Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-05-08:
Jeg har lyst til å knytte noen kommentarer til debatten som jeg har hatt gleden av å sitte og høre på. Jeg vil begynne med Fremskrittspartiets Per-Willy Amundsen, som jeg synes har en veldig lettvint tilnærming, for han omtaler alle som kommer hit, som «lykkejegere». Det å ha den tilnærmingen tror jeg stigmatiserer voldsomt, for de aller fleste som prøver å komme hit, kommer fra dyp nød og prøver å komme i en bedre situasjon. Dette er ikke lykkejegere, det er folk som søker en bedre framtid, og det er det ikke noe galt i. Men vi ønsker jo ikke å ha en politikk som gjør at alle som er i nød, skal kunne få opphold i Norge. Det er mange som velger å reise og sette liv, helse og økonomi i fare for å komme hit, og den dagen de kommer hit, ser de at de har misforstått hvordan norsk asyl- og innvandringspolitikk fungerer, og de blir returnert. Faren er at de da sitter i gjeld, og at en del av dem også har ofret liv og helse på veien for å klare å komme seg til Vesten, i troen på å få et bedre liv. De er ikke lykkejegere, det er folk som prøver å komme seg ut av nød. Men vi kan ikke ha en innvandringspolitikk i Norge som gjør at alle som har en dårligere økonomisk situasjon enn det vi har, kan få opphold, og derfor må de returnere. Det er et problem hvis man før man kommer hit, setter seg i et stort økonomisk og menneskelig dilemma. Den gruppen som har det aller verst, er de som blir sendt som pakkepost over hele verden. Dette skjer hvis man har en politikk som stimulerer til at enslige mindreårige asylsøkere, eller barn, blir sendt rundt i verden i troen på en bedre framtid her. For veldig mange, ofte kalt ankerbarn, tror jeg det er en stor ulykke å bli brukt i et slikt spill, f.eks. å bli sendt fra Sri Lanka til Norge. Vi må ikke føre en politikk som gjør at vi får en unødig stor tilstrømning, for det er ikke godt for de folkene som er en del av det systemet. Det har i debatten også blitt hevdet at Senterpartiet på en måte har uttalt seg kritisk om et forslag som ikke er offentlig. Det er ikke riktig. Vi har ikke uttalt oss kritisk om et forslag som ikke er offentlig. Her er det en diskusjon, og vi er helt på linje med statsråden og statsrådens tilnærming i hans svar på interpellasjonen. Så den diskusjonen kan vi bare legge helt bort. Vi har ikke vært en aktør i den samfunnsdebatten. Så er det et faktum at det er en økende tilstrømning, og det er en utfordring. Vi må finne løsningen på å ha innstramningen innenfor den flyktning- og asylpolitikken som et bredt Storting var enig om da vi vedtok ny utlendingslov. Jeg føler meg trygg på at de tiltak og de tilpasninger som Regjeringen vil varsle, er godt innenfor den rammen, og at vi da også vil kunne stå oppreist etter det. Men den økende tilstrømningen er også en utfordring i forhold til bosetting, og der må vi se på tiltak for hvordan vi kan klare å få en raskest mulig bosetting, slik at ikke folk blir værende for lenge i mottak, eller for lenge i et vakuum når de har fått opphold. Vi må også se på hvordan saksbehandlingskapasiteten hele tiden kan bli bedre, og hvordan man kan returnere folk fortest mulig, for det verste du kan gjøre både overfor oss som samfunn og overfor folk, er at de blir gående i et vakuum over lang tid, som en brikke i et system. Her tror jeg det politiske Norge er ganske samlet. Avslutningsvis vil jeg bare gi den kommentaren at jeg tror det er et bredt flertall i Stortinget som vil kunne samle seg om de eventuelle tilpasninger som trengs, og som gjør at en ikke stimulerer til at folk som ikke har mulighet til å få opphold, kommer hit, for det er det verste for dem det angår. Det er også dyrt og vanskelig for vårt samfunn, og det fremmer ikke integrering. Det er bare ett parti som på en måte står helt på siden, og som ønsker helt andre tiltak, og det er Fremskrittspartiet.