Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Vi er snart seks timer ut i årets trontaledebatt. Jeg har lyttet med spenning til de forskjellige innleggene som har vært holdt her i dag, og det som på mange måter gjenspeiles i selve debatten, er at det kan virke som om enkelte rett og slett prøver å begynne valgkampen med tanke på 2013 allerede. Jeg tror vi skal prøve å forholde oss litt mer til dagens situasjon og utfordringer vi står overfor i dag, for vi har mye å gjøre. Regjeringen har gjennom trontalen lagt fram en rapport eller en redegjørelse om hva vi har i vente. Når man leser gjennom den og ser hvor lite det er som faktisk står om næringslivet, og hva man har tenkt å satse på, mens man ser hvor enormt mye ordgyteri det er, og hvor mye som faktisk står om tanker, vyer og planer etc. langt fram i tid, kan det se ut som om man har glemt én ting, og det er at det er faktisk næringslivet som sammen med arbeidstakerne er de som må være med og betale for de målsettinger vi alle setter oss. Derfor må det gjenspeiles. Det aller meste av norsk næringsliv består av små og mellomstore bedrifter. Ja, ca. 97 pst. av norske bedrifter har under 100 ansatte. Disse bedriftene har spesielle problemer og utfordringer i hverdagen. Representanten Flåtten var inne på en del av disse tingene i sitt innlegg, og det er svært viktig at vi, når vi skal lage en næringspolitikk og få en næringspolitikk for framtiden, begynner relativt fra scratch. Det er viktig at skolevesenet er med, for å sørge for at vi har den kompetansen som skal til når næringslivet skal etterspørre de samme personene for å kunne gå videre. Det er viktig at vi får til et tettere samarbeid mellom universiteter, næringslivet og investorer, for å sørge for å jobbe mer sammen, slik at de gode ideene som kommer fra forskningsmiljøene og universitetene, kan settes ut i livet. For de gode ideene er dessverre ikke så mye verdt hvis de ikke blir kommersialisert eller realisert. Skjemaveldet er et stadig tilbakevendende tema. Det er, med respekt å melde, litt trist å se at vi ennå ikke har klart å sette oss et mål om hvor vi vil, og hvor vi skal. Riktignok sier statsråden: Ja, først må vi se på målet, og så må vi vurdere fram og tilbake, og så skal vi se hva vi endelig skal komme tilbake til. Ja, men i mellomtiden sliter bedriftene. I mellomtiden går noen over ende, man klarer ikke å leve med den situasjonen som er. Hvis vi ser på Danmark og Sverige, er de kommet ufattelig mye lenger enn oss. I mange andre sammenhenger prøver vi å si: La oss se til de landene som det er naturlig å sammenligne oss med, men her ser det ut som om man har glemt det. I 2009 brukte norske bedrifter 7,8 millioner timer, altså 4 500 årsverk, på å fylle ut statlige skjema. Dette er ikke akseptabelt. Videre må vi få til å sørge for at disse bedriftene nettopp kan få bruke tiden sin slik som de ønsker. Gründeren i Norge ønsker ikke å sitte og bruke tiden sin på skjemaer, rapporteringer etc. Gründeren ønsker jo virkelig å være entreprenøren, den som skal jobbe i bedriften sin for å sørge for at ens egne verdier kan bli iverksatt. Videre er det et tema som jeg ikke har hørt noe snakk om ennå, men det er mulig jeg har gått glipp av et innlegg eller to, og det gjelder utfordringer innenfor fiskerisektoren. Vi har faktisk store utfordringer innenfor fiskerisektoren, men det synes som om den debatten er nærmest fraværende. Debatten jeg da tenker på, er særlig knyttet til den makrellstriden som vi nå har. Vi snakker om enorme verdier i Nordsjøen. Vi står sammen med EU nå overfor svært krevende forhandlinger med Island, og mitt store spørsmål er: Har vi en strategi sammen med EU, slik at vi kan sikre norske verdier? Det kan nesten virke som om vi ikke har det. Jeg håper virkelig jeg tar feil. Det vil forhandlingene vise. Men det er på tide at vi snart får mer fokus på fiskeriene og de verdiene som faktisk ligger der ute, som skal hentes ut. Vi har en plikt til å sørge for at norske fiskeres interesser blir ivaretatt.