Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-15:
SV er veldig glad for den saken vi har til behandling i dag, fordi det er behov for å sikre både at norske arbeidstakere har skikkelige lønns- og arbeidsvilkår, at alle som jobber i Norge, skal ha det, og at norske bedrifter ikke blir utsatt for useriøs konkurranse fra folk som ikke betaler lønn og gir gode arbeidsvilkår. Det er derfor utrolig viktig at vi har ordninger som sikrer at folk faktisk får den lønna de har krav på. Regjeringen har gjennomført mange tiltak mot sosial dumping, og partene i arbeidslivet har også brukt allmenngjøringsinstituttet, som kanskje er det mest kraftfulle virkemidlet vi har mot sosial dumping. Solidaransvar blir også et virkemiddel som skal brukes under allmenngjøringsinstituttet. Det betyr at det er dokumentert i utgangspunktet at det foregår sosial dumping, før man får en slik avtale allmenngjort. Og så er det minstelønna innafor dette tariffområdet som blir golvplanken i hele systemet, slik saksordføreren la vekt på. Det er uhyre viktig at vi sikrer at man ikke får en negativ spiral og en negativ konkurranse på lønn, slik jeg forstår at både Fremskrittspartiet og Høyre er opptatt av at vi skal få. For det er nok ikke slik at en konkurranse på lønn mellom arbeidstakere som skal ta oppdrag i disse bransjene, ville gå ut på at man får mer i lønn. Konkurranse på lønn i disse bransjene går jo ut på at man betaler altfor lav lønn, og at man også har et ønske om å presse lønnsnivået til norske arbeidstakere ned gjennom denne type konkurranse. Det er jo innenfor dette systemet både Høyre og Fremskrittspartiet har sagt at man anser at disse tiltakene er virkemidler for å hindre konkurranse på lønn – altså ikke når det gjelder andre arbeidstakere, men i de områdene der tariffavtaler er allmenngjort. Vi vet at det er usosial og ulovlig konkurranse på lønn, som går ut på at folk faktisk ikke får utbetalt det de har tjent, av sin egen arbeidsgiver. Jeg er helt overbevist om at dette tiltaket vil føre til at man får luket ut de useriøse bedriftene. Jeg forstår at dette oppleves som en byrde for en del bedrifter, men det er ikke veldig annerledes enn det ansvaret de i dag har for skatter og avgifter i forhold til sine underleverandører. Jeg er aldeles overbevist om at det verste for norske småbedrifter er å bli utkonkurrert av useriøse bedrifter som ikke følger norsk tariffavtale, og som ikke følger norsk lov. I den konkurransen er norske småbedrifter totalt utslåtte og hjelpeløse. Veldig mange småbedrifter forteller oss at det er slik. Det har kommet opp et spørsmål knyttet til hvorfor ikke store oppdragsgivere, som f.eks. det offentlige, skal ha det samme ansvaret. I proposisjonen og i vedtaket som legges fram nå, gis Regjeringen adgang til å ha en forskrift på dette temaet. Jeg mener det er grunn til å se på det, særlig i forhold til offentlig sektor. Men jeg vil også minne om at et av de tiltakene som Regjeringen har innført, er at ILO-konvensjon nr. 94 er gjort gjeldende for både staten og kommunesektoren. Det betyr at de som oppdragsgivere har ansvar for å påse at det er norske lønns- og arbeidsvilkår som gjøres gjeldende i de kontraktene som de inngår. Denne forskriftshjemmelen har Regjeringen gitt adgang til, og vi skal ikke se bort fra at det kan være behov for å bruke den, for det kan vises til tilfeller av sosial dumping der oppdragsgiver burde ha skjønt at det anbudet man antok på et oppdrag, må basere seg på at noen ikke får lønn. I mitt eget hjemfylke har det nettopp vært en slik større sak. Den er nå løst, men det er ingen tvil om at den store oppdragsgiveren, som er en offentlig oppdragsgiver, burde ha forstått at det var noen som ikke fikk lønn.