Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-02-28:
I sin redegjørelse på tirsdag advarte utenriksministeren mot «forsøk på å forenkle noe som i bunn og grunn er en fundamental debatt om hvordan nære allierte også må kunne ha forskjellige oppfatninger». Et nærliggende spørsmål blir da hvor forskjellige oppfatninger nære allierte kan ha før alliansen blir vanskelig å holde sammen. Det er nok riktig som utenriksministeren videre sier, at avstanden over Atlanteren ikke nødvendigvis er større nå enn under Vietnamkrigen og rakettstriden på 1980-tallet. La meg samtidig minne om at den norske høyresiden heller ikke da utmerket seg med kritisk sans i forhold til USA. Nå er SV imidlertid glad for at utenriksministeren følger mange av sine europeiske kolleger og fremmer kritikk av de amerikanske truslene om å angripe Irak. Håndteringen av kampen mot terror etter 11. september har skapt en ny situasjon for NATO. NATO tok etter terroranslagene i bruk artikkel 5 for første gang siden NATOs opprettelse, uten at det medførte at NATO fikk kommandoansvaret for de aksjonene som ble satt i gang og som fremdeles foregår i Afghanistan. Krigen i Afghanistan går under amerikansk kommando. Dette har medført betydelig frustrasjon i NATO, som har bygd mye av sin legitimitet og berettigelse de senere årene på muligheten for å delta i og lede operasjoner utenfor eget territorium. Det ville være naturlig om dette førte til en grunnleggende diskusjon også i denne sal om grunnlaget for NATO som institusjon. Den internasjonale alliansen mot terror slår kraftige sprekker når Bush nå truer med å utvide krigen til andre land, og bruker begrep som «ondskapens akse» om Iran, Irak og Nord-Korea. Norges rolle i dette bør være å stille seg sammen med land som forsøker å holde USA i ørene. SV mener også at NATO bør vurdere sin «out of area»-strategi og stå på for at det skal være FN som sitter i førersetet under operasjoner som har til hensikt å sikre internasjonal fred og sikkerhet. I stedet for en USA-ledet verdensorden må vi få en FN-ledet verdensorden. Som kjent står ikke deltakelsen i NATO i samme rosenrøde skjær for oss i SV som for mange andre i denne sal, og SV har hele tiden vært imot NATOs planer om NATO-operasjoner utenfor eget territorium. Gjennom det som har skjedd etter 11. september, har USA selv undergravd mye av det arbeidet NATO har gjort for å skape seg ny legitimitet etter den kalde krigens slutt. Dette burde åpne for at flere enn SV våger å se kritisk på denne strategien og på utviklingen av NATO framover. Situasjonen etter 11. september har synliggjort behovet for å styrke legitimiteten til FN-systemet, slik at FN blir den viktigste aktøren i det internasjonale samfunnet og blir satt i stand til å bidra til en mer rettferdig verden og mer miljøvennlig verden, som mange nå har etterlyst. Det var positivt at utenriksministeren la så stor vekt på OSSEs arbeid for å forebygge konflikter og bygge demokratiske institusjoner i ulike regioner, ikke minst i Sentral-Asia, som utenriksministeren pekte særlig på i sin redegjørelse. OSSEs innsats er likevel ikke nok i en region der konfliktene står i kø. Russernes overgrep i Tsjetsjenia og USAs strategiske posisjonering i regionen, m.a. i Georgia og Kirgisistan, gir god grunn til bekymring, og jeg vil be om at utenriksministeren bringer disse temaene med seg inn i Sikkerhetsrådet. SV ble positivt overrasket over at utenriksministeren så raskt på tirsdag klargjorde at Norge ikke skal kjøpe flere våpen av Israel. Det virket som om Regjeringen var enig med SV i at det er prinsipielt galt å kjøpe våpen av et land som er i krig og som er okkupant. I dag har vi imidlertid fått et brev fra forsvarsministeren hvor det går fram at det ikke er fastsatt noe slikt prinsipp, men at Regjeringen fortsatt vil foreta mindre våpenkjøp fra Israel. Dette er meget skuffende, og jeg vil be om at utenriksministeren klargjør hva han mente med at Norge ikke lenger skulle handle våpen med Israel. Norge har et rimelig klart regelverk når det gjelder hvilke land vi eksporterer våpen til, men ikke et tilstrekkelig regelverk for hvilke land vi kjøper våpen fra. Vi har lenge praktisert regelen om ikke å eksportere våpen til land som er i krig eller borgerkrig, og SV har vært opptatt av å vokte omkring dette prinsippet. Brevet fra forsvarsministeren bekrefter altså at Norge ikke har noe godt regelverk for innkjøp av våpen, og at vi dermed kan kjøpe våpen fra hvem som helst. Etter SVs oppfatning er det logisk at et regelverk tilsvarende det som gjelder for eksport av våpen, også må etableres for import. SV vil komme tilbake til Stortinget med forslag til hvordan vi i framtiden kan unngå å bidra til at land som er i krig, får inntekter fra norske våpenkjøp.