Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-02-07:
Dagens interpellasjon tar klokelig utgangspunkt i at hvis terrorismen skal bekjempes, må også dens årsaker avdekkes. Så spørres det: Er vi i Europa og USA villige til å gjøre slike analyser? Der tror jeg svaret er ja. I Vesten skorter det ikke på kritiske forskningsprogrammer, studier og offentlige diskusjoner om dette temaet. Men spørsmålet er: Erkjenner vi resultatene av dette? Og legges de til grunn ved utformingen av ny politikk? Vel, det er ulik tolkning av resultatene, og det er strid om hvilken politikk de bør lede til. Irak kan vel tjene som eksempel på det. Interpellanten forutsetter at en viktig forklaring til antivestlige holdninger og dagens terrorisme er Vestens framferd i Midtøsten de siste 100 år - eller 90 år, som interpellanten selv sa. Det er historisk belegg for at vestlige stormakters handlinger i Midtøsten har bidratt til antivestlige holdninger, og det er lett å finne eksempler: vestmaktenes opptreden - som interpellanten var inne på - etter den første verdenskrig, da de delte området mellom seg, kolonimaktenes framferd og nyere tids samarbeid med undertrykkende arabiske regimer, som først og fremst har hatt til hensikt å sikre Vesten tilgang til strategiske oljeressurser. Mange i Midtøsten ser med rette en dobbeltmoralsk holdning her - eller doble standarder, som utenriksministeren sa - når vi i Vesten samtidig preker frihet og demokrati, men i realiteten støtter autoritære og udemokratiske regimer. Men det kan også lede feil om det kritiske søkelyset på historien bare rettes én vei. Utenriksministeren var inne på korstogtiden. Den har også relevans i dag, på Balkan. Midtøstens muslimske imperier har også begått overgrep. Disse stormaktene gjennomførte militære felttog i Nord-Afrika og mot deler av Europa, og okkuperte mange områder i Midtøsten og senere også i deler av Europa, fra Balkan i øst til Sør-Spania i vest. Det er ikke tvil om at disse handlingene i Vesten har bidratt til seiglivede, negative holdninger mot både tyrkere og muslimsk maktbruk, som vi kan se spor av ved f.eks. utvidelsen av EU, og den debatt som pågår i lys av den. Summen av dette er at historien gir grobunn for negative holdninger begge veier. Men det er et langt skritt derfra til dagens terrorisme. De fleste, og det må vi understreke, både i Midtøsten og i Vesten tar avstand fra terrorisme. Derfor gjør vi etter min mening også klokt i å søke forklaringer på terrorismen i den voldsforherligende ideologi som terroristene selv dyrker fram. Den viktigste inspirasjonskilde til dagens jihadistiske terrorbevegelser, som f.eks. Al Qaida, finner vi Det muslimske brorskap i Egypt. Jihadistbevegelsens far, Sayyid Qutb, ble henrettet i egyptisk fengsel i 1966 - men hans ideer om selvmordsbombere og martyrdød føres videre. Han var i 1950-årene inspirator for drapsforsøk mot president Nasser, og lenge etter hans død inspirerte hans skrifter dem som i 1981 gjennomførte attentatet mot Egypts president, fredsprisvinneren Anwar Sadat. Terrorbevegelsen Hamas og flere andre som retter sin terror mot Israel, er sprunget ut av samme rot. Jeg tror også jeg vil advare mot å gjøre Israel til årsaken til dagens terrorisme, som man kanskje har sett visse antydninger til i enkelte miljøer. Dagens internasjonale terrorisme knyttes i stor grad til hellig krig-bevegelsen Al Qaida. De vil rense fra den muslimske verden all moralsk nedbrytende påvirkning fra kommunister, fra vantro og fra moderne vestlige demokratier. Det rammer også dem som i disse landene samarbeider med de såkalte vantro. Både i Midtøsten og i Vesten må vi derfor ta et oppgjør med egne feilgrep. Vi må motvirke hat mot «de andre», som også utenriksministeren var inne på, som bygger på fortidens feilgrep. I stedet må vi se framover og skape en fredskultur der terrorisme ikke aksepteres. Den framtiden må vi bygge på respekt for alles menneskeverd, respekten for mangfoldet, trosfriheten og ytringsfriheten.