trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Jeg oppfattet det som en klar oppfordring fra presidenten, da representanten Eirik Sivertsen ble kalt opp, at det var ønskelig at flere tegnet seg, så han ikke ble den siste i debatten. Jeg skal ikke misbruke Stortingets tid, jeg skal bare kort replisere til representanten Bekkevold om de eksemplene som ble brukt fra Kristelig Folkepartis side for å såkalt bevise at vi bryter menneskerettighetene, og at en kan ta UNHCR til inntekt for det. Når det gjelder de innstrammingene som ble gjennomført i 2009, var det slik at en vesentlig del av dem gikk fra å ha en gruppevurdering til å ha en individuell vurdering. De gikk fra å si at personer kun fordi de var fra ett geografisk område, skulle få innvilget asyl i Norge, til å vurdere den enkeltes situasjon, mens de anbefalingene UNHCR gir, jo er generelle anbefalinger. Det er norske myndigheter som behandler enkeltsakene etter grundige vurderinger i både UDI og UNE, og ved de vurderingene tillegges UNHCRs generelle anbefalinger om beskyttelse stor vekt. For nettopp å sikre at de anbefalingene vektlegges, har også regjeringen fastsatt i utlendingsforskriften at praksis som hovedregel må prøves gjennom en særskilt grundig behandling i stornemnda i UNE dersom det er aktuelt å fravike UNHCRs anbefalinger om beskyttelse. Det finnes flere eksempler på uttalelser fra UNHCR som ikke påstår det som representanten Bekkevold påstår, nemlig at Norge bryter internasjonale forpliktelser – tvert imot.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
I forslaget til lovtekst er det i § 106 g foreslått at en utlending kan pågripes og fengsles når «utlendingen utgjør en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser» osv. Vi har – og har hatt – en sak gående i media, som media omtaler som Krekar-saken. Uten at jeg nå vil be statsråden gå inn i enkeltsaker, vil jeg spørre henne om hun ser muligheten for å benytte denne paragrafen i slike saker.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
Litt tilbake til Prop. 141 L og det som går på samtaler med barn. Jeg er glad for at flere her er opptatt av det og har tatt det opp fra talerstolen i dag. Det er slik at unger trenger en særskilt beskyttelse, også mot foreldrene sine, uansett hvor de kommer fra og hva slags bakgrunn de har. Det som også er fint, og som ligger inne i saken, er at det presiseres at taushetsplikten til en viss grad skal oppheves, slik at ikke enkelte ansatte verken i asylmottak eller andre steder skal kunne gjemme seg bak taushetsplikten hvis det oppdages og er mistanke om at unger er utsatt for misbruk. Det ser Fremskrittspartiet meget positivt på. Når vi går tilbake til Prop. 138 L, har vi fått noe kritikk fordi vi ikke står inne i en merknad. Vi har valgt å stå utenfor merknaden. Jeg presiserer at det er ikke et forslag vi har inne, men vi står utenfor en merknad for å sikre oss at vi eventuelt kan fremme et slikt forslag, noe som vi muligens kan komme til å gjøre, og som vi faktisk har mulighet til å gjøre i henhold til EMK artikkel 14, der det faktisk er åpning for å foreta fengsling. Så jeg vil berolige dem her i salen som kritiserer Fremskrittspartiet fordi vi ikke kommer med noe forslag. Jeg kan berolige dere med at vi kommer til å komme med forslag, egne Dokument 8-forslag, som gjelder DNA, som gjelder fengslinger, og som gjelder ankemuligheter. Så det kan dere ta helt med ro. Til slutt vil jeg bare si at Fremskrittspartiet synes at forslaget fra Venstre er godt. Det er blitt utelatt fra behandlingen nå, men når nå Venstre fremmer forslaget, kommer Fremskrittspartiet til å støtte det.
Trond Helleland (Høyre), 2011-12-05:
Først vil jeg ønske statsråden velkommen til debatt med kommunal- og forvaltningskomiteen. Jeg håper på et godt samarbeid i den tiden som gjenstår av denne perioden. Det statsråden gjorde rede for i sitt innlegg, var på mange måter betryggende. Det er riktignok snakk om en utsettelse på Trandum i forhold til å bygge ut kapasiteten, men det er likevel viktig at det kommer på plass dersom det skal ha effekt av disse lovendringene. Så det neste spørsmålet blir om statsråden har påbegynt arbeidet – eller fortsatt arbeidet til forgjengeren sin – når det gjelder å få på plass returavtaler med flere land. Det har flere ganger blitt pekt på at dette arbeidet er i gang, at det er inngått noen avtaler, men at enkelte gjenstår. Hvilke virkemidler vil statsråden bruke for eventuelt å tvinge på plass avtaler med land som overhodet ikke er interessert i å få på plass avtaler om retur av sine egne lands borgere?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2011-12-05:
Aller først vil jeg si at jeg synes det er veldig bra at justisministeren tar så klart avstand fra Fremskrittspartiets forslag om nærmest å lukke inne alle som søker asyl. Det er virkelig å gjøre asylsøkere i utgangspunktet kriminelle, og det er de ikke. Justisministeren redegjorde for byggingen på Trandum og sa at modul 2 kan bli noe forsinket. Dette er et sted hvor man ser for seg også internering av barnefamilier. Men det jeg kunne tenke meg å utfordre justisministeren på, er: Hva skal til før man går til det skritt å fengsle barn? Og tenker justisministeren seg en form for tidsbegrensning for hvor lenge barn skal måtte sitte på lukket mottak?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2011-12-05:
Først har jeg bare behov for å knytte noen ord til Prop. 141 L. Det er altså stor enighet – om stort sett det meste – i komiteen om de endringsforslagene som er behandlet i denne saken. Forslag til vedtak til lov § 81 omhandler barns rett til å bli hørt, en rett vi kjenner både fra barneloven og barnevernloven, og som vi i hvert fall nesten tar som en selvfølge. Derfor er det positivt at den nå kommer som en egen paragraf i utlendingsloven. Og det sies klart at dersom barnet ønsker det og det er nødvendig for å ivareta barnets rett til å bli hørt, skal det gjennomføres en samtale med barnet, selv om foreldrene ikke samtykker. Det følger også opp grunnprinsippet i FNs barnekonvensjon om barnets rett til å bli hørt i saker som angår dem. Det er viktig at utlendingsforvaltningen utvikler gode rutiner for høring av barn. Formålet med høring av barn må jo være å belyse barnets situasjon og vurdere om barnet har et selvstendig beskyttelsesbehov. Å erstatte ordet «rase» med begrepene «etnisitet», «avstamning» og «hudfarge» synes også Kristelig Folkeparti er en grei endring. Kristelig Folkeparti har merket seg at Advokatforeningen har påpekt at forslaget vil bryte med de fem forfølgelsesgrunner og vil være et skritt i retning av en særnorsk tolkning av Flyktningkonvensjonen, men departementet understreker at forslaget ikke er ment å innebære noen realitetsendring sammenliknet med gjeldende rett. Det foretas kun en begrepsendring, og den vil ikke medføre tolkningstvil. At forslaget om ikrafttredelse av den allerede vedtatte bestemmelsen til utlendingsloven § 108 om lovlig humanitær bistand til utlendinger som oppholder seg her ulovlig, gjennomføres nå, er bra, det er ryddig og en klar fordel istedenfor å vente på ikrafttredelsen av den nye straffeloven. Ellers har representanten Lise Christoffersen her i salen stilt en del spørsmål til Kristelig Folkeparti og om våre merknader. Jeg vil bare peke på at dette med fengsling av barn har vært et dilemma for Kristelig Folkeparti – rett og slett fordi at ut fra norsk lovgivning har vi en nedre kriminell lavalder for barn. Barn under 16 år ivaretas av barnevernet. Jeg kan ikke se at det prinsippet i det hele tatt er påpekt i denne saken. Ellers når det gjelder FNs høykommissær for flyktninger, vil jeg bare minne Lise Christoffersen på hva Kristelig Folkeparti tok opp av spørsmål da vi hadde den første tvangsutsendelsen til Irak, til områder som FNs høykommissær for flyktninger ga klare advarsler mot å sende folk til, som bare ett eksempel. Så kunne vi også ha snakket om retur til Hellas, da vi fortsatt holdt på med det.
Abid Raja (Venstre), 2011-12-05:
Om jeg forsto statsråden dit hen at de vil vurdere forslaget fra Venstre, er jeg veldig glad for det. Men jeg håper at de likevel kan vedta det forslaget som er lagt fram, for jeg mener det er gode grunner for å gjøre det. Når representanten fra Arbeiderpartiet innvendte at Politidirektoratet har innvendt at det er noen kostnadsspørsmål i forbindelse med oppnevning av forsvaret, vil jeg bare opplyse at når politiet går til retten med en fengslingssak, må det oppnevnes en forsvarer. Det gjør tingrettene. Dersom vi nå utvider retten til å holde utlendinger pågrepet før man går til retten for å få dem fengslet, til tre dager, er det ikke slik at politiet må bruke de tre dagene. Vi sier bare at de har romslighet til å gjøre det der det skulle være behov for det. Hvis man er bekymret for sine budsjetter, kan man fortsette praksisen som før og gå til tingrettene og få en fengslingskjennelse. Dermed flytter man pengene over på et annet offentlig budsjett. Men det er jo ikke derfor vi er her. Jeg mener at vi skal kunne klare å ta nødvendige grep, slik at politiet rundt omkring kan få større romslighet, slik at man ikke blir overbelastet med byråkrati. Det er slik at hvis man pågriper en person i dag og det er planlagt at vedkommende skal ut i morgen, men så får man ikke det til av en eller annen grunn, og det blir flyttet til dagen etter, vil man måtte fengsle vedkommende etter utlendingsloven, for den gir ikke den fleksibiliteten. Har man fleksibiliteten, vil man kunne – hvis man går glipp av flyet, eller et eller annet var galt med identiteten, eller vedkommende satte seg til motverge så man må være to for å uttransportere etc., hva det skal være – ha den romsligheten. Jeg mener Venstres forslag også vil gjøre at vi får større grad av likhet i de to lovene hvor man benytter fengsling i dag, straffeprosessloven og utlendingsloven. Så til det å senke kravet til fengsling etter utlendingsloven. Jeg er veldig overrasket over at særlig SV, som ofte gjør seg til talsmenn for en viss gruppe mennesker i samfunnet, ønsker å senke kravene til fengsling av utlendinger, og for så vidt at Kristelig Folkeparti vil være med på det samme. For Venstre er det ikke avgjørende om det er snakk om utlendinger, flyktninger, asylsøkere eller ikke. Det som er avgjørende for oss, er at vi skal ha en likhet i loven. Termen «skjellig grunn til mistanke» er en veldig godt innarbeidet del av både straffeprosessloven og utlendingsloven. Jeg kan ikke se at det er en eneste grunn til at vi skal endre den terminologien, den sannsynliggjøringen, som vi allerede har i loven i dag, utover stahet – at vi nå har bestemt oss før vi kom i stortingssalen for at slik skal vi stemme, og da spiller det ingen rolle hva vi hører av argumenter eller motargumenter, for vi har bestemt oss fra før – til at vi nå skal senke beviskravene for å fengsle utlendinger. Jeg vil nok en gang – som jeg gjorde innledningsvis – appellere til representantenes fornuft og evne til å endre standpunkt. Det å endre standpunkt er ikke nødvendigvis en svakhet, tvert om kan det faktisk være en styrke.
Abid Raja (Venstre), 2011-12-05:
Jeg trekker selvsagt ingen representanters fornuft i tvil, men noen ganger tenker man jo at stortingsrepresentantene står fjernt fra virkeligheten, og at det man vedtar, ikke har annet enn en rent symbolsk betydning. Og det er det man kommer til å gjøre nå. Når man senker kravene til å fengsle folk fra skjellig grunn til mistanke til konkrete holdepunkter, vil ikke dette ha noen konkret betydning for politiets arbeid når det gjelder fengsling av utlendinger. Så til det representanten Sivertsen sa om folkerettslige innvendinger. Jeg nevnte ikke noe om det. Jeg mener at dette ikke har noe med menneskerettigheter å gjøre. Vi snakker om likhet i loven. Vi bør etterstrebe likhet i loven når det gjelder de to lovene som vi snakker om her, som justisministeren skal ha under sitt departement. Vi bør ha visse minimumsprinsipper før vi går til det grep at vi skal begynne å fengsle. Det bør foreligge skjellig grunn til mistanke og en viss sannsynlighetsovervekt. Når det gjelder dette med skjellig grunn til mistanke om falsk identitet, er det faktisk allerede en del av loven. Daglig fengsles utlendinger fordi det er ID-tvil. Jeg opprettholder forslaget og mener fremdeles at forslaget er noe lenger unna virkeligheten.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Det er politiet som vil ha ansvaret for å avgjøre hvem som kan begjæres fengslet, og det er domstolen som treffer beslutning. Derfor vil jeg, som representanten påpekte, avstå fra å ha en mening i konkrete enkeltsaker. Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen tillater bare frihetsberøvelse dersom det pågår en utsendelsesprosess, og i utgangspunktet vil derfor personer som er vernet mot retur, ikke kunne fengsles. Generelt vil jeg imidlertid vise til at Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen bare tillater fengsling dersom det pågår en utsendelsesprosess, og det vil derfor bare helt unntaksvis kunne foreligge et fengslingsgrunnlag i saker hvor utlendingen er vernet mot utsendelse.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Arbeidet med returavtaler er viktig, og det er selvsagt slik at jeg vil videreføre det arbeidet som er igangsatt. Jeg har også, gjennom et annet embete, vært nært på de utfordringer som slike avtaler kan reise. Det gjelder Afghanistan, et land vi nå har fått på plass en avtale med. Jeg tror det ifølge siste opptelling er 28 avtaler som er på plass. Så jeg kan forsikre representanten om at dette vil ha stor oppmerksomhet fra undertegnede også i tiden som kommer.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Ja, jeg ser for meg at dette er unntakssaker, men hvor det likevel er viktig for norske myndigheter å ha et regelverk som sikrer effektuering av lovlig fattede vedtak. Jeg kan love representanten at jeg vil sette meg grundig inn i disse bestemmelsene, også med tanke på at de i det virkelige liv faktisk omfatter barn. Dette er et tema som også regjeringen har satt søkelyset på, og vi vil også komme tilbake til det når det gjelder enslige mindreårige asylsøkere og barn i en fluktsituasjon. Så jeg håper å få anledning til å diskutere dette på bredt grunnlag ved en senere anledning.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
De som utnytter asylsystemet og kommer til Norge for å begå kriminalitet, representerer en stor utfordring på flere måter. Kriminaliteten og utryggheten det skaper, er et stort problem i seg selv. Samtidig bidrar dette til å svekke folks tiltro til asylinstituttet og omdømmet til asylsøkere flest. Det er et problem. Om oppslutningen om asylsinstituttet forvitrer, kan det over tid undergrave muligheten for at folk som er på flukt, kan søke og få beskyttelse. Tidligere i år presenterte politiet tall som viste at de hver dag pågriper to personer som selger narkotika ved Akerselva i Oslo. Halvparten av disse hadde ikke lovlig opphold i Norge, mange blir pågrepet flere ganger. I et intervju med NTB sa politiinspektør Bjørn Vandvik: «Gruppen som har fått avslag på asyl, er den vanskeligste. Vi vet ikke hvem de er, og det kreves mye arbeid å finne ut hvor de kommer fra.» I 2010 ble 189 personer fra det åpne dopsalgsmiljøet i Oslo satt på flyet og sendt ut av Norge. Personer fra Algerie, Nigeria og Somalia topper lista. Dagens lovendringer vil gjøre politiets jobb enklere og bidra til å øke tryggheten for folk som bor i denne utsatte delen av Oslo og andre steder. Det er gledelig at alle partier og en samlet komité går inn for de foreslåtte lovendringene. Merknadene spriker imidlertid en del, og jeg må kort kommentere Fremskrittspartiets. Jeg lyttet med stor interesse til representanten Ørsal Johansens forklaring på hvorfor Fremskrittspartiet ikke er med på merknaden om fengsling, og jeg ble ikke så mye klokere av det. Et grunnleggende prinsipp i rettsstaten er at myndighetene må ha en grunn for å fengsle folk. Fengsling er det mest inngripende tvangsmidlet vi har mot enkeltindivider, og vanligvis er det brudd på straffebestemmelser som gir adgang til fengsling. En samlet komité, med unntak av Fremskrittspartiet, understreker det en kunne tro er en selvfølge, nemlig at det å være asylsøker i seg selv ikke gir grunnlag for fengsling. Tvert imot – det er en menneskerett å søke asyl. Hva er egentlig grunnen til at Fremskrittspartiet ikke ville være med på en slik selvfølgelig påpekning? Betyr det at partiet synes det er greit å fengsle folk uten annen begrunnelse enn at de har søkt beskyttelse i Norge? Er det greit for lov-og-orden-partiet å bryte folkeretten med åpne øyne? Mennesker som søker om internasjonal beskyttelse, skal ikke behandles som kriminelle. Men kriminelle som utnytter asylinstituttet for å begå straffbare handlinger, må behandles som nettopp det de er – kriminelle.
Roald Aga Haug (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Eg vil konsentrera meg om høyringa av barn i utlendingssaker. Det er no positivt at det blir lagt til rette for klargjering i utlendingssaker om barn sin rett til å bli høyrde på sjølvstendig grunnlag. Det heiter i forslaget: «Dersom barnet ønsker det og det er nødvendig for å ivareta barnets rett til å bli hørt, kan det organet som forbereder eller avgjør saken, beslutte at det skal gjennomføres en samtale med barnet selv om foreldrene ikke samtykker. Tilsvarende kan det besluttes at det skal gjennomføres en samtale med barnet uten at foreldrene tillates å være til stede.» Det går vidare fram at det skal oppnemnast setjeverje for barnet når foreldra ikkje er til stades, unntaket er dersom barnet har annan fullmektig. Forslaget til lovvedtak tydeliggjer barnet sin eigen rett til å bli høyrt. Det kan i enkelte tilfelle vera viktig ut frå den retten at samtalen kan gjennomførast utan foreldra sitt samtykke, og utan at dei er til stades. Forslaget harmoniserer og heimlar i lova viktige prinsipp om barn sin rett til å gi uttrykk for sitt syn – prinsipp som er stadfesta i forvaltningslova og byggjer på liknande prinsipp i Barnekonvensjonen artikkel 12. Dette synleggjer forvaltninga si plikt etter Barnekonvensjonen for å sikra at forvaltninga sørgjer for at synspunkta til barnet kjem fram og blir tekne omsyn til. Dette er positivt. Det er gledeleg at barnet kjem i fokus i desse sakene ved at det overordna formålet blir tydeleggjort, «for å ivareta barnets rett til å bli hørt», som det heiter. Formålet er vidare «å belyse barnets situasjon og klarlegge om barnet kan ha et selvstendig asylgrunnlag». Det er grunn til å leggja merke til at høyringsinstansane stør opp om endringane med å klargjera barnet sin rett til uttale i utlendingssaker som andre saker som vedgår dei. Ikkje minst kan slike samtalar i særlege tilfelle avdekkja t.d. mishandling og alvorleg omsorgssvikt, òg medrekna tvangsekteskap og kjønnslemlesting. Barn i slike omstende vil vera avhengige av å få uttala seg sjølvstendig utan foreldre. Eventuelle bekymringar skal handterast forsvarleg, jf. utlendingsforskrifta, med meldeplikt til barnevernsmyndigheitene, slik det òg er for andre saker og forvaltningsorgan. Eg viser her til tilsvarande meldeplikt i barnevernslovgivinga som òg tilsette i t.d. asylmottak er omfatta av.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Det kunne være fristende å bemerke til representanten Johansen at det hadde vært greit å få de forslagene i forbindelse med de sakene vi nå behandler, i stedet for å få dem i en egen runde. Mitt anliggende i dag er først og fremst å svare på den utfordringen og de sterke appellene fra representanten Raja knyttet til Venstres forslag. Jeg har lyst til å peke på at som det også framgår av proposisjonen, så er en av de største utfordringene med en effektiv innvandringskontroll knyttet til arbeidet med ID-avklaringen. Det er også sterke utfordringer knyttet til å håndheve en effektiv returpolitikk. Adgangen til å benytte tvangsmidler er et viktig element for å kunne håndheve den politikken vi skal føre, og for å sikre en effektiv utlendingskontroll og en effektiv returpolitikk. Det framgår også av proposisjonen at det ikke er, som representanten på et tidspunkt kanskje antydet, noen folkerettslige hindringer i veien for å kunne ha et lavere sannsynlighetskrav enn sannsynlighetsovervekt når det gjelder ID-tvil eller unndragelsesfare. For eksempel framgår det også av proposisjonen at både Sverige og Finland har den type krav. Så har jeg lyst til å understreke at det også skal legges objektive kriterier til grunn for en eventuell fengsling. Jeg vil legge til for egen regning at når vi snakker om framstilling for domstol, mener jeg at det nettopp er et poeng å holde fast på ett døgn når vi nå senker kravene til et lavere nivå enn i andre saker, der det er tre dager. Så har jo representanten Raja sterkt appellert til de andre representantenes fornuft. Jeg velger å ikke oppfatte det på den måten at representanten trekker vår fornuft i tvil. Men statsråden viste også i sitt innlegg til at forslaget som Venstre fremmet, var ute på høring, og at det vurderes videre i departementet. Hun grunnga også hvorfor det var slik. På den bakgrunn vil Arbeiderpartiet ikke støtte Venstres forslag på dette tidspunktet. Vi oppfatter også at det er fornuftig å gjøre i denne saken.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Norges idrettsforbund feirer i år sitt 150-årsjubileum. Som landets største frivillige organisasjon med 2,1 millioner medlemmer ønsker vi gjennom behandlingen i dag å gjøre stas på dem med en gave. Det skal gjøres gjennom en egen lottotrekning i regi av Norsk Tipping den første helgen i januar. Dette er den samme helgen som Idrettsforbundet arrangerer sin årlige idrettsgalla. Siden en slik gave vil berøre den lovfestede fordelingsnøkkelen for overskuddet fra Norsk Tipping, er det nødvendig med en midlertidig lovendring. I forslaget fra regjeringen er det foreslått at lottotrekningen fordeles slik at 50 pst. går til fordeling etter den vanlige tippenøkkelen, mens den andre halvdelen blir gaven til Norges idrettsforbund. I en vanlig spilleomgang vil gaven utgjøre ca. 14 mill. kr. Det jobbes nå både fra Norsk Tippings og Norges idrettsforbunds side med en særskilt markedsføring av trekningen som vil være lørdag 7. januar. Vi kan derfor forvente at omsetningen for denne spilleomgangen vil bli betydelig høyere – og dermed også gaven. Fremskrittspartiet er i sine merknader til saken bekymret for at denne midlertidige lovendringen vil skape presedens for at også andre aktører som mottar spillemidler, kan oppnå det samme senere. Dersom man kjenner historien til Norsk Tipping, vil man skjønne at det er helt uaktuelt. Faktum er at Norges idrettsforbund var en av stifterne av Norsk Tipping i 1947. Ved stiftelsen eide Norges idrettsforbund 40 pst., staten 40 pst. og Norges Fotballforbund 20 pst. Overskuddet ble den gang fordelt mellom idrett og vitenskap. Først i 1986 kom kultur inn i tippenøkkelen, og så sent som i 2005 ble ideelle organisasjoner en del av tippenøkkelen. Norges idrettsforbund er altså en av grunnleggerne av Norsk Tipping, og denne måten å finansiere gaven på vil vise de tette historiske båndene som har vært mellom Norges idrettsforbund og Norsk Tipping i over 60 år. Det er også en flott måte å minne det norske folk på at Norsk Tipping har to viktige formål: å finansiere idrett, kultur og frivillighet gjennom at hele overskuddet går til disse formålene å sikre en ansvarlig spillpolitikk som hele tiden passer på at spillene som tilbys, ikke fører til spillegalskap Norges idrettsforbund er en svært viktig aktør i det norske samfunnet. Med sine 2,1 millioner medlemmer og 11 936 idrettslag er forbundet representert i alle landets kommuner og engasjerer svært mange barn og unge i forskjellige idrettsaktiviteter. Forbundet har sjøl de siste årene fokusert på frafall av ungdom. Derfor ønsker vi i Stortinget i likhet med regjeringen at gaven skal gå til å videreføre og styrke Norges idrettsforbunds satsing på ungdom. Derfor vil flertallet i denne sal at vi i dag støtter den midlertidige endringen av loven, slik at det blir mulighet til i den første spillomgangen i 2012 å gi en gave til Norges idrettsforbund, som de virkelig fortjener for den innsatsen de har gjort for ikke minst barn og unge gjennom mange generasjoner. Helt til sist vil jeg fra denne talerstolen gratulere Norges idrettsforbund med 150-årsjubileet.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Jeg må bare innrømme overfor denne salen at jeg hadde gledet meg til denne debatten i dag, for jeg syntes det var en veldig hyggelig ting vi skulle gjøre. Vi skulle nå faktisk feire Norges idrettsforbund og gi dem en gave de virkelig fortjener, og vi skulle dermed unngå en politisk krangel. Men Fremskrittspartiet har virkelig lagt opp til at vi skal ha en politisk krangel i denne salen, og den kan dessverre ikke stå helt uimotsagt. Det jeg konstaterer, er at faktisk det eneste partiet som ikke synes at Norges idrettsforbund er verdig en gave i tillegg til å få penger over tippenøkkelen, er Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet er det eneste partiet som ikke vil gi Norges idrettsforbund en gave. Så sier man: Ja, men det er bare en symbolsk gave. Ja, det er en veldig viktig symbolsk gave, for gjennom denne gaven kan vi få markedsført for hele det norske folk på hvilken måte Norges idrettsforbund er finansiert. Det er gjennom Norsk Tipping og det at vi spiller på Lotto hver lørdag som gjør at vi faktisk får inn masse penger til Norges idrettsforbund. Derfor får vi en kjempeviktig markedsføring. Jeg skjønner at Fremskrittspartiet synes det er problematisk, for de ønsker ikke å markedsføre overfor det norske folk at det er spillmonopolet i Norsk Tipping som har den viktige funksjonen. Et parti som ønsker å avvikle spillmonopolet, ønsker sjølsagt ikke at vi skal gjøre slike grep. Ib Thomsen sa nå i sitt innlegg at han mente at det var «umoralsk av norsk idrett ikke å slippe til andre aktører» for å finansiere norsk idrett. Ja, hvem er disse andre aktørene? Jo, det er internasjonale spillselskap som har hovedkontor på Cayman Islands. Du må jammen meg tro på julenissen hvis du tror at de vil tilføre mer penger til norsk idrett og til norske frivillige organisasjoner enn det et spillmonopol gjennom Norsk Tipping gjør. Så til det med endring av tippenøkkelen. Når ble ideen om at vi skal endre tippenøkkelen, unnfanget? Jo, den ble unnfanget på landsmøtet til Det norske Arbeiderparti i april i år. Fremskrittspartiet fremmet sitt Dokument 8-forslag kort tid etter landsmøtet i Arbeiderpartiet. Men Det norske Arbeiderparti og flertallet i Stortinget har faktisk et demokratisk sinnelag. Vi skjønner at det må noen politiske prosesser til før vi kan endre tippenøkkelen. Vi må ha respekt for de organisasjonene som er kritiske. Og alle som representerer Fremskrittspartiet i denne salen, kan være ganske sikre på at er det noe som kommer til å bli gjennomført, er det en endring av tippenøkkelen, noe som kommer til å være til stor fordel for norsk idrett. Og en ting til: Vi garanterer også for inntektene framover gjennom at Norsk Tipping skal ha et spillmonopol.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
Jeg viser til Riksrevisjonens rapport om Norsk Tipping. Mitt spørsmål til statsråden er: På hvilken måte vil hun sørge for at Norsk Tipping driver innenfor lovlige rammer i framtiden?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
Jeg må si jeg synes det er ganske forunderlig at statsråden på et seriøst spørsmål svarte på den korte måten som hun gjorde. Men statsråden skal få en ny sjanse. Jeg vil bare sitere litt fra det som står i innstillingen, og som kommer fra Riksrevisjonen: «Riksrevisjon finner det sterkt kritikkverdig at Kulturdepartementet som eier ikke har gjennomført tilstrekkelige tiltak for å sikre at Norsk Tipping AS fullt ut innretter seg i samsvar med lov og forskrifter om offentlige anskaffelser.» Da ber jeg statsråden svare på hva hun vil gjøre for å sørge for at Norsk Tipping innretter seg etter de lover og forskrifter som gjelder, og at statsråden bruker minimum ett minutt på å svare.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
La meg begynne der representanten Gjul avsluttet. Hun garanterte at idretten skulle få midler også i fremtiden gjennom Norsk Tippings spillmonopol. Da forskutterer hun jo at det norske folk er nødt til å spille gjennom Norsk Tipping, og hvis det da skulle gå sånn at ingen spilte der, ville jeg gjerne se hvordan man skulle finansiere dette i framtiden. La meg også rette opp det representanten Gjul sa om at vi har en politisk krangel. Det har vi ikke. Vi har en meningsutveksling i denne sal. Det er ingen krangel. Det må være lov å ha andre synspunkter enn dem som Arbeiderpartiet kommer med. Når det gjelder spillmonopolet til Norsk Tipping, er det et faktum at dersom man hadde endret reglene og tillatt andre selskaper å etablere seg i Norge, hadde de ikke trengt å etablere seg i utlandet, slik som representanten Gjul pekte på. Årlig spiller norske spillere for et sted mellom 5 mrd. kr og 10 mrd. kr i utenlandske spillselskaper. Hadde man sørget for at disse selskapene hadde fått muligheten gjennom en lisensordning til å etablere seg i Norge, med et krav til utbytte for idretten – prosentvis som en del av omsetningen – ville norsk idrett ha fått mye, mye mer enn den jubileumsgaven som man legger opp til i denne proposisjonen. For det er helt riktig som representanten Ib Thomsen sa, at det også vil være et finansieringsbehov neste år og de kommende årene når det gjelder norsk idrett. Derfor vil vi endre tippenøkkelen, som vi har levert forslag om. Forrige gang Stortinget endret tippenøkkelen, var det nettopp etter et forslag fra Fremskrittspartiet i denne salen. Så jeg tror Fremskrittspartiet har ganske mye å være stolt av og ganske mye man kan vise til når det gjelder de forslag vi har fremmet for å styrke idrettens økonomiske fremtid. Jeg vil også få vise til at Særforbundenes Fellesorganisasjon kom med en uttalelse den 29. november i år, der de retter en kraftig kritikk mot regjeringen for manglende finansiering når det gjelder idretten. Til slutt: Jeg vet ikke helt hvor jeg skal med det jeg skal si nå, men jeg må si at jeg stusser ganske mye over den måten kulturministeren opptrer i denne salen på. Når hun sier at Norsk Tipping følger de lover og regler som gjelder, er det stikk i strid med det som står i Riksrevisjonens rapport. Jeg ser frem til at kontroll- og konstitusjonskomiteen skal begynne behandlingen av den saken.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-05:
Ut fra statsrådens innlegg tror jeg kanskje det hersker en liten misforståelse rundt det innspillet som Høyre har kommet med. Det er mulig at merknaden er litt mangelfull, rett og slett. Jeg tror statsråden ser på Høyres forslag som et alternativ til det å ha – hva skal jeg si – en trekning med litt ekstra festivitas og ekstra premie rundt. Det er altså ikke meningen. Vi mener at de planene som idretten og Norsk Tipping har for alt det som vi nå skal glede oss over frem til den 7. januar, må kunne gå som planlagt – selvfølgelig mener vi det. Men vi mener at det hadde vært en litt rausere og litt hyggeligere inngang om vi hadde skåret klar av noen litt halvkjipe diskusjoner, hvis vi hadde spadd opp de ekstra pengene som hadde gjort at dette reelt sett hadde vært en gave og ikke bare en fordeling av andres penger. Er det riktig at dette er en misforståelse?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Det vil vi selvfølgelig sikre på alle mulige måter.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Jeg forholder meg til det vi har lagt på bordet i dag. Jeg synes det er en god avveining mellom det at vi ønsker at pengene skal gå til NIF, til en jubileumsgave, samtidig som de andre formålene ikke skal være skadelidende. Jeg har tro på at denne spilleomgangen kommer til å innbringe mer inntekter, så jeg mener at det er en veldig god avveining mellom de ulike hensynene som ligger til grunn for at vi skal kunne gi denne gaven til NIF.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Når det gjelder Kulturdepartementets eierstyring av Norsk Tipping, har det vært gjenstand for grundig behandling i Stortinget ved flere anledninger. Jeg har selv vært til stede i kontrollkomiteen, hvor vi grundig har gjennomgått alle mulige forhold ved Norsk Tipping. Vi har også hatt behandlinger i denne sal, hvor vi har gjennomgått alle mulige forhold knyttet til Norsk Tipping på en best mulig måte. Å bringe dette inn i denne sammenhengen synes jeg er uverdig med tanke på det denne diskusjonen handler om, nemlig en gave til Norges idrettsforbund. Det er slik at Norsk Tipping følger de lover og regler som gjelder, og dersom det er ting som Riksrevisjonen peker på, retter vi det opp umiddelbart.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Dette har vært en oppklarende diskusjon. Mange har i denne debatten snakket pent om idretten, men jeg er – det må jeg si – veldig overrasket over at Fremskrittspartiets Ib Thomsen sier at idretten er umoralsk som ikke vil slippe til andre aktører på spillmarkedet. Det er en veldig viktig grunn til at norsk idrett fører den politikken som de gjør. Det er fordi vi ser at i land med en helt annen spillpolitikk går det ikke flere penger til ideelle formål, men tvert imot er det langt flere mennesker som utvikler spilleavhengighet. Derfor er det mange land i Europa som ser til Norge, og som ser til norsk idrett, i kampen mot spilleavhengighet. Så jeg synes Fremskrittspartiet her både kommer med ganske krasse angrep på norsk idrett – de kaller den umoralsk – og så synes jeg heller ikke de tar ansvar for dette store sosiale problemet som spilleavhengighet er. Vi vet at langt flere mennesker i Norge var spilleavhengige for noen år tilbake. De som tar kontakt med hjelpetelefonen i dag, er stort sett avhengige på internasjonale bettingselskaper. Så jeg mener at Norsk Tipping gir en veldig god ramme for en ansvarlig spillpolitikk. Vi har færre spilleavhengige enn før, men overskuddet går også til gode formål. Derfor synes jeg det er helt galt å kalle idretten for umoralsk. Vi har en idrettsbevegelse i Norge med høye etiske standarder som er opptatt av å inkludere barn og unge, men som ikke er opptatt av å tjene penger på en måte som utnytter mennesker som er spilleavhengige. Det synes jeg det står respekt av i forhold til norsk idrett.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
Alle vil idretten godt, og spesielt når den jubilerer. Tanken med forslaget er god, men vi har litt forskjellig innretning. Norsk idrett har fått mye penger ut av medieavtaler i mange år, og man har fått mye penger ut av Norsk Tipping i mange år, men mye penger betyr ikke at det er gode avtaler, og at man er framtidsrettet. Nå bevilger vi ekstraordinære midler til idretten, og det er i forbindelse med at den har jubileum. Men hva gjør vi om et år? Idretten kommer ikke til å trenge mindre midler i framtiden – tvert imot – og da må vi finne gode og smarte løsninger. Det kan virke som om løsningen rundt finansieringen i dag er basert på en litt kortsiktig tankegang. Den er lite framtidsrettet, og det kan være et dolkestøt mot norsk idrett. Skjønner idrettslederne i Norge alvoret? Skjønner regjeringen alvoret i dette? Idrettens viktigste samarbeidspartner fram til i dag har vært Norsk Tipping, fordi Norsk Tipping har vært en pengemaskin og har skaffet idretten utrolig mye penger gjennom alle år. Det er klart at Norsk Tipping har vært viktig, men nå er det på tide å se framover. Hva er det som rører seg i det spillmarkedet vi har i Norge i dag? Hva er det som rører seg i det spillmarkedet vi finner på nettet? Hva er det som rører seg når det gjelder dem som spiller hjemmefra? Hvorfor kan ikke de også være med og bidra til Norsk Tipping? Det er umoralsk overfor Norsk Tipping ikke å slippe nye og andre aktører inn i markedet. Det er umoralsk av norsk idrett ikke å slippe til andre aktører. Nye aktører kan være med og løfte idretten og bidra til mer penger. Norsk Tipping tærer på reservene sine. De tærer på pengene, og alle ser at mindre og mindre blir utbetalt til norsk idrett i framtiden. Utfordringen for norsk idrett vil være framtidig finansiering. Det er en fagliggjøring i stadig større deler av idretten – og pampene styrer, noe som på sikt kan undergrave den frivillige innsatsens sterke posisjon. Der har vi et ansvar. Dessuten trues idrettens indre samhold av synkende solidaritet mellom særforbundene og økt strid om vilkår for fordeling av offentlige midler. Ja, idretten kommer til å møte tøffe dager, og det bør vi være med og fronte. Vi bør legge til rette for idretten framover. Jeg tror at disse utfordringene kan bryte ned idrettens viktigste rolle, og det er å stå sammen og skape gode muligheter for ungdommen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-05:
President! Min stemme ble ikke registrert.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-30:
Jeg slutter meg i helhet til forrige talers innlegg. Det var representanten Tetzschners replikk til statsråden angående Høyres landsmøte og forslaget der som fikk meg til å ta ordet. Jeg ble nemlig også konfrontert med forslaget om en likestillingsbonus når det gjelder lik deling av foreldrepermisjonen – skattelette hvis man delte permisjonen likt i to. Derfor gjorde jeg litt detektivarbeid fra min iPhone. Jeg ser at resolusjon 42 fra Høyres Kvinneforum heter «likestillingsbonus som gir foreldrene valgmuligheter». Det er godt mulig at Høyres landsmøte ikke har behandlet forslaget, men at det er innlevert et forslag til Høyres landsmøte om en likestillingsbonus, må kunne sies å være riktig. Når det gjelder det forslaget, holder jeg fast ved at det ligger en innrømmelse av at det trengs offentlige incentiver for et mer likestilt foreldreskap. Dermed kan en jo også spørre hvorfor ikke Høyre ønsker å bruke de incentivene som virker og har virket i Norge. Så til representanten Tetzschners innlegg: Prinsippet om selvstendig opptjening er innført i Norge. Det som gjenstår, er en del grupper som ikke har uttaksrett. Vi tar viktige skritt i dag for dem som er sammen med en kvinne som mottar uføretrygd. Ellers vil jeg takke for en debatt som har vært klassisk. Det er jo også klassisk at Høyre ser lovfestede rettigheter som en motsetning til valgfrihet – de mener også i arbeidsmiljøloven. Jeg lurer på hvor Høyres valgfrihet er for alle de arbeidstakerne som trenger lovfestede rettigheter til å slå i bordet med overfor arbeidsgiver for i det hele tatt å kunne ta ut permisjon. Det skillet mellom høyre og venstre er like klassisk som denne debatten.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-30:
Jeg skal være helt kort. Det er jo ingen som fra talerstolen i dag har sagt at Høyre har vedtatt en ny politikk på feltet. Men det må være rimelig å referere til et forslag som kommer fra Høyres Kvinneforum, og som har blitt frontet av Høyres kvinnepolitiske leder i offentligheten, i debatt med bl.a. statsråden og stortingsrepresentanter. Ellers registrerer jeg at Høyre nekter å svare på hva de vil mene dersom det viser seg at fjerning av fedrekvoten vil føre til at folks reelle valgfrihet blir redusert.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2011-05-30:
Jeg synes at den debatten som kommer helt på tampen, er ganske interessant, fordi representanten fra Høyre, Tetzschner, prøver på en måte å framstille det som at det var en hvilken som helst Høyre-representant som foreslo denne likestillingsbonusen på Høyres landsmøte. Det er det overhodet ikke. Det er lederen av kvinnepolitisk forum i Høyre – og hun har vitterlig også støtte fra dem som er deltakere i dette forumet – som har fremmet dette på landsmøtet. Selv om dette ikke ble vedtatt på landsmøtet i Høyre, er det åpenbart at det fremdeles er en debatt i Høyre om fedrekvoten. Det er heller ingen hemmelighet at da det ble vedtatt på landsmøtet i Høyre i fjor, var det etter sterk motstand fra svært sentrale personer i Høyre som også er medlemmer i denne forsamlingen. At det fremdeles vil pågå en slik debatt i Høyre framover, er interessant. Det er jo helt åpenbart at Tetzschner synes det er litt ubehagelig når vi tar opp fedrekvoten, fordi vi vet at før 1993 – da vi ikke hadde noen fedrekvote – var det nesten ingen fedre som tok ut pappapermisjon. Hvorfor gjorde de ikke det? Var det fordi fedre var så mye mer tafatte den gangen? Var det fordi de ikke ønsket fedrekvote? Var det fordi kvinner var så mye sterkere? Årsaken er at man er nødt til å sikre fedre rettigheter gjennom lovgivning, fordi her er det sterke, tradisjonelle kjønnsrollemønstre som styrer dette. Det var det i 1993, og slik er det fremdeles i dag. Når vi ser at fedrekvotens lengde er det som fedre tar ut i permisjon, forteller det at de sterke tradisjonelle kjønnsrollemønstrene fremdeles er der. Det har ingenting å si om far er tøff nok til å manne seg opp og ta den diskusjonen på hjemmebane eller ikke. Det er veldig mange utenforliggende ting som styrer dette. Så snakker man selvfølgelig om denne valgfriheten. Ja, hva dreier den valgfriheten seg om? I Nederland har foreldre 16 uker foreldrepermisjon, i Frankrike har man 16 uker, og i Tyskland har man 14 uker. I Norge får vi nå 57 uker. Hvis man spør jenter i Nederland og i Frankrike om hva valgfriheten dreier seg om, dreier den seg faktisk om at det skal være mulig å kunne kombinere det å være yrkesaktiv og det å ha små barn. Det er toppen av valgfrihet. Den misunner mange land i Europa oss. Vi kan være stolte av at vi utvider denne foreldrepermisjonen ytterligere, og at fedre får lov til å ta del i denne ordningen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2011-05-30:
Først kan jeg i hvert fall betrygge statsråden med at undertegnede ikke er lei av debatten. Jeg har bare innsett at argumentene ikke får gjennomslag før i 2013. I debatten er statsråden veldig bekymret for de fedrene som kanskje måtte gå til arbeidsgiveren sin for å tvinge seg til og spørre om å få pappapermisjon, og han sa at den nye lovendringen kom det til å gjøre det mye lettere for dem. I dag ser vi veldig mange som jobber i privat sektor, som jobber i små bedrifter og i enkeltmannsforetak, som ikke har mulighet for å ta ut disse ukene. De som det da går ut over, er barna, som ikke får se noen av foreldrene, for de må i barnehage eller til dagmamma fordi far ikke har mulighet til dette. Mitt spørsmål til statsråden er: Har statsråden like stor bekymring for de selvstendig næringsdrivende og enkeltmannsforetak som man har for dem som jobber i offentlig sektor?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2011-05-30:
Jeg synes dette har vært en litt spesiell debatt, fordi debatten har ikke dreid seg om hva denne saken innebærer. Saken vi nå behandler, dreier seg om omsorgen for våre aller minste. Debatten de rød-grønne klarer å gjøre det til, er en debatt om hva Høyre mener og ikke mener, om høyresidens retorikk. Jeg synes det er veldig spesielt. Hvis det er en så stor dag å feire, og statsråden og komitéleder bruker formiddagen til å stå på Karl Johan og spise kake, synes jeg det er rart at man ikke er mer opptatt av å bringe frem argumenter for hvorfor dette er en så fantastisk sak. Flere av de rød-grønne står på denne talerstolen og bruker tid på å snakke om hva Høyre-siden mener, hva Høyre skal gjøre videre, og hva Høyre ikke har ment. Det må da være helt uinteressant for dem hvilke resolusjoner som blir diskutert, eller ikke diskutert, i Høyre og på Høyres landsmøte. Poenget er at Høyre har lagt frem flere forslag i denne sal, hvor det sies at vi er for fri deling av foreldrepermisjon. Så vil jeg også si at Høyres Kvinneforum er en særdeles viktig aktør i Høyre, og det de ønsker å bidra til, er mer valgfrihet og mer fleksibilitet for familiene. Det er utgangspunktet for at vi ønsker å fremme forslag i denne saken. Vi ønsker å legge mer til rette for at foreldre kan ha mulighet til å ha innflytelse over barnets liv og sitt eget familieliv, og de frykter regjeringens detaljstyring. Høyre ønsker å gi mor og far like rettigheter til opptjening av uttak. Vi ønsker et mye enklere system, og derfor har vi foreslått at regjeringen må ta en full gjennomgang av foreldrepermisjonen for å gjøre den mye enklere å forholde seg til. Jeg ser at det uteblir. I stedet legger man frem enda mer detaljerte og vanskelige regelverk å forholde seg til. Jeg håper at vi i fremtiden, når vi skal diskutere hvordan familiene skal få innrette livet sitt, legger til grunn hva vi på Stortinget kan gjøre for at familiene skal få en bedre hverdag, for at familiene skal få rom til å ta hånd om sine minste, for at familiene skal få leve et godt liv. Der skal jeg love at Høyre skal bidra med flere spennende forslag i fremtiden.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2011-05-30:
Kristelig Folkeparti støtter regjeringens forslag om å utvide den totale fødselspermisjonen med én uke. Vi vil derfor stemme for regjeringens forslag til endring av § 14-9 første og andre ledd. Kristelig Folkeparti ønsker ikke at den perioden som er til valgfri fordeling mellom foreldrene skal bli en uke kortere enn i dag, og vi støtter ikke regjeringens forslag om endring av § 14-9 femte ledd tredje punktum og av § 14-12 første ledd. Når det gjelder det siste forslaget til lovendring, mener også Kristelig folkeparti at far bør ha rett til å ta ut foreldrepenger hvis mor mottar uførepermisjon. Vi støtter derfor regjeringens forslag til nytt tredje ledd i § 14-14. Kristelig Folkeparti har programfestet at vi ønsker en foreldrepermisjon på 68 uker, der ti uker er forbeholdt hver av foreldrene, og der permisjonstiden kan tas ut fram til barnet fyller ti år. Kristelig Folkeparti mener det er riktig og viktig at en del av foreldrepermisjonen øremerkes mor, og at en del øremerkes far. Vi er ikke helt enig med regjeringen når det gjelder akkurat hvor mange uker som skal øremerkes hver av foreldrene, og hvor mange uker som skal være til fri fordeling. Her ligger det en viktig forskjell mellom Kristelig Folkeparti i sentrum og venstresiden og høyresiden på hver sin ytterkant. Kristelig Folkeparti er bekymret for at regjeringen med sin linje vil svekke oppslutningen om fedrekvoten ved gradvis å gjøre den mer og mer til en tvangstrøye, der sentrale myndigheter detaljstyrer hvordan familier skal legge opp hverdagen sin. Kristelig Folkeparti ønsker å beholde foreldrepermisjonen og fedrekvoten som et positivt virkemiddel for familien for at fedre skal kunne velge mer permisjon i tråd med sine egne ønsker. Vi vil legge til rette for valgfrihet også på det området. Derfor advarer Kristelig Folkeparti sterkt mot Høyre og Fremskrittspartiets linje på den andre siden, at vi bare skal skru tiden tilbake og fjerne fedrekvoten. Kristelig Folkeparti mener det er naivt og virkelighetsfjernt. Vi frykter at denne blå linjen vil føre oss mange skritt tilbake. Fedre trenger fortsatt det trumfkortet i ermet som fedrekvoten er i dag, overfor arbeidsgiverne for å få tatt ut så lange permisjoner som de ønsker, og vi er fortsatt ikke i mål. Det er godt dokumentert at fedrekvoten virker. Fedrekvoten har vært et svært vellykket virkemiddel, som gir barn mer tid med far. Vi vet at for hver gang fedrekvoten har blitt utvidet, har fedrene økt sin permisjonstid. I dag tar nesten alle fedre med rett ut en del av permisjonen. Kristelig Folkeparti er glad for at Stortingets flertall er enige om at fedrekvoten fortsatt er et nødvendig virkemiddel for at barn skal få tilbringe mer tid sammen med sine fedre, og at fedrekvoten gir en viktig rettighet til far, som ikke bør fjernes, fordi fedrekvoten og øremerkingen gir økt valgfrihet for fedre i dagens samfunn. Det ville vært et tilbakeskritt dersom far ble fratatt denne rettigheten.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2011-05-30:
Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene er jo enige om at fedrekvoten er viktig fordi den gir barn og far mer tid sammen, og det er vi veldig glad for. Vi er også glad for at vi har et flertall for at foreldrepermisjonen utvides. Så vet statsråden at Kristelig Folkeparti også er en sterk forsvarer av kontantstøtten, nettopp fordi den gir mulighet for mer tid for barn og foreldre sammen. Og jeg undres noen ganger på: Hvordan kan det ha seg at tid med barnet så lenge det er foreldrepermisjon, er så positivt for venstresiden og statsråd Lysbakken, mens med en gang det er kontantstøtten som muliggjør tid med barnet, er det ikke lenger bra tid mellom foreldre og barn?