Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-11-13:
Man kunne i denne saken vært fristet til å si at sagt er hørt, for det blir jo mye det samme som vi egentlig diskuterte under trygdeoppgjøret, og som var gjenstand for en bred debatt da. Jeg velger likevel å si litt om hvordan Fremskrittspartiet tenker, og hvordan vi ser på dette. La meg gjøre det klinkende klart: Fremskrittspartiet er glad for at man nå øker minsteytelsene til helserelaterte områder. Vi er glad for at man får en bedre minsteytelse for attføringspenger. Vi er glad for at man får en bedre ytelse for rehabiliteringspenger, og vi er glad for at man gjør noe for unge uføre. Men det vi ikke er glad for, og det som er vår store kritikk, er at man ved å øke disse ytelsene tar fra pensjonister ved ikke å gjennomføre de retningslinjene som Stortinget vedtok i 2003, for hvordan trygdeoppgjørene skulle foretas. At man ikke har fulgt disse retningslinjene, og at man har sett bort fra dem, innrømmer jo Regjeringen også i stortingsproposisjonen som behandles nå. La meg sitere fra proposisjonen: «Etter gjeldende retningslinjer skulle G ha vært økt til 70 934 kroner fra 1. mai. Det nye grunnbeløpet anslås å medføre en innsparing i utgiftene på 1 948 mill. kr i forhold til om G hadde blitt regulert etter retningslinjene.» Dette er altså en klar bekreftelse på at retningslinjene ikke er fulgt. Det betyr at man har tatt nesten 2 milliarder kr som skulle ha gått til norske alderspensjonister med tilleggspensjon, uførepensjonister og etterlattepensjonister, og styrket enslige minstepensjonister. 1 340 mill. kr går til styrking av trygdeoppgjøret for enslige minstepensjonister. – Jeg regner med at presidenten setter i gang klokka, ellers så får jeg veldig lang taletid. Jeg ser at jeg ikke har brukt noe ennå, men jeg skal prøve ikke å holde på lenger enn 5 minutter likevel. – Det er jo en del av det som ble gjort i trygdeoppgjøret. Så tar man 608 mill. kr som også skulle ha gått til pensjonistene, og bruker til å øke minsteytelsen. Med andre ord: Regjeringen bruker ikke én frisk krone til å styrke minsteytelsen. De bruker ikke én frisk krone til å gjøre noe for de enslige minstepensjonistene, men de sender hele regningen til alderspensjonister med tilleggspensjon, etterlattepensjonister og uførepensjonister. Det er faktisk sakens kjerne, og det er realitetene. Derfor er ikke Fremskrittspartiet med på flertallsinnstillingen. Derfor fremmer Fremskrittspartiet et eget forslag der man bevilger friske midler i denne saken. Vi ønsker faktisk at pensjonistene skulle ha fått beholde sin rettmessige del i henhold til retningslinjene, og at man i tillegg skulle ha kommet med friske midler for å styrke minsteytelsen. Det kaller Fremskrittspartiet en god velferdspolitikk. Det kaller Fremskrittspartiet en rettferdig velferdspolitikk. Det er noe annet enn å ta fra noen og gi til andre. Jeg har lyst til å si noen ord om supplerende stønad. Supplerende stønad, som ble innført i 2006, er for det første ikke en folketrygdytelse. Derfor reagerer jeg også på at man tar penger fra trygdeoppgjøret, altså en folketrygdytelse, til å øke en ytelse som ikke er en folketrygdytelse. Det er etter mitt skjønn prinsipielt feil. Jeg mener – uten at jeg er noen jurist – at det strider mot § 14 i lov om supplerende stønad. Der står det ganske klart og tydelig at det er staten som skal ta regningen. Her har ikke staten tatt regningen. Her er det norske pensjonister som har tatt regningen. Det mener jeg er feil i forhold til § 14 i lov om supplerende stønad. Hvis vi ser på vårt naboland Danmark, er det ikke en slik ordning der. Der er det kontanthjelpen som sikrer denne gruppen. Jeg synes rent prinsipielt at det skulle være like naturlig med det samme systemet i Norge som man hadde før 2006, nettopp fordi det ikke er en folketrygdytelse, og fordi det er en vanlig stønadsytelse på dette området. Hvis man tenker seg at man kommer til Norge som 67-åring og har en ektefelle under 67 år, er det slik at man vil få 2,44 G. Det er til sammen i overkant av 171 000 kr, kjapt regnet i mitt hode. Det betyr at man må jobbe i 40 år med lønn på 320 000 kr for å få tilnærmet i folketrygdpensjon. Jeg ser heller ikke rettferdigheten i det. Så er mitt spørsmål til statsråden: Hvordan skal man regulere denne supplerende stønaden i framtiden, når man går over til modernisert folketrygd? Her har man bundet denne ytelsen opp mot minstepensjonsytelsen. Så vet vi at i framtiden skal minstepensjonsytelsen levealderjusteres. Det betyr at minstepensjonen i forhold til dagens kroneverdi vil bli lavere for hvert år som går fram mot 2050. Det er en kjensgjerning. Betyr det at man skal foreta en endring av lov om supplerende stønad hvert bidige år for å beholde det samme nivået som for minstepensjonen, eller betyr det at man har fastsatt nivået på denne ytelsen, som ikke er en trygdeytelse? Hvis man velger å gjøre det på den sistnevnte måten, vil gapet mellom supplerende stønad og pensjon selvfølgelig bli økt for hvert år som går, noe som jeg også synes vil være en meget uheldig og lite logisk utvikling. Derfor har Fremskrittspartiet valgt å fremme det forslaget vi har i denne innstillingen. Jeg tar dermed opp Fremskrittspartiets forslag.