Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Det er riktig at jeg i min redegjørelse til Stortinget her forleden, som flere representanter har tatt opp, gikk gjennom de samfunnsområdene vi har likestillingsutfordringer på. Det er egentlig de fleste. Men det viktigste med min redegjørelse, som skiller oss fra de redegjørelsene som forrige regjering holdt, var at vi i tillegg til å peke på problemene sier noe om hva vi skal gjøre med dem. Jeg kunne vist fram mange eksempler på at det går godt i Norge, slik forrige regjering også holdt seg med, men det er vi alle sammen klar over. Det er det jeg mener med at jeg ikke ønsker å være en likestillingsminister som hviler på jobben de som har gått foran oss og tatt de store likestillingskampene, har gjort. Jeg ønsker å få gjort noe med de områdene vi har utfordringer på. Derfor vil denne regjeringen ha en forsterket og fornyet likestillingspolitikk. Vi har store ambisjoner. Målet med likestillingspolitikken er rett og slett at flere skal få lov til å ha trygge og dermed også frie liv og kunne oppleve å være den de er. Det er det formålet med likestillingspolitikken er. Fortsatt jobber altfor mange damer deltid. Fortsatt trenger vi mer kunnskap om kvinnehelse. Veldig mange, kvinner spesielt, lever et ufritt liv, under negativ sosial kontroll, og veldig mange utsettes for seksuell trakassering. Fortsatt er rasisme noe som i stadig større grad her i Norge, og det må vi erkjenne, hindrer folks frihet og dermed trygghet. Personer med funksjonsnedsettelser utsettes for omfattende diskriminering på veldig mange områder i sitt liv, og skeive har fortsatt dårligere levekår enn resten av befolkningen. Der har jeg forresten en god nyhet i dag, for der man de siste åtte årene, under høyreregjeringen, falt på ILGAs Rainbow Map over hvilke land som gjør det bra på skeives rettigheter, har vi i dag fått beskjed om at Norge nå tar et byks og går oppover. Det er gode nyheter. Når representanter fra høyresiden peker på at de også gjorde noe, er det sant at det ble satt i gang noen handlingsplaner og noen enkeltprosjekter. Men den systematiske, grundige likestillingspolitikken og grepene var fraværende i åtte år, og det ga seg til kjenne ved at Norge gikk nedover på OECDs indeks over likestilte land. Det kommer man seg ikke fra. Det holder ikke med enkeltprosjekter eller handlingsplaner når man har en total uvilje og mangel på forståelse rundt at man må gjøre noe med de store samfunnsstrukturene som gjør at kvinner systematisk faller utenfor. Mye av det handler om den økonomiske politikken og arbeidslivspolitikken. Det å sørge for en arbeidslivspolitikk og en økonomisk politikk som gjør at damer kan være økonomisk selvstendige og dermed fri, er noe av det aller, aller viktigste – ja, det er en forutsetning for et likestilt samfunn. Derfor er heltidssatsingen til regjeringen noe av det viktigste vi kan gjøre. For det andre er det ekstremt viktig at vi tar et ordentlig grep når det gjelder frihet fra vold og trakassering. Det ødelegger liv, og det er alvorlige samfunnsproblemer. Stortingsmeldingen om seksuell trakassering er et eksempel på det vi gjør, styrkingen av krisesentrene et annet. Negativ sosial kontroll er en stor likestillingsutfordring som det snakkes altfor lite om. Derfor er også kampen mot negativ sosial kontroll noe vi løfter opp som våre prioriteringer i denne regjeringen. Kvinnehelse: Kjønn har betydning for helsen din og hvilke helseutfordringer du har, men også hvordan du blir møtt i helsevesenet. Jeg ser fram til å følge opp den utredningen som ble satt i gang om kvinners helse, og å følge opp det sammen med helse- og omsorgsministeren i en ny kvinnehelsestrategi. Vi er også opptatt av å løfte opp menns likestillingsutfordringer. Kampen for mer frihet er noe alle tjener på. Vi kan ikke ha det slik at likestillingskampen framstilles som kvinners kamp mot menn. Alle tjener på at flere blir fri. Altfor lenge har også menns utfordringer ikke blitt tatt på alvor, og det vil vi gjøre noe med. Så er det 50 år siden vi avkriminaliserte forbudet mot homofili i Norge, men fortsatt lever mange i kjølvannet av det den paragrafen medførte av stigmatisering, diskriminering og dårlige holdninger. Derfor trenger vi en ny og forsterket handlingsplan for LHBTIQ-personer. Det er vi i gang med nå.