Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-14:
Jeg har lyst til – uten noen valgkampmessige forbehold – å takke Jan Bøhler for interpellasjonen. Jeg tror det er lov å si at ingen kan betvile Jan Bøhlers engasjement for Oslo, selv om han kommer fra Arbeiderpartiet. Det må han krediteres for. Jeg synes Jan Bøhler ga en meget god beskrivelse av utfordringer, både plusser og minuser, ved Oslo anno 2012 over et bredt spekter. Jeg merket meg i grunnen veldig godt de utfordringene han ga til statsråden. Spørsmålet er imidlertid: Fikk han noe svar? Nei. For det første tok representanten Bøhler opp: Hva gjør vi med fylkesgrensene Oslo–Akershus? Det var en direkte utfordring til egen regjering om hvorvidt det er noe i forholdet mellom våre fylker som hindrer en god utvikling for hovedstadsregionen samlet sett. Der fikk representanten Bøhler intet svar – men det er jo også et svar. Så kom representanten Bøhler med en annen utfordring til regjeringen: Vil man fortsatt ha en områdesatsing i ti år til, når dagens områdesatsing avsluttes? Jeg oppfattet ikke at det fra regjeringens side ble gjort noe forsøk på å svare heller på den utfordringen. Det kan det være mange gode grunner til. Man kan henvise til budsjetter, og at man ikke kan bestemme noe før lenger fram enn neste budsjettår osv., og at det er andres ansvarsområde. Men like fullt: Jeg hadde kanskje trodd at når denne interpellasjonen reises, er det også for å få regjeringens syn på de sentrale utfordringer en av regjeringspartienes fremste talspersoner fremmer. Men det kom faktisk ikke. La meg nevne noen områder som, sett fra Kristelig Folkepartis side, er en utfordring, og som ikke har vært nevnt. Her gjelder det egentlig ikke å promotere Oslo kontra resten av landet eller å tro at man kan endre det med et knips, men det er en sannhet at inntektssystemet ikke favoriserer Oslo, for å si det forsiktig. Det er et grunnleggende spørsmål som fortjener å debatteres. Det ble ikke tatt opp, men jeg velger å ta det opp, for én ting er å gi tilskudd, en annen ting er jo å la hovedstaden selv få beholde mer av de skattemidler man faktisk har. For å gi en utfordring: Hvordan ser statsråden på et hovedstadstilskudd som kan kompensere mer enn det som ble gjort i sin tid, da Oslo igjen tapte da selskapsskatten ble gjort statlig? Så er det boligpolitikken. En sentral tidligere Arbeiderparti-tillitsvalgt skrev et stort innlegg i en av hovedstadsavisene for en uke siden og anklaget sitt eget parti for å ha abdisert. Jeg er spent på den boligmeldingen som kommer. Det som har skjedd til nå, er at dette økte egenkapitalkravet som regjeringen har velsignet, har medført en stopp blant mange nyetablerere, ikke minst i Oslo. Man kan snakke om at man har behov for tomter – det har vi – men sannheten er at vi har flere tusen byggeklare tomter, men utbyggerne vil ikke sette i gang fordi det p.t. ikke er økonomi til det. Flere av dem oppgir direkte økt egenkapitalkrav som en av årsakene. Justis skal jeg ikke nevne, annet enn at det faktisk var Oslo-politiet som måtte nedbemanne helikopteret. Vi vet hva det har fått av konsekvenser. Så er det samferdsel. Det er i hvert fall et eksempel på at vi har lyktes i både Oslo og Akershus. Ikke minst har bilistene bidratt til at det lykkes. Men jeg tror, og det er min utfordring også til en tidligere samferdselsminister, at hvis ikke staten kommer på banen på en helt annen måte fremover når det gjelder både bygging og investeringer i samferdsel og drift også for kollektivdelen, blir det en tung bør for Oslo kommune alene å skulle sørge for den infrastrukturen. Det vil i så fall hele landet tape på.