Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Jeg har litt stemme igjen – det begynner å bli veldig sent for meg. Jeg vil innlede med å understreke at bærekraftig forvaltning av ressursene er et sentralt mål for Regjeringen i de fiskeriforhandlingene vi hvert år fører med andre land. På samme tid har jeg ansvaret for å ivareta norske interesser, noe som har vært spesielt krevende denne høsten. Jeg har lest komiteens innstilling, Innst. 92 S, med interesse og må si at komiteens merknader viser at vi deler målene om bærekraftig forvaltning. Komiteen tar også opp høstens problemer i makrellsaken. Jeg vil først kort komme inn på andre deler av våre forhandlinger, men vil bruke mest tid på denne høstens begivenheter. Kampen mot ulovlig fiske har vært sentralt i forhandlingene med Russland i flere år, og vi har også arbeidet med denne saken på flere andre fronter. Vi har oppnådd mye, og jeg er glad for at dette problemet er redusert med over 80 pst. de siste årene. Vi vil likevel ikke slappe av i denne saken og vil, som komiteen peker på, fortsatt prioritere dette arbeidet. Torsken i Barentshavet er i svært god forfatning, og kvoten i 2010 er på hele 607 000 tonn – en økning på 16 pst. Også de andre bestandene er i god forfatning, til glede for norske fiskere. Vi har i flere år utviklet et nært og godt samarbeid med EU. På kontrollsiden har vi fått mye på plass, og vi ble i fjor enige om mange tiltak for å redusere utkast. For å vise bredden i fiskeriforhandlingene vi fører bilateralt, multilateralt og globalt har vi utvidet meldingens kapittel 2 med en nærmere beskrivelse av de sakene vi ha lagt størst vekt på, og for å synliggjøre resultatene som er oppnådd. Så til høstens begivenheter: Komiteen viser til uenigheten mellom Norge og EU om makrell. Som dere vet, stoppet EU det norske fisket etter makrell i EU-sonen 1. oktober i år. Vi mener dette var et brudd på den bilaterale avtalen mellom Norge og EU, og har hatt mange møter og kontakter både politisk og på embetsnivå for å løse saken. Vi har de siste månedene forhandlet kontinuerlig for å komme fram til gode løsninger, og jeg skal ikke legge skjul på at det er og har vært krevende. Vi har dessverre ikke lyktes i å bli enige. Jeg mener Norge har strukket seg langt for å oppnå en avtale, men det var ikke mulig å få på plass flere viktige elementer. For oss var det vesentlig å få på plass en avtale som var helt utvetydig, slik at vi ikke opplever uventede reaksjoner eller fiskestopp også neste år. Dette elementet er en del av den bilaterale avtalen med EU. Kvotebyttet ble i likhet med tidligere år svært krevende. Kort fortalt kunne vi ikke være med på et kvotebytte som ikke ga oss tilfredsstillende betaling for torsken. Vi står derfor uten både makrellavtale og en bilateral avtale pr. dags dato. Det er beklagelig og har konsekvenser for både norske fiskere og fiskere i EU. Våre fiskere kan ikke fiske i EU-sonen, og EUs fiskere kan ikke fiske i norske farvann. Jeg mener likevel at EUs fiskere har mer behov for adgang til norsk sone enn omvendt. Jeg kan ikke nå si hva resultatet av denne fastlåste situasjonen blir, men kan love at Norge ønsker en avtale med EU som legger våre problemer bak oss. Vårt utgangspunkt er å komme fram til en avtale som begge parter ser seg tjent med. Selv om vi nå står uten en avtale, vil jeg understreke at Norge vil opptre ansvarlig og legge vitenskapelige råd til grunn ved fastsettelse av norske kvoter til fiske i egen sone. Jeg vil også benytte denne anledningen til å framheve den gode dialogen med fiskerinæringen som vi har. De er med i den norske forhandlingsdelegasjonen. Det samarbeidet er uvurderlig i forhandlingene. En annen utfordring er de kommende firepartsforhandlingene om forvaltning av makrell, som starter opp i mars neste år. De fire partene er de opprinnelige kyststatene Norge, EU og Færøyene. I tillegg er Island nå invitert med. Det er veldig viktig at vi kommer fram til en fordeling og et reguleringsopplegg som sikrer at den samlede høstingen av makrell skjer innenfor bærekraftige rammer.