Arve Kambe (Høyre), 2014-10-06:
Regjeringen har både i Sundvolden-erklæringen og i det praktiske arbeidet på Stortinget gjennom et drøyt år nå lagt stor vekt på trepartssamarbeidet i norsk arbeidsliv, mellom fagforeningene på den ene siden, arbeidsgiverne på den andre siden og staten på denne siden – for å si det sånn. Vi har hatt noen «prøvesteiner» som denne regjeringen allerede har løst på første forsøk. Vi klarte rimelig enkelt å lande avtalen om inkluderende arbeidsliv mellom partene i arbeidslivet. Der fikk vi til et tillitsfullt og godt samarbeid. Så har det også vært et rimelig greit lønnsoppgjør med moderat lønnsvekst. I sum har det vært relativt støyfritt rundt lønnsoppgjørene. Når det er sagt, har regjeringen klare ambisjoner om et modernisert arbeidsliv som er i takt med framtiden. Derfor har regjeringen nå en rekke forslag på høring som skal til Stortinget så snart som mulig, for å endre arbeidsmiljøloven. Det gjelder bl.a. å ta makten vekk fra den ene av partene i arbeidslivet når det gjelder godkjenning av alternative turnusordninger. I en nær sammenheng med partene i arbeidslivet skal det være en balanse. Når det gjelder å legge ned veto mot turnusordninger som er lokalt godkjent av lokalt ansatte, arbeidsgivere og fagforeninger, opplever veldig mange i dag, enten det er på Ladegården i Bergen, om det er på sykehjem i Trondheim eller sykehus rundt omkring eller på Vea eller Tananger sykehjem, en økende motstand fra fagbevegelsen. Det har regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet, sagt at vi ønsker å fjerne og la Arbeidstilsynet ta den endelige avgjørelsen dersom det er uenighet lokalt. For det som er greit for Sykepleierforbundet i nær sagt alle saker, er ok for noen i fagforbundet i noen saker, og de har ulike argumenter. Det rydder regjeringen opp i. Vi har en helt annen bruk av gjennomsnittsberegningen av overtid uten å øke den totale bruken av overtid. I dag er det sånn at man kan jobbe 200 timer overtid hvis man ikke er med i en fagforening, 300 timer overtid hvis man er med i en fagforening og 400 timer hvis Arbeidstilsynet sier ja – i løpet av et år. De forslagene regjeringen har, rører verken ved de 200, 300 eller 400 timene, men det regjeringen har foreslått, er at i noen perioder i løpet av den ansattes liv og på en arbeidsplass må det gå an å gjennomsnittsberegne, slik at i noen måneder arbeider man mye og tilsvarende mindre andre måneder. Vi vil også ha en oppmyking av reglene for søndagsarbeid. De aller fleste ønsker ikke å jobbe på søndager – det er gjerne studenter som gjør det. Sykepleiestudenter og hjelpepleierstudenter, som ellers går i praksis på ukedagene, har med dagens arbeidsmiljølov ikke mulighet til å jobbe mer enn annenhver helg. Det er litt ironisk, for de kan jobbe mer enn annenhver helg, men de kan ikke gjøre det for samme arbeidsgiver. De kan f.eks. jobbe på et sykehjem fredag, lørdag og søndag i én kommune, og så kan de jobbe i nabokommunen helgen etterpå – frem og tilbake mellom to kommuner. Man følger altså organisasjonsnummeret til arbeidsgiveren og ikke den ansatte. Så har vi en god del forslag når det gjelder midlertidig ansatte, flere alternativer som jeg gleder meg til å få diskutere mer konkret her i stortingssalen. Alternativet fra vår regjering er at om man blir arbeidsledig i dag, kan man få dagpenger i 52 til 104 uker. Det er i praksis en midlertidig ansettelse i to år, det. Alternativt, hvis ikke det går bra, kan man få arbeidsavklaringspenger i inntil 4 år, som også i praksis er midlertidig ansettelse. Så for oss er hele poenget at vi vil ha midlertidig ansettelse i det ordinære arbeidslivet, noe som øker sjansen for at man får en ordinær jobb. Det, sammen med en omfattende satsing både på Arbeidstilsynet og på strafferammer for å få bukt med den økende arbeidslivskriminaliteten, gjør at vi har en regjering og et stortingsflertall som jeg tror klarer å ordne opp i framtidens arbeidsliv på en god måte her i salen.