Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Petroleumssektoren er i et HMS-perspektiv en spesiell bransje. Potensialet for storulykker med enorme konsekvenser for mennesker og miljø er absolutt til stede. Arbeidets art og organisering byr også på spesielle utfordringer på arbeidsmiljøområdet. Virksomheten er derfor omgitt av et omfattende regelverk og tilsyn som skal sikre at vi har en høy HMS-standard. I regjeringspartienes Soria Moria-erklæring setter vi som målsetting at norsk petroleumssektor skal være «verdensledende» på helse, miljø og sikkerhet. Den høye HMS-standarden skal sikres gjennom et strengt regelverk for virksomheten, aktivt tilsyn fra myndighetenes side og ikke minst et godt samarbeid mellom partene, hvor arbeidstakere, selskapene og myndighetene arbeider sammen for å finne gode løsninger på de utfordringer som finnes. Første prioritet i alt HMS-arbeid må være å fjerne risiko der det er mulig gjennom endringer i organisering av virksomheten og strenge tekniske krav til innretninger og utstyr. I tillegg er det viktig at de ansatte får god og relevant sikkerhetsopplæring. Meldingen foreslår ingen regelverksforandringer. Tiltakene som omtales, forutsettes oppfylt innenfor etablerte fora for partssamarbeid. Det er bred politisk enighet om målsettinger og virkemidler i HMS-arbeidet. Dette bærer komiteens innstilling preg av. I noen enkeltsaker er der likevel politisk uenighet. Flertallet er restriktivt til overtid, nattarbeid og utvidet oppholdsperiode. Arbeidstidsordningene som praktiseres på sokkelen i dag, er spesielle. Tolv timers arbeidsdag i fjorten dagers oppholdsperioder er en utfordring i et helse-, miljø- og sikkerhetsperspektiv. Selskapene har lang erfaring med å styre sikkerhet i denne skiftordningen, og partene er i stor grad enige om at dette er en hensiktsmessig skiftordning. Med denne organiseringen av arbeidstiden skal overtid og utvidet oppholdsperiode bare tillates når det kan dokumenteres at det er sikkerhetsmessig forsvarlig. Det er videre klart dokumentert at nattarbeid har negative effekter for sikkerheten. Vi mener derfor at dette skal begrenses til oppgaver og funksjoner som er nødvendig for å opprettholde forsvarlig virksomhet. Av den grunn vil flertallet gå mot forslaget fra Fremskrittspartiet om at arbeidsmiljølovens regler for nattarbeid skal gjøres gjeldende for sokkelen. Arbeid av ledende art og lignende som er nevnt i arbeidsmiljøloven § 10-12, er ikke omfattet av arbeidstidsbestemmelsene. Undersøkelser viser at 22 pst. av lederne på sokkelen har jobbet mer enn 16 timer i løpet av et døgn på sokkelen, videre at overtidsbruken er omfattende i denne gruppen. Mange sier at de ikke føler seg tilstrekkelig uthvilt når de er på jobb. Dette er alvorlig sett i sammenheng med de oppgaver dette personellet har i kritiske situasjoner, hvor det stilles høye krav til dømmekraft og reaksjonsevne. Komiteens flertall viser til Innst. O. nr. 18 for 2005-2006 som omhandler endringer i arbeidsmiljøloven, herunder unntak fra arbeidstidsbestemmelsene for dem med særlig uavhengig stilling. Her presiseres de avgrensinger som gjelder når det skal defineres hvem som omfattes av unntaket. Det er en enstemmig komite som presiserer at hovedregelen er at ansatte i petroleumsvirksomheten skal sove utforstyrret og alene. Problemer med overtid, nattarbeid og samsoving inntrer gjerne ved revisjonsstans og andre høyaktive perioder på innretningene. Dette betyr at entreprenøransatte og ansatte hos underentreprenører i stor grad eksponeres for disse problemene. Dette er bakgrunnen for at en enstemmig komite påpeker at virkeligheten for disse gruppene skiller seg fra operatøransattes, og at det er viktig at man i helse-, miljø- og sikkerhetsarbeidet tar innover seg dette. Flertallet forventer at operatørselskapene utarbeider konsekvensanalyser for alle ledd i verdikjeden ved igangsettelser av endringsprosesser og omorganiseringer, og forventer videre at RNNS-prosjektets indikatorer og metoder gjenspeiler de forskjellige virkelighetene for operatøransatte, entreprenøransatte og underentreprenørers ansatte. Mange har blitt skadet av kjemikalieeksponering i petroleumsvirksomhet. I perioden 1966 til ca. 1980 var det mangelfulle kunnskaper om risiko ved kjemikaliebruk og eksponering. Dette har siden blitt forbedret, og risikoen for helseskader er betydelig mindre i dag. Det er likevel slik at skader har oppstått. Flertallet legger til grunn at de som har pådratt seg yrkesskade i petroleumsvirksomheten, fanges opp av yrkesskadeforsikring og trygderettigheter, i tillegg til at de får oppfølging av helsevesenet. Høsten 2005 tok departementet initiativ til en partssammensatt gruppe som fikk i oppdrag å gi en oversikt over tidligere og nåværende eksponering og helserisiko som følger. Gruppen skulle også skissere behov for oppfølging og kunnskaps- og forskningsbehov. Flertallet peker på at denne gruppens anbefalinger må følges opp. Opposisjonspartiene fremmer to forskjellige forslag om økonomiske ytelser til oljearbeidere som har blitt skadet som følge av kjemikalieksponering. Fremskrittspartiet vil gi erstatning, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre vil ha en vurdering av billighetserstatning for disse. Problemstillingen er delikat. Vi har dem som har pådratt seg skader som følge av kjemikalieeksponering i petroleumssektoren, men vi har også mange som har blitt utsatt for tilsvarende eksponering med derpå følgende skader i landbasert virksomhet. I Arbeiderpartiet er vi av den oppfatning at vi ikke kan lage spesialordninger som skiller mellom ansatte i petroleumssektoren og andre arbeidstakere som har samme skader. Vi forutsetter at konsekvensene av kjemikalieeksponering blir utredet nærmere, og at ny kunnskap kommer til anvendelse i de alminnelige ordningene for yrkesskadde. Dersom det finnes tilfeller som ikke fanges opp av de eksisterende ordningene, må det vurderes særskilte løsninger for disse. Dykkerne er en annen arbeidstakergruppe som har blitt eksponert for stor risiko i petroleumsaktiviteten på norsk sokkel. I dag synes arbeidssituasjonen for denne gruppen forsvarlig. Det har vært en positiv utvikling med hensyn til ulykker siden 1990-tallet, og komiteen ønsker å styrke denne utviklingen. Et bedret utdanningstilbud vil bedre dykkernes arbeidssituasjon og ikke minst deres mulighet til retrettstillinger etter en karriere som aktiv dykker. Flertallet i komiteen legger derfor til grunn at arbeidet som pågår med å få på plass et godt utdanningstilbud for metningsdykkere ved Høgskolen i Bergen, fortsetter. Her har Stortinget bevilget penger til innkjøp av utstyr i samarbeid med Hydro og Statoil. Selskapenes engasjement, som nå forvaltes gjennom Norsk Undervanns Intervensjon, er et viktig bidrag for å få utdanningstilbudet på plass. Mindretallet fremmer i innstillingen forslag om at det skal utarbeides et system for langtidsoppfølging av utsatte arbeidstakergrupper. Når det gjelder dykkere, framgår det av meldingen at departementet allerede har bedt Petroleumstilsynet vurdere en anbefaling fra en partssammensatt gruppe om å etablere et system for bedre langtidshelseoppfølging av den enkelte dykker. Det framgår også av meldingen at myndighetene vil undersøke mulighetene for en bedret samordning mellom de forskjellige bedriftshelsetjenestene og fastleger som en arbeidstaker blir undersøkt og diagnostisert av. Kristelig Folkeparti ber også Regjeringen fremme forslag om bedre beskyttelse av varslere. I våre merknader viser vi til den varslede proposisjon fra Regjeringen, som bl.a. tar opp styrket vern for varslerne. Denne proposisjonen ble lagt fram på fredag i forrige uke.