Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Som Stortinget sikkert har merket seg, er det stort engasjement knyttet til denne meldingen. De største skillelinjene mellom partiene går kanskje på konkretisering og tidsaspekt når det gjelder tiltak som må iverksettes. Norge er en del av Schengen, noe som byr på store utfordringer når det gjelder å vite hvem som til enhver tid oppholder seg i landet. Så lenge yttergrense-Schengen er hullete og perforert vil de kriminelle som har kommet inn i området, søke til det landet som muligens er mest lukrativt, slik som Norge. Mye av den organiserte kriminaliteten har sin rot i andre europeiske land. Norge og de andre skandinaviske landene har med sine åpne samfunn som er basert på tillitt, store utfordringer med kriminelle grupperinger som ønsker å utnytte systemet og ikke minst bygge opp nye nettverk for å bedrive sin kriminalitet. Når vi vet at det f.eks. i Oslo fengsel er drapsmenn, voldsdømte og narkosmuglere fra 60 land samlet i én luftegård, sier det seg selv at her knyttes det kontakter. Eller for å sitere det en av de innsatte, Beudin Azimov fra Tsjetsjenia uttalte til VG den 4. desember: «Her er latvisk, litauisk og tsjetsjensk mafia samlet i en og samme sofa.» Økende nettverksbygging med norske kriminelle miljøer er også registrert. Da sier det seg selv at vi må få langt bedre kontroll med hvem som befinner seg her i landet, og ikke minst kartlegge og splitte opp disse miljøene. Her trengs det ressurser, og det trengs en langt bedre samordning og informasjonsutveksling mellom offentlige organer i kampen mot organisert kriminalitet. Men grenseoverskridende organisert kriminalitet skjer ikke bare på landjorden, den skjer vel så mye via IKT og nye medier. Data eller cyberkriminalitet vil bli en av de største utfordringene samfunnet vil stå overfor i framtiden. I Nasjonal sikkerhetsmyndighets strategi for cybersikkerhet står det at politiet er kjent med utfordringene, men per i dag har de ikke det verktøyet på plass som trengs for å imøtegå disse utfordringene. EOS-tjenestene mener at trusselnivået knyttet til IKT-baserte virkemidler har økt betraktelig de siste årene. Erfaringer fra NorCERT – CERT står for Computer Emergency Response Team – underlagt NSM, vår nasjonale sikkerhetsmyndighet, viser at dette blir det stadig mer alvorlig, og ikke minst vanskeligere å håndtere. Inntrengere har to mål: Enten er de ute etter å få tak i informasjon, f.eks. tømme bankkontoen din, ID-tyveri, eller så ønsker de datakraft for å kunne bruke den enkeltes pc til å angripe andre, såkalt botnett med flere pc-er som er samkjørte. Da fjernstyres man av en ondsinnet avsender, pc-armadaen benyttes til å angripe en annen bruker og kan raskt sette store viktige bedrifter ute av spill. Utenforstående kan altså i dag bryte seg inn og styre f.eks. oljeproduksjonen ved en plattform i Nordsjøen, eller kraftproduksjonen ved et vannverk. Samfunnene våre har blitt utrolig sårbare. Enkle IT-problemer kan forårsake store ulykker, og det er mulig for kriminelle å gjøre stor skade. Ut fra erfaringene er det grunn til å framheve etterretning og organisert kriminalitet som de viktigste truslene i Norge i dag, sier NorCERT som dermed bekrefter det Fremskrittspartiet her tar til orde for. Derfor fremmer vi helt konkrete forslag som i langt større grad vil kunne avdekke og forebygge denne kriminaliteten. Våre allierte samarbeidspartnere ser på truslene på nett med økende bekymring. NATOs parlamentarikerforsamling har framstilt cyberangrep sammen med terrorisme og spredning av kjernevåpen som en av de mest alvorlige truslene alliansen og medlemsstatene står overfor. Jeg har registrert i løpet av debatten at regjeringspartiene stiller seg positive til Fremskrittspartiets to forslag som omhandler cyberkriminalitet. Dette er et godt tegn på at vi i felleskap vil kunne finne en løsning som vil tjene landet og våre innbyggere.