trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Nok en gang synes jeg det er oppsiktsvekkende at statsråden unnlater å svare på spørsmålet, og at statsråden ikke aktivt vil forsikre seg om at de oppfyller vilkårene. Man bare forutsetter at det er tilfellet. Og med tanke på at denne personen, i dette tilfellet, er en leder av en stor organisasjon, vil jeg tro han bruker massevis av tid på den organisasjonen. Hvor reell arbeidssøker han er, kan alltids også diskuteres. Så kjenner jeg også til forskriften om dagpenger, § 4-4 som sier noe om når du har rett til dagpenger sett i forhold til ulønnet arbeid. Jeg vil påpeke at det gjelder aktivitet som å hjelpe til ved arrangement, loppemarked og loddsalg. Jeg klarer ikke helt å se for meg at denne organisasjonen driver med verken loppemarked eller loddsalg. Forstår statsråden at folk synes dette er urimelig? Kan statsråden forklare med enkle ord hvorfor det er riktig å betale ut velferdsytelser til folk som aktivt oppfordrer til krigshandlinger mot det norske samfunn?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-03-06:
Grøfting er et veldig viktig virkemiddel. Ikke minst har vi sett det de senere årene, der det har blitt mer og mer ustabilt klima og mye nedbør. Er det dårlig grøfting, blir det lite avling. For en bonde er det derfor et klokt valg å grøfte – uavhengig av tilskudd eller ikke. Vi ser at det grøftes mye nå også uten tilskudd, men regjeringen valgte i fjor – i forbindelse med jordbruksoppgjøret – å avsette midler til grøfting, for vi ønsket å stimulere ytterligere til det. Det er slik at når vi avsetter midler, må vi ha en forskrift med regler om hvordan tilskuddet skal forvaltes. Utformingen av regelverket jobber jeg nå sammen med miljøvernministeren med å få plass. Jeg er opptatt av at tilskudd etter jordbruksavtalen skal være målrettede og effektive i tråd med det formålet de er opprettet for. Stortinget har vedtatt å innføre grøftetilskudd i tråd med det regjeringen foreslo for å forbedre muligheten til å nå målet om økt matproduksjon. Derfor må det være hovedfokus i forskriften for grøftetilskuddet. Forskriften vil bli sendt på høring så snart vi føler at det er et regelverk som ikke er for byråkratisk for den enkelte bonde.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-03-06:
Norske grunneiere og norske bønder er i all, all hovedsak veldig stolte av å være forvaltere av en tradisjon og en historie. Hvis de også finner historiske funn på sin eiendom, er det en del av gårdeierenes stolthet. Det er hovedregelen. Så har vi noe som heter Miljøplan trinn 2, der grunneieren registrerer minnene, har et eget kart og har oversikt over det. Mitt inntrykk, som det også virker som spørsmålsstiller har, er at norske bønder i all, all hovedsak er ryddige, ordentlige og ikke lei seg for å ha historiske minner på sin eiendom, men at de er stolte over det og forvalter det på den beste måte.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-03-06:
Nå er mitt hovedfokus å få på plass forskriften. Den kan fås på plass raskt, men samtidig må den være så god og anvendelig at den ikke skaper unødvendig mye arbeid for dem som skal bruke tilskuddet. Når vi skal bruke offentlige penger – i dette tilfellet 100 mill. kr – må vi ha et regelverk for hvordan de skal brukes. Det jobber vi med nå, og med en gang vi har fått det på plass, vil vi sende det på høring. Men når det gjelder grøftesesongen nå i vår, vil det bli en utfordring tidsmessig.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-03-06:
Representanten Per Roar Bredvold har bedt meg om å beskrive framtiden til skogbruket, noe jeg gjerne gjør. En forutsetning for min framtidsbeskrivelse vil naturligvis være at denne regjeringen også i årene framover kan fortsette sitt arbeid med nettopp å legge til rette for framtiden. Jeg vil si at noe av det viktigste vi har gjort de siste årene, er den forbedringen av skogfond som vi gjorde i forrige stortingsperiode. Hele tenkningen med skogfondsordningen er at de investeringer vi som skogeiere gjør i dag, skal være til glede for neste generasjon. Det skal være skattemessig klokt å investere i skogbruket. Det er punkt én i det mest framtidsrettede vi har gjort. Vi har lagt til rette for at skogeier – f.eks. Per Roar Bredvold – kan gjøre investeringer i sin skog, som hans barnebarn får glede av, og at det er skattemessig gunstig. Det andre vi har gjort, som er klokt og viktig for skogbruket, er at vi har hatt en mye tydeligere satsning på samferdsel. En av kostnadsdriverne i norsk skogbruk er transport. I hjemfylket til representanten Bredvold var jeg med og åpnet oppstarten av et broprosjekt: Åsta bru. Bare med den ene, nye broen var det ifølge skogbruket mulig å spare over 2 mill. kr årlig i transportkostnader. Så har vi også gitt mye mer tilskudd til planting og skogkulturtiltak. Men jeg tror personlig at det ikke er der hovedutfordringen ligger. Den ligger i stabil skatt, i at vi får ned transportkostnader, og ikke minst i at vi nå bidrar til å omstille industrien. Det er jo den store utfordringen nå. Vi ser det bl.a. i spillet rundt Tofte at vi trenger en helhetlig treforedlingsindustri, der vi har lønnsomhet i alle ledd. Hvis det ikke blir avsetning av massevirket, vil det også bli utfordringer i sagbruksindustrien. Så det er den største utfordringen vi alle står overfor. Vi kan bruke de virkemidlene vi har når det gjelder skogfond og transport, men samtidig må vi jobbe aktivt sammen med industrien for å sikre lønnsomhet og sikre omstilling som gjør at vi kan ta vare på den fantastiske skogressursen vi har, og skape nye verdier av den.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-03-06:
Som representanten Per Roar Bredvold vet godt, har jeg som landbruks- og matminister ansvaret for det som skjer i skogen, og for tiltakene der. Så er jeg veldig aktiv i helheten, men hovedansvaret mitt ligger der. Det vi har gjort, har ført til klare forbedringer for den enkelte skogbruker i forhold til det som skjedde i perioden 2001–2005. For det første gjelder det stabilitet i skattepolitikken, for da endret man gjennomsnittsligningen flere ganger i løpet av kort tid. Det kunne føre til at enkelte skogeiere fikk en skattesmell på store beløp på grunn av at man endret skattereglene flere ganger i løpet av et år. Det andre, som jeg nevnte i stad, er forbedring av skogfondsordningen, der du kan reinvestere i egen skog og samtidig få skattelette. Du får en stor skattefordel ved å reinvestere i egen skog. I tillegg har jeg som skogminister – og ministre før meg – bidratt til at man har mer budsjettmidler til å drive med skogtiltak i dag enn da vi overtok.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-03-06:
Innenfor mitt område har vi bl.a. et trebasert innovasjonsprogram om hvordan vi kan bruke tre på nye måter. Det er et godt og fornuftig virkemiddel. Sammen med hele regjeringen fikk vi fram en tiltakspakke på 100 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett i fjor. Ett av elementene var hvordan vi skulle få virke billigere fram. Samtidig var det fokus på omstilling av industri. Så jeg er helt uenig i premissen at det er ikke en aktiv skogpolitikk og en aktiv skogbruksminister. Jeg kommer fra Hedmark, og jeg vet utrolig godt hvor viktig den næringen er. Det representanten Bredvold bør tenke på når han løfter fram negativiteten rundt ostetoll – som representanten ser det – er at hadde vi ikke hatt et tollvern, hadde vi ikke hatt den industrien heller. Noe av nettopp skognæringen er fullstendig uten beskyttelse. Det er rett, men det er fri konkurranse. Det er ikke noen grunn til å sette TINEs fabrikker opp mot skogeiernes fabrikker, for hadde Fremskrittspartiets politikk fått gjennomslag, ville man hatt færre næringsmiddelarbeidere i Norge – ikke flere.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Hvordan vil statsråden beskrive fremtiden til norsk skogbruk?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg takker statsråden for de svar han hadde. Det er ikke uten grunn jeg stiller dette spørsmålet, og jeg har stilt noen liknende spørsmål innenfor skogbruk i den senere tid. Det er fordi vi i Fremskrittspartiet er veldig opptatt av skogbruk og skogbruksnæringen. Nå har denne regjeringen sittet i snart åtte år, og Senterpartiet har hatt statsråden i åtte år. Samtidig sier en partikollega av landbruksministeren, Per Olaf Lundteigen, til Dagens Næringsliv at næringen ligger på sotteseng. Det sier litt om hvilke vilkår denne næringen har hatt de siste årene. Det har ikke blitt bedre. Jeg var på besøk hos Tofte Industrier i forrige uke. Der blir det kanskje stengt. De har svenske eiere, og det er 300 arbeidsplasser. Men det som er vel så viktig, er at det er 6 000 ringvirkningsarbeidsplasser, og mye av dette vil ramme distriktene og innlandet. Det er det som er det kritiske.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg hadde ønsket at statsråd Slagsvold Vedum hadde vært mer skogminister enn han er i dag, det må jeg si. Det går mye på ostetoll og sånne ting. Men skognæringen er stor, og den berører mange. Den berører innlandet, men i tillegg betyr den også mye for kystskogbruket, som er betydningsfullt. Jeg nevnte Tofte, men det er mange andre arbeidssteder, f.eks. sponplatefabrikken Forestia på Kvam, som la opp nå. Nå var ikke det så mange arbeidsplasser der, men det var 34. Så er det alle ringvirkningene. Jeg sier ikke at regjeringen ikke har noen strategi, men jeg tror ikke strategien er omfattende og riktig nok. Vi må bruke mer ressurser på dette, for det er, som sagt, en viktig næring. For innlandet en den kjempeviktig. Det er mange arbeidsplasser, mange ringvirkninger, og hvis vi ikke har en skognæring – med alt fra tømmerstokken vi hogger, til det ferdige produktet – får vi distrikter som ikke er som de er i dag. Vi får avfolkning, for vi får ikke arbeidsplasser. Så skognæringen er kjempeviktig, både som arbeidsplass og som distriktspolitikk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Jeg blir nok aldri fornøyd. Jeg tror vi skal jobbe hver eneste dag for å øke både satsingen på forskning og høyere utdanning og ikke minst koblingen mellom sektoren og alle de andre samfunnssektorene som drar nytte av det. Men som jeg sa i mitt hovedinnlegg: Forskningsbudsjettene i Norge har vokst mye raskere enn det øvrige budsjettet. Vi er om lag på 1 pst., som er målet for den offentlige forskningen, mens den private forskningen sakker akterut sammenlignet med mange andre land som vi konkurrerer med. Nå har jeg ikke disse tallene helt i hodet, men nominelt er jo forskningsbudsjettet nesten doblet. Reelt tror jeg det har økt med over 30 pst. under den rød-grønne regjeringen. Så plusser man på etter regjeringsskiftet. Men det er vel knapt en krone av hver tikroning fra oljepengebruken som går til forskning, så i den grad oljepengene brukes feil, er den økte oljepengebruken fra den nye regjeringen i sin helhet kanalisert mot skattekutt, og ikke mot utdanning og forskning.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Når man ser på disse undersøkelsene, er det viktig å være klar over hva som måles. De elevene som ble målt i PISA-undersøkelsen, begynte på skolen i 2002, det første året Clemet var utdanningsminister. De gikk allerede i 5. klasse, halvveis i grunnskolen, det året vi begynte gjennomføringen av Kunnskapsløftet, i 2006, og de ble undersøkt i 10. klasse i 2012. Det er klart at de ikke har fått de økte timene, f.eks. i matte, på barnetrinnet, for dette kom etter at de var ferdig med barnetrinnet. De har ikke blitt undervist av en eneste lærer som har gått igjennom lærerskolen etter den nye og mer spissede lærerutdanningen, så mange av disse tiltakene har ikke fått virket for disse ungene. Derimot ser vi at når det gjelder dem som er yngst, tiåringene som ble målt i 2011 og 2012, går vi kraftig fram. Det er litt morsomt at Høyre – særlig – skulle ta æren for de elevene som begynte i 2007, men ikke for dem som begynte i 2002. Jeg tror vi får ta et felles ansvar for alle ungene våre, og så får vi legge til rette for at de i framtiden gjør det enda bedre.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Jeg er glad for spørsmålet og deler representantens syn på hvor viktig det er å gjøre noe med frafallet i videregående. Jeg tror at en bedre grunnskole også hjelper i videregående. Jeg tror veldig mange av de problemene elevene opplever i videregående, starter i grunnskolen – allerede på barnetrinnet og definitivt på ungdomstrinnet. Det å styrke undervisningen der vil hjelpe mange. Jeg tror, og det har gått litt upåaktet hen, at det Stortinget nå samlet gjør, nemlig å innføre en mulighet for å ta allmenn påbygging etter ferdig fagutdanning, kommer til å virke. Det største frafallet har vi for dem som starter på et yrkesfagløp og hopper på et allment påbygningsår midt i fagutdanningen. Veldig mange av dem bør heller fullføre en fagutdanning. Jeg tror de etter ferdig fagbrev kommer til å oppdage at de ikke trenger det allmennåret, i stedet kan de satse på en yrkesfaglig karriere. Det er noen av de tingene jeg tror virker. Så må vi fortsette innsatsen for å heve yrkesfagenes status.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
For det første er mange skjema som skulle fylles ut, fjernet under vår regjering. Men jeg er enig i at det fortsatt er for mye byråkrati. En ting vi kan gjøre, er å bygge gode støttefunksjoner rundt læreren. Den satsingen som lå i vårt forslag til statsbudsjett på f.eks. skolehelsetjenesten, er nettopp en slik ordning som avlaster læreren og gjør at læreren kan være lærer. For det andre tror jeg vi skal være nøkterne når vi innfører nye tester – om de er læringsstøttende, målende eller hva de er. Dette tar mye tid fra undervisningen. Vi skal være nøkterne når det gjelder dokumentasjonskrav. Vi skal være veldig tydelige på, og det er jeg glad for at Venstre og Arbeiderpartiet er enige om, å si nei til karakterer i barneskolen. Det ville være en ny byråkratimølle. Jeg tror også vi skal samarbeide tett med kommunesektoren, for jeg tror at en del av det byråkratiet som lærerne opplever, kommer fra lokalnivået – fra kommunestyrer og skoleadministrasjoner som også har behov for dokumentasjon og papirer, men som da pålegger lærerne mer dokumentasjonsbyrde.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Når en hører kunnskapsministerens innlegg, er det nesten så en skulle tro at han har et slags år 0 for satsing på utdanning, og det er idet han selv trådte inn i de kontorene. Jeg tror vi overlater til andre å sette utgangspunktet for år 0 – vi diskuterer det budsjettet også i dag. Når det gjelder taktskiftet, spurte vi om det i et spørsmål i forbindelse med statsbudsjettet, hvor vi ba om å få en samlet oversikt over de plusser og minuser som budsjettet innebærer på kunnskapsområdet. Når man ser på dette, og da har jeg ikke tatt med barnehagekuttene, gir virkningen av det man gjør på kunnskapsområdet i 2015, et pluss på rundt 940 mill. kr, men et minus på 1 050 mill. kr. Ifølge PISA skulle det bli et minus til sammen. Jeg lurer på om det var det man mente i valgkampen, at taktskiftet var et taktskifte til et litt roligere tempo.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Selvsagt må man se på virkningen av alle plusser og minuser. Man kan ikke lukke øynene og si: Nei, vi fjerner 11 måneders studiefinansiering, men virkningen kommer ikke før i 2015, så det er egentlig ikke noe kutt. Man kutter med den ene hånden, og man plusser på med den andre. Og ja, man satser mer på etter- og videreutdanning av lærere. Nå begynte vi den opptrappingen med statstilskudd, så man har fortsatt en vei å gå for å plusse på like mye som vi gjorde. Men greit nok, det er en bra satsing. Men man tar pengene fra elevene. Ja, man satser på forskning, på høyere utdanning, men man tar pengene fra studentene. Det kommer man rett og slett ikke fra. Når man snakker om et taktskifte, må man se på summen av dette. Man bruker 4 000 mill. kr mer i oljepenger og har en nettoøkning til og med i 2014 på under 10 pst. av dette til kunnskap. Er det riktig bruk av oljepenger? Jeg gjentar spørsmålet mitt: Var taktskiftet ment som et taktskifte til et roligere tempo, eller kan man forvente at man faktisk skal bruke mer penger netto på utdanning i årene framover?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Når vi blir spurt om hva vi skal leve av «etter oljen», som nok er en stund til, så er helt åpenbart sjømat og den fantastiske marine biologien ett av svarene. Vi ser at dette er en næring som har gått fra å være en tradisjonell primærnæring, til en meget forskningsintensiv, veldig avansert næring, hvor dette med ny kunnskap og utvikling av forskningsresultater er helt essensielt. Da har vi altså en regjering som stripper fiskeriministeren for forskningsansvaret. Mitt spørsmål er ganske enkelt: Synes fiskeriministeren at det er en fordel eller en ulempe for satsingen på denne fantastiske framtidsnæringen at man nå har en fiskeriminister som fratas hele forskningsporteføljen, og som ikke kan gjøre den helt logiske koblingen mellom forskningsinnsatsen, forskningsutviklingen, forskningsmiljøene og den øvrige fiskeripolitikken?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Først til debatten med fiskeriministeren. Jeg kan ikke konstatere annet enn at hvis statsrådsprotokollen fra 16. oktober er riktig, har statsråden rett og slett feilinformert Stortinget. Hun sto på talerstolen og sa at hun hadde det fulle og hele ansvaret for forskningsområdet innen fiskeri. Det stemmer rett og slett ikke med statsrådsprotokollen. Dette må vi få oppklart i løpet av møtet, for dette er viktig. Så til debatten i dag. Jeg er veldig glad for at kunnskapsministeren på slutten sa at han var glad for å få støtte for forslagene sine. Det pleier gjerne å være regjeringens holdning at hvis man foreslår noe og får bred støtte for det, er det positivt. I dag kan man nesten oppfatte det som om Høyre er litt skuffet over at et samlet storting er med på økt øremerking av tilskudd til videreutdanning av lærere. La oss også holde fast på at vi snakker jo ikke om at noen her har oppfunnet videreutdanning for lærere – vi snakker om økt øremerking. Høyre har stort sett brukt valgkampen på å snakke mot at man skal øremerke kommunale tilskudd. Vi har ikke vært så demagogiske og fundamentalistiske på dette. Vi bruker øremerking der det er nyttig, og er glad for at Høyre også ser at det verktøyet de arvet der, kunne brukes enda mer aktivt. Så til dette med pengene. Hvis vi hadde brukt 4 000 mill. kr mer fra oljefondet, fra kommende generasjoners arv, tror jeg vi skulle klart å finne litt mer til utdanning enn det kunnskapsministeren har funnet. Det er jo det vi gjør. Vi bruker ikke oljepenger, men andre anslag, økt utbytte og penger som gir økt handlingsrom, og har dermed også mer penger til utdanning. Vi gjennomfører videreutdanningssatsingen uten å kutte i tilbudet til elevene. Kunnskapsministeren sa at kuttet i den ellevte måneden i studiefinansiering ikke er et kutt, fordi det ikke har virkning før i 2015. Vel, da må vi tro at Venstre og Kristelig Folkeparti står fritt til å stemme for elleve måneders studiefinansiering, for det er heller ikke en reell påplussing siden det ikke har virkning før i 2015 eller i 2016. Vi antar at med den logikken, står nå Kristelig Folkeparti og Venstre fritt til å stemme for det de er for. Høyre har drevet litt kreativ historiefortelling her i dag, bl.a. om studiefinansiering, og har vist til det store løftet under Clemet. Vel, det ble vedtatt mot Høyres stemmer i 2001. Røe Isaksen hadde en litt pinlig seanse under spørretimen, hvor han hardnakket hevdet at dette skjedde i 2003. Det gjorde det ikke, det skjedde høsten 2001, mot Høyres, Kristelig Folkepartis og Venstres stemmer. Da Clemet overtok etter meg, bygde vi 900 studentboliger i året. Da hun gikk ut av kontoret, bygde man 300 studentboliger. Man frøs kostnadsnormen i de årene man laget budsjett – iallfall sammen med Fremskrittspartiet – og nå kutter man den ellevte studiemåneden. Hva vondt studentene har gjort Høyre, vet jeg ikke, men det er i hvert fall en konsekvent linje å svekke studentvelferden.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Kent Gudmundsen har tydeligvis har gått samme skole som Torbjørn Røe Isaksen, men la oss bare få dette helt klart: Høsten 2001 foreslo Stoltenberg-regjeringen en heving av stipendandelen fra 30 til 40 pst. Det var 1 000 kr i måneden med innføring fra studieåret 2002–2003. Det ble reversert i sin helhet i tilleggsproposisjon nr. 4 for 2001–2002 som ble fremmet 9. november 2001 av den nye Bondevik-regjeringen der Clemet var utdanningsminister. I Stortinget tvang Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV dette igjennom, for vi hadde flertall. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre stemte imot, selv etter at det var klart at det var flertall i salen, og ville beholde på stipendandelen på 30 pst. Det ble innført likevel. Som straff sørget Clemet for ikke å kostnadsjustere studiefinansieringen i sin periode og reduserte altså studentboligbyggingen med nesten 70 pst. La oss nå snakke om framtiden også. Det blir spennende å se om Høyre i dag benytter anledningen til å rette opp disse tidligere kuttene ved å stemme for en ellevte måned i løpet av perioden.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
For å lykkes med å opprettholde vårt velferdssamfunn er vi avhengig av å styrke vår konkurransekraft gjennom å utvikle et kunnskapsbasert næringsliv. I dette budsjettet økes forskningsinvesteringene med nærmere 0,5 mrd. kr i forhold til det opprinnelige forslaget fra Stoltenberg-regjeringen. For meg er det et paradoks at den avgåtte regjeringen ikke har benyttet det økonomiske handlingsrommet til å prioritere forskning høyere. Det offentlige forbruket har økt kraftig, samtidig som oljepengene ikke er benyttet til det som var forutsetningen i handlingsregelen: investeringer i infrastruktur, forskning og utvikling og vekstfremmende skattelettelser. Da Stoltenberg i januar 2013 annonserte økning i forskningsinnsatsen, sto det i Dagsavisen: «I 2007 tok de rød-grønne et «hvileskjær» i forskningsbevilgningene, ifølge tidligere kunnskapsminister Djupedal(SV) (SV) Så min utfordring til Giske er: Er representanten fornøyd med Arbeiderpartiets forskningspolitikk etter denne dommen fra Dagsavisen?
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
Høyre har skyhøye ambisjoner på vegne av nasjonen, og vi har skyhøye ambisjoner for å realisere kunnskapssamfunnet. Da fordrer det at vi forsker mer intensivt enn det vi gjør nå. Planene vil gå ut på at vi målretter forskningsinnsatsen sånn at vi også sørger for å stimulere utviklingen av et kunnskapsbasert næringsliv. Vi ser allerede i dette budsjettet at regjeringen har styrket f.eks. brukerstyrte programmer gjennom Forskningsrådet, nettopp for å kunne stimulere næringslivet til å forske mer. Vi vil også skape fremragende universitetsmiljøer, som vi vet er grunnlaget for utvikling av et kunnskapsbasert næringsliv, og regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med en langtidsplan for forskning – det har de sagt. Så regjeringen har høye ambisjoner og ønsker å gjøre en rekke tiltak for å styrke kunnskapsnasjonen gjennom en mer kraftfull og målrettet satsing på forskning.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
Da har nok representanten misforstått, for i landbruket er det også nødvendig å satse på kunnskap for å utvikle et bærekraftig landbruk i fremtiden. Jeg har forstått på landbruksministeren at det er store planer for nettopp å satse mer på kunnskap for å skape et bedre næringsgrunnlag i landbruket. Så det er absolutt slik at også landbruket er en del av det kunnskapsbaserte samfunnet fremover.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
Jeg er helt enig i at alle lærere selvfølgelig skal styrke kompetanse for å kunne gjøre en god jobb i skolen, og det sa jeg også i mitt innlegg. Til grunn for kompetanseheving ligger en strategi, og den støtter regjeringen opp om. Men i dette budsjettforslaget har man styrket videreutdanningen til lærere spesielt, på toppen av det som ligger der fra før av, og noe av det prioriteres sterkere til nettopp matematikk og realfagene. Det er fordi man ser – senest i PISA-resultatene – at vi faktisk har et realfagsproblem. Derfor ønsker regjeringen å prioritere det i en periode, men i tillegg ligger det altså en stor satsing i bunnen som gjelder alle lærere. Jeg er helt enig i at læreren er en svært viktig faktor, det er den viktigste faktoren for å lykkes i skolen. Derfor er det viktig å satse på kompetanse for alle lærere. Men jeg er også veldig fornøyd med at man faktisk klarer å prioritere ekstra det vi trenger aller mest nå, nemlig realfag.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
Jeg betviler ikke at frukt og grønt er positivt for læring. Det er sikkert veldig positivt. Dette handler om hva man ønsker å prioritere aller mest, og det vi vet om kunnskap, er at en god lærer er definitivt det aller beste man kan sørge for å gi elevene for å sikre god læring. Politikk handler om å prioritere, og derfor prioriterer regjeringen målrettede tiltak for å styrke læreren fremfor å gi gratis tilbud om frukt og grønt. Det er lett for foreldre å bidra med frukt og grønt, det er ikke så lett for foreldre å bidra med gode lærere. Jeg er fornøyd med at vi prioriterer sånn som vi gjør. Men hadde vi vasset i penger, kunne man selvfølgelig også prioritert frukt og grønt. Det er en positiv ting. Men i prioriteringens tegn er det å styrke lærerne som er det viktigste.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
Denne høsten ser vi at det betyr noe for kunnskapssamfunnet at vi har fått en ny regjering. For det første har det konkret betydning fordi regjeringen er så tydelige på sine prioriteringer. Den mener det den sier når de sier at de skal realisere kunnskapssamfunnet, og det kommer konkrete forslag til styrking både på skole, høyere utdanning, forskning og innovasjon. Det som også skjer, er at de rød-grønne kommer løpende etter lærerløftet og yrkesfagløftet. Det er positivt. De støtter opp under økte bevilgninger til etter- og videreutdanning, økt lærlingtilskudd, økt satsing på yrkesretting på yrkesfag, og bruk av vekslingsmodeller og mer hospitering i bedrift for lærere. 20. august besøkte Stoltenberg og Giske Kattem skole i Trondheim med et milliardløft til etter- og videreutdanning. Satsingen skulle rett og slett dobles, ifølge TV2. Så kommer budsjettet, og det er kun en videreføring, ikke et økt budsjett. Det er ikke rart det blir debatt om dette da. Samtidig synes jeg det er påfallende at de ikke støtter forslaget om å satse 10 mill. kr ekstra i tilskudd til de bedriftene som tar inn lærlinger med særskilte behov. Dette er de lærlingene det oftest er vanskeligst å finne en lærlingplass til. Regjeringen styrker forskningen med nesten 0,5 mrd. kr i forhold til den avgåtte regjeringen. Dette er tydeligvis heller ikke noe de rød-grønne ønsker å prioritere. Det betyr altså mye for kunnskapsmiljøene at vi har fått en ny regjering som satser offensivt på forskning. Regjeringen foreslår 50 mill. kr til modernisering av utstyrsparken i ingeniørutdanningen i 2014, og regjeringen har som mål at Norge skal være blant Europas mest innovative land. Derfor har regjeringen særlig prioritert å styrke den næringsrelevante forskningen, bl.a. økes bevilgningen til Brukerstyrt innovasjonsarena og til SkatteFUNN. Regjeringen foreslår også å styrke innsatsen innenfor petroleumsforskning, marin forskning, nanoteknologi, bioteknologi og IKT. Dette er fagområder som er viktige for å sikre fornyelse og omstilling i nærings- og samfunnsliv. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen prioriterer verdiskaping. Da Stortinget sluttet seg til handlingsregelen, pekte en enstemmig finanskomité på at investeringer i infrastruktur, utdanning og forskning er viktig for å få norsk økonomi til å fungere bedre. Den delen av handlingsregelen har den rød-grønne regjeringen rett og slett ikke tatt alvorlig. Da regjeringen fremmet sin tilleggsproposisjon, ble den godt mottatt, og jeg har hørt utrolig mange gode ord om den. Jeg vil sitere Abelia, som er nevnt her før, som sa: «Vi har lett med lys og lykte etter noe negativt, men vi har sjelden sett en så tydelig dreining i riktig retning mot mer kunnskap, forskning og innovasjon».
Kristin Vinje (Høyre), 2013-12-12:
Det er artig å høre filosof Knag Fylkesnes drodle rundt begreper som kreativitet og læring. Men som realist må jeg si at jeg er mer opptatt av konkrete tiltak for å styrke realfagene – og for å styrke realfagene blant lærerne. I boken til Erik Solheim får SV så hatten passer, nettopp fordi de ikke har evnet å sette lærerne i sentrum. Han sier at SV har svekket sin troverdighet som skoleparti etter åtte år i regjering nettopp fordi de ikke har satt det som er det viktigste, lærerløftet, i sentrum. Det er godt sagt.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Som representanten Giske sa, kom resultatene fra PISA-undersøkelsen i 2012 i forrige uke. De resultatene var ikke særlig oppløftende, særlig ikke når det gjelder naturfag, og spesielt ikke matematikk – altså realfagene. Representanten Giske og flere andre representanter fra Arbeiderpartiet har i valgkampen og ved anledninger før og etter reist rundt og sagt at norske elever gjør det best i matte, og at vi har størst framgang blant samtlige land. De nye PISA-resultatene blir derimot tatt med knusende ro, fordi det nå heter at Kunnskapsløftet ikke har slått helt inn – og det kan godt stemme. Men da synes jeg det er betimelig å stille spørsmål om Kunnskapsløftet hadde slått fullt inn ved de resultatene som det ble vist til i valgkampen, og som det ble skrytt av. Hva har i så fall forandret seg? Hvorfor er ikke resultatene bedre nå, etter åtte år med rød-grønn styring?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Studentvelferd har blitt tatt opp av flere her, og det er bra. At studentene har det bra mens de studerer, og at de kan studere i gode omgivelser og i et faglig godt miljø, er kjempeviktig for å finne motivasjon til å studere videre, og for å gjøre det så bra som overhodet mulig. Men den historiefortellingen som fortelles av de sosialistiske politikerne, er jo ikke sann. Den er i beste fall unyansert. Det er verken fysisk eller teoretisk mulig å reversere noe som aldri har blitt innført. Det ligger nøyaktig null – null – kroner til 11 måneders studiefinansiering i budsjettet for 2014 fra de rød-grønne. De har hatt åtte år på å gjennomføre et valgløfte alle de tre partiene var enige om. Jeg har tatt meg bryet med å se på hva de faktisk skrev i de regjeringserklæringene de kom med. I 2005 sto det: «Studielån og stipend må reguleres i takt med prisstigningen.» I 2009 sto det ingenting. Da er det kanskje ikke så rart at resultatet etter åtte år med rød-grønn politikk er at studentene aldri har hatt mindre i stipend og lån når man kjøpekraftjusterer støtten. Det forklarer kanskje også at resultatet etter åtte år med rød-grønn politikk er en realvekst i studiefinansieringen på 0,2 pst. Det er ganske langt unna 10 pst. Det er faktisk 392 år unna løftet om 10 pst. Vi legger inn den største økningen i studiefinansieringen på ti år. Der det rød-grønne budsjettet hadde en økning på 1,7 pst., har vi en økning på 3,65 pst. Det er mer enn en dobling, og det er mer enn forventet pris- og lønnsvekst. Det har vi også sagt i regjeringserklæringen at vi skal fortsette med i årene framover. Jeg tror man må gå i seg selv og se hva man selv har fått til eller – rettere sagt – hva man ikke har fått til, før man gir seg i kast med angrep på andre. Det er noe med det berømte glasshuset, steinen og personen som sitter inni. Når det er sagt: Det er mye bra studentpolitikk i budsjettet som vi kan være enige om på tvers av partilinjene og ideologi – heldigvis. Det kommer faktisk til å komme forbedringer og økninger. Økningen i antallet studentboliger som blir bygd, har blitt trukket fram av studentene som det aller viktigste for dem. Det får vi til. Det er viktig for bl.a. å dempe prisveksten i det private markedet. Sammen med økt kostnadsramme og høyere tilskuddssats blir det veldig bra. For å nærme oss målet om at 20 pst. skal bo i samskipnadsbolig, er det viktig og riktig å fortsette å prioritere det arbeidet. I tillegg til en rekke andre tiltak gjør dette at studentene i sum kommer bedre ut neste år enn i år.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Høyt frafall i den videregående skolen er en av de største utfordringene i norsk skole i dag. Det er altfor mange som ikke fullfører videregående opplæring. I Aftenposten i dag kan vi lese at det også er store variasjoner mellom fylkene både når det gjelder faglige prestasjoner og frafall. Jeg vil gjerne benytte anledningen til å rose satsingen Ny GIV. Gjennom dette viste den rød-grønne regjeringen en vilje til å gjøre noe med denne problematikken, men resultatene har dessverre uteblitt. Målet var å øke gjennomføringsprosenten fra 69 pst. til 75 pst. innen 2015. De siste årene har pilene pekt i gal retning, og i dag er gjennomføringsprosenten 69,3 pst. Jeg vil gjerne høre om representanten Giske har gjort seg noen refleksjoner rundt hva som har gått galt. Hvorfor har ikke dette prosjektet fungert etter intensjonen, og hva bør gjøres annerledes?
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Jeg takker for det spørsmålet, og jeg må presisere at vi ikke skal tilbake til det gamle KRL-faget. De endringene som det nå legges opp til, vil ikke være i strid med dommen i menneskerettighetsdomstolen. Kristendommen skal ikke gis en kvalitativ forrang, men det er riktig at vi ønsker å øke andelen kristendom i faget. Jeg mener at det er naturlig at vi lærer mest om den religionen som for det første er den største religionen i verden. Det er for det andre den største religionen i Norge, og det er for det tredje den religionen som uten sidestykke i størst grad har påvirket samfunnet vårt, både historisk og i dag. Jeg mener at kunnskap om kristendommen er en helt avgjørende nøkkel til å forstå det samfunnet vi lever i.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Jeg vil ta opp det forslaget som Kristelig Folkeparti har fremmet i innstillingen.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Gjennom åtte år med Senterpartiet i regjering ble KRL-faget erstattet med RLE. Andelen kristendom i faget ble redusert fra 55 pst. til om lag en tredjedel. Skolegudstjenester og bordvers ble plutselig noe kontroversielt og ble fjernet flere steder. Man begynte også å diskutere bruk av religiøse symboler som noe problematisk. Verdinøytralitet har blitt løftet opp som et ideal. Jeg vil gjerne spørre representanten fra Senterpartiet om denne utviklingen har vært i tråd med Senterpartiets ønsker og politikk, eller om hun og partiet helst hadde ønsket seg en annen forvaltning av den kristne kulturarven i skolen.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Jeg vil bare si til representanten Nybø at jeg synes det er hyggelig at hun trekker fram styrkingen av trosopplæringen, til tross for at Venstre i sitt alternative budsjett valgte å kutte i trosopplæringen med 68 mill. kr eller noe i den størrelsesordenen. Jeg vil bare uttrykke tilfredshet over at Venstre åpenbart har snudd i synet på betydningen av trosopplæringsreformen, og at de nå vil være med å styrke dette arbeidet videre.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Både SV og Kristelig Folkeparti ønsker elleve måneders studiestøtte, og representanten Fylkesnes uttrykker en viss skuffelse over at sentrumspartiene ikke tok pasningen fra den rød-grønne regjeringen videre. Jeg må jo få lov til å spørre om hvorfor den rød-grønne regjeringen og SV valgte å sende en pasning til oss i stedet for å score selv. Nå har de hatt åpent mål i åtte år, men de har altså ikke gjort noe med det. Jeg vil bare høre om representanten Fylkesnes er fornøyd med den rød-grønne regjeringen og SVs innsats for å heve studiestøtten de siste åtte årene.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Historien om to åtteåringer som ble sittende alene på bursdagen sin, har beveget mange den siste uken. Nå kjenner vi ikke årsaken til at det ikke kom noen gjester i akkurat denne bursdagen, men historien har uansett bidratt til å sette fokus på sosialt miljø i skolen og kampen mot mobbing. I Bondevik II-regjeringen ble kampen mot mobbing løftet opp som en viktig sak for regjeringen, og den økte bevisstheten ga resultater. På tirsdag kunne vi lese på vg.no at kampen mot mobbing også er en hjertesak for vår nye kunnskapsminister. Vi fikk også høre i hans innlegg nå i dag at dette er noe som opptar statsråden. Jeg vil gjerne spørre statsråden hva han ønsker å gjøre for å skape et bedre læringsmiljø i skolen utover de 10 mill. kr som Kristelig Folkeparti fikk forhandlet inn i neste års budsjett – om vi kan forvente å se en statsråd som vil følge opp Bondevik-regjeringens ambisjoner i dette arbeidet.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Trosopplæringsreformen beskrives av Stoltenberg-regjeringen som fullfinansiert i neste års budsjett. Nå hørte vi statsråden gjenta dette. Men bevilgningen er kun justert for prisvekst i perioden fra 2003 og fram til i dag, og ikke for lønnsvekst, selv om Kristelig Folkeparti i forhandlingene fikk gjennomslag for å kompensere den manglende lønnsjusteringen noe. Etter min oppfatning blir det litt kunstig ikke å regulere for lønnsvekst når vi vet at kostnadene i trosopplæring i all hovedsak er lønnskostnader. Jeg lurer på om statsråden deler denne oppfatningen – om hun i framtidige budsjetter vil foreslå at bevilgningen lønnsjusteres, og at den manglende lønnsjusteringen så langt kompenseres.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Kirken og andre trossamfunn er viktige institusjoner i samfunnet vårt, og derfor er det viktig at disse gis rom til å utvikle seg, og at de får gode rammer rundt sin virksomhet. Trosopplæring er en av Kirkens viktige oppgaver. Stoltenberg-regjeringen slår fast at trosopplæringsreformen er fullfinansiert med en bevilgning på 302 mill. kr. Men denne bevilgningen er kun justert for prisveksten i perioden fra 2003 og fram til i dag, ikke for lønnsveksten – dette til tross for at kostnadene i trosopplæringen i all hovedsak er lønnskostnader. Jeg er glad for at Kristelig Folkeparti i forhandlinger med regjeringspartiene og Venstre fikk gjennomslag for å kompensere for noe av denne manglende lønnsjusteringen, men det er fortsatt et gap igjen som det er behov for å tette. Jeg mener at vi må sørge for at også framtidige bevilgninger til trosopplæringen justeres i tråd med lønnsveksten. Jeg er også glad for at regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre har blitt enige om å styrke prestetjenesten med 2 mill. kr. Situasjonen i prestetjenesten er enkelte steder prekær, og det trengs mer midler. Dette er ikke veldig mye penger i denne omgang, men det er en begynnelse på en opptrapping jeg håper vi får se. Vi har også blitt enige om å øke bevilgningene til Kirkens IKT-satsing og bevilgningen til Sjømannskirken. Vi vet at Sjømannskirken gjør en fabelaktig jobb blant nordmenn som oppholder seg i utlandet i kortere eller lengre perioder, og dette er et arbeid jeg er glad for at vi kan bidra med økte midler til. Det samme gjelder Kirkens Ressurssenter mot vold og seksuelle overgrep, som får en økt bevilgning på 0,5 mill. kr. Til slutt vil jeg nevne en bevilgning som jeg er spesielt glad for. Vi vet at jødene er en av de folkegruppene som har vært mest utsatt for forskjellsbehandling, vold og diskriminering opp gjennom historien, og vi vet at det fremdeles finnes antisemittisme i det norske samfunnet. Kristelig Folkeparti foreslo derfor i 2011 en handlingsplan mot antisemittisme, bl.a. med holdningsskapende arbeid rettet mot skolen. Jeg er glad for at det i forhandlingene med regjeringspartiene og Venstre ble funnet midler til å realisere disse forslagene.
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Vi har i Venstre lenge vært opptatt av at vi må avbyråkratisere lærerrollen og la læreren få tid til å være lærer. Jeg oppfatter også at Arbeiderpartiet og representanten Giske sier det samme som Venstre. Det står til og med på Arbeiderpartiets nettsider under tiltak for skolen framover. Tilbakemeldingene vi får fra lærere, er at byråkratiet har økt de siste årene under den rød-grønne regjeringen. Det jeg har lyst til å spørre representanten om, er hva han ser for seg at vi skal gjøre av konkrete tiltak for å avbyråkratisere lærerrollen – som man ikke har fått til de siste åtte årene når Arbeiderpartiet har sittet i regjering?
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Jeg har forstått budsjettet sånn at de nye plassene som er avsatt til videre- og etterutdanning til lærere, er planlagt å gå til fagene matematikk og naturfag. I Venstre har vi lenge tatt til orde for at alle lærere må ha en plikt og rett til å videre- og etterutdanne seg, for lærerens formelle kompetanse har betydning i alle fag, og alle elever trenger en bredde i det de får undervisning i, det de får kompetanse i og det de føler mestring i. Mitt spørsmål til representanten er: Er hun enig i at lærerens formelle kompetanse har betydning i alle fag, ikke bare i matte og naturfag, og at elever er hele mennesker som trenger læring og mestring i et bredt spekter av områder, ikke bare matte og naturfag?
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Sitatene som ble gjengitt, høres absolutt ut som noe min partileder har sagt, og som hun selvfølgelig har helt rett i. Det er et ansvar vi tar med stort alvor, den rollen vi har i Stortinget. Når det gjelder elleve måneders studiestøtte, har vi lagt det inn i vårt alternative statsbudsjett, på samme måte som den rød-grønne regjeringen gjorde før de gikk av. Vi har vært helt tydelige på at dette er noe vi er for og kommer til å jobbe for de neste fire årene. Da jobber vi selvfølgelig sammen med alle som er enige med oss i det. Jeg er av den oppfatning at vi bruker vår makt og innflytelse for å få gjennomslag for elleve måneders studiestøtte. Nå har vi inngått en avtale med regjeringen om dette budsjettet der det helt tydelig, etter vår oppfatning, står at studiestøtten skal økes – også i lengde. For oss betyr det at vi skal utover dagens ti måneder, og at vi skal bevege oss i en retning av elleve måneders studiestøtte.
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Det er jo slik i budsjettforhandlinger at man får gjennomslag for noe, og så er det andre som får gjennomslag for sine ting. Noen av gjennomslagene er man veldig glad for, og andre er man ikke så fornøyd med. Det med styrket trosopplæring er vi i Venstre veldig tilfreds med at vi fikk til, sammen med Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet, i denne budsjettavtalen. Det er absolutt noe vi er fornøyd med i denne avtalen.
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Det er flertall i Stortinget for elleve måneders studiestøtte, slik jeg ser det. Men det var også i forrige periode et flertall for elleve måneders studiestøtte. Da satt bl.a. Senterpartiet i en flertallsregjering og hadde alle muligheter til å få innført og gjennomført det i løpet av de åtte årene den flertallsregjeringen eksisterte. Det er fortsatt et flertall for elleve måneders studiestøtte, og Venstre er i det flertallet. Vi kommer til å jobbe hardt for å få gjennomført det. Det viktige med dagens budsjettavtale med regjeringen er ikke nødvendigvis utredningen, det er at det skal komme en plan for hvordan vi skal øke studiestøtten og studiestøttens lengde. Vi skulle selvfølgelig ønsket at vi hadde fått gjennomført elleve måneders studiestøtte allerede i denne budsjettavtalen. Det klarte vi ikke, men vi tar et skritt – et riktig skritt – på veien, som jeg mener er lenger enn det bl.a. Senterpartiet kom de siste åtte årene.
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Det er representantens parti, Sosialistisk Venstreparti, som har hatt kunnskapsministeren de siste åtte årene. I denne regjeringstiden ble det satt ned et utvalg som skulle se på behovet for stipendiatstillinger fram mot 2020. Det konkluderte med at det er et stort behov og et årlig behov for inntil 400 stipendiatstillinger fram mot 2020. Så mitt spørsmål er om representanten er tilfreds med den rød-grønne regjeringens innsats på dette området, sett i lys av at det siste budsjettet som den la fram, kun inneholdt 60 nye stipendiatstillinger, og at det vel var første gang siden 2009 at det ble gitt nye stipendiatstillinger.
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Mange har i sine innlegg snakket om lærernes betydning i skolen, og det har også statsråden gjort ved flere anledninger. Vi vet at det er ca. 10 000 ikke-kvalifiserte lærere i skolen i dag, og det er en veldig sammensatt gruppe. Det er ikke noen enkle tiltak som kan settes i verk for å gjøre dem i stand til å bli lærere. Jeg lurer på: Hva har statsråden tenkt å gjøre for å sette disse ikke-kvalifiserte lærerne i stand til å utøve sin jobb på best mulig måte?
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Som jeg var inne på i mitt innlegg, er mange av våre kirkebygg viktige kulturminner som det er viktig å ta vare på for framtiden. Mange av disse byggene har ganske store renoveringsbehov, og det er vanskelig for kommunene å ta den økonomiske belastningen med dette alene. Et eksempel på det er Stavanger domkirke, som er fra første halvdel av 1100-tallet og Norges eldste bestående domkirkebygg. For å pusse opp denne kirken må flere gode krefter være med. Kommunen må ta sin del – og næringslivet – og aller helst må også staten være med på dette spleiselaget. Kan statsråden fortelle hvordan hun ser for seg at staten kan bidra, sånn at vi får en tilfredsstillende renovering og oppussing av slike kirkebygg i Norge?
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-12:
Som jeg sa i mitt tidligere innlegg, er Venstre for elleve måneders studiestøtte, og vi la det også inn i vårt alternative budsjett. Det skal ikke være tvil om at Venstre kommer til å fortsette å jobbe for elleve måneders studiestøtte, men når vi ikke fikk det direkte inn i budsjettavtalen med Høyre og Fremskrittspartiet, er vi fornøyde med at vi har fått inn et punkt, der det står at det skal lages en plan for økning av studiestøtten og studiestøttens lengde. Så dette er noe vi kommer til å følge opp i kommende budsjettprosesser. Jeg ba om ordet nå fordi jeg ville redegjøre kort for at Venstre på grunn av dette ikke kommer til å stemme for det forslaget som er framlagt av representanten Henriksen.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Satsing på forskning er det bred enighet om, men målet om 3 pst. av brutto nasjonalprodukt til forskning er vi likevel langt unna. Våre naboland har nådd 3 pst.-målet, mens vi ligger på drøye 1 pst. Ser man nøyere på tallene, skyldes de bl.a. at forskning innen olje- og gassnæringen holdes utenfor – Statoil teller ikke. Men Nokia teller, Volvo teller, Ericsson teller, og de leverer hovedandelen av næringslivsforskningen i våre naboland. Vi har ingen slike forskningslokomotiver. Høyre mener dette nivået på 3 pst. skal tidfestes til 2030. I innstillingen til forskningsmeldingen foreslår bl.a. Høyre også at det skal lages en plan for dette. Mitt spørsmål er derfor: Hvilke kort har Høyre i ermet som skal revolusjonere næringslivsforskningen i Norge til å være i nærheten av 3 pst.-målet, og når får vi se en slik plan?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Mitt spørsmål til representanten Thorsen er en oppfølging av det representanten Tingelstad Wøien spurte om. Thorsen kunne forsikre om at Fremskrittspartiet var veldig opptatt av forskning innen landbruket. Da lurer jeg på hvorfor det kom forslag fra regjeringen, som Fremskrittspartiet sitter i, om å kutte nesten 20 mill. kr til landbruksforskning.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Jeg skal stille et spørsmål om Den norske kirke. Det handler om at Kirken kanskje er en av de mest kompliserte organisasjoner jeg har vært borti. Det er delt arbeidsgiveransvar, det er delt ansvar mellom stat og kommune på mange områder – både hva gjelder eierskap og ansvarlighet på mange ting, og også på budsjett. I tillegg til dette vet vi at Kirken har store utfordringer ved at noen menigheter blir mindre og mindre på grunn av fraflytting, og noen menigheter vokser og blir større og større. Denne regjeringen – eller partiene som har dannet regjering – har gått til valg på at de skal bekjempe byråkrati, de skal forenkle, det skal kuttes her og der, og det skal effektiviseres. Hvilke tanker gjør statsråden seg med hensyn til effektivisering av Den norske kirke og forenkling generelt? Hvilke tanker har hun rundt delt arbeidsgiveransvar?