Arve Kambe (Høyre), 2014-11-18:
Jeg vil rette en stor takk både til interpellanten Erlend Wiborg og til statsråd Robert Eriksson, for hans gode svar. Det er flere som har vært inne på at man vil besøke Erlandsens Conditori, og jeg setter meg gjerne opp på den listen. Det er kanskje ekstra interessant for Stortinget å få et nytt konditori nå som Halvorsens Conditori er borte. Det er riktignok litt lenger vekk. Som leder for komiteen – etter å ha vært på en rekke besøk i bl.a. noen av disse vekstbedriftene – er det noe som slår meg: den enorme stoltheten som denne arbeidstakergruppen – hvis man kan kalle dem det – viser i sine jobber. Jeg tenker på Kolbein Falkeids start på et av hans dikt, hvor han sier: Jeg tror på mennesker som brenner. Uansett hvilken bedrift eller plass jeg besøker, ser jeg aldri noen mennesker gløde mer av stolthet over seg selv og over det de lager. Og når vi ser hva disse bedriftene holder på med, er det alt i fra kantinedrift, konditorier – som vi har besøkt flere av – styredeler til bilindustrien og elektriske komponenter til bruk i offshoreindustrien. Det er et enormt ulikt arsenal de ulike bedriftene har. Vi vet at flere internasjonalt kjente konserner bruker disse bedriftene som sine underleverandører og gir stabil finansiering – i tillegg til statens og kommunenes bidrag – for å skape flere varig tilrettelagte arbeidsplasser. Vi vet at det ofte er ventelister på disse VTA-plassene i kommunene. Regjeringen viderefører 9 200 plasser, som i fjor. Men når vi ser på hvordan dette er finansiert, er det helt åpenbart at mye av det er tilrettelagt for at man enten ser for seg at de som jobber innenfor disse tiltakene, skal være ansatt i en skjermet bedrift, eller at de får lønnstilskudd i en ordinær bedrift og er ansatt hos noen andre. Erlandsens Conditori er en mellomløsning, som Stortinget, regjeringen og Nav ikke har tenkt så mye på. Hvis man får tiltakspenger hvis man starter for seg selv innenfor denne gruppen, avlaster man enten tre tiltaksplasser, som man skulle hatt via Nav Fylke, eller tre dagtilbudsplasser, som kommunen måtte hatt dersom man ikke hadde hatt tiltaksplasser. Så her er det åpenbart et behov for å se på hvordan vi finansierer ordningen. Vi er altså nødt til ikke å glemme dem som starter for seg selv. Samtidig trenger de aller fleste i dette segmentet også skjermet bistand, og derfor styrker regjeringen dette. Samtidig ser vi at det innenfor disse litt over 9 000 tiltaksplassene er over 1 200 som oftere og oftere bruker ordinært arbeidsliv. Det er også i tråd med det som står i regjeringens Sundvolden-erklæring, nemlig å bruke lønnstilskudd i større grad, fordi vi ser at det har den beste effekten når det gjelder å komme seg ut i arbeidslivet. For mange av disse kan f.eks. et permanent lønnstilskudd være vel så bra som en permanent tilrettelagt arbeidsplass. Men vi må ikke slutte å fokusere på dem som faktisk har behov for skjermet virksomhet, og derfor viderefører regjeringen det tiltaksnivået vi har i dag. Representanten Lise Christoffersen er innom flere ting. På noen av områdene, f.eks. arbeid med bistand og avklaring, øker vi konkurransen, slik at også andre sosiale entreprenører kan få komme inn i det markedet. Det er rett og slett fordi vi tror at flere vil få hjelp, at flere vil få bedre hjelp, og at vi vil få bedre resultater enn i dag. Denne regjeringen har ikke redusert antallet tiltaksplasser. Denne regjeringen har økt antallet tiltaksplasser sammenliknet med den rød-grønne regjeringen. Men dette året har vi en justering, rett og slett fordi – som Christoffersen var inne på – apparatet ikke har klart å få nok tiltaksplasser ut ifra det vi har vedtatt. Det er ikke like greit, men det har vi større forhåpninger om å nå i 2015.