Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-12-12:
Jeg er glad for at det ble et budsjettforlik mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet også i komiteen. Spesielt er jeg glad for at de budsjettøkninger som det ble enighet om, er gode: Styrking av kampen mot Gyrodactylus salaris, opprydding av PCB-forurensning og tilskudd til aksjon Jærvassdrag for å redusere næringsutslipp i vassdrag. Videre førte forliket til et økt tilskudd på 10 mill. kr til utjevning av overføringstariffer. Det er et faktum at det er ganske ulike priser på elektrisitet rundt omkring i landet, og tilskuddet er med på jevne dette ut – la meg føye til: i alle fall i normalperioder. Budsjettet for 2003 skulle først og fremst legge til rette for lettelser for næringslivet, særlig det konkurranseutsatte. Dette gikk først og fremst ut på å få vedtatt et stramt budsjett for å redusere presset i norsk økonomi. Målet var naturligvis redusert rente og lavere kronekurs, noe som er helt nødvendig for at våre bedrifter skal kunne konkurrere med sine produkter på verdensmarkedet. Jeg er glad for at det fremlagte budsjett tilfredsstiller dette, og uten å ta all æren for rentekuttet i går, føler jeg meg sikker på at stramheten i budsjettet bidrog i sterk grad. Men så er det jo slik at for å få et stramt budsjett, må pengebruken over statsbudsjettet prioriteres. Det er en vanskelig oppgave i politikken. Egentlig vil vi prioritere alt. Regjeringspartiene har derfor måttet tåle kritikk fra en del miljøer som har fremmet gode forslag til økte bevilgninger nettopp på deres område. Men når det gjelder budsjettet for Olje- og energidepartementet og Miljøverndepartementet mener vi å ha god prioritering, bl.a. satsing på forskning innenfor områder som CO2-håndtering og fornybar energi, satsing på infrastruktur for innenlandsk bruk av naturgass, vern av verdifulle naturområder og opprettelse av et kulturminnefond for å ta vare på en del av våre verdifulle historiske byggverk. Så vil mange i denne sal hevde – og har allerede gjort det – at det likevel satses altfor lite på disse områder. Jeg er ikke redd for å si at jeg gjerne hadde sett at vi kunne satset enda sterkere. Men hva hadde det ført til? Sem-erklæringens mål om at det offentlige forbruk ikke må være høyere enn veksten i økonomien, er nå det beste håndslag til nasjonens økonomiske verdiskaping. Derfor er jeg svært fornøyd med de tiltak som vi tross alt har fått plass til. Energibalansen i Norge har forverret seg de senere år. Det er bred enighet om at tiden for de store vannkraftutbygginger er over. Det er likevel innenfor dette området mange utbyggings-, ombyggings- og opprustningsmuligheter som bare i begrenset grad vil påvirke miljøet, men som kan gi betydelige kraftmengder. Det er også nødvendig å se på overføringskapasiteten både fra våre naboland og innenlands. Den kraftmangel vi i disse dager registrerer, og de trange tverrsnitt i overføringsnettet viser med all tydelighet at vi her har store utfordringer fremover. Selv om vi i budsjettet satser betydelig på å utvikle nye fornybare energikilder, og med mange spennende prosjekter, er det utvilsomt slik at det i mange år fremover er nødvendig med fossile energikilder i tillegg til vannkraft for å dekke energibehovet. Med Norges fantastiske energirikdom, både av de rene, fornybare, og av de fossile, har vi en forpliktelse til ikke bare å lene oss tilbake og satse på import av mer forurensende energi i underskuddsperioder. Derfor er det viktig å forske på mer miljøvennlig bruk av naturgass, og ta nødvendige beslutninger for å kunne benytte den. Det er viktig at eierne av de tre prosjekterte gasskraftverk som har konsesjon, løpende vurderer lønnsomheten ved å bygge ut med den beste tilgjengelige teknologi vi i dag har. Vi kan ikke over lang tid ta sjansen på at værgudene skal gi oss nok nedbør til å holde magasinene fulle utover høsten! Det kan hevdes at de høye priser vi nå ser, vil føre til en etterlengtet fokus på energisparing, både i næringslivet og i husholdningene. Enøktiltak er viktig uansett i hvilken forsyningsperiode man ser. Vi kan sikkert alle spare mye mer på strømmen. De høye priser har imidlertid så mange andre negative konsekvenser, ikke minst av sosial art, at det er nødvendig at vi nå tenker nytt når det gjelder å sikre vår langsiktige energibalanse. Det er gledelig at budsjettene nå blir vedtatt i løpet av dagen. Med en fornuftig og rasjonell bruk av de midlene som stilles til disposisjon, bør vi kunne se frem til gode resultater på de ulike områder. En riktig prioritering både når det gjelder miljøtiltak, vern, energiforskning, sikring av den langsiktige energibalanse, og en balansert utvinning av våre rike olje- og gassreserver, skal stå høyt på vår politiske dagsorden. Det er en styrke for vårt land at enigheten om disse spørsmål er større enn det kan synes når vi ser budsjettkommentarene og hører lydnivået i debattene. Men det skjerper oppmerksomheten for Regjeringen og regjeringspartiene, og slik skal det jo være. Jeg viser til forslagene. Høyre og Kristelig Folkeparti vil gå inn for IV, forslaget om økt utvinning. Grunnen til at vi ikke gjorde det i første omgang, var at Regjeringen allerede arbeider med det. Men vi støtter nå det forslaget.