Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2019-02-12:
Først vil jeg si at det er veldig godt at det reises en interpellasjon om akkurat dette, med den ulykken som nettopp har skjedd i Svalbard-området, som bakteppe. Havområdene rundt polene er krevende. Det er avsidesliggende, og det er sårbart, noe som har betydning for sikkerheten til både skip, mannskap og passasjerer så vel som for miljøet det opereres i. Det er det vel ingen som er uenig i. Polarkoden, som trådte i kraft 1. januar 2017, som også er internasjonal, har regler om både utforming og konstruksjon av skip, utstyr, operasjonelle forhold, opplæring og beskyttelse av miljøet. Jeg hadde gleden av å være ordfører for saken om samfunnssikkerhetsmeldingen. I den forbindelse var jeg med på SARiNOR2-øvelsen. Jeg var med en uke i disse områdene, hvor vi skulle teste redningsutstyr. Jeg lå i en gummiflåte i 48 timer i 40 minusgrader. Vi lå 20 personer inne i en sånn flåte, personer som var godt forberedt. Det var ungdommer fra Kystvakten og Forsvaret. Det var folk fra leverandørene, som hadde utarbeidet og laget dette utstyret. Vi var altså godt forberedt. Det var ikke så mange som lå i 48 timer. Da vi ble hentet opp fra disse gummiflåtene, tror jeg jeg hadde en kroppstemperatur på 34–35 grader. Det var ikke noe særlig mat, det var fuktig, det var mørkt, det var høye bølger. Det gjorde inntrykk – i forhold til det å sitte og skrive en innstilling til en samfunnssikkerhetsmelding på et kontor her i huset. Det å få lov til å delta sammen med leverandører, sammen med folk som har dette som oppgave, gir gode erfaringer. Jeg var også med på å skrive rapporten – for å gi et lite inntrykk. Det var leverandører fra Canada, Nederland, Danmark og flere andre land som leverer utstyr til skipene som skal operere i disse farvannene. Vi fikk testet utstyret – testet det som var bra, testet det som ikke var bra. Umiddelbart etter ulike øvelser satt vi i arbeidsgruppen for å se på hva som måtte forbedres, sånn at utstyret kunne redde liv i framtiden. Jeg kan ikke få framsnakket SARiNOR-øvelsene godt nok. Det er mange folk som er med på frivillig basis. Det var med leger, det var med redningsfolk osv. Vi ble hentet opp fra sjøen av Puma-helikopter. Vi ser av det som har skjedd nå, at de brukte flere timer på å redde 14 personer fra en fiskebåt. Vi kan tenke oss et scenario – som også statsråden var inne på – med et cruiseskip med flere tusen om bord, gamle folk er det kanskje også, som ikke er forberedt. Vi var heldige; vi var forberedt og hadde utstyr rundt oss. Til dette med trening og testing av utstyr sammen med leverandører: Kanskje også de som skal operere i disse farvannene, bør være med på sånne øvelser, slik at de får prøve det å ligge i disse flåtene, prøve å bli kalde, prøve å bli hentet opp i mørket, i bølger osv. Det tror jeg også de som opererer kommersielt, har behov for å dra lærdom av. Kystvakten gjør også en fenomenal jobb. Men jeg må si: «Polarsyssel» – som ligger i Longyearbyen – lå under denne ulykken i opplag på Sunnmøre. Det er ikke bra. Med den økte trafikken vi har, knyttet til både fisk, turisme osv., bør «Polarsyssel» kanskje ha operativt ansvar alle månedene i året, for vi vet at det ikke er snakk om om det skjer en ulykke, det er spørsmål om når det skjer. Det har vi erfaring med. Det handler om responstid. Det er veldig store avstander, og det å ha skip og helikopter tilgjengelig er helt nødvendig. Et styrket samarbeid mellom det offentlige, private aktører og lokale forhold er helt nødvendig for at Norge skal være verdensledende innen søk og redning i våre områder, hvor vi har et helt spesielt ansvar. Derfor er dimensjoneringen helt avgjørende for at vi kan gjøre et godt arbeid.