Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-01-12:
Det skal være trygt å fly. Det skal generelt være trygt å ferdes på infrastrukturen i dette landet. Air Baltic-saken var en påminnelse til oss om at arbeidet med nulltoleranse mot rus i trafikken aldri tar slutt. En kan ha mange program, en kan ha mange kontroller, men av og til er det noen som ikke bryr seg. Nettopp derfor er det viktig at vi har gode systemer, slik at sjansen for å slippe unna blir minimal, og innenfor luftfarten og andre fartøy der en transporterer andre personer, er dette spesielt viktig. Straks denne saken begynte å rulle, satte vi oss inn i den. Vi ga Luftfartstilsynet i oppdrag både å se på omfanget av rusmidler i samfunnet vårt og vurdere ulike tiltak mot dette. Det er et arbeid som nå pågår, og jeg synes det er naturlig at vi venter til rapportene foreligger, før vi går igjennom anbefalingene og kommer til Stortinget med forslag til vedtak. Dette handler altså ikke om kamp for eller imot om en skal gjøre noe, men det handler om at vi må velge de virkemidlene som også fagfolkene mener vil gi resultater, og at en ikke bare iler til en konklusjon for å vise handlekraft. Obligatorisk rusmiddeltesting er et av de tiltakene som tilsynet vurderer. Samtidig skjer det også mye arbeid på europeisk nivå, for vi er ikke det eneste landet som har reagert på den hendelsen, og som har sikkerhet i lufta som et viktig ønske og mål. EASA har anbefalt å jobbe med å få på plass et felleseuropeisk regelverk for sporadisk rusmiddeltesting, og det er naturlig at vi jobber videre med det sporet. I tillegg har tilsynet påpekt at det er en utfordring med andre rusmidler. Dette er noe vi ser fra biltrafikken, at det er én ting å ta dem som er påvirket av promille, men at tabletter, narkotika og ikke minst utmattelse, eller tretthet, er andre ting som kan være minst like risikabelt, og som vi må ta med i samme slengen. Dette er også noe som tilsynet ser på og jobber med. Der finnes det ulike program i dag, slik som psykomotorisk testing, som kan avsløre nedsatt funksjonsevne som følge av ulike årsaker. Men tilsynet har, som jeg skrev i brevet til komiteen, ennå ikke sett om dette er noe som en har fått verifisert og sertifisert for bruk i luftfarten, men dette er selvsagt noe som en jobber med. Når anbefalingene og vurderingene både fra EASA, fra andre EU-organ og fra vårt eget luftfartstilsyn foreligger, er det naturlig for oss at vi sammenholder disse, og at vi igjen konsulterer Stortinget for å se hva vi skal gjøre. Jeg opplever ikke i denne debatten – til tross for at det ligger forslag fra både flertallet og mindretallet – at vi er uenige om hvor vi vil. Det handler bare om hvilke virkemidler en skal ta i bruk, om vi skal la fagfolkene få gi en anbefaling før Stortinget konkluderer. Jeg mener at allerede i dag er kulturen, slik jeg opplever det – i flyselskapene, i Avinor, på flyplassene som jeg har vært og besøkt – veldig tydelig på at alkohol ikke er akseptert. Og som representanten Michaelsen sa: Selv om du ikke har alt dette nedfelt i lovform, er det allerede i dag mange møtepunkter for et flypersonell, inn til en flyplass, ut til et fly, som gjør at ting blir avslørt. Og det er jo nettopp disse møtepunktene som gjør at det til slutt fanges opp. Men vi kan være enige om: Er vi trygge på at dette er godt nok? Nei, det er vi ikke, og det er derfor vi gjør denne jobben. Og jeg skal gjøre mitt for å sørge for at vi får en enda tryggere luftfart i Norge. Vi har heldigvis bra resultater over tid. Samtidig er den tragiske ulykken med et postfly for bare få dager siden en påminnelse om at det går galt også i luftfarten, og vi skal se hva vi kan lære av det. Air Baltic-saken var en påminnelse om rusmiddelsiden, og derfor jobber vi med det allerede.