Svein Flåtten (Høyre), 2009-03-31:
Det er oppsiktsvekkende å høre statsråden svare interpellanten med at utsatt innbetaling av 1,4 milliarder kr ikke vil påvirke lønnsomheten for nye prosjekter. Det er klart det påvirker rederienes totale situasjon og evne til nyinvesteringer. Etter å ha blitt utfordret av interpellanten, svarer statsråden kun i generelle vendinger om hva man har gjort for næringen, noe Stortinget selvsagt er vel kjent med fra før. Så – ikke overraskende – lander man på nettolønnsordningen. Men det er ikke nettolønnsordningen som skaper arbeidsplassene, det er det å bygge og drive nye skip over en lengre periode. Det er også oppsiktsvekkende å høre at man mener næringen selv ikke er opptatt av dette. Det er ikke mitt inntrykk når jeg følger med i pressen og den offentlige debatten. Innbetalingen på 1,4 milliarder kr kunne man ordnet via en utsettelse, på akkurat samme måte som næringene med underskudd i 2008 har fått sin generelle skatteutsettelse. Prinsipielt er det ikke noen forskjell på dette. Jeg må si jeg er overrasket over at statsråden ikke ønsker en dialog med interpellanten og med Stortinget om dette. Vi kommer til å gjenta dette fremover, slik vi gjorde med miljøfondsproblematikken, der Regjeringen til slutt bøyde seg. Det er jo slik at vi må komme styrket gjennom denne økonomiske krisen. Da må vi satse på de internasjonale næringer, som også har betydelige ringvirkninger i vårt eget land. Jeg synes det er trist at man nærmest rir ideologiske skattekjepphester i denne saken. Men jeg vet jo at retorikken mot rederiene og deres eiere går på dette med skatt for de rike, så jeg forstår at det kan være tungt å se på de praktiske løsninger i den krisen vi står oppe i. Jeg tror de aller fleste har fått med seg at denne regjeringen ikke kommer med skattereduksjoner. Den kommer ikke til å stimulere virksomhetene med det. Det vi har sett på skattesiden, er skjerpelser for næringslivet som man ikke fant grunn til å gjøre noen verdens ting med, selv om man nå ser at krisen eskalerer videre. Jeg mener at Regjeringen har en mulighet til å vise handlekraft ved å tilføre næringen betydelig likviditet ved å utsette disse innbetalingene. Det ville være en aktiv politikk som ville redusere ulemper som Regjeringen selv har påført næringen, og gi et visst skinn av den aktive næringspolitikken som man i utgangspunktet gjerne ville drive i denne regjeringsperioden, men som etter hvert har blitt et tåkebegrep som det er vanskelig å få øye på. Det er underlig at det er så vanskelig å se at for å redusere ledigheten og trygge arbeidsplassene, må man ofre et minimum av oppmerksomhet på bedriftene, ikke systematisk svekke dem gjennom beskatning som svekker både evnen til nyinvesteringer og ekspansjon. Trygge jobber og reduksjon av ledigheten skapes gjennom sterkere bedrifter, ikke gjennom sterkere beskattede bedrifter. Jeg mener at man nå hadde en gyllen anledning til å gå i dialog om dette. Til slutt bare to ord om innlegget fra representanten Steinar Gullvåg. Dette med aktiv næringspolitikk begrenset seg i innledningen av denne regjeringsperioden til å skyte på lederne i de statlige bedriftene. Jeg registrerer at representanten Gullvåg fortsetter sin aktive næringspolitikk ved å bruke Stortingets talerstol til å kommunisere med Statoils øverste ledelse. Jeg vil anbefale at man på vanlig måte bruker generalforsamlingen til å kommunisere sine budskap med vårt største og viktigste selskap.