Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Barentshavet er et av verdens mest fiskerike områder og et svært viktig oppvekstområde for fisken som danner grunnlaget for fiskerinæringa langs norskekysten. Samtidig er det et svært sårbart område, med bl.a. lang mørketid – og nedbrytningstida for olje er lang. Konsekvensene ved et uhell vil trolig være større i Barentshavet enn i andre deler av norsk sokkel. Dette er ikke noe bare norske miljøaktivister hevder. Norske myndigheter har allerede langt på vei innrømmet at Barentshavet er spesielt sårbart. Derfor har det vært strenge restriksjoner på når på året det har vært tillatt å drive prøveleting i Barentshavet. I Snøhvit-området har det vært forbud mot boring fra 20. mars til 1. august. Et ja til Snøhvit betyr at det for første gang gis adgang til helårig petroleumsvirksomhet i Barentshavet. Derfor burde vi i denne saken være ekstra varsomme. Jeg mener at det er havområder som er for sårbare og ressursrike til at petroleumsvirksomhet bør tillates. Barentshavet er et slikt område. Det minste man kunne kreve, er at vi har et skikkelig kunnskapsgrunnlag før vi foretar en slik beslutning som Stortinget skal foreta i dag, men Statens forurensningstilsyn, Direktoratet for naturforvaltning og Norsk Polarinstitutt hevder alle sammen at de samlede effektene av olje- og gassvirksomhet i Barentshavet i dag er for dårlig utredet. Fiskeridepartementet mener det samme. I sin høringsuttalelse datert 10. juli 2001 skriver de bl.a. at de har «store betenkeligheter med at dette havområdet(altså Barentshavet) skal bli utsatt for en miljøbelastning som kan føre til redusert produktivitet av marine ressurser.» (altså Barentshavet) I sin hovedkonklusjon skriver Fiskeridepartementet: «Det bør skaffes til veie et bedre kunnskapsgrunnlag for eventuelle langsiktige effekter av utslipp. Dette bør inngå i en helhetlig konsekvensutredning av de totale utslippene fra utbygging og drift av anlegget. Endelig avgjørelse bør derfor utsettes til en slik helhetlig vurdering er foretatt.» Dette skriver Fiskeridepartementet og får støtte fra næringa. Det fremgår klart og tydelig, bl.a. fra en uttalelse fra Fiskarlaget 26. mai 2001 og vedtak i Fiskerinæringens Landsforening – FNL – 23. oktober 2001. I tillegg til den risikoen som Snøhvit-prosjektet utgjør for havmiljøet, innebærer prosjektet bygging av et gasskraftverk. For 1 år og 263 dager siden gikk regjeringa Bondevik – sentrumsregjeringa – av og begrunnet det med at den ikke kunne akseptere bygging av sterkt forurensende gasskraftverk. Da er det et paradoks at den første saken Bondevik II-regjeringa har fått gjennom i energi- og miljøkomiteen, er et ja til det som kommer til å bli landets første gasskraftverk – og det vil bli et sterkt forurensende gasskraftverk. Kristelig Folkeparti har altså snudd trill rundt i denne saken. Hadde Kristelig Folkeparti nektet, hadde det ikke blitt noe Snøhvit-vedtak i dag. I stedet går Bondevik og Steensnæs i bresjen og sier ikke bare ja til Snøhvit, men de kan i verste fall bli pådrivere for å svekke lovverket for å nå sine mål. I proposisjonen står det at departementet arbeider med forslag om å endre petroleumslovens virkeområde slik at alle deler av landanlegget omfattes av petroleumsloven. Det kan i praksis bety at miljøbevegelsen kan miste den ankemuligheten man i dag har, for i dag er gasskraftverk og kraftledninger konsesjonspliktig etter energiloven. Bondevik skriver i brev til Kristin Halvorsen at gasskraftverket skal behandles etter energiloven. Det samme sier Einar Steensnæs i dag. Vi må forutsette at det står ved lag, men fremdeles er dette uklart, og det er nok et element som gjør denne saken problematisk. Det har blitt understreket flere ganger i debatten at i forhold til eventuelle nye petroleumsprosjekter i Barentshavet skal det lages en omfattende konsekvensutredning. Jeg håper inderlig at det er løfter som blir fulgt opp. Goliat er et stort oljefelt som ligger like sørøst for Snøhvit, og svært nær kysten. Oljeselskapet Agip planlegger å sende en søknad til Olje- og energidepartementet om å starte opp allerede i mars 2003. Sier Regjeringen ja da, kan det i verste fall ta bare fra ett til to år før Stortinget får en sak på bordet, denne gangen om oljeutvinning. Ifølge Bergens Tidende 27. februar har Regjeringa satt i gang arbeidet med å kartlegge virkningen av olje- og gassutvinning i nord. Oljeindustriens Landsforening skal være aktiv i det utredningsarbeidet. Jeg vil gjerne be statsråden kommentere det her i salen i dag, for spørsmålet er om denne utredninga vil få noen reell betydning. Spørsmålet er rett og slett: Tør vi å være tøffe nok den dagen Goliat banker på døra? Jeg vil med dette varsle at jeg vil stemme mot I, men at jeg subsidiært vil støtte II og også mindretallsforslag nr. 1.