dei, kva det betyr for bustadmarknaden, og me forenklar. Det gjer me både ved å fylgje opp tiltaka me la fram i byggjemeldinga – som ikkje berre var diffuse, dei var konkrete – og me jobbar godt saman med miljøvernministeren for å sjå på planbiten. For det er ingen tvil om at det er der nøkkelen kanskje ligg når det gjeld å få saker raskare igjennom.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2012-10-10:
Det viktigaste me gjer både for ungdom og andre, er at me får opp farten på bustadbygginga i Noreg, spesielt i pressområda. I mange distriktskommunar er det òg stor mangel på bustader, men det gjeld spesielt dei største byane. Det samarbeider me godt med byane om. Me må kunne påpeike at planarbeidet og det å stille tomter til disposisjon ikkje handlar om å finne skyldige. Det handlar om kven som har ansvaret, og kommunane ynskjer å ha det ansvaret. Det me gjer no, er å gå gjennom alle rutinar som kan forenkle. I byggjemeldinga kjem det forenklingar. Det kjem forenklingar om at ein ikkje treng å søkje på tilbygg av ein viss storleik. Det er viktig. For kvar sak me kan ta unna den kommunale byggjehandsaminga, dess raskare får me dei store, tunge byggjeprosjekta opp og fram. Det er jo det som er viktig, ikkje minst i byane, å få dei opp og fram, dei store byggjeprosjekta som vil tilføre ungdommen meir å velje i. Me aukar òg rammene i Husbanken til startlån, noko som ikkje minst ungdom og andre kan nytte seg av.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2012-10-10:
Det kan eg ikkje, for det ligg ikkje under mitt område. Det ligg under miljøvernministeren sitt område – med planen – så det skal eg la vere. Men det som eg kan seie, er at eg har hatt møte og skal ha møte med miljøvernministeren for å samordne og forenkle motsegnsinstituttet. Eg er særdeles oppteken av det. Ikkje minst må me sjå på alle dei varsla om motsegner som vert lagt inn til kommunane, og som gjer at det blir forseinkingar. Dialogen mellom dei ulike statlege instansane og kommunane må verte betre på eit mykje tidlegare tidspunkt, slik at ein får avklara der problemet ligg – utan at me får desse varsla om motsegn, som forseinkar byggjeprosessane ganske mykje. Det arbeidet er i full gang, og det skal me sjølvsagt kome tilbake til. Det gler eg meg til, og eg håper verkeleg at me skal få til gode resultat på det området.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2012-10-10:
Det me har sett så langt i 2012, er at det har vorte sett i gang bygging av fleire bustadar enn det som var framskrive då vi starta på dette året. Det er eg veldig glad for. Som kunnskapsministeren sa tidlegare, har me dobla satsinga på studentbustadar. Det er òg viktig, for dei konkurrerer på den same marknaden, spesielt i dei større byane, om dei mindre leilegheitene som òg ungdom elles ynskjer å kjøpe. Me har ikkje minst fått ein sterk vekst i startlån og grunnlån i Husbanken sine verkemiddel, som gjer at ein kan få store prosjekt opp å stå saman med utbyggjarar og kommunar, men òg startlån til ungdom og andre som er det eg vil kalle svakare grupper, sjølv om eg ikkje vil kalle dei dei svakaste gruppene på bustadmarknaden. Det er andre som sit nedst ved bordet enn ungdom og innvandrargrupper, for dei har som regel ein jobb og moglegheit til å byggje seg opp ein startkapital. Me følgjer nøye med på dette, og det er vår jobb å vurdere om me skal styrkje dei verkemidla ytterlegare. Men i neste års budsjett har me altså styrkt Husbanken med 5 mrd. kr.