Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-02-02:
Den interpellasjonsdebatten som representanten Brende reiser i dag, er både en viktig og en interessant debatt. Støyforurensning er et av de uløste miljøproblemene i dette landet. Derfor vil jeg takke Brende for sjansen til å ta debatten og også takke statsråden for et godt svar. Støyforurensning er et problem som det har blitt fokusert for lite på. Derfor håper jeg nå at vi kan fokusere både på måltallet og på de virkemidlene som må tas i bruk for å nå målene. Regjeringen er ganske klar i Soria Moria-erklæringen, noe også Bondevik-regjeringen var mens Børge Brende var statsråd der. Nå gikk det for så vidt ikke så bra med reduksjon i støyforurensningen under Bondevik-regjeringen heller. Hvis jeg tolker statsråden rett, er jeg glad for at Regjeringen ønsker å opprettholde måltallet, en reduksjon på 25 pst., skjønt det kan neppe skje innen 2010. Da representanten Marthinsen fra Arbeiderpartiet var på talerstolen, hørtes det mer usikkert ut om måltallet skal opprettholdes. Det uroer meg lite grann. Rikets miljøtilstand ble behandlet i 2000. Det var da målet om en reduksjon på 25 pst. kom, noe som også har blitt gjentatt senere. Det har gått sju år. Veldig lite har skjedd. Det er bare tre år til målene skal være innfridd. Det skal vel godt gjøres at målene blir innfridd innen den tid. De siste dagers debatt om klimaet og mål for utslippsreduksjoner minner mye om leken «tenk på et tall». Jammen ser det ikke ut til at dette er tilfellet også for støymålene. 25 pst. reduksjon i støyen hørtes antakelig enkelt ut i 2000. Ti år var kanskje også god tid til å gjennomføre dette på – hvis noen hadde tatt tak i det! Etter å ha bladd gjennom diverse taler av representanten Brende i forrige periode, konstaterer jeg at satsing på kollektivtrafikk og reduksjon i snøscootertrafikk var virkemidler Bondevik-regjeringen hadde, uten at det kan se ut som det hadde nevneverdig effekt på støyproblematikken. Alle partier og miljøvernministre som har vært i posisjon siden 2000, bør ta sin del av ansvaret. En halv million mennesker plages av støyforurensning. Derfor er det på sin plass med konkrete mål for hvordan dette skal reduseres. Jeg vil i denne sammenheng, som i klimadebatten, gjerne diskutere tiltak og kostnader sammen med målene. For Fremskrittspartiet vil det være viktig å forsøke å nå det opprinnelige støymålet. Dersom dette ikke går fram til 2010 – og det ser det unektelig ut til at det ikke gjør – må man kanskje bevilge seg mer tid til å nå målet, men det bør ligge fast. Uansett må arbeidet for å nå målet intensiveres – hvis man kan kalle det intensivering når det gjelder noe som man knapt har tatt i med sine hender. Vi vet at støy fra biler og veitrafikk står for over tre fjerdedeler av de støyplagene som er registrert. Stadig flere mennesker bor nær større trafikkårer, enten fordi folk velger å flytte til veiene, eller fordi veiene legges der det bor folk. Fremskrittspartiets anbefaling til miljøvernministeren vil derfor være å prioritere tiltak som kan bidra til reduksjon nettopp innenfor biltrafikken. La meg i den anledning sende en hilsen hjem til Trondheim. I den byen jeg bor, skjer det mye spennende innenfor dette feltet. Ved SINTEF og NTNU driver man bl.a. forskning og utvikling av nye veidekker som støyer langt mindre enn den tradisjonelle asfalten vi finner overalt i dag. Denne forskningen koster penger. Penger er jeg helt sikker på at statsråden finner dersom hun reiser opp og besøker dette spennende miljøet ved SINTEF Akustikk på Gløshaugen i Trondheim. Trondheim har også valgt å legge store nye trafikkårer til og fra sentrum i tunneler og kulverter. Dette reduserer også støyforurensningen for dem som bor i nærheten av veien. Så har jeg lyst til å nevne Fremskrittspartiets bilavgiftspolitikk. Det er unektelig sånn at nye biler med nye motorer og nye dekk støyer atskillig mindre enn gamle biler med gamle motorer og gamle dekk. Kanskje kan statsråden sende den meldingen til finansministeren at det nå er på tide å gjøre noe med bilavgiftene. Jeg vil avslutte med å si at Fremskrittspartiet mener, som jeg sa tidligere også, at støy som påfører folk både ulempe og psykiske og fysiske lidelser, er forurensning – forurensning som må bekjempes på lik linje med andre typer forurensning. I motsetning til det som gelder for CO2, går det ikke an å kjøpe støykvoter i utlandet. Dette problemet må løses lokalt og nasjonalt.