Siri A. Meling (Høyre), 2011-12-19:
I tillegg til selve forekomstene av olje og gass på norsk sokkel er kanskje det viktigste konkurransefortinnet stabilitet og forutsigbarhet i rammebetingelsene. En viktig forutsetning for denne stabiliteten er evnen til å legge frem en samlende politikk for petroleumsnæringen fremover. Høyre slutter seg i all hovedsak til petroleumsmeldingen slik som den foreligger, og er glad for at Stortinget etter syv år omsider får anledning til å diskutere visjoner, målsettinger og strategier for denne næringen, som ubestridt troner på en førsteplass i betydning av inntekter til statskassen, eksportinntekter, kompetansearbeidsplasser over hele landet, utvikler av ny teknologi og basis for en fremvekst av en rekke tunge industriklynger flere steder i landet. Det er inspirerende å besøke disse miljøene enten de er på Vestlandet, i den såkalte subsea valley-klyngen i østlandsområdet, miljøene på Sørlandet eller den nye fremveksten av industri- og kompetansemiljøer i Nord-Norge. Kapitalinntektene til Norge er betydningsfulle, men i tillegg til finansstrømmen er det nettopp evnen til å bygge industri og arbeidsplasser som har vært minst like betydningsfullt. Norske industrimiljøer er innenfor enkelte segmenter globalt ledende. Vi har verdens største offshoremarked på vår egen sokkel, og dette har gitt grobunn til fremveksten av en stor leverandørindustri, som nå rangerer på andreplass over landets viktigste eksportnæringer. Dette har kunnet skje bl.a. fordi flere utenlandske oljeselskaper på norsk sokkel har vært flinke til å bringe norsk teknologi med seg ut til operasjoner i andre deler av verden. Tilsvarende har den internasjonale satsingen til Statoil også betydd markedsmuligheter for mange aktører innenfor norsk leverandørindustri. Regjeringen har valgt å kalle denne petroleumsmeldingen for «En næring for framtida». Det er vi fra Høyres side veldig enig i; dette er en næring som vi må diskutere i et generasjonsperspektiv. Deler av norsk sokkel er moden, men som vi har kunnet glede oss over den siste tiden, er det også i de modne områdene muligheter for å gjøre store, nye funn. Jeg tenker selvfølgelig på området Aldous/Avaldsnes rett utenfor Stavanger. Norsk sokkel har i tillegg store områder som ennå ikke er utforsket eller åpnet. Og så har vi selvfølgelig områder med mer kjent geologi, hvor vi med stor sikkerhet kan forvente å finne utvinnbare mengder hydrokarboner. Innenfor et av disse områdene, nemlig Lofoten, Vesterålen og Senja er det imidlertid en klar uenighet mellom oss og regjeringen. Høyre ønsker igangsatt en konsekvensutredning av disse områdene. For Høyre dreier ikke spørsmålet seg om hvorvidt vi skal åpne disse områdene for aktivitet eller ikke, men om på hvilken måte og under hvilke krav dette skal skje. Dette er en mulighet for en landsdel hvor det store bildet er preget av fraflytting. Vi ønsker at barn som i dag vokser opp i områdene ved Lofoten og Vesterålen, skal kunne finne interessante arbeidsplasser i sitt eget nærmiljø og se en fremtid her. Høyre ønsker at denne aktiviteten skal gi grobunn for ny industri så vel som vekst i etablerte virksomheter. I petroleumsmeldingen legges det en viktig ambisjon om hvor produksjonsnivået på norsk sokkel skal ligge fremover, gjennom den beskrivelsen som bl.a. er skissert i grafen på side 50 i meldingen. Etter toppåret for norsk oljeproduksjon i 2001 har kurven gått relativt bratt nedover, og produksjonen er nesten halvert. Gassproduksjonen har økt og vil øke noen år fremover, men vi må ha tilgang til ny petroleumsproduksjon for å holde volumet oppe. Dette legger regjeringen, dvs. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, opp til i denne stortingsmeldingen, og dette har Høyres fulle støtte. Det innebærer at innsatsen må kjøres parallelt på en rekke fronter: Vi må sørge for at leteaktiviteten er høy, og at det frembys attraktive leteområder til selskapene. Videre er det viktig at forholdene legges til rette for at felt blir utbygd, bl.a. gjennom fokus på kostnadsområdet, og sist, men ikke minst at vi holder fokus på økt ressursutnyttelse i eksisterende felt. Det er positivt at nye funn gjøres på norsk sokkel, men i gledesrusen over disse funnene og den fornyede optimismen bransjen fremstår med i dag, er det kanskje enda viktigere å fremheve betydningen av de verdier som ligger i økt utvinningsgrad på sokkelen. Med de planer som i dag foreligger for investeringer, har vi en utvinningsgrad på i snitt 46 pst. for olje. Dette er et høyt tall i en global målestokk, men samtidig betyr det at mer enn halvparten av oljen blir liggende igjen. Dette representerer store verdier for statskassen, oljeselskapene og industrien. For hver prosent vi kan øke utvinningsgraden av olje, betyr dette, slik meldingen beskriver, brutto salgsinntekter på 325 mrd. kr – et stort tall, som det kan være vanskelig å ta inn over seg betydningen av. En viktig utfordring i petroleumspolitikken blir å legge rammer for å stimulere frem en utvikling hvor vi får opp mest mulig ressurser av hvert felt. Regjeringen har fokus på dette i petroleumsmeldingen, men jeg frykter at de grepene de skisserer, er for få og for svake. I tillegg er det dessverre ikke mye i budsjettet for 2012 som gir oss grunn til stor optimisme. Med 2 mill. kr i økning til petroleumsforskning skal vi da ha tillit til regjeringens ord om forskningens betydning? Tilsvarende har Petoro fått en økning på 17,5 mill. kr for 2012, noen flere millioner, ja, men allikevel ganske så puslete i forhold til de inntektsmulighetene økt utvinningsgrad representerer, og den nøkkelrollen vi ser Petoro må ha fremover. På samme måte er og må Oljedirektoratet være en viktig premissleverandør. Høyre har sammen med de andre opposisjonspartiene en rekke forslag som vi fremmer sammen med hele eller deler av opposisjonen. Mange av disse forslagene er knyttet opp mot ønsket om å stimulere til økt ressursutnyttelse i eksisterende felt. To av de grepene som sannsynligvis kan ha den største effekten, står en samlet opposisjon bak, nemlig: For det første: vilje til å endre petroleumsskattesystemet i en retning som stimulerer til økt utvinning. Dette er ikke ment som en skattelette til industrien, vi ønsker denne vridningen innenfor en provenynøytral ramme. Ethvert selskap legger lønnsomhet til grunn for sitt fokus og sine investeringer, og skatteendringer er sannsynligvis det sterkeste virkemiddelet vi kan benytte. For det andre: vilje til å styrke Petoro ved å ta selskapet ut av statsbudsjettet og la det finansiere seg via kontantstrømmen fra sokkelen. Dette vil gi selskapet både muskler og fleksibilitet til å ivareta statens eierandeler på sokkelen – ikke minst for å sikre fokus på økt ressursutnyttelse i eksisterende felt. Etter fusjonen mellom Statoil og Hydro fremstår Statoil som en dominerende aktør på norsk sokkel. Høyre mener at mangfold og reell konkurranse i et marked er de beste garantistene for en dynamisk utvikling – og en utvikling hvor vi evner å ta ut potensialet på sokkelen vår. Petoros rolle i å representere alternative tanker og løsninger har blitt enda viktigere etter denne fusjonen. Jeg er glad for at en samlet opposisjon ber regjeringen ta en gjennomgang av virkningene av denne fusjonen for bl.a. leverandørindustrien, teknologiutvikling og forskning og utvinningsgrad. I tillegg til disse punktene er våre forslag knyttet opp mot økt utvinningsgrad konsentrert rundt tiltak som skal bidra til å synliggjøre oljeselskapenes evne og vilje til å utrede, planlegge og faktisk iverksette tiltak som gir resultater. Og vi ønsker at disse selskapene i neste omgang skal premieres når det f.eks. gjelder forlengelse av lisensperioder, og når det gjelder nye lisenser. Videre ønsker Høyre at vi også benytter fordeling av lisenser og operatørskap til å skape større konkurranse mellom aktørene på norsk sokkel, bl.a. til å redusere Statoils dominerende posisjon. Forskning og teknologiutvikling har en sentral rolle innenfor petroleumsnæringen. Det er ingen andre områder som kan måle seg med avkastningen per krone investert i forskning enn nettopp innenfor petroleum. Dyktig innsats her har gitt grobunn for etablering av mange bedrifter, for økt ressursutnyttelse, for kostnadsreduksjoner, for kvantesprang innenfor offshore produksjonsløsninger, for miljøhensyn, sikkerhet og beredskap. Dessverre har de statlige midlene til petroleumsforskning blitt redusert under denne regjeringen. Høyre har som ambisjon et nivå på om lag 600 mill. kr årlig for å styrke programmer som bl.a. Petromaks og Demo 2000. Gjennom vår 40-årige petroleumshistorie har det dessverre også vært ulykker som har krevd menneskeliv. All petroleumsaktivitet innebærer risiko både for helse og miljø, og dessverre fikk vi denne helgen triste nyheter fra vårt naboland Russland, hvor den russiske riggen «Kolskaja» sank under flytting i Okhotskhavet, og så mange som 50 mennesker fryktes omkommet. Vår oppgave i fellesskap mellom politikere, byråkrater, arbeidsgivere og ansatte er å arbeide kontinuerlig for å redusere risikoen for uønskede hendelser så langt ned mot null som mulig. Vi har mye å være stolt av på dette området, ikke minst fordi myndigheter, selskaper og ansattes organisasjoner arbeider konstruktivt sammen. Høyre har sammen med de andre opposisjonspartiene flere forslag for å styrke beredskapsarbeidet. Ulykken i Mexicogolfen i fjor var alvorlig, men den synliggjorde samtidig at norsk forvaltning og norske kompetansemiljøer kunne bidra – nettopp fordi vi selv har strenge reguleringer og krav på dette området. Det er mye positivt i meldingen, og Høyre slutter seg til det aller meste av det som står i den. Meldingen setter et ambisiøst mål for petroleumsnæringen i årene fremover. Utfordringen for regjeringen – og særlig olje- og energiministeren – er å sette i verk faktiske tiltak. Det hjelper lite med store ord og flotte vyer i en stortingsmelding hvis det ikke følges opp i den daglige politikken. Vi har dessverre kunnet konstatere at selv om meldingen trekker opp regjeringens petroleumspolitikk, er det enkeltstatsråder og stortingsrepresentanter innenfor regjeringskoalisjonen som har uttalt seg stikk i strid med det som står i meldingen. Å snakke om selvpålagte utvinningsrestriksjoner på sokkelen kan jeg vanskelig se er i samsvar med ambisjonene som presenteres i meldingen. Når enkeltstatsråder uttaler seg så avvikende fra det som står i meldingen, skaper det usikkerhet i Norges viktigste næring om hva regjeringen egentlig vil.