trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Dette er kjempegøy. Representanten Bru står altså her i denne salen og utfordrar meg til å kommentera eit budsjett som ikkje er lagt fram for denne salen – eit budsjett som har leke frå statsministeren og finansministeren si side, under tidenes mest formelle rammer, altså gjennom ein pressekonferanse på Statsministerens kontor. Arbeidarpartiet vil sjølvsagt ta stilling til forslaga frå Høgre og Framstegspartiet når dei vert lagde fram for Stortinget og det er mogleg å sjå samanhengen i forslaga som då er lagde fram. Då vil òg me leggja fram vårt alternativ til dette. Så må eg òg få seia at det er eit kreativt reknestykke representanten Bru har lagt fram når det gjeld skatteauke og Arbeidarpartiet. Eg skjønar at dei må måla den typen skremselsbilde av vårt parti. Me har jo vist gjentekne gonger gjennom våre alternative budsjett at me fører ein ansvarleg økonomisk politikk, der vanlege folk betalar omtrent det same i skatt som det dei gjer i dag.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Representanten Aasland har på generelt grunnlag invitert til at ein diskuterer politikk med Arbeidarpartiet. At me er i stand til å danna fleirtal, som nokre gonger Høgre og Framstegspartiet er ein del av, og som av og til – med all respekt – er på deira kostnad, det har me vist i løpet av desse tre åra. Så på generelt grunnlag: Velkommen; diskuter gjerne budsjettet også med oss. Den andre delen av spørsmålet frå representanten Bru handlar om deira påståtte utrekning av skatteopplegget til Arbeidarpartiet. Eg kan totalt avvisa det. Det er tre grunnar til at det er feil. Den eine grunnen er at ein har her rekna med at alt skal fasast inn i løpet av eitt år. Det skal det ikkje. Me har vist at ein skrittvis kan gjennomføra politikk, det er det som er fornuftig og ansvarleg. For det andre er det heilt umogleg å begripa korleis dei har kome fram til dei tala sine. Når dei f.eks. seier at det skal kosta 3 mrd. kr å innføra éin times fysisk aktivitet i skulen, må jo det bety at Høgre vil gje alle elevane årskort på helsestudio – det er me ikkje einig i. For det tredje: Arbeidarpartiets alternative politikk vil verte vedteken på vårt landsmøte til våren.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Eg kan garantera at Arbeidarpartiet har ført og vil føra ein streng og rettferdig asyl- og innvandringspolitikk der me har kontroll på grensene, i motsetning til det me ser har skjedd under denne regjeringa, der ein fullstendig mista kontrollen over Storskog-grensa i vekevis og ikkje tok konsekvensen av dei tilbakemeldingane ein fekk frå politimester Hætta der oppe, som gav beskjed om at ein trong fleire ressursar, fleire føresetnader for å handtera det at det kom så mange over den grensa i løpet av relativt kort tid. Og for det tredje, ikkje minst, at vår asyl- og innvandringspolitikk òg vil handla om at dei som ikkje har grunnlag for opphald, raskt skal returnerast, slik at dei som faktisk har krav på opphald, skal få det. Til sist vil eg seie at det er avgjerande at dei som får opphald, raskt vert integrerte, og her ser eg at Framstegspartiet har kutta i verkemiddel som har verknad, bl.a. norskopplæring på mottaka, som ville hatt verknad for kor raskt dei kan verta ein aktiv, deltakande del av samfunnet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Eg takkar representanten Tyvand for spørsmålet og ikkje minst for det felles engasjementet som me har for ein god skulepolitikk. Ei av dei aller viktigaste prioriteringane våre er å toppa laget rundt dei yngste elevane, altså å ha tidleg innsats. For me veit at jo raskare ein klarer å fanga opp elevar som strevar, jo lettare vert det for dei å få den hjelpa som dei treng, og å unngå at dei opplever motgang seinare i skuleløpet eller risikerer å falle frå i skuleløpet. Det betyr å prioritera ressursane i den retninga, sikra fleire lærerar rundt dei yngste elevane og sikra betre spesialpedagogressursar rundt dei yngste elevane. Det er noko av det som gjev mest effekt gjennom utdanningsløpet. Representanten Tyvand har heilt rett i at me òg f.eks. ønskjer skulemat, men eg kan roa representanten med at den satsinga vil liggja innanfor helsebudsjettet og ikkje innanfor skulebudsjettet. Så det vil vera mogleg å prioritera det som trengst innanfor kunnskapsområdet, òg i samarbeid med Arbeidarpartiet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Det er arbeidsministeren som òg har ansvar for sosialpolitikken, og på Politisk kvarter i dag kunne me høyra representanten Astrup frå Høgre snakka om målretta fattigdomstiltak og kor viktig det var. Men det me kan sjå, er at noko av det mest målretta Høgre og Framstegspartiet driv med, er innsatsen for dei rikaste i landet. Forskjellane i landet aukar, og ein viktig del av grunnen til det er Høgre og Framstegspartiets eigen politikk. No er skattepolitikken ikkje eit konstitusjonelt ansvarsområde for denne statsråden, så det kjem eg ikkje til å spørja om – det er relevant for at forskjellane aukar – men frå Arbeidsdepartementet har det kome forslag knytte til å fjerna feriepengar for arbeidsledige, kutte i barnetillegget for uføre og den slags forslag i tillegg til andre forslag frå regjeringa, som skatt på sluttvederlag. Så mitt spørsmål er korleis det er for statsråden å vera ein av dei ansvarlege når det gjeld å auka dei sosiale og økonomiske forskjellane mellom folk.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
I trontalen kunne ein høyra om mange flotte ambisjonar, som no vert gjentekne, men ein høyrde mindre om tiltak for å kunna oppnå den typen ambisjonar. Men ein av fordelane med å vera arbeids- og sosialminister er at dersom ein lukkast med det eine, så treng ein mindre av det andre. Derfor er det så beklageleg at regjeringa lukkast såpass dårleg med å bidra til at det vert skapt nye arbeidsplassar. Me er altså i ein situasjon der me har den høgaste ledigheita på over 20 år, den lågaste sysselsetjinga på over 20 år, samtidig som ein ser at det knapt er jobbvekst i dette landet, og at av dei 25 000 jobbane som har vorte skapte, er tre firedelar av dei i offentleg sektor. Då er spørsmålet mitt om arbeidsministeren sjølv er nøgd med at det knapt er jobbvekst og at dei arbeidsplassane som har vorte skapte, fyrst og fremst har vore i offentleg sektor.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Det var mye bra i representanten Hellelands innlegg, ikke minst i påpekingen av hvor viktig Stortinget er i denne perioden for å få til gode løsninger. Det jeg vel ikke hørte noe om, som jeg kanskje var overrasket over ikke var brakt på banen av Helleland, var våre utfordringer når det gjelder klima og miljø. I trontalen står det: «Parisavtalen gir en ny ramme for klimaarbeidet. Alle land, også Norge, må følge opp sine forpliktelser. Vi må håndtere disse utfordringene.» Stortingets gode arbeid resulterte også i en avtale mellom de fire partiene. Der heter det: «Avgifts- og skatteomleggingen skal være av en størrelse som forsterker klimaforliket og gir betydelige reduksjoner i klimautslippene.» Jeg vil før vi nå går inn i arbeidet denne sesjonen med budsjettet og ellers, ha en bekreftelse på at det ikke ligger noen absolutter fra Høyres side når det gjelder hvordan vi skal oppnå denne forpliktelsen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Vi har to måter å måle ledighet på. Statsråden refererte til de siste tallene fra Nav, den registrerte ledigheten på 2,8 pst., og så har man undersøkelsene via SSB som sier at vi har en ledighet på 5 pst. Jeg er litt ute etter hvordan statsråden vurderer disse tallene som er såpass sprikende, fordi det har noe å gjøre med hvordan man innretter tiltak. Dette er ikke så veldig politisk egentlig, men ut fra såpass sprikende tall som de to forskjellige oppdragsgiverne – for å kalle det det – opererer med: Hva mener statsråden og regjeringen gir best uttrykk for reell arbeidsledighet i Norge, og spiller det noen rolle for tiltakene regjeringen mener er nødvendig, at det er så stor sprik?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Regjeringen har vært opptatt av endringer i offentlig sektor. Mantraet har vært at jo større ting blir, desto bedre blir det. Diskusjonene om reformering av offentlig sektor har i stor grad handlet om struktur framfor innhold, og flaggskipet har vært kommunereformen. Den er i ferd med å utvikle seg til den rene kaosreformen. Høyre og Fremskrittspartiet er ikke villig til å akseptere de lokale prosessene og de lokale vedtakene som er gjort. De over 200 folkeavstemningene som ikke gikk i den retningen Høyre og Fremskrittspartiet ønsket, er nå lagt til side, og de har brukt fylkesmennene til å gi såkalt faglige råd. Så spriker fylkesmennenes råd i alle retninger. Noen foreslår tvang, og noen foreslår ikke tvang. Da synes jeg snart det er på tide at Høyre svarer ordentlig på spørsmålet som kommunene er opptatt av, at de unngår å holde kommunene med godt snakk framover, men svarer ordentlig på spørsmålet: Vil regjeringen bruke tvang i sammenslåing av kommunene i tida framover, eller vil de ikke?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Jeg deler nok representanten Tungs beskrivelse av regjeringens manglende ønske om å ta tak i arbeidsledigheten, den stigende arbeidsledigheten en har sett i Norge. Jeg deler derfor også bekymringen over både ledigheten og mangelen på vilje til ny utvikling. Representanten og jeg kommer fra en del av landet der mange naturbaserte næringer er svært viktig. Det er skogbruk, matproduksjon og næringer basert på fornybar energi, og viljen til å satse på de næringene er én av betingelsene som er viktig for å øke sysselsettingen. I tillegg kunne en gjort mer for å redusere ledigheten. Jeg tenker da på at tiltakene kommer for sent, bl.a. permitteringsregelverket, og på det punktet deler vi Arbeiderpartiets bekymringer fullt ut.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Ja, denne representanten og Senterpartiet er definitivt enig i at forskjellene mellom by og land er økende, og at det først og fremst betyr at en ikke tar i bruk alle de mulighetene som finnes ute i norske distrikter. Jeg er for så vidt enig i at det å se seg helt blind på samfunnsøkonomiske modeller i samferdselspolitikken – som på alle andre områder – ofte gir et veldig smalt bilde. Det gjør at en går glipp av noen muligheter som en ellers kunne hatt. Når det gjelder samferdselspolitikken, er målet å binde landsdeler sammen, men også å binde by og bygd sammen. Det målet må stå der, i tillegg til det rent samfunnsøkonomiske. Jeg har dessuten lyst til å peke på at vi har hatt en strategi når det gjelder distrikter og byer, som har handlet om utflytting av arbeidsplasser. Der har representanten Tung og jeg en felles problemstilling. Vi bidro til å flytte ut Investinor i 2008, bl.a. Problemet er at den regjeringen som nå sitter, bidrar til å flytte sjefene tilbake til Oslo, og det er meningsløst.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Det synes jeg var et litt «peculiar» spørsmål. Men hvis vi tar tak i det jeg sa til Trønder-Avisa, at jeg synes at kommunene nå skal senke skuldrene, er det fordi jeg mener at regjeringen i flere omganger har plaget kommunene med uklare signal, med oppgaver som aldri kom, men som de lovte skulle komme, med økonomisk tvang, som gjorde kommunene usikre – bare for å få kommunene til absolutt å gjøre det som Høyre og Fremskrittspartiet vil, bare for å ha alt fokuset på struktur. Mitt poeng i Trønder-Avisa var at jeg syntes at kommunene skulle senke skuldrene, for denne kaosreformen kan ikke fortsette på denne måten. Og det å tvinge kommunene inn i nye runder, der de skal bruke millioner av kroner på konsulenter som tjener godt på dette, og på utredninger og prosesser som omhandler struktur framfor innholdet i det arbeidet en skal gjøre i kommunen, synes jeg og Senterpartiet er meningsløst. Derfor synes vi at kommunene skal slappe av lite grann når det gjelder den strukturdebatten som nå foregår, særlig når representantene fra Høyre i ordskiftet tidligere i dag ikke ville svare på om dette skal skje frivillig eller ved tvang.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
La meg først, til oppgavene, si: Regjeringen stilte kommunene i forventning at det skulle være en stor overføring av oppgaver fra staten til kommunene. Det ble nesten ingenting. Det ble vigselsretten og noe som gjaldt drikkevannskvaliteten. Den eneste oppgaven av betydning var den som ble overført fra fylkene til kommunene – ikke fra staten, men fra fylkene til kommunene – altså tannhelse. Senterpartiet mener at den oppgaven like godt kunne ligge hos fylkeskommunene, og ikke hos kommunene. Så har jeg nettopp prøvd å si at jeg synes at det har vært omfattende lokale prosesser. Man har brukt mye tid og krefter. Lokalpolitikerne har gått inn i denne prosessen med stort alvor, og når da et stort flertall av dem som har hatt folkeavstemning, i vedtak sier nei, mener jeg at Høyre og Fremskrittspartiet får respektere det, sjøl om det kanskje ikke er helt som de hadde ønsket det. Senterpartiet respekterer dem som har sagt ja til sammenslåing, og vi respekterer dem som har sagt nei. Problemet her er jo at Høyre og Fremskrittspartiet stadig ønsker omkamper om et spørsmål som kommunene i realiteten har avklart.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Først skal jeg få si: All ære til Bondevik II-regjeringa, som klarte å flytte ut arbeidsplasser i 2003. Det var en viktig jobb, og Victor Norman gjorde som statsråd en god innsats for å få det til. Så tror jeg vi alle bør kjenne på at dette ikke er enkelt. Det er mye enklere å flytte arbeidsplasser fra Trøndelag til Oslo enn fra Oslo til Trøndelag. Det tror jeg vi skal kjenne på. Jeg tror også at den viktigste problemstillingen vi står overfor nå, den mest akutte – og jeg tror nok vi kommer til å ha mange felles diskusjoner om å få flyttet ut statlige arbeidsplasser – nemlig er det faktum at denne regjeringen lar sjefene få lov til å bo et annet sted enn der de har arbeidssted. Det betyr at sjefen i Investinor i Trondheim skal få lov til å bo og arbeide i Oslo, langt vekk fra dem han er sjef for. Sjefen i Helse Sør-Øst, som har arbeidssted på Hamar, skal få lov til å bo og arbeide i Oslo, langt vekk fra den organisasjonen han leder. Og hva som kommer til å bli tilfellet når det gjelder ny direktør i Arbeidstilsynet, er jeg meget spent på, for der har ikke regjeringen engang satt «arbeidssted Trondheim» inn i annonsen de har lagt ut. Så om vedkommende skal være i Trondheim, er jeg usikker på, men det er en viktig problemstilling.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Det er en glede for meg å kunne berolige representanten Farstad med at Senterpartiet har en programformulering som går på at vi ikke skal åpne for oljeboring i Lofoten og Vesterålen og Møre-blokkene. Dermed ser vi heller ikke behov for noen utredning. I det programforslaget som nå ligger til behandling i partiorganisasjonen, har vi en likelydende formulering, at vi ikke ønsker å åpne for oljeboring i Lofoten og Vesterålen og Møre-blokkene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Representanten avla kommunereformen en visitt og fortalte hva han mente Senterpartiet og Arbeiderpartiet kommer til å gjøre. Det jeg kan si, er at Senterpartiet og Arbeiderpartiet iallfall skal ha respekt både for de kommunene som har sagt ja til sammenslåing, og for dem som har sagt nei til sammenslåing. Vi skal ikke drive med umulige omkamper der fylkesmennene skal gi faglige råd som spriker i alle retninger. Vi skal ikke stå på Stortingets talerstol i dag og ikke tørre å svare på om en skal bruke tvang eller ikke. Representanten Jenssen og jeg kommer begge to fra Trøndelag, og der skal en jo nå slå sammen fylkene for å skape en sterkere region bl.a. for å demme opp for Oslo-makta. Da er mitt spørsmål: Hvordan ser representanten Jenssen på det faktum at Investinor, som ble etablert i Trondheim i 2008, nå har en leder som har arbeidssted i Oslo? Hvordan ser Jenssen på det dersom regjeringen skulle komme til å ansette en leder i Arbeidstilsynet i Trondheim, som har arbeidssted i Oslo? Og hvis han ikke synes det er helt bra, hva vil Høyre i Trondheim og Jenssen gjøre med det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-10-04:
Når en hører Njåstads innlegg, får en nettopp det inntrykket at hele kommunereformen er i ferd med å bli det komplette kaos. For det første virker det som om regjeringen har bestemt seg for at en skal se helt bort fra alle de lokale prosessene som er gjennomført på en god og grundig måte. Over 200 kommuner har hatt folkeavstemning. En rekke kommuner har hatt innbyggerhøringer og andre ting. En har brukt mye tid og krefter på det. Skal en nå se helt bort fra det bildet som gis gjennom de lokale prosessene? Njåstad sier at det er viktig at en nå følger faglige råd fra fylkesmenn. Ja, hvilke faglige råd er det? De faglige rådene spriker jo til alle kanter, helt avhengig av hvilken landsdel en snakker om. Så sier også Njåstad helt til slutt – og da lurte jeg på om jeg hørte rett – at kommuner som nå har gjort sine vedtak, kan måtte tenke seg om og kanskje gjøre nye vedtak. Da er kaoset helt komplett. Skal de virkelig nå sette i gang og bruke nye millioner på konsulenter, utredninger, saksprosesser og så videre fordi regjeringen ikke kan ha respekt for de beslutningene som allerede er tatt, og skal prøve å restarte prosessen gang på gang?
Terje Breivik (Venstre), 2016-10-04:
Eg og Venstre er både samde i og fornøgde med skildringa representanten Helleland gav av alt det spennande som skjer i fedrelandet, både i skjeringspunktet klima, grøn vekst og næringspolitikk, på kunnskapsfeltet og når det gjeld krafttak på velferds- og helseområdet, t.d. kamp mot barnefattigdom – ein politikk som har vorte mogleg gjennom eit godt konstruktivt samarbeid på borgarleg side. Der me ikkje har same grunn til å slå på stortromma, er korleis me saman har hushaldert med fellesskapets midlar. Oljepengebruken er langt over det som er berekraftig berre på litt kort sikt, og i eit statsbudsjett som no nærmar seg 1 300 mrd. kr, er det utvilsamt stort rom for å finansiera nye nødvendige tiltak gjennom omdisponering og omprioriteringar, ikkje å senda rekninga til komande generasjonar rimeleg ukritisk. Så spørsmålet er: Er representanten Helleland samd med Venstre i at denne pengebruken ikkje kan fortsetja?
Terje Breivik (Venstre), 2016-10-04:
Det er eigentleg veldig lett å svara representanten Holen Bjørdal: Alle skattekutt som Venstre har gått inn for i denne perioden, og som me sjølvsagt stiller oss heilhjarta bak, har to hovudføremål: Det eine er å bidra til at ein tek marknaden aktivt i bruk for å gjera det billegare og enklare å ta klimavenlege val i kvardagen. Det veit me at folk og bedrifter ynskjer, og då er det eit politisk ansvar å leggja til rette for det. Det andre er nettopp òg å bruka skatte- og avgiftssystemet aktivt for å gjera det enklare for alle dei som er viljuge til å ta stor personleg risiko for å skapa dei arbeidsplassane me alle er heilt avhengige av.
Terje Breivik (Venstre), 2016-10-04:
Venstre har eit grønt skatteskifte i ein heilt anna storleik enn den vesle fliken av ein budsjettlekkasje som me no har fått innsyn i – eit grønt skatteskifte i alternativt budsjett på i alt 12 mrd.–13 mrd. kr, som endar med at folk flest sit igjen med ein skattelette på 2 000–3 000 kr. Og til det som er undertonen i spørsmålet frå representanten Holen Bjørdal: Då eg vart intervjua av NRK om dette, fekk eg spørsmålet: No har regjeringa stilt absolutte krav før dei går inn i forhandlingane – går Venstre inn i forhandlingane med absolutte krav? Nei, absolutt ikkje.
Terje Breivik (Venstre), 2016-10-04:
Svaret på det er sjølvsagt ja, og det er ganske interessant at det er representanten Lundteigen – som òg er representant for den førre regjeringa, som hadde reint fleirtal – som etterspør lønsemd. Noko av det fyrste me gjorde i denne stortingsperioden, var nettopp å bidra til at ein på ny får lønsemd i produksjonen av biodrivstoff. Ein lagar ein ny marknad for norske skogeigarar og norske bønder ved å fjerna vegbruksavgifta på biodrivstoff, som den raud-grøne fleirtalsregjeringa innførte, og då eigentleg sette norsk skognæring og norsk biodrivstoffsnæring på vent i fire år, og ein risikerer no at ein har tapt stor konkurransekraft i forhold til t.d. finsk industri.
Terje Breivik (Venstre), 2016-10-04:
Eg tvilar ikkje på at representanten Lundteigen har vore konsekvent i det han seier, men då er det òg høveleg å stilla spørsmål om kvifor Lundteigen ikkje fekk gjennomslag i den fleirtalskonstellasjonen han var ein del av. Det er trass alt – sjølv om ein av omsyn til oppslutninga er avhengig av kva veljarane oppfattar osv. – ikkje retorikk, men resultat som flyttar samfunnet framover. Og eg kan lova Lundteigen og resten av Stortinget at Venstre sjølvsagt skal fortsetja i den same leia som me har gjort til no, og bidra tungt til at òg desse næringane får betre rammevilkår for lønsemd, bl.a. gjennom å fjerna vegbruksavgifta på biodrivstoff.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Fellesskap og velferdsstat er noe av det som har gjort Norge til et godt land å bo i og et godt land å drive bedrifter i. I regjeringens trontale kommer man tilbake til velferdsstaten om igjen og om igjen, men man overser glatt de to viktigste faktorene for å beholde og utvikle en god velferdsstat, nemlig god fordeling og mindre forskjeller og kamp mot svart arbeid og økonomisk kriminalitet. Velferdsstaten bygger på at alle bidrar etter evne, og det vi vet, er at sosial dumping, svart arbeid og diverse økonomiske krumspring via skatteparadiser og selskapskonstruksjoner unndrar fellesskapet i Norge for hundrevis av milliarder kroner – ja bare svart arbeid anser Skatt øst beløper seg til 140 mrd. kr. Da er det å undre seg: Hvorfor overser regjeringen og Høyre denne største trusselen mot fellesskapet og velferdsstaten?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
I trontalen står det: «Vår norske modell kommer fremover ut i tøffere farvann.» Det har den gjort etter at Fremskrittspartiet og Høyre kom i regjering – med et utryggere arbeidsliv for folk, milliarder til steinrike og kutt til de aller mest vanskeligstilte i landet. Jeg gjentar spørsmålet mitt: Denne trontalen er kjemisk fri for bekymring over internasjonal økonomisk kriminalitet, sosial dumping, svart arbeid, hundrevis av milliarder som kunne ha berget velferden, som kunne ha sikret oss nullutslippssamfunnet, og som kunne ha betydd massiv skattelette til vanlige folk. Hvorfor er Høyre blind for dette og setter opp en slags motsetning mellom det å ha nok lærere i skolen og det å ha en skattelettepolitikk for de aller rikeste, som om det skulle løse en eneste av velferdsstatens utfordringer?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Alle de sakene representanten Bollestad nå tok opp, kan hun få anledning til å stemme for når vi behandler budsjettet, for det er forslag som vi har i vårt budsjett. Så der er vi helt enige. Når det gjelder familiepolitikk, har vi vel aldri hatt en så familieuvennlig regjering som vi har nå, som splitter folk som flykter fra krig, og ønsker å nekte folk å være sammen med ungene sine i årevis. Så der tror jeg også Kristelig Folkeparti kan finne en mer egnet partner enn regjeringspartiene. En av de tingene jeg ville ta opp, handler om dem som jobber i omsorgen, f.eks. i eldreomsorgen – for jeg skjønner at Kristelig Folkeparti er opptatt av det – der regjeringen er veldig opptatt av å privatisere og anbudsutsette. Noe av resultatet da er at de damene som jobber i omsorgen, får dårligere pensjon. Er det slik at Kristelig Folkeparti er mer opptatt av å sikre en god tone med Fremskrittspartiet og Høyre på dette området enn av å sikre at de damene som gjør denne viktige jobben, får en pensjon det går an å leve av når de har slitt seg ut i et tungt og viktig yrke?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Representanten Astrup ble tydelig ubekvem av spørsmålet til representanten Toskedal da vi var inne på Norges forpliktelser etter internasjonale konvensjoner når det gjelder barn og flyktninger, og etterlysningen av det humanitære Høyre, som det var før. Jeg blir sikkert klubbet nå, men det ser ut til bare å være kremmere igjen. Så sier representanten Astrup at nå er det så vanskelig at da må man kanskje se bort fra noe av dette. Ja, da må jeg spørre representanten Astrup: Er det ikke slik at disse internasjonale konvensjonene som Norge og andre land har forpliktet seg til, er der nettopp for at man skal kunne holde noen prinsipper oppe i vanskelige situasjoner? På solskinnsdager når alt er lett, er det jo lett å holde prinsipper om barns beste oppe. Det er når det er vanskelig, vi trenger å følge prinsippene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
SV mener at enhver krone vi bevilger til eldreomsorg, skal gå til god omsorg. Derfor tør vi ta kampen mot velferdsprofittører som tar penger ut av eldreomsorgen – penger som kunne vært brukt til flere ansatte og bedre tilbud for de eldre. Fremskrittspartiet velger å stille seg på siden til dem som ønsker å tappe penger ut av eldreomsorgen. I framtida trenger vi mange flere til å jobbe i omsorgen, særlig i demensomsorgen, for jeg regner med at Hoksrud heller ikke tror at den kan utføres av velferdsteknologi. Da er vi nødt til å rekruttere mange som orker å stå i jobben lenge. Det vi vet skjer ved anbudsutsetting og privatisering, er at de damene, heltene i omsorgen, får takk i form av dårligere pensjon fra Fremskrittspartiet og dem som ønsker privatisering. Vil representanten Hoksrud bli med meg på sykehjemmet hjemme, se hjelpepleierne i øynene og si: Du tjener for mye og har for god pensjon?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Skal vi klare å rekruttere folk inn i omsorgen i framtida, er vi nok nødt til å tilby både hel stilling, skikkelig lønn og en ordentlig pensjon som det går an å leve av når man blir gammel. Men det er også nødt til å være nok folk på jobb, slik at man kan få brukt den faglige kunnskapen man har tilegnet seg gjennom utdanning. Problemet nå, melder mange ansatte i omsorgen, kanskje særlig i demensomsorgen, er at det ikke er nok ansatte med god nok kompetanse til å oppfylle de kvalitetskravene som stilles. Det må man gjøre noe med. Jeg var glad for at statsråden i sitt innlegg nå signaliserte at vi faktisk må bruke mer penger på dette framover, for det står det ingenting om i trontalen. Der snakker man bare om velferdsteknologi, og demente trenger noe annet enn velferdsteknologi, de trenger ansatte som kan ta vare på dem. Da er spørsmålet: Innser statsråden nå at SV har rett i at vi trenger bemanningsnormer i omsorgen i kommunene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Norge er et land som har unike muligheter, men dessverre brukes de ikke av denne regjeringen. Økt arbeidsledighet og økte farlige klimautslipp må møtes med framtidsrettet satsing, ikke med mer avhengighet av olje eller skattelette til velstående, for ingen av delene hjelper oss inn i framtida. Utfordringer med millioner av mennesker som flykter fra krig og konflikt, kan ikke løses ved at rike land som Norge er med på å stenge grensene og ser mellom fingrene når det gjelder brudd på folkeretten. Dette tar oss ikke i riktig retning. Forskjeller er som gift i et samfunn, og det ødelegger økonomien. Vi gjør det bedre økonomisk hvis forskjellene blir mindre. Derfor trengs det en ny skattereform som gir betydelig lavere skatt på vanlige og lave inntekter og høyere skatt til dem som har formuer og høye inntekter – tvert imot det regjeringen gjør. Det trengs en ny politikk mot fattigdom. Man må f.eks. øke barnetrygden, fordi det å holde folk i fattigdom verken skaper helse eller får noen i arbeid – det skaper håpløshet, sykdom, frykt og knapphet. Et arbeidsliv med flere midlertidige ansettelser og mer utrygghet skaper ikke den innovasjonen og den deltakelsen vi trenger for å fortsette den gode produktivitetsøkningen som har vært i norsk arbeidsliv de siste tiårene. Vi må få tilbake lover som tar vare på den viktigste ressursen landet har, nemlig arbeidskraften. Vi trenger en ny boligpolitikk som tar hensyn til dem som ikke har bolig, som trenger bolig, og som ikke gir store skatteletter til folk som låner penger til bolig nr. 1, 2 og 3, og spekulerer og gjør at prisene øker. Vi må ta kontroll over og fjerne de rikes sugerør ned i fellesskapets skattepenger når det gjelder privatisering av velferd og omsorg – alle de pengene skal gå til f.eks. barnevern eller eldreomsorg. De som gjør jobben i disse viktige yrkene, har jammen krav på en skikkelig pensjon de kan leve av, og ikke at pengene går til utbytte i bedrifter. Mange av disse bedriftene har plassert seg i skatteparadis, der det unndras hundrevis av milliarder kroner som vi kunne bygd velferd for. Regjeringen har ikke noe svar på dette, de har ikke engang nevnt det i sin trontale.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Representanten Nesvik har helt rett i at det har skjedd veldig mye bra innenfor helse, men det å få en alvorlig sykdom er vanskelig. Det å få en alvorlig sykdom og høre at det ikke er noen behandling lenger, er enda vanskeligere. Veldig mange av disse pasientene ønsker verdighet og innhold i livets sluttfase. I Fremskrittspartiets prinsipprogram står det en formulering om at partiet ønsker at aktiv dødshjelp skal bli innført i Norge. Ut fra min mening er det å anerkjenne at det er noen liv som ikke er verd å leve, og en gradering av menneskeverdet. I hvilken grad og på hvilken måte ønsker Fremskrittspartiet å jobbe for at dette prinsippet skal bli innført i Norge?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Representanten Skei Grande sa at det blåser en liten «sosialliberal» vind over Europa. I Norge kan jeg konstatere at det blåser så lite liberalt at liberale Venstre sier nei til at småbarnsforeldre skal få lov til å bestemme selv, ved at de vil kutte i både barnetrygd og kontantstøtte og si at gratis barnehage og gratis SFO skal gjelde. Er det slik at liberale Venstre vil overstyre småbarnsfamiliene ved å si at de kun får støtte hvis de velger det som Venstre mener er riktig, nemlig å velge barnehage eller SFO?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Kristelig Folkeparti står for en familiepolitikk hvor valgfriheten er sentral, hvor tid sammen for mor, far og unger faktisk skal være mulig, at det skal være familienes premisser som gjelder, og ikke bare arbeidslivets. Samtidig ønsker jeg å si at da jeg var ni år, mistet faren min jobben. Jeg kan veldig godt huske hvordan det var hjemme hos oss når vi diskuterte om vi hadde råd til å være med på ting, eller om jeg skulle få nye klær. Små unger får det også med seg hvis det ikke er arbeid og inntekt i en familie, som trygger hele tilværelsen. Vi mener at det skal være rom for et arbeidsliv samtidig som familielivet skal ha ordninger som gjør at det går an å leve og få lov til å være i lag med ungene sine over tid.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Kristelig Folkeparti er et kristendemokratisk sentrumsparti som nå jobber internt med hvilke veivalg vi skal ta. Da blir også familiepolitikken et viktig veivalg for Kristelig Folkeparti. Den prosessen skal Kristelig Folkeparti først ta internt, og så skal vi si hvem vi skal samarbeide med. Men vi har den gleden å kunne samarbeide til begge sider i viktige spørsmål. Så er det også det å si at den rød-grønne siden må vise at de faktisk mener at arbeidsliv og familiepolitikk må kunne forenes på en bedre måte enn det de gjorde de åtte årene de satt i regjering.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Kristelig Folkeparti er opptatt av at det offentlige har et spesielt ansvar, et hovedansvar, for norsk eldreomsorg. Kristelig Folkeparti er også kritisk til å kommersialisere eldreomsorgen, hvor en ikke har plass til gode ordninger for personalet som jobber der, for vi tror at gode personalordninger gjør noe med den tjenesten man faktisk gir. Samtidig er Kristelig Folkeparti opptatt av at det finnes mange gode ideelle aktører som har gitt en god eldreomsorg i årevis, og som også sliter med pensjonsordninger fordi de har vært lojale overfor staten og stilt krav til ansettelser og offentlige pensjonsordninger, og som i dag sliter med å legge inn gode anbud. Så Kristelig Folkeparti er enig med SV i at det er en problemstilling at en faktisk ikke har gode nok pensjonsordninger i kommersielle aktørers eldreomsorg.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Helsedirektoratet publiserte nylig en rapport som heter Pasientskader i Norge 2015. 50 000 pasienter ble alvorlig skadet under opphold i norske sykehus i fjor. Helsedirektoratet mener også at halvparten av disse pasientskadene i norske sykehus kunne vært forebygget. Antallet alvorlig skadde øker, kan en også lese. Det er til og med noen som mister livet. Pårørende sitter igjen med sår, savn og mange ubesvarte spørsmål. Ikke minst er det mistillit til om sykehuset har sagt alt, til politiets kompetanse og mulighet til å undersøke det som har skjedd, og Helsetilsynets rolle, om de har et totalt bilde i saken. Helseministeren har tidligere offentliggjort at han ønsker en undersøkelseskommisjon, og jeg lurer på når regjeringen vil komme med en uavhengig undersøkelseskommisjon for uønskete hendelser, noe som er nedfelt i regjeringsplattformen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-10-04:
Folket har talt. I lokalmiljø etter lokalmiljø, i kommune etter kommune, har det vært diskusjoner, det har vært folkeavstemninger, og folket har konkludert med at de vil ha tjenester nært der de bor. De har sagt nei til en massiv sammenslåing av norske kommuner. Nå er det embetsmennene som skal ut, og vi ser med interesse at embetsmannen i Nord-Trøndelag er mot at det skal brukes tvang, mens embetsmannen i Sør-Trøndelag er for at det skal brukes tvang. Embetsmannen i Hedmark er mot at det skal brukes tvang. Embetsmannen i Akershus er for tvang. Embetsmannen i Møre og Romsdal, som er representanten Nesviks hjemfylke, er for massiv bruk av tvang – embetsmannen ønsker å overse at tusenvis av folk har sagt nei til tvangssammenslåing av kommuner. Hva mener Fremskrittspartiet? Vil de lytte til folk flest, eller vil de lytte til embetsmannen? Og klarer representanten å gi et klart svar om at nå skal man få ro, man skal få trygghet, og man skal ikke gjennomføre tvang på tvers av folkeviljen rundt omkring i Norge?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-10-04:
I mai i år startet forsøksordningen med statlig finansiering av eldreomsorgen, som er Fremskrittspartiets prestisjereform overfor de eldre. 1 mrd. kr og 20 kommuner var ambisjonen. Det endte med 18 søknader og til slutt bare sju kommuner som ble med. Statlig diktat og instruksjonsrett fristet tydeligvis ikke så mange kommuner. Fremskrittspartiets egentlige eldregeneral, Carl I. Hagen, kaller forsøket «håpløst» i Dagbladet. Han viser til at fritt brukervalg ikke er en del av reformen. Større og sterkere stat og mindre frihet til den enkelte bruker og innbygger er ikke hva jeg leser ut av Fremskrittspartiets program. Men mitt spørsmål til representanten Nesvik er: Hva skal kommunene drive med når staten også skal drive med eldreomsorg?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-10-04:
Jeg hørte statsråden si at vi putter på mer penger, vi organiserer bedre, og vi forebygger tidligere. Det er veldig bra, og vi i flertallet er enig i de store linjene i helsepolitikken. Men jeg merket meg at statsråden ikke nevnte en av de store utfordringene, som er rekruttering for å få hjulene til å gå rundt og møte de utfordringene vi står overfor. I 2030 – hvis vi ikke gjør noen grep – må en av tre 18-åringer velge helsefag. I går hørte vi på NRK at det sitter ca. 200 unge nordmenn i Ungarn og ikke vil få godkjent sin psykologutdanning. Vi var gjennom den samme runden knyttet til sykepleiere med utdanning i utlandet, kanskje særlig i Australia, for et par år siden. Etter det er Statens autorisasjonskontor for helsepersonell blitt underlagt Helsedirektoratet. Jeg hadde håpet at vi var ute av en dag-til-dag-forvaltning av studenter som velger utenlandsk utdanning. Det virker ikke som de har lært. Hva har skjedd?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-10-04:
Vi har kommet til den avdelingen i debatten som handler mye om Norge rundt, og en beretning fra Oppland er ikke så dyster som mange har vært på talerstolen her og beskrevet. I Oppland har vi satt norgesrekord i antall overnattinger i sommer. Juli var første gang Oppland hadde flest overnattinger i landet. Med over 612 000 overnattinger var det faktisk også ny norsk rekord på en måned – med god margin. Alt er altså ikke flatt i Oppland og innlandet. Faktisk er de aller fleste i arbeid i Oppland. Ledigheten er stabil – på rekordlave 1,7 pst. Ja, vi har så mange jobber at både reiselivet og landbruket er helt avhengig av utenlandsk arbeidskraft. Med et variert og småskalabasert reiseliv i Gudbrandsdalen, i Valdres og på flatbygdene er mange småbedriftseiere glad for at formuesskatten er redusert og pengene kan brukes på kompetanse- og produktutvikling. Det er et lite, men grønt skifte på gang i norsk reiseliv. I år er første året hvor min hjemby, Gjøvik, er universitetsby. NTNU har kommet til Østlandet og valgte Høgskolen på Gjøvik som sin base. Det vil være en stor bidragsyter til videre vekst og innovasjon, for Gjøvik, så klart, men ikke minst for industriklynga på Raufoss og for hele Vest-Oppland, ja sågar hele Oppland og innlandet. Men vi skal ikke hvile på de grønne laurbærbladene. Vi trenger at staten bidrar til å løfte materialteknologiklynga på Raufoss videre til Global Centres of Expertise-status for å bidra til det grønne industrielle skiftet i Norge. Neste år leveres det første av ti nye togsett på Gjøvikbanen. Det kommer nytt krysningsspor på banen og nytt stasjonsområde. Dagens flertall har lovd dobbeltspor til Lillehammer innen 2030. Den forrige regjeringen satte stopp på Hamar og utsatte alt på Gjøvikbanen til etter 2023. Firefelts E6 kommer til Mjøsbrua innen 2021 og skal videre til Øyer. I langtidsplanen for Forsvaret er det satt av 9 mrd. kr de neste årene til samling og utvikling av Cyberforsvaret på Jørstadmoen. Dette er en viktig satsing for Norge aller mest, men selvfølgelig for Forsvaret og for hele innlandet. Det er altså betydelige investeringer, betydelige muligheter. Så har Oppland og Hedmark også noen alvorlige utfordringer. Våre fylker topper statistikken over selvmord blant unge gutter. Vi har stort frafall i videregående skole, og vi har ganske mange overdosedødsfall i de to fylkene. Dette er velferdsutfordringer som vi står overfor, og vi er nødt til å ta politisk lederskap for å løse disse utfordringene. Jeg etterlyser Arbeiderpartiet, som har fylkesordføreren i de to fylkene, som har ordføreren i de fleste kommunene: Hvor er dere for å ruste den ungdommen for det framtidige arbeidslivet? Det er det som er jobben i våre to fylker.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Den 21. september heldt tidlegare arbeids- og sosialminister Robert Eriksson ein pressekonferanse der han lanserte boka si «Bare gjør det». Der beklaga Eriksson at regjeringa gjorde endringar i uføretrygdordninga samtidig som ein gav skattelettar til dei rike. Han sa: «Jeg innrømmer det selv at det var et taktisk og politisk uklokt grep, som jeg gjerne skulle hatt ugjort.» Og vidare: «Det vil jeg beklage overfor alle landets uføretrygdede.» Er Nesvik einig?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Eit samrøystes storting har ved fleire anledningar sagt veldig viktige ting i fiskeripolitikken, og under sjømatindustrimeldinga var det eit samrøystes storting som sa at det ikkje skal skje nokon endringar i kvotesystemet før vi har hatt ein full gjennomgang, det såkalla Eidesen-utvalet, som vi ventar på no. Så hadde vi instrukssaka rett før sommaren – hastesaka, dersom du hugsar, president – der vi sa akkurat det same: Ikkje gjer store endringar før ein har kome tilbake til Eidesen-utvalet. I mellomtida kjører fiskeriministeren på, stikk i strid med Stortingets samrøystes vedtak og anbefalingar gjennom merknad, med liberalisering av norsk fiskeri. No har vi ingen kontroll lenger. Prisane går i vêret, og det kostar meir å kjøpe seg ein kvote enn å kjøpe seg ein villa på yttersida av Senja. Flytting av kvotar skjer i rekordfart berre i mitt fylke. 28 kvotar har det siste året gått ut av Troms og Finnmark. Spørsmålet er: Vil Senterpartiet støtte SV sitt frysforslag som vi har lagt inn i salen i dag?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Eg ønskjer å snakke om sårbarheit. Vi produserer no mat i Noreg som aldri før. Rett nok er det ikkje først og fremst innanfor området til den ståande statsråden sitt departement det er størst auke i matproduksjonen, det er på fiskerifeltet det er aller, aller størst, men poenget er akkurat det same. Vi produserer meir mat, men vi blir samtidig stadig meir avhengige av import av fôr frå utlandet. Det er ein aukande kraftfôrimport også i landbruket. Det gjer Noreg spesielt sårbart. No skal ikkje eg ta til orde for total sjølvberging, men ein større grad av det vil i alle fall gjere oss mindre sårbare. Dette seier også fleirtalet på Stortinget i landbruksoppgjeret, at vi ønskjer ein forsterka innsats for å hindre at vi blir så sårbare som vi no er i ferd med å bli. Deler statsråden mi bekymring?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Kristelig Folkeparti er opptatt av å redusere forskjellene i samfunnet vårt. Men vi har i dag en regjering som konsekvent øker dem – ikke bare mellom fattig og rik, mellom by og land, men også mellom kvinner og menn ved at den har satt likestillingen i revers, ved å kutte og svekke den likestillingspolitikken som beviselig har fungert og gjort Norge ikke bare til et av verdens rikeste land, men også et av verdens mest likestilte land. Også her er denne regjeringen på kollisjonskurs med det folk vil ha, og også med en samlet opposisjon i Stortinget. Ved behandlingen av likestillingsmeldingen og familiemeldingen i vår sto Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti og opposisjonen sammen om mange titalls forslag som ville tatt likestillingen i Norge videre. Heldigvis ble mange av dem også vedtatt. Hva synes representanten Hareide om at regjeringen øker forskjellene mellom kvinner og menn, svekker likestillingspolitikken som har fungert, og konsekvent stemmer ned alle forsøk på å ta likestillingen videre? De behandler altså familiepolitikken og likestillingspolitikken som et sidetema, som representanten Hareide sa, og prioriterer mer til dem som har mest fra før.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Til tross for at representanten Hareide var i pappaperm, synes jeg han oppsummerte de likestillingsutfordringene vi står i, og som Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti stod sammen om og påpekte i likestillingsmeldingen, på en helt glimrende måte. Til tross for at denne regjeringen er tafatt når det kommer til familie- og likestillingspolitikk, lover det også godt for framtiden at en samlet opposisjon dannet et nytt flertall for en mer offensiv likestillingspolitikk på alle de samfunnsområdene som representanten her nevner. Mange av forslagene ble også vedtatt. En annen sak Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti er enige om, er behovet for at pappakvoten må økes, fordi det er bra for familiene, og det er bra for likestillingen. I 2013 sa nåværende kulturminister og nåværende statssekretær ved Statsministerens kontor, Linda C. Hofstad Helleland og Julie Brodtkorp, at den rød-grønne pappakvoten straffer barna. Vi ser også at regjeringspartiene angriper pappakvoten igjen og igjen, nå ved å vurdere en ordning der pappa kan overføre hele kvoten til mor uten noen begrensninger. Vil Kristelig Folkeparti stå sammen med Arbeiderpartiet mot disse angrepene på pappakvoten, og vil de bli med og øke den?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-10-04:
Vi har en regjering som har lansert en rekke reformer som virker sentraliserende på offentlig virksomhet og på tjenesteytingen til innbyggerne, men som er sminket opp med navn som tilsier at de skal ha motsatt virkning. Kommunereformen er kalt lokaldemokratireformen og politireformen er kalt nærpolitireformen. Kristelig Folkeparti trakk seg fra forhandlingene om politireformen da det ble tatt initiativ overfor Kristelig Folkeparti og Venstre i 2014, men stemte for den da den kom i salen i 2015. Nå ser vi hvordan politireformen tar form. Stortinget vedtok å fjerne 15 av 27 politidistrikt. Samtidig ga de Politidirektoratet fullmakt til å bestemme antall tjenestesteder. Fra dagens 354 lensmannskontorer går vi raskt mot en halvering. Lokale folkevalgte skal sikres medvirkning i de lokale prosessene, heter det i forliket Kristelig Folkeparti er en del av. Det skal utdypes gjennom å understreke kommunenes innflytelse over endringsprosessene rundt ny tjenestestruktur. Vi ser nå daglig medieoppslag der frustrerte ordførere mener deres argumenter blir sett bort fra. Mener Kristelig Folkeparti at prosessen som nå gjennomføres, lever opp til forutsetningene om at lokale folkevalgte skal sikres medvirkning og innflytelse i fastsettelsen av ny lensmannsstruktur?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2016-10-04:
2016 er det første året der vi tek ut meir pengar av oljefondet enn det vi set inn. Det var eit knekkpunkt ein trudde kom til å kome om nokre år, i år kom det. Det er ei utvikling som Kristeleg Folkeparti i dei siste budsjettrundane tilsynelatande har vore lite uroa for, eit inntrykk som også blir bekrefta i eit intervju med Hans Olav Syversen i Dagens Næringsliv tidlegare i haust, der den finanspolitiske talsmannen ser liten grunn til å avgrense oljepengebruken i budsjettet også neste år. Det er urovekkjande, både fordi det har konsekvensar for framtidige pensjonar, og også fordi oljeprisen no ser ut til å halde seg på eit lågt nivå, og det same gjeld avkastinga i Statens pensjonsfond utland. Kristeleg Folkeparti har tradisjonelt hatt sterke band til fråhaldsrørsla. Vil Kristeleg Folkeparti også bidra til ein meir edrueleg oljepengebruk framover?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2016-10-04:
Eg synest arbeidsministeren gav ei skildring av arbeidsmarknaden som i all hovudsak var god og presis. Det ho ikkje nemnde, er at det no er ei ganske stor gruppe menneske, særleg på Sør-Vestlandet, som nærmar seg slutten av sin dagpengeperiode, og som enno ikkje har fått seg jobb. Dette er menneske som har bustadlån, som har familiar, og som har store utgifter, og det å gå frå dagpengar til det som då blir det einaste attståande alternativet, nemleg sosialhjelp, vil for mange medføre eit svært fall i inntekt. No er det ikkje å håpe at desse menneska søkjer seg mot andre ytingar, f.eks. helserelaterte trygdeytingar når dei ikkje har grunn for det, men då er det mange som spør: Kva alternativ har eg? Det eg vil spørje arbeidsministeren om, er: Korleis vil regjeringa setje inn tiltak for å hjelpe dei som fortsatt ikkje har fått seg jobb, og som no mistar dagpengane? Og meiner arbeidsministeren at sosialhjelpa som ordning, med det låge nivået ho ligg på, er godt nok eigna til å imøtekomme den gruppa?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Det er ingen tvil om at det sosiale hjertet banker sterkt i Kristelig Folkeparti, det er nesten så man kan høre det slå i stillheten mellom setningene. Derfor håper jeg at Kristelig Folkeparti søker vennskap som kan gi hjertet en bedre rytme. SV deler bekymringene for økte forskjeller og for fattigdom, og vi deler også visjonen om et bedre samfunn som er bra for barn. Med utgangspunkt i Kristelig Folkeparti-lederens sterke innlegg synes jeg det er underlig at Kristelig Folkeparti kunne være med på de store kuttene i barnetillegget til de uføre. Det er kutt som beviselig har gitt flere tusen fattige unger, og de fattigste kjenner kutt mest. Da lurer jeg på: Hvordan rimer en politikk som gjør fattige familier fattigere, med en retorikk om å investere i familien? Og vil Kristelig Folkeparti ta initiativ til å øke valgfriheten litt for de fattigste?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-04:
Nå er det jo forskjell på å være ufør og ikke kunne delta i arbeidslivet, og å bli straffet økonomisk for sin helsesituasjon. Det er jo det som skjer når man kutter i barnetilleggene til de uføre. Selv om det groveste kuttet kanskje ble avverget, er det flere tusen unger som ikke har råd til fritidsaktiviteter, og som har fått mindre å rutte med i sitt daglige liv, noe som har ført familier inn i en vanskeligere situasjon, og det er de familiene som har det vanskeligst. Da synes jeg det er viktig at man tar initiativ til å rette opp de kuttene som de menneskene i dag lever med og lider under. Mitt spørsmål er om Kristelig Folkeparti ønsker å ta initiativ til å rette opp de kuttene som faktisk ble innført, og som har gjort at flere tusen unger har blitt fattigere.