Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-12-01:
Stortingsmeldingen om arkiv, bibliotek og museer er på mange måter et pionerarbeid. For første gang blir de tre store dokumentasjonssektorene i samfunnet presentert under en felles synsvinkel med vekt på eksisterende fellestrekk og fremtidige muligheter for samarbeid og samordning. Meldingen ble lagt fram av våre forgjengere, men den nåværende regjering hadde ingen problemer med å stille seg bak den. Jeg noterer med tilfredshet at også en enstemmig komite nå slutter seg til de mål og prinsipper som er skissert i meldingen for en langsiktig oppgradering og utvikling av arkiv-, bibliotek- og museumsfeltet. Likeledes er jeg glad for at komiteen understreker behovet for at Stortinget i de årlige budsjettproposisjoner får seg forelagt en investeringsplan for kulturbygg som grunnlag for en løpende prioritering av aktuelle prosjekter. Dermed er det lagt et solid og tverrpolitisk grunnlag for det omfattende oppfølgingsarbeid over et bredt spekter som departementet nå går i gang med med stor entusiasme. I den sammenheng er det også grunn til å ta med seg at et bredt flertall i komiteen – alle unntatt Fremskrittspartiet – eksplisitt gir uttrykk for at en opptrapping av driftsbevilgningene i de kommende år er nødvendig for å nå de mål som er skissert i meldingen, og at den økonomiske rammen til andre kulturbygg enn det nye operahuset må dekke prosjekter i det omfang som det er redegjort for i meldingen. På arkivfeltet er det så avgjort arbeidet med å bevare elektronisk arkivmateriale som fremstår som den klart største og mest kritiske utfordringen. Litt forenklet sagt: Papirbasert arkivmateriale blir bevart i lesbar form dersom man ikke gjør noe aktivt for å kassere det. Med elektronisk arkivmateriale er det motsatt: Det blir automatisk utilgjengelig og dermed i praksis kassert dersom man ikke setter i verk aktive og systematiske mottiltak for å hindre det. Å sette Arkivverket kapasitetsmessig i stand til å håndtere de svære utfordringene vi her står overfor, må derfor ha absolutt høyest prioritet på arkivfeltet i årene fremover. Den videre utbygging og organisering av Nasjonalbiblioteket er i ett og alt utvilsomt den største av de rent statlige oppgavene på bibliotekfeltet i årene fremover. Jeg er enig med komiteen i at det innen bibliotekssektoren er et behov for organisatorisk forenkling, bedre koordinering og avklaring av ansvarsforhold på statlig nivå, både dersom vi skal oppnå en mer hensiktsmessig og effektiv ivaretakelse av strategiske nasjonale bibliotekfunksjoner og - i forlengelsen av dette – med tanke på utviklingen av et helhetlig biblioteksystem som framstår overfor brukerne som et såkalt sømløst bibliotektilbud. Med bakgrunn i den overordnede idé som ligger til grunn for en samlet behandling av både arkiv, bibliotek og museer i en felles melding, er det gledelig at komiteen – slik jeg oppfatter innstillingen – aksepterer tanken om et felles statlig kompetanse- og samordningsorgan for ABM-feltet. Det som står i meldingen, er at man først vil utrede grunnlaget for en slik etablering, i nært samarbeid med de involverte fagmiljøene og delsektorene. Men det legges heller ikke skjul på at en slik etablering er et klart siktemål. Departementet er enig med komiteen i at det ville være uheldig dersom en slik utredning skulle komme i veien for oppfølgingen av de sektortiltak som meldingen skisserer. Det er også departementets klare forutsetning at en slik etablering skal omfatte alle tre delsektorer på likestilt basis. Jeg har likevel merket meg at komiteen er bekymret for at opprettelsen av et fellesorgan kan virke forstyrrende inn på behovet for indre konsolidering og samordning innenfor henholdsvis bibliotek- og museumssektoren. Jeg kan love at dette er noe departementet skal ta hensyn til i det videre arbeid. Slik jeg ser det, vil arbeidet med å knytte sterkere organisatoriske bånd mellom arkiv, bibliotek og museer i seg selv kunne bidra til å bringe inn større dynamikk og gjøre det lettere – ikke vanskeligere – å oppnå bedre intern samordning innenfor hver av de to delsektorene. La meg til slutt si noe om museumsområdet, som er det klart tyngste satsingsområdet i meldingen. Jeg er glad for at en enstemmig komite uttrykkelig slutter seg til meldingens forslag om å initiere en prosess der Norsk museumsutvikling i samarbeid med de respektive fylkeskommuner og museer over en femårsperiode skal gjennomgå hele landet med sikte på en regional konsolidering av institusjonsstrukturen på museumsfeltet. Videre gir komiteen sin tilslutning til de tre retningsgivende prinsipper for den framtidige organisering av museumssektoren. Spørsmål som knytter seg til organisering og finansiering av norsk museumsvesen, har stått på dagsordenen mer eller mindre i 15 år, men det har vært umulig å få gjennomført vesentlige forbedringer. Det er derfor et betydelig skritt fremover som er tatt gjennom den tilslutning vi får. Jeg gleder meg også over at komiteens flertall slutter positivt opp om det andre store museumsgrepet i meldingen, den omfattende planen om å samorganisere de seks kunst- og kunstindustrimuseene i Oslo-området til et stort nasjonalt kunstmuseum, med hovedbase på Tullinløkka. Et fredsprissenter på Vestbanen kan bli en enestående mulighet også. Komiteen har ellers en rekke andre merknader som jeg ikke har funnet tid til å kommentere, men jeg vil bare si at vi gleder oss til å ta fatt på arbeidet, som er av stor betydning for landets kulturliv.