Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2017-05-29:
Arbeiderpartiet vil ta hele Norge i bruk. Byene og distriktene er gjensidig avhengig av hverandre. I generasjoner har vi vist at Norge lykkes best når vi står sammen – by og land hand i hand. Norge er et av få land som har et bosettingsmål for distriktspolitikken. Det er Arbeiderpartiet stolt av. Gjennom bevisst satsing har Norge i mange år lyktes i å opprettholde spredt bosetting, verdiskaping og kunnskapsmiljøer i hele landet. Det gjør at vi til forskjell fra svært mange andre land har stor valgfrihet når vi skal velge hvor vi skal bo, og hvordan vi vil bo. Det er et gode. Derfor vil Arbeiderpartiet føre en distriktspolitikk som møter framtiden og samfunnsendringer på en offensiv måte, og som kompenserer for geografiske ulemper. Fire år med Fremskrittspartiet og Høyre i regjering har ført til at forskjellene i Norge øker – mellom folk, mellom kommuner og mellom landsdeler. De største skattekuttene har gått til noen få personer i noen få deler av landet, mens nærings- og distriktspolitiske tiltak i resten av landet svekkes. Derfor trenger vi en ny retning for landet. Arbeiderpartiet vil føre en politikk for å skape nye, trygge og framtidsrettede arbeidsplasser i alle deler av Norge. For å lykkes med det må de ulike delene av landet ha rom for å utvikle seg på områder der de har fortrinn. Vi vil styrke de regionale virkemidlene for vekst og utvikling, og vi mener det bør gjøres en ekstra innsats for lokalsamfunn og områder med særlig store utfordringer. Mange av våre framtidsmuligheter ligger i naturressursene koblet med teknologi og ny kunnskap. Fiskeri og havbruk, skogbruk, jordbruk, vannkraft, mineraler og metaller og, ikke minst, olje og gass er grunnlaget for arbeidsplasser og kompetanse rundt om i hele landet. Arbeiderpartiet vil prioritere innsats for næringer hvor vi har kompetansemessige eller naturgitte fortrinn, og der vi har potensial for vekst. Grunnlaget for norsk verdiskaping ligger i stor grad i distriktene. Derfor mener Arbeiderpartiet det er rett og rimelig at ringvirkningene av disse næringene skal komme de berørte lokalsamfunnene til gode. Vår framtid er ikke minst knyttet til havet. Arbeiderpartiet vil ha et verdiskapingsprogram for havnæringene. Vi skal gjøre Norge verdensledende på områder der vi har fortrinn – innenfor fisk, oppdrett, energi og nye arter. Forutsetningen for å nå nye mål er at vi sammen forvalter fellesskapets ressurser, i stedet for å privatisere naturressursene eller samle dem på noen få hender, slik som regjeringen har lagt opp til med endringene i leveringspliktsystemet i fiskerinæringen. Statlige arbeidsplasser må fordeles på en måte som bidrar til vekst og verdiskaping i hele landet. Målet med politikken skal være å styrke regionale arbeidsmarkeder, og at man velger lokalisering der arbeidsplassene vil ha størst potensial til å bidra til utvikling og kunnskapsbygging i regionen. Det er noen funksjoner som bare kan legges til de største byene, men mange oppgaver kan også løses på mindre steder. Arbeiderpartiet deler SV og Senterpartiets syn på miljøet i Kongsvinger, men også en rekke andre steder i Norge opplever at de etter regjeringens definisjon ikke er robuste nok til at de kan beholde statlige arbeidsplasser og kompetansemiljøer som de har i dag. I mitt hjemfylke har Vadsø mistet nærmere 70 statlige arbeidsplasser, i Flora i Sogn og Fjordane er de vel ikke så fryktelig langt unna. En rekke andre eksempler fra hele landet kunne vært nevnt. Listen blir lengre og lengre. Vi er for å omorganisere når det er behov for det, men det som er et stort paradoks til tross for at antall byråkrater har økt under denne regjeringen, er at de er fordelt på en måte som gjør at man sentraliserer både arbeidsplasser og beslutninger. Dette må kunne løses på en annen måte. En forutsetning for det er politisk vilje og også at den digitale infrastrukturen må være på plass. Derfor vil vi sikre utbygging av bredbånd, slik at alle skal ha tilgang til grunnleggende digital infrastruktur. Alle skal med – i hele landet. Jeg tar til slutt opp forslagene nr. 1–4, fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti.