Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-03:
Først vil jeg takke Kristelig Folkeparti for denne anledninga til å ta en debatt som jeg syns er ganske spennende. Jeg sitter egentlig og koser meg litt, fordi jeg syns det kommer opp mange synspunkter her som gir grunn til å reflektere litt, ikke minst rundt hvordan samfunnet har endret seg på de årene som bl.a. representanten Karin Andersen har levd. Det har skjedd en revolusjon i hvordan vi ser på foreldreskap. Det har skjedd en revolusjon i hvordan vi ser på barn. Min mening er at den revolusjonen har vært til det gode for samfunnet vårt. Jeg er glad for at vi i dag får anledning til å komme med noen prinsipielle synspunkter fra regjeringas side rundt temaet likeverdig foreldreskap og pappastrategi. Stortinget behandlet 17. april en interpellasjon om surrogati, der også prinsipielle sider av foreldreskap ble berørt. Jeg vil derfor bruke denne anledninga til å gjenta at regjeringas prinsipielle syn på likeverdig foreldreskap og pappastrategi må – som flere har vært inne på – bygge på hensynet til barnets beste. Dette må gjelde uansett om det gjelder barnehagepolitikk, foreldrepenger, adopsjon eller assistert befruktning. Prinsippet om barnets beste står sentralt i all norsk lovgivning, og dette prinsippet medfører at barn må sikres et godt foreldreskap, uavhengig av tilblivelsesmåte og seksuell orientering hos foreldrene og uavhengig av hvem barna vokser opp hos. Familiemønsteret har, som kjent, endret seg svært mye de siste tiårene. Familiekonstellasjonene er etter hvert mangfoldige og omfatter ofte også mine, dine og våre barn. Men det viktige er jo om barna har det bra, om de er ønsket, om kvaliteten på relasjonene mellom barn og foreldre er god. Barnets behov for trygge juridiske rammer og likebehandling av barnegrupper er viktig, og dette prinsippet lå også til grunn for innføring av nye bestemmelser i bl.a. barneloven som følge av homofiles rett til å inngå ekteskap og lesbiskes rett til assistert befruktning. Det er derfor beklagelig at forslagsstillerne ønsker å endre disse bestemmelsene. Jeg vil legge til at akkurat det øyeblikket da Stortinget vedtok felles ekteskapslov, er vel et av de sterkeste øyeblikkene jeg har hatt i denne salen. Regjeringa har som mål å gi kvinner og menn samme reelle muligheter. Likestillingsarbeidet må skje både i arbeidslivet og i hjemmet. Regjeringa arbeider for å legge til rette for at kvinner som ønsker det, skal kunne delta i større grad i næringsliv, arbeidsliv og politikk. Samtidig arbeider vi for at menn i større grad kan bruke tid hjemme og med sine barn, slik de fleste ønsker. Som vist til i St. meld. nr. 8 for 2008–2009 Om menn, mannsroller og likestilling synes en likestilt praksis i hjemmet og familien å bidra til mer robuste samliv og redusere risikoen for samlivsbrudd. Derfor er likestilt foreldreskap og en styrking av menns rolle og funksjon i samliv og omsorg for barn viktige elementer i en helhetlig familiepolitikk. De fleste småbarnsforeldre er i dag opptatt av å delta i omsorgen for barna på en breiere måte enn tidligere. Vi ser en utvikling fra en farsrolle med hovedvekt på å være økonomisk forsørger til i større grad å føle mer ansvar for alle sider av omsorgsrollen. Det er flott! I regjeringas handlingsplan for kjønnslikestilling er det gitt en mest mulig samlet framstilling av politiske mål, strategier og tiltak. Planen skal være et hjelpemiddel for å gjennomføre og videreutvikle likestillingspolitikken i årene framover og å bidra til en god diskusjon om likestilling og økt engasjement blant både kvinner og menn. Vi vet at menn og kvinner som lever i likestilte parforhold og i hovedsak deler likt på husarbeid eller omsorg for barn, oppgir å ha høyere livskvalitet enn andre. Det er også mindre vold i slike familier. Foreldre som deler foreldrepermisjonen, får flere barn og bryter samlivet sjeldnere enn andre. Økt satsing på likestilling mellom kjønnene i familie- og arbeidslivet er med andre ord en vinn-vinn-situasjon – det er samfunnsøkonomisk lønnsomt, og det bidrar til stabile og varige samliv, til beste for både voksne og barn. Når det gjelder merknader til de konkrete forslagene til lovendringer som ligger i representantforslaget, viser jeg til tidligere statsråd Audun Lysbakkens brev til komiteen av 26. januar. Disse merknadene slutter jeg meg helt og fullt til.