trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Det grunnleggende målet for Regjeringens økonomiske politikk er at det skal være vekst, mange sysselsatte og lav ledighet – og med de målene lykkes vi veldig godt. Den økonomiske veksten er høy, arbeidsløsheten går kraftig ned, og sysselsettingen har aldri vært høyere. Så i forhold til de grunnleggende og aller viktigste målene på om man lykkes i den økonomiske politikken, er det all grunn til å si at her går ting i riktig retning og på en god måte. Når det gjelder eierskap, utøver Regjeringen det eierskapet på den måten vi mener er riktig. Det er sagt før, og jeg gjentar det gjerne igjen: Spørsmålet om styreleder i Statoil kunne vært håndtert bedre. Men når det viste seg at det ikke hadde den forankringen og ikke var den løsningen man la opp til, tok Regjeringen ansvar for å finne en løsning som skapte den ro som Sponheim åpenbart er ute etter. Og da tror jeg ikke det er noen grunn til å lage noen større problemer ut av det. Da gjør man det i tilfelle bare fordi man er opposisjonspolitiker og har problem med å finne andre saker å markere seg på.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
For det første, igjen: De grunnleggende målene for næringspolitikken er jo å sikre verdiskapning, sikre sysselsetting, sikre lav ledighet – og der går det altså meget bra. Så i forhold til de overordnede grunnleggende målene for næringspolitikken går ting i riktig retning. For det andre mener jeg at det er stort sett bare her i salen man er veldig redd for at utlendinger skal rømme fra selskaper hvor staten er eier. Det er ingen tegn til at utlendinger gjør det. Tvert imot er det stor interesse for de statlige selskapene. Det er mange som kjøper aksjer og mange som investerer i dem. Jeg mener det er fullt mulig å være partipolitiker og profesjonell, både i Fremskrittspartiet, i Arbeiderpartiet og i andre partier, og jeg er helt trygg på at vi kommer til å utnevne styrer med fin balanse – medlemmer med ulik bakgrunn og ulik erfaringsbakgrunn, som gjør at disse styrene blir gode og representative i forhold til de interesser de skal ivareta.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Statsministeren hadde åpenbart ikke mye på hjertet siden han avsluttet innlegget sitt lenge før han måtte. Det er vel kanskje en illustrasjon på hvor lite Regjeringen egentlig har gjort i de åtte månedene de nå har styrt. Jeg tror de fleste av oss har sett at statsministeren og hans to venninner var ute på Bygdøy og plasket i går. Det er selvfølgelig et av de store prestisjeprosjektene Regjeringen har å vise fram, at man altså har brukt betydelig antall penger på å rydde en strand. Det er mange andre viktige uløste oppgaver som jeg ikke kan se at Regjeringen har prioritert i det hele tatt. Det er f.eks. landets sykehus. Vi er i en situasjon hvor helsekøene dessverre er i ferd med å bli lengre. Mange av sykehusene opplever en betydelig skjevfordeling av økonomien seg imellom, og i tillegg må flere av sykehusene gå til oppsigelser på grunn av en vanskelig økonomisk situasjon. Når har Regjeringen tenkt å ta helsevesenet på alvor, ta landets syke mennesker på alvor, slik at vi får løst de utfordringene som landets helsekøer faktisk bringer?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Jeg tror jeg skal begynne der siste replikant sluttet, nemlig med det utrolige mageplasket Regjeringen landet med i forhold til Statoil-saken. Regjeringen har jo i veldig lang tid snakket om behovet for en aktiv nærings- og eierskapspolitikk. Det mest aktive vi har sett nå, er for så vidt evnen til å skape full forvirring både om hva som er Regjeringens eierskapspolitikk og hva som er dens næringspolitikk. Det er faktisk relativt vanskelig å få øye på hva Regjeringen mener, og jeg tror det også er litt avhengig av i hvilken grad LO er sterke på de områdene som er utsatt for utfordringer i næringspolitikken. Når det er sagt, så er det helt avgjørende at man gjennom eierskapspolitikken fremviser profesjonalitet. Alt annet vil medføre at utenlandske investorer og potensielle næringslivsfolk vil rømme fra selskaper som har statlig eierskap. Kan statsministeren forsikre om at det er profesjonalitet som er hovedkriteriet for Regjeringen, og ikke regjeringspartienes partibøker?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Alle forslag som fremmes av Fremskrittspartiet, står vi samlet bak, og jeg kan forsikre representanten Hill-Marta Solberg om at det å stille krav til å ha norske statsborgere i fremtredende posisjoner i styringen av Norge, ja, det synes jeg skulle bare mangle – det er på linje med det man gjør i mange andre land. Og så til spørsmålet om hva Fremskrittspartiet skal bruke sin rolle som opposisjonsparti til. Ja vel. På den ene siden har vi hatt en utstrakt hånd til Regjeringen og sagt at dere må gjerne komme hvis dere ønsker å samarbeide med oss. Det var for øvrig den første invitasjonen Regjeringen kom med til opposisjonen også, uten at vi har sett synlige spor av det. Her gjør Regjeringen som den vil, og er overhodet ikke lydhør overfor det minste lille forslag opposisjonen måtte ha til forbedringer av Regjeringens politikk. Den viktigste jobben Fremskrittspartiet har i årene som kommer, er å gjøre alt vi kan for å få kastet de nåværende regjeringspartiene rett ut av regjeringskontorene, slik at vi kan få en bedre styring av Norge.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Jeg inviterer gjerne representanten Teigen til kurs i Fremskrittspartiet om hvordan man skal få mest mulig glede av stykkprisfinansiering. Hele poenget her er jo å ta høyde for innbyggernes interesser. Fremskrittspartiet er ikke fullt så opptatt av at kommunepolitikere rundt omkring i det ganske land nødvendigvis skal ha råderett. Men innbyggerne i hele vårt land skal ha den samme retten til god eldreomsorg, til god skole, til gode helsetjenester, uavhengig av om de bor i en rik eller fattig kommune. Den eneste måten å få til det på er at innbyggerne selv får makt til å bestemme hvilke krav de skal stille til kvaliteten på omsorg, utdanning og helse. Uten å kunne bruke den makten er man relativt hjelpeløs i forhold til en kommune som velger å prioritere alt annet enn helse, omsorg og skole. Det er det dessverre mange kommuner som gjør.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Jeg har stor tro på at det er mange oppgaver politikerne kan løse på vegne av innbyggerne. Men akkurat det interne samlivet tror jeg strengt tatt at par klarer å ordne bedre selv. I den grad politikken skal bidra med noe for familiene, så bør jo det være å sette familiene best mulig i stand til å håndtere hverdagen med små barn, som er krevende og utfordrende – både tidsmessig og økonomisk. Der tror jeg at Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet har ganske mange felles interesser, nemlig i å øke valgfriheten for alle småbarnsfamilier, slik at de selv kan vurdere hvordan deres situasjon kan løses på en best mulig måte i hverdagen, uten at Molvær Grimstad og jeg eller andre politikere skal være de som dikterer hvordan dette skal gjøres.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Jeg ble et øyeblikk litt urolig, for det kan høres ut på Lundteigens innlegg som om vi ikke har en fri sentralbank som selv og etter egen evne fastsetter pengepolitikken i dette landet. For det er altså norsk pengepolitikk etter at den ble lagt om i 2001. Hvis det representanten Lundteigen nå sier, er at Regjeringen i større grad faktisk er med på å påvirke rentesettingen i Norges Bank, blir jeg særdeles urolig. Jeg håper at finansministeren kan klare opp i dette på vegne av Regjeringen etterpå. For den type signaler om pengepolitikken bør skape uro langt ut i norske finansmarkeder. Det er ikke slik som Lundteigen sier, at Regjeringen burde dempe vekstimpulsene i økonomien for å unngå renteøkning, snarere tvert imot. Er det én eneste viktig grunn til å unngå press på rentene for norsk økonomi fremover, er det nettopp å føre en økonomisk politikk som øker veksten i bruttonasjonalproduktet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Jeg er svært godt kjent med situasjonen. Men jeg har også registrert at verken Arbeiderpartiet eller SV hadde noen prinsipielle motforestillinger mot å øke bensinavgiften på det tidspunktet. Det som holdt dem igjen, var skatten. Men tilbake til spørsmålet fra Schjøtt-Pedersen. Selvsagt har Fremskrittspartiet en klar mening om hvor vi vil. Jeg var jo krystallklar på det. Det vi ønsker å gjøre, er å sørge for at Karl Eirik Schjøtt-Pedersens eget parti snarest mulig blir fratatt styringsevnen, slik at vi kan få fart på økonomien og ta mer hensyn til folk flest i dette landet. Det er ikke slik at det å føre en økonomisk politikk for økt vekst i økonomien, automatisk medfører økt rente og konkurser i næringslivet. Hvor i all verden har lederen i finanskomiteen det fra? Snarere tvert imot – jeg synes hovedproblemet ligger hos den sittende regjering, som hele tiden argumenterer med at hvis Fremskrittspartiet får styre, så øker renten. Hvordan i all verden har det seg da at renten først begynte å gå opp etter at denne regjeringen trådte i kraft?
Erna Solberg (Høyre), 2006-06-16:
Noe av det som slår meg når det gjelder denne regjeringen, er at de åpenbart har allergi mot alle ordninger som det står «privat» foran. I revidert nasjonalbudsjett gir dette seg utslag i at man velger med et pennestrøk å sette strek og lager nye skatteregler for privat pensjonssparing og for dem som legger opp til å få utbetalt f.eks. erstatningsordninger gjennom en gradvis utbetaling over flere år. Hvilke konsekvenser det ville få, tenkte åpenbart Regjeringen ikke gjennom før de satte i gang. Det er også noe finansministeren har erkjent betyr mye, ikke minst for de mange trafikkskadde som får en erstatning, og som må betale mye mer av den inn i skatt. Jeg synes det er iskaldt. Jeg synes det er dårlig arbeid når man på forhånd ikke ser hva man gjør. Da må jeg spørre på nytt: Vil man frem til statsbudsjettet til høsten sikre at det ikke blir en strømlinjeformet A4-ordning for alle ansatte, som skal være grunnlaget for pensjonen, slik at folk kan sikre seg, og at mennesker som kommer ut for en ulykke, kan sikre fremtiden i vårt samfunn?
Erna Solberg (Høyre), 2006-06-16:
Forslaget om å fjerne de nasjonale maksimalbegrensningene på øl er et forslag om at kommunene nå kan få lov til å bestemme noe som velgerne kanskje kan være opptatt av. Den andre biten av det er at det er grenser for hvor mye vi skal styre enkeltpersoners liv. Jeg tror at vi har et potensial i vårt samfunn for å ha mer tillit til enkeltmenneskene fremover. Når det gjelder spørsmålet om samarbeidsforhold, opplever jeg at revidert nasjonalbudsjett er en positiv manifestering av at det på mange områder, men ikke på alle, er enighet om en noe annen kurs enn det Regjeringen ønsker på viktige felt mellom de fire partiene som er i opposisjon. Et av dem er symbolisert ved det jeg og Høyre har brukt litt tid på i denne salen i dag, nemlig muligheten for å leve et annerledes liv enn det A4-livet som åpenbart alle ordninger i det offentlige krever, f.eks. muligheten til å kunne spare til egen alderdom med en skattestimulans.
Erna Solberg (Høyre), 2006-06-16:
Jeg tror av og til at det for politikere kan være lurt å se litt på historien. Hvis man gjør det, vil man finne ut at Høyre veldig ofte har stemt imot landbruksoppgjør fremforhandlet av andre regjeringer. Grunnen til det er at vi har et annet syn på hva som kommer til å gjøre Distrikts-Norge og norsk landbruk sterkere. Vi tror på mer deregulering, vi tror faktisk at det er feil å fortelle noen bønder på Sunnmøre at fordi de er åtte stykker, skal de ikke få lov til å lage fellesfjøs som gjør at den bygden fortsatt skal få kunne ha både bønder og andre mennesker som har tid til fritid, og som tør investere. Den typen reguleringer begrenser i dag et landbruk som kunne vært bedre. Alle disse begrensningene i dag innføres i hovedsak gjennom et forhandlingssystem som vi er skeptiske til. Vi ønsker altså prinsipielt en konsultasjonsordning om landbruksoppgjøret og ikke et oppgjør og et forhandlingssystem, og at det behandles parallelt med statsbudsjettet om høsten.(Presidenten klubber.) Det er også begrunnelsen for at vi stemmer imot, men vi har en helt annen landbrukspolitikk enn det Fremskrittspartiet har. Vi kommer ikke til å kutte halvparten av landbruksbevilgningene over natten, slik de gjør. (Presidenten klubber.)
Erna Solberg (Høyre), 2006-06-16:
Jeg tror at hvis man mener at Statkraft skal være et instrument for å lage en spesiell industrikraftordning, må man endre Statkrafts statutter, og man må ha noen betydelige endringer i EUs energipolitikk før man kan få gjort det. Så den typen premisser som representanten Lundteigen nå forsøker å legge for sitt spørsmål, tar jeg bare rett og slett avstand fra. Men hvis han mener at vi ønsker en energipolitikk som gir kraft til industrien og gir konkurransevilkår for industrien fremover som gjør at den fortsatt kan være her, ja, så er vi villige til det, men det må være innenfor de regler og den rimelige konkurransebiten som vi også skal ha knyttet til dette. Når det gjelder spørsmålet om næringsnøytralitet, har jeg lyst til å minne om at det var Karl Eirik Schjøtt-Pedersen som var den statsråden som siste gang brukte det ordet overfor Stortinget. Det gjorde han da han var finansminister, som en begrunnelse for deres politikk. Vi har alltid vært for at vi f.eks. skal ha forskningsprosjekter som er rettet mot å hjelpe en del av næringene med å videreutvikle seg.
Erna Solberg (Høyre), 2006-06-16:
Jeg har med noe forundring registrert hva som er Arbeiderpartiets linje i denne debatten knyttet til alle spørsmål til Høyres representanter. Det er at de ikke vil snakke om innholdet i politikken. De vil ikke snakke om det faktum at det linjeskiftet som de hevdet Regjeringen skulle gjøre på mange områder, rett og slett er blitt litt «fiskepudding», for å si det som vi pleier å si det i Bergen. Det er litt kraftløst det man har gjort, og så forsøker man da å være kommentatorer til det store politiske spillet. Men jeg håper at denne salen blir brukt til debatt om hva vi skal gjøre for innbyggerne i dette landet, ikke om hvordan spillet skal formes mellom partier. Høyre er i opposisjon. Ja, vi har brukt litt tid på å finne ut hva som gikk galt ved valget, og hvordan vi skal bygge vår egen politikk. Da er det slik at et parti i opposisjon vil bygge politikken sin på innholdet i de politiske sakene, og så inviterer vi dem som vil samarbeide med oss om den retningen for samfunnet som vi ønsker, til å være med oss på det. Det er en invitasjon som har gått både til Fremskrittspartiet og til våre tidligere regjeringssamarbeidspartnere. Vi kjenner de siste litt bedre enn vi kjenner Fremskrittspartiet når det gjelder mulighetene til å nå frem.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Jeg spisset ørene da statsministeren snakket om store, nye sosiale reformer fra denne regjeringens side. Han nevnte pensjonsreformen, arbeids- og velferdsreformen og fattigdomssatsingen. Siden jeg i all beskjedenhet var medlem av den regjeringen som la fram alle disse reformene, synes jeg kanskje at statsministeren kunne koste på seg en viss raushet i forhold til sine forgjengere. Det er flott at Regjeringen viderefører disse reformene, men det er altså ikke nye sosiale reformer fra denne regjeringen. I den innstillingen som Stortinget behandler i dag, er det flyttet på fattige 700 000 kr. Vi er glad for at det er et forslag som Kristelig Folkeparti fremmet, som regjeringspartiene har gått inn for, en styrking av midlene til gatemagasinet =Oslo og tilsvarende. Men det er vel også uttrykk for hvilket handlingsrom regjeringspartienes stortingsgrupper har, og kanskje også et uttrykk for hvilket ambisjonsnivå statsministeren har når det gjelder å lytte til gode forslag fra opposisjonen. Det jeg spør om, er om statsministeren er fornøyd med dette ambisjonsnivået, om han har større ambisjoner for resten av stortingsperioden når det gjelder å samarbeide med opposisjonen i Stortinget.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Det er riktig at vi har gitt en raus kommentar til satsingen på kommunene. Det er ingen i Kommune-Norge som beklager at Regjeringen har satset mer på kommunene i dette årets budsjett. Det gjør heller ikke Kristelig Folkeparti. Men når representanten Karl Eirik Schjøtt-Pedersen forsøker å ta Kristelig Folkeparti og Kristelig Folkepartis partilag til inntekt for den kraftige innstrammingen som Regjeringen har gjort i forhold til friskolene, er han ute i et nokså urent farvann. For det er helt klart at den bråstoppen som Regjeringen har innført i forhold til friskoler, som den før valget sa den skulle skjerme, nemlig de som utgjør et religiøst, livssynsmessig eller pedagogisk alternativ, har overhodet ingen støtte i Kristelig Folkeparti. Det er helt rett at vi er fornøyd med satsingen på en eldrereform. Men vi er ikke fornøyd med de mange konfrontasjoner som Arbeiderpartiet har rettet mot Kristelig Folkeparti i viktige verdispørsmål, ikke minst når det gjelder bioteknologiloven.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Representanten Heikki Holmås gir en noe forkjært beskrivelse av den forrige regjeringens politiske grunnlag. Det er riktig at det var et mål – et mål vi, så vidt jeg husker, innfridde – at de offentlige utgiftene ikke skulle overstige veksten i økonomien. Og det er ganske viktig i en økonomi, at det er en privat sektor som skaper de verdiene som vi ønsker å fordele. SV er jo eksperter på å fordele, men det er også viktig at verdiene skapes et sted. Kristelig Folkeparti kommer i denne perioden ikke til å prioritere store, nye skattelettelser. Det sa vi i valgkampen. Det sier vi nå. Vi kommer derimot ikke til å stå for en uansvarlig økonomisk linje, der vi lar offentlig sektor vokse mer enn det veksten i økonomien gir grunnlag for. For det er med på å fortrenge den verdiskapingen som det er helt nødvendig at skjer i privat sektor, for at vi skal kunne få gode velferdsordninger i offentlig sektor.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Det første jeg vil si, er at jeg hadde ventet at når sentrumspartiene Venstre og Kristelig Folkeparti summerer opp sentrumsverdier i en så viktig politisk innstilling som den til revidert nasjonalbudsjett, hadde sentrumspartiet Senterpartiet sluttet seg til det. Men så stort handlingsrom har tydeligvis ikke Senterpartiet under denne flertallsregjeringen at de kunne få lov til å slutte seg til noe som er fellesstoff for Senterpartiet og de to andre sentrumspartiene i norsk politikk. For det andre må jeg si at vi er fornøyd med flere av de tingene som den nye regjeringen har gjort, ikke minst at man har videreført det vi satte i gang når det gjelder å forberede en eldrereform II. Det er ikke slik at det var noe denne regjeringen fant på. Derimot må jeg si at jeg er meget skuffet over Senterpartiet når det gjelder de mange kutt Senterpartiet har vært med på, som når det gjelder kontantstøtten, når det gjelder Norsk Lærerakademi, når det gjelder frikirkebygg, når det gjelder den lokale norske kirke. Om det at Senterpartiet heller ikke har vært med på å rette opp dette i ettertid, kan jeg si det slik som representanten Meltveit Kleppa sa det til meg i mange runder i forrige periode: Det hadde jeg ikke ventet av Senterpartiet!
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Vi har nå lagt bak oss et stortingsår med Fremskrittspartiet som det ledende parti på borgerlig side. I forrige periode opplevde vi et noe furtent fremskrittsparti som ikke slapp inn i Bondeviks varme. Nå på slutten av dette året kan det være grunn til å spørre hva Fremskrittspartiet vil bruke sin posisjon som det største opposisjonspartiet til. Så langt er det nokså uklart. Siv Jensen som parlamentarisk leder og partileder – unnskyld: formann – står fram i fjernsynsdebatter som brobygger på borgerlig side, mens Hagen i tråd med gammel fremskrittspartipolitikk kommer med grove utfall mot utenlandske statsborgere. Så mitt spørsmål er: Vil vi se et fremskrittsparti som bevisst rir to hester – med Hagen som skal holde på velgerne i innvandringssaken, mens formann Siv skal være brobygger?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Vi har i vinter hørt og sett et Høyre som har vært på leting etter en ny profil, og som har erkjent at fokusering på penger og skatt ikke hadde den gjenklang man trodde. Høyre skal nå stå fram med et sosialt ansikt. Jeg lyttet nøye til representanten Solbergs innlegg og konstaterte at det ikke var snakk om skatteletter i dette innlegget, så her er Høyre åpenbart i ferd med å endre sitt fokus. Det som er interessant å spørre Høyres leder om, er hvordan denne nye linjen fra Høyre passer inn i dialogen med de andre partiene på borgerlig side, spesielt Fremskrittspartiet som det største opposisjonspartiet. Er det slik at vi kan forvente at Høyre skal påvirke også Fremskrittspartiet til å være opptatt av kommuneøkonomi, av eldreomsorg og av finansiering av dette, på samme måte som Høyre nå tar mål av seg til det? Eller er det slik at forslaget om å selge øl døgnet rundt er et uttrykk for den nye linjen?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Jeg prøver å tenke tilbake, og jeg kan nesten ikke huske en eneste budsjettkorsvei i Stortinget der sykehusenes økonomi ikke har blitt styrket, ofte utover det regjeringen har foreslått. Så det er en lang historie når det gjelder å komme i mål med å kunne konstatere at vi har en trygg og solid sykehusøkonomi. Regjeringen Stoltenberg så det da budsjettet lå på bordet sist høst, og økte derfor innsatsen i Sykehus-Norge og styrket økonomien til sykehusene med en halv milliard utover det som var foreslått. Det er også blitt en styrkning av økonomien ved denne omfordelingen. Her forserer den sittende regjeringen opprettingen av skjevheten utover det som var vedtatt i Stortinget, nettopp fordi man erkjenner at dette er et for stort problem i de helseregionene som er tyngst berørt av dette.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Jeg vet ikke hvor god kunnskap representanten Hansen har om hva som befinner seg i smykkeskrin. Ofte er det noe ganske verdifullt og edelt som ligger der. Hvis man kan etablere noen edle og verdifulle virkemidler, kan det i så måte komme meget godt med også i næringspolitikken. Så etter min oppfatning har næringsministeren en klok tilnærming til viktigheten av de virkemidlene. Det mest avgjørende i spørsmålet om hvordan det går i næringspolitikken, er hvordan det går i økonomien, og hvordan det går med sysselsettingen. Og her har ikke opposisjonen i ett eneste innlegg i dag kritisert Regjeringen, for alle må konstatere at det går veldig godt i norsk økonomi, det går godt i næringslivet, sysselsettingen øker, og ledigheten går ned.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Det første rådet jeg vil gi til representanten Dåvøy, er å tenke igjennom hva den regjeringen representanten selv var medlem av, bidrog til på sykehussiden i forrige periode. Da hadde man fire år på seg til å få orden på balansesituasjonen i Sykehus-Norge. Det greide man aldri. Det strever også den regjeringen som nå har tatt over, med å få ordnet opp i. Det er en sak som helseministeren også arbeider med. Som jeg også sa i min forrige replikk: Når regjeringen Stoltenberg nå foreslår å framskynde opprettingen av denne skjevfordelingen, går det faktisk lenger enn den planen for oppretting som Stortinget vedtok å legge til grunn. Det som nå er foreslått, er å rette opp skjevfordelingen raskere enn det som egentlig lå til grunn fra Stortingets side. Det er et uttrykk for at Regjeringen tar situasjonen på alvor, og så raskt som mulig ønsker å få rettet opp den skjevheten vi vet eksisterer mellom helseregionene.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Jeg synes dette er en glitrende illustrasjon på at Fremskrittspartiet aldri noen gang har skjønt hvordan virkemidlene i f.eks. Innovasjon Norge fungerer. Jeg bruker mer enn gjerne mitt eget hjemfylke, Nordland, som et godt eksempel – et distriktsfylke som har hatt stor glede og nytte av Innovasjon Norges virkemidler. Der er det blitt etablert et stort antall arbeidsplasser som ikke ville blitt det uten slike virkemidler. Et sånt apparat må vi ha i erkjennelsen av at også når det er press i økonomien, fordeler dette seg ulikt. I enkelte deler av landet er det stort press. I andre deler av landet er det nødvendig å stimulere til næringsutvikling og nyskaping. Slik fungerer også de virkemidlene som finnes innenfor f.eks. Innovasjon Norge.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Først vil jeg si at jeg har veldig stor sans for spleiselag, og det er også med på å prege Arbeiderpartiets politikk på svært mange områder. Det som er bildet når det gjelder forskning i Norge og innsatsen der, er ikke at det er den offentlige innsatsen på forskningssiden som gjør at vi ligger betydelig etter, men det faktum at innsatsen fra private er svært mye lavere i Norge enn i mange andre land vi kan sammenlikne oss med. Derfor kommer vi samlet sett ut med en lavere forskningsinnsats. Forskningsfondet skal bygges opp og styrkes. Det har det regelmessig og årvisst også blitt, og det kommer det også fortsatt til å bli. Når det gjelder innsatsen som Norge har lagt ned for å bygge ut og legge til rette for forskning på Svalbard, er den meget imponerende og god. Og jeg skal gjerne være med og jobbe for at vi også skal fylle disse veldig flotte fasilitetene som vi har lagt til rette for der oppe, med flest mulig forskere.
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Fremskrittspartiet har ikke mye tillit til det lokale folkestyret og foreslår at offentlige tjenester som omsorg, skole og sosiale tjenester skal stykkprisfinansieres, og at staten skal betale regningen. Men likevel skal kommunene ha ansvar for å utføre tjenestene. Under debatten om kommuneøkonomien på onsdag var det flere som prøvde å spørre Fremskrittspartiet om hvordan Fremskrittspartiets forslag skal kunne gjennomføres uten at man raserer distriktskommunene og gravlegger det lokale folkestyret. Vi fikk ikke svar, så jeg prøver igjen: Hvordan vil Fremskrittspartiet gjennomføre stykkprisfinansieringen og forslagene til omlegging uten å rasere distriktene og det lokale folkestyret?
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Parlamentarisk leder Inge Ryan nevnte bredbånd i sitt innlegg, og jeg vil komme med noen kommentarer til det. I dag fikk jeg et hefte. Det heter «Bredbånd skaper nærhet» og viser noen praktiske eksempler fra Telemark på hvordan man kan sitte hjemme ved sin egen pc og løse mange oppgaver som man ikke kunne tidligere. Regjeringen vil i tråd med Soria Moria-erklæringen arbeide for at hele landet skal ha et tilbud om å bli knyttet til et godt bredbåndsnett innen utgangen av 2007. Vi har et mål om digital allemannsrett. Regjeringen er på vei – på en bredbåndvei. Midt i et budsjettår settes det høy fart på bredbåndsatsingen gjennom en økt bevilgning til HØYKOM-distrikt i revidert budsjett, 50 mill. kr til bygging av bredbånd i det distriktspolitiske virkemiddelområdet. Det er en økning for HØYKOM-programmet fra 70 til 120 mill. kr – en økning på 60 pst. Det er ikke småtterier midt i et budsjettår. Så her vil en kritisk røst fra nord skryte av sin egen regjering. Dette er verdifull bygging av hele landet. Vi vet at bl.a. i Troms og Finnmark foregår det nå satsing på bredbånd i regi av kommuner, fylkeskommuner og energiselskaper. Dette er penger som vil bidra til at bl.a. en liten distriktskommune i Nord-Troms, Kåfjord kommune, kan gjøre ferdig den utbyggingen som er startet opp av Nord Troms Kraftlag og Kåfjord kommune. Troms fylkeskommune i samarbeid med kommunene i Troms har i regi av bredbåndfylket Troms brukt 250 mill. kr, og innen rimelig kort tid har alle i Troms kommune bredbånd, med alle de positive ringvirkningene det har for befolkningen og næringslivet rundt i hele fylket. Det som burde være et samfunnsansvar og blitt finansiert over statsbudsjettet, har kraftselskap, kommuner og fylkeskommuner tatt tak i. Men den nye rød-grønne regjeringen tar her et klart ansvar, og det er jeg svært glad for. Dette er 50 gode millioner kroner for Troms og Finnmark – og andre deler av landet som har behov for utbygging. De 50 mill. kr er digitale såkorn for distriktene. Satsingen på bredbånd skjer også innenfor rammene av en offensiv IT-politikk, i regi av fornyings- og administrasjonsminister Heidi Grande Røys. Det gjøres nå grep på høyteknologisk bygging av landet som den forrige regjeringen ikke var i nærheten av. Dette går igjennom i Stortinget samme dag som Regjeringen legger fram en ny stortingsmelding om distrikts- og regionalpolitikken, og samme uke som Kristin Halvorsen, Åslaug Haga og Regjeringen fikk gjeninnført lavere arbeidsgiveravgift i distriktene fra 1. januar 2007. De gikk i nærkamp med ESA i Brussel, og de vant matchen. Nå setter Regjeringen også opp farten på IT-utviklingen i distriktene. Norge har et ganske godt utgangspunkt for å nå målet om en digital allemannsrett. Det er langt fra Lyngen til Oslo. Med bredbånd er vi bare et tastetrykk unna. Digital allemannsrett opphever avstander og skaper muligheter for mange nye arbeidsplasser i distriktene. Det er bare å slå fast at på dette området leverer Regjeringen varene.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Sent i natt hadde vi en interessant avstemning i Stortinget. Vi stemte over årets jordbruksoppgjør. Det interessante var at Høyre som det ansvarlige partiet de mener å være, faktisk stemte imot årets jordbruksoppgjør. Men det som er like interessant, er at det var et parti i tillegg til Høyre som faktisk stemte imot, og det var Fremskrittspartiet. Mitt spørsmål til representanten Erna Solberg er: Det vi nå ser av endringer i Høyres politikk på asyl- og innvandringspolitikken, og det å stemme sammen med Fremskrittspartiet imot jordbruksoppgjøret, er det uttrykk for at Høyre nå har en strategi for å samordne de to høyrepartiene i Norge bedre, slik at man fram mot neste valg kan ha et bredt høyrealternativ i Norge?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Flere av representantene har i debatten i dag uttrykt bekymring for hvordan SV har det i regjering. Ikke minst har parlamentarisk leder for Venstre, Lars Sponheim, uttrykt stor bekymring for SVs situasjon etter at vi kom i regjering. Derfor syns jeg det er naturlig å melde tilbake til Stortinget om hvordan SV har det i regjering. SV har det helt utmerket i regjering. Vi har det store privilegium at vi hver eneste dag kan sette SV-stemplet på Regjeringas politikk. Vi er fullstendig klar over at også Arbeiderpartiet og Senterpartiet setter sitt stempel på politikken, men også SVs stempel er på Regjeringas politikk. Etter litt over et halvt år i regjering ser vi at vi har flyttet politikken vesentlig i retning av det som SV ønsker. Så her trives vi godt. La meg ta to–tre–fire eksempler. Vi klarte å få stoppet privatiseringa av den norske skolen. Enhetsskolen, som møysommelig var bygd opp gjennom mange år, var på full fart til å bli rasert. Vi har faktisk fått Regjeringa med på å sette ned foten i forhold til hjemfall. Vedtaket om hjemfall er et av de viktigste vedtakene som er gjort i Stortinget. Her har man nå satt ned foten og kjører et tøft løp i forhold til ESA. Vi har fått til en forvaltningsplan for Barentshavet som ingen annen regjering kunne ha fått en så god miljøprofil på. Det skyldes nettopp at SV sitter i regjering. Og for å ta dette budsjettet: Vi har gjort noe i forhold til egenandeler. Vi har faktisk fått en kraftig satsing på breibånd, spesielt rettet mot distriktene. At SV sitter i regjering, syns vi er veldig positivt for utviklinga, og vi trives godt med det. Så må jeg si at det er litt forbausende å høre på dem som satt i regjering sammen for litt over et halvt år siden. De fremmer en rekke forslag her i salen, som spriker i alle retninger. Siden Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre var i regjering sammen for en tid tilbake, hadde jeg forventet at når de kom i opposisjon, var det fortsatt et snev av samarbeid. Men svært mye av det samarbeidet har tydeligvis forsvunnet, og vi sitter i dag med en opposisjon som er fullstendig splittet i forhold til Stortinget og ved den behandlingen som har vært gjort i forbindelse med revidert budsjett.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-06-16:
Alle som har fulgt debatten siden i fjor høst, ser at næringspolitikken er begynt å bli et alvorlig problem for Regjeringen. Løftene om en mer aktiv næringspolitikk, kombinert med anklager mot den forrige regjeringen om passivitet og næringsnøytralitet, har skapt store forventninger. De forventningene har Regjeringen fulgt opp ved å kutte i de mest sentrale virkemidlene til næringsrettet forskning og Innovasjon Norge. Og de har kuttet 25 milliarder kr i Forskningsfondet. Samtidig er skattene økt, løftene om veibygging er glemt, og det har vært flere hjelpeløse forsøk på innblanding overfor enkeltbedrifter. I revidert nasjonalbudsjett blir denne politikken videreført. Næringsministeren antydet nylig i Dagsavisen at bildet av den næringspolitiske verktøykassen skulle erstattes av et næringspolitisk smykkeskrin. Det innebærer vel at reelle tiltak skal erstattes med symbolpolitisk pynt. Kan representanten Hill-Marta Solberg forsikre oss om at vi snart får se en ordentlig satsing på verdiskaping, eller er den aktive næringspolitikken på vei rett ned i smykkeskrinet til næringsministeren?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-06-16:
Representanten la stor vekt på å skildre at det går bra i Norge. Mye går bra. Men det som er viktig i Norge, for både kommende generasjoner, nåværende generasjoner og det ufødte næringsliv, er forskningen vår. Den sittende regjeringen kuttet i forskningsinnsatsen, det vet vi, i budsjettet for inneværende år. Det jeg synes var langt mer forskrekkende – spesielt for en representant som tilhører et parti som har sans for spleis og dugnad, om jeg får uttrykke meg slik – gjelder den sjenerøse ordningen som inviterer til at private kan gi tilskudd til forskning. Nå gir private faktisk mer enn de nåværende regjeringspartiene trodde var mulig, men når de private gir mer, svarer Regjeringen med å dekke inn det som gis mer, ved å kutte i andre forskningsmidler. Synes representanten det er en redelig måte å ta imot en utstrakt hånd fra det sivile samfunn på? Synes representanten det er en OK måte å lage spleis og dugnad på? Er ikke representanten også enig med meg i at man bør fullføre forskningsinnsatsen i Ny-Ålesund, slik at når amerikanerne kommer dit, som Regjeringen prisverdig inviterer til, tar vi den helt ut? Det er dessverre ikke situasjonen i dag.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-06-16:
Representanten Meltveit Kleppa sa at det var ikke nødvendig for Senterpartiet å skrive under på Venstres eller Kristelig Folkepartis verdisignaler. Mon tro om det kanskje kunne være interessant, for Senterpartiet sitter i en regjering hvor man f.eks. kutter i støtten til så viktige institusjoner som det frivillige sivile samfunns private høyskoler som utfører samfunnsoppdrag. Man klarer å gjenopprette noe av kuttet på 4 mill. kr, men fortsatt er det institusjoner som utdanner f.eks. førskolelærere og lærere som har fått kutt. Fra Venstres side har vi sett det som så viktig at vi har fremmet et forslag tidligere i dag sammen med andre partier for nettopp å se på de frivilliges kår. La meg tydeliggjøre det: Når det gjelder forskningsinnsats, hvor den sittende regjering egentlig ikke trodde på at det sivile samfunn eller private ville gi bidrag i det hele tatt, får vi altså en tredobling av de private bidragene. Det svaret Regjeringen gir, er at i stedet for å komme med de pengene man trenger i tillegg, tar man de pengene man allerede har bevilget fra det offentlige. Synes representanten Meltveit Kleppa at dette er et godt signal til ideell innsats i dette landet?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-06-16:
Senterpartiet følgjer med interesse Kristeleg Folkeparti si grensedraging mot høgre. Vi har sett det denne veka i to store saker – fyrst i samband med behandlinga av kommuneproposisjonen, der Kristeleg Folkeparti no vil ha både eldresatsing og meir helsepersonell etter fire år i regjering, og vi såg det i samband med behandlinga av forvaltingsplanen for nordområda, der det var all grunn til å undra seg over kva dei eigentleg hadde fått til i lag med Høgre. Så har Kristeleg Folkeparti og Venstre i innstillinga i dag behov for ein eigen merknad for å fortelja at dei er plasserte i sentrum. Det lovar veldig godt for eit framtidig samarbeid. Dei ynskjer å fokusera på ein god balanse mellom offentleg og privat sektor, ei rettferdig fordeling nasjonalt og internasjonalt, eit levande folkestyre, familie og nærmiljø, distrikt, utdanning, kultur og frivillig medverknad. Mitt spørsmål til Høybråten er: Er det hjå dagens regjering, eller er det i lag med Høgre, han vil få styrkt nettopp denne politikken?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-06-16:
Lat meg aller fyrst seia at når det gjeld oppretting av forslag frå førre regjering, skal ingen vera i tvil om at både Senterpartiet og dei andre regjeringspartia er opptekne av at flest mogleg skal ha moglegheit til å delta i arbeidslivet og moglegheit til hjelp i sjukdomsperiodar. Vi såg faktisk denne eigendelen nettopp som eit usosialt bidrag for mange av dei som går mellom arbeid og sjukdom, og er særs nøgde med at det no er endra. Ingen skal heller vera i tvil om at vi står fast på vårt fokus frå Senterpartiet i førre periode for ein styrkt infrastruktur. Det er ikkje for ingenting at dagens regjering på tre veker faktisk fekk til ei sterkare styrking på samferdsle enn Framstegspartiet klarte i heile førre periode, trass i tre budsjettforlik.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-06-16:
Det framgår både av Soria Moria-erklæringa og av Regjeringa sin politikk så langt at vi i regjeringspartia her i Stortinget og i dei ulike departementa er opptekne av å motarbeida auka forskjellar. Det betyr òg at vi har mange konkrete prosjekt for å gi funksjonshemma ein betre kvardag, og det betyr at vi vil intensivera både det førebyggjande arbeidet for rusmiddelmisbrukarar og behandlingstilbodet. Det kan nok vera at det i ein intensiv budsjettprosess kan koma opp gode forslag som det kan vera vel verdt å sjå nærara på. Eg synest at dagens innstilling gir ein veldig god balanse og gir ei ytterlegare styrking i kampen mot auka forskjellar.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-06-16:
Det er ikkje ukjent at Framstegspartiet slår om seg med store ord. Eg trur kanskje at noregsmeister i bortforklaring er noko som Framstegspartiet må ta i seg igjen, ikkje minst når vi ærleg og oppriktig har retta opp den eigenandelen som gjeld fysioterapi, fordi vi fekk tydeleg mykje betre innsikt i dei verknadene som dette forslaget ville gi, og som altså kom frå Bondevik II. Så til sjukehussektoren: Senterpartiet er, i motsetning til Framstegspartiet, oppteke av at vi skal sikra eit godt og likeverdig offentleg sjukehustilbod, med private sjukehus som supplement. Ingen skal vera i tvil om at vi framleis skal stå på barrikadane for å sikra lokalsjukehusa. Det går òg fram av Soria Moria-erklæringa.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-06-16:
Fyrst til dei private høgskulane. Det er ingen tvil om at Senterpartiet meiner at desse skulane er eit viktig supplement, og at dei utfører viktige oppgåver i tillegg til det offentlege høgskulesystemet. Det seier òg Soria Moria-erklæringa. Vi vil sikra finansiering av desse skulane framover. Eg set mi lit til at det no skal vera ein gjennomgang av tilskotssystemet til denne typen høgskular, slik at det framleis skal gå an å ha eit godt økonomisk fundament både for Lærerakademiet og for andre private høgskular. Når det gjeld forsking, har det frå partia frå Bondevik II versert mange ulike påstandar. Faktum er at forskinga er auka betydeleg òg i 2006-budsjettet i høve til tidlegare.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-06-16:
Frivillig sektor og det arbeidet som blir gjort der, er uvurderleg viktig. Så kan det vera ulike støtteordningar for å sikra at dette arbeidet blir både vidareført og styrkt. Det er t.d. slik at i 2006-budsjettet har dagens regjering funne plass til ti nye sentralar for frivillige. Regjeringa har òg varsla eit kulturløft der fyrste biten er på plass. Det er ei satsing som skal gå heilt til 2014. Eg trur at det skal vera mogleg framover å finna saman om ei styrking av frivillig sektor mellom sentrumspartia Venstre og Kristeleg Folkeparti og regjeringspartia.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-06-16:
Uansett hvor mye regjeringspartiene skryter, er det et faktum at Regjeringens retorikk for et varmt fellesskap fra valgkampen i realiteten er blitt til en kald skulder for mange av de dårligst stilte i samfunnet, som bl.a. rusmiddelmisbrukere. Ifølge fagrådet for rus er dette det dårligste budsjettet siden forrige Stoltenberg-regjering. Jeg kunne nevne flere eksempler, men jeg vil nevne det som topper listen av smålighet fra Regjeringen. Fornyingsministeren har lagt ned taleportalen, informasjonstilbudet til funksjonshemmede, blinde og eldre som ikke kan bruke Internett. De vurderte en kostnad på 300 000 til å være for høy, til tross for at det er flere tusen som bruker dette tilbudet. Høyre har selvfølgelig lagt inn igjen de 300 000, og jeg spør: Hvordan er det mulig for en tidligere sosialminister som har et hjerte for funksjonshemmede, å støtte forslaget om å legge ned taleportalen? Jeg vil også spørre om hun vil ta initiativ for å gjenopprette denne taleportalen for funksjonshemmede.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Denne regjeringen er i ferd med å bli norgesmester i bortforklaring. Jeg skal begrunne det med følgende: Representanten Meltveit Kleppa var inne på egenandeler for fysioterapi som denne regjeringen var så glad for at man klarte å fjerne, som noe av det usosiale fra regjeringen Bondevik II. Det er med respekt å melde å bevege seg rimelig langt vekk fra sannheten. I forbindelse med budsjettbehandlingen for inneværende år stod nettopp regjeringspartiene på talerstolen her i Stortinget for å fortelle hvorfor man ikke kunne fjerne denne egenandelen, og at de derfor gikk inn for den – kun Fremskrittspartiet gikk imot. Spørsmålet mitt er følgende: Vi mottar nå veldig mange meldinger om innsparingstiltak ute fra distriktene, fortrinnsvis fra lokalsykehus som må sommerstenge avdelinger, som har problemer med å opprettholde tilbudet. Det er mangler knyttet til medisiner, og man har ikke råd. Denne regjeringen har snart, som den eneste regjeringen de senere årene, ikke klart å bevilge én krone mer til sykehusene utover den lille opprettelsen av skjevfordelingen mellom helseforetakene. Hvordan ser representanten Meltveit Kleppa på dette i et distriktspolitisk perspektiv?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Gjennom de snart ni årene jeg har vært på Stortinget, må dette være den debatten om revidert budsjett der en har viet minst tid til helse. Jeg skjønner hvorfor. Det er fordi Regjeringen gjennom sitt framlegg til revidert budsjett helt åpenbart må ha veldig dårlig samvittighet. Det gjøres så å si ingenting på helsesektoren, bortsett fra de 100 mill. kr som man – jeg holdt på å si – «vasker hendene sine med» for å late som om man gjør noe for å opprette litt av skjevfordelingene som Helse Vest og Helse Midt-Norge har blitt utsatt for gjennom de senere år. Nesten daglig får vi tilbakemeldinger om avdelinger som må legges ned, sykehus som må gi de rimeligste – ikke nødvendigvis de mest effektive – medisinene, bl.a. som følge av at sykehusene nå har fått fullstendig ansvar for finansiering, også TNF-hemmerne for reumatiske pasienter, uten at man får overført tilstrekkelig med midler. I tillegg vet vi at sykehusene i fjor gikk med milliardunderskudd, som man nå i tillegg skal komme i balanse med for inneværende år. Vi har også bak oss et lønnsoppgjør. Vi fikk i går et brev fra en del ansatte ved St. Olavs Hospital, som skriver om nedlegging av rehabiliteringsplasser for yngre pasienter med hjerneskade. Man har fjernet seks senger allerede ved denne avdelingen, og andre senger står for tur. Vi ser at andre plasser skal drive med sommerstengte avdelinger for å spare penger – og Regjeringen gjør ingen ting! Regjeringen gjør ingen ting, til tross for alle de alarmerende signalene vi har fått fra helsevesenet. Representanten fra Arbeiderpartiet som nettopp var her oppe, Dag Ole Teigen, viste til at budsjettet var så godt at opposisjonen hadde problemer med å angripe det. Nei, jeg må bare si følgende: Opposisjonen er mer fortvilt enn opprørt. Her skyver man pasientene foran seg. Her er det mange som ikke får hjelp, og køene kommer til å øke. Det viser at Soria Moria-erklæringen er ingen ting annet enn nettopp en eventyrfortelling.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Kristelig Folkeparti er opptatt av en sterk frivillig sektor, og vi ønsker gode rammevilkår for idrett, kulturorganisasjoner og kristne organisasjoner. Vi synes det er trist at støtten til f.eks. private kirkebygg er tatt vekk, og vi synes det er smålig at disse organisasjonene som bygger mye på dugnad og gjør en god innsats for barn og unge, ikke får denne kjærkomne statsstøtten. Deler ikke representanten Meltveit Kleppa det synet at det er sårt at disse pengene har falt ut av statsbudsjettet – og heller ikke tatt inn i revidert? I så fall: Hva vil representanten Meltveit Kleppa gjøre for at støtten til private kirkebygg skal komme tilbake?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Da revidert budsjett ble lagt fram, var jeg svært godt fornøyd med det som kom. Mange viktige saker fra budsjettet for 2006 ble fulgt opp. Når opposisjonen sier at dette er en liten revidering uten noen politiske signaler, så er det feil. Mange saker viser noe annet, og jeg vil nevne noen eksempler. 7. mars i år hadde vi en interpellasjonsdebatt i denne salen om sykepleierutdanningene som ikke hadde fått godkjenning fra Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen, NOKUT, på grunn av manglende førstekompetanse ved undervisningsstedene. I den debatten tok representanten Høybråten, som er tidligere helse- og omsorgsminister, til orde for at disse utdanningene ikke har behov for høyere akademisk nivå, flere akademiske grader, flere doktoravhandlinger osv. Han nølte heller ikke med å hevde at profesjonskampen i sykehusene var årsaken til akademiseringen av sykepleierutdanningen. Det vil jeg hevde er en feil påstand. Tvert imot er det et stort behov for teoretisk forståelse og forskning innenfor dette feltet, som har så store utfordringer i framtida. Vår regjering styrker derfor utdanningene med 11,9 mill. kr i revidert, slik at det kan settes fart på arbeidet med å tilfredsstille NOKUTs krav om kompetanse ved disse utdanningene. Regjeringen styrker også basisfinansieringen av sykepleierutdanningene ved private høyskoler, bl.a. ved Lovisenberg. Dette skjer i erkjennelsen av at disse utdanningene er viktige, om vi skal nå målet om 10 000 nye årsverk i pleie- og omsorgssektoren i denne stortingsperioden. Videre styrkes Helseundersøkelsen i Nord-Trøndelag, slik at NTNU kan komme i gang med en av de største folkehelseundersøkelsene som er gjennomført i noe land. Den forrige regjeringen hadde ikke lagt inn midler nok til at de ansvarlige for denne undersøkelsen kunne sette i gang dette viktige prosjektet. Studieforbundene har også fått 27 mill. kr gjennom revidert budsjett. Dette var det helt nødvendig å få på plass, slik at studieforbundene skal kunne overleve og fortsatt gi viktige kurstilbud med egenandeler som ikke ekskluderer deltakelse fra noen. Alt dette er eksempler på en retning og en annen måte å tenke på enn det den forrige regjeringen stod for. Jeg kunne ha nevnt flere, som f.eks. 50 mill. kr i satsing på digitale læremidler i den videregående skolen og økt tilskudd til opplæring innenfor kriminalomsorgen. Målrettet satsing på velferd, fellesskap, kvalitet og utvikling preger det reviderte budsjettet, slik det preger alle dokumenter lagt fram av Regjeringen denne våren. Det er bra, og det lover godt for det videre regjeringssamarbeidet.