Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-06-13:
Hensikten med det lovforslag som nå behandles, er å åpne for at fylkeskommunene kan velge mellom flere tilknytningsformer for sykehus. Den foreslåtte organisasjonsformen, fylkeskommunalt sykehusselskap, er et alternativ som vil bidra til en tydeligere ansvars- og rollefordeling mellom sykehuseierne og sykehusene. Sykehus er store og komplekse organisasjoner som fortløpende vil stå overfor krav til omstillinger, både ut fra nye behov og nye behandlingsmuligheter. Da er det viktig at ledelsen av sykehusene har ansvar for og nødvendige fullmakter til å gjennomføre tiltak som er nødvendige for å kunne levere tilfredsstillende sykehustjenester til alle. Ved at sykehusene gjøres til selvstendige juridiske og økonomiske enheter, vil dette ansvars- og fullmaktsforholdet bli klarere. Jeg legger også vekt på at dette vil legge til rette for bedre økonomistyring i sektoren. Fylkeskommunalt sykehusselskap vil være en egnet tilknytningsform også fordi den etablerer en god balanse mellom sykehusledelsens frihet til å ta beslutninger vedrørende driften av sykehusene og eierens, dvs. fylkeskommunens, behov for innsyn i og kontroll med driften. Den nye modellen vil med andre ord innebære klarere roller for de mange involverte aktører. Det legges til rette for at sykehuseieren kan konsentrere seg om overordnede spørsmål knyttet til rammer, prioriteringer og resultatkrav og kan slippe å være involvert i driftsspørsmål. Fylkeskommunen utøver sitt aktive eierskap gjennom selskapsmøtet, som velger styret, som igjen etter den nye modellen har ansvar for en tilfredsstillende organisering av sykehusselskapets virksomhet. Styret er tillagt ansvaret for at virksomheten drives i samsvar med fastlagte formål, vedtekter, budsjetter og andre retningslinjer vedtatt av selskapsmøtet. Det skal også sørge for at bokføring og formuesforvaltning er gjenstand for betryggende kontroll og føre tilsyn med ledelsen av sykehuset. Lovforslaget innfører på denne måten det jeg vil karakterisere som normale styrefunksjoner og tilhørende ansvar. Dette vil også bidra til å gi sykehusets øverste ledelse et klarere ansvar ved at dette blir avledet av styrets beslutninger med rapportering til styret. Jeg ser det som en fordel at det på denne måten etableres klare rapporteringslinjer mellom ledelse, styre og eier. Vel skjer dette under et overordnet politisk ansvar, men det er etter mitt skjønn en modell som ikke innebærer en direkte politisk styring av sykehusenes drift. Jeg har konstatert at komiteens flertall har trukket et enda klarere skille mellom sykehuseiers og styrets ansvar enn det var lagt opp til i proposisjonen, særlig når det gjelder bestemmelsene om selskapsmøtets myndighet og håndteringen av budsjettavvik. Endringene som er gjort, er godt i samsvar med intensjonene bak den nye modellen, og jeg mener det er positivt at det på denne måten gjøres tydelig at sykehusselskapets ledelse og styre har selvstendig ansvar, og at problemer som måtte oppstå, ikke automatisk skal flyttes over på eiernivå. Nye modeller løser i seg selv ingen problemer, men de gir nye muligheter. I samsvar med kommunelovens system står det den enkelte fylkeskommune fritt å velge om det fylkeskommunale sykehusselskapet skal tas i bruk. Men det er mitt håp at fylkeskommunene finner modellen aktuell, og at det etter hvert vinnes erfaringer med bruken av den. Det er fra enkelte hold tatt til orde for at offentlige sykehus burde omdannes til aksjeselskaper. Jeg skal ikke gå inn på alle sider ved spørsmålet om bruk av aksjeselskapsformen for offentlige sykehus, og jeg registrerer at det her foreligger ulike tilrådinger fra forskjellige deler av komiteen. Jeg vil imidlertid peke på at aksjeloven, som er spesielt utviklet for forretningsvirksomhet og er velegnet for det, har som grunnleggende prinsipp å begrense eierens ansvar. Dette er utvilsomt en fordel innenfor risikofylt forretningsvirksomhet, men jeg vil være skeptisk til å overføre et slikt prinsipp til offentlig sykehusdrift. Jeg understreker da også at det i dette ikke ligger noen avvisning av at de private sykehus organiseres som aksjeselskap. Men for det første er offentlig sykehusdrift ganske forskjellig fra forretningsvirksomhet, som har fortjeneste og avkastning på investert kapital som de avgjørende mål. Og for det andre mener jeg det er svært viktig nettopp å knesette prinsippet om et ubegrenset offentlig ansvar for sykehusdriften. På denne bakgrunn mener jeg at aksjeselskapsformen ikke er den egnede modell for de offentlige sykehusene. Jeg gjentar at jeg ser forslaget til ny lov om fylkeskommunale sykehusselskap som et viktig steg på veien for å skape klarere roller og ansvarsforhold og bedre økonomistyring i de offentlige sykehusene. I denne sammenheng tror jeg faktisk, i motsetning til Bertrand Russell, at politikerne gjør noe som både er riktig, nødvendig og mulig.