Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-12:
Hvis vi ser på den nære historien, har Høyre det siste året brukt langt mer oljepenger enn det Regjeringa faktisk har gjort. Forskjellen er at Høyre har ønsket å bruke mye av dette på skattelettelser, som ville ha økt forskjellene mellom folk – det er den ene sida. Samtidig ville det vært mindre målrettet i forhold til målet om lavere arbeidsledighet, som er det høyeste målet vi har. Fra SVs side mener vi at det har vært klokt å holde igjen på oljepengebruken de første åra av vår regjeringstid. På samme måte har det vært riktig å bruke mye oljepenger i en situasjon hvor vi stod i fare for en eksplosiv økning i arbeidsledigheten. Tiltakspakkene som vi har lagt fram det siste året, har bremset utviklinga i ledigheten. Vi har nå den laveste arbeidsløsheten i Europa. Den er f.eks. mye lavere enn i det borgerlig styrte Sverige. Det er vi stolte av. Samtidig står vi nå overfor en situasjon hvor vi er nødt til å få oljepengebruken ned. Det er vi alle sammen enige om. Det handler om solidaritet med kommende generasjoner, som har like stor rett som oss til å ta del i den velferden som vi skaper. Vi skal ikke lempe store regninger over på dem. Det bør vi også være enige om. Da er det ekstra viktig å se på innretninga av de pengene som vi faktisk skal bruke, og hva vi nå skal prioritere. Den diskusjonen gleder vi oss til å gå nærmere inn i, ikke minst når de alternative statsbudsjettene kommer fra de ulike partiene. Jeg har lyst til å løfte fram et perspektiv som hittil ikke har kommet fram. Det er at den største regninga som vi risikerer å lempe over på neste generasjon, er en gigantisk klimaregning – en miljøregning. Så hvordan vi bruker pengene framover for å målrette nettopp mot det – hindre at vi får en oppvarming av kloden som gjør at vi serverer en uoverkommelig regning til neste generasjon – må jo være noe av det viktigste vi skal diskutere framover. Det håper jeg også at finanskomiteen kommer til å ta tak i. Finansdepartementet har bl.a. satt i gang en del arbeid for å se på nettopp hvordan klimasituasjonen kommer til å påvirke inntektene til f.eks. Statens pensjonsfond – Utland. Det er også et faktum at jo lenger vi venter, jo dyrere kommer det til å bli. Det er også noe Stølen har dokumentert. Et annet spørsmål som er viktig for SV, handler om fordeling og velferdsstaten. Altså: Hva slags effekt får de tiltakene som man skal sette i verk, på fordelinga mellom folk i Norge, kvinner og menn, de som er privilegerte, de som er marginaliserte? Det som virkelig er en verdi ved vårt samfunn, i Norge, og som er blitt kjempet fram gjennom nitid arbeid, ikke minst fra fagbevegelsens side, er jo at vi har små forskjeller mellom folk – takket være en velferdsstat som favner alle, og som sikrer en solidaritet mellom ulike mennesker i vårt land, og at vi identifiserer oss med hverandre. At vi ikke er avhengige av å løpe til familien vår eller satse på veldedighet fra samfunnets privilegerte når vi sliter, er en stor verdi som vi skal hegne om. Allikevel har vi en stor utfordring når det gjelder utgiftene knyttet til bl.a. uføretrygd og sykelønn. Det handler bl.a. om utstøting fra arbeidslivet, det handler om frafall i skolen, og det handler om sykefravær, ikke minst innenfor helse- og omsorgssektoren. Skal vi finne gode løsninger som fungerer, bør vi vite hva årsakene er, og sikre at vi faktisk får effekt ut av de tiltakene som vi setter inn, uten at vi skaper større problemer for enkeltmenneskene i den andre enden, som også finansministeren var inne på i sitt innlegg. De store sykdomsgruppene som her er en utfordring, sliter med muskel- og skjelettplager og lettere psykiske lidelser. Det er vi nødt til å ta tak i. Det er også slik at kvinner i helse- og omsorgssektoren opplever et jag som delvis henger sammen med bemanningssituasjonen mange steder. Delvis henger det sammen med en utstrakt bruk av deltidsarbeid. Det henger også sammen med strukturelle problemer knyttet til hvordan man styrer, og om folk faktisk får brukt fagligheten sin. New Public Management er et stikkord her. Siden Tybring-Gjedde spurte om hva som er investeringer og hva som er forbruk, kan man jo spørre seg: Hva er f.eks. investeringer i skolen – er det forbruk eller er det investering i hans betydning av ordet? Her snakker vi om virkelig viktige tiltak for å hindre at folk blir utstøtt. Det er altså slik at de som bare har grunnskole, har 30 pst. større sannsynlighet for å bli uføre enn dem som har høyere utdanning. Det betyr at her er det virkelig viktig å sette inn et støt.