Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-02:
La meg først få takke representanten Mandt for interpellasjonen. Det er viktig å ha åpne diskusjoner om aupairordningen. Jeg synes også det er viktig, det engasjementet representanten har vist, ikke bare i Norge, hadde jeg nær sagt, men også ved å løfte dette opp på den nordiske dagsordenen. For det er ingen tvil om at dette kan være et spørsmål som egner seg godt for å ha noen fellesnordiske retningslinjer for hvordan dette skal være, i større grad enn i dag. Norge ratifiserte Europarådets avtale om ansettelse av au pair fra 1969 i 1971. Siden den gang har, som interpellanten var inne på, mye endret seg hva angår kjønnsroller og likestilling, regulering av arbeidsinnvandring og internasjonale migrasjonsstrømmer. Antallet au pairer i Norge har også økt vesentlig, og dagens au pairer kommer i større grad enn før fra fattigere og mindre utviklede land enn Norge. I 2013 ble 1667 nye aupairtillatelser gitt. Per 31. oktober i år var det gitt 1220 tillatelser. Om lag 85 pst. av dem som fikk aupairtillatelse i 2013 og 2014, er filippinske statsborgere. Etter dem kommer ukrainske, vietnamesiske og thailandske borgere, som hver fikk 2 pst. av aupairtillatelsene. Formålet med aupairordningen er, som interpellanten sier, kulturutveksling hvor en ung voksen får mulighet til å lære et annet språk og få innsikt i en annen kultur gjennom å bli inkludert i en familie i vertslandet. Tanken er også at vertsfamilien skal lære om au pairens kultur og hjemland. Som gjenytelse skal au pairen gjøre lettere husarbeid og hjelpe til med barnepass. Aupairordningen innebærer således ikke et tradisjonelt arbeidsgiver-/arbeidstakerforhold. Aupairordningens intensjon – språkopplæring og kulturutveksling gjennom arbeid og deltakelse i familie – er god og baserer seg på verdier som gjør at ordningen, som også interpellanten egentlig konkluderer med, bør bestå. Men vi er helt nødt til å få den til å fungere på best mulig måte. Ungdom også fra andre land bør fortsatt kunne få muligheten til å komme til Norge og lære om norsk kultur og norske samfunnsforhold. Fafo-rapporten «On equal terms?» som er skrevet av Cecilie Øien i 2009, konkluderer med at mange har hatt stor glede av aupairordningen, men at ordningen ofte ikke oppfattes og praktiseres slik den var tenkt. Selv om kulturutvekslingsaspektet ikke er helt uviktig for ordningen i dag, er det dessverre en del vertsfamilier som oppfatter aupairordningen først og fremst som en slags arbeidsordning eller inntektsstrategi. I media rapporteres det fra tid til annen om alvorlig misbruk av ordningen. Dessverre er det slik at avhengighetsforholdet mellom au pairen og dennes vertsfamilie gjør at au pairer kan være utsatt for ulik grad av utnyttelse. Jeg er også opptatt av at vi skal ta disse utfordringene på alvor. I 2011 foretok Justisdepartementet en evaluering av aupairordningen som førte til flere endringer i regelverk og praksis, med sikte på å styrke kulturaspektet og hindre at au pairer utnyttes som billig arbeidskraft. Det har i de senere årene blitt innført en rekke tiltak for å hindre misbruk og styrke kulturutvekslingsaspektet. Ett av tiltakene var å innføre en karanteneordning for vertsfamilier som misbruker aupairordningen ved grove eller gjentatte brudd på vilkårene for å ha au pair, og for vertsfamilier med et medlem som er ilagt straff for forhold begått mot en au pair. Bestemmelsene om karantene for vertsfamilier trådte i kraft 1. juli 2013. Den er med andre ord relativt ny. Utlendingsdirektoratet har i løpet av den tiden ilagt to vertsfamilier karantene. I tillegg er det nå ytterligere 14 saker mot vertsforeldre som ligger til behandling. Av andre tiltak som er innført etter evalueringen for å hindre misbruk og styrke kulturutvekslingen, vil jeg nevne tilrettelegging for raskere overgang mellom tillatelser, styrket informasjonsarbeid, at vertsfamilien skal dekke au pairens hjemreise, justert beløp for lommepenger og språkkurs, at man bidrar til bedre å etterleve skattereglene og begrensning av personkretsen som kan bli au pairer. Dersom det viser seg at disse tiltakene ikke har hatt ønsket effekt, mener jeg det må vurderes å innføre nye tiltak. Som det fremgår av regjeringsplattformen, ønsker regjeringen Solberg å fortsette arbeidet mot sosial dumping. Vi må sikre at aupairordningen brukes for kulturutveksling, og forhindre misbruk. Derfor er det viktig for meg å følge nøye med i om de tiltakene som er gjennomført, har den ønskede effekt. Så er det viktig å understreke at den typen debatter som representanten Mandt har løftet opp i Stortingssalen i dag, også er et viktig bidrag til at vi skal holde fokus på utfordringene som aupairordningen kan medføre. Samtidig synes jeg interpellanten har hatt en veldig balansert fremstilling, nettopp fordi det er mange fordeler med aupairordningen. Det er vanskelig å si at aupairordningen som sådan bør avvikles fordi det finnes misbruk, men det er vår jobb å legge forholdene til rette for at misbruk ikke skal skje.