Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Kommunene er bærebjelken i folkestyret og velferdssamfunnet. De fleste av innbyggerne i Norge bruker de kommunale og fylkeskommunale velferdstjenestene hver eneste dag. Det er barn som går i barnehage og skole, ungdom som tar videregående opplæring, nybakte foreldre som får hjelp på helsestasjonen, eller eldre som trenger en sykehjemsplass eller mottar omsorg i sitt eget hjem. I dag er situasjonen at ungdom for ofte møter stengte dører hos skolehelsetjenesten. Vi ser at flere og flere kommuner må rekruttere ufaglærte lærere, eller at eldre sitter ensomme i hverdagen. For Arbeiderpartiet er derfor en styrket kommuneøkonomi og økt satsing på gode skoler, trygg eldreomsorg og gode helsetjenester for alle viktigere enn store skattekutt til dem som har mest fra før. Fram mot valget neste høst vil vi høre påstander om at kommuneøkonomien er bedre enn noen gang. Høyt og tydelig vil det proklameres fra mange talerstoler at dette er regjeringens fortjeneste. Det er riktig at mange kommuner har gått med overskudd eller brukt mindre penger enn de fikk inn, de siste årene. Det er ekstraordinære skatteinntekter, bl.a. som følge av tilpasninger til skattereformen, som er grunnen til at de økonomiske resultatene i kommunene er gode. Det gleder vi oss selvfølgelig over, men det skyldes ikke regjeringen, for regjeringen selv har ikke forutsett disse inntektene da de laget sine budsjetter for overføringer til kommunene. Det er det som er problemet. Man kan ikke planlegge drift av barnehager, rekruttere flere lærere eller iverksette aktivitetstiltak for ensomme eldre med penger man ikke vet at man har, når man lager kommunebudsjettet. Sentralisering er en sterk internasjonal trend som vi selvfølgelig også ser i Norge. Men i Norge bor det fortsatt folk i hele landet. Det er en viktig verdi i det norske samfunnet som vi ønsker å ta vare på. Da trengs det en politikk og politisk styring som motkraft til sentraliseringen. Her står Arbeiderpartiet i første rekke fordi vi som parti mener at byer og distrikter er gjensidig avhengig av hverandre. I Arbeiderpartiet har vi et positivt og optimistisk utgangspunkt for vår distriktspolitikk. Vi vil føre en politikk som legger til rette for vekst og utvikling i hele Norge. Framtidsoptimisme og et positivt menneskesyn ligger dypt forankret i sosialdemokratiet. Vi tror at vi sammen som fellesskap kan få til mer enn summen av det vi som enkeltpersoner kan utrette. Vi tror at det finnes en framtid i hele landet. Men da må vi møte utfordringene. Tilgang til god digital infrastruktur er helt avgjørende for både næringsliv og innbyggere. Dagens innsats for å bygge ut internett og mobildekning i distriktene er ikke god nok. Det er lite næringsvirksomhet som i 2018 kan drives uten god nettilgang. Det å strømme film og musikk bidrar til et bedre liv for folk, også dem som velger å bo utenfor de store byene. Vi mener at det offentlige må ta et langt større ansvar for utbygging av internettilgang i Distrikts-Norge. Arbeiderpartiet mener at internettilgang i den digitale framtiden vil være like viktig for folk som strøm. Utnytting av ressursene som finnes, kombinert med utdanning og kompetanse, vil gi framtidsrettede arbeidsplasser. Vi vil ikke bare eksportere råvarer, vi vil ha høyere verdiskaping, høyere marginer og mer igjen til dem som er med på å skape verdiene. Da er det helt avgjørende at vi også har relevant kunnskap og kompetansemiljøer over hele landet som kan bidra til teknologiutvikling og kunnskap, som igjen vil bidra til å videreutvikle varer og tjenester som vil sørge for eksportinntekter til landet i framtiden. Trygge velferdstjenester nær folk er grunnleggende for bosetting. Derfor vil vi styrke kommunesektorens økonomi. Vi vil ha en rettferdig fordeling for å sikre likeverdige tjenester, uavhengig av hvor i kongeriket man velger å bosette seg. Sosialdemokratisk distriktspolitikk bygger på en grunnmur bestående av arbeid og velferd. Norge har naturressurser godt fordelt over hele landet. For å utnytte dette på en bærekraftig måte må vi også ha et mangfold av tjenester, som barnehager, skoler og helsetjenester i nærheten av folk. Framtiden kan ikke møtes med ideen om at markedet er den beste til å finne løsninger. Framtiden må møtes med bevisste politiske valg og handlinger som tjener hele nasjonen.