trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-06-02:
Det ligg jo ideologi til grunn bak den politiske tenkinga. Det ligg til grunn at me trur at konkurranse og innovasjon i ei næring kan vere positivt. Men eg synest regjeringa viser veldig tydeleg at når me kjem med ei utsetjing, er det fordi me meiner det er riktig for å følgje opp intensjonane i det Stortinget har vedtatt. Så er eg veldig trygg på at fylkeskommunane med denne utsetjinga vil kunne handtere situasjonen. Dei har vore førebudde på at det kunne bli 1. juli. Dei har sendt tilbakemeldingar til oss på at det kan bli knapt. Me meiner at nettopp fire månader ekstra vil kunne gjere at det vil fungere godt. Eg trur det er viktig at fylkeskommunane er klare for det, for eg trur nettopp einerettsmodellen er viktig for å sikre at me får eit godt drosjetilbod i heile landet.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-06-02:
Som følge av utbruddet av covid-19 har det etter den 12. mars 2020 vært en nedgang i etterspørselen etter drosjetjenester på over 90 pst. Sykdomsutbruddet har ført til at fylkeskommunene har blitt forsinket med nødvendige administrative forberedelser til lov- og forskriftsendringene. Forslaget vi behandler i dag, skal være med på å redusere konsekvensene av covid-19-utbruddet for drosjemarkedet og motvirke at drosjetilbudet blir dårligere eller forvitrer. Flere aktører i taxinæringen har henvendt seg til departementet og vist til at koronautbruddet gir store konsekvenser for næringen. Regjeringen har nå foreslått å utsette liberaliseringen av drosjemarkedet fra 1. juli til 1. november. Det er vi glad for. Det er behov for å utsette frislippet. Dette dreier seg nå om noe mer enn å utsette innføringen av en ny lov. Dette dreier seg om å berge en næring, som vi har diskutert mange ganger i salen de siste dagene. Flere av fylkeskommunene uttrykker bekymring for om det i det hele tatt vil være aktører igjen i markedet til å utføre drosjetjenester og de viktige drosjetjenestene: kontraktkjøring, skoleskyss, pasienttransporter – alt det som er livsnødvendig. Er det da noen igjen i næringen som kan gjennomføre dette? På kort sikt kan dette rett og slett bli borte. Det er en stor utfordring særlig i distriktene. Jeg har nevnt enerettsmodellen mange ganger før her fra talerstolen i Stortinget. Loven er ikke i det hele tatt konstruert for det offentlige kontraktsegmentet, som jeg har nevnt før: pasienter, skoleskyss, kommunal transport, bestillingstransport, TT-ordningen og spesialskyss. Denne loven er konstruert for det som heter «praiemarkedet» eller «holdeplassmarkedet». Det ble nevnt fra denne talerstolen at julebordet snart er i gang, og at da får taxinæringen nye oppdrag. Jeg er ikke bekymret for det. Jeg er bekymret for det som er helt avgjørende på de små stedene hvor det ikke finnes et eneste alternativ. Vi har foreslått en stortingsmelding – og jeg mener dette er enda mer aktuelt i dag – som tar hele perspektivet inn over seg. Nå blir det vel fire måneder utsettelse, og den tiden bør statsråden benytte godt, for jeg er helt sikker på at denne saken om taxi kommer vi til å diskutere mer – akkurat som vi kommer til å gjøre med fly, tog og all annen kollektivtransport i denne tiden.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-06-02:
En økt satsing på Forsvaret er helt nødvendig. Forsvarssjefen brukte i sitt fagmilitære råd som ble gitt til den nåværende langtidsplanen, begrepet en «nøktern» forsvarsstruktur. I media ble dette omtalt som et minimumsforsvar. I dag er realiteten at det minimumsforsvaret som da ble beskrevet, ikke lenger er et minimum, det er for lite til at Forsvaret over tid kan klare sine forpliktelser nasjonalt og internasjonalt. Det er altså blodig alvor. En statsråd må gi visjoner og beskrive de lange linjene i det området han har ansvaret for. Dette gjelder selvfølgelig også for Forsvaret. Man må sørge for at de pengene som vi bevilger i denne sal, blir brukt til konkrete formål som gir en god operativ kapasitet. Så får forsvarssjefen planlegge, iverksette og kontrollere, og det tror jeg den nye forsvarssjefen er særdeles god til. Etter regjeringsskiftet i 2013 ble det gjort store omprioriteringer, slik at penger som var tildelt investeringer, ble brukt til drift og andre formål. Hæren, som jeg kjenner best til, tapte altså 50 pst. av investeringskapitalen i denne perioden. Langtidsplanen treffer godt på ett punkt, og det er at trusselbildet er vesentlig mer alvorlig og annerledes enn det var ved utarbeidelsen av den forrige planen. En plan over åtte år der de konkrete prosjektene kommer i siste periode, snur en langsiktig strategi på hodet. Her vil avgjørende investeringer komme lenge etter 2022. Vi gjør ikke de viktigste tingene først, og det må være slik at de første delene av planene er forpliktende for å få en reell prioriteringsdebatt her i Stortinget. Manøverkonseptet i Hæren uten moderne stridsvogner og helikopter med dertil egnet støttestruktur er som Sjøforsvaret uten fregatter og Luftforsvaret uten F-35. Det er en enkel logikk: Forsvaret skal kunne bekjempe en trussel og manøvrere på lange avstander med maksimal beskyttelse for eget personell samt raskt kunne forflytte styrkene. Det er grunnlaget for ethvert manøverkonsept. Investeringene i kampkraft er forutsetninger for oppsetting, trening og øving av resten av strukturen. Når det nå sås tvil om når og i ytterste konsekvens hva slags kritisk kampkraft Norge skal ha, vil det kunne føre til feil bruk av penger på alle plan. Jeg tror det er helt riktig at man sender planen tilbake og gir forsvarsministeren en mulighet til å kvittere ut de spørsmålene før debatten kommer i gang på høsten.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Jeg har respekt for at man kan ha forskjellige syn på denne saken, men denne debatten har jeg følt har vært litt på viddene i forhold til det den egentlig dreier seg om, nemlig om man skulle utsette eller ikke. Det er for så vidt greit, og da kan jeg fortsette der. Da har jeg lyst til å minne om en som sa at du kan velge hvilken farge du vil, bare den er svart. Det var det Henry Ford sa. Det er litt sånn med SV. Man kan gjøre ting, bare man ikke gjør noe annet enn sånn som vi har gjort det alltid. Jeg mener faktisk at det er fornuftig av og til å se framover og gjøre ting på en litt annen måte. Jeg føler litt at Senterpartiet også er der: Man er imot alt som handler om endring. Jeg er også glad for at det har vært en del konkurranse, at noen turte å tenke litt annerledes, at vi fikk biler som ikke bare var svarte, som Henry Ford ville at det skulle ha vært. Sånn har det vært også i dagligvarebransjen. Vi har fått konkurranse, vi har fått lavere priser for kundene, og det har vært bra. Vi har hatt telemonopol, som ble borte. Vi sto i mange måneder og ventet på å få en telefon inn i huset vårt. Det ble endring, det skjedde noe, og det skjedde noe positivt. Jeg har stor forståelse for bransjen og dem som er etablert, at de ønsker å fortsette å ha det som man har hatt det. Jeg tror Forbrukerrådet kanskje er litt skuffet over Senterpartiet i denne debatten, fordi Senterpartiet har totalt glemt at det er forbrukere. Det er en grunn til at vi har debatten om hva vi skal gjøre innenfor taxinæringen. Det er store utfordringer, spesielt i denne byen. Mange er misfornøyd med det tilbudet som er der i dag. Den nest største aktøren som driver der i dag, Norgestaxi, ønsker dette. De er egentlig litt misfornøyd med at man ikke satte i gang nå 1. juli. Det synes jeg også er et perspektiv man skal ha med, at det er folk i næringen i dag som også er innstilt på at man faktisk skal gå videre. Jeg opplever at det også er litt Ludvig her i denne salen. Det er noen som bare lukker øynene og håper at det går over og sier som Ludvig at det er fali’, det. Den næringen som vi har i dag – mange av dem er seriøse, gode aktører – kommer til å gjøre dette på en god måte. Så vil det selvfølgelig være noen som er misfornøyd, og det kommer nye som tenker innovativt, som tenker annerledes, og som gjør at man nå får det på plass. Så er det Senterpartiet – ja, jeg er bekymret for distriktene, men jeg mener faktisk at det har man også tatt innover seg, nettopp fordi man har åpnet for at man kan ha en enerettsmodell for kommuner med mindre enn 20 000 innbyggere. Det er et ganske høyt tall. Det er ganske store kommuner i norsk sammenheng. Derfor er jeg også enig i at vi har gått inn for å utsette noe, nettopp fordi vi nå har en næring som har vært i en veldig tøff tid. De aller fleste har visst at denne endringen skulle komme fra 1. juli, men nå opplever jeg at opposisjonen her, de rød-grønne partiene, driver ren omkamp. Det er det som er hele saken.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Nå sier forsvarsministeren at opposisjonen er på grensen til det uansvarlige. Det er jo et interessant utgangspunkt når man sitter i en mindretallsregjering og skal forsøke å skape bred enighet i Stortinget for sin plan. Men det flertallet på Stortinget nå gjør, er jo å legge opp til nøyaktig samme tidsplan som tidligere forsvarsminister Ine Eriksen Søreide gjorde. Hun la opp den høsten 2016, og den ble vedtatt. Når Stortinget gjør det samme som tidligere forsvarsminister, mener da dagens forsvarsminister at tidligere forsvarsminister var på grensen til det uansvarlige?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Nå tror jeg forsvarsministeren har misforstått noe grunnleggende, for vi vedtok langtidsplanen for Forsvaret høsten 2016, og den ble framlagt sammen med statsbudsjettet. Diskusjonen om landmaktplan, at man valgte å skyve Hæren ut i tid, er en annen diskusjon. Det merkelige er jo at forsvarsministeren gjør det samme med Sjøforsvaret her. Han sier her med brask og bram at han skal gjennomføre en utredning, men poenget må jo være å se disse sakene i sammenheng. Men når det gjelder langtidsplanen, er det nøyaktig den samme tidsplanen som tidligere forsvarsminister la opp til. Spørsmålet er igjen: Når Stortinget legger opp til den samme tidsplanen som tidligere forsvarsminister Ine Eriksen Søreide, mener forsvarsministeren at måten hun la fram og fikk behandlet langtidsplanen i Stortinget på, var på grensen til det uansvarlige?
Hårek Elvenes (Høyre), 2020-06-02:
Ja, ydmykhet er krevende. Jeg tror også det er en smule krevende for representanten Navarsete, som har vært med og behandlet to langtidsplaner for Forsvaret, og har prestert å uttale: «Jeg var selv med på å behandle de to forrige langtidsmeldingene for Forsvaret. Alt så veldig bra ut. Vi tenkte ikke at det var nødvendig med så stort fokus på Forsvaret.» Det er glemt. Det ligger jo litt tilbake i tid, men det som er enda mer interessant, er at Senterpartiet og representanten Navarsete også har glemt denne grammofonplaten som de har spilt av de siste tre årene, om flere helikopter og mer stridsvogner. Det høres ikke lenger. Jeg er nokså sikker på at når vi skal sette oss ned og forhandle denne planen til høsten, vil dette bli et tema, og det kunne like gjerne ha vært et tema nå i vår, for det antar jeg at Senterpartiet fortsatt er opptatt av. Litt av problemet er at Senterpartiet leser denne langtidsplanen slik som fanden leser Bibelen – man velger å lese og høre det man ønsker å høre og lese. Uansett hvor mange ganger det blir gjentatt høytlesing fra proposisjonen om hva som faktisk styrkes i denne fireårsperioden, ser det ut til å gå dem hus forbi. Så merket jeg meg representanten Tybring-Gjeddes innlegg. Det var en oppramsing av det som må styrkes, Cyberforsvaret må styrkes. Ja, Cyberforsvaret må styrkes, og Cyberforsvaret skal styrkes. Sjefen for Cyberforsvaret har vært tydelig på at denne langtidsplanen er en betydelig styrking av Cyberforsvaret. Så sier representanten Tybring-Gjedde at Hæren må styrkes i nord. Ja, Hæren må styrkes i nord, og Hæren skal styrkes i nord. Har det gått representanten Tybring-Gjedde hus forbi at Hæren får nytt artilleri, får nytt kampluftvern, et nytt jegerkompani på Garnisonen i Sør-Varanger, at Brigaden i Nord-Norge får fire mekaniserte bataljoner og nye stridsvogner? Det kommer en sak om nye stridsvogner til Stortinget i 2021. Anskaffelsen kommer raskt imot oss. Så er representanten Tybring-Gjedde opptatt av mer personell. Ja, langtidsplanen er også opptatt av mer personell. Det ligger en økning de første fire årene med 550 flere årsverk og 700 vernepliktige. Muligens skulle det ha vært mer, det kunne man forhandlet om, og jeg er nokså sikker på at det kommer til å bli et forhandlingstema når vi møtes i forhandlinger til høsten.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Fra den ene uansvarlige representanten til den andre. Forsvarsministeren synes det er uansvarlig at stortingsrepresentantene vil vite hva de er med på å vedta. Jeg synes egentlig det er et bevis på at vi er ansvarlige, og at vi faktisk ønsker å se departementet og statsråden litt i kortene, ønsker å se om de kan levere det de later som de skal levere. Akkurat nå vet jeg nesten ikke hva som står i denne langtidsplanen lenger. Det er altså ingenting for fremtiden, det er ingenting som er konkret, det er ingenting vi kan prøve statsråden på – for alt kommer i fremtiden. Mitt spørsmål skal gå på F-35 og de enormt økende kostnadene på de 52 flyene vi skal anskaffe. Fremskrittspartiet er for disse flyene, bare for å understreke det, men nå er valutakursen 30 pst. dyrere for amerikanske dollar, og det utgjør ca. 13 mrd. kr fra 2012. Har departementet full kontroll på dette, og har man «hedget» seg, slik at man har sikret seg når det gjelder dollarkursen og kronekursen?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Tyrkia har nå blitt kastet ut av F-35-programmet, og de skulle vel ha 120 eller 130 fly, om jeg husker riktig. Det får jo konsekvenser for totaliteten av antall fly som skal produseres. Jeg vil anta at også norsk forsvarsindustri leverer komponenter til hele programmet, slik at de komponentene som skulle leveres til Tyrkia, ikke kan bli levert, og da blir det også dyrere enhetspriser for det som produseres rundt omkring. Kan forsvarsministeren fortelle meg hva som blir konsekvensen av at Tyrkia nå er ute av programmet? Nå snakker jeg ikke politisk, nå snakker jeg rent operativt og ikke minst materiellmessig.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Jeg har lyst til å minne statsråden på at det er ikke flertall i denne salen – det hjelper ikke å insistere på at statsråden har levert alt som er korrekt og alt er fint og flott og ingenting er galt. Det er åtte tydelige krav som ligger i flertallsmerknadene her, som statsråden og departementet skal levere på. Selv om de mener at de har levert på det, skal de faktisk gjøre det. Jeg vil gjerne forsikre meg om at statsråden er klar over det og vil levere dette – ikke si at man har levert det, for da blir det sendt tilbake igjen. Vi har bedt om dette, og det skal altså leveres uavhengig av om statsråden da hevder at det faktisk er levert. Og så tilbake til den saken der statsråden stadig sier at forsvarssjefen snakker om 40 år. Han gjør ikke det. Han snakker om fire år, åtte år, tolv år – og så fremover i tid. Men han bruker mesteparten av sin rapport på fire og åtte år. Ja, han snakker også om langt frem i tid, for det er man nødt til å gjøre, for det tar ti år å levere forsvarsmateriell, kanskje 15 år. Men det som statsråden gjør, er ikke å inngå en eneste kontrakt de neste fire årene og snakker om hva han skal gjøre om fire år. Når statsråden ikke lenger er statsråd og denne regjeringen ikke sitter, da skal neste regjering ta ansvar. Det er ikke styring. Det er å overlate styringen til noen andre. Det hjelper ikke å si at man har gjort mange beslutninger i forrige periode, i den perioden vi er inne i nå, og skal ikke gjøre noe i neste, men skal gjøre kanskje mange fremover i tid. Det holder ikke. Jeg vil gjerne forsikre meg om at statsråden har fått budskapet tydelig, og at han kan forsikre Stortinget om at han vil levere på det som han har blitt bedt om å levere, og ikke den samme rapporten en gang til.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-06-02:
Det er veldig mange spørsmål ein både burde og kunne ha stilt. No får me tid til å gjere det framover, men eg vil knyte nokre spørsmål til personell i Forsvaret. Det er ingen tvil om, uansett kven ein snakkar med, at personell er kanskje den største utfordringa, anten det gjeld Hæren og Heimevernet, Luftforsvaret eller Sjøforsvaret. Berre på den nye flybasen på Evenes skal ein bemanne opp til 550 personell. 14. januar i år var det 27, og den planlagde auken i inneverande år var ca. 70. Basen skal vere i full drift om ikkje så altfor lenge, men i langtidsplanen som var lagd fram, var det av dei 2 500 som ein skulle auke personellet med, berre 500 før 2024. Då er spørsmålet: Er statsråden uroa over korleis ein skal greie å bemanne opp i Forsvaret når ein ikkje skal ha fleire nye stillingar enn det?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-06-02:
Med respekt å melde – det er vel inga stor ueinigheit i Forsvaret same kva forsvarsgrein ein er i kontakt med. Heller ikkje på høyringane som var her med Forsvaret sine organisasjonar, var det nokon tvil om at det er ganske kritisk. Det er også vanskeleg å få tak i personell, for dei finst rett og slett ikkje. Det er ikkje nok teknisk personell. Det er ikkje nok av dei som skal fly i Luftforsvaret, og det tek lang tid å utdanne dei. Eg er forundra over at statsråden ikkje er meir uroa. Eg vil likevel følgje opp med eit anna spørsmål knytt til det som leiaren i komiteen tok opp, om utsetjing. Ein brukte eit år på å utgreie landmakta, men no skal ein bruke nesten fire år på å utgreie Sjøforsvaret. Mykje grunnlagsmateriell ligg der, i forsvarssjefens fagmilitære råd og i andre utgreiingar. Kvifor treng ein fire år på utgreie korleis Sjøforsvaret skal verte i framtida?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-06-02:
Ein kan alltids diskutere om ein skal drive polemikk med representanten Hårek Elvenes – det er jo litt artig, då. Både han og representanten før han prøver å gjere eit poeng av at ein ikkje har verken lese eller forstått meldinga. Det er ein ganske utruleg påstand, for så vidt. Men det langtidsplanen skal vere, er ein samla gjennomgang av den sikkerheitspolitiske situasjonen og ein samla gjennomgang av kva som skal skje. Ein skal ikkje behøve å leite rundt i ulike budsjett og proposisjonar og investeringsprop og you name it. Ein skal faktisk få eit samla oversyn, ein skal vete kva ein vedtek, og det skal svare på den sikkerheitspolitiske utfordringa som landet til ei kvar tid har. Landet sin sikkerheitspolitiske situasjon er noko heilt anna i dag enn han var både i 2009 og 2013 – heilt annleis. Den einaste som ikkje anerkjenner at me faktisk har fått ein heilt annan situasjon, er representanten Hårek Elvenes. Han gjentek eit veldig merkeleg sitat, som han har funne ein eller annan plass, av meg. Me vedtok langtidsplanar som svarar på den tids sikkerheitspolitiske utfordringar. Det me skal vedta no, skal svare på dagens sikkerheitspolitiske utfordringar – ikkje den som er i 2025 eller 2029 eller 2031, men dagens sikkerheitspolitiske utfordringar, som er veldig godt beskrive av regjeringa i denne proposisjonen. Det er veldig godt beskrive, men uansett om ein er her i Stortinget i opposisjon eller om ein reiser rundt i Forsvaret, seier ein at det er eit elendig svar – eit elendig svar. Ja, me kjem til å ville ha fleire stridsvogner. Ja, me kjem til å ville ha fleire soldatar, me kjem til å ville ha fleire helikopter, og me kjem heilt sikkert til å tenkje på både Sjøforsvaret, Luftforsvaret, Hæren, Heimevernet og Cyberforsvaret, og korleis det skal fungere i eit samvirke, korleis ein skal få midlar og nok folk til at det skal fungere, slik at Noreg har eit sterkt forsvar. Det var jo ikkje slik, då ein utsette landmakta eit år for å lage ei ny utgreiing, at ein ikkje visste at ein skulle ha stridsvogner. Ein kunne jo få det inntrykket då ein høyrde svaret frå forsvarsministeren i stad, på mitt spørsmål i replikkrunden. NATO stilte vel akkurat same kravet i 2017, nemleg at Noreg skulle ha ein mekanisert brigade. At regjeringa ikkje svara det ut, det blir litt det same som no. Ein svarar ikkje ut det som er den sikkerheitspolitiske situasjonen. Ja, ein svarar ut den brigaden, og det er veldig bra. Hadde alt anna stått i stil, hadde me heilt sikkert diskutert langtidsplanen i staden for å diskutere detaljar om korleis og kvifor me sender han attende til regjeringa.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Det er på tredje året jeg står her som forsvarsminister, og stort sett hele tiden har jeg måttet ta imot kritikk fra opposisjonen for at landmaktproposisjonen ble utsatt, man forlenget den forrige langtidsplanperioden, slik at Stortinget ikke fikk mulighet til å gjøre gode vedtak. To ting: Den ble utsatt, og det andre var at man ikke fikk sett ting i sammenheng. Så registrerer jeg at Stortinget gjør et lignende vedtak nå. Jeg mener det å snu denne langtidsplanen er på grensen til det uansvarlige.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
I innstillingen får vi presentert syv, eller muligens åtte, elementer som en langtidsplan bør være basert på. Det er elementer vi har besvart, en del av dem i langtidsplanen, en del i den årlige behandlingen av saker fra Forsvarsdepartementet til Stortinget. Ja, med det grunnlaget som ligger i innstillingen her, mener jeg faktisk at det er uansvarlig å sende planen tilbake. Det hadde vært fullt mulig å ha forhandlinger på denne planen og fått et godt resultat.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Det er et veldig godt spørsmål som vi også har diskutert ganske mange ganger i denne salen. Valutarapporteringer fra departementet til Stortinget skjer hvert år i statsbudsjettet. Når det gjelder kampflyprogrammet, vet vi at det på effektivisering er spart inn mellom 7 og 8 mrd. kr fordi programmet leverer bedre enn utgangspunktet var i prognosene. Så vet vi at valutakostnaden ligger på en prognose på 15 mrd. kr over. Så her er det en differanse på rundt 8 mrd. kr med de prognosene som ligger nå. Vi rapporterer hvert år i statsbudsjettet på hvordan stoda er. Ja – i den ordningen for valutakontroll som ble vedtatt da man bestemte seg for å kjøpe flyene, ligger det en mekanisme på at man følger det opp kontinuerlig. Vi har også hatt en gjennomgang av den mekanismen, om den er god nok, og konkludert med det i ettertid. Så ja, departementet har kontroll på valutasituasjonen, selv om den er utfordrende.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Det er to ting. Når det gjelder antall fly, er det også et mål å selge fly til andre nasjoner, så man ser for seg i kampflyprogrammet at dette skal man klare å dekke opp. Men det er en utfordrende situasjon med Tyrkia, som også har en stor forsvarsindustri som leverer deler. Det søker man nå å finne løsninger på, om noen andre nasjoner kan ta deler av dette, og så tar Lockheed Martin ansvaret for en del av disse tingene. Foreløpig har man ingen prognoser som tilsier at det prismessig skal få så store utslag, men det kan forsinkelsesmessig ha store utslag hvis vi må finne andre produsenter av deler.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Evenes skal bemannes opp med personell som kommer fra Bodø, og noe personell fra Ørland. Til MPA kommer det personell fra Andenes, og så må man fylle opp med ekstra personell etter det. Det er mange nøkler for personellforvaltningen i Forsvaret. Vi har akkurat gjennomført en personellreform der vi har fått et spesialistkorps. Det gjør at vi får lettere tilgang på personell, er ambisjonen. Det gjør også at man regner med at man får lengre ståtid for personell. Vi har også gjennomført en utdanningsreform som gjør at vi skal samarbeide tettere med sivile institusjoner for utdanning, slik at vi skal ha lettere tilgang på personell. Så registrerer jeg at det er en debatt, også i Forsvaret, om det er tilstrekkelig med den økningen vi har lagt inn i langtidsplanen. Det er gjort beregninger som tilsier at det skal være mulig. Så er jo det å drifte et forsvar dynamisk, der man må gjøre justeringer underveis. Det har man alltid måttet gjøre. Derfor rapporterer vi i hvert statsbudsjett om stoda i Forsvaret.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Jeg er klar over at det er mange som sier at det er utfordrende å få tak i folk i Forsvaret. Det er en av grunnene til at vi har gjort de reformene vi har gjort, personellreformen, utdanningsreformen. Så er det slik at organisasjonene sier én ting, men jeg hører noe annet fra lederne. Selv om de sier det er utfordrende, mener man at man skal klare det. Landmakta var viktig å utrede. Den gjorde bl.a. at vi konkluderte med at det stridsvognkonseptet man var inne i, ikke ville gi oss den beskyttelsen og den ildkrafta som personellet trengte i de stridsvognene. Vi måtte i stedet bestemme oss for å kjøpe nye for å ha godt nok verktøy. Når det kommer til Sjøforsvaret og fartøystruktur, kan det godt hende at det kan utredes fortere. Det er ikke jeg som har satt den delen. Jeg registrerer at Sjef Sjøforsvaret mener man skal klare å levere et konsept i løpet av mellom ni og tolv måneder, kunne beskrive hvordan det skal være. Vel, da vil det være mulig å jobbe videre med det. Det er ikke slik at ingen får lov til å si fartøystruktur i Sjøforsvaret før i 2024. Da leser man den forsvarsplanen man er inne i, feil.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Bare avslutningsvis, det er noen ting som bør nevnes, noen elementer som kan nevnes: Da forsvarssjefen la fram sitt fagmilitære råd, hadde han et tidsperspektiv på 20 år. Så når han hadde fullt ut fylt opp, skrev vi 2040. Det er ikke veldig mange nyinvesteringer i forsvarssjefens fagmilitære råd, rett og slett fordi det han ser rom for å gjøre de fire første årene, ikke bare økonomisk, men også i forhold til utvikling av personell og innkjøp av kapasiteter, er vedtatt i den planen vi har fra 2017 til 2020. Så dette er ikke så veldig mismatch. Han beskriver et økt behov for personell, og han kan tenke seg å ha luftvern trukket nærmere. Det er de to tingene. Men han er også overtydelig i sin kommentar til langtidsplanen om at man må huske på balansen mellom økonomi, personell og kapasiteter. Vi har altfor ofte gjort den feilen. Derfor har det vært viktig for oss å legge fram en balansert plan. Derfor er det viktig for oss å overlate til forsvarssjefen å redegjøre for hvordan han skal gjennomføre det vi vedtar i planen, rett og slett fordi det er dynamisk. Forsvaret er et dynamisk miljø som ved å utdanne folk, trene opp folk, handle inn nye kapasiteter og utstyre personell riktig blir et bedre forsvar framover. Men balansen mellom økonomi, personell og kapasiteter er viktig. Det har vi sagt. Det er også blant det aller viktigste ønsket fra forsvarssjefen at vi ivaretar dette. Det vi har levert, ivaretar det ønsket.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-02:
Jeg regnet med at jeg var så åpen og tydelig i mitt første innlegg da jeg sa at vi skulle levere på det. Jeg sa at det var også et forholdsvis enkelt spørsmål, som jeg ikke trenger å gå inn i og bruke så veldig lang tid på. Men det er faktisk et poeng at man bruker leserveiledningen, for forsvarssjefens fagmilitære råd strekker seg fram til 2040. Så er det også et godt argument for å se ting også i et åtteårsperspektiv. For hvis man leser den langtidsplanen vi er inne i nå, pluss de fire første årene i den langtidsplanen vi har levert, ser man sammenhengen. Da ser man når vedtakene gjøres, og hva man bygger. Det er ikke sånn som representanten Tybring-Gjedde påstår, at ingenting skjer de første fire årene. Det skjer veldig mye også de første fire årene. Men vi skal selvfølgelig ta med oss disse åtte spørsmålene og besvare dem så godt vi kan. Så regner jeg med at vi skal bli enige med Stortinget utpå høsten en gang.
Ingjerd Schou (Høyre), 2020-06-02:
Jeg må si jeg er litt overrasket og forundret over at lederen av komiteen faktisk ikke velger å sitte i salen og følge debatten til saken er ferdig. Jeg ser også at det for egen del er vanskelig å lese hva opposisjonen egentlig mener. De er enige om én ting, og det er at noen kapitler skal sendes tilbake, og at noen kapitler er helt utmerket. Men der slutter enigheten. Jeg vet heller ikke hva man ønsker å oppnå. Jeg hører også at en av kollegaene i komiteen sier at det er å sette forsvarssjefen i skammekroken ikke å følge forsvarssjefens fagmilitære råd. Men det er vel ikke slik at det fagmilitære rådet gir «carte blanche», og at man abdiserer politisk. Jeg hører også representanter si at forsvarsministeren må ha misforstått den sikkerhetspolitiske situasjonen, til tross for at det er nettopp den sikkerhetspolitiske situasjonen man er enig i er godt beskrevet. Jeg tror også at manns minne kan være kort. Jeg hører at Senterpartiet, ved representanten Navarsete, sier at vi ikke vet hva som skal skje de neste fire årene. Det er mulig manns minne er kort, og at mitt er enda kortere, men det er all grunn til å minne om at regjeringen flere ganger årlig rutinemessig informerer Stortinget om saker som er knyttet til forsvarssektoren, saker som er omtalt og planlagt gjennom den gjeldende langtidsplanen. Det gjøres gjennom investeringsproposisjonen og revidert nasjonalbudsjett på våren og gjennom budsjettproposisjonen med nysaldering på høsten. Og så vet man ingenting om det som skal skje de neste fire årene! Den mest omfattende rapporteringen skjer altså her, gjennom budsjettproposisjonen, som altså ikke bare inneholder planer for det kommende året. Det er ikke bare informasjon, men faktisk beslutninger som vi tar. Hvert år får vi en status over utviklingen i forsvarssektoren i inneværende planperiode. Det gis også en prognose for inneværende år og en grundig beskrivelse av gjennomføring og måloppnåelse siste gjennomførte hele år. I tillegg er det en oversikt over investeringer som gir en oppdatert status for alle store investeringsprosjekter, både for materiell, EBA-prosjekter – herunder også prosjekter som er avsluttet – og framtidige prosjekter. I investeringsproposisjonen på våren presenteres nye prosjekter fra de langsiktige planene til godkjenning. Regjeringen legger samtidig fram for Stortinget behovet for eventuelle endringer i tidligere godkjente investeringsprosjekter. Så vet man altså ikke noe om hva som skal skje de neste fire årene! Tenk det! Her får vi den ene proposisjonen etter den andre med mulighet til både å debattere, endre, justere og beslutte. I gjennomføringsåret presenteres også alle andre sektorers informasjon om omdisponeringer gjennom revidert nasjonalbudsjett og nysaldering.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-01-30:
På vegne av representantene Eva Kristin Hansen, Magne Rommetveit, Freddy André Øvstegård, Hans Inge Myrvold og meg selv må jeg dessverre framsette et representantforslag om krav om utlevering av dokument fra møtet den 25. oktober 2019 mellom statsråd Anniken Hauglie og Nav-direktør Sigrun Vågeng. Fordi dette er et spørsmål vedrørende en sak vi har til behandling, og som haster, anmoder jeg om at det blir behandlet i tråd med forretningsordenens § 39 c.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-01-30:
I tråd med god tradisjon i det partiet snakket ikke representanten Moxnes veldig mye om privat næringsliv og arbeidsplassene der. Det er kanskje forståelig, for når en går inn og kikker på programmet, er det et helt utrolig – jeg må nesten si rabiat – angrep på en viktig sektor i Norge, nemlig olje- og gassektoren, en sektor der stolte ingeniører, forskningsmiljøer og fagarbeidere har bygd opp verdens beste kompetansemiljøer over tiår. Representanten Moxnes’ parti sier at vi skal ha redusert produksjon i den sektoren i 2030 – ned til 90 pst. – og det gjør de ved å foreslå en rekke tiltak som hver for seg er ille. Da lurer jeg på om han selv etter hvert – med det brede angrepet på titusener på titusener av arbeidsplasser i Norge – har kommet til den erkjennelsen at hans partifelle Mímir Kristjánsson hadde rett da han karakteriserte dette som totalt urealistisk.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-01-30:
Grønn revolusjon er sikkert fine ord, men nedleggelse av tusenvis av arbeidsplasser er harde fakta. Det er også andre områder der Moxnes går til angrep på arbeidsplasser i privat sektor, delvis de samme arbeidsplassene, men også delvis de mange andre arbeidsplassene som vi skal leve av i tillegg til olje- og gassektoren. Det gjør han ved å gå til angrep på EØS-avtalen. Moxnes var i sitt innlegg inne på eliten og elitistisk, men her er det jo han som hører til nei-til-EU-eliten, altså den eliten i Norge som ikke vil høre på Fellesforbundet, som organiserer arbeidsfolk i privat sektor, og i enda større grad Fellesforbundets medlemmer, som er tydelige på at vi trenger gode regler for å samhandle med alle land i Europa, bl.a. fordi det er en sterk handelsavtale, men også fordi det på mange andre områder gir oss gode samarbeidsvilkår med Europa. Da vil jeg spørre Moxnes: Har han nå innsett at arbeidsfolk har rett og han tar feil når det gjelder EØS?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Jeg vil framsette et representantforslag om å stanse krafteksportkabelen NorthConnect. Rødt foreslår hastebehandling av forslaget.. Det er viktig av hensyn til usikkerheten hos de berørte parter, både industrien, fagbevegelsen og ikke minst kraftbransjen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Hadde Dag Terje Andersen lyttet, ville han ha hørt at jeg snakket om industrien, og at NorthConnect bl.a. handler om å sikre at norsk industri fortsatt skal kunne ha tilgang til billig strøm, som er helt avgjørende for å sikre arbeidsplasser landet rundt og sikre at vi kan ha aluminiums- og silisiumproduksjon og eksportere det framfor bare å sende kraften ut av landet, som altså Arbeiderpartiet, fram til nå, i hvert fall, har vært veldig for. Så der er Rødt på side med fagbevegelsen, mens Arbeiderpartiet har hatt litt problemer med LO, for å si det litt forsiktig, i både ACER-saken og NorthConnect-saken. Så vet vi at vi skal halvere utslippene våre innen 2030, og vi skal gå i null innen 2050. Vi vet at denne næringen vil bli mindre. Det sier Equinor selv. Om de får alt de peker på og ingen endringer av rammevilkårene, vil det bli en halvering av næringen innen 2050. Da er jobben vår å bygge opp nye næringer, nye jobber, ny industri. Det er vårt svar. Det er derfor Rødt foreslår en ny, grønn industriell revolusjon på Stortinget før sommeren. Det er svaret for å sikre nye jobber, mener vi.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Jeg snakket bl.a. med Roar Abrahamsen i Fellesforbundet i Bergen i fjor vår. Han sa om opplevelsen med EØS-avtalen følgende: De dropper å ta inn lokal arbeidskraft på verftene og flyr inn 500 østeuropeere, som underbetales, og som flys tilbake igjen. Det er konsekvensene av EØS-avtalens uregulerte flyt av arbeidskraft, at arbeidsgiverne får muligheten til å skalte og valte med arbeidsfolk og utnytte folk fra fattigere land for dermed også å underby norske lønns- og arbeidsvilkår. Det er konsekvensene for dem som jobber ute i industrien, i transport, i bilpleie og ikke minst i byggebransjen. Fellesforbundet gikk fra et tydelig ja til EØS til nå ikke å være aktivt for EØS lenger. Det var et viktig skritt i riktig retning på landsmøtet nå i høst, som jeg fulgte meget nøye, og vedtakene er interessante å lese for alle på Stortinget.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Det var en ganske presis beskrivelse av Fremskrittspartiets framtreden, altså Høyres tidligere og mangeårige regjeringspartner – av hvordan de opptrer både i offentligheten og andre steder. Vi bringer inn på Stortinget noe som har vært en mangelvare i mange tiår, nemlig å peke på at veldig mange i Norge får altfor dårlig betalt for jobben de gjør, og at det er omfattende sosial dumping i bransje etter bransje etter bransje fordi Høyre, sammen med Arbeiderpartiet, gjennom EØS-avtalen har sluppet løs lønnskonkurransen fra hele Øst-Europa inn i norsk arbeidsmarked. Vi står opp for de menneskene som blir rammet av sosial dumping, enten det er de som bygger byggene vi skal flytte inn i, de som vasker bilene våre, eller de som jobber på hoteller og restauranter. Vi står opp for de menneskene. Det er ikke en kunstig motsetning; det er en reell konflikt, som vi tar opp og vil gjøre noe med, ikke minst for å få bedre vilkår for dem som står nederst på rangstigen i landet vårt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Svaret på det er et klart ja – vent og se. Når det gjelder velferdsprofitørene, er det sånn at et stort flertall i Norge – langt inn i Kristelig Folkepartis velgermasse – er enige om et ganske enkelt prinsipp, nemlig at når det bevilges skattepenger til offentlig velferd, om det er til barnehager, til helsevesen, til barnevern, skal de pengene komme brukerne til gode, uavkortet. De er altså imot at noen kan ta penger vekk fra barnevernsbarna og vekk fra barnehagebarna og til privat berikelse. De ser også at aktørene i all hovedsak er svære kommersielle selskaper med milliardærer som eiere, som beriker seg grovt og hemningsløst på å ta penger fra fellesskapet til egen lommebok. Det er folk flest imot, i store flertall, også i Kristelig Folkeparti. Det er derfor Rødt vinner fram, fordi vi står på flertallets side, mens Høyre, altså minoritetsposisjonen, som forsvarer de rikestes rett til å berike seg på felles budsjetter, taper. Det er jeg glad for.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Jeg vil først minne Kristelig Folkeparti om skriftens ord: «Dere kan ikke tjene både Gud og Mammon» – og ikke minst det at kapitalismen på mange måter er som en slags Matteus-effekt, at den som har, han skal få, og fra han som intet har, skal det endog tas det han har. Det er problemet med kapitalismen. Det er derfor også mange kristne er sosialister, for de ser at kapitalismen betyr at store verdier samles på stadig færre hender, og at flertallet frarøves muligheten til et anstendig liv og får et liv i fattigdom – globalt ser vi det ved at de ti rikeste i verden eier like mye som den fattigste halvdelen av hele klodens befolkning. Det er kjernen i kapitalismen. Vi ønsker i stedet demokratisk styring over økonomien, at flertallet legger rammene for utviklingen, men også naturligvis å ha rom for private bedrifter. Det er Rødt tydelig på i sitt program.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-01-30:
Det gjelder vårt forslag vedrørende NorthConnect. Vi ønsker å behandle dette etter § 39 c i Stortingets forretningsorden. Begrunnelsen er at det er nødvendig at Stortinget raskt avklarer om det er flertall eller ikke for NorthConnect på Stortinget av hensyn til berørte parter, som både Norsk Industri, kraftselskapene og fagbevegelsen. Derfor ønsker vi en behandling som da er et par dagers gjennomsyn og så behandling i Stortinget.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-01-30:
Jeg vil på vegne av representanten Emilie Enger Mehl og meg selv sette fram et representantforslag om at prosessen med sammenslåing av domstoler i Østfold stilles i bero og settes i sammenheng med Domstolkommisjonens arbeid.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2020-01-30:
På vegne av stortingsrepresentantene Siv Mossleth, Heidi Greni, Kari Anne Bøkestad Andreassen, Geir Adelsten Iversen og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om endring av forskrift for bruk av motorkjøretøy i utmark og på islagte vassdrag.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Jeg foreslår Ingjerd Schou.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Jeg foreslår Ingunn Foss.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Jeg tror det er viktig at vi har en god offentlig sektor, en offentlig sektor med høy kvalitet. I går hørte jeg en debatt om konsulentbruk i staten, og hvis en skal redusere den, er det iallfall viktig at vi har de beste hodene til å jobbe i offentlig sektor. Men jeg er ikke noe glad for at lønnsforskjellene øker mest i offentlig sektor. Jeg mener det må være viktig å passe på at vi også har en politikk som løfter dem som har dårligst råd. Det har regjeringen gjort, gjennom at vi nå har den laveste arbeidsledigheten på ti år, at vi har god vekst i økonomien – og ikke minst at vi har orden på økonomien – og at vi hele tiden passer på at Norge for norsk næringslivs skyld er konkurransedyktig i kampen om eksportinntektene. Så jeg mener at vi er på riktig vei, men det er alltid ting en kan justere, uten at jeg skal gå inn i noen lønnsforhandlinger på vegne av offentlig sektor. Det har jeg ikke noe behov for. Jeg tror det er viktig at vi har en god offentlig sektor, og da må en også betale noen det det koster.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Det aller viktigste virkemiddelet vi bruker, er den massive satsingen vi har på etterutdanning, på kompetansereform, på kompetanseløft, fordi vi vet at arbeidslivet nå er i kraftig endring. Det er bare å se i varehandelen, f.eks., med de nye teknologiske løsningene der som gjør at en må tenke nytt, også når det gjelder de ansattes kompetanse. Så den aller viktigste kampen nå er å sørge for at vi har en arbeidsstokk i Norge, arbeidsfolk, som har den kompetansen som er nødvendig for å møte den framtiden vi nå faktisk raser inn i, med store teknologiske endringer. Det vil bidra til at en får mer kompetent arbeidskraft. En vil i større grad kunne utjevne lønnsforskjeller ved at en har relevant arbeidskraft tilgjengelig, og den satsingen – på både skole, lærerutdanning, etterutdanning og kompetansereform, slik at folk kan stå i jobb hele livet og være kompetente – er det aller viktigste.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Det er alltid sånn at et politisk parti som er i utvikling, har diskusjoner om politikken sin. Men det er veldig langt fra det at Oslo Høyre har vedtatt det de har gjort, til å si at Høyre har endret kurs. Vi kommer nå til å ha seriøse diskusjoner i programarbeidet. Det er veldig lett å sette strek for hvor iskanten skal gå, at en ikke skal innhente konsekvensutredning og vite hva som egentlig skjer på området – det har jeg lite sans for. Jeg må si at forsvarsministeren hadde et godt svar på Oslo Høyres utfordring – et humoristisk svar. Jeg mener det er mye som tyder på at Høyre i debatten vi har nå om det grønne skiftet og utviklingen av oljevirksomheten, selvsagt må ha seriøse debatter om de ulike tema, men det er lite som tyder på at det er noen stor revolusjon på gang i Høyre. Vi kommer til å stå på en forutsigbar og god oljepolitikk også framover.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Jeg tror ikke det er Siv Jensen som har forfattet den rapporten. Det var et utvalg som leverte en innstilling. Som jeg sa i Hallingdølen – som rikspressen bør referere oftere – da Trygve og jeg hadde debatt der på mandag, har det utvalget levert en skivebom. Jeg mener det de har levert, var en skivebom, for når de skulle forbedre konsesjonskraftordningen, foreslo de i stedet å fjerne den. Det må være en skivebom. Det som var poenget med utvalget til Sanderud, var at en skulle øke investeringslysten i kraftsektoren. Men når man ser på høringsuttalelsene, er det en massiv motstand mot det – både fra Energi Norge og fra alle kommunene. Jeg mener ikke at man skal ta den, rive alt sund og hive det. Man skal gå seriøst igjennom rapporten. Men at kommunene i Norge skal risikere å miste alle sine kraftinntekter, er jeg helt imot.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Jeg hørte Trygve Slagsvold Vedum i en debatt – det var vel i går på Dagsnytt 18 – om konsulentbruk i staten. Det var han veldig imot nå. Men han var veldig for offentlige utredninger. Det var viktig, og det var sånn man skulle gjøre det. Dette er en NOU, så vidt jeg vet, etter Sanderud-utvalgets innstilling. Det er ikke alltid man får de svarene man vil i NOU-ene heller. Jeg har vært veldig tydelig overfor den nyutnevnte finansministeren, og han vet akkurat hva jeg mener om dette. Jeg er selvsagt en av fjellfolket, som vet hva kraftinntekter betyr for kommunene. Når jeg sier at jeg ikke ønsker å gjøre store endringer på det, mener jeg det. Dagens system synes jeg fungerer godt, men det kan ikke være sånn at man ikke har noen form for seriøs debatt om hvordan man kan øke investeringsviljen i vannkraften, for jeg tror vi kan få veldig mye mer ut av den vannkraften vi har i Norge i dag, og vi trenger grønn energi i tiden framover. Men kommunene bør ikke ha søvnløse netter. Jeg mener de fortsatt bør være optimister på vegne av inntektsgrunnlaget sitt.
Trond Helleland (Høyre), 2020-01-30:
Jeg tror vel ikke en regjering i Norge kan unnlate å legge miljøfaglige råd til grunn når man skal avgjøre et så viktig spørsmål, men vi må også legge andre spørsmål til grunn. Vi må vurdere dette. Jeg er overrasket over hvor skråsikre noen kan være på akkurat hvor den iskantgrensen skal gå. Derfor avventer jeg det arbeidet som pågår i regjeringen, og jeg avventer den diskusjonen vi får her i Stortinget, for her er det veldig vanskelig – bortsett fra for noen – å ha veldig sikre svar på akkurat hvor denne grensen er. Jeg hørte ikke noe sikkert svar fra SV heller, men det var å flytte den sørover. Det er liksom den diskusjonen som er viktig. Hva er de faglige rådene – både miljøfaglige og andre råd? Selvsagt vil de miljøfaglige rådene være veldig viktige i den avveiningen. Det er derfor dette også er en vanskelig sak. Vi ønsker å utnytte de oljeressursene vi har, på en god måte, men vi ønsker naturligvis ikke å utrydde rødlistearter som lever på iskanten.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2020-01-30:
Sjølv om Framstegspartiet er ute av regjering, er det mykje som kjem til å fortsetja som før. Det seier jo Erna Solberg sjølv, som peiker på Granavolden-plattforma, og det seier Framstegspartiet, som peiker på Erna Solberg. Me i Arbeidarpartiet meiner at me treng eit Noreg som er meir rettferdig. Det handlar om fordeling av makt, og det handlar om fordeling av pengar, og då må ein òg snakka om lønsforskjellar. Me ser at lønsforskjellane aukar raskast i offentleg sektor, ikkje i privat, og ifølgje SSB er det fordi det dei siste åra har vorte etablert ei rekkje nye direktorat og offentlege etatar, og alle desse er fylte opp med leiarar som har millionløningar. Så spørsmålet mitt er ganske enkelt: Kva synest Høgre om at dei no, gjennom snart sju år, har bidrege til at det har vorte fleire offentleg tilsette millionærar, samtidig som me ser at lønsmottakarane som har dei lågaste løningane, opplever at realløna deira har gått ned?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2020-01-30:
Det er litt pussig å seia at ein ikkje er glad for ei utvikling med fleire offentleg tilsette millionærar, samtidig som det er ein situasjon som er skapt av høgreregjeringa sjølv. Me veit allereie no at dei med dei høgaste løningane gjennom dei siste sju åra har fått nesten hundre gonger meir i skattekutt enn dei med dei lågaste inntektene. Me veit at dei rikaste dreg frå, og me veit at dei fattigaste ikkje klarar halda tritt. Og sjølv om løna vert bestemt av partane i arbeidslivet, er det no eingong slik at oppretting av nye direktorat vert bestemt av regjeringa. Skattekutta som forsterkar forskjellane mellom folk, vert bestemt av regjeringa. Og det forslaget som Arbeidarpartiet legg fram i dag, om pensjonsopptening frå fyrste krone, er òg noko som regjeringa og regjeringspartia kan vera med på å bestemma. Men spørsmålet mitt er då: Viss høgreregjeringa ikkje vil bruka nokon av desse verkemidla for å få forskjellane mellom folk ned, kva verkemiddel har då høgreregjeringa tenkt å bruka?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2020-01-30:
Til liks med representanten Arnstad meiner Arbeidarpartiet at alle forslaga knytte til NorthConnect bør behandlast samla i komiteen, der det jo er fleire forslag til behandling akkurat no. Det er ingen grunn til å behandla dette annleis.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2020-01-30:
Olje- og gassnæringen er den desidert viktigste næringen for Norge. Den er utgangspunktet for den velferdsutviklingen vi har hatt. Den skaper tusenvis av arbeidsplasser over hele landet. Den gjør at mange kan bo «Der ingen skulle tru at nokon kunne bu», pendle på jobb i Nordsjøen, brødfø familien og leve ute i våre fantastiske distrikt. Veldig mange bedrifter lever også av denne næringen ved å levere utstyr til olje- og gassnæringen. Det at Arbeiderpartiet vingler i disse spørsmålene, er for så vidt ikke overraskende, for det gjør de i de fleste tema nå. Det som er langt mer bekymringsfullt, og som opptar veldig mange som nå jobber på norsk sokkel, er det faktum at også innad i Høyre sklir man nå i feil retning. Vi har lagt merke til Oslo Høyre, som ønsker ny kurs i oljepolitikken. Vi hører fra Unge Høyre at de er på samme galei. Derfor vil jeg spørre representanten Helleland: Er det grunn til å bekymre seg for at Høyre kan komme til å endre kurs?