trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2015-02-18:
Jeg takker igjen for svaret. Dysleksi representerer for mange en alvorlig hindring i hverdagen. Det gjelder kanskje særlig mennesker med dysleksi som gikk på skolen for en stund siden, før man begynte å ta denne problemstillingen på alvor og fikk mer tilrettelagt undervisning og andre tiltak. I dag er det svært få jobber og yrker som ikke krever en eller annen form for lese- og skrivekompetanse. Også blant minoritetsbefolkningen kan manglende lese- og skrivekunnskap – enten det skyldes dysleksi eller andre forhold – være en barriere på veien inn i arbeidslivet. Anser kunnskapsministeren at det er behov for en forsterket innsats rettet mot voksne dyslektikere og andre voksne som ikke har tilstrekkelig lese- og skrivekompetanse? Og hvordan ser han for seg at vi kan sørge for det?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
I utgangspunktet var mitt spørsmål ment for utenriksministeren, men jeg tror kulturministeren kan bli stående. La meg først si at det er viktig at vi står opp for forsamlingsfrihet, for demokrati, for ytringsfrihet, at vi ikke firer på dette. Det er viktig at vi bekjemper terrorisme internasjonalt, og der gjør utenriksministeren en god jobb, der er det mange som gjør en god jobb. Men så er det altså slik at vi har en jobb å gjøre i våre egne nærmiljøer. Vi har en jobb å gjøre i skoleverket for å forebygge radikalisering, forebygge ekstremisme. Det gjelder ikke minst i storbyene, det gjelder bydelene i den byen vi er i nå, og i andre byer. Hvordan vil kulturministeren i regjeringen jobbe for at vi får til bedre forebygging av ekstremisme og radikalisering i våre nærmiljøer? Det må også dreie seg om inkludering, det må dreie seg om deltakelse, og det må dreie seg om at man føler at man blir tatt på alvor også om man har en annen religion og en annen kultur.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «Sexkjøpsloven trådte i kraft 1. januar 2009. En nylig evalueringsrapport viser at loven har fungert etter intensjonene, både når det gjelder holdningsendringer og ved nedgang i antallet som kjøper sex. Men ifølge Østlandssendingen prioriterer ikke politiet i Oslo å håndheve loven. Vil statsråden sørge for at Oslo-politiet tar sexkjøpsloven på alvor?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Det er ingen motsetning mellom det å bekjempe menneskehandel og det å bekjempe prostitusjon, altså å få ned prostitusjonen, snarere tvert imot, og sexkjøpsloven er et viktig bidrag til å få ned prostitusjonen. Målsettingen med sexkjøpsloven var jo bl.a. at man skulle redusere antallet som kjøper sex, som en del av et større bilde – vi har flere lover som regulerer både menneskehandel, hallikvirksomhet og bordellvirksomhet. Evalueringsrapportene viser at unge gutter ikke lenger drar ned til sentrum i Oslo, f.eks., for å debutere seksuelt med prostituerte, noe vi faktisk så i 2005, 2006 og 2007, og at det er forbudt, gjør jo selvfølgelig terskelen høyere for å gjøre akkurat det. Men det er faktisk viktig at sexkjøpsloven håndheves, for hvis man ikke gjør det, sender det ut signaler om at dette ikke er viktig for politiet og justismyndighetene.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Som statsråden sa, dreier dette seg også om kampen mot menneskehandel, og det vil faktisk si kampen mot internasjonal organisert kriminalitet. Som statsråden sikkert også vet, er de fleste prostituerte i dag, i Oslo og andre storbyer, trafikkert hit, og det vil si at de er ofre for menneskehandel. Så er faktisk internasjonal økonomisk kriminalitet og annen internasjonal kriminalitet også tverrfaglig, i den forstand at de samme menneskene står bak narkotikahandel og prostitusjon. Det betyr faktisk at det å håndheve sexkjøpsloven også er et viktig bidrag for å hindre at prostituerte blir sendt hit. Ser statsråden at lovverket – både sexkjøpsloven, hallikparagrafen og bordellforbudet – også er bidrag som kan redusere menneskehandel og bekjempe internasjonal kriminalitet, men at det også må håndheves?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-18:
Alle forsvarer vi ytringsfriheten, men da er det også lettere for dem som nå sprer konspirasjonsteoriene om f.eks. jøder – all den kollektive skylden for enkeltstående terrorhandlinger som kastes på muslimer. I Norge opplevde vi en voldsom terroraksjon, som rettet seg mot bl.a. demokrati og likestilling, altså kvinner. Alt dette spres ofte på noen lukkede kanaler, men noen sier det høyt. Det har bl.a. representanter for ett regjeringsparti nå gjort. Jeg synes at utenriksministeren viker unna å svare på om vi ikke alle har et ansvar for å ta til motmæle mot disse konspirasjonsteoriene, disse feilopplysningene. Vil utenriksministeren bidra med sitt motsvar til disse feilaktige påstandene, som også kommer fra representanter for regjeringspartiene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-18:
Jeg registrerer at ministeren har vanskelig for å ta ansvaret for det som nå skjer, men en ting ministeren må ta ansvaret for, og som Stortinget ikke har vedtatt, er å fjerne skjermingen for den halve levealdersjusteringen for de uføre, når de skal over på alderspensjon. Slik systemet med alderspensjon er nå, skal man jo kunne jobbe lenger for å nulle ut virkningen av levealdersjusteringen, men hvis man har hatt uføretrygd, kan man ikke jobbe lenger. Da SV satt i regjering, fikk vi på plass i hvert fall en halv skjerming, slik at de som hadde hatt uføretrygd, ikke skulle tape så mye når de skulle over på alderspensjon. Det er altså 6 mrd. kr, fullt innfaset, som skal tas fra uføre alderspensjonister og gis til den rike staten. Kan statsråden forklare hvorfor det er riktig at alderspensjonister som før har vært uføre, skal få lavere pensjon nå enn det som Stortinget opprinnelig vedtok?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Mitt spørsmål går til kulturministeren. «En ansvarlig spillpolitikk som bidrar til å begrense faren for spillproblemer må være målet for norsk spillpolitikk. Over 100 000 nordmenn har et problematisk forhold til spill. Dette rammer ikke bare spilleren selv, men også familie, venner og arbeidsgivere.» Dette kunne vært hentet fra Arbeiderpartiets program. Det er det ikke. Jeg siterte fra et brev til familie- og kulturkomiteens medlemmer, Oslo 14. januar 2015, signert viktige organisasjoner som bidrar til å gi folk livskvalitet og meningsinnhold, trygghet og livsglede. Jeg kunne nevnt mer, men jeg nevner organisasjonene: Norges Idrettsforbund, Norsk musikkråd, Redningsselskapet, Norges Blindeforbund, Norsk Folkehjelp, Kreftforeningen, Røde Kors, Redd Barna, Norges teaterråd, Blå Kors, LNU, MFO, Nasjonalforeningen for folkehelsen, Frelsesarmeen, Actis og Norges Musikkkorps Forbund. Regjeringen Stoltenberg gjorde i sin tid flere initiativ og handlinger for å hindre aggressiv reklame for ulovlige spill i Norge rettet mot det norske spillmarkedet. Lotteritilsynet etterlyste tiltak i sin rapport fra 2014. Mitt spørsmål blir: Hva har regjeringen gjort siden 2013 for å hindre aggressiv markedsføring fra utenlandske spillselskaper på det norske markedet?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg takker for svaret. Noe uklart. Lite konkret. Utenlandske spillselskaper forbereder – og gjennomfører – reklame per i dag overfor norske brukere. Store midler investeres i å tappe det markedet som Norsk Tipping kontrollerer godt og har en god kontroll på. Norsk Tipping bidrar også med store summer tilbake og anses å være en viktig samfunnsaktør i hele Norge. I beste fall vil utenlandske spillselskaper bidra med sponsormidler. I sin iver etter å endre den norske spillpolitikken har vi sett flere initiativer til å liberalisere markedet. Hvordan vil regjeringen ta kontroll i et så åpent og liberalisert marked?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Vi registrerer at regjeringa og statsråden er mest opptatt av å liberalisere for å få til flere spill. Norsk Tipping fortalte på møtet i går at over 700 000 spillere er utestengt i det kontrollerte legale markedet i dag. Det er det siste året en dobling av folk som har fått karantene fordi de har spilt for og tapt mer enn 10 000 kr. En kan bare ane hvordan det ser ut i det illegale markedet, der ingen kikker noen i kortene, og ingen kan stoppe hvis det går ut av kontroll. Hvorfor vil statsråden ta det verktøyet hun har for å kunne regulere og kontrollere det som Norsk Tipping har, og være villig til å la folk spille enda mer uten grenser, uten kort og uten kontroll?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I spørretimen 12. november 2014 sa statsråden at å bygge Åsland stasjon ved store planlagte boligområder sør i Oslo «ville forsinket hele Follobaneprosjektet med mange år og fordyret det med mange milliarder kroner». Norconsult har nylig gjort en utredning av tekniske løsninger og kostnader ved prosjektet for Østplan. Konklusjonen er at det kan gjennomføres som et tilleggsarbeid uten forsinkelse for Follobanen og at kostnadene anslås til 1,4 mrd. kr. Vil statsråden på denne bakgrunn sette i gang en uavhengig utredning av Åsland stasjon?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Takk for svaret. Jeg tror det er viktig at Stortinget og vi som er opptatt av å få størst mulig miljøgevinst ut av den store investeringen i Follobanen, greier å få faktiske opplysninger å bygge på når vi skal vurdere om det er grunn til å tenke seg om en gang til. Det jeg må spørre om, er om vi snakker om samme prosjekt, for i det Norconsult har lagt fram, som selvsagt er et arbeid de har gjort på vegne av utbyggere – det er ikke min rolle å gå god for alt i den utredningen – er det definert et bestemt prosjekt med sidespor. Et slikt finnes også på Holmestrand stasjon, som nå bygges for 900 mill. kr, og på Lillestrøm stasjon – for Flytoget. De har beregnet dette til å skulle bestå av noe ekstra utsprengningsarbeid til 400 mill. kr, som et eget tilleggsarbeid, og innredning for 1 mrd. kr. Dette vil ikke føre til forsinkelser i prosjektet og betyr ikke mange milliarder kroner i ekstra utgifter. Det er viktig å vite om statsråden bygger på en egen utredning av dette som er gjort nå – med de nye perspektivene som er kommet inn – og om det finnes noe som det går an å få se – utover det generelle resonnementet.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg takker også for tilleggssvaret. Når statsråden nå sier at det vil forsinke prosjektet, er det jo viktig å få vite hvorfor det vil forsinke prosjektet mer nøyaktig enn at det sies at det vil forsinkes med mange år – når et så anerkjent konsulentbyrå som Norconsult utreder dette og sier at dette kan gjøres parallelt uten forsinkelser. Det er en viktig premiss, og 1–2 km stemmer ikke for f.eks. dem som bor på Bjørndal i dag. De vil bo adskillig nærmere en sånn stasjon. Det gjelder også de som vil bo i en Åsland stasjonsby. Jeg tror dette er et stort spørsmål som angår hvordan Norge skal forholde seg til at ESA nå krever at vi må få langt bedre luftkvalitet i Oslo. Regjeringen skal legge fram svar på det innen april. Her har man mulighet til å ta et stort grep for å skaffe veldig miljøvennlig transport for 60 000 beboere – og skaffe 6 000 innfartsparkeringsplasser. Det som bekymrer meg, er at man kaller dette for smått og ikke er villig til å gå mer inn i dette på alvor sett i lys av de nye utfordringene vi ser nå.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Denne stasjonen, som vi har diskutert før, er en stasjon som den daværende regjering, under Jens Stoltenbergs ledelse, valgte ikke å gå videre med etter å ha gjort grundige vurderinger på det. De forrige tre regjeringspartiene mente dette ikke var en god idé, selv om det tilsynelatende kan være smart, for en ønsker jo å gjøre det mulig for flere folk å bo i denne regionen, og da er det viktig at en får gode kollektivløsninger. Men en gjorde en helhetlig vurdering da, og det har vi også gjort nå når vi sier at det ikke er denne Follobanetunnelen med stasjon inne i fjellet som nødvendigvis er den gode løsningen der. Det er derfor en har et godt samarbeid mellom Jernbaneverket og Ruter for å se på hvordan en skal bygge ut infrastruktur for kollektiv i dette området. Og der har en skissert løsninger som vi mener ivaretar de reisende i et potensielt utbygd område langt bedre, ved å bruke dagens Østfoldbanen, med flere avganger. Å bygge ut kollektivtrafikk gjennom Ruter-systemet er bedre enn å bruke penger på å bygge denne tunnelen. I tillegg merker jeg meg at Jernbaneverket i gårsdagens Aftenposten også poengterer at det er flere momenter som Norconsult ikke har tatt med i sin utredning, som gjør at dette ikke er en utredning som har fått nye, objektive fakta i seg. En har f.eks. glemt at en må gjøre et arbeid når det gjelder plan- og bygningsloven. Det er noe som i seg selv tar ett år, og som koster mye penger. Det ble også nevnt mange andre momenter i den Aftenposten-artikkelen. Så min vurdering er at det – med den informasjonen vi har i dag – er ingen grunn til å revurdere det standpunktet en har. Tvert imot vil jeg si at det er viktig at vi fortsetter den jobben vi allerede er i gang med, med å utrede infrastrukturen i og rundt Oslo, både på det statlige planet og i samarbeidet med Ruter. Jeg merker meg også at Arbeiderpartiets egne representanter, både i transportkomiteen og andre steder, heller ikke støtter synspunktet om at dette er noe som bør utredes. Representanten Eirin Sund uttalte i Aftenposten for et par måneder siden at Arbeiderpartiet ikke støtter dette, og så sent som i dag har representanten Svein Roald Hansen vært ute og sagt at dette forslaget har ingen støtte i Arbeiderpartiet. Da blir det litt rart om jeg som samferdselsminister skal sette i gang en utredning som ikke engang har støtte i spørsmålsstillerens eget parti.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Det ligger ikke nye opplysninger i det Norconsult har kommet med – i så fall må jeg få de nye opplysningene som representanten Bøhler mener finnes. Derimot har det blitt gjort grundige utredninger av dette, for det er tilsynelatende en god idé. Vi i Fremskrittspartiet har også sagt at vi gikk inn i dette fordi vi syntes det virket spennende. Men vi ser hvilke konsekvenser det har. Det vil forsinke Follobane-prosjektet og dermed ødelegge for kollektivtransporten for mange tusen mennesker i Akershus og i Østfold, og vi ser hvilke ekstrakostnader det gir. Dette er penger som vi mener ville vært brukt bedre ved å få fortgang f.eks. på en Ahus-bane eller på en tunnel under Oslo – framfor å bygge en stasjon som fortsatt vil ligge 1–2 km fra der folk vil bo. Det er altså såpass lang avstand fra stasjonsområdet til der man planlegger for at folk skal bo, at det er lite trolig at så mye folk vil bruke denne stasjonen – sammenlignet med de andre planene. Derfor holder jeg fast på – inntil ny informasjon kommer – de vedtak som et samlet storting også …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Som jeg har gjentatt mange ganger, vil dette stasjonsområdet bli bedre ivaretatt av Østfoldbanen. Det er altså ikke snakk om ikke å få kollektivtilbud til dem som eventuelt vil flytte hit, men at vi kan løse det på en bedre måte enn det Jan Bøhler argumenterer for. Ved å bruke dagens Østfold-bane, få bedre busstilbud, investere gjennom Ruter-systemet og gjennom NSB og Jernbaneverket vil man altså gi et bedre tilbud enn det man får hvis man går inn og gjør noe som den rød-grønne regjeringen også avviste, som altså Arbeiderpartiet så sent som i dag har avvist – med unntak av representanten Bøhler. Jeg mener det er mer fornuftig å få fortgang i Ahusbanen, få tunnel under Oslo, få bygd ut og vedlikeholdt den jernbanen vi har mange steder, og sørge for at flere tusen reisende i Akershus og Østfold får Follobanen raskere på plass. Det er ingen tvil om at tunnelen inn til dette området er nesten en kilometer, og folk vil ikke bo rett ved tunnelåpningen. Det vil være en avstand inn i tunnelen som gjør at det blir mindre attraktivt. Det er behov for enormt mye vedlikehold på eksisterende jernbane for å få flere til å reise med den. Vi er i gang med alt dette, og jeg opplever ikke at det er nye argument som tilsier at vi bør endre på strategien vår for å få flere til å reise kollektivt – ved å bygge denne stasjonen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Dette er en veistrekning som jeg vier stor oppmerksomhet, og som jeg mener er viktig å få på plass. Denne regjeringen har gjennom sitt arbeid sørget for at arbeidet med en ferjefri E39-forbindelse langs hele Vestlandet har fått betydelige midler til å starte planlegging. Vi foretok trasévalg raskt etter at vi overtok, så vi har en god framdrift på hele strekningen som sådan. Når det gjelder akkurat den delen av E39 vi her snakker om, er det i Nasjonal transportplan, som ble framlagt av forrige regjering – så jeg antar en kjenner den godt – lagt til grunn at anleggsstart for prosjektet skal skje i perioden 2014–2017, med trafikkåpning etter 2017. Det er i NTP-en altså ikke tatt konkret stilling til når i fireårsperioden anleggsstart skal finne sted. Dermed blir det å begynne å snakke om en forsinkelse når vi er 15–16 måneder inne i denne stortingsperioden – det er altså to ganger så lenge igjen – feil. Vi har allikevel sagt at denne veistrekningen er viktig. Flertallet i transport- og kommunikasjonskomiteen – medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre – påpekte også i innstillingen til statsbudsjettet viktigheten av å få realisert dette prosjektet så raskt som mulig. Jeg er enig i at det er viktig å få eliminert denne flaskehalsen på E39 i Sogn og Fjordane. Anleggsstart i 2016 vil derfor være svært høyt prioritert i arbeidet med forberedelsene til statsbudsjettet for neste år.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Som jeg nevnte, nettopp derfor, og på grunn av at flertallspartiene i Stortinget er veldig offensive med hensyn til dette, så vil vi jobbe for å få det inn i neste års statsbudsjett, slik at en får en rask oppstart deretter. Det er riktig at regjeringen er offensiv også når det gjelder samferdsel generelt og vei. Vi har etter at vi overtok, framskyndet arbeidet med minst tolv veiprosjekter som følge av ekstrabevilgninger eller som følge av forenklede planprosesser. Vi har i tillegg, i det statsbudsjettet som Stortinget nå har vedtatt, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, fått til et løft på vedlikehold langt foran skjema i Nasjonal transportplan, som gjør at vi for første gang på mange tiår reduserer vedlikeholdsetterslepet. Vi klarte også å ta et trasévalg på E39, som forrige regjering etter flere år ikke klarte å bli enige om. Jeg setter pris på å bli mint om at vi er offensive, og jeg er glad for at vi også kan vise til at vi leverer. Jeg jobber iherdig for at strekningen Bjørset–Skei skal komme inn i budsjettet og kunne realiseres fra 2016.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Som jeg nevnte, jobber vi for å få midlene på plass i neste års budsjett. Jeg tror representanten Navarsete som tidligere samferdselsminister vet utmerket godt at Vegvesenet ikke kan begynne å bygge uten at det er bevilget penger til det. Sånn sett har Vegvesenet aldri hatt større midler enn det de har nå, ikke bare fordi man har hatt en jevn vekst, men fordi man har hatt en ekstraordinær vekst i bevilgningene dette året. På vedlikeholdssiden har bevilgningene økt med 67 pst. sammenlignet med budsjettet som de rød-grønne la fram for 2014. Det er en kraftig vekst på bare ett år. På investeringssiden har det vært en vekst på rundt 20 pst. sammenlignet med det de rød-grønne foreslo for forrige budsjettår. Det gjør at det er mulig å realisere flere prosjekter. Vi skal i tillegg huske at når det gjelder oppfyllelsen av Nasjonal transportplan i det budsjettet de rød-grønne la fram før de gikk av, så var den på rundt 22 pst. – langt under det man måtte hatt for å få innfridd 100 pst. i løpet av fire år. Det var også det Vegvesenet tok hensyn til da de laget sin tiltaksplan. Men vi har altså hatt en vekst som gjør at en nå kan komme i gang raskere enn en ellers ville gjort.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helseministeren: «Nærmere 700 000 mennesker i Norge lever med en hørselshemning. Hørselshemmedes Landsforbunds fagblad Din Hørsel har kartlagt ventetiden for utredning for, og tilpasning av, høreapparater for hørselshemmede ved landets sykehus. Vestre Viken HF, avdeling Drammen, er ett av sykehusene som kommer dårligst ut, med ventetider i 2014 på opp mot ett år. Hva vil statsråden gjøre for å korte ned ventetiden for denne pasientgruppen i Norge generelt, og i Drammen spesielt?»
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg takker for et konstruktivt svar. En annen side av saken er at i tillegg til lang ventetid for utredning og tilpasning av høreapparat, så opplever mange mangelfull oppfølging når de først har fått hjelpemiddelet. Og hvis man igjen bruker HLF som kilde, snakkes det om at omtrent 200 000 nordmenn har høreapparat, men at flere kunne hatt mye bedre nytte av hjelpemiddelet. HLF anslår f.eks. at så mange som én av fem høreapparater rett og slett havner i skuffen fordi man ikke får opplæring i bruk. Og det synes jo som det er utfordringer knyttet til både hvem som skal ha ansvaret for en slik oppfølging, og til kompetansen i kommunen knyttet til den daglige oppfølgingen, f.eks. i hjemmetjenestene. Hva vil helseministeren gjøre for å bedre denne situasjonen hva gjelder oppfølging – etter at utredning og tilpasning av høreapparat er gjort?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg takker igjen for svaret og ser fram til beskrivelsen og tiltakene i meldingen som statsråden nevner. For hvis man ser på demografiutfordringene i landet vårt framover, så er det grunn til å anta at det vil bli flere eldre, som igjen vil ha som konsekvens at vi er nødt til å styrke tilbudet til den gruppen som vil trenge bl.a. høreapparat. Og jeg tror også det er grunn til å se nærmere på måten vi organiserer tilbudet til gruppen og tenke nytt også på dette området. Et av eksemplene på et sted man har tenkt nytt, er Sykehuset Telemark, hvor man har gjennomført en ordning med såkalt ambulerende audiograf som reiser rundt i kommunene, og som gjør at pasientene da ikke trenger å oppsøke sykehuset, f.eks. i Skien. Og jeg hører at det fungerer veldig godt. Kommunen er fornøyd, og de som trenger tilpasning og oppfølging, er fornøyde. Vil helseministeren ta initiativ til også å se på alternative organiseringer for å bedre tilbudet til hørselshemmede i meldingen til Stortinget han selv har varslet?
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Nettstedet Fritt sykehusvalg, som er kilde for bl.a. Din hørsel, viser at forventet ventetid for hørselstest ved sykehus varierer fra fire uker ved Kongsberg sykehus til 52 uker ved Drammen sykehus – begge er sykehus i Vestre Viken HF. Universitetssykehuset i Nord-Norge har like lang ventetid som Drammen, og Ålesund sykehus har den lengste ventetiden i landet med 66 uker per 15. februar. Ventetider på Fritt sykehusvalg skal rapporteres som maksimal ventetid for den lavest prioriterte pasienten. Ofte vil det være barn og unge som prioriteres. Helse Sør-Øst har opplyst at den nasjonale prioriteringsveilederen brukes aktivt ved Vestre Viken helseforetak. Noen pasienter må vente opp mot maksimaltiden, men dette skjer etter en medisinsk vurdering. I brevet til departementet av 13. februar opplyser Helse Sør-Øst at ventetiden høsten 2014 var 21,8 dager for pasienter under 60 år med uavklart hørselssvekkelse som trengte både audiograf og lege. For pasienter over 70 år med mistanke om nedsatt hørsel eller behov for høreapparat, var ventetiden 85,1 dager dersom pasienten bare trengte audiograf. Det er betydelige variasjoner når det gjelder forventet ventetid for hørselsutredning/hørselstest over hele landet, men også innenfor ett og samme helseforetak. En mer omfattende bruk av fritt sykehusvalg vil kunne bidra til å utjevne forskjellene mellom sykehusene. Pasientrådgivningstelefonen tilbyr pasientene veiledning om valg eller bytte av behandlingssted. Pasienten kan også be sykehuset om hjelp til å finne raskere behandling. For mange pasienter vil private avtalespesialister være et godt alternativ også for å få time raskere. Helseregionen har i oppdragsdokumentet for 2015 blitt bedt om å bruke disse der det bidrar til å redusere ventetidene på en faglig forsvarlig og kostnadseffektiv måte. Jeg forventer at sykehusene aktivt bistår pasienter med å velge behandlingssteder med kort ventetid. For tiden er det korte ventetider for å få tilpasset høreapparat hos øre-nese-hals-spesialister som har avtaler med Helse Sør-Øst helseforetak. I tillegg er alle helseregionene blitt bedt om å rapportere tilbake igjen til Helse- og omsorgsdepartementet innen 1. april 2015 om sine konkrete tiltak for å redusere unødvendig venting. De har også blitt bedt om å inngå flere avtaler med avtalespesialister, og vi jobber også nå med en betydelig sak om å forbedre ordningen fritt sykehusvalg for å gjøre den enklere og mer tilgjengelig for pasientene.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
For det første så støtter vi – som jeg også oppfatter at det er bred politisk støtte til i Stortinget – den jobben som gjøres bl.a. i regi i HLF gjennom hørselshjelpen, som er en veldig enkel og tilgjengelig ordning for de lettere tiltakene knyttet til tilpasning og vedlikehold. En del av de avtalespesialistene som jeg nevnte i mitt innlegg, har også gode og tilgjengelige tjenester for dette, som også er en enkel og tilgjengelig del av spesialisthelsetjenesten. En hovedoppgave for oss i arbeidet med primærhelsemeldingen er jo nettopp å løfte fram betydningen av det å ha god kompetanse og tverrfaglig tilnærming knyttet til de av pasientene og brukerne som har kroniske helseutfordringer, og det vil jo også være tilfellet her. Så når det gjelder dette, kommer vi til Stortinget med en egen stortingsmelding om et løft for primærhelsetjenesten før sommeren.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Jeg synes det høres ut som gode og fornuftige måter å jobbe på, og dette er også noe vi har som en generell tilnærming i det arbeidet vi nå gjør, nemlig betydningen av at også spesialistene og kompetansen som er i spesialisthelsetjenesten, brukes mer ute – ambulerende – både ved å møte pasienter og gi et tilbud lokalt og ved å jobbe opp mot de faggruppene som allerede jobber i kommunen, slik at en del av de oppgavene som en kanskje ikke nødvendigvis trenger en spesialist til å gjøre, kan løses av andre som allerede jobber i kommunehelsetjenesten, slik at en får en utveksling av kompetanseerfaring. Så dette er noe vi skal følge opp og se på.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
I sykehustalen i januar presenterte jeg tre mulige modeller for norsk sykehusstruktur i framtiden: Vi kan fortsette med dagens struktur og opprettholde akuttkirurgi også ved de minste sykehusene noen år til, eller vi kan følge en tradisjonell medisinsk tenkning som tilsier at akuttfunksjoner i indremedisin alltid må være sammen med akuttfunksjoner i kirurgi. Når kirurgien sentraliseres av medisinske grunner, vil det bety vesentlig færre akuttmottak og dermed vesentlig færre sykehus. Den tredje muligheten er at vi opprettholder vår desentraliserte sykehusstruktur, men tilpasser akuttfunksjonene basert på befolkningsgrunnlaget. Det vil bety at vi kan opprettholde medisinsk akuttberedskap ved flere sykehus i nærheten av der mange pasienter bor. Disse tre modellene vil bli belyst i Nasjonal helse- og sykehusplan som legges fram for Stortinget til høsten. Fram til da har jeg invitert til en åpen debatt om hvilken utviklingsretning vi skal velge for sykehusene i framtiden. I de tre modellene er befolkningsgrunnlaget ett av flere kriterier som kan brukes for å definere ulike typer sykehus. Det kan aldri bli det eneste kriteriet. I vårt land må vi ta hensyn til vær, avstander og framkommelighet når vi tenker akuttberedskap. Sykehuset på Tynset er et eksempel på at stor avstand til andre sykehus må ha betydning for plasseringen av akuttfunksjoner. Tilsvarende har jeg uttalt at det på grunn av de store avstandene vil være helt uaktuelt ikke å ha akuttkirurgi i Kirkenes og Hammerfest. Når det gjelder representanten Lundteigens spørsmål om hvorvidt jeg vil bekrefte mine synspunkter i foretaksmøtet, har jeg ikke tatt stilling til om det er behov for det. Stortinget skal ta debatten og trekke konklusjoner om hvordan norsk sykehusstruktur skal se ut i framtiden når de behandler Nasjonal helse- og sykehusplan. Stortingets vurderinger vil kunne gi klare politiske føringer for beslutninger om sykehusstruktur og funksjonsfordeling på alle nivåer i spesialisthelsetjenesten. Avslutningsvis vil jeg påpeke et prinsipielt forhold rundt eierstyring som jeg oppfatter at ligger bak representanten Lundteigens spørsmål. Helseforetakslovens bestemmelser som begrenser eierstyringen til foretaksmøtet, er ikke til hinder for at jeg kan gi uttrykk for synspunkter i det offentlige rom. Det ville vært absurd om helse- og omsorgsministeren og andre i politisk ledelse i Helse- og omsorgsdepartementet skulle vært avskåret fra å mene noe om sektoren som vi har ansvar for, utenom i foretaksmøte.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Jeg har ingen ting å utsette på min statssekretærs kloke betraktninger på dette området. Det er helt i tråd med det som er vår tenkning, nemlig at det er viktig å ha noen overordnede, klare føringer for hvordan sykehusstrukturen i Norge skal utvikles. Så er Norge et land der man også er nødt til å ta hensyn til geografi, til avstand, til vær, og da har vi valgt å være tydelig på disse tre eksemplene som vi mener nettopp framhever det poenget. Så er det viktig å ha en gjennomtenkt plan for hvordan en skal sikre god kvalitet, sikre at det er en interessant arbeidsplass der en også rekrutterer. Dette er spørsmål som vi jobber med videre, og vi har nedsatt en egen gruppe av fagfolk som har sitt daglige liv i den kliniske praksisen, nettopp for å komme med gode faglige innspill for å oppnå det målet.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Sykehuset Innlandet er i gang med en utviklingsplan som de diskuterer i styret. Det er jo ikke slik at fordi den politiske ledelsen ikke har uttrykt et standpunkt i et foretaksmøte, er det forbudt av helseforetakene å lytte til det som blir sagt, og ta det med seg i sine vurderinger, enten det sies i media, i den offentlige debatten eller fra Stortingets talerstol. Det hadde vært tilfellet hvis styret ved Sykehuset Innlandet hadde vedtatt det motsatte, nemlig at de ikke ville ha akuttkirurgi på Tynset. Da hadde det vært nærliggende for meg å ta det opp i foretaksmøtet i Helse Sør-Øst og gitt føringer om det motsatte. Det er den eneste måten jeg kan instruere Sykehuset Innlandet på. Alt annet må de eventuelt ta med seg i sine vurderinger, og jeg synes de her har gjort en klok vurdering.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Jeg er kjent med forskning som viser at mennesker med alvorlige psykiske lidelser har vesentlig kortere levetid enn andre. Blant annet vet vi at ubehandlede somatiske lidelser er hovedårsaken til tidlig død for denne gruppen. Dette forteller meg at vi fortsatt ikke er flinke nok til å sørge for at et helhetlig og samordnet tjenestetilbud til mennesker med alvorlige psykiske lidelser. De store forskjellene i levealder bekymrer meg, og jeg kan forsikre representanten om at vi tar dette veldig alvorlig i de meldingene, strategiene og handlingsplanene som regjeringen nå arbeider med. I den kommende stortingsmeldingen om primærhelsetjenesten tar regjeringen opp hvordan siloorganiseringen av de kommunale helse- og omsorgstjenestene er et hinder for et helhetlig og samordnet tjenestetilbud for pasientene. For mennesker med psykiske helseutfordringer eller rusavhengighet vil et flerfaglig samarbeid og teambaserte tjenester være viktig for å sikre at pasientens både psykiske og fysiske helse ivaretas – ikke stykkevis og delt, men som en helhet. Når det gjelder spesialisthelsetjenesten, har jeg gitt de regionale helseforetakene i oppdrag fra 2015 å etablere rutiner som sikrer pasienter innen psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling å få behandling for sine somatiske lidelser. Tilsvarende er de gitt i oppdrag å sørge for at pasienter som behandles for somatiske lidelser, får et tilbud om behandling av sine psykiske helseutfordringer og rusproblemer når dette er aktuelt. Regjeringen viderefører en betydelig satsing på psykisk helse. Jeg minner om at vi gjeninnførte den gylne regelen fra 2014. Det innebærer at psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling skal prioriteres i forhold til somatiske helsetjenester i helseregionene. I år etablerer vi fritt behandlingsvalg, der vi starter med psykisk helsevern og rusbehandling. På kommunesiden legger vi til rette for en økt satsing på lavterskeltiltak. Dessuten kommer vi nå med en folkehelsemelding, der vi likestiller psykisk helse med fysisk helse også på den forebyggende siden. Alt dette er tiltak som skal bidra til å bedre mer helhetlige tjenester til mennesker med psykiske helseutfordringer. I stortingsmeldingen om primærhelsetjenesten og i den nasjonale helse- og sykehusplanen kommer vi tilbake til flere tiltak som vil være av betydning både for mennesker med psykiske helseutfordringer og for befolkningen generelt.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Når det gjelder det å gi behandling, som er en utfordring i seg selv, for denne gruppen – altså at en ikke får behandling for sine somatiske sykdommer når en er inne i behandling for sine psykiske helseutfordringer eller for sin rusavhengighet – er dette allerede gitt som oppdrag nå i 2015. Jeg er opptatt av at problemene oppstår jo mye før det, og det handler mye av det arbeidet som vi nå gjør i primærhelsemeldingen, om, nemlig å se hele mennesket og sørge for at de kommunale helse- og omsorgstjenestene er organisert rundt hele mennesker – og ikke slik det er organisert i dag, der en på mange måter kan få inntrykk av at mennesker skal behandles stykkevis og delt. På den forebyggende siden er vi nå i gang med å gjennomføre mye konkret, der vi også er opptatt av at vi skal gjennomføre tiltak som ikke innebærer at den enkelte må ta sine egne valg, men der vi har tatt valg på vegne av det kollektive. Det gjør vi f.eks. på matsiden, der vi er i gang med å redusere innholdet av salt, sukker og mettet fett i mat.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Jeg ser ikke at fritt behandlingsvalg-reformen innebærer noen tilleggsutfordringer i tillegg til den utfordringen vi allerede har. Derfor må de utfordringene løses på samme måte som i dag, nemlig ved at en må bli flinkere til å se hele pasienten. De institusjoner som vil omfattes av fritt behandlingsvalg og kunne gi flere pasienter hjelp, er veletablerte institusjoner som på mange måter ikke bare er supplerende, men som er grunnlaget for en del av den gode hjelpen vi kan gi innenfor psykisk helse i Norge i dag – f.eks. Modum Bad og Sigma Nord, som er institusjoner med framtredende fagmiljøer som gir folk god hjelp. På samme måte som tilbudene innen psykisk helse som er eid og drevet av helseforetakene, må disse bli flinkere til å samarbeide med de andre delene av helsetjenesten for å gi hjelp også til pasientenes somatiske helseutfordringer. Det er en utfordring som gjelder uavhengig av om en er offentlig eller privat, ideell eller kommersiell.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Oslo universitetssykehus har nylig lagt fram en ny versjon av rapporten «Idéfaserapport Oslo universitetssykehus». Dette er et omfattende utredningsarbeid der mer enn 300 personer har vært involvert. Arbeidet skal gi grunnlag for å ta stilling til utviklingen i Oslo universitetssykehus framover. Høringsrunden i 2014 viser at bl.a. Oslo kommune mente at nødvendige infrastrukturtiltak må være en kostnad knyttet til sykehusutbyggingen. Oslo kommune poengterte at de var skeptiske til gigantprosjekter som forutsetter at mange aktører, forskjellige forvaltningsnivå, interessemotsetninger og sektorer på ulike nivå skal samordnes. Denne høringsuttalelsen, sammen med det som jeg oppfatter er et flertall på Stortinget, er kritisk til et samlet sykehus på Gaustad. Det var også avgjørende for min uttalelse om saken. I tillegg er det slik at direktøren ved Oslo universitetssykehus har formulert det på denne måten: Det er lite realistisk å finansiere full samling på Gaustad. Dette betyr imidlertid ikke at det pågående utredningsarbeidet ved Oslo universitetssykehus stanses. Oslo universitetssykehus har behov for å erstatte gamle, uhensiktsmessige og til dels helt nedslitte bygg. Det er også flere deler av virksomheten som bør samles i større grad enn i dag for å sikre best mulig kvalitet og en effektiv drift av sykehusvirksomheten. Det er også behov for å styrke den samlede kapasiteten på grunn av en sterk befolkningsvekst i hovedstadsområdet. Jeg registrerer at mange er bekymret for at det nå benyttes mye utredningsmidler og ressurser i denne prosessen. Men Oslo universitetssykehus trenger nye bygg og oppgraderinger. Det er en rekke interesser som vil bli berørt av utviklingen av Oslo universitetssykehus, og som også må involveres. All erfaring tilsier at god planlegging og et godt beslutningsgrunnlag gir lavere kostnader i senere runder. Den foreliggende rapporten fra prosjektet, «Idéfaserapport Oslo universitetssykehus, versjon 2.0», er lesverdig og gir en nyttig innsikt i utfordringene som Oslo universitetssykehus står overfor. Styret ved Oslo universitetssykehus vedtok 13. februar å utsette styrebehandlingen av saken. Begrunnelsen var at videre beslutninger bør forankres i et nytt styre, og at styret har behov for mer tid. Jeg avventer derfor styrets behandling, som er planlagt i april. Endelig rapport planlegges, etter det jeg forstår, å være ferdigstilt og behandlet i styret for Oslo universitetssykehus før jul, med påfølgende behandling i Helse Sør-Øst.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Det som på det møtet var en felles oppfatning både fra min side og fra ledelsen i Helse Sør-Øst og Oslo universitetssykehus, var at alternativet med full samling på Gaustad, som også innebærer behov for en bro over motorveien, ikke har tilslutning i den kommunen som er mest berørt av dette, og som også måtte ha vært en sterkt involvert part i et slikt utviklingsprosjekt, som ikke bare ville vært et utviklingsprosjekt for Oslo universitetssykehus, men i realiteten et stort byutviklingsprosjekt – på mange måter i samme målestokk som det en f.eks. har sett i Stockholm. Når den berørte kommunen er negativ, som den var i høringsrunden, og når en ser helt klart at partier som representerer flertallet på Stortinget, også uttrykker klar skepsis til dette, er det en løsning som det ikke er grunnlag for å gå videre med, og som en derfor heller ikke trenger å bruke mer ressurser på å utrede.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-18:
Jeg er veldig glad for at jeg får anledning til å fullføre svaret mitt, for representanten har trukket feil slutninger av det som skulle være fortsettelsen. Jeg mener at det det ikke er politisk grunnlag for, er en samling av Oslo universitetssykehus på ett sted. Når Oslo universitetssykehus utreder sin framtidige modell for bygningsmassen, er de pålagt, gjennom de retningslinjene som gjelder for dette, å utrede ulike modeller. Så hører jeg at man – både representanten og i den offentlige debatten – henger seg veldig opp i ett av de alternativene. Det er også flere alternativer som utredes, og et av de andre spørsmålene er knyttet til om det er behov for lokalsykehusfunksjoner andre steder, på flere steder i byen. Det gjelder f.eks. hvor kreftbehandlingen skal utredes. Det er spørsmål som styret i Oslo universitetssykehus i første runde har ansvar for å vurdere, hvilke alternativer de ønsker å gå videre med. Som jeg har sagt til Stortinget mange ganger, følger jeg denne prosessen veldig nøye, og jeg vil selvfølgelig involvere meg hvis jeg ser det er behov for det.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
«En studie fra Bergen viser at pasienter med psykiske lidelser lever kortere enn befolkningen for øvrig, og hovedårsaken til overdødeligheten var hjerte- og karsykdom. Tallene bekreftes i andre land, og viser at mennesker med alvorlige psykiske lidelser dør 15–20 år tidligere enn normalt. Forklaringene er knyttet både til livsstil og til underforbruk av øvrige helsetjenester. Hva vil statsråden gjøre for at hjelpeapparatet tar utfordringene på alvor, og vurderer somatisk helse som en del av sykdomsbildet?»
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg takker for svaret. Norge har jo sluttet seg til WHOs globale målsetting om å redusere for tidlig død av ikke-smittsomme sykdommer med 25 pst. innen 2025. Det vil, som statsråden her redegjorde for, kreve målrettet innsats for å få det til – ikke minst overfor mennesker som dette gjelder, og som er i en sårbar situasjon. I hvilken grad mener statsråden at nødvendige tiltak er iverksatt eller kan iverksettes på kort varsel for at vi skal kunne nå dette målet, den reduksjonen, innen 2025 også for disse menneskene som sliter med psykiske lidelser?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Studien fra Bergen viser det som både statsråden og jeg vet: at alt henger sammen med alt, og at folk som har psykiske plager, også har somatiske lidelser. Men i denne kommende prestisjereformen, fritt behandlingsvalg, skal psykiske pasienter få tilgang til spesialisert psykiatrisk behandling hos private tjenesteytere som ikke trenger å ha avtale med det øvrige behandlingsapparatet. Forstår helseministeren alle dem som nå advarer mot at fritt behandlingsvalg ikke svarer på disse pasientenes behov for tverrfaglighet og helhet i behandlinga? Jeg er klar over at man har snakket om at individuell plan skal gjelde, men ser statsråden at det er utfordringer her?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-02-18:
«Oslo universitetssykehus(OUS) sin Idéfaserapport har teikna eit langsiktig mål av framtidas Oslo-sjukehus i eitt Campus Oslo. Høyringsrunden viste liten oppslutning om samling av store delar av OUS på Gaustad. Statsråden har i svar til Stortinget fortalt om møte mellom statsråd, OUS og Helse Sør-Øst, der det har vore «felles oppfatning av de politiske realitetene i saken». Ut frå oppslag i media verkar det uklart kva den felles oppfatninga er. (OUS) Kan statsråden gjera greie for dei politiske realitetane i denne saka?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-02-18:
Mitt spørsmål gjaldt dei politiske realitetane i saka, i og med at statsråden hadde omtalt dette i møte mellom OUS og Helse Sør-Aust, og eg synest det framleis er uklart. Mitt hovudspørsmål er: Er det ein politisk realitet, slik statsråden ser det, at det er greitt med den noko reduserte versjonen av storsamlinga, at det er greitt å gå vidare med det prosjektet, og at det berre var den første versjonen som ikkje var ein politisk realitet? Eg ønskjer svar på om statsråden meiner det er politisk fleirtal på Stortinget for å gå vidare og greia ut vidare den versjonen som er noko moderert, og at det er det som er den politiske realiteten.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-02-18:
Eg oppfattar svaret slik at statsråden meiner det er politisk oppslutning om å samlokalisera store delar av Oslo universitetssykehus på Gaustad. Statsråden var opptatt av å forankra vedtaket i det nye styret. Eg meiner statsråden må vera opptatt av å forankra dette i Stortinget, premissane og rammene for om vi skal ha eit storsjukehus eller ikkje. Det er ei stor avgjerd som mange, bl.a. Legeforeningen i høyringsfråsegna, har sagt at vi ikkje har diskutert nok. Så spørsmålet mitt er: Vi skal få ein nasjonal helse- og sjukehusplan. Eg hadde forhåpningar til at Stortinget i den samanhengen skulle få gi si tilslutning til dei viktige føringane for sjukehusstellet. Vil Stortinget i samband med den planen få bestemma kva slags sjukehusform vi skal ha i Oslo, storsjukehus eller ikkje?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
«I ein interpellasjon 16. oktober 2014, sa justisministaren at «Arbeidet med holdninger, kultur og ledelse er et arbeid som må pågå hele tiden», det må «være en del av vårt daglige fokus [...]». Meiner han at å endra ei setning i eit tildelingsbrev og seinare ikkje følgja opp om endringa er praktisert, er god leiing, når ei «klar politikkendring» hjå underliggjande etat er formålet?»
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Eg spør ikkje om saka som er til behandling i kontroll- og konstitusjonskomiteen. Den får berre gå sin gang. Eg tek opp dette fordi statsråden sjølv har sagt at han er oppteken av kultur, haldningar og leiarskap, og då er eg ute etter å få klargjort kva som er leiingsfilosofien hans. Kritikken han har fått i den saka som han sjølv refererer til, handlar jo bl.a. om at han skal ha drive det som vert kalla for «management by e-mail», altså at ein gjev ein kort, skriftleg beskjed, og at ein ikkje følgjer opp på ein ordentleg måte i ettertid for å sjå om det faktisk vert praktisert, sjølv om han meiner å senda eit signal om ei klar politikkendring. Det eg er ute etter å få klargjort, er nettopp leiingsfilosofien til statsråden, som jo er den øvste leiaren innan politietaten, om han meiner at det å gje ein beskjed i form av ei endring i ei setning, utan å følgja det opp i ettertid, er god leiing eller ikkje.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Eg registrerer at statsråden ikkje svarer på om han meiner det er god leiing eller ikkje. Eg tek opp denne problemstillinga fordi statsråden har lagt fram ein avtale om ei politireform. Snart kjem det ein proposisjon med detaljar om korleis politireforma, som er ei ganske stor endring, skal gjennomførast. Det kan liggja viktige forhold i detaljane der som vil trenga tydeleg, skikkeleg leiing frå justisministeren si side. Eg kan gje han ei moglegheit til å svara på ein annan måte om korleis han vil driva leiing i den saka, ved å stilla følgjande spørsmål: Kva konkret er det justisministeren har lært i saka om handteringa av dei lengeverande barna, som gjer at han vil utøva si leiargjerning annleis i saka om politireforma?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Spørsmålet fra justiskomiteens leder omhandler deler av en sak som for tiden er til behandling i kontroll- og konstitusjonskomiteen. I kontrollhøringen om saken ble de forholdene som tas opp i spørsmålet, også berørt. Jeg mener det er riktig at kontroll- og konstitusjonskomiteen behandler den saken ferdig, og at jeg utover det viser til det som ble sagt i kontrollhøringen. Det er sikkert ikke et overraskende svar. Generelt vil jeg likevel peke på at det viktigste operative styringsdokumentet for styring i staten er tildelingsbrevet. Det er oppfølgingen av Stortingets budsjettvedtak, og det forutsettes at føringene i tildelingsbrevet følges nøye opp av underliggende etater. I den løpende styringsdialogen følges de konkrete mål og rapporteringskrav opp, og der det er avvik, vil det være naturlig å sikre nøyere oppfølging. Der det ikke fremkommer avvik, vil oppmerksomheten normalt være noe lavere. Justis- og beredskapsdepartementet har imidlertid endret sine rutiner for oppfølging av tildelingsbrev for kort tid siden for å sikre at føringene også følges opp i disponeringsskriv for underliggende etater og også i den øvrige styringsdialogen på en enda bedre måte enn det som har vært tilfellet tidligere. Det er imidlertid viktig for å sikre en god og tillitsbasert ledelse at kontrollregimet ikke overskygger det ansvaret etaten har for å gjennomføre det storting og departement foreskriver.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Representanten legger noen premisser i spørsmålet som etter min oppfatning er feil. Generelt kan jeg si at jeg er veldig opptatt av tillitsbasert ledelse. Jeg er helt avhengig av at vi har ledere i alle deler av underliggende virksomheter og i departementet som kan lede basert på den tilliten de vises fra både statsråden og sine egne øvrige ledere. Jeg mener det er helt fundamentalt i enhver form for ledelse. Hvis en skal få kreativitet, fremoverlenthet, få folk til å stå i ansvaret sitt, løse oppgavene sine på en best mulig måte, er det én ting som er viktigere enn alt annet, og det er at de faktisk har tillit til å gjøre den jobben de har. Det betyr at det fra tid til annen vil skje glipper. Det betyr at det fra tid til annen viser seg at en burde fulgt opp styringssignaler på en grundigere og bedre måte. Det tror jeg rett og slett at vi må ha med oss. Så endres de rutinene som skal endres, som følge av at en oppdager at ting burde muligens vært gjort på en annen måte i enkelte sammenhenger.