Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-26:
Som presidenten var inne på, svarer jeg nå på vegne av barne-, likestillings- og inkluderingsminister Lysbakken, som er ansvarlig statsråd. Vi har en betydelig utfordring når det gjelder barnevernet, fordi utsatte barn og unge må få best mulig hjelp når de trenger det fra barnevernet. Det er kommunene som har et hovedansvar for å følge opp barnevernsbarna. Ca. 80 pst. av alle tiltak i barnevernet er i kommunal regi. Kommunene har også de beste forutsetningene for å gi hjelpen – de kan komme tidlig inn i familien, og de kan samarbeide med andre viktige tjenester som barnehage, skole og helsestasjon. En styrking av barnevernet har høy prioritet i vår regjering. Det statlige barnevernet har gjennom flere år fått tilført betydelige bevilgningsøkninger. Nå er det på tide å styrke det kommunale barnevernet. Selv om barnevernet er en lovpålagt tjeneste for kommunene og kommunene har ansvaret for å sørge for at barnevernet gis nødvendige rammer for å gi best mulig hjelp, ser vi at mange kommuner sliter med å gjøre nettopp det. Vi vet at det er brudd på behandlingsfrister i barnevernet, det er mangel på lovpålagte tiltaks- og omsorgsplaner, og det er barn som ikke får tilsyn. Saker henlegges til tross for at de er alvorlige. Mange barn får ikke rett hjelp til rett tid, og det er en uakseptabel situasjon. Halvårsrapporteringer fra kommunene viser at det er store forskjeller mellom kommuner når det gjelder hvor mange meldinger, undersøkelser og barn i tiltak det er per ansatt i den kommunale barnevernstjenesten. Dette er alvorlig og kan tyde på at kvaliteten på det tilbudet barn og unge får fra barnevernet, er avhengig av hvor i landet man bor. Regjeringens mål er at barnevernsbarna skal ha et godt og likeverdig tilbud. Dette forutsetter et barnevern med høy faglig kompetanse, og ikke minst nok kapasitet i den kommunale barnevernstjenesten. Små kommuner er særlig sårbare. Vi har derfor vist en svært positiv holdning til interkommunalt samarbeid. Jeg mener langt flere kommuner må vurdere interkommunale løsninger på dette området. Dette er noe KS også er enig i, og som vi arbeider sammen om å legge til rette for. Vi vet at antall stillinger i det kommunale barnevernet ikke har holdt tritt med veksten i antall saker. Det betyr mindre tid til å jobbe med til dels komplekse saker. I verste fall kan dette være en trussel mot barns rettssikkerhet. Regjeringen har tatt tak i denne utfordringen gjennom å øke kommunenes frie inntekter for 2010 med 4,2 mrd. kr. Dette gir rom for å opprette 400 nye stillinger i det kommunale barnevernet. Jeg vil understreke at kommunene selv har ansvaret for å vurdere bemanningssituasjonen og å opprette flere stillinger. Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet følger nøye med på om barnevernet prioriteres i 2010. Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet har bl.a. bedt fylkesmennene om å gi en vurdering av tilstanden i den enkelte kommune basert på kommunenes egne rapporteringer samt fylkesmannens tilsyn med kommunene – dette for å få en indikasjon på hvilke kommuner som er mest utsatt, og for å kunne følge med i utviklingen og se om kommunene framover prioriterer barnevernet. I tillegg til egne vurderinger fra fylkesmennene følger regjeringen nøye med på utviklingen i antall årsverk gjennom halvårlige rapporteringer fra kommunene. Vi vil høsten 2010 kunne si noe mer om hvorvidt kommunene har prioritert flere stillinger til det kommunale barnevernet. Dersom det viser seg at målet om å styrke det kommunale barnevernet med 400 årsverk ikke vil nås i 2010, vil regjeringen vurdere andre virkemidler for å sikre at det kommunale barnevernet styrkes.