Lars Sponheim (Venstre), 2006-06-16:
Jeg slutter meg uten videre til Regjeringens hovedmål for den økonomiske politikken om arbeid til alle, en rettferdig fordeling og en bærekraftig utvikling. Dette er også viktige hovedpilarer i Venstres politikk. En annen viktig hovedpilar er et sterkt og konkurransedyktig næringsliv. Dette er politiske mål som faktisk er helt avhengige av hverandre. Uten et sterkt næringsliv blir det verken arbeid til alle eller en offentlig økonomi som tåler en omfattende velferdssatsing. Dette synes det som Regjeringen helt har glemt i den interne diskusjonen om hvorvidt virkemidlene får plass i en verktøykasse eller i et smykkeskrin. Det faktum at satsing på norsk næringsliv må være en hovedpilar i den økonomiske politikken, er blitt borte i Regjeringens analyser av den økonomiske politikken som ligger til grunn for Stortingets behandling i dag. Dette føyer seg dessverre inn i et større bilde av en regjering som, i den grad den er opptatt av næringspolitikk i det hele tatt, nesten uten unntak fremmer næringsfiendtlige forslag, spesielt overfor de minste bedriftene og de selvstendig næringsdrivende. Sjelden har grunnlaget for å gjennomføre viktige og riktige endringer av norsk politikk vært bedre enn det det er nå. Gjennom den forrige regjeringens møysommelige og langsiktige arbeid er ressursene nå på plass for å gjennomføre en ny og framtidsrettet politikk dersom viljen er til stede. Det ser vi ingen spor av. Virkeligheten er dessverre slik VG beskrev i går: «Stoltenbergs andre regjering fremstår som et reaksjonært politisk prosjekt.» Det står videre: «Denne reaksjonære profilen har utgangspunkt i Senterpartiets prosjekt.» Dette prosjektet er omtalt av Åslaug Haga som «dønn konservativt». Regjeringens forslag til revidert budsjett er helt uten retning og politisk vilje, slik sett er det «dønn konservativt». Forslaget vitner mest om en administrasjonsregjering som har søkt makt for maktens skyld og ikke for å endre politikken. Det viser jo også det «herlige» kaos internt i Regjeringen i ulike saker som eierskapsmelding, ervervslov – eller hva nå loven skal hete – og forvaltningsreformen, hvor det nå ser ut som om Senterpartiet vil ha fire ulike forvaltningsnivå – for ikke å snakke om håndteringen av de statseide selskapene Statoil, BaneTele og SAS. Hvor er den aktive næringspolitikken? En kan spørre om den sitter fastklemt i en dør borte i Årdal. Hvor er satsingen på skole og utdanning? Hvor er gjenreisningen av Norge som en miljønasjon? Hvor er satsingen på kollektivtransport, på miljøvennlig samferdsel eller på alternativ energi? Hvor er Regjeringens tiltak for å avskaffe fattigdom nasjonalt og internasjonalt? Mens den forrige regjeringen etter sitt siste vedtatte budsjett – revidert budsjett for 2005 – etterlot seg en bistandssatsing på 0,97 pst. av BNI, er denne nå nede i 0,91 pst. av BNI som følge av det regjeringspartiene nå vedtar, stikk i strid med de samme partienes løfter fra Soria Moria. Sjelden har en erklæring mer levd opp til navnet sitt: Luftslott-erklæringen. Bortsett fra et svært lite gjennomtenkt forslag om å avvikle IPA-ordningen over natten, er den eneste politiske profilen i Regjeringens forslag til revidert budsjett reparasjon av egen feilslått barnehagepolitikk. Etterspørselen etter barnehager har naturlig nok eksplodert i tråd med at maksimalprisen for oppholdsbetaling er senket. Dette er jo en av økonomiens mest elementære naturlover: Lavere priser øker etterspørselen. Det er til å undre seg over at Regjeringen ikke skjønner konsekvensene av sin egen politikk og må bruke mesteparten av det økonomiske handlingsrommet til å dekke opp for økt etterspørsel som konsekvens av lavere priser. Jeg er enig i at det må være moderate priser for oppholdsbetaling i barnehager, men plass til alle må prioriteres foran lavere pris. Slik sett er Regjeringens barnehagepolitikk mislykket, og den gir mest til dem som allerede har. Venstre inviterer derfor til en felles dugnad for å få løst problemene og foreslår en moderat prisøkning til 2 500 kr pr. måned for å frigjøre ytterligere midler til barnehageutbygging. Derfor foreslår vi også å bruke 240 mill. kr – det som vi får inn på den vridningen – utover Regjeringens forslag til en generell satsing på å bygge flere barnehageplasser. En slik satsing vil gi 3 560 nye heltidsplasser og plass til mange barn. Venstre fremmer en rekke forslag til endringer i forhold til Regjeringens forslag til revidert nasjonalbudsjett. Vi endrer på om lag 1,5 milliarder kr netto i forhold til Regjeringens forslag. Venstre satser på en framtidsrettet næringspolitikk, på småbedrifter, miljøvennlig samferdsel, skole, utdanning og forskning og en målrettet politikk som hjelper dem som trenger det aller mest. Vi fremmer en rekke forslag som kunne fylt opp både den næringspolitiske verktøykassen og det næringspolitiske smykkeskrinet: bedre sosiale ordninger for selvstendig næringsdrivende, økte bevilgninger til næringsrettet forskning, Innovasjon Norge, ulønnet arbeidsinnsats i SkatteFUNN, halvering av Brønnøysund-gebyrene, dobling av aksjerabatten ved kjøp av aksjer i egen bedrift, økning av avskrivningssatsene for maskiner fra 20 pst. til 25 pst. og å opprettholde IPA-ordningen. Her er det bare å velge på øverste hylle i gode og målrettede tiltak for norsk næringsliv generelt, og småbedrifter spesielt. For Venstre er det grunn til å understreke betydningen av en vedvarende og sterk satsing på skole, utdanning og forskning. I vårt alternativ til revidert budsjett foreslår Venstre å bevilge ytterligere 200 mill. kr til gjennomføring av Kunnskapsløftet. Vi har til behandling i Stortinget et forslag fra Venstre om å innføre et kompetanseår for lærere i grunn- og videregående skole, og vi følger dette opp med forslag om 25 mill. kr til forberedelse av innføringen av et kompetanseår. Vi fremmer forslag for å styrke private høyskoler og studentbarnehager, styrker forskningen gjennom å øke Forskningsfondet med 25 milliarder kr samt avviser Regjeringens forslag om å kutte 100 mill. kr i gaveforsterkingsordningen i grunnforskningen. Det er grunn til å påpeke Regjeringens manglende vilje til satsing på kollektivtrafikken både i forbindelse med budsjettbehandlingen i fjor høst og nå i revidert budsjett. En styrking av fremkommelighet for kollektivtransporten gjennom belønningsordningen vil gjøre kollektive løsninger mer konkurransedyktige og attraktive i forhold til bruk av personbil i byområder. Venstre foreslår derfor å styrke belønningsordningen for kollektivtrafikk med 50 mill. i nye midler. I tillegg foreslår vi 75 mill. mer til jernbane enn Regjeringens forslag for å ferdigstille Lysaker stasjon, sikre framdriften i arbeidet med dobbeltsporet Sandvika–Lysaker, og økte midler til sikring og forbedringer langs Nordlandsbanen, Sørlandsbanen og banen i Trøndelag. Venstre støtter Regjeringens økning av tilskudd til henholdsvis Helse Vest og Helse Midt-Norge på 100 mill. kr for å rette opp noe av skjevfordelingen mellom de ulike helseforetakene, men tviler på at disse bevilgningene er tilstrekkelige. Venstre foreslår derfor å bevilge ytterligere 100 mill. kr til de samme helseforetakene, og med den samme fordelingsnøkkelen som i Regjeringens forslag. Venstre foreslår også å styrke Helse Øst med 17 mill. kr for å opprettholde rustilbudet ved Aker Sykehus. I tillegg fremmer vi forslag om 30 mill. kr til tiltak for å sikre at så mange som mulig av de 5 000 bostedsløse i Norge kan få et tilbud. Til slutt vil jeg litt innom to av de mange Dokument nr. 8-forslagene som vi har til behandling i dag, og som vi diskuterer i denne debatten. Det gjelder Dokument nr. 8:63 om å frita bioetanol for avgifter og Dokument nr. 8:76 om justering av grensene for arbeidsgiveravgiftsfritak for frivillige organisasjoner. Venstre er fornøyd med at Regjeringen langt på vei har kommet oss i møte når det gjelder forslagene om avgiftsfritak for bioetanol, der andelen bioetanol som blandes i bensinen, er over 5 pst. Vi ønsker imidlertid å gå lenger enn Regjeringen og foreslår også avgiftsfritak for alle avgifter for bioetanolbensin med en innblanding på mindre enn 5 pst. Dette er forslag som hele opposisjonen støtter. Jeg regner uten videre med at finansministeren ikke føler seg bekvem med å innta en mindre miljøvennlig posisjon enn en samlet opposisjon, og at Regjeringen kommer tilbake til dette i forbindelse med statsbudsjettet for 2007. Når det gjelder forslaget om å justere beløpsgrensene for arbeidsgiveravgiftsfritak for frivillige organisasjoner, er jeg langt mindre fornøyd med Regjeringen. Disse beløpsgrensene har vært uendret siden loven trådte i kraft 1. mai 1997, mens lønnsutviklingen har vært betydelig i de ni årene som har gått i lovens virkeperiode – 44,8 pst. for industriarbeidere, for å gi et eksempel. Derfor må det være lov til å stille seg undrende til at regjeringspartiene i innstillingen og finansministeren i sitt svar til komiteen, datert 4. mai 2006, vektlegger at en økning av beløpsgrensene til f.eks. 450 000 kr ville være en sterk økning i den indirekte støtten til frivillige organisasjoner, som om dette skulle være noe negativt i seg selv. Det er kanskje på sin plass å minne både statsråd og regjeringspartier om at man i «luftslottserklæringen» lover å legge til rette for det frivillige Norge og å gjennomføre et løft for frivillig sektor. I lys av dette er det skuffende, men ikke overraskende, å se at regjeringspartiene generelt, og Senterpartiet spesielt, ikke støtter forslaget. Jeg tar med dette opp de forslag Venstre fremmer i innstillingen.