Lars Rise (Kristelig Folkeparti), 1999-03-26:
Formålet med dagens debatt er ikke å vurdere enten stenging eller videre drift av Halden-reaktoren, slik man har kunnet få inntrykk av ved å lese forhåndsomtale av saken. Stortinget er invitert til å ta stilling til en videreføring for en ny treårsperiode av det såkalte Haldenprosjektet, som er et internasjonalt forskningsprogram lokalisert til Halden og administrert av Institutt for energiteknikk. Komiteens flertall, alle utenom SV, konkluderer med at Haldenprosjektet bør støttes for en ny treårsperiode fra 1. januar år 2000. Forutsetningen er selvsagt at det gis driftskonsesjon for reaktoren, og at Institutt for energiteknikk oppnår samarbeidsavtaler med partene i prosjektet. Konsesjon eller ikke står altså ikke på dagsordenen i dag. Det grunnleggende målet for Norges engasjement i Haldenprosjektet er å opprettholde en nasjonal kompetanse i reaktorteknologi. Prosjektet skal også bidra til atomulykkeberedskapen, overvåkning av reaktoranlegg i nærområdene, styrking av sikkerheten ved reaktoranlegg i Øst-Europa og sikre innflytelse i det internasjonale atomsikkerhetsarbeidet. Prosjektet skal også komme norsk industri til gode, bl.a. gjennom kontrollromsforskningen. Det er heller ikke uvesentlig å påpeke at prosjektet er Haldens største arbeidsplass. Netto skatter og avgifter som Haldenprosjektet og dets leverandører gav staten i 1993, var ca. 40 mill. kr etter at statens bevilgning på 30   mill. kr var trukket fra. Mulighetene for å bidra til større atomsikkerhet ved atomreaktorer i Øst-Europa har vært et svært viktig moment i vurderingen av prosjektet. SV har ønsket å gjøre behandlingen av denne meldingen til et spørsmål om konsesjon for videre drift, og konkluderer med å fremme et forslag om at reaktoren stenges. Jeg hadde hatt stor forståelse for denne konklusjonen dersom SVs premissleverandør, Bellona, hadde hatt grunnlag for sine påstander i den motmelding som ble fremmet. Bellonas motmelding inneholdt en lang rekke sterke påstander om såkalte uhell ved reaktoren, kritikkverdig lagring av brukt atombrensel, utdatert utstyr og dermed svekket sikkerhet, høyrisikotester og forholdet til Russland og Øst-Europa. Komiteen har hatt en meget grundig behandling av meldingen. Som saksordfører har jeg vært på befaring ved Halden-reaktoren – for øvrig sammen med representanten Langeland fra SV. Vi har også gjennomført to høringer i komiteen med bl.a. Bellona og Institutt for energiteknikk. Ved den siste høringen var begge parter til stede samtidig for å kommentere hverandres påstander, og vi kan ikke se at noen av de spørsmål som har vært reist nå, står ubesvart. Innholdet i Bellonas motmelding er et resultat av at Regjeringen har endret myndighetenes politikk og gått inn for større åpenhet rundt forholdene, noe hele komiteen nå understreker. I forhold til de seks uregelmessighetene ved reaktoren som Bellona har framstilt som meget alvorlige, kan det etter grundig gjennomgang konstateres at ingen av hendelsene var av en slik karakter at de kan karakteriseres som uhell. De var ikke engang rapporteringspliktige til IAEA etter IAEAs Nuclear Event Scale. Alle hendelser er således klassifisert som 0 på skalaen, der kategori 2 er grensen for rapporteringsplikt. Når det gjelder lagring av det brukte atombrenselet, er det i brevet fra departementet påpekt at dette ikke foregår i et «blikkskur», slik Bellona framstiller det, men i en lagerbygning med tykke vegger av betong og tak av tre- og stålkonstruksjon. Jeg tror at Bellona hadde tjent på å holde et litt høyere saklighetsnivå. Alle i komiteen – unntatt SV, av en eller annen grunn – forutsetter at påstandene rundt lagringen skal vurderes grundig i forbindelse med konsesjonsbehandlingen av driften ved Halden-reaktoren. Bellona stiller seg også meget kritisk til tester av såkalt MOX-brensel. Ifølge Statens strålevern har denne type brensel vært testet ved Halden-reaktoren i lengre tid, og de kan ikke se at dette er forbundet med større risiko enn testing av andre brenseltyper. Flertallet i komiteen forutsetter likevel at testing av MOX-brensel utelukkende foretas i den hensikt å bedre sikkerheten ved bruk av denne type brensel. Det innebærer bl.a. at denne type forskning ikke skal bidra til utvikling av ny reaktorteknologi basert på MOX-brensel. Sentrumspartiene og Arbeiderpartiet slutter seg til at det nedsettes et utvalg som skal vurdere å gi anbefalinger knyttet til den framtidige avviklingen av Haldenprosjektet. Dette har vært foreslått en rekke ganger, og jeg ser at det for noen kan være et paradoks at f.eks. de nordiske miljøvernministrene gang på gang protesterer mot utslipp av technetium 99 fra Sellafield i England, samtidig som Norge selv deltar i aktiviteter knyttet til produksjon av kjernekraft. Jeg ser det ikke som en selvfølge at Halden-reaktoren skal bestå i framtiden, og derfor er det også viktig med den prosess og debatt vi har hatt knyttet til meldingen. Men ut fra den rolle Haldenprosjektet spiller, og de betryggende svar vi har fått, er ikke dette tidspunktet for nedlegging av reaktoren. Jeg tror dette er den klokeste beslutningen nå.