Nina Mjøberg (Arbeiderpartiet), 2012-03-26:
Det er nå snart tre år siden den nesten 30 år lange borgerkrigen på Sri Lanka ble avsluttet. Som vi vet, fikk krigen en svært blodig avslutning, da krigen endte med at regjeringsstyrkene nedkjempet de tamilske tigrene. Menneskerettighetsaktivister anslår at om lag 40 000 mennesker ble drept bare under den siste offensiven mot tamiltigrene. Krigen kostet tusenvis av mennesker livet og drev hundretusenvis på flukt. Vi ble vitne til en humanitær katastrofe der folk mistet alt de hadde, og mange ble utsatt for alvorlige overgrep. Sri Lanka har en lang og vanskelig historie. Siden landet fikk sin uavhengighet i 1948 under navnet Ceylon og fram til i dag, har det vært uro i landet. Konflikten mellom det singalesiske flertallet og det tamilske mindretallet har vært meget voldelig. I tillegg til de menneskelige lidelsene har borgerkrigen ødelagt infrastruktur og rammet økonomi og næringsliv hardt. Norge har i mange år hatt en aktiv politikk overfor Sri Lanka, både gjennom å gi bistand og spesielt gjennom fredsprosessen som startet på slutten av 1990-tallet, hvor Norge ble bedt om å spille en rolle. Målet var å skape varig fred og få en politisk løsning. Det er heldigvis slutt på krigshandlinger og terrorangrep på Sri Lanka. Gjenoppbyggingen av landet har startet, den humanitære situasjonen er betydelig forbedret, og mange av de internt fordrevne flyktningene er ute av flyktningleirene. Men selv om det har blitt fred, har ikke de etniske skillelinjene blitt mindre etter krigen. Det er bare forsoning og en politisk løsning som kan føre til varig fred. Det er dessverre fortsatt langt fram til at dette er en realitet på Sri Lanka i dag. Situasjonen for menneskerettighetene er svært bekymringsfull. Fremdeles blir folk utsatt for forsvinninger og arrestasjoner. En FN-rapport slo i fjor fast at både regjeringsstyrkene og LTTE begikk krigsforbrytelser i den siste fasen av borgerkrigen. Et panel nedsatt av FNs generalsekretær har dessuten anbefalt en uavhengig gransking. Selv om rapporten fra Lessons Learnt and Reconciliation Commission – som regjeringen på Sri Lanka la fram i desember i fjor – kommer med viktige anbefalinger om forsoningstiltak og kritiserer brudd på menneskerettighetene, har den ikke tatt tilstrekkelig inn over seg påstander om krigsforbrytelser. Det er derfor svært gledelig at et flertall av medlemmene i FNs menneskerettighetsråd vedtok en resolusjon, som ber Sri Lanka gjøre mer for å skape forsoning med landets tamilske minoritet, og at myndighetene gjør troverdige forsøk på å granske anklager om at det ble begått menneskerettighetsbrudd under borgerkrigen. Resolusjonen ble vedtatt til tross for intens lobbyvirksomhet mot den fra myndighetene på Sri Lanka. Spesielt viktig er det – som også flere har sagt – at India stemte for resolusjonen. Resolusjonen er bare et første skritt i et oppgjør med fortiden og mot nødvendig forsoning. Det er viktig at det internasjonale samfunn fortsetter å øve press mot regjeringen på Sri Lanka, slik at det blir gjennomført etterforskning og straffeforfølging av mulige krigsforbrytelser. Det internasjonale samfunn må kreve at Sri Lanka følger opp anbefalingen fra FNs ekspertpanel om en uavhengig gransking av påstandene om krigsforbrytelser og brudd på humanitærretten begått av partene i krigens siste fase. Regjeringen på Sri Lanka må respektere menneskerettighetene og finne en politisk løsning hvor også minoritetenes interesse blir ivaretatt. Det forutsetter at den norske regjering fortsatt vil spille en konstruktiv og aktiv rolle for å legge press på Sri Lanka og det internasjonale samfunn for å få til dette.