trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Sponheim (Venstre), 2000-03-07:
Jeg deler ikke den oppfatning jeg forstod at representanten her gav uttrykk for, at vi nå i de siste årene skal ha sakket noe akterut. Tvert imot viser jo den siste ranking, i den grad man kan bruke slikt mellom nasjoner, at vi er svært høyt oppe – heldigvis – sammen med våre nordiske naboland, og det gir kjempemuligheter framover. Jeg synes det er så avgjørende å få fram, fordi det har blitt en svart/hvitt-debatt om at det har ikke skjedd noe i Norge fordi flyplassen på Fornebu ikke har fått annen aktivitet ennå. Men i mellomtiden har det skjedd dramatisk mye i Norge, og så får vi håpe at det som skal skje på Fornebu, kommer i tillegg og kan komplettere et allerede godt bilde. Der tror jeg vi er enige. Så antyder representanten at vi allerede på bakgrunn av vedtakene i forbindelse med stortingsbehandlingen av vår melding om den regionale IT-utvikling, så å si kunne satt i gang på Fornebu. Det samsvarer ikke helt med det som har vært sagt her tidligere i dag. Blant annet har sakens ordfører gitt meg – til min store overraskelse – ros for at jeg bidrog til å få en åpen konkurranse om dette, som tok tid. Da jeg kom i dag og så at det var et nytt byggverk på utsiden, tenkte jeg at det var herrene Hedstrøm og Opseth som hadde laget skafott til Sponheim, og så kom jeg inn i salen og fikk ros for å ha bidratt til å forlenge prosessen på en måte som har bidratt konstruktivt. Det setter jeg usedvanlig stor pris på. Men det var slik at mye av dette var helt nødvendig for å få fram den kvaliteten som er i disse prosjektene. Det er min og Regjerings oppfatning når vi har lagt fram to alternativer, at begge alternativene er gjennomførbare. Regjeringen valgte det ene. Det ser ut som stortingsflertallet velger det andre. Og det hefter større usikkerhet ved det alternativet som stortingsflertallet nå ønsker å gå for, det viser bl.a. denne såkalte «due diligence»-gjennomgangen. Men jeg er innstilt på at vi skal klare å få til et godt IT-senter også på det grunnlaget.
Lars Sponheim (Venstre), 2000-03-07:
La meg først få gi uttrykk for at vi ikke bør se på det finske eksemplet som et problem for Norge, men, som jeg sa i mitt innlegg, som en inspirasjon. Og så tror jeg vi skal ha evne til å glede oss over en nabo som på det tidspunkt hvor Nokia vokste fram, faktisk trengte en bedrift og en inntektskilde som den Nokia representerer. Men det viser også den dynamikk det er i et land når en har behov for å skaffe seg et nytt verdiskapingsgrunnlag, hvilken evne man da har til å gjøre det. Mennesker som trenger mat, har en evne til å søke etter og finne mat. Det synes jeg vi skal være glad for. Jeg synes ikke det er et så stort problem. Det har vært sagt tidligere, bl.a. fra representanten Jagland, at vi oppfant mye av GSM-teknologien, mens andre gjorde butikk på grunnlag av den. Det er nok riktig, iallfall når det gjelder den såkalte hardwaren, utstyret. Men vi ser i Norge hvordan det vokser fram mange interessante miljøer som lager den programvaren som trengs for å utnytte denne teknologen og ny annen internetteknologi, ikke minst når det gjelder på mobiltelefon. Og dette er et kjempevekstområde, kanskje mer enn å lage utstyr, som vi har de beste forutsetninger – like mye og kanskje mer enn våre nordiske naboland – for å lykkes med. Når det gjelder spørsmålet som har med generelle rammevilkår å gjøre, som er så avgjørende for akkurat denne type bedrifter – det er jeg helt enig i – og som handler om å tiltrekke seg mennesker som er ganske mobile på tvers av landegrenser, og hvor det er nødvendig at vi er internasjonalt konkurransedyktig, arbeider Regjeringen med å gjeninnføre konkurransedyktige opsjonsregler. Det har finansministeren varslet vil komme i løpet av vårsesjonen. Og jeg tror nok at når representanten Hedstrøm arbeider for dette, er det nok andre enn de han er i flertall med i dag som han må basere seg på – i alle fall slik som stillingen har vært tidligere ved behandling av dette. Statsministeren har også varslet at han kritisk vil vurdere hvordan formuesskatten virker på bedriftsetableringer i Norge, og vil komme tilbake med en vurdering av dette når statsbudsjettet for 2001 legges fram.
Lars Sponheim (Venstre), 2000-03-07:
La meg først få gi full tilslutning til den innledning som representanten Lønning hadde på sin replikk, nemlig at her brukes mange nyord om den såkalte nye økonomien. Men det er stort sett de gamle realiteter det handler om dette også, å sette sammen innsatsfaktorer for å skape verdier som gir oss en merverdi mot et marked, og som kanskje er litt andre typer innsatsfaktorer enn det vi tradisjonelt har vært vant til å tenke på. Men jeg er enig, det går an å snakke om dette med ord som vi tradisjonelt er mer fortrolig med enn paradigmeskifte og dette som grenser mer mot den teologiske verden for meg. Når det gjelder spørsmålet om nederlag og manøvreringsrom, er det klart det går an å holde mange historieseminarer om hva som kunne vært gjort annerledes og hvordan ting kunne vært vurdert annerledes osv. Hvordan ville man ha reagert om Regjeringen hadde satt hardt mot hardt på et tidligere tidspunkt? Jeg synes ikke det er formålstjenlig å spekulere rundt det. Regjeringen valgte i juni måned, etter at vi hadde gjennomført en åpen konkurranse, å gå videre med tre finalister og var innforstått med at dette skulle tilbake til Stortinget, og at Stortinget da kunne gjøre en annen prioritering enn det Regjeringen la opp til. Det var Regjeringen innforstått med da det skjedde. Og det er det som skjer i dag, det er ikke noe mer dramatisk ved det enn det. Nå var det slik at av de tre gikk to sammen. Og begge de to som nå står igjen til slutt, er av en sånn kvalitet at Regjeringen i sin proposisjon mener at begge er i stand til å gjennomføre dette prosjektet som vi ønsker. Det jeg må gi uttrykk for er viktig, er at II i dagens forslag til vedtak er gjort om til et oversendelsesforslag, for et slikt vedtak ville være å gripe dramatisk inn i det som er en regjerings ansvarsområde.
Lars Sponheim (Venstre), 2000-03-07:
Representanten Djupedal trekker meg langt når han sier at jeg ikke har et positivt ord å si om den aktøren som blir valgt i dag. Jeg har faktisk mye positivt å si om IT Fornebu Technoports prosjekt og arbeid for å jobbe fram noe de tror på. Jeg har også gitt uttrykk for at Regjeringen i sin proposisjon klart har sagt ifra at det er et prosjekt som Regjeringen kan legge fram for Stortinget for en beslutning Stortinget kan ta. Da har vi også gått god for at dette er et prosjekt som kan aksepteres, selv om vi har vurdert saklig – også ut fra de faglige råd vi har, både de uavhengige faglige i forhandlingsutvalg og en referansegruppe av embetsverk – at det andre alternativet var et bedre alternativ. Det er også slik at når Stortinget i dag velger det alternativet som de velger, er det fremdeles noe uavklart hvor stort det blir, fordi en stor del av arealet må kjøpes i markedet fra Oslo kommune, og det er en prosess som ikke er gjennomført ennå. Men det vil vi sørge for at det nå blir arbeidet med videre fremover. Det er selvsagt min klare hensikt at det ikke skal være behov for Stortinget – i alle fall i en oppbyggingsfase – for å involvere seg mer i beslutninger når det gjelder dette spørsmålet. Ellers deler jeg mange av de synspunkter om IT-utvikling og det hele som representanten her gir uttrykk for, nødvendigheten av å ta hensyn til miljøet og kanskje først og fremst av boplasser hvor dyktige mennesker ønsker å bo, slik vi opplever at IT-miljøet på Sørlandet er attraktivt, og mange andre plasser i landet. Når det gjelder fremtidig bruk av arealene der ute om det ikke skulle gå slik som interessentene er opptatt av, vil jeg legge vekt på at her er reguleringsplanen lagt til grunn, at det er IT-føringer knyttet til bruk av arealene, og det binder også opp fremtidig bruk av disse arealene.
Lars Sponheim (Venstre), 2000-03-07:
Jeg tror nok at vi som har som oppgave bl.a. å gå mye opp og ned på denne talerstolen, ikke skal bruke talerstolen til å slåss om hvem som har bidratt mest til de spennende bedriftsetableringer vi har fått innenfor dette området, men må erkjenne at vi må gi honnør og mye av æren til de gründere, nyskapere og forskere som faktisk har gjort jobben. Jeg tror i all beskjedenhet jeg må si at Opseth og jeg nok er gode til å gå hanekamper på denne talerstolen og andre plasser, men vi trenger de mange gründere der ute til å lage arbeidsplassene og bedriftene vi trenger, det er de som står for bedriftsetableringer. Så må vi da prøve å sørge for at vi har en politikk og rammevilkår som gjør at alle disse med potensial og evne i seg til å lage nye bedrifter, får anledning til å gjøre det. Det er viktig, og det har ikke minst med generelle rammevilkår å gjøre. Jeg tror det forhold at den regjering som Opseth satt i, foreslo å fjerne hele opsjonsordningen, ble en hemsko i en periode for disse nyetableringer som kunne komme i Norge, fordi det er så viktig for de nye bedrifter som ikke evner å betale en konkurransedyktig lønn, men gir en mulighet til å ta del i den verdiøkning som ligger i bedriften. Så er jeg enig – selv om jeg vil ordlegge meg annerledes – når representanten Opseth her gir uttrykk for at senteret på Fornebu skal bli det som vi trenger for å komme videre. Jeg tror nok i all beskjedenhet vi må si at det må bli ett av de viktige bidrag vi trenger for å komme videre, for her skjer det veldig mye spennende rundt omkring i Norge. Det skjer i Gaustadbekkdalen og på Kjeller ved Oslo, det skjer i Halden, som har vokst fram til å bli et av de mest spennende IT-miljøer vi har her i landet, hvor det har vokst fram over tusen IT-arbeidsplasser i det stille uten politisk oppmerksomhet i det hele tatt herfra, de har vokst fram på basis av et lite forskningsmiljø som er knyttet til atomreaktoren der nede, osv., osv. Det er alle disse miljøene i sum som må bidra til å gi det landet trenger, og ikke bare utnyttingen av et tomteareal i Bærum.
Inge Lønning (Høyre), 2000-03-07:
Det er alltid noe heroisk ved riddere som kjemper mot vindmøller. Og sånn sett har også næringsministeren gjort en heroisk innsats i kampen mot de vindmøllene som har kvernet godt i Stortinget med innholdstom tale om paradigmeskifte, nytt verdensbilde, ny kunnskapsøkonomi og jeg vet ikke hva. Men det er én ting som forundrer meg allikevel. Næringsministeren snakket om «de nederlag vi har måttet akseptere». Det er da vel slik at en regjering selv velger hvilke nederlag den aksepterer? Det er ingen nederlag noen regjering må akseptere. Og når man har bivånet dagens relativt flaue forestilling, hvor det viste seg at det var tilstrekkelig at en avis antydet at det kanskje ville bli stilt et kabinettsspørsmål for å få den underlige alliansen mellom Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet til å falle til fote, så er det nærliggende å spørre næringsministeren hva han tenker når han tenker tilbake på det som skjedde i fjor i Stortinget. Hvis Regjeringen hadde blitt stående på sitt prinsipale standpunkt, som Høyre har stått på hele tiden og står på fremdeles, og hadde valgt ikke å akseptere et nederlag, ser ikke næringsministeren det som overveiende sannsynlig at den alliansen hadde sprukket allerede den gang, og hadde ikke det vært til vinning både for kongeriket Norge, for Regjeringen og for Stortinget?
Inge Lønning (Høyre), 2000-03-07:
Utdannings- og forskningsministeren har helt åpenbart rett når han peker på at IT Fornebu, eller IT Fornebu Technoport som prosjektet heter nå, har lagt frem visjoner som ingen i de norske fagmiljøene deler. Det er faktisk verken i IT-bransjen, blant dem som er fagfolk på det området, eller i de aktuelle forsknings- og utdanningsmiljøene noen som har sett det lyset som flertallet i denne salen vedvarende har sett, og som har fått dette flertallet til å kjøpe den retorikk som salgsavdelingen til IT Fornebu til enhver tid har levert inn til Stortinget. Det burde jo i seg selv ha fått stortingsflertallet til å tenke seg om, når ingen av de fagfolkene på området som man sier at man er ute for å hjelpe, har noen tro på at dette er en fornuftig konstruksjon. Nå argumenterte utdanningsministeren med en viss overbevisning for det nest dårligste alternativet, som Regjeringen har latt seg presse til å gå inn for. Det som for meg – etter hvert som denne debatten har rullet og gått på tomgang i dag – blir mer og mer gåtefullt, er spørsmålet hvorfor ikke Regjeringen stod på sitt opprinnelige forslag. Alt tyder jo på at man ville ha fått gjennomslag for det hvis man hadde våget å stå på det. Det hadde spart landet for unødvendig bruk av ganske mye av offentlig kapital, det ville antakelig ha gitt en bedre IT-utvikling, og det ville også ha gitt utdannings- og forskningsinstitusjonene friere og bedre arbeidsvilkår enn det de nå kommer til å få. Hvorfor har ikke Regjeringen stått på sin egentlige overbevisning?
Inge Lønning (Høyre), 2000-03-07:
Først en liten detalj som for ordens skyld bør korrigeres. Representanten Oppebøen Hansen hevdet at utdannings- og forskningsminister Lilletun var en så stor entusiast at han som den eneste hadde tenkt tanken at Institutt for informatikk ved Universitetet i Oslo skulle flyttes til Fornebu. Det er ikke riktig. Den som først unnfanget ideen, var en tidligere utdannings- og forskningsminister fra Arbeiderpartiet ved navn Gudmund Hernes. Han gikk senere hen over til og tjente sitt brød hos IT Fornebu, som kjent. Rett skal være rett. Men så til det som jeg tror for fremtidens historikere kommer til å bli stående som en gåte når det gjelder forløpet av denne sak fra begynnelse til slutt, med de i løpet av dagen mange ganger omtalte ni gangers behandling i Stortinget. Statsråd Lilletun sa at det er en god skikk å bøye seg når man er i mindretall. Ja, det er kanskje det – inntil en viss grense. Det er vel mye som taler for, etter forløpet i dag, at hvis Regjeringen på et tidlig tidspunkt hadde stått på sitt primære standpunkt, hadde den kunstige og saklig settmeningsløse alliansen mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet sprukket allerede i første sving. En erfaring som både denne og andre fremtidige mindretallsregjeringer kan ta med seg, er at grensesetting er et forsømt fenomen i dagens norske samfunn i mange sammenhenger. Her kunne man ha trukket grensen på et meget tidlig tidspunkt, og alt tyder på at Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i så fall hadde frafalt sitt standpunkt. Dermed hadde man også sluppet de utallige behandlinger i Stortinget ned til det siste detaljeringsnivået som selv koalisjonen Fremskrittspartiet/Arbeiderpartiet skjønte var å gå for langt, og som man dermed trakk konsekvensen av før dagens debatt begynte. Jeg tror dette for fremtidens historikere kommer til å forbli gåtefullt.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-03-07:
Jeg skal gjøre et forsøk. Det er ingen indre strid i Regjeringen om SIVAs rolle. Kommunaldepartementet har heller ikke bedt SIVA om å innlede forhandlinger med noen aktør. Den 23. april i fjor gikk det et brev fra Kommunaldepartementet til SIVA hvor SIVA ble bedt om å komme med innspill til spørsmål knyttet til hva slags rolle SIVA kunne ha i forbindelse med utviklingen av et IT- og kunnskapssenter på Fornebu. De innspillene fikk Kommunaldepartementet tilbake den 5. mai. Etter at styret i SIVA hadde behandlet dette den 3. mai, ble det sendt et omfattende dokument tilbake til Kommunaldepartementet med forslag om hvordan man kunne spille en rolle i forhold til utviklingen av Fornebu. Her foreslo SIVA bl.a. at SIVA skulle ivareta statens eiendomsinteresser, og at SIVA også ønsket å medvirke til oppbygging av sterke innovasjonsmiljøer med regionale og internasjonale nettverk i samarbeid med private interesser. Neste orientering som Kommunaldepartementet fikk fra SIVA – jeg må da også si at det underveis i hele forhandlingsprosessen var kontakt mellom SIVA og Kommunaldepartementet telefonisk og i møter omkring mulig rolle for utvikling – kom den 12. januar i år, hvor Kommunaldepartementet skisserte forslag til organisasjonsendringer, som det arbeides med. Det ble heller ikke på det tidspunkt sagt noen ting om intensjonsavtalen, som det ble arbeidet med. Denne intensjonsavtalen ble Kommunaldepartementet orientert om den 2. februar inneværende år, etter at vi ble kjent med den gjennom Dagens Næringsliv. Det har altså vært en ganske kraftig informasjonssvikt mellom SIVA og Kommunaldepartementet i forhold til framdriften. Og det kan heller ikke være mulig at statsråd Sponheim ble gjort oppmerksom på disse planene under hans besøk hos SIVA i fjor, fordi intensjonsavtalen på det tidspunkt var ukjent. Det var noen helt andre element i forhold til SIVAs planer som statsråd Sponheim ble orientert om.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-03-07:
Forskjellen på Regjeringens forslag og Høyres forslag er at det også med Høyres forslag vil kunne komme til å bli bygd et IT- og kunnskapssenter på Fornebu i privat regi, et senter hvor det ikke fins noen form for statlig styring i forhold til en regional dimensjon og i forhold til å gi distriktspolitiske effekter av en slik etablering. Det har vært et viktig anliggende for Regjeringen å få til et samspill mellom et senter på Fornebu og de regionale miljøene, som skal sikre at denne typen bedrifter og denne typen kompetanse blir bygd opp i hele landet. Det har Regjeringen gjort gjennom satsing på næringshager gjennom at SIVA har gått inn i kunnskapsparkene og i forskningsparkene. Vi akter også å la SIVA ha en sentral rolle i forhold til utviklingen av Fornebu, for nettopp å sikre det regionale samspill, som ikke vil bli ivaretatt med et forslag hvor det er fritt fram for private interessenter å utvikle et senter på Fornebu slik som man selv ønsker, og som vil kunne komme til å bli særdeles sentraliserende. Jeg går ut fra at når et forslag blir omgjort til et oversendelsesforslag, mener også forslagsstillerne noe med at man ikke vedtar forslaget, men faktisk omgjør det til et oversendelsesforslag. Og som jeg sa i mitt innlegg: Jeg er fornøyd med at Regjeringen har det nødvendige handlingsrom til å foreta de vurderinger som vi mener er nødvendig i forhold til hvordan vi skal bruke statens virkemiddelapparat, derunder SIVA, som vi akter å gi en sentral rolle i forhold til utviklingen av Fornebu-senteret. Jeg har også sagt at jeg er skeptisk til å la dette også omfatte eiendomsutvikling, fordi jeg tror det vil medvirke til å dreie oppmerksomheten bort fra det SIVA bør gjøre i forhold til eiendomsutvikling, nemlig å satse tungt i distriktene.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-03-07:
Jeg mener faktisk å ha svart på dette spørsmålet to ganger allerede. Regjeringen hadde allerede i St.prp. nr. 35 tiltenkt SIVA en viktig rolle i forhold til utviklingen av IT Fornebu, nettopp for å sikre et samspill mellom et IT- og kunnskapssenter på Fornebu og lignende miljøer i regionene. Det skulle bare mangle at ikke Regjeringen skulle stå fast ved sine egne synspunkter i så måte. I tillegg til det har jeg sagt at jeg mener at også å la SIVA ivareta statens eiendomsinteresser på Fornebu vil være et brudd både med retningslinjene til SIVA og med den dreining som jeg ønsker at SIVA nå skal ta i forhold til å foreta en større andel av investeringene i distriktene, nettopp for å bygge opp denne typen miljøer også i Distrikts-Norge. Jeg gjentar det jeg har sagt: Det at flertallet har omgjort dette forslaget til oversendelsesforslag, gir Regjeringen et rom for å foreta de vurderinger som vi mener er nødvendige. Vi vil organisere dette på en best mulig måte. Vi vil følge opp det vi har sagt i proposisjonen, og vi vil selvsagt, som flertallet har bedt om, og som også Regjeringen har sagt, også tildele SIVA en sentral rolle i forhold til utviklingen av Fornebu-senteret.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-03-07:
Jeg mener Regjeringen har sagt ganske mye om hva slags rolle vi har tiltenkt SIVA, og jeg har også sagt en del om det i mitt innlegg. Når SIVA har blitt tildelt en mer og mer sentral rolle de siste årene, både i forhold til utvikling av næringshager, i forhold til Regjeringens inkubatorsatsing og i forhold til at SIVA også har fått mulighet til å gå inn som medeier i kunnskapsparkene og i forskningsparkene, er det nettopp fordi vi ønsker at SIVA skal spille en sentral rolle i utviklingen av nye næringer i Distrikts-Norge. Det står fast. Det er også der vi ser at SIVA har en misjon i forhold til Fornebu-senteret, hvor man kan få til et samspill mellom dette senteret og de regionale miljøene. I flertallets merknad på side 9 fremgår det at man ønsker at SIVA skal bli statens representant både i visjonsselskapet og i eiendomsselskapet. Regjeringen tar selvsagt, som statsministeren sa, disse merknadene med seg i sin videre vurdering. Det skulle bare mangle. Det er flertallets syn, og dette vil Regjeringen ta med seg i det videre arbeidet. Jeg kan for så vidt avslutte med å gjenta det jeg sa i mitt hovedinnlegg, og som jeg nå har svart i to replikkrunder: I forhold til utvikling av inkubatordelen, i forhold til innovasjonsmiljøene og i forhold til samspill mellom Fornebu-senteret og de regionale miljøene vil SIVA ha en sentral rolle. Jeg er kritisk til også å la SIVA ha en rolle i forhold til eiendomsutvikling på Fornebu. Jeg mener at vi med hell i større grad kan bruke SIVA i forhold til utvikling av denne typen miljøer i distriktene.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2000-03-07:
I realiteten er spørsmålet om SIVA en bisetning i hele denne saken, som har gått over ni runder. Man skulle nesten tro at det – på boksespråket – er like før man sier «ten and out». Men vi får jo se hva som kommer til å skje etter at jeg ser at Opseth nå i ettermiddag er ute i Nettavisen og slår fast at dagens oversendelsesforslag slett ikke betyr at det nå er opp til Regjeringen å velge hvem som skal være statens samarbeidspartner til aktøren IT Fornebu Technoport. Kan Enoksen da antyde overfor Stortinget om Regjeringen i det hele tatt er utstyrt med noe slags handlingsrom i det videre oppfølgingsarbeidet, eller om man er klemt inne i den opptrukne korridor til Hedstrøm og Rudihagen? Så sier Enoksen at jo da, saken kan virke nokså sentraliserende, og det sier den samme kommunalminister som henviser til en rapport som viser at mer enn halvparten av de statlige investeringer i de siste år er foretatt på det sentrale Østlandet. Med hva slags entusiasme er det Enoksen nå skal følge opp en ytterligere forsterkning av disse statlige investeringene på det sentrale Østlandet? Og ser ikke Enoksen at han, med det utfall denne saken har fått, må slåss litt hardere for saken og kanskje litt mindre for det som går på overlevelsesaspektet? Da hadde man vunnet fram med det prinsipale synspunkt, et synspunkt som kunne ha vært et bidrag når Regjeringen er ute og snakker om etablering av næringshager i resten av landet, til at man hadde oppnådd noe annet enn det som kan bli resultatet, nemlig at disse næringshagene blir redusert til de reneste verandakassene rundt om i landet?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2000-03-07:
Dette har jo utviklet seg mer og mer i retning av en sak som, særlig etter dagens votering, neppe har landet helt. Skal man gjøre opp status så langt, er det vel ikke noen tvil om at Arbeiderpartiet ser ut til å ha vunnet saken, men tapt debatten, og Regjeringen har tapt saken, men på en forunderlig måte kommet seg ut med skinnet – uten at det nødvendigvis behøver å være det skinnet som Jan Petersen henviste til i sitt tidligere innlegg – tilnærmet rundt seg. Arbeiderpartiets manøver i denne saken er noe forunderlig. Man har vært satt i en tvangssituasjon i dette narrespillet, mest i regi av Fremskrittspartiet, og hvor man nok sikkert motstrebende har vært med på ferden for ikke å ende som den totale svarteper i debatten. Og det er enda mer forunderlig når Fremskrittspartiet her i dag er ute og gir Høyre et hardt spark på skinnleggen. Jeg tror det første man bør gjøre i Fremskrittspartiet, er å lese sitt eget program. Det tar ikke så veldig lang tid. Det andre er å lese sine egne budsjett. Det går også fort. Det er store og enkle tall å forholde seg til, med unntak av alt som går på forskning og utdanning. Det har ikke fått noen plass i denne debatten i det hele tatt – dessverre. Det kunne være fristende å stille Fremskrittspartiet følgende spørsmål: Hvem er det man henviser til, hvem er det man har som referanse i dagens debatt, når man viser til at det er IKT-næringen som har vært aktører for å drive fram den løsning som i dag får et midlertidig flertall? Rams opp åtte-ti av dagens fremste aktører, så har vi noe å forholde oss til. Men jeg vet jo hvem man egentlig har lyttet til, og det er ikke IKT-næringen som står bak disse ønskene eller disse drømmene. Et miljø består gjerne av nærhet, ikke av en statlig fortrengt tetthet som kun gir det resultat at man får en sentralisering, med andre ord: Mindre til de andre i en næring som man i denne debatten burde ha brukt langt mer tid på når det gjelder hvordan vi skal utdanne flere og sørge for at de bedriftene som er i gang, gis rammevilkår slik at de blir værende i dette landet. Og så må man spare Det norske storting for å gi inntrykk av at det står så dårlig til med norsk IKT-næring som man er i stand til å prestere fra Fremskrittspartiets og Arbeiderpartiets side, for det er langt fra tilfellet. Man er blant de fremste i verden. Man må ikke søke å beskrive verden slik man gjør det i denne debatten, for det tjener ikke debatten på i det hele tatt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-03-07:
Ni ganger har vi behandlet denne saken, og det hadde greid seg med en. For det har vært helt klart fra dag én at resten av behandlingen av denne saken har vært kun for å dekke over at man helt fra utgangspunktet hadde bestemt seg for at IT Fornebu og Fred. Olsen skulle ha dette prosjektet. Det har vært en skinnmanøver fra ende til annen. Fra dag én har flertallet vært i lomma på Fred. Olsen. Nå undrer jeg meg på om Regjeringa er i ferd med å bli med på en ny skinnmanøver for å dekke over at flertallet kommer til å detaljstyre denne saken like mye i framtida. Det virker som om Regjeringa har tenkt å fortsette å bukke og skrape seg videre etter nitid henvisning fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet også når det gjelder hvordan man skal håndtere det statlige eierskapet i denne bedriften. Det dreier seg om SIVA. Ingen av Regjeringas medlemmer har etter mitt syn klart å redegjøre for om de i det hele tatt har noe handlingsrom, om de har tenkt å bruke det, og om de i så fall ser at det kan være hensiktsmessig å tenke på en annen måte enn det flertallet gjør. SIVA har retningslinjer og formålsparagraf. SIVA er et distriktspolitisk virkemiddel. Jeg kunne tenke meg å spørre statsråd Enoksen, som har ansvaret for distriktspolitikken: Når ble Fornebu og Bærum et distrikt? SIVA skal også spesielt ta hensyn til små og mellomstore bedrifter. Når ble IT Fornebu og Fred. Olsen en liten eller en mellomstor bedrift som trenger statlig hjelp på denne måten?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-03-07:
Hvis en virkelig var overbevist om noe – og det trodde jeg kanskje at statsråder fra Kristelig Folkeparti var – tror jeg en valgte å stå på det. Problemet med å ro denne saken i land kommer jo bl.a. av at man er svært utydelig. Det er god skikk å bøye seg, sier statsråd Lilletun. Er det god skikk å gå inn for noe man ikke er trygg på, slik som statsråden så tydelig signaliserer i sitt innlegg? Han er «uroa over organiseringa» av det prosjektet som nå blir valgt, bl.a. fordi han er bekymret for at man ikke kan ha tilstrekkelig styring med forskning og utdanning til at det ikke går ut over det som statsråden er enig i, nemlig at utvikling på dette området skal skje på utdanningsinstitusjonenes egne premisser. SV deler den bekymringen dypt, og vi frykter at dette vil føre til en tapping av ressurser. Hvis forskning og utdanning hadde vært i fokus, hadde aldri IT Fornebu, som vi ser det i dag, vært realisert. Det hadde kanskje vært et næringsprosjekt basert på næringens egne initiativ, det kunne vært noe. Men problemet er at det kommer, og at man også sier at dette skal være et utdannings- og forskningsprosjekt. Da vil jeg spørre statsråden: Tror statsråden at denne visjonen om å sikre både næringsutvikling, forskning og utdanning kan realiseres uten at dette tapper Distrikts-Norge og går på bekostning av utvikling på forskning, utdanning og skole ellers i landet, uten at man parallelt lager en solid og gjennomtenkt satsing på skole, utdanning og forskning som er langt over det Regjeringen nå har lagt inn i sine budsjetter?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2000-03-07:
Debatten om Selskapet for Industrivekst, SIVA, har vore sentral her i dag, og han har i hovudsak handla om i kva grad SIVA skal delta og ha ei rolle i vidareutviklinga av eit IT- og kunnskapssenter på Fornebu, og om kor sentral denne rolla skal vera. Synspunkta på innhaldet i SIVA sitt engasjement har vore nokså fråverande. Komiteleiar Lund sa t.d. at SIVA skal ha ei sentral rolle. Statsministeren sa at han tek oversendingsframlegget med seg og ser det som eit politisk signal. Han sa òg at SIVA skal ha ei viktig rolle. Og statsråd Enoksen sa litt om innhald, han sa dei ville kunna bli tildelt ei rolle, men han sa kanskje mest om kva dei ikkje skulle gjera. Fleirtalet omtalar innhaldet i SIVA sitt engasjement på side 8 og 9 i innstillinga og konkretiserer dette i vedtaks form i punkt 2 – eit forslag til vedtak som no er føreslått omgjort til eit oversendingsvedtak. Men det er meir enn ein idé. Eg viser til forslaget og til fleirtalsmerknaden, som eg trur og meiner ei regjering bør ta på alvor. Det må vera rimeleg å venta at i det minste kommunalministeren, som har ansvar for SIVA, har tenkt meir på innhaldet i SIVA sitt engasjement. Han bad som nemnt alt i april i fjor SIVA vurdera dette, og eg føreset at han veit kva han vil med SIVA i denne samanheng. Eg ber han informera Stortinget om kva rolle SIVA er tenkt å ha på Fornebu, kva som er innhaldet i det som skal vera deira engasjement, og kvifor meiner ikkje statsråden det han meinte for eit eller eit halvt år sidan? Og til slutt: På kva punkt strid dette som Enoksen ser for seg skal vera SIVA sitt engasjement, mot fleirtalet sine merknader og framlegg?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-03-07:
Fyrst til klargjeringa av kva som er sagt i forhold til styring av utdanning og forsking. Det som går heilt klart fram av denne innstillinga som vi no held oss til, som igjen held seg til dei avtalane som så langt er framforhandla, er at den utdanninga som det offentlege, altså Regjeringa, legg inn, sjølvsagt skal styrast av dei institusjonane som har gått inn. Det som er forskjellen, er at i Nettverk Fornebu har dei laga eit råd for utdanning, der òg dei private midlane vert lagde inn og skal styrast av dei som steller med utdanning og forsking, mens i IT Fornebu Technoport sitt opplegg er det IT Fornebu AS som skal styre det. Det er den store forskjellen. Og då dreier det seg ikkje om kva utdanningskomiteen på eit tidlegare tidspunkt har sagt i forhold til dei som sit der, men om kva som ligg i dei avtalane som no er lagde fram for Stortinget, og som Stortinget no gjev si tilslutning til gjennom fleirtalet i komiteinnstillinga, der dette i det heile ikkje er problematisert. Så vil eg gje ros til tidlegare statsråd Grete Knudsen for akkurat det som galdt sivilingeniørutdanninga ved Høgskulen i Agder, lokalisert til Grimstad. Der trur eg ho var ein av pådrivarane – som vi rett nok mange var, men det var veldig nødvendig. Sjølvsagt vil Regjeringa vere med på å leggje ut knutepunkt der det er eit fagleg grunnlag for det. Det har vi allereie vist frå vi overtok. Det har vorte lagt opp til at høgskulane og dei regionale forskingsinstitusjonane får svært gode arbeidstilhøve i forhold til kva som var under den førre Regjeringa. Vi vil gjere det vi kan for at den interessenten som stortingsfleirtalet no vel, òg skal gå inn i ein slik funksjon. Og den offentlege delen skal opplagt vere regionalt basert.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-03-07:
Eg er sjølvsagt samd med representanten Ulf Erik Knudsen i at utdanning og forsking er ein sentral del og har vore for lite framme i debatten i forhold til kva som har fått prege debatten. Men eg vil rå representanten Knudsen til å lese gjennom innstillinga til komiteen ein gong til og sjå kva plass dei har gjeve utdanning og forsking. Det er nemleg sørgjelege saker; det er stort sett ingenting. Det viser på ein måte at her har representanten Knudsen og eg begge ein jobb å gjere, men eg føler nok at Regjeringa har gjort atskilleg meir enn Stortinget akkurat i den saka. Så til kvifor Regjeringa har kome fram til det rådet som dei har gjeve om interessent. I både forhandlingsutvalet og referansegruppa var det plukka framståande folk frå universitet, høgskular og forskingsmiljø – rektor Emil Spjøtvoll frå NTNU og Morten Dæhlen frå Norges forskningsråd. Dei har gjeve klare råd, og det har dei gjort etter eit nært samarbeid med høgskulane og universiteta, om kven dei vil tilrå. Så når Regjeringa og utdanningsministeren er komne fram til det rådet som er gjeve til Stortinget, er det på bakgrunn av dei råda som dei faglege personane som var sette inn i dette arbeidet, har gjeve. Når det gjeld studentbustader, kan eg godt vere samd med representanten Knudsen i at det er det manko på, det kan vi trenge fleire av. Men dersom ein ser på talet på hovudfagsstudentar og doktorandar som skal vere ved senteret i overskueleg framtid, så er det meir enn nok plass òg innanfor det prosjektet som Regjeringa har tilrådd.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-03-07:
Fyrst vil eg gjerne takke representanten Lønning for replikken, der den fyrste biten var ei veldig god underbygging av det eg prøvde å seie og ikkje fekk tid nok til å seie i mitt førre replikksvar. Så spør representanten Lønning: Kvifor stod ikkje Regjeringa på si overtyding? Det har vore svart frå statsministeren og frå andre statsrådar i dag at det er god skikk å bøye seg for eit stortingsfleirtal. Og når ein har akseptert å gjere det, er det òg klokt å leggje inn premissar som vil føre saka i ei best mogleg retning. Kva er det så Regjeringa har oppnådd i så måte? Regjeringa har oppnådd at dei offentlege institusjonane skal ha styringa med den offentlege forskings- og utdanningsbiten. Det er ein vesentleg del. Så har ein oppnådd at det har blitt ein atskilleg betre regionalpolitisk profil på heile opplegget. Ein oppnår altså ikkje å få det som Lønning skildrar som det nest dårlegaste. Eg har sagt at det er sjølvsagt gode ting med begge prosjekta, og eg trur at det er mogleg å få eit samarbeid som kan vere med og gjere det for IT-bransjen som IT-bransjen på ein måte ikkje har ynskt og bede om på førehand. Så det å stå på si overtyding kan opplagt vere ein god ting, men når ein har vorte nedvotert, synest eg det er god politikk å påverke mest mogleg i den retninga som ein ynskjer at resultatet skal kome.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-03-07:
Ei mindretalsregjering må akseptere nederlag i Stortinget med jamne mellomrom, og det er på ein måte ein ting som eg òg trur representanten Andersen er samd i når det kjem til stykket. Så vil eg klargjere ein gong til kva eg sa i forhold til utdanning og forsking. Eg sa at vi hadde oppnådd at i den delen som er offentleg utdanning og forsking, har vi styringa ut frå utdanningsinstitusjonane og forskingsmiljøa sine premissar. På den delen som dei private skyt inn, er det ein styringsmodell for IT Fornebu Technoport som etter mitt syn er dårlegare enn den Nettverk Fornebu har. Men det er altså ikkje slik at vi misser styringa på det som er den offentlege biten av det, den har vi styring på. Så spør representanten Karin Andersen: Kan ikkje dette tappe distrikta? Eit framlegg som var framme tidlegare, som enkelte ynskte å køyre på, var at ein i større grad skulle leggje utdanningsplassar for lågare grad til Fornebu. Det har vi klart å få gjennomslag for at ein ikkje skal gjere, trass i at enkelte høgskular her i distriktet ynskte det. Det ville heilt klårt ha tappa høgskulane utanfor. Når det gjeld forskingsbiten, trur eg at det er mykje klokskap i å ha eit senter for framifrå forsking kopla opp mot Telenor. Derfor er det ikkje berre svart og kvitt, det er mange nyansar i denne saka. Det som eg no vil rå representanten Karin Andersen til, er at vi saman søkjer å få ei teknologiutvikling her i distriktet som er god, knytt til IT-Fornebu, samtidig som vi varetek den regionale biten på ein god måte.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-03-07:
Til det siste fyrst: Det som statsråd Dåvøy har kommentert, og det som eg har kommentert, er at ein vesentleg del av forskingsbiten, den delen som tilbydarane sjølve skulle gå inn med, er meir styrt i forhold til premissane til forskingsmiljøa sjølve hos Nettverk Fornebu enn hos IT Fornebu Technoport. Det kan ein lese i den noverande innstillinga frå næringskomiteen, der vil ein få dokumentert akkurat den biten. Dei intensjonsavtalane som ligg føre, dokumenterer det heilt klårt. Så vil eg igjen vise til at den saka vi behandlar her i dag, er den innstillinga som ligg føre i dag. Der er det nesten ikkje sagt nokon ting om utdanning og forsking, trass i at det som grunnlag for saka her i dag ligg to intensjonsavtalar der det òg er ein vesentleg del. Så til det fyrste punktet som representanten Oppebøen Hansen hadde framme, nemleg Institutt for informatikk ved Universitetet i Oslo. Kva er realiteten i det? Jo, det har seg slik at då ein skjønte at eit fleirtal i Stortinget ynskte at det offentlege skulle gå inn med investeringar og forsking på Fornebu, var det vesentleg at ein sytte for at dei offentlege institusjonane fekk moglegheit til å vere dei som gjekk tungt inn i dette miljøet. Derfor retta eg ein førespurnad til Universitetet i Oslo om dei var interesserte. Det måtte dei behandle i sine organ. Det gjorde dei, og fann ut at dei heller ville vere samla. Derfor er det heilt klårt at det er eit tilbod for å sikre våre eigne institusjonar som frå før ligg i Oslo, i staden for å få etablert noko nytt, som ville føre nye plassar til eit område som allereie har problem med for mange plassar.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2000-03-07:
Jeg føler på mange måter at utdannings- og forskningsdelen har druknet i denne saken. Utdanning og forskning har druknet i debatt om næring, antall dekar, SIVAs rolle, skipsredere og dagligvarekjøpmenn. For meg er imidlertid utdannings- og forskningsdelen helt sentral. Det skulle være åpenbart for statsråden at det er et behov for utdanning og forskning innen IT. Dette har vært påpekt i flere av de saker som har vært behandlet innenfor statsrådens fagfelt. Slik jeg ser det, er det sentralt, om man skal få til utdanning og forskning av en viss størrelse, at man har studentboliger, og man må ha utleieboliger for forskere. På dette området oppfatter jeg IT Fornebu Technoport som klart best. Statsråden merket seg kanskje at studenthybler ble berørt i replikkvekslingen mellom representanten Morten Lund fra Senterpartiet og meg. Representanten Lund mente at studentene skulle bo i Oslo-området generelt, ikke nødvendigvis på Fornebu. Jeg antar at statsråden er kjent med at området Lund viser til, altså Oslo-området generelt, har en enorm mangel på studentboliger, og det er enormt press i bomarkedet. For å konkretisere: IT Fornebu Technoport er best på forskning og utvikling med hensyn til bredde og langsiktighet. De har det beste kontaktnettet og har klare intensjonsavtaler. De er lengst fremme med hensyn til desentralisert utdanning basert på IT-teknologi, og de er best på studenthybler og utleieboliger til forskere. Sett ut fra utdanning og forskning burde det være åpenbart at man da bør velge IT Fornebu Technoport. Jeg har vanskelig for å forstå hvordan utdannings- og forskningsministeren har kommet til å støtte det forslag som han har støttet.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2000-03-07:
Slik jeg oppfatter denne saken, er den relativt klart et valg mellom to mulige alternativer med private driftere av et samarbeidsprosjekt mellom det offentlige og privat næringsliv. I dette valget ser partiet Høyre ut til å ha meldt seg ut, og vil svare verken-eller. Det er for meg noe merkverdig. Høyre har jo i mange tilfeller, bl.a. i operasaken, kritisert Fremskrittspartiet for ikke å ville ta klare valg når stortingsflertallet hadde lagt premisser i tidligere saker. I denne saken føler jeg at Høyre faller for sin egen kritikk. Man har enkelt og greit meldt seg ut av debatten. Nok om det. For Fremskrittspartiet er utdannings- og forskningsdelen av dette prosjektet helt sentralt. Vi har mange ganger i denne salen påvist Norges mangler med hensyn til utdanning og forskning innenfor IT, både sentralt og regionalt. Fornebu kan, dersom vi gjør de riktige valgene, bidra til å avhjelpe noe av dette problemet. På sikt vil dette kunne føre til en positiv næringsutvikling og styrke vår konkurransekraft som nasjon. Av Høyres forslag kan det se ut til at partiet, dog noe motvillig, åpner for litt forskning og utdanning – bare arealet ikke overstiger 8 000 m2. Svært defensivt, mener jeg. Ser man på partiets merknader, forsterkes dette syn ytterligere. Der snakker man nesten utelukkende om næring. Jeg forstår at man kan være betenkt over at det offentlige skal delta aktivt i noe som har med næringslivet å gjøre – det ligger også klart i Fremskrittspartiets grunnholdning. Men vi har gjennom de siste to valgkamper gang på gang fått høre av Høyre at Norge må satse mer på utdanning og på forskning, det er liksom ikke grenser for hvor mye man skal satse. Hvor er da Høyre når man kommer til konkret handling her i stortingssalen? Da melder man seg ut av debatten. Det er meget skuffende. Tidligere i kveld var vi vitne til at Høyres leder, Jan Petersen, forsøkte å bedømme det som i dag har skjedd, som en retrett og et nederlag for flertallet. Jeg tror han brukte uttrykket «opp som en løve og ned som en skinnfell». Hvordan man kommer fram til en slik vurdering, forundrer meg. Det sentrale for oss er et klart vedtak når det gjelder valg av samarbeidspartner, og det tyder det på at vi vil få. Etter over to års arbeid med denne saken ser det altså ut til at vi får et meget tilfredsstillende resultat.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2000-03-07:
Statsråd Lilletun har, etter det eg har forstått, vore ein av entusiastane i Regjeringa for ei etablering av IT Fornebu etter modell frå Norsk Investorforum. Ja, han var så positiv at han meinte at Institutt for informatikk ved Universitetet i Oslo skulle lokaliserast til Fornebu. Men det var det ikkje nokon andre som meinte. Kyrkje-, utdannings- og forskingskomiteen har derimot gått inn for at dei enkelte utdanningsinstitusjonane sjølve skal bestemme korleis eit eventuelt samarbeid skal vere, på utdanningsinstitusjonane sine eigne premissar. Dei skal delta, om dei vil, og trekkje seg ut når dei vil, og på denne måten kombinere si eiga undervisning med tilboda på Fornebu. Eg skal gi statsråden ein ny sjanse. Eg bed om at statsråden stadfestar at også han tolkar det slik som Stortinget i alle sine dokument har lagt til grunn. Tidlegare har statsråden vore litt uklar i sine svarreplikkar på dette spørsmålet. Då ein høyrde statsråd Dåvøy tidlegare i kveld, kunne ein få det inntrykket at det berre var Regjeringa som ønskte å ha med utdannings- og forskingsinstitusjonane på deira eigne premissar. I så fall er dette feil. Stortinget har hatt den same generelle innfallsvinkelen til dette spørsmålet heile tida.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-03-07:
Det meste er vel sagt i denne debatten – som representanten Lønning så slående sa det: en debatt som har gått på tomgang. Jeg tar likevel ordet, fordi vi i dag behandler disponeringen av Oslo-områdets indrefilet i boligbyggings- og næringssammenheng. Vi er i ferd med å vedta bruk av 260 statlige millioner for å delta i en ny stor investering her i Oslo-området. Det føyer seg inn i en lang rekke av store prosjekter i det sentrale østland. Det blir et nytt eksempel på den sentraliseringspolitikken som suger arbeidskraft fra distriktene. Det er klart at Norge har behov for å være med på IT-utviklingen som foregår i verden, men jeg kan ikke forstå at et nytt stort senter på Fornebu er det rette valget, og da med statlig innblanding. Telenor har etablert seg på Fornebu. Det vil være naturlig at næringsutvikling skjer ut fra forretningsmessige hensyn. Som representanten Lønning peker på, er de miljøene som steller med IT i utdanningssammenheng, ikke interessert i denne utbyggingen på Fornebu. Derfor blir det litt rart når de høyteknologiske miljøene som allerede er etablert her i Norge, ikke har så stor interesse for det. Da er dette et rent forretningsmessig foretagende. Og det som da skjer, slik som jeg ser det, er at dette er en direkte gavepakke til de utbyggerne som velges. Jeg ser også at det er en stor statlig subsidiering av den boligbyggingen som skal foregå der, og jeg tror ikke det er de som står i boligkø og de som står dårligst stilt, som vil få benytte de boligene som blir bygd. Det er etter min oppfatning et opplagt krav at den IT-satsing som staten skal delta i, må komme hele landet til gode. Vi har en rekke miljøer rundt om i landet som trenger statlige investeringer nettopp i IT-sammenheng. Tomta på Fornebu burde så absolutt ha vært solgt til høystbydende. Pengene skulle ha kommet hele folket til gode. Jeg har tatt ordet i dag for å klargjøre min skepsis til hele den store statlige investeringen på Fornebu og den teknologiske høyborgen som utbyggerne får gitt i hendene. Jeg varsler herved at jeg stemmer mot begge de alternativene som er fremlagt. Men jeg stemmer for forslag nr. 2, som også foreligger i innstillingen.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-03-07:
Det er 116 år siden parlamentarismen ble innført her i landet. Mange har i det siste stilt nye spørsmål om forholdet mellom Stortinget og Regjeringen, og stortingspresidenten har invitert oss til seminar om saken. Det er viktig at offentligheten og det politiske miljøet tar den debatten på alvor. Jeg er enig med dem som har sagt at dagens innstilling fra næringskomiteen inneholder det hittil verste eksemplet på detaljert stortingsregjereri – og det på en måte som forkludrer viktige prinsipp i parlamentarismen og i forvaltningen. Er det slik at dette er en linje flertallet – Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet – vil forsvare og stille seg bak som eksempel til senere etterfølgelse? Så hevdes det fra flertallet som har etablert seg i denne saken, at detaljstyringen er nødvendig fordi Regjeringen angivelig ikke har fulgt opp stortingsflertallet. Det har vært snakket om trenering, og Stoltenberg sier i Dagbladet i dag at Regjeringen «har nølt med å følge opp stortingsflertallet i denne saken». Til NRK uttalte representanten Opseth i dag at det er tapt tre år fordi Regjeringen ikke har fulgt opp stortingsflertallets vilje. I en bisetning vil jeg gjøre oppmerksom på at Regjeringen ennå ikke har sittet i tre år. Mitt spørsmål er: Hva er det i denne saken som Regjeringen ikke har fulgt opp? Nå er det vel ingen som har fulgt denne saken, som er i tvil om at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet på et meget tidlig stadium bestemte seg for hvem som skulle foreta utbyggingen på Fornebu. Ingen har kunnet unngå å se hvordan dette flertallets talsmenn i saken har mislikt det grep som Regjeringen har gjort ved å bringe inn etablerte utdannings- og forskningsmiljøer, ved å utrede premisser og stille krav til utbyggerne, og ikke minst ved å åpne for fri konkurranse i det åpne, offentlige rom. Har Stortinget sagt at dette ikke skulle skje? Nei, tvert imot. Stortinget har gitt Regjeringen handlingsrom, og det har de utnyttet. Selv ikke Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet kunne i vedtaks form si at de ikke ville ha disse utredningene, ikke ville ha konkurranse, ikke ville ha åpenhet. Derfor er spørsmålet fortsatt sentralt: Hva er det Regjeringen har latt være å følge opp? Uten et klart svar på dette må en anta at forventningene ikke har vært stilt i samsvar med faktiske vedtak i denne sal, men ut fra de ikke uttalte intensjonene som flertallet må ha hatt til fordel for en bestemt interessent. Det er antakelig her hunden ligger begravet.