trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-04-09:
Representanten Brekk og jeg var til stede på det samme møtet. Punktet om handelsforbindelser mellom Norge og EU var satt opp fra EUs side, det var noe de ønsket å diskutere. Representanten Lars Peder Brekk redegjorde for regjeringas syn. Jeg og flere andre fikk direkte spørsmål fra EU-parlamentarikere om hva vi mente. Det ville vært en veldig merkelig situasjon dersom jeg ikke skulle svart på hva vårt syn er. Vårt syn er vel kjent gjennom debatter i Stortinget, gjennom avisartikler, og jeg tror at europarlamentarikerne kan lese og kan få med seg at det er en reell politisk uenighet, fordi vi mener at den tollendringa sender et galt politisk signal, og vi mener også at den utfordrer intensjonen i EØS-avtalens artikkel 19. Det er vel kjent, og det må vi selvfølgelig få lov til å gi uttrykk for. Så til diskusjonen om kronetoll og prosenttoll. Vel, i en tidligere replikk sa representanten Brekk at norsk landbruk trues av kronetoll. Da er egentlig spørsmålet tilbake: Hvis det er så viktig, hvorfor har ikke regjeringa gjort det før? Hvorfor har ikke regjeringa lagt om til prosenttoll tidligere?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-04-09:
Man trenger for så vidt ikke gå helt til Storbritannia for å finne uenighet mellom søsterpartier. Det svenske søsterpartiet til Senterpartiet mente jo at vedtaket om Schengen-utmelding var direkte fremmedfiendtlig, og at det for øvrig bare var Sverigedemokraterna som argumenterte på samme måte. Mitt spørsmål dreier seg om det jeg oppfatter at utenriksministeren har som et varmt forsvar av EØS-avtalen, der han også sier at det er en lite trolig løsning at Sveits-modellen vil vinne noe særlig terreng i EU framover. Vi ser også at EU er stadig mer opptatt av homogenitet, og ikke minst opptatt av å unngå at enkeltland driver såkalt «cherry picking». At utenriksministeren så tydelig sier at EU nå er krassere i ordbruken og at Sveits-løsningen er ved veis ende, er et tydelig signal om at en reforhandling av EØS-avtalen er et lite sannsynlig scenario. Kan utenriksministeren også si noe om hvorvidt han anser det som i det hele tatt tenkelig at Norge kan få en annen avtale med EU enn den som er basert på EØS-avtalen?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-04-09:
Det har blitt sagt mange interessante ting her fra talerstolen i dag. Representanten Snorre Serigstad Valen tilskrev sitatet om styringsudyktighet Peter Skovholt Gitmark. Vel sier Peter Skovholt Gitmark ofte mye fornuftig, men det var faktisk altså Martin Kolberg, tidligere partisekretær i Arbeiderpartiet, som den 27. oktober i fjor gikk hardt ut og sa at hvis ikke SV og Senterpartiets angrep på EØS-avtalen nå opphørte, ville det gjøre regjeringa styringsudyktig. Det er noe jeg deler med Martin Kolberg. Ellers syns jeg det har vært interessant å legge merke til at flere av Arbeiderpartiets representanter i dag har gått hardt ut og advart mot den politikken SV og Senterpartiet vil føre når det gjelder EØS. De har advart mot reforhandlinger, advart mot å ta ut deler av avtalen – fordi det vil gjøre at hele avtalen kollapser – og de har også tilkjennegitt et sterkt og varmt forsvar både for at arbeidslivspolitikken i EU har gjort arbeidstakernes rettigheter sterkere, også i Norge, og for det at – som Jonas Gahr Støre sa på en Refleks-debatt for litt siden – de 20 årene med EØS har vært Norges 20 beste år. Nettopp det er kjernen i diskusjonen her: EØS-avtalen har tjent norske interesser og norske verdier svært godt. Så har det vært spørsmål om å ta landbruk inn i EØS-avtalen. Høyre har ikke ønsket å ta landbruk inn i EØS-avtalen. Det har vi ikke foreslått noe sted, og det kommer vi nok heller ikke til å foreslå, og det burde være kjent også for de fleste andre. Når det gjelder diskusjonen om tolløkninger, snakker utenriksministeren om «regjeringens relativt beskjedne endring av tollpolitikken på noen bestemte osteområder». Det er altså flere hundre prosents tolløkning på noen oster og på enkelte kjøttprodukter, og tidligere landbruksminister Lars Peder Brekk sier altså at uten denne endringen vil 40 000 arbeidsplasser stå i fare, og landbruket vil bygges ned. Regjeringa må på et eller annet tidspunkt bestemme seg for om dette er stort eller lite, og det har vært trenden i hele denne diskusjonen: Man har kommunisert begge deler, både at dette ikke har noen betydning overhodet, og at uten dette ville det ha dramatisk betydning. Jeg gjentar det jeg sa i min replikkordveksling med Lars Peder Brekk, nemlig at hvis dette var så viktig, er det utrolig at regjeringa med et flertall bak seg i Stortinget i snart åtte år ikke har gjort dette tidligere. Diskusjonen om ILO-konvensjonen svarte jeg på i replikken til representanten Snorre Serigstad Valen, og det har også nå Nikolai Astrup gjentatt. Jeg vil ellers takke for en god debatt, der jeg også ber representanten Svein Roald Hansen legge merke til hva jeg sa i mitt innlegg: Jeg utfordret regjeringa på en rekke områder der jeg mener vi kan bli mer proaktive – ikke bare tale om norske interesser og ting som går på tvers av norske interesser, men ta et større ansvar for helheten og utviklingen i det kontinentet vi selv er en så viktig del av.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-04-09:
Jeg har ikke noen problemer med å slutte meg til representanten Brekks beskrivelser av det demokratiske underskuddet i EØS-avtalen. Imidlertid slutter jeg meg også til hans beskrivelse fra 15. november i fjor i Stortinget, der han sa at «det er åpenbart for alle at vi er avhengig av gode, stabile og forutsigbare relasjoner og avtaler med EU-landene og med EU». Europautredningen påpeker at EØS-avtalen og Schengen-avtalen er de viktigste avtalene av de vel 76 avtaler vi har med EU. I kjølvannet av Senterpartiets landsmøte må jeg spørre: Mener representanten Brekk fremdeles at det er åpenbart for alle at vi er avhengig av gode, stabile og forutsigbare relasjoner og avtaler med EU-landene og med EU, eller ville han gjøre et unntak for Senterpartiets landsmøte?
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-04-09:
Representanten Serigstad Valen sa at man ikke må opphøye EØS-avtalen til noe metafysisk – noe som det ikke finnes alternativer til. Det er jeg enig i. Det finnes alternativer, og det beste alternativet ville være fullt medlemskap i det viktigste politiske fellesskapet i vår del av verden, nemlig EU. Det ville gi alle fordelene med EØS-avtalen, men ingen av ulempene. Som Aftenposten oppsummerte Europautredningen i fjor: «EØS har vært gull verd for norsk økonomi, men medlemskap ville vært enda mer lønnsomt.» Medlemskap i EU er imidlertid ingen aktuell problemstilling, og dermed er EØS det beste alternativet vi har. Men vi må utnytte muligheten for medvirkning i EUs beslutningsprosesser på en langt bedre måte enn i dag. En ny europastrategi må bygge på erkjennelsen av at EU-politikk er like mye innenrikspolitikk som utenrikspolitikk. Det må innebære tidlig og tydelig medvirkning i EUs prosesser. Det vil kreve bedre koordinering mellom fagdepartementene og sterkere politisk forankring tidlig i prosessene. De fleste rettsakter som kommer fra Brussel, er lite kontroversielle og vedtas enstemmig av Stortinget. Kun en håndfull direktiver har skapt stor debatt. Debattene har imidlertid det til felles at de stort sett kommer flere år etter at sakene er vedtatt i Brussel. Det er et resultat av en reaktiv og til dels passiv europapolitikk med begrenset politisk tilstedeværelse i Brussel. For å illustrere dette: I 2011 gjennomførte norske statsråder 182 utenlandsreiser, 16 av dem gikk til Brussel. Det sier vel sitt. Jeg deler utenriksministerens syn på de prioriteringene Norge bør ha i vårt europapolitiske arbeid. Spesielt innen miljø og klima – og energi, selvsagt – er EUs veivalg svært viktig for Norge, men også innenfor arbeidslivsområdet. Stortingets behandling av tiltakspakkene mot sosial dumping, der Høyre støttet de fleste av tiltakene, viser at det på sistnevnte område er et stort nasjonalt handlingsrom. Det er positivt. Det er også viktig med mer kunnskap om EU i befolkningen. Europautredningen påpekte at lærebøkene om EU stanser med folkeavstemningen i 1994. Siden den gang har både Norge og EU hatt en rivende utvikling. Det er derfor helt avgjørende at både lærere og elever får mer kunnskap om Norges avtaler med EU. Flere har reist problemstillingen knyttet til reservasjonsretten. Regjeringen har brukt den én gang. Slaget står om statlig monopol på ombæring av vinduskonvolutter under 50 gram, som snart blir erstattet av e-post. Høyre mener reservasjonsretten bør forbeholdes viktigere saker enn dette, og at europapolitikken må handle mer om tidlig medvirkning enn å si nei til mest mulig, slik enkelte partier synes å ønske. Svein Roald Hansen er opptatt av vår merknad om at bruk av reservasjonsretten så langt det er mulig bør være avklart med våre samarbeidspartnere Island og Liechtenstein. Så lenge reservasjonen også gjelder dem, er dette naturlig. Representanten Hansen bør imidlertid merke seg at vi sier «bør», ikke «skal». Det er merkelig at representanten Hansens parti ikke viser viktige allierte i Europa den samme respekten.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-04-09:
Det er interessant å høre at det er et frivillig bidrag vi gir, når det er gjenstand for tøffe forhandlinger hva slags størrelse det skal være på det bidraget som vi da frivillig gir. Det er i og for seg mye å ta tak i når det gjelder Svein Roald Hansens innlegg, og jeg synes det er spesielt å bli kritisert for å latterliggjøre andre partiers standpunkt i europapolitiske debatter. Det føler jeg ikke at jeg har gjort i noen av mine innlegg. Men når vi i opposisjonen tvert imot påpeker at man er uenig i regjeringens europapolitikk på tollområdet, blir man beskyldt for å drive nasjonalt svik. Hvis ikke det er et forsøk på å kneble en debatt, vet ikke jeg hva det er. Vi har altså sagt at vi mener at den ensidige tolløkningen på mange hundre prosent på noen utvalgte produkter gir et veldig uheldig signal. Det som er problemet her, er ikke omleggingen fra kronetoll til prosenttoll i seg selv, men denne voldsomme økningen som regjeringen etter åtte år finner det helt nødvendig å innføre – for hvis ikke kan vi sette 40 000 arbeidsplasser i fare, som representanten Brekk sa, mens utenriksministeren og Svein Roald Hansen mener at det er en liten fillesak. Så regjeringspartiene bør kanskje bli enige seg imellom om det er viktig eller ikke viktig å øke tollsatsene med mange hundre prosent på noen utvalgte produkter. Så er jeg veldig glad for at utenriksministeren er svært aktiv i Brussel, og jeg vil gi ham honnør for hans engasjement for europasaker. Problemet i europapolitikken er at fagstatsrådene i altfor liten grad engasjerer seg i Brussel på de områdene som har stor betydning for Norge, men der Brussel legger rammene. Det er jo det vi ser bl.a. på oppmøtestatistikken for uformelle ministermøter, at norske statsråder i veldig liten grad stiller opp der. Det må endres. Så har representanten Serigstad Valen vært opptatt av ILO-konvensjonen. Det er selvsagt slik at Norges forpliktelser også for ILO-konvensjonen er svært viktige og må veie tungt i enhver vurdering dersom det i et hypotetisk tilfelle skulle være konflikt mellom ILO-konvensjonen og de andre forpliktelsene vi har under avtalene våre med EU. Det må da selvsagt vurderes fra sak til sak hvordan man skal håndtere det. Jeg mener at vi må bruke handlingsrommet som ligger i de avtalene vi har, for å promotere og aktivt ivareta norske interesser og Europas utvikling innenfor områder som f.eks. klima og energi, og også på arbeidslivsområdet, men på de to første områdene ligger det også store muligheter for Norge i hvilke veivalg EU velger å ta. Da må vi være tidlig ute med å fremme våre syn på den utviklingen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-04-09:
Utenriksministeren har vel nettopp bekreftet ordtaket: Liten tue kan velte stort lass. For hvis en beskjeden endring kan sette 40 000 arbeidsplasser i fare, er det grunn til å være sterkt bekymret. Til representanten Brekk kan jeg si at sitatet om Sverigedemokraterna, som ble nevnt her tidligere, var sitat fra Senterpartiets søsterparti og deres representant på Senterpartiets landsmøte, og ikke et uttrykk for holdninger som noen fra Høyre har om Senterpartiets politikk. Så sa utenriksministeren at vi har forsøkt å skape uenighet i denne salen i dag. Jeg mener jo at denne salens oppgave nettopp er å diskutere det vi er uenige om. Hvis vi skulle bruke alle disse timene på å diskutere hva vi er enige om, ville det være lite fruktbart og ikke bringe debatten noe videre. Jeg mener at debatten har vært klargjørende og god. Dessverre er det ikke så mange av oss som er enige om at vi bør ta skrittet enda lenger og gå for fullt medlemskap i det viktigste politiske fellesskapet i vår del av verden.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-09:
Vi i Kristelig Folkeparti er, som Nordtun sier, meget glad for EØS-avtalen og den muligheten den gir oss, og vi er fornøyd med måten den har fungert på. Men vi må alltid se på muligheter og se videre framover – kan vi gjøre noe enda bedre? Derfor viser jeg også til at i den innstillingen som foreligger i dag, har Kristelig Folkeparti skrevet seg inn, og er vel faktisk enig med regjeringspartiene i alt. Men når det gjelder nordområdene, er det med hensyn til både fiskeri og andre ressurser der oppe veldig viktig at vi har et nært og godt samarbeid med bl.a. Island og Russland, som vi absolutt bør ha felles interesser med i den sektoren, også når det gjelder miljø.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-09:
Det var litt artig å høre uttrykket «regjeringspartnerne», at en allerede har fått oss inn i regjering. Så langt er ikke vi kommet ennå. Vi har ikke kommet i forhandlinger, og vi skal ha et valg først, så vi vil nå vente og se hvordan det går. Men Kristelig Folkeparti har et varmt hjerte for landbruk, det tror jeg representanten Brekk vet veldig godt, og hva som eventuelt skal skje i framtidige regjeringsforhandlinger etter et valg, får vi ta da. Nå har vi nettopp vært vitne til en regjering som har veldig ulikt syn på bruk av dette, og den har klart å overleve, så det vil vi i tilfelle komme tilbake til om vi kommer så langt. Nå får vi ta valget først, og så får vi satse på at vi gjør et så godt valg at det iallfall blir et regjeringsskifte. Så får vi ta det derfra.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2013-04-09:
Kjell Arvid Svendsen var positiv og ga ros i sin omtale av EØS-avtalen. Det har han all grunn til å gjøre, for Kristelig Folkeparti var meget aktiv da den kom på plass i Stortinget. Jeg er vel den eneste i salen akkurat nå i dag som har hatt like langt medlemskap i Stortinget som EØS-avtalen har eksistert. Det har bare vært en glede – det har vært en økonomisk vekst og en stabilitet som har vært enestående. Jeg har bare et lite spørsmål til Kjell Arvid Svendsen, for jeg synes han trakk opp en del av det som også komiteen påpeker, nemlig det demokratiske underskuddet. Spørsmålet går på den innflytelsen vi skal ha i det videre arbeidet framover. Svendsen nevnte nordområdene. Hvilke konkrete grep mener representanten Svendsen vi nå skal ta framover for å få den viktige innflytelsen, spesielt på nordområdepolitikken?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2013-04-09:
Landsmøter brukes til politikkutvikling, og de brukes til markedsføring av egen politikk. Hvor viktige Senterpartiets og SVs landsmøter har vært for politikkutvikling, vet jeg ikke. Men både utenriksministeren og jeg kjenner veldig godt til den markedsføringen som har vært av begge de to partienes EU- og EØS-skepsis. Uenigheten i EU- og EØS-spørsmål kom tydelig frem også i representanten Eva Kristin Hansens innlegg. Hun brukte ordene «Norges dårligst bevarte hemmelighet». Ja, det er ingen hemmelighet, men det hadde vært interessant å vite hva utenriksministeren mener er SVs og Senterpartiets viktigste seiere i denne saken vi nå diskuterer, nemlig europameldingen.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2013-04-09:
Da tror jeg at jeg kan slå fast at utenriksministeren sier at det ikke har vært noen seiere for Senterpartiet og SV i utarbeidelsen av europameldingen, som på noe vis har gått på bekostning av Arbeiderpartiets politikk.
Michael Tetzschner (Høyre), 2013-05-28:
La meg gjenta at denne meldingen inneholder veldig mange gode beskrivelser. Det ser ut til at den politiske oppgaven ikke er så mye det å definere problemene eller uttrykke generell interesse for personvern, men det går nettopp på det å stagge de sektorinteressene som alltid trenger ekstra opplysninger, og det å kunne arbeide mot formålsutglidning – at man bruker opplysninger som er innsamlet til et formål, i en annen sammenheng. Da må jeg stille statsråden et spørsmål som går på et punkt hvor mange i komiteen mente at man med fordel kunne ha uttrykt seg klarere, og det gjelder nettopp gjenbruksproblematikken. Mitt spørsmål til statsråden er dette enkle: Er statsråden enig i at gjenbruk av data må ha samme terskel som førstegangsregistrering?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Eg registrerer at regjeringa vel å ikkje tilkjenne sitt syn på ei eventuell grunnlovfesting av privatlivets fred og personopplysningsvernet no. Vi behandlar i dag ei sak om personvern, og etter Framstegspartiet sitt syn ville det vere heilt naturleg at regjeringa tilkjennegjev svar på dette når vi behandlar denne viktige saka, og ikkje ventar til seinare. Kvifor vil ikkje regjeringa ta stilling til dette og syte for at vi får ei grunnlovfesting av privatlivets fred og personopplysningvern no? For Framstegspartiet er enkeltmennesket noko av det aller viktigaste, og enkeltmennesket sin lagnad er veldig viktig, og eg er forundra over at regjeringa då vel å utsetje dette til seinare.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Det er jo slik at Stortinget har bidratt til at det ble satt ned en egen kommisjon som jobber med de spørsmålene som har med menneskerettigheter å gjøre, og jeg mener det ville være uklokt om vi nå skulle begynne å gå inn i enkelte deler av det som er et viktig arbeid for den komiteen som jobber med det. Vi vil komme tilbake til de spørsmålene som reises av spørsmålsstilleren her nå, i en helhetlig vurdering knyttet til det arbeidet som skjer her i Stortinget med menneskerettighetene. Vi skal selvsagt bekjenne vårt syn tydelig når vi kommer så langt.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Svaret på det er ja. Det er viktig at man har lovhjemler når man gjenbruker opplysninger, og det er viktig at man også gjør de samme vurderingene om proporsjonalitet og nytte som man gjør i andre sammenhenger. Så det er jeg enig i. Det er viktig at man har lovmessige hjemler for det man skal bruke.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Jeg har lyst til å takke representantene for en god debatt om et viktig tema. Bare noen få kommentarer fra min side om noe av det som har vært sagt i debatten. Jeg er bekymret, på samme måte som mange av representantene her, for bruken av sosiale medier og det at opplysninger lagres og vi ikke har kjennskap til hvor man nødvendigvis lagrer disse opplysningene. Så er det sånn at veldig mange av aktørene innenfor bransjen er registrert i helt andre land enn Norge, og således ikke er innenfor norsk lovgivning. Derfor er det viktig at vi deltar bl.a. i EU-samarbeidet og i andre samarbeid for å kunne påvirke og minne om våre holdninger til personvern. Det tror jeg er viktig. Så synes jeg det er interessant at opposisjonen er bekymret for svensk politikk, for det er også regjeringen. Det er grunn til å være bekymret for FRA-loven. Vi har tatt opp forholdet med svenske myndigheter en rekke ganger, uten å få noen særlig respons på det vi tar opp. Men man har gjort en endring her i Stortinget når det gjelder ekomloven, som pålegger tilbydere å opplyse om at trafikken går gjennom Sverige, sånn at de som kjøper tjenester, kan gjøre informerte valg. Så er det interessant det representanten Bård Hoksrud sier, at man kan se litt forskjellig på personvernet alt etter hvilken komité man sitter i. I innstillingen registrerer jeg at medlemmene fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti skriver at de «ville anse det som et fremskritt for personvernet hvis prinsippet om informert samtykke også var en betingelse for bruk av «cookies»», altså såkalte informasjonskapsler. Da er det jo interessant å se hva de samme partiene mente om informasjonskapsler da ekomloven ble behandlet. Da sa man at det skulle være tilstrekkelig å gi generell informasjon uten å informere om hvilke teknikker som benyttes, hvilke opplysninger som behandles, og formålet med behandlingen, eller hvem som behandler disse opplysningene. Så jeg skjønner at det kan være litt vanskelig å holde orden på sine synspunkter om personvern litt avhengig av hvilket ståsted man har.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Regjeringen er ikke mot at små og mellomstore bedrifter ute i distriktene er med og konkurrerer om de offentlige anskaffelsene som er. Derfor kan dagens Doffin brukes også for små og mellomstore bedrifter. Det er ingenting som tilsier at man ikke kan bruke det selv om man er under terskelverdiene. Jeg mener at dersom man skulle opprettet et nytt Doffin, ville det føre til mer byråkrati, mer organisering og flere organisasjoner som skulle holde orden på dette her. Lille Doffin finnes i dag i Doffin, det er bare å bruke – også for små og mellomstore bedrifter – for innkjøp under terskelverdiene og uten de kompliserte prosedyrene man vanligvis bruker i Doffin.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Det er grunn til å følge nøye med på utviklingen i KOFA. Det har vært en stor nedgang i antall innkomne saker. Etter at det har vært en voldsom økning de siste årene, har det vært flere omlegginger som har skjedd samtidig. Vi har endret reglene for hvem som kan ilegge overtredelsesgebyr, og vi har økt gebyrsatsene for å klage inn saker til KOFA det siste året, så vi må følge nøye med. Det som nok forundrer meg noe, er at også i saker som gjelder direkte anskaffelser, der det er svært lave gebyrer for å bruke KOFA, ser vi en nedgang. Det er viktig å følge nøye med, se på utviklingen og etter hvert også se på hvilke typer klager det blir færre av, for å sørge for at KOFA faktisk framstår som et effektivt og ubyråkratisk organ for norske bedrifter.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Det er jo en av grunnene til at vi nå har satt ned Forenklingsutvalget, som skal se på reglene, og om vi fortsatt skal ha særnorske regler. Det er to typer regler nå, over og under terskelgrensene, som kan gi noe forskjellige løp når det gjelder utlysning av offentlige anbud. Jeg er ikke enig i at man må opprette en egen database, et eget Lille Doffin, for å få det til. Vi må kunne bruke de systemene vi allerede har etablert, og de kan brukes. De kan brukes for å legge ut forespørsler der, også innenfor det som er terskelverdiene. Hvis vi har en utfordring på dette området, må det være å få offentlige etater til å bruke de mulighetene, og at norsk næringsliv sørger for å søke i Doffin også for de små oppdragene.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Det er stor enighet i salen om at det er viktig å ha et stort fokus på offentlige anskaffelser, og at det kan bidra både til innovasjon og til at vi kjøper riktigere og riktigere kvalitet. Men jeg må si at jeg er litt overrasket når de forslagene som her blir presentert, blir presentert som nye ideer. For med unntak av forslag nr. 1, som har vært forhandlet i Stortinget tre ganger, er de andre forslagene under arbeid i regjeringen. Noe er således gjennomført også. Forslag nr. 2 – en veileder – den er der: Gå inn på anskaffelser.no, og sjekk materiellet som ligger der. Klare retningslinjer for innovasjon – ja, vi har lagt fram innovasjonsstrategier både i kommunal og statlig sektor, rettet mot småbedrifter. Lille-Doffin er det ingen grunn til å opprette når vi har en Doffin som kan fungere i dag. Vi har ikke etablert en database for dokumentasjon, nettopp fordi EU jobber med dette nå, og jeg mener det ville være svært uklokt om vi lagde egne regler i Norge som vi kanskje måtte revurdere når EU legger fram sitt forslag. Det er ett forslag som vi ikke har fulgt opp – et anskaffelsesakademi. Det heter kurs- og kompetansesenter i Difi, men man driver også der med opplæring og kompetanseutvikling i et ganske bredt spekter. I tillegg er det mange private aktører som bidrar innenfor dette området. Vi har lagt fram en strategi for innovasjon i kommunesektoren, og ganske nylig har vi lagt fram en stortingsmelding om helse- og omsorgsteknologi, som er til behandling nå. Det er altså store muligheter for å gjennomføre det som forslag nr. 7 går ut på. Det er helt klart viktig at vi ser på hvordan vi kan komme videre med å legge enda større vekt på livsstilskostnader i våre anskaffelser. Det vil vi se videre på, og som sagt også jobbe med å få på plass flere felles løsninger for offentlige anskaffelser i tiden framover.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Vi har vurdert forslaget etter at det kom opp, men jeg mener det er viktig at vi legger til rette for at Konkurransetilsynet kan gjennomføre forsvarlig saksbehandling. Det er ofte mye dokumentasjon som må hentes inn, og for at vi skal få til en forsvarlig saksbehandling, mener jeg at tre måneder bør være terskelen – hvis ikke måtte vi utvidet Konkurransetilsynets kapasitet ganske betydelig. Det er også en del praktiske grunner til at det kan ta noe tid før vi får inn nok materiell. Det er bakgrunnen for at vi i loven ikke tør å gå til de grensene som her har vært drøftet. Selvsagt har vi et mål om at saksbehandlingstiden skal være kortest mulig.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Det høres nesten ut som om noen spretter sjampanjen for å få lov til å begynne med forhåndsinnkreving av bompenger. Jeg synes det er litt spesielt. Nå har det på mange måter vært sånn at siden 2001 har T-forbindelsen vært finansiert av deler av ferjebilletten. Så det er kanskje frykt for at man nå skulle sette ned ferjebilletten, sånn at folk ville sett hva de faktisk har betalt i ekstraregning for T-forbindelsen – den statlige ansvarsfraskrivelsen. Kanskje er dette statsrådens motiv for å sette i gang forhåndsinnkreving for noe man egentlig ikke vet om man har tenkt å bygge, for det skal man først bestemme seg for etter at man har utredet og prosjektert det, og etter at bilistene har betalt inn noe sånt som 280 mill. kr i ekstra bompenger gjennom økt ferjebillett.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Statsråden sier at det pleier å være bred enighet om å starte forhåndsinnkreving. Da har man stort sett bestemt seg for at man skal iverksette prosjektet. Jeg har lyst til å minne statsråden om hva hennes eget embetsverk har skrevet i proposisjonen, og som jeg forventer at statsråden står inne for, og det er at dette er ingen start på utbygging av Rogfast. Det skal vi komme tilbake til når planlegging og prosjektering er ferdig. Så dette er vel ikke helt i tråd med alle de andre forhåndsinnkrevingsprosjektene, for da har man stor sett bestemt seg for at man skal bygge. Her er det ikke tatt noen som helst beslutning. Selv om statsråden sier at man tar sikte på å gjøre det, sier man i proposisjonen veldig klart det motsatte, at det skal man først ta stilling til når man har sett prosjekteringen. Så det er kanskje sånn at det ikke er så enkelt som at dette er helt likt alle andre forhåndsinnkrevingsprosjekter.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Det var hyggelig å høre at representanten Rommetveit fulgte med på landsmøtet til Fremskrittspartiet. Jeg er veldig enig med representanten Sortevik i at det nok var fordi at han var redd for hva som skal skje om noen måneder. Det jeg i hvert fall kan forsikre representanten om, er at det kommer til å bli veldig gledelig for norske bilister – om det kanskje ikke er like gledelig for representanten Rommetveit. Men jeg har lyst til å si til representanten Nordtun, som var oppe og pratet om Rennfast og ikke Ryfast, at spørsmålet var: Når kom den skikkelige «boost»-en i veksten? Kom den i 1992–2006, eller kom den virkelig fra 2006? Jeg vet i hvert fall at svaret er at det var i 2006, etter at bommene ble borte, at det virkelig tok av i veksten på Rennfast. Det jeg ville utfordre representanten Nordtun på, var: Når kom den virkelig store effekten av dette tiltaket? Det er greit når vi akkurat nå har fått et eksempel som viser dette. Det viser også undersøkelser som bl.a. BI har gjort. De har sett på de regionale effektene, og på hva det betyr å få ny vei. Det betyr enormt mye, men den regionale effekten og veksten kommer ikke før bompengene blir borte, eller den kommer i hvert fall i mye mindre grad enn den ville gjort hvis veien var der uten at man måtte betale ekstraskatt gjennom bompenger, som de fleste partiene i denne sal dessverre synes er helt greit, og at man skal flå bilistene i tillegg til alle de 55 milliardene de i år skal betale. Man skal altså ha 9,2 mrd. kr i bompenger fra bilistene i 2013 på riksveinettet, i tillegg til 4,6 mrd. kr på fylkesveinettet. Det er liksom ikke grenser for hva dere synes er greit at bilistene skal betale. For Fremskrittspartiet er det det. Bilistene har betalt inn nesten tre ganger så mye i avgifter som de får tilbake til veiformål på riksveinettet. Men jeg har lyst til – og håper – at Nordtun svarer meg på: Når kom den skikkelige veksten? Kom den i 1992, da man skulle begynne å betale bompenger på Rennfast, eller kom den etter 2006, da man tok bort bomstasjonen og det ble gratis å kjøre der?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Rogfast er eit svært viktig prosjekt for å realisera ein framtidig opprusta og ferjefri kyststamveg, E39, på strekninga frå Stavanger og nordover kysten heilt opp til Trondheim, noko som også vil gje eit nasjonalt verdiskapingsløft. Samtidig er Rogfast eit prosjekt som vil gje store lokale og regionale effektar ved at Rogaland med dobbeltløp 25 km undersjøisk tunnel vert kopla saman med ferjefritt samband mellom nord- og sørfylket. I tillegg vil sidearmen med ein 4 km enkeltløpstunnel til Kvitsøy innebera ferjeavløysing for dette øysamfunnet. Den næringsmessig viktige kyststripa mellom Bergen og Stavanger vil også, ved realisering av Rogfast, koma eit viktig steg vidare mot ferjefritt og opprusta samband. Dette høyrest så godt og viktig ut at me vel helst burde vedta byggjestart allereie i dag. Dessverre er det ikkje så vel, men vedtaket som Stortinget er invitert til å vera med på å gjera i dag, er eit svært viktig steg på vegen for at prosjektet skal ha ei god framdrift på plan- og prosjekteringssida, og det vil gjera det mogleg for oss å gjera endeleg utbyggingsvedtak om forhåpentlegvis ikkje altfor lenge. Det denne saka dreier seg om, er etter søknad frå alle dei kommunane det gjeld, og Rogaland fylkeskommune å godkjenna førehandsinnkrevjing av bompengar til Rogfast på ferjesambandet Mortavika–Arsvågen i inntil tre år, fram til eit eventuelt vedtak om bygging av prosjektet ligg føre. Dette vil gje om lag 85 mill. kr brutto i bompengar per år. Det er lagt opp til at innkrevjinga skal gje same årlege inntektene som det har vore ved bompengeinnkrevjing ved sambandet sidan 2001, for delfinansiering av prosjektet fv. 47, T-sambandet. Det vert i denne saka lagt fram eit alternativt takst- og rabattsystem samanlikna med det som vart lagt fram for lokalpolitisk behandling. Dette er gjort for å få takst- og rabatteringssystemet til å verta i tråd med Eurovignettdirektivet, og dette vil verta lagt fram for lokale styresmakter før Vegdirektoratet gjer eit nytt takstvedtak. Som tidlegare nemnt vil Stortinget seinare i eiga sak ta stilling til sjølve Rogfast-prosjektet. Og dersom det ikkje då, mot all formoding slik iallfall eg ser det, skulle verta vedteke utbygging av Rogfast, slår denne proposisjonen fast at overskytande midlar i tilfelle skal nyttast til utbetring av E39 på strekninga Arsvågen–Mjåsund. Alle partia som er representerte i transport- og kommunikasjonskomiteen, bortsett frå Framstegspartiet, står bak innstillinga slik den no ligg føre. Eg går ut frå at Framstegspartiet sjølv vil gjera greie for sitt forslag.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Takk for ein fin debatt så langt. Førehandsinnkravde bompengar er dei aller beste bompengane ein kan ha. Det er mest dei beste pengane ein kan ha i det heile. For viss ikkje må ein jo ta opp lån og betala renter. Her kan ein faktisk få renter for pengane heilt fram til ein bruker dei. Og 85 mill. kr i året vil gjera at ein verkeleg kjem godt i gang med dette arbeidet. Så ein liten visitt til Framstegspartiet. Eg følgde så vidt med på at dei hadde landsmøte i helga. Der blei det slått fast i programmet at viss det er fylkesvegferjesamband som får ferjeavløysing, kan partiet vera med på bompengeløysing. Då litt til Hoksruds veldig indignerte måte å snakka på – på vegner av alle bilistar: Dersom dette hadde vore eit fylkesvegfergesamband – Mortavika–Arsvågen – og ein hadde gått inn for det, korleis hadde ein då stilt seg? Dersom me i ei handvending skulle ha omklassifisert denne europavegen til fylkesveg, korleis hadde Hoksrud då stilt seg i salen i dag?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Mi tid er ikkje over. Eg er saksordførar, og då skal eg ha 3 minutt – så mange gonger eg vil, og så mange gonger som trengst.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Nok ein gong: Takk for ein god debatt. Førehandsinnkravde bompengar er dei beste bompengane ein kan ha. Det er klart – cash er greit, det, men av bompengar er dei førehandsinnkravde dei beste. Så litt til dette med når veksten kjem – som både Terje Halleland og Bård Hoksrud har poengtert veldig no. Veksten kjem klumpevis. Når ein opnar eit samband der det før har vore ferje, får ein ein kraftig vekst i trafikken, fordi ein har vore avhengig av ferjetider og ferjer som skulle gå. Men det er òg sånn at den dagen eit samband er ferdig nedbetalt, då kjem det òg ein stor vekst – og så er det vekst imellom der. Men det høyrest nesten ut som om dei som snakkar veldig mykje om dette, ikkje veit heilt og har følt på kroppen kva det inneber å sleppa å vera avhengig av ferja. Eg bur på ei øy, og då me fekk Trekantsambandet for tolv år sidan, kunne dei i Bømlo, Fitjar, Stord, Sveio, Haugesund, Karmøy, Tysvær og fleire andre henga i hop på både godt og vondt, utan å måtta passa på ferjetidene. Då blei det ein vekst i både trafikk, samkvem mellom folk og i næringsliv, i kulturliv, i alt dette. Så den dagen då sambandet er ferdig nedbetalt, får me sjølvsagt ein ekstra vekst. Men det veks heile tida, det er berre viktig å få bygd desse sambanda, og det er derfor ein òg går inn til og med med forskottering for å få det til.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Til Halleland: Ja, trafikken aukar no når det vert gratis. Folk køyrer – om ikkje som galne, så køyrer dei i alle fall i eitt, for det er ingenting som held dei igjen. Om me har tapt i tolv år? Nei! Då trekantsambandet vart bygt, gjekk me over frå å betala ferjebillett til å betala på trekantsambandet. Me fekk då ein vekst, og næringslivet og alt i områda rundt har vakse på den tida. Alternativet ville vore at me skulle ha betalt på ferjer til evig tid. På ferja måtte me òg betala for passasjerar i bilen. Dette har vore vinn–vinn. Hadde det vore etter Framstegsparti-metoden, hadde det vore forsvinn–forsvinn. Nok ein gong: Takk for ein god debatt.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Jeg skjønner at representanter fra regjeringspartiene er redd for at det skal bli regjeringsskifte. Det har de god grunn til å være engstelig for. De mister taburettene, de mister innflytelsen, de mister ikke minst styringen i samferdselspolitikken, og veibrukerne kan glede seg til at det vil skje. Når vi i dag behandler en sak om forhåndsinnkreving, er det fordi regjeringen har tatt stilling til finansieringen. Jeg har lyst til å replisere til saksordfører Rommetveit, som lovpriser forhåndsinnkreving som den nærmest beste og eneste form for finansiering, at da har han behendig glemt den som er den beste, den mest naturlige, og ikke minst den rimeligste for veibrukerne, nemlig at staten betaler for statens veibygging. For dem som engster seg for at det ikke skal blir ferjefri E39 med en ny regjering, tror jeg vi kan avlyse den engstelsen. Dette er et viktig prosjekt for Fremskrittspartiet. Til saksordfører Rommetveit, som måtte tilstå at han hadde fulgt litt med på Fremskrittspartiets landsmøte, kan jeg utvide kunnskapsbasen ved å referere siste del av det vedtatte resolusjonsforslaget fra Fremskrittspartiets landsmøte sist søndag om nettopp ferjefri E39: «Fergefri E39 må planlegges ved statlig regulering. Dette er et prosjekt av stor nasjonal betydning, og må derfor finansieres med statlige bevilgninger. E39 må organiseres og finansieres som et helhetlig prosjekt. Det gir raskere gjennomføring og mer forutsigbare rammer.» Det er en ramme for prosjektfremførelse som regjeringen burde være enig i. Men vi ser fra de forsøkene på å gi forutsigbare rammer som regjeringen legger frem, at det blir mer forvirring enn avklaring – i alle fall ikke forutsigbarhet og slett ikke statlig finansiering, slik Fremskrittspartiet vil ha, og slik en ny regjering nok vil få på plass.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Noe av dette siste som statsråden var inne på, nemlig at det blir en god effekt av en del av tiltakene i tredje programpakke, er jeg enig i. Nettopp derfor er jo fraværet av statlige kroner i tredje del av Bergensprogrammet ganske forunderlig, spesielt i forhold til det regjeringen selv sier i NTP, som vi har til separat behandling, hvor det bl.a. heter – jeg siterer fra kapittel 9 om byområdene: «Regjeringen åpner derfor for at det kan gis statlig investeringsstøtte gjennom de helhetlige bymiljøavtalene til fylkeskommunal kollektivinfrastruktur av stor nasjonal interesse, for eksempel» – og her blir det gitt flere eksempler – «bybane i Bergen.» Betyr det at vi kan få investeringsstøtte på etterskudd til denne tredje delen av Bergensprogrammet, eller er det snakk om kanskje en gang i fremtiden for ytterligere etapper? Jeg vil gjerne ha en avklaring på det.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Takk for svaret. Men i denne tredje delen av Bergensprogrammet som vi behandler i dag, ligger det altså en investering i bybanenettet på over 4 mrd. kr. Og det er åpenbart at i den grad staten gjennom bymiljøavtaler vil bidra også med investeringsstøtte, så vil den regningen som nå legges på bilistene de nesten 15 årene, kunne endre seg dramatisk. Derfor er det jo fortsatt underlig at det ikke engang gis noen tydeligere signaler om statlig medvirkning enn det vi ser i denne pakken, og at dét holdes helt utenfor saken. Så det hadde fortsatt vært interessant å få et litt mer forpliktende utsagn om man kan vente seg hjelp til å redusere denne bompengeregningen som man nå legger på bilistene, eller om dette vil være på kommende etapper, for en videre utbygging av Bybanen.
Trond Helleland (Høyre), 2013-05-28:
Dette er en slags førpremiere på en av de virkelig store samferdselspolitiske løftene i norgeshistorien. Det å knytte Nord-Jæren og Haugalandet sammen er virkelig noe som det er sus over. Men vi må ikke sprette sjampanjen ennå. Det er forhåndsinnkreving av bompenger, og Stortinget skal få saken tilbake til behandling når det endelige opplegget er klart. Men uansett er dette en viktig markering av at det er en bred politisk vilje til å gå videre med et av de virkelig store prosjektene, nemlig Ferjefri E39. Høyre gir sin tilslutning til de merknadene som saksordføreren Rommetveit allerede har gått igjennom, og jeg håper at Stortinget – når vi får saken tilbake – kan gi et endelig klarsignal for dette fabelaktige prosjektet.
Trond Helleland (Høyre), 2013-05-28:
Det blir mye ros til saksordfører Rommetveit i dag, men han tåler vel det. Flertallet og Høyre slutter seg til hans merknader. På min første komitéreise med transportkomiteen i forrige periode hadde jeg sammen med enkelte andre her gleden av en flott tur i Hordaland, der det første vi gjorde var å ha folkemøte og åpen høring i Eidfjord om Hardangerbrua. Så reiste vi videre til Bergen og hadde høring om Bybanen. Jeg kan med glede konstatere at Bybanen er ferdig og at Hardangerbrua åpner snart, så det går i hvert fall an å få gjort noe på et par perioder. Det som er flott å merke seg, er at det er bred lokal tilslutning til videre utvikling av Bybanen, og Høyre vil naturligvis støtte opp om det når vi vet at Høyre er rimelig sentral i både fylkes- og bypolitikken i Bergen. Jeg har lyst til å legge til at vi er glad for at Skansentunnelen er omtalt i denne saken, men at man naturligvis må komme tilbake til Stortinget med tilstrekkelige avklaringer når saken er klar. Det som er viktig, er at det slås fast at Skansentunnelen er et viktig miljø- og byutviklingsprosjekt som skal avlaste sentrum for biltrafikk. Derfor vil Høyre være veldig opptatt av at det prosjektet blir fullført. Bybanen har etter vår mening vært en suksess. Derfor støtter vi også utvikling av en tredje etappe fram mot Flesland. Det er mange andre måter å frakte passasjerer til Flesland på som kunne vært aktuelle, men nå er Bybanen der, og det er et godt og tjenlig virkemiddel i Bergen. Jeg husker også debatter med Sortevik om andre former for transport – uten skinner, men med hjul – og det er spennende tanker, men nå har vi en bybane, og vi ønsker å videreutvikle den. Vi støtter merknadene i denne saken og slutter oss til det brede flertallet.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-28:
Saken som vi i dag behandler, gjelder forhåndsinnkreving av bompenger på E39 Rogfast. Det er et område jeg kjenner rimelig godt, og jeg har fulgt den saken i mange år. Forbindelsen skal knytte Nord-Jæren sammen med Haugalandet, og saksordføreren gjorde godt rede for hele saken. Dette er en sak som har utrolig stor og solid forankring, både lokalt og regionalt. Jeg er glad for at det er stor enighet om at vi nå skal gå videre med å få bompenger til dette, selv om – som også andre har sagt – en venter i lengsel på den dagen det blir fattet et vedtak om at det skal bygges. Dette som har blitt drevet fram lokalt – viktigheten av å knytte rogalendingene sammen – er jo tatt videre til dette som hele Vestlandsrådet har sluttet seg til; den ferjefrie Kyststamveien. Dette er det store og første prosjektet, og det er utrolig viktig at en faktisk får muligheten til å gå videre med planleggingen av det. Det er – som det er blitt sagt – stor samfunnsøkonomisk nytte i prosjektet. Det avløser to ferjestrekninger: Mortavika–Arsvågen, som er det nest største av sambandene når det gjelder antallet biler, og Mekjarvik–Kvitsøy, som er mindre. I tillegg fortsetter vi innkrevingen av bompenger når T-forbindelsen åpner – den skulle faktisk ha vært åpnet denne uken, men blir utsatt til høsten – og dette skal gjelde i tre år. Dette har vært drevet fram lokalt, og jeg var faktisk med på møtene da dette startet i Rogaland. Og det som ligger i NTP-en når det gjelder selve byggingen, er en liten del statlig finansiering, og det ble veldig mye som skulle finansieres med bompenger. Da sa de i denne gruppen: Dette prosjektet er så viktig. Dette må vi få til, og vi må se på alle muligheter, selv om vår egenbetaling faktisk kommer til å bli stor. Og det har det faktisk vært utrolig stor enighet om, både politisk og i organisasjonene NHO og LO. Det har vært full enighet om at dette er et så viktig prosjekt for oss. Derfor er dette en stor dag for Rogaland, når vi nå faktisk får lov til å starte med innkrevingen av bompenger. Det er utrolig viktig for å opprettholde framdriften i dette prosjektet. Dette er en gledens dag, både for oss som har vært med på det og for Rogaland som helhet.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-28:
Det er ikke for å hale ut debatten om dette, men det må ikke være tvil om at for Rogaland og miljøet der er dette et utrolig stort og viktig prosjekt, som en ønsker. Jeg sa i mitt innlegg at da dette kom opp, og en så på hvordan en skulle finansiere en eventuell bygging av det, var det faktisk stor politisk enighet med næringslivet og med LO – dette må vi få! Så når det gjelder å representere det folk mener: Rogalendingen er realistisk, han er vant til å ta i et tak. I dag er dette faktisk en stor dag for Rogaland. En skal komme videre med dette utrolig viktige prosjektet for regionen, som er starten på å knytte hele Vestlandet sammen. Ok, så er det sånn at hvis du stiller spørsmålet slik at en skal få det også hvis en slipper å betale bompenger, så hadde nok noen sagt ja til det. Men realismen sier at vi faktisk er villige til å gjøre det. At en nå tar forhåndsinnkreving, slik at arbeidene og planleggingen kan fortsette, tror jeg faktisk den største delen av Rogaland er veldig positiv til, og de ser dette som en stor dag, selv om en må betale bompenger.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-28:
Det er dyrt med bompenger, sier representanten Fredriksen. Hvis vi snakker om dette prosjektet som vi tar opp i dag, forhåndsinnkreving til E39 Rogfast, går ca. 1 pst. til å drive bomselskapet. Det er forhåndsinnkreving, det er ingen renteutgifter, og det er renteinntekter på det. Hvis man snakker om denne saken, er dette totalt bom. Dette er utrolig billig. Under 1 pst. av disse bompengene går faktisk til drift av bompengeselskapet. Dette er et rimelig prosjekt. Kristelig Folkeparti støtter prosjektet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-28:
Rogfast-prosjektet kommer til å være et svært viktig prosjekt for utviklingen av hele Vestlandsregionen, men også en viktig del av regjeringens langsiktige ambisjon om å bygge ut E39 mellom Kristiansand og Trondheim til en ferjefri standard. Jeg må – i likhet med foregående taler – understreke at vi i dag ikke legger opp til behandling av sjølve prosjektet. Det kommer vi behørig tilbake til, men vi tar stilling til spørsmålet om forhåndsinnkreving. E39 Rogfast kan bli verdens lengste og dypeste undersjøiske tunnel. Prosjektet omfatter en tunnel på ca. 25 km med to løp mellom Randaberg på Nord-Jæren og Bokn på Haugalandet. I tillegg er det også planlagt en undersjøisk tunnel på om lag 4 km, med ett løp som en arm til Kvitsøy. Det er et stort og viktig prosjekt, og det kommer selvsagt også til å få ganske lang byggetid – det må vi erkjenne. Rogfast er omtalt i Nasjonal transportplan 2014–2023, som Stortinget nå har til behandling, og prosjektet er beregnet til å ha stor positiv samfunnsøkonomisk netto nytte. Regjeringen legger også vekt på at prosjektet bidrar til regionforstørring gjennom å knytte sammen bo- og arbeidsmarkedsregionene på Nord-Jæren og Haugalandet. Fra regjeringens side er det lagt til grunn at prosjektet skal gjennomføres i perioden 2014–2023, med åpning for trafikk i slutten av tiårsperioden. Kostnadsoverslaget for prosjektet er 12,2 mrd. kr i 2013-prisnivå. Det vi behandler i dag, er at det er satt av 2,4 mrd. kr i statlige midler til prosjektet i tiårsperioden, inkludert kompensasjon for økt merverdiavgift, i tillegg til bompengebidraget. Men det vi behandler i dag, er spørsmålet om forhåndsinnkreving av bompenger, som kan pågå – etter vedtak i Stortinget i dag – i inntil tre år, før eventuelt vedtak om bygging av selve prosjektet legges fram. Det går fram av komiteens innstilling at det er stor enighet om at Rogfast er et viktig prosjekt, og at det også er nødvendig og riktig å komme i gang med forhåndsinnkreving knyttet til prosjektet. Komiteen legger vekt på at prosjektet er samfunnsøkonomisk lønnsomt, og at det vil gi en betydelig reduksjon i reisetid mellom Nord-Jæren og Haugalandet, med alle de positive ringvirkninger det vil få. Forslaget om forhåndsinnkreving av bompenger blir støttet av alle partier bortsett fra Fremskrittspartiet. Jeg er glad for at det er så bred støtte i Stortinget både for nå å åpne for forhåndsinnkreving og for å kunne gå videre med prosjektet i sin helhet når den tid kommer. Det å åpne for forhåndsinnkreving til Rogfast utnytter et lokalt potensial ettersom innkrevingen vil erstatte den innkreving som nå foregår til T-sambandet. T-sambandet er planlagt å åpne sommeren/høsten i år, og det er, som vi også har hørt fra tidligere talere, full lokal tilslutning om å innføre forhåndsinnkreving til Rogfast. Jeg vil gjerne få lov til å takke komiteen for rask behandling. Med dette vil det være mulig å unngå opphold i innkrevingen når T-forbindelsen åpner. Det vil også bety at man desto raskere vil kunne komme tilbake og forelegge Stortinget selve utbyggingsprosjektet når det er klart.