trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg har også tidligere svart at vi kommer tilbake til og vil gi en vurdering av det forslaget som er lagt inn, når Stortinget ber om en vurdering fra regjeringen om hvilke effekter det kan ha, og hva som er regjeringens stillingtagen til det. Men å si at det ikke er en utfordring i en omstillingstid at arbeidskraft blir holdt i én sektor, som kanskje kan brukes i en annen sektor – jeg tror vi har ganske god dokumentasjon på det fra tidligere runder med permitteringsregelverket: Vi har sett at bedrifter som hadde etterspørsel etter arbeidskraft, ikke fikk det, samtidig som den samme kompetansen var i permittering andre steder. Det er denne grensen vi må finne. Hvor grensen går, vil det alltid være en diskusjon om, det vil avhenge av hvor arbeidsmarkedet er. Men å avvise at det er en utfordring å la folk bli gående permittert lenge hvis det er etterspørsel etter samme arbeidskraft andre steder – da forsinker man den omstillingen som må skje i vårt samfunn, og det er en utfordring for det norske samfunnet og velferden på lang sikt.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg tror for det første det er helt riktig at vi bør ha en bred og god dialog på Stortinget. Vi må diskutere hvordan vi får til både integreringen og bosettingen på en bedre måte. Den største omleggingen av integreringsopplegget i Norge skjedde i perioden 2002–2005. Da hadde jeg ansvar for det. Da laget vi et systematisk integreringsopplegg, som vi ikke hadde hatt før, vi laget rett og plikt til norskopplæring, vi sørget for en introduksjonsordning. Det er et ganske krevende opplegg, men har gitt bedre resultater enn det integreringen var før. Men det kan være at vi skal diskutere noen av de stolpene og se om det er områder hvor folk med høy kompetanse raskere kan komme ut i arbeidslivet, om det er flere veier vi må gå for faktisk å bruke ressursene. Så synes jeg det er en viktig ting at mange kommuner gjør det veldig bra på integrering. Både Molde kommune og Fjell kommune har rapportert at de har gått med overskudd på integreringstilskuddene, og de har brukt det til å styrke eldreomsorgen. Hvorfor har de gjort det? Fordi de er gode på integrering. Så en av de tingene vi kanskje skal gjøre, er å lære av de beste kommunene, de som virkelig får det til.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Regjeringen taler ikke med to tunger i regjeringen, og finansministeren har også vært helt tydelig på at regjeringen har én plattform, og det er at vi skal gjennomføre Syria-avtalen, og at vi skal sikre bedre bosetting. Derfor er det slik at Fremskrittspartiets minister med ansvar også for bosetting har gjort en heltemodig innsats, satt rekord i bosetting, personlig involvert seg og jobbet hardt med dette. Og så er det slik at i en kommunevalgkamp har man en diskusjon som går på partipolitikk og partipolitiske skillelinjer. Den diskusjonen synes jeg at man i demokratiets navn må få lov til å ha, men regjeringens synspunkt er helt klart: Vi oppfordrer kommunene til å bosette. Vi kommer til å jobbe hardt for å få til dette, og vi må finne nye måter å jobbe på i kommunene for å sikre god integrering som går raskere.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg kan sikkert godt gjenta for noe slikt som 25. gang at regjeringens politikk er at man skal bosette. Det gjelder alle de syv statsrådene fra Fremskrittspartiet som sitter i regjering nå. De er helt innforstått med at det er regjeringens politikk, og at det er det vi arbeider etter. Det er ingen uklarhet om akkurat det – det har vi svart på 25 ganger før. Nå synes jeg det er viktig å rette fokuset mot det som er avgjørende: hvordan vi skal håndtere den flyktningstrømmen som kommer. I går snakket vi her i salen om at vi skulle slutte å sende ut folk. Det må jeg si vil være en veldig dårlig strategi knyttet til den flyktningsituasjonen vi har nå. Det å returnere folk som ikke har rett til opphold, er en av de viktigste måtene å sørge for at asylinstituttet blir bevart som asylinstitutt. Hvis vi slutter å gjøre det, oppfordrer vi flere folk til å komme til landet uten at det er grunnlag for asyl. Det å gi signaler tilbake om at man blir returnert, er viktig for å opprettholde det asylinstituttet vi har. Det er de utfordringene jeg ser vi må jobbe hardt med, og det kommer denne regjeringen til å gjøre, sammen med det å bosette flere.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg har lyst til å si at vi jobber på spreng med mottakskapasitet. Jeg har registrert at noen mener at man jobber for sakte. Jeg mener faktisk at de som jobber i PU – som nå går to skift, 78 nyansatte – som jobber døgnet rundt for å få dette til, egentlig fortjener ros og ikke mer kritikk. Vi etablerer faktisk et helt nytt pretransittmottak i Råde – sannsynligvis i neste uke er det oppe å gå. Det er gjort på rekordtid: På fire uker etablerer man et nytt mottakssenter. Det er god grunn til å si at her jobbes det faktisk på spreng, og det gjøres en god jobb. Med det mottakssenteret ville vi med dagens situasjon kunne klare registreringen på en helt annen måte, men det er klart at det må utvides enda mer hvis det kommer enda flere. Og det kan jo være, og derfor har man også beredskap til å kunne utvide kapasiteten ytterligere. Så kommer vi tilbake med et tilleggsnummer til budsjettet, om konsekvensene for neste år, og der vil også mange av de nye tiltakene og hva som må gjøres for å opprettholde kapasiteten, beskrives.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg har flere ganger ytret tydelig at jeg mener vi må passe på at vi ikke tror at vi bare kan drive kortsiktig bistand, for mye av konfliktforebyggingen skjer gjennom langsiktig bistand. Når vi vet at befolkningen i Afrika i løpet av dette århundret kan stige fra én milliard til tre milliarder, er det faktisk en kjempeutfordring hvis vi ikke klarer å skape bedre økonomisk utvikling enn det vi har. Heldigvis er det flere land i Afrika som går bedre, som har økonomisk utvikling, men vi vet også at det er krig, konflikt, og det er flere land som har kollapset. Det er derfor fra mitt ståsted viktig at vi også har langsiktig bistand, som bidrar til økonomisk utvikling. Mitt engasjement for utdanning – og ikke minst jenters utdanning – har jeg nettopp fordi det er en langsiktig, viktig del av konfliktforebygging, og også for å sikre økonomisk utvikling i mange land. Derfor må vi gjøre begge deler. Det er alltid viktigst å forebygge, det gir best resultater. Det er dyrere å håndtere situasjoner når de har oppstått, men vi må også håndtere de situasjonene. Vi kommer også til å oppleve press på utlendingstilstrømningen fra mange land.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Regjeringen har invitert til en nabosamtale mellom kommuner for å se på kommunestrukturen. Den enkelte kommune bestemmer da hvordan de vil konsultere sine innbyggere på veien. I den konsultasjonen er det noen kommuner som har valgt folkeavstemning, og det er da et råd som gis til kommunepolitikerne om veien de skal gå videre, knyttet til dette. Som representanten Slagsvold Vedum vet, har regjeringen lagt seg på en frivillighetslinje i den nabopraten, selv om det ikke alltid i debatten høres ut som at man har fått med seg det, og da er det altså kommunepolitikerne som skal vurdere disse spørsmålene. Så lå det en undertone i spørsmålet om meningsmålingsinstitutter som gjør undersøkelser fordi regjeringen har spurt om det, om at det – på en måte – betyr at det ikke er troverdighet i de meningsmålingene. Det vil jeg faktisk avvise. Det kan jo være at den politiske debatten i kommunene spisset opp mot en folkeavstemning leder til et annet resultat enn en opprinnelig har hatt, men jeg tror ikke vi skal diskreditere meningsmålingsinstituttene på forhånd.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg mener at når vi har lagt opp til nabopraten, når vi har laget et regelverk som et flertall på Stortinget har støttet opp under, er det hver enkelt kommune som bestemmer hvordan de konsulterer. Jeg opplever at når man i Sandefjord, Andebu og Stokke har hatt en god prosess med god involvering, hvor det faktisk har vært mange store folkemøter knyttet til hva som vil skje ved en kommunesammenslåing, og man har gått inn for en kommunesammenslåing, har man konsultert sin befolkning på en grundig og god måte gjennom flere runder med deltakelse, og det har også vært en god måte å gå i dybden på hva en kommunestrukturendring kan bety for deres kommuner. Jeg har ikke tenkt å gi én mal for hvordan kommunene skal velge å konsultere og snakke med sin befolkning om kommunesammenslåing. Når vi har lagt oss på en frivillighetslinje, når vi har hatt tiltro til kommunene, bør vi vel også respektere at kommunepolitikerne er i stand til å foreta den konsultasjonen med sine innbyggere på en god måte.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Først har jeg lyst til å si at dårlige politiske løsninger – dårlig politisk håndverk, tror jeg representanten sa – kanskje er en mild beskrivelse av diktatorer og maktkåte politikere som ikke er villig til demokrati, som vi f.eks. har sett i Syria. Det er en utfordring, rett og slett, at det er manglende internasjonal evne til å følge opp de prinsippene som hele FN-pakten er bygget på, og å gjennomføre dem. Om det fortsatt å drive oljevirksomhet er feil med hensyn til et grønt skifte: Norsk oljevirksomhet kommer til å ha mindre betydning i norsk økonomi i årene fremover. Det kommer fortsatt til å ha stor betydning, men mindre betydning. Jeg ser ingen grunn til å akselerere den nedadgående utviklingen som er, fordi vi kommer til å trenge både inntektene og aktiviteten. Og fortsatt er det slik at gass på mellomlang sikt er en del av det europeiske behovet for energi.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Regjeringen har valgt å lage trontaler som ikke er en opplisting av all politikken vi har, men som konsentrerer seg om noen hovedlinjer om kanskje de viktigste utfordringene. Jeg har hørt flere innlegg der man har etterlyst enkelte biter. Vi har ikke avlyst noen deler av den politikken vi har snakket om i mange år, men vi trenger ikke å gjenta den i hver eneste trontaledebatt. Vi står fortsatt ved at vi skal gjennomføre det lærerløftet vi har sagt vi skal gjennomføre. En femårig lærerutdanning er en del av det. Den lærerstrategien som vi la frem i fjor, følger vi og arbeider aktivt med. Vi styrker skolen – vi kommer til å se det igjen når budsjettet kommer i morgen – på viktige områder, først og fremst å sørge for at vi møter behovene når det gjelder lærernes kompetanse, f.eks. i realfag og annet. Det er en realfagsstrategi. Det er en lesestrategi, som ikke minst dreier seg om de yngste barna, for å sørge for at alle får et godt nok tiltak. Men det er også barnehagetiltak, som skal sørge for at barnehagen blir det pedagogiske tiltaket før man begynner på skolen.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Det er en lang rekke bedrifter som viser at det grønne skiftet i Norge er på gang, når vi ser på Karmøy, når vi ser på Tizir, når vi ser på en rekke bedrifter som har startet opp, som har fått penger og støtte til å gjøre sin produksjon betydelig grønnere, bl.a. på grunn av den satsingen vi har på Klimateknologifondet. Vi øker miljøteknologiordningen. Vi har økt satsingen på en rekke områder som bidrar til innovasjon og nyskaping knyttet til nettopp grønt skifte. Det er ikke minst maritime strategier. Det faktum at vi har gitt klar og tydelig langsiktig beskjed om at NOx-fondet beholdes, gjør at også utslippene fra den maritime sektoren blir grønnere. Det vil være kapital og mulighet til å ta en del av de teknologiske utviklingstrinnene, som må gjøres for den næringen. Men det er ikke slik at vi mener at vi da skal bygge ned oljesektoren raskere. Fortsatt kommer det til å være grunnstammen i å finansiere velferden fremover. Jeg har ikke behov for å se flere arbeidsledige, som SV åpenbart har, når de har stemt imot Sverdrup-feltet.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Selv i en verden hvor verdier produseres grønnere, kommer Norge til å trenge god infrastruktur. Vi kommer til å trenge veier, vi kommer til å trenge jernbaner. Men i mange deler av Distrikts-Norge er det veien som er svaret, ikke jernbanen, fordi den ikke eksisterer – og jeg tror ingen av oss kommer til å finne ut at det blir lønnsomt å bygge den ut i disse områdene. Men det er mye verdiproduksjon de samme stedene. Klimahensynet kommer til å være veldig viktig når det gjelder måten vi håndterer hele transportsektoren på. Neste år skal vi inngå en avtale med EU om hvordan vi skal gjennomføre de 40 pst.-kuttene som vi har forpliktet oss til i den felles gjennomføringsbiten. Vi vet at den delen av norske utslipp som ikke er en del av kvotesystemet, stort sett er i transportsektoren og i landbruket. Det betyr at det vil komme en plan – som en oppfølging av den avtalen – over hvordan vi skal sette i gang de viktigste virkemidlene.
Erna Solberg (Høyre), 2015-10-06:
Jeg har ikke i det hele tatt tidligere i debatten kommentert forslaget som foreligger fra SV. Jeg har kommentert uttalelsen om at vi ikke skal fortsette å sende ut personer generelt og konsentrere oss om å registrere. Jeg mener fortsatt at hvis vi ikke returnerer folk som ikke har fått opphold i Norge, vil vi faktisk bare sørge for at flere kommer, og man svekker asylinstituttet. Etter å ha lyttet til alle etterlysningene av statsråder vil jeg foreslå at neste års debatt blir gjort litt lengre. Med antallet mulige plasser for regjeringen til å delta i debatten har vi valgt å prioritere å snakke om samferdsel og infrastruktur, vi har valgt å prioritere å snakke om helse og eldreomsorg, vi har snakket om den utenrikspolitiske situasjonen – ikke minst på det sikkerhetspolitiske området – og vi har latt arbeidsministeren få taletid fordi vi mener at arbeidsledigheten er viktig. Da er det ikke plass til så veldig mange flere statsråder. Men vil man ha mer taletid, tror jeg at alle våre statsråder gjerne hadde stått og holdt innlegg og forklart hva de gjør på sine områder. Så kan man selvfølgelig mene at samferdsel ikke er viktig, at helse ikke er viktig, at en spesiell utenrikspolitisk situasjon med en forsvarssituasjon som er annerledes enn på mange år, ikke er av betydning å ha med i trontalen. Det mente derimot jeg, og det har vært viktig. Det er heller ikke noen tradisjon for at finansministeren er til stede under trontaledebatten. De fleste vet at man jobber med finanstalen og budsjettet til i morgen. Jeg tror aldri jeg har sett finansministeren sitte her over lengre tid under noen trontaledebatt. Jeg har som sagt relativt lang fartstid fra denne salen. Så vil jeg si til representanten Myrli: Det er ingen motsetning mellom gode vilkår for ansatte og høy produktivitet. Tvert imot er høy produktivitet en forutsetning for gode vilkår for ansatte. Dette er en sak som Høyre har vært opptatt av i mange år. Uten høy produktivitet i Norge klarer vi verken å berge det høye lønnsnivået, den høye private velferden eller den offentlige velferden vår fremover. Dette går rett inn i en diskusjon vi har hatt gjennom mange år før vi kom i den situasjonen med oljeprisfallet vi er i nå, nemlig behovet for å sikre fremtidig velferd. Det er ikke noe nytt – det er helt riktig: Behovet for å sikre fremtidens velferd, behovet for å omstille norsk økonomi til å få flere ben å stå på har vært kjent lenge, men forskjellen er at vi har en regjering som gjør noe med det, i motsetning til den forrige regjeringen, som hvert eneste år prioriterte andre ting enn det som bidro til vekstevne i årene fremover. Derfor blir det enda sterkere når det viser seg at virkningen og behovet for omstilling kommer enda raskere. Men det er en stor forskjell på den omstillingen vi står overfor i dag, og den omstillingen vi har stått overfor de siste 30 årene. Da har vi byttet ut arbeidsplasser med lav lønnsevne til arbeidsplasser med høy lønnsevne. Nå vet vi ikke hvor de nye arbeidsplassene kommer. Det er en større utfordring enn Norge har stått overfor de siste 30 årene.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-10-06:
Statsministeren omtalte den økonomiske situasjonen Norge møter. Vi skal minne oss på at mange land fortsatt gjerne vil bytte med Norge. Vi har et utgangspunkt med kvalifiserte mennesker, stor tillit i befolkningen og evne til omstilling. Jeg vil rette oppmerksomheten litt mot de 120 000 – tallet stiger – som nå er ledige, det høyeste tallet vi har hatt på over 20 år, og med en særlig urovekkende situasjon for de unge. Arbeiderpartiet har ment at regjeringen har kommet etter, med for lite for sent. Permitteringsregelverket er en illustrasjon: Først var det en reversering der da regjeringen overtok, og så var det stadige budskap fra arbeidsgiver-/arbeidstakersiden om å gjøre noe med det, nettopp fordi bedrifter ønsker å ta vare på kompetansen fremfor å måtte si den opp. Det skjedde i revidert. Nå har Arbeiderpartiet fremmet et forslag om å utvide permitteringstiden fordi bedrifter melder om at det er et behov. Statsministeren kaller det å låse inne arbeidskraft. Kan hun utdype hva hun mener med det?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-10-06:
Det jeg reagerer på, er denne automatiske sammenslutningen mellom at det å være permittert er ikke å komme i jobb, det er ikke å skape jobb. Det jeg møter i mange av bedriftene jeg besøker, er at de kan vente på bedre tider for det de har drevet med, og de kan omstille seg til å gjøre nye ting med den kompetansen de har. Kompetansen er kjernen i bedriftens virksomhet, og da er det å kunne ta vare på den kompetansen ikke å låse dem inne, det er å hindre at de blir låst ute, og det er å være posisjonert for at den bedre tiden kan komme. Kværner på Stord håper jo på at det kan bli bedre tider i den næringen de har spesialisert seg for – og de forbereder seg for andre type oppdrag. Men nøkkelen i det de gjør, er at de har dyktige ansatte. Så jeg håper at det forslaget vi har lagt fram her, om å utvide permitteringsperioden til 52 uker – slik vi gjorde i 2009, da var ledigheten lavere, det var et midlertidig tiltak, det ble reversert i 2012 da ledigheten sank – er noe som kan møte bred oppslutning her i salen og bli vedtatt. Jeg opplever at det er et budskap vi får både fra arbeidstakersiden og fra arbeidsgiversiden.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-10-06:
Mitt poeng er at vi kommer til å trenge tiltak for dem som blir ledige, særlig for de unge, og her har regjeringen kommet sent. Men over til et annet tema: Jeg er enig i statsministerens beskrivelse av den situasjonen vi nå møter når det gjelder flyktninger. Jeg tror vi skal ta inn over oss at vi egentlig står ved et tidsskille. De tallene statsministeren nå refererer, sprenger mye av planleggingsperspektivene for UDI, utlendingsforvaltningen, og vi står overfor det statsministeren beskriver som en stor dugnad, og den må vi altså stille opp i. Vi må bidra til det europeiske regelverket for yttergrenser, for identitet, for retur, og vi må ta vare på asylinstituttet. Og så må vi støtte kommunene. Det er i kommunene folk skal bo, det er der de skal integreres, lære språk, komme i arbeid. Jeg håper at vi her i Stortinget – Arbeiderpartiet vil bidra med det – kan ha så bred oppslutning som mulig om en politikk for å sette kommunene i stand til dette. Det vil komme gjennom budsjetter, men det vil også komme gjennom tiltak og nytenkning om hvordan vi kan fremme integrering. Kan statsministeren reflektere litt rundt hvordan hun mener vi bør styrke innsatsen for å sette kommunene i stand til å gjøre den viktige jobben?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-10-06:
Jeg er helt enig i det, og jeg tror særlig det at folk kommer raskt i gang med språk og raskt i gang med å kunne bruke kvalifikasjonene sine, er viktige tiltak. Men jeg er nødt til å stille spørsmålet: Hvis dette er en dugnad slik vi kjenner det begrepet, at alle er med på den jobben, kommer Arbeiderpartiet til å stille opp på den og støtte opp under gode tiltak. Men jeg mener at vi nå, når vi er samlet i denne sal – jeg tok det opp i mitt innlegg – fortjener å få et svar fra finansministeren og fra statsministeren. Det siste vi hørte fra regjeringens nr. 2 var i valgkampen, der hun ikke bare hadde en mening om flyktning- og integreringspolitikk – det er en ærlig sak – men hun hadde en oppfordring til handling, nemlig at kommunene ikke bør ta imot flere flyktninger, de bør si nei, og én virkning av det kan være at vi kan få stoppet Syria-avtalen. Det var ikke bare en mening, men det var en oppfordring til handling. Nå er Stortinget samlet, og nå er det skjedd mye med de tallene, så det kan jo hende at finansministeren har endret syn. Men ser statsministeren at for kommunene som skal være med på denne dugnaden, så er det et problem når regjeringen taler med to tunger, og at når regjeringens nr. 2 oppfordrer kommunene til å si nei til denne store bosettingsutfordringen, er det en utfordring?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-10-06:
Jeg tror statsministeren bruker for mye tid i regjering. Jeg tror ikke hun ser hvordan dette ser ut fra utsiden, hvordan det høres ut. Jeg hører statsministeren snakke og har tillit til det hun sier. Derfor har vi tillit til Syria-avtalen – fordi Høyre er med. Det kunne vi leve med. Men det er en forskjell når regjeringens nr. 2, hun som styrer pengene til dette, sier – og når syv statsråder som slik sett følger sin partileder, hører henne si: Kommunene bør si nei. Nå skal det opprettes 50 nye asylmottak, og tallene øker uke for uke. Skal disse menneskene bo på asylmottak, eller skal kommunene tenke at de skal få til god integrering, ta imot flere? Det som var en kjempeutfordring med å godta 8 000 over tre år i juni, var de 5 000 som satt i mottak. Det er fortsatt en kjempeutfordring, og kommunene må oppfordres til å ta oss med. Men det er ikke for sent. Statsministeren kan igjen bekrefte at det finansministeren her sa, ikke er regjeringens politikk. Hun kan si de ordene, og finansministeren kan bruke denne dagen til på en eller annen måte å si at det hun mente i august, har hun et litt annet syn på nå. Det vil være helt legitimt når vi ser på de økte tallene. At kommunene ikke skal bosette, er ikke en politikk for god integrering.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-10-06:
Eg vil takke statsministeren for eit godt innlegg. Her inviterer statsministeren til eit breitt skatteforlik og følgjer opp ein god tradisjon frå regjeringane Harlem Brundtland, Bondevik og Stoltenberg, og det er eg glad for. Eg har likevel lyst til å fokusere på den ekstraordinære situasjonen, og statsministeren seier jo sjølv at det er eit heilt anna bilete me ser no, enn da regjeringa la siste handa på statsbudsjettet. Me har dei siste dagane høyrt talet 25 000. Med dei tala statsministeren presenterer i dag, er det grunn til å tru at dette talet kan bli enda høgare. Mitt spørsmål er: Er det slik at regjeringa no gjer det ein kan for å ruste heile mottakssystemet – registrering, busetjing, helsehjelp, bustad – slik at ein sikrar at ein no på alle nivå er best mogleg førebudd til den store utfordringa vi står framfor?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-10-06:
Eg registrerer at regjeringa gjer det ein kan. Det mottakssystemet me har, er ikkje dimensjonert for den utfordringa me står overfor no, og det er derfor viktig at også Stortinget så tidleg som mogleg blir involvert i det arbeidet, for veldig mykje av det må bli gjort denne hausten. Ei av dei utfordringane me kjem til å sjå, er at flyktningutgiftene det første året kjem til å auke dramatisk. Fleire regjeringar har jo bl.a. fordi det er ODA-godkjende bistandsmidlar vore med og tatt frå bistandsbudsjettet. Det vil bli eit paradoks dersom det er dei fattige i verda som skal ta den rekninga. Me ser no effektane av eit land som blir destabilisert, slik som Syria, og kva konsekvensar det har. Er statsministeren bevisst på at det ikkje er nettopp den langsiktige bistanden som no må bli tapande i det arbeidet som me står framfor denne hausten? Det er mitt spørsmål.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-10-06:
Det har vore ein viktig debatt. Det er kanskje ikkje den mest spenstige trontaledebatten eg har opplevd, men eg trur likevel at den dagen me har hatt i dag, kjem til å prege Noreg denne hausten. Da tenkjer eg for det første på den invitasjonen som statsministeren gav til eit breitt skatteforlik. Det er ei oppfølging av noko som har skjedd tidlegare i Noreg, og som har vore ein suksess. Me har i denne sal funne fram til gode, breie skatteforlik som både har ført til ei effektivisering og til at me får meir igjen for ressursane. Det me står framfor no, er at me er nøydde til å levere på noko som ingen i realiteten i denne sal har lovt. Så vidt eg veit, er det ingen politiske parti som har lovt dei store reduksjonane i selskapsskatten, men det er heilt nødvendig fordi dei landa me konkurrerer med, har gjort nettopp det. Det andre er det statsministeren sa om flyktningsituasjonen. Det er ein dramatisk situasjon, som vil vere krevjande. Europa står framfor det FNs høgkommissær har sagt er eit «sannhetens øyeblikk». Dei tala som statsministeren presenterte i dag, viser berre kva jobb me står framfor. Her er det mottaksapparat som treng å oppdimensjonerast, og me må vere klare for den utfordringa me står overfor. Finansministeren oppfordra jo i byrjinga av denne valkampen kommunane til ikkje å ta imot flyktningar. Det blir paradoksalt med den situasjonen som statsministeren i dag gjorde greie for. Eg sa, da finansministeren sa det, at det går ikkje an, og eg meiner dei orda står seg særdeles godt med den situasjonen me har i dag. Eg har lagt merke til kva statsministeren har sagt. Ho har vore veldig tydeleg på kva som er regjeringa sin politikk, men eg hadde ønskt at òg finansministeren hadde brukt den første moglegheita ho har, når ho er i denne salen, til å ta imot utfordringa frå Jonas Gahr Støre om å seie kva ho står for i denne saka som statsråd. Det har eg lagt merke til at ho ikkje har gjort, og eg må seie det er veldig tydeleg kven som er denne regjeringa sin nummer 1 når ein ser korleis ein har opptredd. Det blir meir utydeleg kven som er denne regjeringa sin nummer 2, òg etter denne trontaledebatten.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-10-06:
Eg er usikker på om eg tar imot dei same erklæringane, men det eg vil seie til representanten Nesvik, er at me kjem ikkje til å seie nei, nei, nei i dag. Me vil stemme for Kristeleg Folkepartis eige forslag, og me vil òg stemme for SVs forslag nr. 1. Eg summerte i realiteten opp debatten i mitt førre innlegg, men da eg høyrde statsråd Solveig Horne seie at me treng kommunane med på laget, hadde eg lyst til seie to ting. Det har Solveig Horne greidd – ho har greidd å busetje fleire enn det den førre regjeringa faktisk greidde. Men da er det òg eit paradoks at regjeringas nummer to i august oppmoda kommunane til å gjere det motsette. Det er uforståeleg for meg. Men desto meir glad er eg for at statsministeren i dag har tatt leiarskap i flyktning- og asyldebatten. Det gjorde ho med sitt innlegg i dag, og det er usedvanleg viktig for Kristeleg Folkeparti.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-06:
Statsminister Erna Solberg fører en politikk som sentraliserer Norge. I går så vi starten på en massiv sentralisering av politiet. Det ble etter valget varslet at tingretter rundt omkring i landet skal bygges ned. Det er varslet en sterk sentralisering av akuttfunksjonene ved landets sykehus. Dette er bare noen få eksempler. Regjeringen sentraliserer Norge, og det er vi i Senterpartiet imot. Den største sentraliseringsreformen, kommunereformen, møtte massiv folkelig motstand i lokalvalgkampen. Det var bare i én av fjorten kommuner som hadde folkeavstemning, at det ble et ja til sammenslåing. Folket ønsker å ha tjenester nært der de bor. Men regjeringens innbyggerundersøkelser og meningsmålinger viste at folkene i de samme kommunene var positive – i de regjeringsinitierte meningsmålingene fikk man de positive svarene, men da man spurte folket reelt til råds, sa de nei. Hva mener statsministeren skal tillegges mest vekt – meningsmålinger eller folkeavstemninger?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-06:
Kommunesammenslåingen er en varig endring som vi vet skaper sterke følelser, og som vi vet er oppskriften på sentralisering. De kommunesammenslåingene som har vært vellykkede, har skjedd frivillig og har hatt bred folkelig støtte. Så har regjeringen prøvd å komme litt rundt det ved å bruke meningsmålinger. Nå har vi sett at meningsmålingene systematisk har vurdert folkeviljen feil. Der det har vært folkeavstemning og meningsmåling, har vi sett at folket i et ordentlig valg sier nei, mens i de regjeringsinitierte målingene, såkalte innbyggerundersøkelser, får regjeringen det svaret de ønsker – at det blir ja. Det er helt systematisk. Da bør jo statsministeren si, mener jeg, at selvfølgelig skal regjeringen respektere de folkeavstemningene, at det er helt uaktuelt å overstyre den folkeviljen som er lokalt, og når man ser at målingene og innbyggerundersøkelsene tar så systematisk feil, bør man legge folkeavstemninger til grunn. Mener statsministeren at folkeavstemninger er et bedre virkemiddel enn meningsmålinger?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-06:
Vi har vært vitne til et svært slitent Fremskrittsparti disse to dagene, et regjeringstrøtt Fremskrittsparti, helt tydelig. Parlamentarisk leder i Fremskrittspartiet hørtes i går mer ut som en sliten revisor enn som en parlamentarisk leder: oppramsing av ulike tiltak og lite visjoner og lite vyer. Vi er nå vitne til den største flyktningkatastrofen vi har sett i Europa på 70 år. Så sitter ansvarlig statsråd, Anders Anundsen, her, og han må være veldig sliten når han velger ikke å ta ordet i denne debatten, som er så stor og så gjennomgripende for samfunnet vårt. Ansvarlig statsråd sitter her uten å si et eneste ord og prøver tydeligvis å håpe på at det går over, så han skal slippe å mene noe om det i stortingssalen, og utsetter det så lenge som overhodet mulig. Det er uforståelig at ansvarlig statsråd ikke deltar i en sånn debatt, som er så gjennomgripende for hele Europa og for Norge. Og det er uforståelig at statsministeren ikke har fått justisministeren på banen når dette har vært løftet som et hovedtema av så mange partier, og at statsministeren tillater at finansministeren, som hadde det utspillet hun hadde i starten av valgkampen – hun var også statsråd da hun hadde det utspillet – ikke avklarer at det var et valgkampstunt som hun ikke står inne for som statsråd. Strategien har tydeligvis vært: La FrP-erne sitte så stille som mulig, la dem ha så lite vyer som mulig, og så får vi håpe at dette går over. Så er det også interessant å høre på Gunnar Gundersen, næringspolitisk talsperson i Høyre, som kritiserer en aktiv næringspolitikk. Er det noe vi trenger nå, er det nettopp en aktiv næringspolitikk – hvordan vi kan sette i gang nye tiltak for å skape nye arbeidsplasser, akkurat som vi gjorde innenfor olje- og gassektoren i sin tid, der vi lagde egne skatteregler og tok egne initiativ for å skape ny næringsvirksomhet, akkurat som vi har gjort innenfor skogsektoren, der vi har brukt mange skattevirkemidler for å skape nye arbeidsplasser og skape forutsigbarhet, sånn som vi gjorde da vi brukte mye penger på trebasert innovasjonsprogram for å skape nye produkter og nye arbeidsplasser. Det er det motsatte av en passiv næringspolitikk vi trenger nå. Vi trenger en aktiv politikk der vi som politikere sammen med næringslivet tar djerve grep og ikke bare sitter og håper på at det makroøkonomiske bildet skal endre seg, og at ting går over. Så må jeg ta en liten visitt til politireformen. Jeg leste Varden i dag tidlig, der stortingsrepresentant Bård Hoksrud – han er tydeligvis ikke helt sliten ennå, for han er så sint på regjeringen – sier at det er helt uforståelig at det ikke skal være egen politimester i Telemark, og han foreslår at det skal bygges nytt politihovedkvarter på grensen mellom Telemark og Vestfold, som et kompromissforslag. Så kjære Bård Hoksrud, neste gang det kommer den type sentraliseringsreformer, bør du våkne før du stemmer for dem, og så bør du gå til din egen statsråd og si: Dere bør snu, det var et dårlig forslag.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-06:
Solveig Horne snakket om to ulike verdener, det var inngangen til innlegget. Her lever man tydeligvis i to ulike verdener – vi i Stortinget og de i regjeringen. Men det må være i regjeringen man har to ulike verdener, for mange av oss satt og fulgte nøye med på hva Siv Jensen sa da hun åpnet Fremskrittspartiets valgkamp, som finansminister og statsråd: «Jo flere kommuner som sier nei, jo større mulighet er det for at avtalen ikke gjennomføres». Det var Siv Jensen – partileder Siv Jensen – sin verden. Så kommer fremskrittspartistatsråd Solveig Horne i sin verden: Vi har bedt alle kommuner, store og små, om å bosette. Vi har stått på dag og natt. Vi har økt integreringstilskuddet. Vi gjør alt vi kan for å få bosatt flest mulig rundt omkring i alle landets kommuner. Jeg lurer på om det er en ny parlamentarisk eller partimessig praksis at det partilederen sier, har ingen vekt. Hvis partilederen sier det, betyr det ingenting. Det at finansministeren sier det, betyr ingenting. Det er min verden som integreringsminister som betyr noe, og vi kjører på og gir blaffen i hva partiet egentlig mener. Statsministeren bør også få regjeringens nummer to til å si at selvfølgelig var det jeg sa i starten av valgkampen, feil å si. Faktum er at det er mange flyktninger her nå som trenger et sted å bo, og vi må bruke all kraft, uavhengig av partifarge, til å få det til, for menneskene er her nå, om vi liker det eller ikke, og flere vil det bli. Og vi må gjøre jobben. Hvis det er to ulike verdener, er det i så fall internt i regjeringen det er to ulike verdener – det er ett parti som fortsatt har litt energi igjen, og ett som snart er helt tomt for energi. Akkurat det siste er jeg litt glad for. Det er interessant å høre Gunnar Gundersen, næringspolitisk talsmann i Høyre, snakke om det makroøkonomiske. Men han glemmer en ting som gledet meg veldig med trontalen, og det var vektleggingen av at vi hadde egen valuta. Det gikk igjen både i det Kongen leste, og i det Torbjørn Røe Isaksen leste opp, at det var en hovedforklaring på at vi klarte den omstillingen som vi nå klarer, at det å ha egen valuta har økt vår konkurransekraft. Det har ikke minst kommet til gode i den type næringer som man har i deler av innlandet, skogsektoren. En hovedgrunn til at det nå går bedre mange steder der det gikk litt dårligere før, er at vi har fått en lavere kronekurs. Statsministeren, som er så mot folkeavstemninger, bør være lykkelig for at folk sa nei i 1994, og være lykkelig for at hun ikke fikk gjennomslag for sin drøm om å innføre euro i Norge, for nå er det et hovedvirkemiddel at vi faktisk har egen valuta, at vi har en egen pengepolitikk, og at vi dermed kan bruke den aktivt når vi skal omstille Norge til å bli et enda bedre land å bo i.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-06:
Fremskrittspartiet og Senterpartiet ble nesten jevnstore ved høstens valg. I motsetning til Fremskrittspartiet ønsker vi å ha akuttberedskap nær der folk bor. Det var ikke uten grunn at Fremskrittspartiet i Møre og Romsdal gikk på tidenes valgsmell. Folk ønsker ikke den sentraliseringen av sykehus, politi, sykehjem og skoler. Hvis Fremskrittspartiet nå tenker å fortsette denne sentraliseringsreformen som vi nå er inne i, der alt skal bli større, der det skal bli fjernere fra folk, tror jeg snart vi ikke kan si at vi er jevnstore, for folk er ikke for sentralisering. I dag så jeg til min store glede at Bård Hoksrud, stortingsrepresentant fra Telemark, har snudd og mener at det er svært klokt å gjøre som Senterpartiet har sagt, at vi skal ha politiberedskap nær der folk bor. Hvis ikke Fremskrittspartiet snart snur, kommer det til å komme flere, og alle er velkomne.
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-10-06:
Også jeg vil takke statsministeren for en god tale, der hun pekte på alle de store utfordringene som vi står overfor. Noen av dem har stort alvor over seg. Flyktningsituasjonen som vi nå ser, er en følge av dårlige politiske løsninger. Flyktningstrømmer er alltid et bevis på at politikere ikke har klart å ta utfordringer som land står overfor. Det som virkelig kan føre til store flyktningstrømmer i verden, er at vi ikke løser klimaspørsmålet, at vi ikke klarer å løse den enorme utfordringa det er. Det som statsministeren sa i talen sin, at næringsstrukturene må bli klimavennlige, betyr at vi skal skape arbeidsplasser som varer langt inn i framtida, også med en ny klimapolitikk. Beveger ikke statsministerens nevning av Sverdrup og de andre oljefeltene seg da i feil retning?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-10-06:
Den andre store delen av den utfordringa som vi står overfor i Norge, handler om å gjøre befolkninga klar for det store grønne skiftet. Det handler om kompetanse, og det handler om kunnskap. I trontalen og i innlegget sitt her tok statsministeren opp forskninga og utviklinga av en viktig forskningssatsing, som Venstre støtter. Hun tok også med Venstres gjennomslag i budsjettet, f.eks. å gjøre barnehager billigere for de ungene som vokser opp i familier med dårlig råd. Men utfordringa vår framover er både å utvide de ordningene som gjør at unger som ikke har en like god start i livet som alle andre, får en like god start i livet når det gjelder kunnskap og opplæring, og at vi har en skole som løfter alle barn. Da er femårig lærerutdanning, det å fortsette med Lærerløftet, kjempeviktig. Det ble ikke nevnt i trontalen til statsministeren, men er statsministeren fortsatt villig til å være med på det løpet som Venstre kjører, å løfte alle barn inn for å takle de kunnskapsutfordringene som Norge står overfor?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-06:
Statsministeren begynte sitt innlegg med å snakke om det grønne skiftet. Det er bra, men det grønne skiftet i Norge er jo i det blå. Erna Solbergs regjering gjør svært lite for å gjøre Norge mindre oljeavhengig. I FNs rapport om den nye klimaøkonomien blir fossilsubsidier utpekt som en av de største utfordringene som hindrer oss i å nå 2-gradersmålet. Norge og Erna Solbergs regjering hadde i fjor 20,8 mrd. kr i skatteutgifter til petroleumsnæringen. Vi subsidierer leting, mens industri på land ikke får noen slik kompensasjon for oppstartsrisiko. Vi har langt gunstigere avskrivningsregler offshore enn vi har på land. Regjeringen gir store, målrettede forskningsbevilgninger til petroleum. Kan statsministeren snakke om grønt skifte når hun fortsatt holder fast ved grå subsidier?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-06:
Siv Jensen har nå hatt litt mer enn 15 timer med trontaledebatt på seg til å svare på et enkelt, men ofte gjentatt spørsmål i denne debatten. Representanten Arnstad har stilt spørsmålet, representanten Hareide har stilt spørsmålet, representanten Gahr Støre har stilt spørsmålet – jeg har også stilt spørsmålet – og det må være lov å forvente at finansministeren møter opp for å svare på det spørsmålet når det er så tydelig at så mange partier på Stortinget ønsker svar. Jeg skal være den første til å argumentere for at det skal være rom, også innenfor et regjeringssamarbeid, til å mene ulike ting. Det påpekte statsministeren i replikkvekslingen tidligere i dag. Men det er likevel et troverdighetsproblem for en regjering når en snakker med to tunger om noe som ikke bare handler om å være uenig i sak, men som handler om hvorvidt en faktisk skal gjennomføre Stortingets vedtak og regjeringens politikk eller ikke. Realiteten er at vi har bak oss en valgkamp der halvparten av regjeringen har drevet valgkamp for å sabotere det man samtidig vil at vi skal ha tillit til at de skal gjennomføre fra sine statsrådposter. Da er det rimelig å be finansministeren om å avklare, her i Stortinget, hva hun i dag mener om det hun selv sa i august, og hva som er hennes holdning til det som statsministeren sier at vi skal regne med at regjeringen står samlet bak. Den eneste måten å tolke Siv Jensens manglende oppmøte for å svare er at det er så ubehagelig å svare på spørsmålet at hun heller lar være. Da må svaret fra Stortinget være at vi kommer til å fortsette å stille det spørsmålet helt til vi får svar, så det er egentlig opp til regjeringen å velge om dette skal fortsette utover høsten eller ikke. På et eller annet tidspunkt vil vi få et svar, men det beste ville vært å få det nå. SV fremmer to forslag til votering i dag. Det ene er et forslag om at Norge skal følge Tyskland og se bort fra Dublin-avtalen når det gjelder retur av syriske flyktninger til andre europeiske land, og når det gjelder retur til land som Italia og Ungarn. Det håper jeg naturligvis å få støtte fra flere partier til i dag. I tillegg fremmer vi forslag om å inngå langsiktige avtaler med ideelle aktører om drift av asylmottak, slik at vi kan skape stabilitet og trygghet for dem, og slik at vi unngår at flyktningkrisen fører til en kommersialisering av flyktningmottak i Norge. Jeg vil oppfordre andre partier til å støtte de forslagene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-06:
Det var jo fint å få avklart at statsråd Solveig Horne er uenig med partileder Siv Jensen. Det vi da venter på, er hva finansminister Siv Jensen mener om partileder Siv Jensen, og det skjønner jeg på statsministeren at vi fortsatt må vente på, og da får vi benytte neste anledning til å ta det opp igjen. Det er det valget regjeringen selv tar. Det hadde naturligvis vært mulig for finansministeren å besvare det spørsmålet i går eller i dag. Når jeg tok ordet igjen, var det fordi statsministeren var innom både SVs Dublin-forslag og debatten om utsendelser. Det kunne vært interessant å vite hva statsministeren nå mener om Dublin-returer, for Tyskland har altså stoppet returer av syriske flyktninger og stoppet returer til land som Italia. Vi mener det ville vært en solidarisk handling akkurat nå overfor de landene som bærer de største byrdene, og overfor flyktninger som ikke får en god nok behandling i en del av de landene. Før Stortinget skal votere over det forslaget, kunne det vært interessant å få vite om statsministeren fortsatt kategorisk avviser det, eller om dette er noe regjeringen vil vurdere. Så er det ingen som har sagt – og det var ikke det jeg sa i går – at ingen skal sendes ut av Norge. Vi er sterke tilhengere av at de som ikke har grunn til å få opphold i Norge, sendes ut. Men det jeg snakket om i går, var den bekymringsmeldingen som kom fra de tillitsvalgte i Politiets utlendingsenhet, om at de bruker så mye krefter på de måltallene de har fått for utsendelser fra regjeringen, at det går ut over muligheten til å prioritere de kriminelle, som er de vi alle helst vil ha ut, og til arbeidet med identifisering og registrering i forbindelse med det høye ankomsttallet av asylsøkere. Statssekretær Jøran Kallmyr sa på Dagsnytt 18 for kort tid siden at regjeringen og departementet ville vurdere disse måltallene, og da er jeg litt overrasket over at statsministeren ikke gjentar det statssekretæren fra Fremskrittspartiet sa, men i stedet nærmest kategorisk avviser at det skal skje noe med disse prioriteringene. Det var altså det vi etterlyste i går. En liten stemmeforklaring til slutt: SVs gruppe kommer til å stemme for Kristelig Folkepartis forslag knyttet til flyktningsituasjonen, som vi synes er godt. Vi kommer også til å stemme for de to forslagene fra Venstre. Venstre og SV har jobbet sammen for et lobbyregister i mange år, og det er naturlig for oss å stemme for de to forslagene.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-06:
Statsministeren er tydeligere enn noen gang på at omstillingen fra olje til en klimavennlig næringssektor må skje nå. I går holdt Fremskrittspartiets parlamentariske leder et lengre innlegg om både klima og grønt skifte. Miljøpartiet De Grønne hilser selvfølgelig velkommen denne positive utviklingen i vår retning i debatten. Men klimagassutslippene i Norge går ikke ned. Den største satsingen er på oljesektoren. Det største industriprosjektet vårt er Sverdrup. Vi bruker mer penger til motorvei enn til jernbane, osv. Når kan vi vente en helhetlig plan fra regjeringen som tar utgangspunkt i norske klimagassutslipp og norsk klimaansvar, som er kjernen i problemstillingen, og som viser hvordan Norge som helhet skal gjennomføre det grønne skiftet i praksis, som ingen tall hittil kan dokumentere at vi er på vei til?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-10-06:
Den økonomiske situasjonen i Norge er utfordrende. Redusert aktivitet i oljerelatert virksomhet gir oss store utfordringer, men også store muligheter. Innlandet blir trukket fram som et område av landet hvor sysselsettingen og økonomien ser ut til å ha flere positive trekk enn andre deler av landet. La det ikke ble en hvilepute. Betydelige innlandsutfordringer står faktisk foran oss. Det vil kreve mer enn en politisk linje preget av nærings- og geografinøytralitet, slik regjeringen så langt har forfektet. Trontalen ga dessverre få signaler om en annen vekstskapende kurs. Det er nå det bør satses, også på en aktiv nærings- og sysselsettingspolitikk for Innlandet. Et grønt skifte i Norge ville måtte basere mye av sin aktivitet på fornybare ressurser som jord og skog. Det er egentlig en vinn-vinn-situasjon. Å satse på primærnæringene ville kunne gi oss store klimagevinster, økt sysselsetting og ikke minst en forsterket bosetting over hele landet, og i en slik situasjon føler jeg behov for å løfte fram skognæringen. Svaret for skognæringen er jo ikke deregulering og statlig fravær. Det er nå kraftige insitamenter som betydelig økt forskningsinnsats, bedre kapitaltilgang og etablering av sterke klynger bør prioriteres. Tiden er ikke inne for å gjøre situasjonen i landbruket vanskeligere. Målet om å slanke jordbruksoppgjørene betydelig bør forlates. Det bør satses, både små og store aktører må med om vi skal øke norsk produksjon av mat. Et slikt bilde er også i regjeringens liberaliseringsiver en oppskrift på redusert vekst. Å fjerne konsesjonslov og prisregulering er en dårlig oppskrift for å sikre at vi har mennesker som våger å satse på små og store eiendommer over hele landet. Det er i debatten så langt pekt på fordelingsvirkningen av regjeringens skattepolitikk. De med mye, får mer. De med mindre, får faktisk mindre. Å finansiere stadige skattekutt for dem som har mest, med bl.a. å kutte i viktige budsjettposter for regioner og distrikter, som f.eks. regionale utviklingsmidler, skaper jo en annen skjevfordeling. Distriktene taper. Betydelige skattekutt, f.eks. i formuesskatten, kommer i veldig stor grad bynære strøk til gode. Fjerner man formuesskatten i Norge, får noen bydeler i Oslo ti ganger mer skattelette enn eksempelvis Oppland og Hedmark til sammen. Det er ikke et godt fundament for å skape næring og aktivitet i hele landet og næringer vi faktisk skal leve av i framtida.