Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-02-27:
Det er gledelig og en seier for hvalnæringen at fiskeriministeren 16. januar i år varslet at Regjeringen ville åpne for eksport av vågehvalprodukter fra Norge. Det er også et gjennomslag for Fremskrittspartiets forslag som Stortinget har til behandling i dag. Vi forutsetter at Regjeringen nå legger forholdene til rette slik at eksporten av vågehvalprodukter kan komme i gang på en tilfredsstillende måte, slik som bl.a. saksordføreren var inne på. Det har vært en viss uro og usikkerhet fra norsk side om beslutningen om eksport ville bli møtt med internasjonale reaksjoner. Til nå har motkreftene ikke vært særlig sterke, slik vi politikere her i Norge har oppfattet det gjennom mediene. Dette kan bl.a. bero på at Norge i langt større grad enn tidligere høster internasjonal anerkjennelse for sin bærekraftige hvalfangst. Likevel, det som har vært den største hindring for en fornuftig beskatning, har vært den internasjonale opinion, holdningene i Den internasjonale hvalfangstkommisjonen og diverse miljøvernorganisasjoner. Derfor bør det åpnes for å organisere en kampanje for økt forståelse for sel- og hvalfangst ved hjelp av norske utenriksstasjoner og profesjonelle informasjonsfirmaer, mener vi i Fremskrittspartiet. Man må ha en beredskap og øke informasjonsmuligheten til de mange som er interessert i denne saken internasjonalt. Fremskrittspartiet har i sitt alternative forslag til statsbudsjett for inneværende år fremmet forslag nettopp om dette, om å avsette 50 mill. kr til slike kampanjer. Det er stor grad av vitenskapelig enighet om det spørsmålet vi i dag debatterer. I mange år er det foretatt sikre bestandsvurderinger, og ved å gjenoppta fangsten og aktivisere reservasjonen Norge inntok etter Den internasjonale hvalfangstkommisjonens vedtak om et kommersielt fangstforbud i 1982, er det blitt gitt et bidrag til å bevisstgjøre IWC-medlemmene om hva som er kommisjonens mandat, nemlig å arbeide for en bærekraftig forvaltning av hvalfangst. Det som er en realitet i dag, er at bestanden av sjøpattedyr er i betydelig vekst og gjør kraftig innhogg i fiskebestandene. Skal Norge realisere det vekstpotensialet som er mulig innenfor fiskeriene, må forholdene legges til rette, og økt beskatning av hval og sel må ses på som en selvfølgelig forutsetning for å få dette til. Spørsmål om bærekraftig hvalfangst, handel og eksport dreier seg i realiteten om å følge opp de prinsippene som er nedfelt i Agenda 21. Vi snakker da først og fremst om en bærekraftig høsting, men også om økonomisk utvikling, om arbeidsplasser og om opprettholdelse av en levende kystkultur. Nå skal snart statsråden gripe ordet, og det er reist en del spørsmål i debatten til ham. Jeg vil også våge meg frempå med et spørsmål. Som jeg sa i mitt innlegg, er det, slik vi oppfatter det her i Stortinget – jeg tror det er en allmenn oppfatning blant flertallet av politikerne – kommet veldig små reaksjoner internasjonalt fra miljøvernorganisasjoner og andre interessegrupper. Statsråden har jo kontakt med utenriksstasjoner og på annen måte internasjonale miljøer. Hva er hans oppfatning av dette? Vil vi ikke kunne regne med at det kommer særlige internasjonale reaksjoner? Og bør vi ha en beredskap i tilfelle det kommer?