Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2009-04-02:
Dette forslaget dreier seg først og fremst om valgfrihet for den enkelte bruker av hjemmebaserte pleie- og omsorgstjenester. Det å ha muligheten til å påvirke hvem som kommer inn i ens eget hjem for å bistå med pleie- og omsorgstjenester, er viktig. Kjennskap og tillit til pleierne er noe av det som betyr aller mest når man er i en slik situasjon at man trenger daglig hjelp. I motsetning til mange kommunale tjenester kan et mindre firma inngå avtale om at det kun er faste pleiere som kjenner alle rutinene, som skal utføre pleien. Til private aktører kan man også stille helt andre krav til tilbudet. Private aktører kan dermed tilby bedre tilpassede tjenester for mange brukere. Mange er, og vil fortsatt være, godt fornøyd med kommunens tilbud. Men spørsmålet er: Hvorfor skal de være forhindret fra å velge noe annet? Med dagens regime er det kun folk med romslig økonomi som har denne valgmuligheten. Og slik skal det ikke være. Fremtidens eldre vil bli flere, og de vil bli mer kravstore. Ønsket om og behovet for individuelle løsninger i tjenestetilbudet vil øke. For å imøtekomme disse behovene er ikke dagens situasjon på tilbydersiden noen god løsning. Det vil tvinge seg frem et naturlig ønske om variasjon og skreddersøm på de ulike omsorgstilbudene. Behovet for fortsatt å kunne velge faller ikke automatisk bort selv om man trenger hjelp til praktiske gjøremål. Det kan ha stor betydning for den enkeltes verdighet å ha muligheten til å velge bort den hjemmehjelpen som ikke fungerer. Å tilrettelegge for at flere aktører kan yte hjemmebaserte tjenester, vil gi et større mangfold av tjenester å velge blant. Det er en fordel for brukerne. I motsetning til Arbeiderpartiets representant mener faktisk Høyre at en annen klar fordel med en ordning med valgfrihet er at det vil bidra til å øke entreprenørskapet blant kvinner. Oppstart av omsorgsbedrifter er en mulighet for kvinner som ønsker å starte egen virksomhet, nettopp fordi kvinner har en særlig kompetanse på dette området. Høyre er derfor skuffet over at regjeringspartiene ikke viser interesse for å legge til rette for at flere kvinner skal ha muligheten til å starte egen virksomhet innenfor det området som så mange kvinner har så betydelig kompetanse på. Hvis denne regjeringen hadde vært opptatt av og ønsket å gjøre noe med likelønnsproblematikken, hvis denne regjeringen hadde ønsket og vært opptatt av at kvinner skulle ha større innflytelse over egen arbeidsdag, hvis de hadde ønsket at kvinner skulle ha bedre karrieremuligheter og mulighet til å jobbe mer heltid, hadde de i løpet av nesten fire år gjort noe ved å tilby private omsorgsløsninger på like vilkår som kommunale og statlige tjenester. Det er mange fine ord om likelønn fra denne regjeringen, men det er dessverre ingen handling å spore. Allergien for private løsninger ser ut til å være så stor at de ikke engang velger å sette temaet på dagsordenen. Det sier faktisk sitt at da jeg for tre uker siden, i spørretimen, tok opp denne problematikken med likestillingsministeren, startet hun sitt svar med å si at hun ikke skjønte problemstillingen. Jeg tror flere av representantene for regjeringspartiene hadde hatt godt av å være med meg og møte mange av disse kvinnene som prøver å starte egen virksomhet innenfor pleie- og omsorgssektoren. Da hadde de kunnet få høre hvor vanskelig det er, de hadde kunnet få høre om alle hindringene de møter på veien, hindringene som først og fremst er skapt fra politisk hold. I det rød-grønne Trondheim er det ikke engang mulig for en sykepleier å starte egen virksomhet. Det er ikke mulig å starte en egen virksomhet hvor man kan tilby tjenester på lik linje med det kommunale tilbudet. Der er det det kommunale monopolet som rår, og det gjør også at lønninger blir holdt nede, at det i stor grad ikke er mulig å jobbe heltid, og at kvinner ikke har så stor innflytelse på sin arbeidshverdag som i andre kommuner hvor det er privat tjenestetilbud som konkurrerer. Mens arbeidstakere i de fleste andre bransjer har mulighet til å bruke den kompetansen og de ideene de har opparbeidet innenfor sitt eget fagområde, til å starte nyskapende virksomhet, er ansatte i helse- og omsorgssektoren i stor grad forhindret fra å gjøre det på grunn av dagens hindringer. Det er viktig at merverdiavgiftsregelen er forståelig for ledere i mindre virksomheter, ikke minst at regelverket praktiseres på en enhetlig måte. Det er også viktig at avgiftsregelverket er utformet slik at det kan forstås av bedriftsledere som ikke innehar juridisk spisskompetanse. Det var noe som de som var inne til høring hos oss, tok opp spesielt. Derfor er det også viktig at regelverket er utformet slik at det fortolkes på en enhetlig måte av håndhevende myndigheter. Det er, som saksordføreren har vært inne på, uheldig at det også er forskjellsbehandling knyttet til lovpålagte helsetjenester underlagt statlig ansvar. Jeg er derfor veldig glad for at opposisjonen har samlet seg om å foreta endringer her, selv om forslaget ikke får flertall i kveld. Høyre vet at det er veldig mange, og særlig mange kvinner innenfor denne bransjen, som i dag er svært skuffet over det vedtaket som Stortinget i kveld gjør. Det er veldig mange som hadde håpet at også Regjeringen ville ha vært med på å tilrettelegge for frihet ved valg av tjenesteleverandører og et klart og forutsigbart avgiftsregelverk, slik at offentlige og private tjenesteleverandører likebehandles i praksis.