Monica Mæland (Høyre), 2015-04-28:
Representantene har fremmet forslag om å endre regelverket for offentlige anskaffelser slik at det stilles krav om ivaretakelse av grunnleggende arbeids- og menneskerettigheter ved offentlige anskaffelser. Nobels fredspris, som i desember ble tildelt Kailash Satyarthi og Malala Yousafzai, minnet oss på hvor alvorlig og omfattende barnearbeid og uverdige arbeidsforhold er i deler av verden. Barn hører hjemme på skolebenken og ikke i fabrikkhaller. Derfor er det både viktig og nødvendig at vi som myndigheter stiller klare krav om at grunnleggende menneskerettigheter blir respektert og fulgt opp i anskaffelsesregelverket. Dette er bakgrunnen for at jeg nå har sendt på høring et forslag om at offentlige oppdragsgivere skal ha egnede rutiner for å ivareta hensynet til grunnleggende menneskerettigheter ved offentlige anskaffelser der det er en risiko for brudd på slike rettigheter. Offentlig sektor i Norge gjør innkjøp for ca. 430 mrd. kr hvert år. Offentlig sektor har stor markedsmakt og et ansvar for at fellesskapets midler brukes på en god og ansvarlig måte. Regjeringen har i Sundvolden-erklæringen understreket at vi ønsker å bygge vår politikk på sosialt ansvar og internasjonal solidaritet. Det gjelder også offentlige anskaffelser. Forslaget til lovbestemmelse, som nå er ute på høring, reflekterer betydningen av at oppdragsgivere ivaretar ansvarlige produksjonsforhold i leverandørkjeden. Gjennom å bruke sin markedsmakt kan offentlige innkjøpere bidra til å sikre grunnleggende arbeids- og menneskerettigheter i land der det er en særlig risiko for at leverandøren bryter disse rettighetene. ‘ Jeg forventer spesielt at profesjonelle innkjøpere som foretar et stort antall anskaffelser i risikogruppen, tar et særlig ansvar og går foran som gode rollemodeller. Dette gjelder både de krav som stilles, og den oppfølging som skjer i praksis, f.eks. ved inspeksjoner i produksjonslokalene. Dersom kritikkverdige forhold avdekkes, må dette få konsekvenser. I en del tilfeller kan det rettes opp hos leverandørene. I andre alvorlige tilfeller kan det få ytterligere konsekvenser. Ansvaret for dette ligger hos innkjøperne, og de må sørge for å ha egnede rutiner. Eventuelle brudd kan også forfølges av riksrevisjon, kommunerevisjon og KOFA. Helt overordnet blir det et politisk ansvar å følge opp dette i stat, kommune og fylkeskommune, som er ansvarlige overfor sine innkjøpere. I 2011 vedtok FN veiledende prinsipper for næringsliv og menneskerettigheter. Prinsippene omhandler staters ansvar for å beskytte mot brudd på menneskerettighetene, som f.eks. krenkelser begått av næringslivsaktører og næringslivets ansvar for å respektere menneskerettighetene. FNs veiledende prinsipper sier også at stater bør fremme respekt for menneskerettigheter hos bedrifter de har kommersielle transaksjoner med. Regjeringen vil i løpet av våren fremme en handlingsplan som konkretiserer hvordan FNs veiledende prinsipper for næringsliv og menneskerettigheter skal følges opp i Norge. Offentlige anskaffelser vil være ett av mange tema i handlingsplanen. Som næringsminister er jeg også ansvarlig for regjeringens eierskapspolitikk. Jeg har klare forventninger til at selskaper som opererer i og fra Norge, respekterer grunnleggende menneskerettigheter. I Meld. St. 27 for 2013–2014, Et mangfoldig og verdiskapende eierskap, og Meld. St. 10 for 2014–2015, Muligheter for alle – menneskerettighetene som mål og middel i utenriks- og utviklingspolitikken, står det at regjeringen forventer at selskaper med statlig eierandel respekterer grunnleggende menneskerettigheter, slik de framkommer i internasjonale konvensjoner, i all sin virksomhet, og at selskapene også følger dette opp overfor sine leverandører og forretningspartnere. Det er denne forventningen vi nå vil stille til offentlige oppdragsgivere gjennom forslaget til endring i lov om offentlige anskaffelser, som nå er ute på høring. Næringskomiteen har i sin innstilling pekt på behov for kompetanse blant offentlige innkjøpere. Direktoratet for forvaltning og IKT – Difi – har i oppgave å veilede innkjøperne om hvordan de kan gjøre gode offentlige anskaffelser. Det gjelder også hvordan de kan ta sosialt ansvar i sine innkjøp. Med det nye lovkravet, og nye EU-direktiver som utvider handlingsrommet for å stille slike krav, vil Difi oppdatere sine veiledere, maler og verktøy, slik at kravet om rutiner for å følge opp arbeids- og menneskerettigheter blir synliggjort og tilstrekkelig fulgt opp. Formålet med å endre anskaffelsesreglene er å få på plass enklere og mer anvendbare regler. Det mener jeg er fullt mulig samtidig som vi også stiller grunnleggende krav om respekt for arbeids- og menneskerettigheter.