Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-03:
Dette er en viktig debatt. Jeg opplever ikke at det er noen som er uenig i at vi skal bedre luftkvaliteten i byene, selv om en del røde partier prøver å gi inntrykk av det. Det vi derimot kan være uenige om, er hvilke virkemidler som faktisk gir resultatene. Det tror jeg det er grunnlag for å diskutere ganske mye. Jeg er stolt over at regjeringen og flertallet som vi har støtte fra på Stortinget, Venstre og Kristelig Folkeparti, i de siste 30 månedene har økt bevilgningene til jernbane med over 50 pst. Det er over 100 flere togavganger fra Oslo S hver dag sammenlignet med da vi overtok. Det gir folk bedre alternativ, for i alle de situasjonene som vi står i, må vi ikke glemme at folks behov for mobilitet ikke forsvinner som følge av dårlig luft. Den er like sterk for alle uansett om en blir plaget av dårlig luft i seg selv, eller om en for øvrig er frisk, men ikke kommer seg dit en skal. Derfor er jeg også stolt over at en by som Oslo har opplevd at bevilgningene til belønningsordningen for kollektivtransport er rundt firedoblet etter regjeringsskiftet, bl.a. med sterke bidrag fra Venstre og Kristelig Folkeparti i budsjettforhandlingene. Der Oslo fikk 180 mill. kr totalt i 2012 og 2013, har de fått 715 mill. kr i 2014 og 2015 og 430 mill. kr bare i 2016. Det sier noe om en vilje til å ta problemet på alvor, både for å skape mobilitet og for å gi folk et bedre alternativ til bilen. I tillegg har vi tatt flere grep med å legge til rette for landstrøm, flere ladepunkter, og vi har fjernet avgift på biodiesel – mange tiltak som jeg tror vi deler med dette stortinget, men som også forrige regjering skrinla, som f.eks. avgiftsfri biodiesel. Alt dette er med på å gi en pakke som legger til rette for bedre luftkvalitet i byene. Så er det også sånn, som representanten Eidsvoll Holmås var inne på, at grep fra den forrige regjering gjorde at dieselbiler fikk en uvanlig stor markedsandel i det norske markedet. Så de som i dag mener at det er et problem, er også de som har vært med og bidratt til at problemet oppsto. Dieselbiler hadde en markedsandel i 2011 på 75,7 pst. I 2015 var markedsandelen 40,8 pst. Jeg registrerer at regjeringen får kjeft for manglende tiltak, men markedet har uansett respondert ved nesten å halvere dieselbilsalget hvert år. Så er jeg opptatt av at vi fra regjeringens side selvsagt skal gjennomføre de vedtak som Stortinget fatter. Det er rett og slett ikke riktig som noen røde politikere i denne debatten prøver å gi inntrykk av, at ingenting har skjedd siden vedtaket i mars i fjor. Vi har hatt møte med de lokale kommunene nettopp for å få høre hva de ønsker i en sånn lavutslippssonedebatt. Det møtet var tiltenkt før sommeren, så ble det utsatt til rett etter sommeren, men på grunn av valgkampen ble det utsatt til etter valget, og som følge av nye regimer i en del av byene, fant ikke det møtet sted før vi kom ut i november. Jeg synes det er trist at det tok så lang tid å gjennomføre, men forklaringen er altså rett og slett at vi måtte ha dem som skal være med å styre i byene, med på de diskusjonene. Men vi sendte et oppdrag til Vegdirektoratet i tråd med det som Stortinget hadde vedtatt. Vi har nå fått svar fra Vegdirektoratet, og vi kommer til å sende en forskrift ut på høring, så det er ingen forsøk på trenering – ting tar tid når en skal gjennom alle demokratiske anstalter. Så er det viktig at vi, når vi skal gjennomføre dette, sørger for at kommunene som innfører sånne soner, også kan dokumentere at problemet eksisterer, at det kommer fra biltrafikk, og at vi derfor løser problemene ved å gjøre sånne ting. Det er også viktig at kommunene ser på andre utslippspunkter som kan være viktige. Det kan være havner, det kan være noe så enkelt som vedovner. En vedkubbe i en rentbrennende vedovn slipper ut like mye lokal forurensning som en ny dieselbil som kjører i 80-90 km i timen. Derfor er det mange grep en må ta her, og ikke bare se på veitrafikken i seg selv. Så er det også litt interessant å huske historikken her. Forslaget om lavutslippssoner ble faktisk lagt fram av Vegdirektoratet allerede i 2008 og skrinlagt av den rød-grønne regjeringen. Den 1. oktober 2012 la Vegdirektoratet igjen fram forslag om lavutslippssoner, og dagen etterpå ble det igjen skrinlagt av den rød-grønne regjeringen. Så det er ikke sånn at vi har kommet til saker som har ligget i skuffen vår – vi har kommet til saker som er blitt kastet i søppelbøtta. Det er noe annet, og derfor er det veldig interessant å høre fra de rød-grønne partiene som nå mener at dette haster veldig: Hvorfor kastet de alle forslag i søppelbøtta da de selv styrte? En av forklaringene kan være at dette vil være administrativt krevende å gjennomføre, og kommunene må også ta inn over seg at før de stiller et sånt krav, skal de også kunne vise hvordan det skal gjennomføres. Det er ikke umulig, men det krever at en stokker bena godt, og det tror jeg at vi klarer.