Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-12-06:
Regjeringen er i likhet med representanten Ivar Kristiansen opptatt av å opprettholde konkurransen i innenlands luftfart. Konkurransen som er etablert innenlands, har ført til lavere priser og et bedre tilbud både for borgere og for næringslivet. La meg aller først si noen ord om konkurransesituasjonen i innenlands luftfart slik den er i dag, og kort beskrive hva Konkurransetilsynet gjør for nettopp å sikre den konkurransen som både representanten Kristiansen og Regjeringen er opptatt av. Konkurransetilsynets inngrep mot opptjening av bonuspoeng på SAS Braathens’ innenlandsruter i mars 2002, sammen med Regjeringens avvikling av flypassasjeravgiften like etter, har vært helt avgjørende for at det igjen ble etablert konkurranse i innenlands luftfart. Konkurransen tok for alvor fart da flyselskapet Norwegian Air Shuttle startet opp i september 2002 og utfordret det sammenslåtte SAS Braathens, som på det tidspunkt i realiteten hadde monopol. Beregninger fra Konkurransetilsynet bekrefter at fritids- og forretningsreisende, innbyggere og næringsliv sparer mellom 1,5 og 2 milliarder kr på årsbasis nettopp som en følge av at monopolet ble utfordret, og at konkurransen ble reetablert. Etter at Norwegian etablerte seg, har Konkurransetilsynet vært opptatt av spesielt tre forhold ved SAS Braathens’ atferd – alle knyttet til SAS Braathens’ dominerende stilling i norsk innenriks luftfart. For det første har tilsynet vært opptatt av om det forekommer ulovlig underprising. Underprising er priser som selskapene setter kunstig lavt for å drive ut konkurrenter, for deretter å kunne heve prisene. Det andre er virkningene på konkurransen av bedriftskundeavtalene, dvs. avtaler mellom de store flyselskapene, eller flyselskapene og bedrifter. Det tredje er, som representanten Kristiansen også nevnte, reisebyråavtalene, dvs. avtaler mellom enkelte reisebyrå og flyselskapene. I sakene om underprising har tilsynet pålagt SAS Braathens hver måned å sende regnskapstall til Konkurransetilsynet, slik at tilsynet kan vurdere om prisene eventuelt skulle være ulovlig lave. Konkurransetilsynet har engasjert eksperter for å analysere tallene, og tilsynet har gjennomført bevissikring hos SAS Braathens. Jeg er kjent med at tilsynet ventes å trekke konklusjoner i denne saken i nær framtid. I desember 2003 grep Konkurransetilsynet inn mot SAS-gruppens bedriftskundeavtaler. Det ble lagt ned forbud mot at SAS-gruppen gir sine bedriftskunder progressive rabatter. Progressive rabatter innebærer at rabattsatsene øker med kjøp av flyreiser. Slike rabatter har lojalitetsskapende virkninger og svekker konkurransen i dagens markedssituasjon. Videre forbød Konkurransetilsynet avtaleklausuler som innebærer at SAS-gruppen skal foretrekkes framfor andre flyselskap. Når det gjelder konkrete nye tiltak, har tilsynet orientert meg om at det nå vurderer storkunderabattene på monopolrutene. Vi må unngå at rabatter på monopolrutene benyttes til å begrense konkurransen på de rutene hvor det faktisk er alternativer, og hvor konkurranse er etablert. I 2003 foretok Konkurransetilsynet også en gjennomgang av SAS-gruppens reisebyråavtaler. Tilsynet fant at SAS Braathens’ avtaler med reisebyråene ikke var i strid med konkurranseloven, og har ikke iverksatt noen tiltak mot dem. Aktørene er vel kjent med hvilke klausuler som er i strid med konkurranseloven, og unngår disse. Tilsynet vurderer imidlertid nå om det foreligger andre forhold som ikke kommer til uttrykk gjennom avtalene, og som er egnet til å begrense konkurransen. Jeg er bekymret for den konkurransevridningen som kan oppstå i slike sammenhenger, og vil be Konkurransetilsynet om å ha oppmerksomhet knyttet til de store volumene som omsettes via reisebyråene, da dette kan favorisere større selskaper og dominerende markedsaktører. Konkurransetilsynets inngrep mot SAS Braathens’ bonusprogrammer i 2002 gjaldt opptjening av bonuspoeng på innenlandske flyruter. Nå har Konkurransetilsynet orientert meg om at de også vil se på virkningene av bonusprogrammene på interskandinaviske ruter, bl.a. for å sørge for effektiv konkurranse på strekningene mellom Oslo, Stockholm og København. Det er også verdt å merke seg at norske konkurransemyndigheter er pådrivere i internasjonale fora for et samarbeid mellom konkurransemyndighetene for å vurdere de internasjonale selskapenes bonusordninger. Målet med dette er bl.a. å hindre at de internasjonale selskapene gjennom bonusordninger begrenser konkurransen i de nasjonale markedene. Dette viser at tilsynet med konkurransen i luftfarten får stor oppmerksomhet. Regjeringen vil sørge for at denne oppmerksomheten fortsetter. De viktigste virkemidlene for å sikre fortsatt konkurranse i innenlands luftfart er for det første en streng håndheving av konkurransereglene. Videre er det viktig at staten som stor innkjøper av flytjenester innretter innkjøpene sine slik at fortsatt konkurranse sikres. Konkurransereglene er et avgjørende virkemiddel for å hindre at konkurransen begrenses. Gjennom den nye og strengere konkurranseloven av 1. mai 2004 har konkurransereglene blitt et mer slagkraftig redskap for å sikre konkurranse. Blant annet har misbruk av dominerende stilling blitt forbudt. Et slikt forbud er særlig viktig for å sikre konkurransen innen innenlands luftfart fordi SAS Braathens har en så dominerende stilling. Jeg vil be Konkurransetilsynet om å fortsette å ha et særlig fokus på luftfarten i Norge for å hindre ulovlige konkurransebegrensninger. Jeg vil understreke dette i tildelingsbrevet for 2005 til Konkurransetilsynet. Statlig ansattes tjenestereiser utgjør en betydelig andel av det samlede antall reiser i norsk luftfart. På grunn av den økte konkurransen innenlands fant jeg det ikke hensiktsmessig å opprettholde den sentrale statlige flyreiseavtalen som ble inngått for et par år siden. Med dagens sterke priskonkurranse kunne en sentral statlig innkjøpsavtale over tid medført svekket konkurranse i luften. Slik situasjonen er i dag, sikres konkurransen og mangfoldet best ved at flyselskapene konkurrerer om å tilby hver enkelt statlig etat billigst mulige flyreiser. Desentraliserte innkjøp gjør det imidlertid viktig at hver enkelt etat og hver enkelt ansatt er bevisste ved kjøp av tjenestereiser, slik at konkurransemekanismen fungerer. Mitt departement vil derfor utgi en veileder som skal øke bevisstheten blant offentlig ansatte når tjenestereiser kjøpes. Anskaffelsesregelverket skal legges til grunn, og jeg vil i tillegg be om at følgende prinsipper følges ved innkjøp av flyreiser fra statlige etater: For det første skal innkjøpene skje på en måte som ikke hemmer konkurransen i markedet. Staten skal opptre på en måte som fremmer sunn konkurranse og god næringsutvikling.For det andre er det viktig å unngå at enkelte store og veletablerte leverandører dominerer markedet. Alle markedsaktører må derfor gis like muligheter til å bli leverandør av varer og tjenester til staten.For det tredje må staten opptre som en krevende kunde. Staten kjøper flyreiser for ca. 400 mill. kr årlig for å opprettholde ruter som ikke er bedriftsøkonomisk lønnsomme. Innkjøpene baseres på anbudskonkurranse. Det er viktig at anbudsgrunnlaget utformes slik at det ligger til rette for at mindre selskaper kan konkurrere om anbudene og dermed skape et levedyktig grunnlag også for mindre selskaper. Dette kan samtidig bidra til å bevare mindre aktører som kan konkurrere i lønnsomme markeder i innenlands luftfart. Dette vil jeg følge opp i samarbeid med samferdselsministeren. Samarbeidsregjeringen har gjennom flere tiltak bidratt til at norske forbrukere og norsk næringsliv kan nyte godt av gevinstene ved konkurranse i innenlands luftfart. Både forbudet mot opptjening av bonuspoeng på SAS Braathens innenlands, avvikling av flyseteavgiften og en konkurransefremmende innkjøpspolitikk har vært viktige premisser for sunn konkurranse. Regjeringen vurderer det som svært viktig at konkurransen opprettholdes, og vi vil utrettelig arbeide med å tilrettelegge for fortsatt konkurranse innen luftfarten.