Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2002-03-19:
Jeg skal prøve å holde et innlegg i denne saken som gjør at den ikke tar av debattmessig. Den 3. oktober 2001 inngikk Stoltenberg-regjeringen en intensjonsavtale med partene i arbeidslivet om et mer inkluderende arbeidsliv. Hensikten var bl.a. å redusere sykefraværet. Ot. prp. nr. 29, som vi har til behandling nå, inneholder de nødvendige forslag til lovendringer på sykepengeområdet for å få gjennomført intensjonsavtalen. Lovforslagene gjelder innføring av plikt for henholdsvis arbeidstakere og leger til å gi nødvendige opplysninger til arbeidsgivere med hensyn til arbeidstakernes funksjonsevnepresisering av krav til funksjonsvurdering i sykmeldingsattest fra legeinnføring av hjemmel for å gi forskrift om tilretteleggingstilskudd ved bedriftsintern attføringrefusjon av utbetalte sykepenger i arbeidsgiverperioden når arbeidstakeren er sykmeldt på grunn av svangerskap og omplassering til annet arbeid i virksomheten ikke er mulig Det er en enstemmig komite som har uttrykt at denne intensjonsavtalen mellom partene i arbeidslivet er meget viktig med tanke på å «få stoppet den meget bekymringsfulle økningen i sykefraværet som har funnet sted i en årrekke» – dette gjelder altså sykepengeutbetalinger. Det er også verdt å merke seg at komiteen uttaler videre at en må «sette i verk tiltak for å legge forholdene bedre til rette i bedriftene slik at arbeidstakere med redusert arbeidsevne, som er i stand til det, kan få utnyttet sin restarbeidsevne på en mest mulig hensiktsmessig måte». Komiteen slutter seg i all hovedsak til de foreslåtte lovendringene. Men på ett punkt har en enstemmig komite foreslått å endre innholdet i en paragraf. Dette gjelder § 8-7 nytt fjerde ledd, som er foreslått å lyde: «Legen plikter i samarbeid med arbeidstakeren å gi nærmere vurdering av arbeidstakerens funksjonsevne.» Komiteens flertall, bestående av alle partier utenom regjeringspartiene, har i tillegg fremmet forslag om å be «Regjeringen vurdere å øke tilretteleggingstilskuddet utover de foreslåtte 250 kr slik at tilskuddet blir mer i samsvar med de reelle kostnadene en slik tilrettelegging medfører for den enkelte arbeidsgiver». Dette er også i samsvar med de tilbakemeldinger som ble gitt fra LO og NHO i forbindelse med høring i sosialkomiteen. På noen få punkter har Fremskrittspartiet valgt å stå utenfor noen av flertallets merknader i innstillingen – dette fordi vi har vært enig i Regjeringens fremlagte forslag, eller fordi problemstillingene som er reist, er fanget opp i andre lover. Jeg finner likevel grunn til å knytte noen kommentarer til noe som har oppstått underveis. Det gjelder et skriv som fra departementets side i forbindelse med denne loven har gått ut til de enkelte bedriftene. I denne veilederen som er utarbeidet, har man, uten at man har konferert med Stortinget på forhånd, tatt til orde for at dette skal gjøres gjeldende fra 1. april. Det som viste seg, var jo at saksordføreren, da man først hadde lagt opp til hvordan saken skulle behandles, fra NHOs side ble gjort oppmerksom på at det allerede var utarbeidet og sendt ut en veileder der man henviste til ikraftsettelsestidspunktet, 1. april, uten at Stortinget hadde behandlet saken, uten at Stortinget hadde tatt til orde for når behandlingen skulle skje. Likevel var en slik plan sendt ut til bedriftene. Dette synes jeg at man skal være litt forsiktig med. Det virker som om man rett og slett forskutterer Stortingets behandling. Så til slutt: Jeg vil berømme partene i arbeidslivet og staten som har kommet fram til denne avtalen. Nå må vi la avtalen få mulighet til å virke, få gå seg til en stund, og så får man komme tilbake til nye saker dersom det viser seg at dette ikke fungerer. Blant annet har regjeringspartiene og Fremskrittspartiet tatt til orde for at dersom det viser seg at intensjonen i avtalen ikke blir oppfylt, må man komme tilbake til mulige endringer og reguleringer. Jeg håper at vi med disse lovendringene nå, og når avtalen får gått seg til en stund, kan få se en annen utvikling når det gjelder utbetalingene av sykepenger, slik at vi får bedre tilrettelagte arbeidsplasser, lavere sykefravær og dermed lavere utgifter for både bedriftene og staten.