Signe Øye (Arbeiderpartiet), 1999-11-26:
Høyre og Fremskrittspartiet har under hele debatten sagt at Arbeiderpartiet har fått lite igjen for den budsjettavtalen vi nå er med på. Det er tull. Dette er en avtale som betyr mye for veldig mange her i landet. Det betyr at kommunene, hvor som kjent hele Norges befolkning bor, nå kan gi et bedre tilbud når det gjelder skole og helse, at 200 000 lønnstakere som tjener svært lite, igjen får rett til sykelønn fra 1. januar, og at 622 000 personer får nyte godt av det nye lønnsfradraget som innføres til neste år. Dette gjelder også pensjonister som har relativt lave pensjoner, og i tillegg har litt arbeidsinntekt. Dette var noen eksempler. Det er mange flere. Nå vil store grupper som har lite å rutte med, få det noe bedre på bekostning av at noen få som i dag tjener svært mye, må betale noe mer i skatt. Det mener Arbeiderpartiet er en rettferdig fordeling. Arbeiderpartiet har fått styrket kommuneøkonomien med om lag 1 milliard kr. Det kunne ha vært mer, men det er bra. Kommunesektorens vanskelige situasjon vises i resultatet for 1998, der driftsunderskuddet antas å bli på hele 6,7 milliarder kr. Det er det dårligste på ti år og er et resultat av samarbeidet mellom Regjeringen og høyresiden. Til stor forundring for mange kom likevel ikke Regjeringen med noen satsing på kommunene i budsjettet for år 2000. For Østfold fylkeskommune betyr økningen i budsjettavtalen noe over 8 millioner kr i frie inntekter. Ved å bruke disse millionene til sykehusene vil de nye overføringene med dagens inntektssystem i helsevesenet utløse ytterligere 8 millioner kr fra staten, og noen tusen flere pasienter vil da få behandling til neste år i forhold til Regjeringens opplegg. Det er vesentlig for dem som har lidelser og plager, og som venter på behandling. Arbeiderpartiet har fått en avtale som gir arbeids- og administrasjonsministeren et meget godt utgangspunkt for å få til en god arbeidsmarkedspolitikk neste år, som kan møte problemene som oppstår når flere blir permittert og oppsagt. Men statsrådens engasjement overfor disse gruppene var i denne salen i går på ingen måte overbevisende. Det lover ikke bra. Regjeringen erkjenner at arbeidsmarkedstiltak virker. Det står i budsjettet. Likevel var det ikke noe til ekstra tiltak neste år. Men det har Arbeiderpartiet nå fått rettet opp. 4 000 flere tiltaksplasser skal vi ha. Da burde statsråden være optimistisk og engasjert og gå inn i den vanskelige jobben med å kvalifisere de ledige, slik at de kan bekle de stillingene som står ledige. Når statsministeren i sitt innlegg i dag snakket om permitteringer og «en viss nedbemanning», må det være grunn til å spørre om i hvilken verden statsministeren befinner seg. Jeg skal ta et eksempel: Når Aker Verdal med 1 100 ansatte i dag, i et bygdesamfunn på 14 000 innbyggere, skal si opp hele 350 og i tillegg permittere 200, og statsministeren kaller det «en viss» nedbemanning, begynner jeg å lure på i hvilken virkelighet Regjeringen befinner seg. Jeg tror de som arbeider og bor i Verdal eller andre steder som rammes så tungt av problemene i verfts- og offshoreindustrien, nå er redd for at de mister jobben og kan bli nødt til å flytte. Det hadde Regjeringen ikke tenkt å gjøre noe med, men nå har de fått hjelp av Arbeiderpartiet til å ta tak i dette problemet. Til slutt: Høyre har i alle år vært opptatt av avgifter, ikke minst har partiet flagget høyt at grensehandelen er et problem på grunn av at vi har for høye avgifter på alkohol og tobakk i forhold til Sverige. Det er jeg enig i. Derfor er jeg meget forundret over at Høyre nå, når de er satt utenfor innflytelse, går så høyt på banen i forhold til grensehandelen. Hvorfor gjorde ikke Høyre noe med dette problemet i de to årene de hadde innflytelse og kunne gjøre noe? Arbeiderpartiet har i budsjettavtalen blitt enig med Regjeringen om å komme tilbake til dette i revidert nasjonalbudsjett, og så skal vi se hva vi kan gjøre da.