Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-12-16:
Kristelig Folkeparti er i likhet med resten av komiteen positiv til å gi kommunene flere virkemidler for å sikre et godt bymiljø. Gateareal er et knapphetsgode, og kommunene må ha muligheten til å regulere ut fra hva som passer best lokalt. Egne parkeringsplasser for biler fra godkjente bildelingsordninger kan være en fornuftig ordning i forbindelse med helt nye boligprosjekter hvor en planlegger den totale parkeringsløsningen fra grunnen av. Men arealdisponering i byene vil i økende grad være gjenstand for diskusjon i årene som kommer. Vi har nå passert 5 millioner innbyggere i Norge. I 1975 var vi 4 millioner. Det tok altså 37 år fra Norge gikk fra 4 til 5 millioner, og det vil ta under halvparten av tiden å komme til den neste millionen. I 2030, om bare 16 år, er vi 6 millioner i dette landet, og den største veksten ser vi i byene. Dette er et nøkternt anslag, med utgangspunkt i SSBs middelalternativ. Veksten kan faktisk bli enda større, og byene vokser raskt. Det sier seg selv at denne veksten må få konsekvenser for hvordan vi planlegger, bygger, og hvordan vi disponerer areal. I dette arbeidet er det viktig at vi tilrettelegger for god balanse. Bevaring og utvikling av levende og aktive bymiljø krever at det er god balanse i virkemidlene, og at en ivaretar både innbyggernes og næringslivets behov for parkering samtidig som lokal luftforurensning tas på alvor. Bilen er et nødvendig transportmiddel, også i et byområde. Restriktive tiltak må derfor alltid balanseres mot befolkningens reelle og legitime behov for parkeringsplasser. Kristelig Folkeparti er opptatt av at både barnefamilier og andre som har et reelt behov for bil, skal kunne bosette seg i bysentra. Når en da diskuterer parkeringsproblematikk, må vi derfor huske på verdien av å ha et levende bymiljø med aktivitet og et levende næringsliv. En restriktiv parkeringspolitikk som ikke samtidig tar hensyn til bybefolkningens og barnefamilienes reelle behov for bil, kan faktisk bidra til å gjøre byen mindre levende og mindre mangfoldig. Byen består av mange små lokalmiljø, og det er i disse lokalmiljøene folk lever sine hverdagsliv. Redaktøren i avisen Vårt Land skrev 20. november i år en lesverdig artikkel om det han kalte for «bybygdene». Utgangspunktet var et konkret tilfelle i Oslo hvor man helt åpenbart hadde gått for langt i iveren etter å stenge bilen ute fra lokalmiljøet: «Bygdene er avhengig av bilen – bybygdene med småbarnsforeldre og andre i alle aldre, handel og håndverkere synes det er vanskelig å forholde seg til at parkering forsvinner», skriver redaktøren og peker helt riktig på at også byen har sine bygder, og at byen og bygda er bygd opp rundt bilen, den er limet. Derfor er det viktig at det er god balanse i virkemiddelbruken. Det er vel også den erkjennelsen jeg ser når flertallet i innstillingen peker på viktigheten av at kommunene legger til rette for tilstrekkelig med parkeringsareal i byområder for å gjøre hverdagen enklest mulig for næringsvirksomhet og andre som er avhengige av biltransport. Men som sagt, Kristelig Folkeparti er for størst mulig handlefrihet lokalt, og vi har tillit til at virkemidlene brukes fornuftig, slik at en finner gode løsninger i en god dialog med innbyggerne.