Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-03-09:
Takk til statsministeren, som kommer til Stortinget og redegjør. Det mener jeg er en klok sak. Det er blitt brukt bilder på hvilken situasjon vi er i, og statsministeren dvelte ved det på slutten. Helseministeren sa i fjor sommer at vi nå var på toppen av fjellet og skulle ned, og at det å gå ned var like tungt som å gå opp. Det var ett bilde. Nå er det nye topper vi skal opp på – vi er vel mer i et norsk fjellandskap hvor vi går opp og ned. Jeg vil være varsom med å si at vi bare har én topp igjen når vi har dette muterte viruset. Jeg syns det var en uavklart redegjørelse statsministeren ga, for det hun egentlig sier, er at situasjonen er svært alvorlig – R-tall på 1,3, vi kan få 50-gangen i tilfeller framover – men hun vil avvente enda et par uker for å se om det er nødvendig med nye tiltak. Det legges et veldig stort ansvar på kommunene med denne linjen som nå legges opp. Kommunene er den framskutte posten i forsvaret mot pandemien. Jeg syns det fortsatt er uavklart hvordan statsministeren vil vurdere om en uke eller to om vi er på rett vei. Det forutsetter at vi også har nær kontakt om det, fordi det da er snakk om svært inngripende tiltak som kommer på den andre siden. Det bildet vi kan se for oss, er at vi har to veldig krevende måneder foran oss, kanskje de vanskeligste månedene til nå, hvor smittetallene kan – med statsministerens ord – komme ut av kontroll. Jeg mener vi skal fokusere mer på det enn å tenke at vi i mai egentlig er igjennom, for da er det nok vaksiner. Dette viruset har vært uforutsigbart og kan være det fortsatt. Derfor er det grunn til å ha stor oppmerksomhet om dem som nå blir rammet av denne krisen, om sårbarheten i samfunnet. Koronaen har vist seg å være et forstørrelsesglass på sårbarhet i vårt samfunn som var der før koronaen – de som mister arbeid, de som ser livsverk gå i grus, og alle de som også sliter med psykiske sider av å være hjemme og ikke komme ut i sosiale fellesskap. På søndag oppfattet jeg at det viktigste budskapet til statsministeren var å si at hun var stolt av folk. Jeg er enig i det. Hver og en som har møtt denne krisen, har levert på den, men også summen av folk. Det vi har sett, er hva det norske fellesskapet har levert i forsvaret mot denne pandemien. Vi har sterke sykehus, vi har en sterk og kompetent eldreomsorg, vi har kommuner som kan ta ansvar, og vi har også et storting som kan komme med beslutninger som trengs. Nå skal det komme en kommisjon som skal gi oss en vurdering, og i dag diskuterer vi samfunnssikkerhet her i Stortinget. Jeg vil bare legge til at en lærdom for framtidig beredskap er at vi må investere i å ruste opp dette fellesskapet, ikke privatisere og stykke det opp, ikke skape huller i eldreomsorgen som gjør at vi kan få smitte inn der fordi vi har for dårlig dekning, satse på et seriøst arbeidsliv og ikke minst satse på partene i arbeidslivet – en del av det fellesskapet vi har grunn til å være stolte av. Vi kan være stolte av folk, spørsmålet er om vi i oppsummeringen kan være stolte av politikken. Jeg mener fortsatt at en av grunnene til at vi har fått disse muterte variantene, er at vi ikke har hatt kontroll med importsmitten. For lenge var det for dårlig kontroll, slik at det til slutt måtte et drastisk tiltak til: stengte grenser. Så er det spørsmålet om vaksiner. Der vil jeg si at vi fra Arbeiderpartiet støtter at vi er en del av et europeisk samarbeid. Jeg oppfordrer helseministeren til å være helt åpen om de avtalene, slik at folk kjenner begrunnelsen for at vi har valgt som vi har gjort, og at de også kan legge til grunn at regjeringen vil gjøre alt den kan innenfor de avtalene for å sikre Norge nok vaksiner raskt nok til å vinne dette kappløpet mot pandemien. I en situasjon hvor vi altså kan vente oss, og statsministeren sier det kan bli, flere titalls ganger opp i antall smittede, er det et forhold som uroer meg, og det er intensivkapasiteten. Det var et kritisk punkt da pandemien kom. Et år etter får vi høre at et av våre flotteste akuttsykehus, Ahus, er sprengt på intensivkapasitet, og det er før disse tallene stiger. Hvorfor har det ikke skjedd mer på et år med det? Hvis det er situasjonen på Ahus, nært veldig belastede bydeler i Oslo, kan det også være sånn på andre sykehus. Mange er utålmodige – de som venter på vaksine, de som venter og forventer at det er intensivkapasitet, og alle som trenger hjelp. Mitt siste punkt er å si at denne pandemien ikke er over når den siste vaksinen er satt. Vi forventer vaksiner, men det er en sårbarhet der ute som noen da jeg besøkte bydel Stovner forleden dag, oppsummerte som pandemien etter pandemien, nemlig psykisk helse og uro folk har knyttet til det. Der må vi ruste opp kapasiteten. Jeg forutsetter at framtidige krisepakker for en rettferdig krisepolitikk også legger stor vekt på å sette kommunene i stand til å yte den hjelpen, for den kommer til å trenges.