trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-05-24:
Jeg stiller mitt spørsmål til samferdselsministeren. Norsk luftfart preges for tiden av stor uro, uforutsigbarhet, streiker, sykdomsforfall, tilfeldig ferieavvikling, mangel på planlegging og trusler om trafikkstans og forsinkelser. Flypassasjerene kan ikke lenger være trygge på at flyene går når de skal, og de må møte opp flere timer før flyet skal gå, for å ha håp om å komme gjennom sikkerhetskontrollen. Få vektere på jobb skapte på nytt køer foran sikkerhetskontrollen på Gardermoen i går morges. Passasjerer mistet flyavgangen sin på grunn av kø i sikkerhetskontrollen, og flere ble så frustrerte og sinte at politiet måtte tilkalles for å roe ned folk. Mangel på vektere på jobb var grunnen, og ledelsen ved Oslo Lufthavn er redd for at de reisende må belage seg på flere dager med køkaos. Administrerende direktør ved Oslo Lufthavn, Nic. Nilsen, uttalte i går at han ikke kan garantere at det er slutt på problemene. Utfordringen med å skaffe nok vektere til sikkerhetskontrollen er ikke løst. Avinor og OSL er egne selskaper med egne styrer og egen administrasjon, og statsråden skal ikke styre den daglige driften i disse selskapene. Men samferdselsministeren er ansvarlig statsråd for norsk luftfart. Det er faktisk hennes ansvar at luftfarten fungerer som den skal. Statsråden er Avinors generalforsamling og skal påse at Avinor og OSL styres i tråd med Stortingets forutsetninger og på en måte som tilfredsstiller de reisendes behov. Samferdselsministeren er nødt til å få norsk luftfart i gjenge igjen. Alle vi som skal ut og fly fra en norsk flyplass, må kunne regne med at flyet går når det skal, at vi ikke hindres i å rekke flyet av lange køer, og at vi kommer dit vi skal i tide. Mitt spørsmål til ministeren blir da: Hvordan tenker statsråden å gjenopprette forutsigbarhet og tillit i norsk luftfart, og hva vil hun spesielt gjøre med den akutte mannskapsmangelen som i dag er ved sikkerhetskontrollen på Gardermoen?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-05-24:
Jeg takker statsråden for svaret. Men jeg vil gjerne bore litt mer i de problemene som luftfarten står overfor for tiden. Det er ikke tvil om at europeisk og norsk luftfart er i stor omstilling for tiden, og omstillingsprosesser krever styring. Lederen i Flygelederforeningen, Rolf Skrede, uttalte i gårsdagens VG: «Byttet av styreleder i Avinor viser nok en gang at vi har hatt rett i våre advarsler.» Han varsler en lys framtid uten streik, så lenge den nye styrelederen bare gjør som flygelederne sier. Deler statsråden Skredes tro på at det er byttet av styreleder som skal få orden på situasjonen i norsk luftfart? Er det slik at det nå er flygeledernes fagforening og ikke statsråden som skal styre luftfarten? Og mener statsråden at hun ved å skifte ut administrerende direktør og styreleder i Avinor har fullført løpet og gjort de nødvendige grep for å gjenopprette orden og tillit i norsk luftfart?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-05-24:
Nå snakker samferdselsministeren igjen mer om den forrige regjeringen. Det synes jeg er litt stusslig når man faktisk sitter i en flertallsregjering. I fjor var det slik at man satset 730 mill. kr på asfalt. I år er det 700 mill. kr på asfalt. Men så til spørsmålet. Bondevik II satset også mye på kollektivtrafikken i storbyene, fordi det er viktig for miljøet i byene, og det er viktig for framkommeligheten for næringslivet fra distriktene. I intervju med Transportforum bekrefter samferdselsministeren dette og sier at den forrige regjeringen fokuserte for mye på kollektivtrafikk, og at veisiden ble nedprioritert. Betyr det at vi i framtiden vil se at vei blir prioritert framfor kollektivtransport av Stoltenberg-regjeringen?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-05-24:
I desember i 2005, under en av de mange konfliktene i Avinor, uttalte samferdselsministeren til Aftenposten: Flygelederne har stor makt. Det er viktig at de ikke misbruker sin makt slik at de mister tillit blant ledelsen, eieren og folk flest. Samferdselsministeren gjentok for så vidt dette i sitt første svar. Hva vil statsråden gjøre for at det er hun som tar ledertrøya, og ikke flygelederne og deres organisasjon? Hvilke konkrete grep vil hun ta?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-05-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Internasjonal erfaring tyder på at enkle og oversiktlige billett- og takstsystemer fører til økt bruk av kollektivtrafikk. Det bidrar til at det blir enklere for publikum å reise, det er tidsbesparende og publikumsvennlig. Bondevik II-regjeringen la mye arbeid i å gjennomføre såkalt elektronisk billettering. Hvordan vil den nye regjeringen følge opp det viktige arbeidet?»
Borghild Tenden (Venstre), 2006-05-24:
Jeg takker statsråden for svaret. Kontant betaling forsinker daglig kollektivtrafikken i folks travle hverdag. Jeg er selv kollektivbruker og er vitne til det hver dag. Store sedler skal veksles, og passasjerene blir stående i kø, noe som virker både gammeldags og tungvint i vår elektroniske verden. I Oslo og i Akershus er dette et veldig stort problem. Det kommer ikke på plass. Kan statsråden gjøre noe for å hjelpe Oslo og Akershus med dette?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-05-24:
Jeg takker igjen for svaret. Samordnet kollektivtransport, SKØ, ble etablert i januar 2004. Dette er et svært viktig organ for å løse kollektivutfordringene i østlandsområdet og vil også være det i forbindelse med elektronisk billettering. Mitt første oppfølgingsspørsmål er: Er samferdselsministeren enig i det? Og det andre er: Hvor aktiv vil hun være i dette viktige organet for bl.a. Oslo og Akershus?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-24:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til barne- og likestillingsministeren, som også har ansvaret for forbrukersaker. Samarbeidsregjeringa satte ned et utvalg som heter Nyborg-utvalget, som hadde mange forslag når det gjelder å begrense reklame knyttet til barn og unge, bl.a. regler når det gjelder reklame i skolen. Som stortingsrepresentant var statsråden veldig engasjert i dette, så engasjert at hun i april i fjor stilte spørsmål i denne salen angående framdriften i Nyborg-utvalget. På en konferanse som ble avholdt i desember, hadde statsråden også et stort engasjement for å begrense reklame overfor barn og unge. Ifølge Dagsavisen uttalte statsråden bl.a.: Skolen skal være en arena der man slipper kjøpepress. Skolen skal være reklamefri. Jeg har fått tildelt et hefte om Ibsen som heter «Ibsen i vår tid». Det har en forside som viser Ibsen sende sms-er. Heftet er fullfinansiert av DnB NOR, og har en masse lenker til DnB NORs introprogram. Heftet åpner med et forord av statsråd Giske i din regjering. Mitt spørsmål er om statsråden syns det var særlig klokt, om det er en slik type reklame hun ser for seg skal være greit. Hvor går da grensen for hva slags reklame statsråden synes er greit? Da du stilte spørsmål til statsråd Clemet om oppfølging av Nyborg-utvalget, avsluttet du med, etter svaret fra Clemet: Dette er flott. Så egentlig er spørsmålet mitt til statsråden om hun, da hun så oppslaget med hr. Giske, tenkte: Dette er flott.
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-24:
Jeg takker statsråden. Jeg synes det er et godt engasjement statsråden har på dette feltet, som jeg også deler, og som jeg håper man finner en fornuftig håndheving av. Statssekretær Øverland i Kulturdepartementet sier i Aftenposten i dag på spørsmål om hun mener at dette burde være lovlig eller ikke, at «nå er det ikke noe slikt forbud» i dag. Da er spørsmålet mitt til statsråden – gjennom presidenten, selvfølgelig – hvorvidt det kunne vært tenkelig å få en fortgang i oppfølgingen av Nyborg-utvalget, og om det kunne tenkes at man fikk til et slikt forbud, ettersom det er tydelig at ikke alle statsrådene deler denne statsrådens engasjement.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
For det første har jeg lyst til å si at jeg skjønner egentlig godt at representanten benytter seg av muligheten til å stille et slikt spørsmål. Før jeg svarer på det konkrete spørsmålet, har jeg lyst til å si at når vi snakker om forbrukerpolitikk, er det viktig å ta utgangspunkt i barnas situasjon. Vi vet at utviklingen i vårt samfunn har vært slik at stadig flere barn og unge opplever et økt kommersielt press, der vi også opplever at det er mange som ikke klarer å henge med på kjøpekarusellen, og det medfører store problemer for svært mange. Når diskusjonen i Stortinget gjelder barnefattigdom og hvordan vi kan gjøre konkrete ting for å hjelpe de fattige barna, tror jeg også det er viktig at vi tar med oss dette perspektivet. Derfor har jeg vært svært engasjert i at der barn og unge er, skal vi ha noen reklamefrie soner i vårt samfunn, og jeg mener at skolen skal være en slik arena. Når det gjelder det konkrete spørsmålet om DnB NOR og forordet i den konkrete boken, må jeg være ærlig og si at jeg kjenner ikke helt bakgrunnen for at kulturministeren gav sitt bidrag der. Jeg regner med at representanten også vil stille kulturministeren det spørsmålet. Men Regjeringen er opptatt av at vi skal ha en reklamefri skole i fortsettelsen, og vi ønsker ikke å endre politikk på det feltet i framtiden.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg kan forsikre om at Regjeringen har et sterkt engasjement for at vi skal ha en reklamefri sone i skolen. Det vil være uaktuelt for denne rød-grønne regjeringen å innføre et nytt regime. Vi så at det var ganske sterk flørting fra den forrige regjeringens side for å innføre en del reklame i skolen. Vi så også at det var en del uenighet mellom de ulike regjeringspartiene på det feltet. Jeg tror jeg og representanten har samme syn, og da får vi prøve å alliere oss på en god måte, slik at vi i framtiden kan ha noen reklamefrie soner for barna våre.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg mener faktisk det vil være en fullstendig fallitterklæring hvis vi i vårt land kommer dit hen at vi er nødt til å finansiere lærebøkene til barna våre med reklamepenger. Vi slår oss på brystet gang på gang og sier at vi har verdens beste land å bo i. Det er nettopp fordi vi har vært villig til også å regulere markedskreftene. Det handler om forbrukerpolitikk, og det handler om barnas beste. Hvis vi ikke skal ta alvorlig bl.a. det Nyborg-utvalget sier om det kommersielle presset mot barn og unge, ja da blir jeg bekymret også som barneminister. Vi har også sett at det er markedsaktører selv som gir uttrykk for det samme. Vi så at de som satt og deltok i Nyborg-utvalget, gav uttrykk for akkurat det samme som det vi gir uttrykk for her. Så har jeg lyst til å si at Regjeringen har sittet noen måneder, og jeg kan love at vi kommer til å utkvittere og levere. Man la oss nå få lov til å legge fram et statsbudsjett. Vi har lagt fram et revidert nasjonalbudsjett, men la oss nå få legge fram et statsbudsjett til høsten.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg har lyst til å si at slik vår mediehverdag er, er det vel ingen som tror at en kan beskytte barn og unge fullstendig mot reklame. Desto mer viktig er det at vi lærer våre barn og unge hvordan en faktisk skal klare å forholde seg til den reklamen en får inn i stuen sin. Vi opplever også en stadig tøffere hverdag, og jeg synes at opposisjonen kanskje ikke tar nok innover seg den utviklingen vi har hatt, der det er et stadig sterkere press. Det vil være ulik type informasjon som tilflyter vår skoleungdom på en god måte – selvfølgelig vil det være det – men vi må hele tiden evne å trekke opp noen grenser for det kommersielle presset som går hen imot skolegården. Der er jeg fullstendig klar over at borgerlige, konservative partier er mer opptatt av markedskreftene enn hva denne regjeringen er, som faktisk er opptatt av barnas beste og av å beskytte dem.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg må bare få lov til å si at nå skjønner jeg ikke helt hva representanten hentyder til. Jeg føler at jeg har hatt en meget konsekvent linje i disse spørsmålene, både i dag og i opposisjon, i motsetning til Kristelig Folkeparti, som tydeligvis leter etter identiteten sin om dagen og flørter litt både her og der. En kan gjerne ta en diskusjon på det. Men jeg har lyst til å forsikre om at mitt engasjement har vært helt likt når det gjelder det kommersielle presset overfor barn og unge, og Regjeringen vil ha barnets beste som utgangspunkt også når vi diskuterer dette i fortsettelsen.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Først har jeg lyst til å ta avstand fra den tilnærmingen representanten hadde. Jeg tror jeg gjorde ganske grundig rede for mitt syn. Det viktige er jo at vi klarer å ha på plass kriterier for kvalitet, som gjør at vi sikrer disse barna det beste, og ikke at vi skal gi noen private eiere store muligheter til profitt uten at disse barna faktisk får levert tjenestene. Det er slik at til sjuende og sist er det fellesskapets midler vi bruker til å betale disse institusjonsplassene, og derfor hadde jeg egentlig både trodd og håpt at også de borgerlige partiene var opptatt av den tilnærmingen til disse spørsmålsstillingene. Jeg tror nok at markedet kan fungere på en utmerket måte når det gjelder å regulere både kostnader, etterspørsel og kvalitet på mange områder. Men jeg er litt mer usikker på om markedet egner seg til å regulere institusjoner for barnevernsbarn. Tvert imot så har vi sett at det har vært mange eksempler opp gjennom årene på at vi ikke har klart å levere på den måten vi skulle.(Presidenten klubber.) Derfor er Regjeringens utgangspunkt … (Presidenten klubber.)
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg har lyst til å si meg enig med representanten i at det er viktig at vi bygger opp en god kvalitet ved institusjonene våre. Vi må også ha en utdanning for dem som jobber med de svakeste barna, som gjør at vi sikrer dem et godt tilbud. Slik sett har det skjedd svært mye på dette feltet. Jeg var seinest i går i Stjørdal og åpnet en ny institusjon som nettopp skal følge opp og ta vare på ungdom med atferdsproblem på en helt ny måte, der en går mye mer grundig inn i forprosess. Vi har behandling, og vi har også ettervern med tett oppfølging fra nærmiljøet. Så det er metoder som er under utarbeidelse, og derfor er det viktig – jeg ser at taletida løper ut – at staten på et vis har styring med denne viktige sektoren. Samtidig har jeg lyst til å utkvittere helt på slutten med at selvfølgelig skal vi ha gode private initiativ på dette feltet, og der mener jeg at vi har en god historie bak oss. Men de som bryter godkjenningsforskriftene, har ikke livets rett til å drive en slik type behandlingstilbud for disse barna.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Fremskrittspartiet har programfestet gratis skolemateriell. Jeg har registrert at også Regjeringen har lovet dette, men at man har trøbbel med å levere. Vi ser ikke noen konturerer verken i budsjettet eller i revidert nasjonalbudsjett. Dette er et av mange områder hvor denne regjeringen ikke leverer. Tidligere i dag har vi sett at man ikke gjøre det på veisektoren. Når man ikke kan levere på et politisk område, bør man ikke da tenke nytt? Fra Fremskrittspartiets side er vi ikke negative til å supplere med reklamefinansierte bøker. Vi vil gi statsråd Giske ros for at han har deltatt i denne reklamefinansierte publikasjonen. Mitt spørsmål til forbrukerministeren er: Hvordan kan det være så ille for norske elever, som utsettes for reklame overalt i samfunnet ellers, og som har blitt klart flinke til å selektere og se hva som er reklame, og hva som ikke er det, at man f.eks. får en lærebok som den jeg har her, hvor man har 100 sider med skikkelig lærestoff, og så har man da 15–20 bedriftspresentasjoner bakerst i boken? Man får den altså gratis.
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-24:
Jeg forstår av statsrådens engasjement at hun har sterke motforestillinger mot at barn på noen måte skal utsettes for reklame – også fra en bank, som vel kanskje ikke må oppleves som en veldig aggressiv aktør i forhold til barns forbruk. I 2008 er det Wergeland-år. Wergeland skrev vakre ting for barn som jeg tror det vil være en god idé å revitalisere for vår tid. Hva nå om en bank fant ut at den ville gi alle barn i førskolealder – kanskje særlig dem som var på barnevernsinstitusjoner, et felt som faktisk ligger innenfor statsrådens område – en eventyrbok eller en diktsamling med Wergelands best kjente barnerim? Ville statsråden motsette seg dette? I så fall ville hun kanskje komme opp med et forslag om at hennes departement og Kulturdepartementet kunne gå sammen om å betale en slik gave til en generasjon av norsk barn.
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-24:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til barne- og likestillingsministeren: «Statsråden har varslet tiltak for å få til et bedre barnevern. Herunder foreslås å bygge opp igjen statlige institusjoner, angivelig fordi de private institusjonsplassene, ifølge statsråden, er for dyre og for dårlige. Hvilken dokumentasjon støtter statsråden seg her til, mener statsråden at offentlig drift og eierskap er en garanti for bedre kvalitet til lavere pris, og ser statsråden at private barnevernsinstitusjoner også bidrar til et mangfold som kan ha positiv virkning på det totale tilbud?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-24:
Jeg vil gjerne takke statsråden for svaret, og jeg merker meg at hun sier at det også er mye bra innenfor det private barnevernet. Det er jeg helt enig i. Jeg har allikevel noen kommentarer til statsrådens svar. Det ser jeg i lys av at statsråden svært ofte flagger en ganske kritisk holdning til det private nærmest på prinsipielt grunnlag. Disse tre grunnene til at man skulle bygge ut det offentlige, vil jeg gjerne kommentere. Det ene gikk på utnyttelsen av kapasitet. Hvis det er slik at det er kapasitetsoverskudd, skulle det vel ikke være noe stort behov for å bygge mange nye institusjoner. Når det gjelder den statlige kompetansen, og at det er viktig, er jeg enig i det. Selvfølgelig er det viktig at man har statlig kompetanse, men det er også viktig at staten opptrer på en måte som gjør at den nyttiggjør seg den kompetansen som er i de private institusjonene. Det er viktig at det ikke oppfattes som et motsetningsforhold. Til det siste om at man skal bygge opp et statlig tilbud for at de private ikke skal bli monopolister, vil jeg si at i så fall er det viktig at de statlige og de private opererer på like vilkår.
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-24:
Jeg er enig i statsrådens utgangspunkt. Det er klart at det viktige er at man får levert tjenesten. Det er viktig at man levert et godt tilbud til barna. Da tror vi at det kanskje er minst like viktig å bygge opp kompetansen innenfor det offentlige, slik at det offentlige er en god kjøper, en god kontrollør og en god representant på vegne av barna. Da er det et viktig fokus, kanskje viktigere enn akkurat om hvorvidt institusjonene er offentlige eller private. Jeg håper at statsråden også vil sette inn ressurser på akkurat den delen av arbeidet. Når det kommer til det at i det øyeblikket man snakker om private institusjoner, snakker man om profitt, vil jeg minne om at det er svært mange innenfor det private området, som statsråden også var inne på innledningsvis, som arbeider på ideelt grunnlag. Jeg kan heller ikke se at det nødvendigvis er noen prinsipiell motsetning mellom profitt og kvalitet. Det viktige er mangfold, at vi har et mangfold av barnevernstilbud som kan stimulere dette området, gi god kvalitet og være et dynamisk område som høster erfaring fra hverandre.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Mitt spørsmål går til statsråd Åslaug Haga. Kommunalministeren har kommet med noen saftige løfter på vegne av kommunene for kommende år, særlig innenfor skole og eldreomsorg. Det er lett å komme med løfter, særlig på vegne av andre. Men hvordan kan statsråden vite at kommunestyret i samtlige 431 kommuner vil satse på eldreomsorg og skole, når Regjeringen heller ikke i kommuneproposisjonen for 2007 legger opp til å øremerke penger til viktige nasjonale velferdsoppgaver? Statistisk sentralbyrå slår fast i en rapport at kommunene prioriterer prangende kulturhus og mer administrasjon når de får økte frie inntekter. Det som ifølge SSB nedprioriteres, er nettopp skole og eldreomsorg. Rapporten går faktisk så langt at den sier at kommunenes satsing på grunnskole, pleie og omsorg ser ut til å være uelastisk i forhold til inntektsendring. Det betyr i klartekst at én ekstra krone i overføringer fører til null ekstra satsing på kommunale bevilgninger til velferd. Selv om Regjeringen legger opp til en inntektsvekst på 2 milliarder kr til kommunene, er vi altså ikke garantert bedre velferd. Det er med andre ord kun Fremskrittspartiets forslag om øremerking og stykkprisfinansiering som vil garantere bedre velferdstjenester. Kanskje det er på tide at Regjeringen også innser at ikke alle utfordringer i samfunnet kan løses med å øke budsjettpostene. Mitt spørsmål til statsråden er om Regjeringen bevisst fører folk bak lyset, eller om det er slik at statsråden faktisk ikke har lest rapporten «Inntektselastisiteter for kommunale tjenester» fra perm til perm?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Det som sies her fra statsråden, er jo åpenbart feil. Gjennom en stykkprisfinansiering av viktige velferdstjenester vil vi sørge for at det er behovet for tjenesten som er avgjørende for utbetaling, ikke slik som det er i dag, statistiske modeller som er rimelig kompliserte og håpløse å forholde seg til. I Nationen, som jeg er sikker på at statsråden leser daglig, var det nylig en artikkel som slo fast at fremskrittspartikommuner faktisk er de kommunene i landet som satser mest på eldreomsorg. Dessverre har vi ingen garantier for at kommuner styrt av andre partier, gjør det samme. Tvert om: Det tyder faktisk mer på at det er kultur for de få som prioriteres, fremfor velferd for folk flest. Hvis kommunalministeren er mer opptatt av å øke overføringene til kommunene over statsbudsjettet enn å sørge for at pengene blir brukt riktig, hvorfor kommer da Regjeringen med så offensive løfter på vegne av kommunene i Norge?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-05-24:
Regjeringen har bevilget mer penger til kommunene og varslet at opptrappingen fortsetter, og det synes Kristelig Folkeparti er bra. Men Regjeringen har svært store ambisjoner om hva pengene skal rekke til, og alle regjeringer må forholde seg til det faktum at pengene bare kan brukes én gang. Vi ser nå i kommuneproposisjonen at det er lagt føringer: 2 000 nye årsverk, noe som er sterkt ønsket, skal en kunne betale kostnadene med, NAV-reformen skal kunne betales, og det at man får flere elever i videregående skole, skal betales. Det kan nesten synes som om ambisjonene er noe store, og jeg vil gjerne ha en kommentar på det. Legger man for store føringer, vil handlingsrommet for lokalpolitikerne igjen bli lite. Kristelig Folkeparti har tro på lokaldemokratiet, men det må være et økonomisk handlingsrom hvis en skal ha noen penger å bestemme over. Til slutt: Kristelig Folkeparti vil svært gjerne være med på de politiske prioriteringer som skal gjøres når en skal lage et nytt inntektssystem. Regjeringen har sagt at de vil ha oss med når det gjelder noe så viktig som et nytt inntektssystem, og vi vil gjerne være med i utvalget.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-05-24:
Kristelig Folkeparti ønsker en regionsreform. Vi ønsker en reform som fører til at store oppgaver som samferdsel, miljø, helse og næringsutvikling kan løses på en bedre måte enn i dag. Vi ønsker en reform som handler om at det skal flyttes makt fra Oslo og ut nærmere folk, og at oppgavene skal underlegges folkevalgt styring. For Kristelig Folkeparti er det viktig at det blir en demokratireform, dvs. at oppgavene kommer under folkevalgt styring og nærmere der folk bor. For å løse disse oppgavene må en ha større regioner enn de fylkene vi har i dag. Det har vært en del uro knyttet til akkurat dette spørsmålet. Om en ikke skal ha så store regioner som det blir sagt i dag, er det sagt fra statsråden og i Soria Moria-erklæringen at en skal ha sterke regioner. Og avgjørende for å få til en styrke må vel være størrelsen på disse. De må være større enn de fylkene vi har i dag, nettopp for å få store oppgaver under folkevalgt styring.
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-05-24:
Statsråden har vært innom dette med velferd i kommunene tidligere i denne sekvensen. Hun uttalte i går bl.a. at man ønsket å satse på flere kommunale bygg, noe som jeg synes er bra. Rapporten som statsråd Haga nevner, viser at det ikke bare er de bostedsløse i storbyene som sliter, veksten i antall bostedsløse er størst i småkommunene. Statsrådens partifelle Anne Enger Lahnstein innførte begrepet «Forskjells-Norge» på denne situasjonen. Hva vil statsråden gjøre for å minske forskjellene mellom distriktene og de store byene? Det eneste grepet, tiltaket, vi så langt har sett at Regjeringen har lagt opp til i forhold til bostedsløse på bygdene, er muligheten til å innføre eiendomsskatt.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Statsrådens samarbeidspartier og flere av hennes kollegaer er tydelig splittet i synet på dette med regioner. Det kommer også tydelig fram i dagens VG. Dersom «det ikke er vilje til å ha tre forvaltningsnivå med tilstrekkelig makt og myndighet, bør vi kun ha stat og kommune», sier Sverre Myrli, leder i Akershus Arbeiderparti. «Et «halvhjertet» regionnivå er ikke et alternativ(…) den eneste endringen er at vi får litt større fylker», sier også stortingsrepresentant Myrli. (…) Hvorfor er kollegaene til statsråden så skeptiske? Bør ikke statsråden sørge for at det her kommer klare og entydige signaler vedrørende dette viktige samfunnsspørsmålet, som berører så mange, og ikke signaler som spriker i alle retninger? Vi trodde at vi skulle ha en forutsigbarhet da vi fikk denne nye regjeringen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til utenriksministeren, som jeg forstår vil bli besvart av utviklingsministeren: «I den senere tid er det avdekket økende undertrykkelse av kurdere i Tyrkia. Blant annet er barn blitt fengslet i Diyarbekir, og demokratiske rettigheter er innskrenket. Vil utenriksministeren ta disse forholdene opp med Tyrkia?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
Jeg vil takke for svaret, og er naturligvis enig i at det er viktig med en bred dialog med Tyrkia. Jeg synes det er viktig med dialog ikke minst på grunn av den rollen Tyrkia kan spille nettopp som brobygger mellom Europa og den islamske del av verden. Nå er det slik at vi møter Tyrkia bl.a. i NATO, og Tyrkia er en viktig alliert. De har også søkerlandstatus i forhold til EU, og EU har i mange sammenhenger vært veldig opptatt av nettopp menneskerettighetssituasjonen forut for den statusen. Også Europarådet har vært opptatt av situasjonen i Tyrkia i årevis. I forhold til de multilaterale institusjonene som vi møter Tyrkia i – og det gjelder kanskje særlig NATO, også fordi vi har en felles interesse i NATO som utenforland, men medlem av NATO for øyeblikket – er det slik at utviklingsministeren eller Regjeringen også vil ta disse sakene opp i de multilaterale foraene?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2006-05-24:
La meg først si at jeg er veldig enig i at den søkerprosessen har hatt en positiv effekt på Tyrkia. Det tror jeg er helt riktig. Det er likevel urovekkende nå, og vi har fått opplysninger både fra kurdere i Oslo og fra grupper som har kommet opp og besøkt utenrikskomiteen, om at det som har skjedd i Diyarbekir, faktisk er den største uroen i Tyrkia de siste ti årene. Da uroer det meg at vi kanskje har en set-back i forhold til den positive utviklingen som har vært. Massearrestasjoner av barn – jeg tror det var 80 stykker – er jo helt uakseptabelt. Jeg er derfor veldig glad for at UD følger denne saken nøye, og tror at Norge også i forhold til den positive rollen vi spilte når det gjaldt søkerlandstatus i forhold til EU for Tyrkia, kan bidra, dersom man har en dialog med Tyrkia og setter litt press bak det.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Den kurdiske separatistbevegelsen PKK opphevet sin ensidige våpenhvile i fjor, noe som har vært en del av bakgrunnen for de siste måneders stadige sammenstøt mellom PKK-aktivister og sikkerhetsstyrker. Situasjonen var, som Marit Nybakk kom inn på, særlig kritisk i Diyarbekir i slutten av mars. Gatekamper mellom demonstranter og sikkerhetsstyrker førte til mange drepte, og flere mindreårige ble anholdt og sitter angivelig fortsatt fengslet. Utenriksdepartementet følger denne situasjonen meget nøye. Også flere norske frivillige organisasjoner følger menneskerettighetssituasjonen i Tyrkia og har nær kontakt med Utenriksdepartementet og den norske ambassaden i Ankara om disse spørsmålene. Utenriksdepartementet er ikke kjent med at det er innført innskrenkninger i de formelle demokratiske rettighetene i Tyrkia. Det er imidlertid en kjensgjerning at det diskuteres en ny terrorlov i parlamentet, og at denne er omstridt i denne sammenheng. Det tyrkiske rettsapparatet undersøker nå hva som har skjedd i forbindelse med uroen i Diyarbekir. Utenriksdepartementet vil følge nøye med på hvordan det tyrkiske systemet håndterer dette. Norge har de senere år lagt vekt på en bred dialog med Tyrkia, en dialog som omfatter sikkerhetspolitikk, Europa-politikk, næringslivsspørsmål og menneskerettighetsspørsmål. Kritiske forhold knyttet til menneskerettighetene og til demokrati tas opp regelmessig, og det vil vi fortsette med. Enkeltsaker følges opp bl.a. med tilstedeværelse under rettssaker. Norge har vært observatør ved flere rettsmøter under en straffesak mot kurdiske barn anklaget for å ha brent det tyrkiske flagget. Rettssaken mot barna i Mersin har vist at selv om Tyrkia har ny straffelov mer på linje med europeiske standarder, er det fortsatt mangler knyttet til rettspraksis. Norsk og annet internasjonalt nærvær under rettsmøter påvirker de lokalt ansvarlige i riktig retning. Norge har støttet flere menneskerettighetsprosjekter i Tyrkia, også med kurdere som målgruppe, og vil fortsette med dette. Tyrkias potensial som brubygger mellom Vesten og den islamske verden gir perspektiver og muligheter som må utnyttes. Men da blir det viktig at den kurdiske delen av befolkningen føler sine interesser ivaretatt, og at konflikten i den delen av landet løses med fredelige og ikke-voldelige midler.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
I hvert fall gir jo disse mange multilaterale foraene anledninger til å ta opp dette med tyrkiske myndigheter i tillegg til i bilaterale samtaler på statsrådsnivå og gjennom vår ambassade i Ankara, så de multilaterale sammenhengene gir slike muligheter. Hvis man ser saklig på det, er det jo ingen tvil om at det som har påvirket rettsstandarder og demokrati mest i Tyrkia, er prosessen med søknad om medlemskap i EU, som helt åpenbart har bidratt til at rettsstandarder og demokrati, også med mindretallsbeskyttelse for kurdere, har tatt vesentlige skritt framover. Nå er det også i den prosessen kommet fram motkrefter i den senere tid i form av motstand mot tyrkisk medlemskap i EU, og også motstand mot en del av de kravene som Tyrkia blir pålagt som en del av søkeprosessen. Men det kan vanskelig være tvil om at så langt har denne søknadsprosessen hatt en veldig vesentlig positiv påvirkning på Tyrkia, og totalt sett har Tyrkia vært inne i et spor som har gått i en demokratisk retning de siste årene.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
La det ikke være det minste fnugg av tvil om at Utenriksdepartementet, utenriksministeren og jeg selvsagt er helt enig med Marit Nybakk i at arrestasjon av barn er uakseptabelt, og at vi vil følge veldig nøye med på hva som skjer i så måte. Det er klart at tilbakeslag skal vi følge nøye med på og se om Norge kan påvirke for å hindre det. Men hvis man ser det i et stort perspektiv, har Tyrkia over tid de senere år gått i en klart demokratisk retning, og interessant nok også under ledelse av et parti som hadde utspring i islamistiske krefter i Tyrkia, og som Vesten jo på 1990-tallet ønsket å isolere og ikke ha noe med å gjøre – jeg husker vi hadde debatter om det her i Stortinget også – men som så kom til makten, og har bidratt, sammen med prosessen om EU-medlemskap, til en demokratisering av Tyrkia. Men som Marit Nybakk er inne på, vi skal være veldig på vakt mot tilbakeslag og følge nøye med på hva som skjer, og bidra fra norsk side til å skape oppmerksomhet og interesse og dermed forhåpentligvis ha en positiv påvirkning på det som skjer.
Martin Engeset (Høyre), 2006-05-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Direktoratet for naturforvaltning har sendt et forslag til revidert forskrift om hold og oppdrett av vilt ut til høring. Dette forslaget vil gripe direkte inn i mulighetene til trening og jakt av jakthunder gjennom å innføre et forbud mot utsetting av vilt. Fordi bestanden av rapphøns og fasan ikke er bærekraftig, vil dette bety slutten på jakt på disse artene. Forslaget har vakt stor bekymring hos fuglehundklubber. Vil statsråden ta denne bekymringen på alvor og la være å innføre et forbud mot utsetting av vilt?»
Martin Engeset (Høyre), 2006-05-24:
Jeg takker statsråden for svaret. Når er det slik at fasan har forekommet i norsk natur siden 1870-tallet, og rapphøns var første gang beskrevet i Norge i 1733, ifølge «Jegeren»s oppslagsverk. Mitt spørsmål til statsråden er: Kjenner statsråden overhodet til noen tilfeller der det er overført sykdommer fra disse oppdrettede og lovlig utsatte artene?
Martin Engeset (Høyre), 2006-05-24:
Det får vi virkelig håpe, for ved revisjonen av viltloven i 1993 uttalte den aktuelle stortingskomiteen at oppdrett av vilt kunne innebære en viktig næringsutvikling i distriktene, og bad om at dette ble ivaretatt ved utarbeidelsen av forskrifter. Dette forholdet er minst like aktuelt i dag som det var for 12–13 år siden, og jeg vil oppfordre miljøvernministeren til også å bringe inn de landbruksmessige vurderingene i dette arbeidet og sørge for at de næringsmessige forhold for landbruket knyttet til denne virksomheten kommer med i betraktningen.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Utgangspunktet for spørsmålet er en forskrift om hold og oppdrett av vilt som ble fastsatt av Direktoratet for naturforvaltning 15. februar 1999. Direktoratet har nå satt i gang en revisjon av forskriften, bl.a. for å følge opp våre forpliktelser etter konvensjonen om biologisk mangfold når det gjelder spredning av fremmede organismer. Direktoratets forslag til revidert forskrift er ute på høring med høringsfrist 5. juli i år. I tidligere forskrifter har utsetting av vilt vært tillatt for visse arter og på visse vilkår. Direktoratets forslag til revidert forskrift innebærer at slik utsetting ikke lenger tillates. Utsetting av vilt har i første rekke vært utsetting av vilt for jakt eller for å trene fuglehunder. Direktoratet er kjent med at utsetting av hønsefugl, som f.eks. fasan og rapphøne, har foregått i mange år, og at aktiviteten i noen områder også har hatt et visst omfang. På bakgrunn av dagens kunnskap om potensielle skadevirkninger finner direktoratet ikke lenger grunnlag for at denne virksomheten skal kunne fortsette. Fasan er en fremmed art i Norge. Når det gjelder rapphøne, er den naturlige, stedegne bestanden trolig svært fåtallig, og arten er plassert i høyeste truethetskategori i den nasjonale rødlista for truede arter. Rapphøne er å regne som en fremmed art dersom den settes ut i områder der den ikke forekommer fra før. Dette følger av viltloven § 47. Direktoratet har i høringsbrevet pekt på den store oppmerksomheten de senere årene omkring potensielle skadevirkninger av fremmede arter i naturmiljøet. I tillegg har direktoratet vist til at det er en reell risiko for at vilt i oppdrett kan være bærere av smittsomme sjukdommer som kan spres til viltlevende bestander av samme art eller beslektede arter. Myndigheten til å fastsette forskrifter om hold og oppdrett av vilt er delegert til Direktoratet for naturforvaltning. Etter at høringen om forskriftsrevisjonen er gjennomført, vil det være opp til direktoratet å foreta den endelige avveiningen av ulike hensyn når den nye forskriften fastsettes.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Jeg må nok innrømme at jeg personlig ikke kjenner til tilfeller av spredning av sjukdommer, men jeg synes det er viktig å understreke at det er Direktoratet for naturforvaltning som har fått fullmakt til å fastsette forskriften, og at direktoratet nå er midt inne i en høringsrunde. Når høringsrunden er over 5. juli, skal den endelige forskriften fastsettes. Jeg er helt trygg på at direktoratet vil la alle innspill fra ulike høringsinstanser ha betydning for de konklusjonene som direktoratet så vil trekke.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Alle ulike sider ved en sak vil bli belyst når endelige beslutninger skal fattes. Jeg har også lyst til å understreke at det er viktig kontinuerlig å skaffe seg ny kunnskap om et område, og et av de nye områdene som vi har sett det som nødvendig å ha økt fokus på, er nettopp føre var-prinsippet når det gjelder naturforvaltning og utsetting av vilt. Det er et perspektiv som kanskje er litt annerledes i dag enn for noen år tilbake, og hvor det er helt påkrevd at vi tar ekstra ansvar for å være sikre på at vår forvaltning resulterer i gode miljøhensyn.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Jeg ønsker å stille finansministeren følgende spørsmål: «Hedmark er svært avhengig av lastebilnæringen for at samfunnet skal fungere og folk kunne bo og arbeide ute i distriktene, men en stadig økende drivstoffpris, avgifter og konkurranse fra Øst-Europa gjør at lastebilnæringen sliter. Hva vil statsråden bidra med for at denne næringen kan få rammevilkår som er til å leve med, og dermed kunne yte de tjenester distriktene er avhengig av?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Jeg takker statsråden for svaret, som vel ikke var en lovnad om bedre tider for lastebilnæringen, i hvert fall ikke slik jeg vurderer svaret. Hedmark er kanskje det fylket i landet som er mest avhengig av en fungerende lastebilnæring. Uten mulighet til sjø- eller lufttransport er det kun jernbane og vei som er alternativet, og med en svært spredt bosetting sier det seg selv at lastebilen utgjør hoveddelen av transporten. Spesielt gjelder dette tømmertransport og selvfølgelig landbruksrelaterte produksjonsvarer. Ellers er alle i fylket som lever av å transportere varer og som produserer varer, avhengig av nettopp lastebilen. Derfor er vi så avhengig av at de som kjører lastebil, har rammevilkår som gjør at de får en anstendig lønn i forhold til investeringer og arbeidstid. Ser statsråden at enkelte fylker er svært avhengig av at denne næringens rammevilkår er akseptable? Dette handler jo om god distriktspolitikk med og for levende bygder.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-05-24:
Jeg takker statsråden nok en gang for et svar. Det er klart at i og med de avgiftene som er i dag, og med den dårlige lønnsomheten, har vi en forholdsvis gammel lastebilpark i Norge. Det var Øst-Europa som hadde den dårligste parken før, men de har nå faktisk mye nyere og bedre biler enn oss. Hvis ikke vi klarer å fornye vår bilpark, klarer vi heller ikke å få biler som bruker mindre drivstoff, som er mer effektive, altså med større kapasitet, bedre arbeidsmiljø, etc., etc. Det er bl.a. det dette handler om. I Hedmark er lastebilnæringen den næringen hvor man har den nest største etterspørselen etter mer arbeidsfolk. Det er 100 personer som man ønsker skal kjøre lastebil. Det er kun ett yrke der man ønsker flere, og det er tømreryrket, med 150. Men det er usikkert å begynne i lastebilnæringen, og derfor ønsker ikke så mange å begynne i den, dessverre. Med et varsel om 15 kr literen for drivstoff, f.eks., er det klart at da er man skeptisk, og jeg ser ikke bort fra at vi vil få en slik aksjon som vi hadde for seks år siden, da lastebilnæringen sa at nå er nok nok. Og det må statsråden ta inn over seg.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Jeg vil begynne med å si at næringens rammevilkår påvirkes av en rekke forhold. Avgiftene, som er mitt ansvarsområde, er selvfølgelig en sentral del, men i tillegg til dem vil også det generelle nivået på oljeprisen og ikke minst lønnsnivået i Norge ha betydning for transportnæringen, som representanten Bredvold spesielt henviser til i sitt spørsmål. Det er vel kanskje særlig når det dreier seg om lønnsnivået at disse østeuropeiske konkurrentene til norsk lastebilnæring har andre regler. Jeg vil konsentrere mitt svar om de avgiftene som er mest aktuelle for de kjøretøyene som tas opp av representanten. De avgiftene som er særlig aktuelle for denne næringen, skal ivareta flere hensyn. Det gjelder for det første den vektårsavgiften som skal betales for alle kjøretøy over 7,5 tonn. Denne avgiften har som formål å stille vegtransporten overfor de kostnader som bruk og slitasje på vegnettet påfører samfunnet. Avgiften er miljødifferensiert ut fra utslippskrav i henhold til EURO-klassifiseringen. Autodieselavgiften er differensiert etter svovelinnhold. Også flere andre europeiske land har avgift i samme størrelsesorden som den norske. Autodiesel ilegges dessuten en CO2-avgift som skal prise utslippene av klimagassen CO2. Transportnæringens rammevilkår er vurdert flere ganger i forhold til disse avgiftene og formålene som avgiftene skal ivareta. I revidert nasjonalbudsjett i 2000 ble det f.eks. vist til at en hovedbegrunnelse for drivstoffavgiftene er at brukerne av kjøretøy skal belastes de kostnadene som de påfører samfunnet. Eksterne kostnader er ulemper som den enkelte påfører andre, men som en ikke selv har økonomisk motiv for å ta hensyn til. Under henvisning til rapport nr. 464/1999 fra Transportøkonomisk institutt ble det vist til at de eksterne kostnader for godstransport var markert høyere enn avgiftene som betales, og at underdekningen øker med vekten på kjøretøyet. Dette gjaldt også kjøring i spredtbygde strøk, selv om det selvfølgelig er store lokale forskjeller. I revidert nasjonalbudsjett 2005 ble det under henvisning til en rapport fra ECON 2003 vist til at de gjennomsnittlige eksterne kostnadene for godstransport på vei med dieseldrevne kjøretøy ikke dekkes av avgiftene på autodiesel. Regjeringen arbeider nå med en gjennomgang av bilavgiftene, og vi tar sikte på å legge fram forslag til en omlegging i budsjettet for 2007. Avgiftene som er sentrale for lastebilnæringen, vil inngå i denne vurderingen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Jeg er helt enig med representanten Bredvold i at godstransport på vei har litt forskjellig betydning i ulike fylker. Alternativene, som representanten er inne på, kan også variere ganske mye i forhold til hvordan infrastrukturen ligger, enten det dreier seg om mulig jernbanealternativ eller det dreier seg om fly- eller vanntransport. Det som er viktig for meg å understreke, er at det er flere hensyn vi skal ta når vi ser på de rammebetingelsene som lastebilnæringen eller transportsektoren i det hele tatt skal forholde seg til. Fordi det også har en stor betydning hva slags utslipp som kommer fra denne næringen, i tillegg til trafikken i seg selv – hvis vi ser bort fra utslippene – er det flere hensyn som skal vurderes mot hverandre. Men vi skal nå ha en total gjennomgang(presidenten klubber) av bilavgiftene, der også de distriktspolitiske vurderingene av de forslagene vi kommer med, selvsagt vil komme fram. (presidenten klubber)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-05-24:
Det poenget som representanten Bredvold har, også når det gjelder fornyelse av lastebiler innenfor næringen, er momenter som jeg kommer til å ta med meg i vurderingene av de totale bilavgiftene. Men jeg har bare lyst til å gjenta at balansegangen i forhold til avgiftene og rammevilkår her må ta utgangspunkt i flere hensyn.
Børge Brende (Høyre), 2006-05-24:
Spørsmålet går til nærings- og handelsministeren: «Næringsministeren har lovt en mer aktiv næringspolitikk ved vanskelige omstillinger i norsk industri. Bjølvefossen i Hardanger står overfor mulig nedleggelse og tap av over 100 arbeidsplasser. Hvilke initiativ vil statsråden ta overfor bedriften, og når har statsråden lagt opp til å besøke Ålvik og Bjølvefossen for å sette seg nærmere inn i problemstillingene og redegjøre for Regjeringens planer?»
Børge Brende (Høyre), 2006-05-24:
Først må jeg si at jeg tror det er mange ved Bjølvefossen som vil bli meget skuffet hvis svaret til næringsministeren oppfattes slik at han ikke vil komme dit og sette seg nærmere inn i dette. Så jeg vil gjerne at næringsministeren bekrefter at han vil dra til dette lokalsamfunnet for å diskutere det som er i verktøykisten til statsråden. Hvis det er slik at statsråden ikke har mer verktøy å stille opp med, tror jeg mange vil merke seg det. Da forstår jeg godt at han, da han var på besøk i Telemark forrige dagen, var uvillig til å la seg avbilde foran en verktøykasse. Vi ser at ting ikke har gått i riktig retning. Kronekursen er på vei opp. Statsråden er bekymret. Hva vil Regjeringen gjøre for å få ned kronekursen? Vi ser også at strømprisen nå er mye høyere enn tidligere. Den har steget kraftig det siste halvåret. Hva vil statsråden gjøre med dette? Det er så langt ingen konkrete svar. Og det å lage et industrikraftregime, som man i valgkampen sa skulle være meget lett, tar nå så mye tid at mange arbeidsplasser går tapt.
Børge Brende (Høyre), 2006-05-24:
Med all respekt forstår jeg godt at næringsminister Odd Eriksen har behov for å stille spørsmål til opposisjonen, med så manglende svar som han selv har til opposisjonen. Jeg besvarer gjerne spørsmålet som statsråd Eriksen stilte til meg, forutsatt at statsråden da også besvarer de spørsmålene jeg som representant stiller. Ja, jeg var fornøyd med innsatsen som regjeringen jeg satt i, gjorde overfor næringslivet. Vi har aldri sett så mange nye bedrifter bli etablert i løpet av ett år. Vi så også at industriproduksjonen tok seg opp. Men så til spørsmålene: Vil næringsministeren, når de virkelig ønsker det i Bjølvefossen, dra og besøke dem for å sette seg ned og diskutere fremtiden for 100 arbeidsplasser? Jeg ønsker at næringsministeren besvarer dette, og at han drar dit i løpet av kort tid. Når kommer industrikraftregimet på plass? Det ble altså i valgkampen sagt var den letteste sak, men nå virker det som om det er meget, meget komplisert – noe vi også advarte mot. Som sagt håper jeg at statsråden besvarer disse to spørsmålene og ikke bare stiller spørsmål til opposisjonen.