Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Bakteppet for denne debatten er i stor grad finanskrisen, som ligger som en skygge over det meste for tiden, og som vil få store konsekvenser, først og fremst økonomisk, men jeg tror også det går an å si at den vil få politiske konsekvenser. Hvilke og på hvilken måte er for tidlig å si, men jeg tror også det vil være uventede politiske konsekvenser med tanke på ulike lands tilknytningsforhold til hverandre. Island er kanskje det første landet hvor så har skjedd. EU-debatten skjøt fart etter det som skjedde i høst, og det gjør det spesielt interessant for Norge, selvfølgelig, siden Island er ett av tre EØS-land. Liechtenstein er det andre, og vi er det tredje. Dessuten er Island en nordisk kollega, som vi selvfølgelig føler solidaritet med. Årsaken til at jeg nå tar ordet, er at jeg i forrige uke deltok på et EØS/EFTA-parlamentarikermøte i Strasbourg. Det var også preget av den finansielle krisen. Derfor ble det et litt annerledes møte enn til vanlig. Fra Island var det så vidt det var noen til stede. Det var en parlamentariker som kom én dag. De andre dagene var setene tomme. Norge stilte med full delegasjon. Fra Liechtenstein var det en nyvalgt parlamentariker som kom, og som forsvarte seg med nebb og klør mot det angrepet de føler fra særlig tyskerne når det gjelder skatteparadis o.l. Finanskrisen har også påvirket den type regimer og nasjoner som har vært skjulested for folk som vil unndra skatt. Sveits var også preget av akkurat det. Man ble igjen oppdatert på at Sveits’ forhold til EU er preget av en sterk progresjon når det gjelder forhandlinger direkte med EU, bl.a. når det gjelder Schengen, som gjør at Sveits’ situasjon er annerledes enn den var for få år siden. Dette understreker at dette er en veldig labil situasjon, som EØS-avtalen også er i. Den er veldig vanskelig å forutsi, og derfor er det feil tidspunkt å foreta en slik utredning, mener jeg, i likhet med innstillingen. EØS er det beste vi har så langt, og den må vernes, som utenriksministeren sa. En tilleggsopplysning, som vi også fikk i Strasbourg, er at Andorra banker på døren til EØS og ønsker å være medlem, for de vil inn i det indre marked, og EØS er den eneste muligheten de har. Færøyene ble observatør. Og det finnes andre småstater som knapt kan kalles stater, men som kanskje i praksis er byer eller små territorier i Europa, som ser på EØS som en slags nødhavn. Det vil jo si at EØS endrer enda mer karakter, sammenlignet med hva som var intensjonen for mange år siden, da EFTA-landene var mange, hvor de var mye større, og hvor de inngikk EØS-avtalen med EU. Summen av dette er at vi nå vet for lite om hva som kommer til å skje, og vi vet veldig lite om hva som skjer på Island. Derfor bør vi avvente en utredning. Representanten Eriksen nevnte at EØS-avtalen er dynamisk. Jeg mener den ikke er dynamisk. EU, derimot, er dynamisk. Det som det fører til, er at EØS-avtalen må dilte etter og gjøre det som det dynamiske EU til enhver tid gjør. Derfor vil jeg si at det er en sterk overdrivelse å kalle EØS-avtalen dynamisk. I en kommentar til representanten Lundteigen om fiskeriinteressene på Island er det vel kanskje en overdrivelse å kalle fiskeressursene for «nasjonens eie», for det er på mange måter de samme menneskene som nå har satt Island over styr gjennom bankene, som også sterkt liberaliserte fiskerinæringen på Island, som betyr at den eies av at fåtall mennesker, og ikke er «nasjonens eie». Det er slik jeg ser det. EØS-avtalen sikrer stabilitet i vår økonomiske tilnærming til EU, og det tror jeg er veldig bra. Det må vi sikre fortsatt. Men jeg merker meg i denne debatten at det viser seg at synet på det som skjer på Island, preges jo av hvilket syn man har på EU. Hele bakgrunnen, som ikke så mange har vært inne på i forbindelse med debatten på Island, handler jo om at de har problemer med den islandske valutaen. Det er deres store hodepine og noe alle har felles på Island, enten man er for eller imot EU. Det som har skjedd det siste halvåret, har vel på mange måter utdannet befolkningen – i den forstand at det finnes vel knapt noen på denne jorden som vet mer om hva ustabil valuta og valutakurssvingninger får av konsekvenser både for hus og hjem. Dette er noe islendingene er veldig opptatt av. Om de velger ikke å bli med i EU, må de ha en annen løsning på akkurat det problemet. Tidspunktet er feil for å utrede dette, og derfor er det bra at Stortingets flertall konkluderer med at en slik utredning ikke er på sin plass nå. Men jeg tror at vi snart vil se at det behovet kommer, men vi må avvente situasjonen på Island.