trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2006-06-13:
Saksordføreren har orientert godt om utbyttingen av vingene på P-3 Orion-fly. I går nevnte vi betydningen av nordområdene i en annen sak om Forsvaret. Vi må bare innse at P-3 Orion-fly er et vesentlig element i ressursovervåkingen. De har vært gode bidragsytere når det gjelder å oppdage og markere de fartøyene som har drevet med omlastning av fisk som har blitt fisket svart i Barentshavet – et beklagelig problem, som vi som ressursnasjon er nødt til å ta meget alvorlig. Orion-flyene har vist seg å ha meget høy effektivitet. De har sikret oss god kontroll og god suverenitetsutøvelse. Det er derfor gledelig at forsvarskomiteen har funnet plass for å investere 720 mill. kr til denne nødvendige utbedringen. Vi har nå et tjenlig arbeidsredskap fram til 2030. Hvis ikke ville vi i 2008, som saksordføreren påpekte, fått halvert vår overvåkingskapasitet og i 2016 vært den foruten. Og med respekt å melde: Den tydelige vekt vi har lagt på nordområdenes betydning for nasjonen Norge, vil ikke stå til troende hvis vi ikke gjør de nødvendige grepene som vi foreslår her i dag. Med disse kommentarene slutter Senterpartiet seg til innstillingen fra komiteen.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Som saksordfører var inne på, slår en enstemmig utenrikskomite fast at den reformprosessen som er igangsatt, er nødvendig for å gi FN en form og en arbeidsmåte som er bedre for å klare de store utfordringene som organisasjonen har i årene som kommer. Fra vår side vil vi i tillegg understreke at reformprosessen også må ha som mål å gjøre FN mer relevant, og at organisasjonen må løse sine oppgaver raskere og mer effektivt. FN må ikke være et mål i seg selv, men FNs eksistensberettigelse må være betinget av at organisasjonen fokuserer på konkrete globale utfordringer som medlemslandene selv ikke har styrke eller evne nok til å løse hver for seg. Det er også avgjørende i en reformprosess at man søker å gjøre FN mer åpent for innsyn. Dette er spesielt med hensyn til økonomiske disposisjoner. De fleste er kjent med at FN har hatt en rekke korrupsjonsskandaler, noe som klart svekker organisasjonens arbeid og i tillegg svekker folks tillit til FN-systemet. Fra vår side vil vi også peke på behovet for en total gjennomgang av FNs samlede bistandspolitikk. Det er mye som tyder på at en bedre koordinering og en bedre struktur kunne gitt langt bedre resultater enn i dag. Det må være i alles interesse at de enorme ressurser som FN totalt sett rår over, blir brukt mest mulig fornuftig og effektivt, slik at en når flest mulig av dem som trenger hjelpen. Vi vil derfor understreke at vi i det videre reformarbeidet må øke fokuseringen på dette, og også foreta en omfattende evaluering av forholdet mellom mål og virkemiddelbruk i FNs helhetlige utviklingspolitikk. Jeg vil til slutt be om at man fra norsk side hele tiden holder presset oppe og fokuserer på reformprosessen i FN.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-13:
Denne saka om investering står også i forhold til det vi diskuterte i går, om økonomistyring, utan at eg skal brodere ut det for mykje. Men det er klårt, forsvarssjefen har gitt nokre signal om politisk underdekking av militære overbod, som er ramma for desse debattane. Eg skal ikkje ta den debatten. Eg skal heller ikkje ta nokon omkamp om fregattsaka, berre kort konstatere at eg òg synest det var ein fantastisk båt. Det er ingen tvil om at det er gode båtar. Eg kunne seie noko om korleis dei vil oppføre seg i Barentshavet, men det skal eg heller ikkje gjere. Men det eg har tvilt på, er om denne investeringa står i forhold til den trusselen desse båtane er laga for å møte. Eg er ikkje sikker på om den trusselen finst. Den trusselen ligg antakeleg og rustar i Murmansk eller er gått ned i Barentshavet. Lat no det liggje. Vi skal ikkje ta den debatten heller – det blir veldig mange avklaringar av kva for debattar vi ikkje skal ta her. I samanheng med investeringar har eg foreslått at ein kan gjere som Frankrike og Nederland, der ein har avhenda delar av fregattvåpenet nettopp fordi nye oppgåver i forhold til kystarbeid, kystvern, har vist at fregattar ikkje var like tenestedyktige som andre båtar. Men eg registrerer at Regjeringa er på god kurs og uansett vil melde frå til oss dersom det skulle bli problem undervegs i forhold til økonomistyringa i dette. For det er det viktigaste av alt, at det er orden på økonomien, sånn at vi ikkje kjem i den situasjonen at vi no har hive oss inn i eit overforbruk der vi rett og slett får problem med kassakreditten, for å seie det rett ut. Den situasjonen har vi vore i før, og det skal vi ikkje ein gong til. Det verkar som om det er god styring på dette, og skulle det ikkje vere tilfellet, kjem statsråden så fort som mogleg tilbake til denne salen.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-13:
Når vi frå SV har kunna gå med på dette utan å komme med nokon tilleggsmerknader, er det fordi eg reknar det som sjølvsagt at dette er innafor dei avgrensingane som ligg i norsk eksportlovgiving, som heilt klart regulerer eksport og kjøp av våpen. Derfor blir det endå meir underleg for meg, når alle er einige, at ein likevel fremmar forslaget. På ein måte blir det å setje det på spissen, men nok om det. Det inspirerer meg for så vidt til å seie lite grann om kva vi eigentleg snakkar om. Vi snakkar om det militærindustrielle konseptet. Eg skal ikkje gå langt inn i det, men vi veit at det er ikkje for ingenting at tilbydarane av fly til Noreg i dag har avtale med nokre land om utvikling av JSF og har eit anna utviklingsspor saman med Israel. Det er fordi dette er betente saker. Eg kunne ha ramsa opp ein masse andre betente saker. Det er ikkje sjølvsagt at ein kan kjøpe og selje våpen. Det er sterke avgrensingar på det. Daverande statsminister Gerhardsen var vel den som i samband med Cuba-krisen la an tonen og moralen i norsk eksportpolitikk: Vi skal ikkje selje eller kjøpe frå land der krig eller konflikt truar. Skulle vi praktisert det i yttarste konksekvens, ville det ikkje bli selt eller kjøpt mykje våpen. Men så er det slik at allianseforpliktingane som vi har, på eit vis skyv på behovet, målet, som ligg i eksportkontrollen og i eksportpolitikken. Det er klart at dette er noko som ein ikkje bør tøye altfor langt. Det kan slå tilbake på dei utviklingsmoglegheitene som forsvarsindustrien eventuelt har, dersom ein ikkje er konsekvent. Tøyer ein dette for langt inn i det militærindustrielle konseptet, vil dette ikkje kunne finne legitimitet i befolkninga. Eg vil oppmode Framstegspartiet til ikkje å fremme forslaget, for da kan vi i det minste vere einige til Regjeringa kjem tilbake med ei konkret sak om dette. Det er jo da vi eventuelt får det reelle innhaldet fram i denne saka og ser om vi kan bli einige.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-13:
Nei.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-13:
OK.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-13:
Slik debatten har gått, synest eg det er viktig å få fram at kjøp og sal av alt forsvarsmateriell først og fremst skal vere vurdert ut ifrå eit trusselbehov. Finst det truslar som kan legitimere det salet eller det innkjøpet? Eller kan vi risikere at vi er inne i ein driv der forsvarsindustrien aukar meir og meir. Det ligg jo i det militærindustrielle konseptet at vi bruker meir og meir på forsvar. Tala i dag er rundt 1 000 milliardar dollar på forsvar, 300 milliardar dollar på eksport, subsidiar og blandingsvarer, og bitte små 50–60 milliardar dollar på bistand. Det bør vere eit mål, òg for det norske storting, at dette skal snuast opp ned. Heile tida kjem det saker frå Regjeringa som SV oppfattar som heilt klart drivande i forhold til å auke militærutgiftene. Sjølv om det vil gje gode ringverknader for norsk teknologi og norske teknologibedrifter, vil vi vere veldig skeptiske til det. Om dette forslaget blir sendt over og Regjeringa kjem tilbake med det, opplever ikkje eg akkurat at det vil vere drivande i forhold til å auke forsvarsutgiftene. Det får vere opp til Regjeringa å vurdere når dei eventuelt kjem tilbake med dette.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-13:
Eg vil på slutten av debatten berre knyte ein kommentar til seinskadar. Der vi har størst erfaring med dette på verdsbasis, er Sovjetunionen si krigføring i Afghanistan og USA si krigføring i Vietnam. Mykje kunne ha vore sagt om dei to krigane, men først og fremst hadde soldatane ikkje støtte heime i eiga befolkning. Dei kom heim, og trudde kanskje – iallfall nokre av dei – at dei var heltar. Men det var dei ikkje, dei var nærmast delvis vanæra i sitt eige heimland, og det forsterka alle moglege seinskadar som dei måtte ha etter opplevingane ute. Det viser at framtidige internasjonale operasjonar må vere legitimert på alle moglege måtar, og ikkje minst må ein ha støtte i det folket som ein er send ut frå. Så kva er det folk blir sjuke av ute? Det er først og fremst av å oppleve ting som dei ikkje har fått god nok trening i. Det som er direkte irregulært, det som skjer i strid med folkeretten, det som skjer i strid med Genèvetraktaten, er sjølvsagt dei verste tinga folk opplever. Det som gjer denne opplevinga endå verre, er dersom ein prøver å rapportere vidare og dei hendingane ein har opplevd, ikkje blir tekne på alvor. Dette har delvis kome fram etter det norske soldatar opplevde i Libanon. Dette er òg ein gjengangar blant mange soldatar som er ute. Dei rapporterer vidare, sit med minne og opplevingar som dei har hatt, men det blir ikkje teke alvorleg nok. Her må vi forbetre dette arbeidet i endå større grad. Men som sagt: Legitimering av oppdrag slik at oppdraga blir oppfatta som viktige, både i det landet ein er i og i det landet ein kjem frå, er kanskje det viktigste ein kan gjere i forhold til å unngå seinskadar.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Det har vært en interessant debatt om en innstilling som i god norsk tradisjon er enstemmig på de viktigste punktene. Jeg vil bare knytte en kommentar til det det ofte blir fokusert på når det gjelder FNs framtid, nemlig alle de områdene der FN kommer til kort. Man kan noen ganger føle at FN i vår tid blir gjort til gjenstand for alle sine mangler. Men FN er resultatet av det landene vil, og det landene gir FN mulighet til å være. Hvis man skulle trekke fram all den innsatsen som gjøres hver dag av FN i lokalsamfunn over hele verden, kunne man kanskje få en litt annen inngang til debattene om FNs rolle i dag, hvor vi ofte ender opp med syn på hvorvidt det kan være hensiktsmessig å fjerne etasjer på FN-bygningen i New York. Så vil jeg også bare knytte en kommentar til denne avstemningen som Vallersnes har vært opptatt av, og som jeg har svart på i et brev til ham. Jeg vil ikke overdrive betydningen av det. Dette var altså en situasjon der Norge valgte ikke å gå inn i et veldig polarisert bilde der sør stod mot nord, og hvor vi mente at diskusjonen dro seg til til en polarisering. I slike tilfeller mener jeg Norge kan velge å avstå, for så å kunne bidra til å lege noen av de sårene som oppstår når ting blir tilspisset. Ellers vil jeg understreke det representanten Ågot Valle trakk fram om nedrustning, at det er viktig at vi fører den dagsordenen videre, og jeg er glad for at hun tok det opp i FN-sammenheng. Vi var litt inne på det når det gjaldt NATO. Det hører selvfølgelig hjemme der, men det initiativet som Jan Petersen tok, var et godt initiativ – 7-landsinitiativet. Det fører vi videre. Vi arbeider aktivt med det, med sterk støtte fra Kofi Annan. Vi fornyer, forsterker og utdyper samarbeidet med IAEA, El Baradei, og skal ha et seminar i Oslo om hele håndteringen med hensyn til høyanriket uran denne måneden. Det er et viktig arbeid, et arbeid som ofte kan fortone seg som bare oppoverbakker. Men uten å ta fatt i det kommer vi ingen vei.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Formålet med denne proposisjonen er dels å orientere Stortinget om Regjeringens politikk innenfor utvalgte deler av investeringsvirksomheten i Forsvaret, dels å anmode om Stortingets vedtak i en enkeltsak. Styrende dokument for innholdet i denne proposisjonen er bl.a. Innst. S. nr. 234 for 2003-2004, jf. St.prp. nr. 42 for 2003-2004, Den videre moderniseringen av Forsvaret i perioden 2005–2008. Proposisjonen har følgende innhold: Godkjenning av kostnadsramme for nytt bygg og anleggsprosjekt(kap. 1760 post 47): Tørrdokk – HaakonsvernInformasjonssaker(kap. 1760): Følgende saker fremlegges til Stortingets informasjon: Program Golf/LOS, Nye sjømålsmissiler, Nye fregatter, Panserbekjempelse middels rekkevidde og Brukte pansrede spesialkjøretøy (kap. 1760 post 47): (kap. 1760): Fremskrittspartiet og Høyre har registrert at Regjeringen har besluttet å videreføre tørrdokk i fjell på Haakonsvern. Fremskrittspartiet og Høyre vil her vise til at vi tidligere har pekt på at behovet for tørrdokk bør løses på annen måte. Fremskrittspartiet og Høyre registrerer at kostnadsrammen er økt betydelig, fra opprinnelig 314 mill. kr til 381 mill. kr. Med en slik økning i kostnadene kan vi ikke annet enn å frykte at kostnadene øker ytterligere etter som prosjektet tar til. Program Golf har bestått av flere aktiviteter for å få etablert et felles integrert forvaltningssystem, FIF, i Forsvaret. Dette programmet er nå endret til LOS-programmet. Fremskrittspartiet registrerer at det neste trinnet i realiseringen av FIF, som skal gjennomføres av det nye LOS-programmet, benevnes Økonomiprosjektet. Fremskrittspartiet er skeptiske til at det endelige omfanget og kostnader forbundet med dette ikke er avklart. Fremskrittspartiet registrerer at Forsvaret har gjennomført en oppdatert vurdering av framtidige driftskostnader for prosjekt 6088 – nye fregatter. Her framkommer det at planlagt drift gir et forventet årlig behov for driftsmidler på ca. 900 mill. kr når alle fregattene er levert i 2010. Denne vurderingen er basert på at tre fregatter er operative, at ett fartøy driftes som opplæringsfartøy, og at ett fartøy er til vedlikehold eller klargjøring. Fremskrittspartiet registrerer med bekymring at prosjektet fortsatt har en betydelig økonomisk usikkerhet. Videre er Fremskrittspartiet opptatt av at kommende storting må ta inn over seg at det blir ytterligere behov for driftsmidler til Forsvaret i årene som kommer som følge av innfasing av bl.a. nye fregatter og etter hvert nye MTB-er av Skjold-klassen. Hittil har ikke andre partier enn Fremskrittspartiet sett behov for tilføring av ytterligere ressurser til Forsvaret. I framtiden må også de andre partiene ta dette inn over seg, slik at anskaffet materiell blir benyttet til det formål de ble anskaffet for.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Stortinget skal i denne saken behandle forslag til regulering av godtgjørelse for utskrevne vernepliktige mannskap fra 1. juli 2006. I tillegg er det redegjort for ordningen med vernepliktig akademisk befal. Den økonomiske ytelsen har som mål å sikre de vernepliktige og eventuelt deres familie en rimelig god levestandard. Jeg vil først si at det foreligger en enstemmig komiteinnstilling i denne saken. En samlet komite har merket seg at forslaget til regulering er basert på lønnsoppgjøret i staten. Dette gir de vernepliktige mannskapene en økning på 4,5 pst. på primærtilleggene, med virkning fra 1. juli 2006. De samme tilleggene vil gjelde for sivile vernepliktige. En samlet komite sier seg videre enig i at man oppjusterer lønnstrinnene for vernepliktig akademisk befal til henholdsvis lønnstrinn 36 for løytnanter og lønnstrinn 40 for kapteiner. Avslutningsvis vil jeg også vise til at Regjeringen i denne saken oppjusterer tilleggene som ett av flere tiltak i en langsiktig prosess for å gi våre vernepliktige soldater økt status. De som gjennomfører verneplikten, er dyktige, høyt kvalifiserte ungdommer og Forsvarets viktigste ressurs. Jeg er glad for at Regjeringen gir uttrykk for at målet er å komme opp i en dimisjonsgodtgjørelse på 25 000 kr innen utgangen av 2008.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Arbeiderpartiet har et mål om at Norge skal bli en av de ledende, innovative, dynamiske og kunnskapsbaserte økonomier i verden innenfor de områder hvor vi har fortrinn. Videre har vi en målsetting om at staten skal engasjere seg på et bredt felt i næringspolitikken for å bidra til nyskaping og et konkurransedyktig næringsliv. Som forslagsstillerne fra Fremskrittspartiet riktig påpeker, skiller forsvarsindustrien seg vesentlig fra annen industri. Mye av verdens mest avanserte teknologi er blitt utviklet med bakgrunn i forsvarsindustrien. Norges framtidige arbeidsplasser ligger innenfor morgendagens teknologiområder, og svært mye av nytenkningen innenfor dette området kommer fra den avanserte forsvarsteknologien. Slik teknologi er primært utviklet med tanke på å bedre respektive lands forsvarsevne, men ringvirkningene av slike utviklingsprosjekter har vist seg å være svært verdifulle også for kommersiell virksomhet. Forslagsstillerne ber derfor om at det utarbeides en ny næringspolitisk strategi for norsk deltakelse i internasjonale forsknings- og utviklingsprosjekter innenfor forsvarsmateriellsektoren. Strategien må sikre at Norge benytter seg av de mulighetene som foreligger for økt deltakelse i slike prosjekter. I debatten om en aktiv næringspolitikk er det blitt brukt svært mye ulik politisk retorikk fra de ulike partier på Stortinget, Arbeiderpartiet inkludert. Derfor er det gledelig at en samlet komite i denne saken legger retorikken til side, er enige om et felles mål og har en enstemmig innstilling til vedtak. Som det er gjengitt i innstillingen, viser forsvarsministeren i brev til komiteen at forslaget berører et område som nåværende regjering er svært opptatt av, og hvor man vurderer å endre strategi. Videre vises det til Regjeringens tiltredelseserklæring hvor det legges spesielt vekt på å gjennomgå rutinene for forsvarsmateriell med sikte på å føre en innkjøpspolitikk som sikrer gjenkjøpsavtaler og samsvarer med norske utenrikspolitiske mål. Regjeringen vil foreta en gjennomgang av gjeldende næringspolitiske strategier for å videreutvikle norsk industris kompetanse til understøttelse av forsvarsmateriell. Videre vil Regjeringen styrke norsk industris muligheter til å delta i internasjonalt materiellsamarbeid og sørge for at norske bedrifter best mulig blir satt i stand til å levere materiell til Forsvaret innenfor de områder hvor dette anses hensiktsmessig. De forhold som forslaget berører, vil bli vurdert i dette arbeidet. Derfor vil jeg til slutt nok en gang understreke at det er gledelig at en samlet komite i denne saken legger retorikken til side, og at det på bakgrunn av Regjeringens svar til komiteen er enighet om at forslaget og forslagsstillernes intensjoner vil bli ivaretatt. Komiteens tilråding er derfor at Dokument nr. 8:79 vedlegges protokollen.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Jeg skal ikke forby Fremskrittspartiet å fremme et mindretallsforslag i denne salen. Men det som er pussig i denne saken, er at vi har hatt komitebehandling, det er enstemmige komitemerknader gjennom hele innstillingen, og det har aldri kommet noe forslag fra noe mindretall, fordi vi har vært enige. Så dukker det opp som troll av eske, en eller annen gang siste døgn, at FrP ønsker å bli nedstemt på det forslaget likevel. Og da er det grunn til å spørre: Hva er da hensikten når man kan få et flertallsvedtak her hvor det vedtas at forslaget vedlegges protokollen? Det er ganske vanlig i Stortinget at saker vedlegges protokollen. Det betyr at man også får medhold i en sak.
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-13:
Dette har jo ikke vært noen spesielt krevende vår for forsvarskomiteen. Det kunne derfor være hyggelig å ta opp en av de trådene som ble vevd i Signe Øyes innlegg, nemlig gleden over at vi nå har fått den første fregatten levert, og at den har kommet til Norge. Jeg tror det er all grunn for oss til å understreke at dette er en svært viktig begivenhet som vil gi mange muligheter for å markere norsk tilstedeværelse der norsk tilstedeværelse skal markeres. Jeg la merke til at hun også benyttet den litt interessante formulering at hun nå mente at et bredt flertall i Stortinget var enig i at denne store investeringen var riktig. Jeg regner med at den først og fremst var rettet til regjeringskoalisjonskollega SV, som jo har forsøkt seg på salgsmarkedet når det gjelder fregattene. Jeg tror at de øvrige av oss har fått med seg noe av hovedpoenget, nemlig at hvis man først skal ha en fartøyklasse av den typen, er det nødvendig å ha kritisk masse. Det er nødvendig å ha et visst antall for at det skal være effektivt. Det har Stortinget tidligere sluttet seg til, og jeg tror vi skal krysse av for at denne beslutningen var riktig. Det er i denne saken også nødvendig å gjenta standpunktet om dokkingen. Det er ikke spørsmål om en omkamp, men det er faktisk slik at når Regjeringen inviterer oss til å fatte et vedtak i saken, må vi også svare med det vi mener er det riktige, nemlig at det vil være andre, mer kostnadseffektive måter å få løst dette problemet på. Jeg vil minne om at det vil være mulig å ha fornuftige samarbeidsarrangementer langs norskekysten som vil gi vinn-vinn-situasjoner for både næringslivet og Sjøforsvaret. Når vi skal gjennomføre en meget vanskelig omstrukturering, hvor det er kamp om midlene, er det viktig at man ikke gjør tingene dyrere enn høyst nødvendig. Det er dette som styrer oss. Vi ønsker å benytte oss av andre løsninger som kan frigjøre midler til Forsvaret. Men når Regjeringen inviterer oss til å fatte et vedtak, er vi også nødt til å føre frem i forslags form at dette ikke var veien å gå. Ellers legger jeg merke til at Fremskrittspartiet igjen annonserer, som de gjorde i går, at de ønsker ytterligere midler til Forsvaret. Ære være dem for det, men det er viktig å minne om to ting. Det ene er at flertallet – og det er et bredt flertall – med kraft gjennomfører omstillingen av Forsvaret nettopp for å sørge for at det blir en balanse med et godt resultat for norsk forsvarsevne. Og så må det være anledning til å konstatere det jeg konstaterte i går, nemlig at hver gang Fremskrittspartiet var i nærheten av å kunne påvirke en politisk beslutning – som de jo var mange ganger når det gjaldt statsbudsjettet i forrige periode – nådde aldri Forsvaret frem i prioriteringene. Det forteller oss vel litt om hva det egentlig dreier seg om.
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-13:
Som saksordføreren pekte på, er denne innstillingen enstemmig. Det inkluderer også meg. Jeg har bare lyst til å gi en liten forklaring på hvorfor jeg er enig i dette. Det skyldes simpelthen at forsvarsmateriell er et meget spesielt marked, hvor det er et omfattende system med gjenkjøp og med preferanser. Jeg er uten videre enig i at dette kan være viktig for de deler av næringslivet som innretter seg på dette. Det faktum at alle driver med det, gjør at jeg for min del ikke ser det som mulig for Norge å ha en annen holdning til dette. Det er neppe noe vi kommer til å vinne på. Dermed er dette for så vidt greit. Jeg har imidlertid lyst til å legge til det ene poenget som jeg nok synes svært mange glemmer i debatten. Det er at én ting er at dette er slik det er, og at det er fornuftig for en del industrier som har glede av det, men jeg tror vi samtidig må erkjenne at det behøver ikke være spesielt god samfunnsøkonomi i dette. Hvis noen tror at dette uten videre er gratis, tror jeg man er på feil vei. Som sagt, dette er neppe noe Norge alene kan reformere, og da får man heller gjøre det man kan, med de systemene som finnes. Jeg ble imidlertid litt i stuss over at Fremskrittspartiet nå fører sitt forslag frem til votering, særlig hvis de ikke får tilslutning fra de øvrige partiene. Innstillingen tyder jo ikke på det. Jeg leser faktisk både forslaget og brevet fra Regjeringen slik at Fremskrittspartiet på mange måter er bønnhørt før de har bedt. Hvorfor det da er behov for å føre forslaget frem til votering, er jeg usikker på. Det skulle være artig å høre hvordan Fremskrittspartiet vil fortolke det faktum at deres forslag blir nedstemt. Betyr det at Fremskrittspartiet fortolker det slik at det da ikke vil bli noe av den strategien som de har bedt om? Hvis de mener det, har de all grunn til å vurdere om det er fornuftig å opprettholde forslaget.
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-13:
Det var i grunnen det som var min bekymring også, for jeg spurte Fremskrittspartiet hvordan de fortolker det faktum at forslaget deres blir nedstemt. Det vil jeg gjerne ha et svar på, for deri kan vi se om dette forslaget utelukkende dreier seg om å slå inn åpne dører, eller om det er en realitetsforskjell. Slik jeg leser og oppfatter saken, har Regjeringen vært så imøtekommende som det er mulig overfor det forslaget som er. Som sådan har denne saken vært relativt unødvendig, i den forstand at dette ville Regjeringen gjort i alle fall. Men hvis det er slik at det nå kommer til å skje noe annet enn det Regjeringen har varslet, om dette forslaget måtte bli vedtatt, vil jeg få vite det, men slik jeg greier å lese dette, er det å slå inn åpne dører. Til representanten Tybring-Gjedde må jeg si at det er ikke det Stortinget normalt bruker sin tid på.
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-13:
Det inntrykket som nå blir skapt, må ikke bli sittende igjen. Det er en ganske sikker tradisjon i denne sal for at når Regjeringen sier den ønsker å gjøre noe og har skrevet det til Stortinget, så kommer selvfølgelig noe til å skje. Det er ikke nødvendig med alle disse forslagene fra Fremskrittspartiet som er fremmet gjennom årene, for at noe skal skje. De kan f.eks. gå på bygda og late som om de har påvirket en utvikling, men ingen må tro at de i virkeligheten har gjort det. Dette har vi selvfølgelig slitt med i mange år, men det endrer seg ikke ved at det stadig fremmes forslag. Fremskrittspartiet driver for mange ganger med late som-politikk. Dette er nok et eksempel på det.
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-13:
Jeg har for så vidt ikke behov for å legge til så mye, egentlig bare en ganske liten randbemerkning om det tema som Sahl og andre har vært opptatt av, nemlig internasjonale operasjoner og senskader. Jeg vil i grunnen bare understreke tre poenger. Det ene er at dette er noe komiteen og Stortinget er svært opptatt av, og som vi kommer til å følge nøye. Det andre er at når man leser innstillingen, vil man jo se at vi splitter oss i litt forskjellige bemerkninger. Jeg tror på den annen side at dette kunne vi også ha skrevet oss sammen på, i den forstand at det er en felles oppfatning at her er det en del viktige utfordringer som må møtes. Mitt tredje poeng er at jeg tror Fremskrittspartiet er inne på et viktig poeng når de i sin merknad understreker sammenhengen mellom størrelsen på vårt forsvar her hjemme og hvor mye vi kan gjøre ute, og at det er et forhold mellom dette som også må ha føringer for hva vi skal gjøre her hjemme. Jo mindre forsvar som er satt opp her hjemme, jo færre vil vi ofte kunne rekruttere, og det er viktig for oss både i denne og i andre sammenhenger å ha bevissthet om denne problemstillingen.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Jeg er helt enig i at når det gjelder denne godtgjørelsen til soldatene, er det egentlig bare ett av flere tiltak for å øke soldatenes status, for at det skal være rimelig at vi skal ha vernepliktige inne et helt år. Jeg har likevel lyst til å understreke at det ikke er en vanlig lønn det er snakk om. De siste årene har vi økt soldatenes godtgjørelse mer enn hvis man ser på en prosentvis økning ellers i samfunnet. Det har man gjort fordi man ønsker å vise at vi ønsker å ha soldatene der, at vi setter pris på de ungdommene som avtjener verneplikt. Det er viktig. Men det som er like viktig, er at vi satser bredt på kompetanseheving og på andre tiltak. Det å avtjene verneplikt skal gi en merverdi for den enkelte soldat. Når det gjelder representanten Bredvolds spørsmål om gjenkjøp, så jeg det som naturlig at det svaret kanskje kom i den neste saken, som dreier seg om næringspolitikk. Men jeg kan understreke at gjenkjøp er en viktig sak som vi alltid har fokus på. Det er viktig å ha som utgangspunkt at man skal ha gode gjenkjøpsavtaler på alt det materiell Forsvaret kjøper i utlandet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Hvert år handler Forsvaret for ca. 9 milliarder kr. Vi er helt avhengige av å ha et tett samarbeid med vår forsvarsindustri for å få de beste produktene og for at vi også skal ha en livskraftig industri. Det er Regjeringen opptatt av. I tillegg er vi opptatt av samarbeidsavtalen med EDA, fordi den gir oss muligheter både til å delta internasjonalt i forsvarsprosjekt og også til at industrien får nytte av internasjonale prosjekter. Jeg synes – med all respekt – at vi i denne regjeringen har vist at vi har vært svært opptatt av industrien. Vi har vært svært opptatt av f.eks. området gjenkjøp. Vi har hatt en sterk dialog med de aktuelle potensielle leverandørene av kampfly og vil, som jeg også sa i innlegget mitt, legge vekt på dette aspektet dersom det blir aktuelt å vurdere nye kampfly.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Noen ord om prosjektet Pansrede brukte spesialkjøretøy, M-113. Dette prosjektet skal tilføre Hærens mekaniserte brigade pansrede brukte spesialkjøretøy, og tilføre Forsvarets innsatsstyrke Hær pansrede brukte spesialkjøretøy basert på vogner av typen M-113. Stortinget er tidligere blitt informert om at Forsvarsdepartementet vurderer å redusere prosjektets omfang – dessverre, må jeg si. Det pågår et arbeid med å revidere prosjektets styringsdokument med hensyn til reduksjon i antall kjøretøy og fastsettelse av ny og redusert kostnadsramme, inklusiv avsetning til usikkerhet. Det kunne være interessant om noen fra regjeringspartiene eller om ministeren kunne si noe om hvor dette prosjektet står, og hvordan det vil bli tatt med videre i budsjettene. Ellers hørte jeg ministeren snakke litt om fregatter og hvor disse skal vedlikeholdes. Etter Fremskrittspartiets syn er det ikke noe problem å finne egnede steder for å gi den service og det vedlikehold som trengs, uten at Forsvaret selv skal bygge noe.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Dette er en gledens dag både for Orion-flyene, de som bruker Orion-flyene, og ikke minst for Forsvaret og Norge. Vi bruker nå 720 mill. kr på å kjøpe nye vinger, inkludert avsetning for usikkerhet. Så dette skulle være greit. Vi legger òg til grunn at det skal være et samarbeid med andre land. Hvis det ikke blir noe samarbeid, skal Regjeringen komme tilbake til Stortinget med saken. Men det står følgende i tillegg: «I tråd med de regler som gjelder for større anskaffelser av materiell utenlands, vil det bli krevd gjenkjøp for 100 pst. av verdien av den forhandlede kontrakt. Forsvarsdepartementet har ansvaret for å forhandle en slik gjenkjøpsavtale.» Jeg håper at dette lar seg ordne. Hvis det mot formodning ikke skulle gå, håper jeg at vi fortsatt står ved det vi har sagt, at vi skal bruke 720 mill. kr på å kjøpe nye vinger til Orion-flyene. Det viktigste må være vinger.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Her går den ene saken fortere enn den andre. Jeg stilte noen spørsmål i forrige innlegg som jeg ikke har fått svar på. Jeg vet ikke om statsråden eller noen andre vil svare på det nå – f.eks. om dette med 100 pst. gjenkjøp og 720 mill. kr, om vi står for dette. Det er jo ikke det denne saken handler om, men jeg vil bare nevne det i forbifarten. Det å avtjene verneplikten er det stadig færre som gjør. Nå er vi nede i ca. en tredjedel av samtlige gutter. I Aftenposten 3. mars 2006 kan vi lese følgende: «Om få år kan ned mot én av ti norske gutter komme til å gjennomføre tradisjonell førstegangstjeneste. Det er helt i tråd med Forsvarets behov.» Om dette er et akseptabelt nivå, skal jeg ikke uttale meg om i dag. Men det som er klart, er at de som avtjener verneplikten, må ha statushevende tiltak samt en ryddig og grei økonomi. Det siste handler denne saken om. I bladet Soldatnytt, nr. 5 2006, kan vi lese at soldatene krever ca. 90 000 kr. Dette fordeler seg på et tjenestetillegg på 1G for 365 dager og en dimisjonsgodtgjørelse på ca. en halv G. Til sammen, som sagt, ca. 90 000 kr. Det vi tilbyr i dag, er noe mindre, nemlig 126 kr i 365 dager. Hvis jeg har regnet riktig, blir det 45 990 kr pluss en dimisjonsgodtgjørelse på 20 900 kr, til sammen 66 890 kr. Det vil si ca. 30 000 kr mindre enn det soldatene ønsker. Dette er noe komiteen og Stortinget må og bør se nærmere på. I hvert fall kan jeg love at Fremskrittspartiet vil se nærmere på dette. Det skal og må være attraktivt å være i Forsvaret. Da er økonomi en bit av dette, i tillegg til andre statushevende tiltak slik som flere og gratis hjemreiser, flere permisjonsdager, en tjeneste med et positivt innhold, studiepoeng m.m. Et godt, effektivt forsvar er avhengig av positive soldater.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Stortinget er nå invitert til å godkjenne et prosjekt for utskifting av vingene på Luftforsvarets P-3 Orion-fly. Det arbeid som skal gjøres på flyene, er å skifte ut mesteparten av vingene og de horisontale vingeflatene bak. Dette vil gi flyene en levetid fram mot omkring 2030. Flyene kunne vært flydd lenger med de gamle vingene, men det ville medført høyere vedlikeholdskostnader og omfattende bruksbegrensninger. En samlet komite har også merket seg at uten de foreslåtte investeringsmessige tiltak, kan Norge risikere å stå med en redusert flybåren maritim overvåkingskapasitet fra omkring 2008, og uten en slik kapasitet fra 2016. Regjeringens tiltredelseserklæring legger vekt på nordområdene som Norges viktigste strategiske satsingsområde i årene som kommer. For å ivareta Norges interesser og hevde vår suverenitet er effektiv overvåking av de aktuelle områdene nødvendig. En samlet komite er derfor enig i at for å ivareta norske økonomiske, miljømessige og sikkerhetspolitiske interesser, samt å hevde vår suverenitet, er effektiv flybåren maritim overvåking ved hjelp av P-3 Orion-fly av vesentlig betydning for nasjonen. Av den grunn støtter en samlet komite Regjeringens investeringsprosjekt for utskifting av vinger på P-3 Orion maritime overvåkingsfly med en kostnadsramme på 720 mill. kr, slik det er beskrevet i proposisjonen.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
I svarbrevet fra forsvarsministeren til forsvarskomiteen i sakens anledning framhever statsråden at hun er opptatt av de problemstillingene som Fremskrittspartiet reiser i sitt Dokument nr. 8-forslag. Men det hjelper faktisk lite å være opptatt av noe, dersom man ikke gjør noe med det. Regjeringen har nå sittet i ett år, men holdningen overfor Forsvarets anskaffelsesvirksomhet og tilhørende industrielle samarbeidsavtaler er like passiv som under regjeringen Bondevik. I svarbrevet sier statsråden bl.a. at Regjeringen «ønsker at Forsvaret skal engasjere seg økonomisk i utvalgte prosjekter», og at den forutsetter «industriell deltakelse». Dette er imidlertid altfor passivt. Norges finansielle situasjon, i kombinasjon med vår industrielle og teknologiske kompetanse og ikke minst vårt fremragende forskningsmiljø, tilsier at Norge bør være en pådriver i internasjonale materiellutviklingsprosjekter. Som pådriver kan vi stille krav til hva vi industrielt ønsker å oppnå, og ikke som i dag, hvor vi er prisgitt industrielle tilbud utarbeidet av andre lands forsvarsbedrifter og myndigheter. Norge bør bruke sitt komparative finansielle fortrinn til å delta i prosjekter ut fra de langsiktige teknologiske fortrinn slik deltakelse kan gi. Ringvirkningene for kommersiell virksomhet er også svært store, og dette er arbeidsplasser som krever høy teknologisk kompetanse, og som er framtidens næringer. Det vil ikke være mulig å gjøre kalkuleringer av slike virkninger i forkant. Hvem ville f.eks. ha trodd at komposittmaterialet benyttet i våre MTB-er også ville være et egnet materiale i vingene på de stadig flere vindmøllene som bygges rundt om i Europa? Eller at Forsvarets satsing på skipssimulatorer ville gjøre Norge til verdensledende på skipssimulatorer for kommersiell skipsfart? USA, Storbritannia og Frankrike sprøyter alle betydelige milliardbeløp inn i forskning og utvikling innenfor forsvarsindustrien. Eksempelvis investerte USA 0,6 pst. av sitt bruttonasjonalprodukt i forsvarsmessig FoU i fjor, mens tilsvarende tall for Storbritannia var 0,2 pst. Dette gjør de ikke fordi de nødvendigvis har konkrete planer om å anskaffe materiellet som utvikles, men fordi de vet at forsvarsindustrien er inngangsport for annen høyteknologisk industri. De benytter aktivt de konkurranseunntakene som ligger innenfor WTO, EU og EØS-regelverket. I Norge har holdningen vært at markedet innenfor EU sannsynligvis vil åpnes for konkurranse i framtiden, og dette er blitt brukt som er argument mot forsvarsindustriell satsing. Det blir relativt meningsløst. Fremskrittspartiet registrerer at Regjeringen stadig vekk taler varmt om samarbeid med opposisjonen, men konstaterer at selv når Stortingets største opposisjonsparti fremmer forslag som Regjeringen selv sier er i tråd med dens egen eventyrerklæring, er ikke samarbeidsviljen til stede. Ja, den velger sågar å stemme imot noe den sier den er for. Derfor ønsker Fremskrittspartiet å fremme dette forslaget. Som representanten Petersen sa, er vi alle enige. Hvis vi alle er enige, så stemmer vi for dette forslaget.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Jeg skal ikke ta stilling til hva som har skjedd i forsvarskomiteen. Men det som må være åpenbart også for representanten Petersen, er at et vedtak i Stortinget har mer styrke enn noe som vedlegges protokollen. Det er helt åpenbart! Det finnes mange eksempler på at ting som er vedlagt protokollen, kommer tilbake til Stortinget i en helt annen form enn det som var intensjonen fra den som fremmet forslaget. Hvis representanten Petersen er bekymret for Fremskrittspartiets forslag, er vel ikke akkurat dette saken for å ta opp den type temaer. Det finnes andre steder å gjøre det. Nå diskuterer vi altså et konkret forslag om økt satsing og en ny næringsstrategi for forsvarsindustrien, og det er det vi skal ta stilling til i denne saken. Ønsker man det – og det er også i tråd med det som statsråden sier om Soria Moria-erklæringen – kan man altså stemme for. Ønsker Høyre det, kan de stemme for. Man behøver ikke stemme imot bare for å protestere mot Fremskrittspartiet. Det kan faktisk være slik at Fremskrittspartiet har rett i denne saken – at vi er litt tidligere ute enn både den foregående regjering som brukte fire år på ikke å fremme noe som helst, og også litt tidligere ute enn denne regjeringen som har brukt ett år på ikke å fremme noe som helst.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-06-13:
Ombudsmannsnemndas innberetning tar en gjennomgang av områder som er viktige for Forsvaret, og jeg vil benytte anledningen til å si litt om enkelte tema. Forsvaret har ansvar for at personell med fysiske eller psykiske skader som følge av tjenestegjøring i internasjonale operasjoner får den nødvendige oppfølging i det sivile helsevesen etter hjemkomst til Norge. Kristelig Folkeparti er enig med nemnda i at det er viktig å sette søkelyset på hva som skjer både på kort og lang sikt, når soldatene kommer tilbake. Mange trenger hjelp etter endt tjeneste. Den nye veteranadministrasjonen som skal følge opp personell som trenger hjelp etter å ha deltatt i skarpe operasjoner utenlands, er et viktig og positivt tiltak. Veteranadministrasjonen skal gi oppfølging på områder som jus, sosiale saker og medisinske saker. Forsvaret skal også opprette et eget nettsted der relevante opplysninger for veteranene blir samlet. Nemnda mener altså at veteranadministrasjonen i tillegg til en nasjonal militærmedisinsk poliklinikk sammen med psykiatrisk/psykosomatisk oppfølging av personell vil gi verdifulle bidrag til arbeidet med senskadeproblemer. Nemnda påpeker imidlertid også mangel på sanitetsressurser og mangel på medisinsk personell med tilstrekkelig kompetanse ved internasjonale operasjoner, noe som har klart negative følger for Forsvarets medisinske kvalitet og kapabilitet. Kristelig Folkeparti støtter komiteens understreking av viktigheten av at problematikken rundt senskader etter internasjonale operasjoner blir gitt en grundig vurdering, og at konklusjonene resulterer i nødvendige tiltak og tilgang på ressurser. Avslutningsvis vil jeg si litt om Voksenopplæringen i Forsvaret. Det er viktig at den fortsatt oppleves som en reell kompensasjon for det året førstegangstjenesten avtjenes, samt som et statushevende tiltak. Det faktum at antallet ledige etter dimisjon er økende, er bekymringsfullt, og det er svært viktig at Voksenopplæringen faktisk kan gi vernepliktige mannskaper tilbud om kompetansegivende kurs som kan kvalifisere og hjelpe dem i overgangen til arbeidslivet etter endt førstegangstjeneste. I tillegg til å øremerke midler til Voksenopplæringen bør det også settes opp en prioriteringsliste der de vernepliktige fortsatt har førsteprioritet, for å sikre at deres behov for utdanning blir ivaretatt.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-06-13:
Kristelig Folkeparti mener at en høy vegstandard er viktig for å ivareta trafikksikkerheten og for å redusere antallet drepte og skadde i trafikken. Kristelig Folkeparti har imidlertid tru på de erfaringene som tilsier at norske vegnormaler godt ivaretar hensynet til trafikksikkerhet, og at normalene er i samsvar med praksis i andre land det er naturlig å sammenligne oss med. Når det gjelder den konkrete strekningen, vil ikke vi gå dypt inn i saksbehandlingen og de vurderinger som er gjort, men vi har merket oss at E18 fra Larvik til Telemarks grense foreløpig er dimensjonert i forhold til en forventet trafikkbelastning og i forhold til de vegnormalene som vi følger i dag. Vi har også fått forsikringer om at den forventede trafikkbelastningen på strekningen ligger godt innenfor dimensjonskriteriene til en 20 m vegbredde. Når det gjelder trafikkveksten på strekningen, vil vi bare vise til at det skal foreligge fylkesvise trafikkprognoser høsten 2006 i forbindelse med arbeidet med Nasjonal transportplan, og at spørsmålet når det gjelder akkurat denne strekningen, vil bli tatt opp igjen. Kristelig Folkeparti synes ikke Stortinget skal vedta å instruere Regjeringen til å bygge en bestemt vegbredde på en avgrenset strekning. Vi bør la beslutningssystemet fungere slik det skal. Nye prognoser er underveis, og dersom disse prognosene tilsier en høyere standard på denne vegstrekningen, forutsetter Kristelig Folkeparti at dette prosjektet graderes opp til 26 meter vegbredde. I så måte oppfatter jeg det ikke slik som Høyres representant gav uttrykk for her, at vi som tilhører flertallet, stemmer imot en utvidet bredde på denne vegen. Tvert imot. Dersom prognosene viser en økt trafikkvekst på denne strekningen, mer enn det som ligger til grunn i dag, forutsetter vi at Stortinget blir orientert om at vi får en utvidet vegbredde her.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-13:
I dag behandler vi en av mange saker om å tilpasse EØS-avtalen til et nytt direktiv fremmet av EU-kommisjonen og senere vedtatt av EU-parlamentet. Saken vi behandler i dag, handler om et direktiv om minstekrav til sikkerhet i tunneler. Denne saken er imidlertid litt spesiell. Den ble aktualisert etter tragiske tunnelbranner på kontinentet for noen år tilbake. EU-kommisjonen igangsatte etter dette et arbeid med sikte på et nytt sikkerhetsdirektiv. Gjennom vårt EØS-medlemskap fikk vi anledning til å delta i og påvirke utformingen av det endelige direktivet. Forslaget som var utsendt, ville betydd kroken på døra for mange av våre planlagte undersjøiske tunneler, bl.a. Her er det gjort et solid stykke arbeid av norske myndigheter, først og fremst av Vegdirektoratet, men også av vår EU-delegasjon. Dette gjør at vi i dag, med et samlet storting, kan anbefale at direktivet innlemmes i EØS-avtalen. Men det viser også at et lite land kan oppnå viktige resultater når man holder et høyt faglig nivå og går fram på rett måte, også overfor en stor organisasjon som EU. Det er jo fristende da å tenke litt fritt rundt hva vi kunne ha oppnådd med tilsvarende solid arbeid hvis vi hadde vært medlem i EU. Men det skal jeg la ligge i dag.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-13:
Representanten Hoksrud redegjorde grundig og godt for vårt forslag, men tillat meg noen få kommentarer. Denne saken dreier seg også om likebehandling av sjåfører fra Norge og fra andre land, kanskje først og fremst nordiske land. Det er med andre ord en tilpasning til EUs regelverk vi her foreslår – en rettferdighet overfor nordmenn, med andre ord. Men det er riktig, som representanten Sahl var inne på: Seniorperspektivet er viktig. Målsettingen om å holde i arbeid folk som vil, kan og har helsen, er uttalt fra mange. Helsemessig er det vel mange som mener at 70-åringer i dag er sprekere enn 70-åringer for 27 år siden. Derfor er jeg glad for at statsråden i sitt brev trekker fram dette og vil vurdere dette i samarbeid med helsemyndighetene. Jeg tolker i grunnen kommentarene fra både Vegdirektoratet og statsråden i hennes brev dit hen at man er villig til å se nærmere på dette forholdet og komme tilbake til Stortinget med saken. For oss som forslagsstillere er det et stykke på vei. Jeg ser fram til at saken kommer tilbake rimelig raskt. Det burde jo ikke være så komplisert. Vi skulle helst sett at vi i dag vedtok en dispensasjonsordning og deretter fikk fram en sak om lovendring, men slik ser det ikke ut til at det blir.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-13:
Nå svarte for så vidt statsråden delvis på det jeg også ville spørre om. Men jeg har et tilleggsspørsmål. Det er jo slik at vi som stortingsrepresentanter også har en betydelig ombudsrolle. Det er veldig mange mennesker som er opptatt av dette forholdet. Da er det på sin plass at man får anledning til å fremme et slikt forslag her i salen. Statsråden nevnte i sitt svar til representanten Hoksrud at vi burde vite at et slikt arbeid var på gang. Jeg kan ikke erindre at vi er orientert om det. Hvis statsråden kunne fortelle oss hvor og når hun har gjort det, ville jeg være takknemlig for det.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-13:
Jeg registrerer at flertallet også er enig i det forhold som her er tatt opp, og at det bør vies større oppmerksomhet. Flertallet henviser saken til NTP-arbeidet, mens en samlet opposisjon er mer utålmodig og ber om en vurdering av tiltak nå. Jeg skal ikke forlenge debatten unødig, bare peke på et forhold som jeg syns fortjener oppmerksomhet. Vi snakker her om et viktig næringsliv i øysamfunn som ofte består av eksportbedrifter, særlig for fisk og fiskeprodukter, hvor både tid og kostnad betyr mye for konkurransen med andre land. Da må det være viktig å få ned kostnadene initielt, altså så tidlig som mulig i produktets verdiøknings- og kostnadskjede. Nettopp ventekostnader, tidsspille, manglende ferjetilbud og ferjekostnader blir da viktig for eksportproduktets videre verdiøkning. Bearbeidings- og transportkostnadene er jo også ledd i produktets veg mot markedet. Derfor er det Norge som eksportorientert nasjon som er tjent med at slike kostnader er lavest mulig, tidligst mulig, på eksportvegen. Derfor fortjener dette oppmerksomhet nå, og ikke om tre–fire år. Til saksordføreren: Statsråden står selvsagt helt fritt i å vurdere hvordan hun vil melde tilbake til Stortinget.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Til henvisningen fra siste taler er det kanskje på tide at en senior tar ordet her. Det er viktig å presisere at det er forskjell mellom førerkortbestemmelsene og kjøreseddelbestemmelsene. Det er viktig og riktig å opprettholde denne forskjellen. Privat personbiltransport der passasjeren selv kan vurdere om det er trygt å sitte på med den eldre bilføreren, er annerledes og må vurderes annerledes enn yrkestransport. Dette kan folk bestemme selv når det gjelder privatpersoner, men de kan ikke velge selv når det gjelder kollektivtransport. En øvre aldersgrense for å inneha kjøreseddel er altså dels begrunnet med generelle trafikksikkerhetshensyn og dels med det ansvaret en yrkessjåfør har for sine passasjerer. Arbeiderpartiet er glad for signalene om tilrettelegging for seniorene i arbeidslivet, og det er viktig, som også sakens ordfører gikk grundig inn på. Og la det være sagt: Det er mange, mange dyktige sjåfører over 70 år. I enkelte tilfeller er kanskje en eldre sjåfør bedre sjåfør enn enkelte yngre. Men det er dog en realitet at reaksjonsevnen svekkes med årene, og det er altså i denne sammenhengen snakk om trygghet for andre mennesker. Det er bra at Samferdselsdepartementet i samarbeid med helsemyndighetene bl.a. skal få vurdert om det er en bedring i helsenivået blant de eldre, og om det kan finnes grunnlag for en regelendring. Statsråden har altså understreket at hun vil vurdere denne saken nøye. Derfor mener Arbeiderpartiet at saken er i de beste hender, og kan anbefale at forslaget vedlegges protokollen.