Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
På et seminar om forholdene i renholdsbransjen, som ble arrangert av NHO Service og Norsk Arbeidsmandsforbund for noen uker siden, sa Geir Gamborg-Nielsen i Arbeidsmandsforbundet følgende: «De som kontakter NAF om sosial dumping er ofte 1. generasjons innvandrere, ureturnerbare asylsøkere, statsløse, papirløse, illegale innvandrere, ofre for menneskehandel og alminnelige bedrifter og tillitsvalgte. Vi får innblikk i en hverdag og en elendighet som mange ganger har fått meg til å føle meg ille. Et stort samfunnsproblem er at det flyter flere hundre millioner kroner mellom hovedselskaper og underleverandører. Blant underleverandører finner du alle varianter, også alvorlig, organisert kriminalitet.» Jeg tror dette er en nokså presis beskrivelse av forholdene i en bransje der seriøse aktører utkonkurreres av de useriøse, der sosial dumping er dagens ordning, der norske lover og arbeidsvilkår brytes, og der mennesker i en utsatt livssituasjon utnyttes på det groveste. Derfor vil jeg berømme dagens interpellant som reiser et svært aktuelt spørsmål, akkurat som det er grunn til å berømme NHO Service og fagbevegelsen for at de i samarbeid med myndighetene tar mål av seg til å rydde opp i en bransje som så absolutt trenger det. Jeg er glad for at statsråden er så sterkt engasjert i kampen mot sosial dumping, for at hun har fokus på renholdsbransjen, for at vi nå får regionale verneombud og identitetskort, og for at Arbeidstilsynet i sin kontrollvirksomhet nå prioriterer renholdsbransjen. Enda viktigere er det at Arbeidstilsynet gir sanksjonsmuligheter når lover og bestemmelser brytes. Dessuten må samarbeidet med politi og skattemyndigheter utvides på dette området. Jeg synes dette er en god begynnelse, og jeg understreker at det er en begynnelse. Kampen mot sosial dumping vinnes ikke en gang for alle. Den vinnes heller ikke med lover og regler og hyppige kontroller alene, selv om det er en nødvendig forutsetning. Vi må kort og godt fjerne markedet. Da kan vi kanskje begynne med det som ligger oss nærmest, nemlig offentlig sektor, og i første rekke kommunene, som er en stor og viktig kjøper av renholdstjenester. Egentlig burde det være enkelt, fordi kommunene er bundet av sitt innkjøpsreglement som nettopp tar sikte på å fjerne useriøse aktører fra enhver anbudskonkurranse, og som skulle sikre de ansatte i selskapene normale lønns- og arbeidsforhold, også ved kjøp av renholdstjenester. Samtidig har oppdragsgiver en plikt til å kontrollere og forsikre seg om at anbudsforpliktelsene blir overholdt. Men slik er det dessverre ikke, hvilket media uttrykkelig har dokumentert de siste månedene. Et eksempel fra en kommune som jeg kjenner godt, kan belyse dette: Kommunen lyser ut renholdet på tre skoler på anbud. Laveste pris, og bare det avgjør anbudet. Så viser det seg at anbudsvinneren har regnet feil. Man har regnet for lavt. Følgelig skulle man tro at vedkommende firma ble ekskludert fra anbudskonkurransen, og at budet så gikk til nest laveste anbyder. Men, nei. Kommunen insisterer på at levert anbud er bindende, og krever at anbudet står ved lag med de tap det vil påføre anbyder. Så viser det seg at kommunen dessuten har glemt å kreve egenerklæring om samfunnsansvar som grunnlag for anbudskonkurransen fordi man ikke anså dette som relevant. Det er i denne egenerklæringen at anbyderne forplikter seg til å følge norske lønns- og arbeidsvilkår. Ifølge ordføreren var dette en feilvurdering. Anbudvinner har senere forsikret kommunen om at gjeldende regler og tariffer for avlønning vil bli fulgt. Etter min oppfatning er dette opplegg for sosial dumping. Det hører selvfølgelig med til historien at kommunen senere ikke har funnet noen grunn til å forsikre seg om at normale lønns- og arbeidsvilkår og arbeidstidsbestemmelser blir overholdt. Jeg tror ikke at min kommune eller andre kommuner opptrer i ond hensikt. Selvsagt er kommunene opptatt av å kjøpe tjenester til lavest mulig pris, men ikke for enhver pris. Historien er etter min oppfatning uttrykk for manglende profesjonalitet og innkjøpskompetanse, kanskje også en viss porsjon holdningsløshet eller bevisstløshet. Jeg tror faktisk vi har mye å hente på dette området, for dette handler – som jeg sa – om å renske et stort og viktig marked for useriøse aktører.