Svein Harberg (Høyre), 2011-10-20:
Kari Henriksen etterlyste flere på talerlisten, og det forstår jeg godt, for dette er en viktig sak. Så er det jo gjerne sånn i Stortinget at når det er stor enighet om sakene, er det ikke det store engasjementet. Men jeg har i hvert fall lyst til å takke for at dette blir løftet fram, for det er en viktig sak. Nå er det sånn at Kari Henriksen og jeg bor i samme landsdel, på det praktfulle Sørlandet, og der opplever vi dette som en konkret utfordring i hverdagen, og vi har det nært innpå oss. Jeg er oppvokst med en bestefar som levde sitt liv på sjøen, og det han lærte meg hele tiden, var at jeg måtte ha respekt for sjøens farer, og det måtte jeg ta med meg også når jeg skulle handle og bevege meg i forhold til andre sjøfarende. Det var de to viktige prinsippene. I dag står man på dekk i tredje etasje med blikket fast rettet på GPS-en, men der står det ingenting om at man skal ta hensyn til andre sjøfarende. Vi opplever stadig fartøyer på sjøen som oppfører seg på en måte som er direkte farlig for andre, og også for seg selv. Dette forplanter seg fra én generasjon til den neste, og plutselig er hele dette perspektivet om respekt for sjøens farer og andre sjøfarende helt borte. Det er flott at statsråden bekrefter at dette nå løftes som sak. Det setter vi veldig pris på. Jeg håper dette kan bli en sak der flest mulig involveres, og at så mange involveres at det faktisk blir en debatt i landet om det. For det er da vi virkelig får uttelling for sakene våre. Vi kan gjøre vedtak i det politiske miljø, sammen med dem som er mest involvert i disse sakene, men vi må løfte denne saken ut, for dette gjelder mange. Det har vært løftet fram mange ideer om tiltak, og det tror jeg er viktig. Jeg tror vi skal diskutere mange tiltak. Det er likevel ingen enkelttiltak som er avgjørende for hvordan dette skjer, men det som er avgjørende, er hvordan vi igjen kan innarbeide de gode holdningene. Det viktigste er å hindre uvettig adferd som gir ulykker, og som skaper disse situasjonene. Jeg er glad for at Kari Henriksen også var inne på dette med forebyggende arbeid, for samtidig som vi må gripe fatt i de voksne mennene, som det var sagt her, og som nok er en stor del av trusselen, så er det viktig å begynne med de unge og lære dem opp. Da er jeg glad for at det i budsjettet er påpekt at f.eks. Redningsselskapet skal videreutvikle og drive med opplysning og forebyggende sjøsikkerhetsarbeid. Utfordringen blir for så vidt, og det må jeg få påpeke, at Redningsselskapet nå går ut og varsler at de må redusere virksomheten sin på grunn av manglende bevilgninger. Så det er en utfordring som jeg også ber statsråden ta med, at det gripes inn fra flere andre felt. Han bør nok også involvere noen andre statsråder i prioriteringene her. Selv har jeg flere ganger påpekt den reduksjonen i polititjeneste på sjøen som vi har opplevd i vår landsdel på grunn av manglende ressurser, både til utstyr og til bemanning. Det er nå engang sånn at tilstedeværelse av politi gjør noe med adferden vår på sjøen. Derfor er det viktig at det følges opp også i disse budsjettkapitlene. Det håper jeg kan bli en del av de viktige signalene som kommer ut av det arbeidet som nå skal gjøres. Jeg håper statsråden sørger for at flest mulig miljøer blir involvert i debatten, at det ikke bare skjer med de sentrale som har dette som jobb, men at alle kan involveres – at politiske miljøer kan involveres, at ungdomsorganisasjoner kan involveres – på en slik måte at vi virkelig får jobbet med det holdningsskapende arbeidet. Vi er nødt til å sørge for at det igjen kan bli slik representanten her refererte fra sangen, at vi koser oss på sjøen, at vi gleder oss til å reise på sjøen, at vi ikke er bekymret når vi ser andre komme, og at vi også kan putre inn på kvelden uten å være redd for at ulykker skjer. Voksne må påvirkes, det må være en del av opplæringen og utdanningen, og organisasjonene som arbeider med dette, må sikres gode vilkår. Jeg gleder meg til denne saken får stor oppmerksomhet.