trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Denne regjeringen fører en aktiv næringspolitikk. Det bidrar bl.a. til at vi nå har flere mennesker i arbeid enn noen gang før, at sysselsettingen i industrien vokser, at produksjonen og verdiskapingen i industrien er rekordstor, og at det er høye investeringer i industrien. Det er jo hovedmålet på om man lykkes med næringspolitikken. Men det henger bl.a. sammen med at vi fører en ansvarlig økonomisk politikk. Det henger sammen med at vi investerer i samferdsel, vesentlig mer i veiinvestering enn Høyre noen gang var i nærheten av å tenke på i regjering. Og det henger sammen med at vi har styrket det statlige virkemiddelapparatet, ikke minst det regionale, og bl.a. fått gjeninnført lavere arbeidsgiveravgift i distriktene, som er viktig for mange områder i Norge. Vi har en annen politikk når det gjelder statlig eierskap, som er bare en del av næringspolitikken, bl.a. ved at vi har stanset det jeg vil kalle den blinde privatiseringen den forrige regjeringen drev med, trukket tilbake salgsfullmakter og vært villige til å bruke statlig eierskap, enten det er i Nammo eller det er i Statoil-Hydro-fusjonen, for å sikre gode industrielle utviklinger og prosjekter. Vi har som eiere vedtatt nye retningslinjer for godtgjørelse til ledere i konsernet og stanset bruk av opsjoner, og vi har laget vesentlig bedre vilkår for skipsfartsnæringen, bl.a. gjennom å gjennomføre det Høyre lovet, men aldri gjennomførte – innføringen av nettolønn – og utvidet garantiordingene for verftene gjennom å utvide GIEK-ordningen. Det er veldig mye som har blitt gjort. Det har bidratt til en god utvikling i norsk industri. Det er krevende å få på plass et industrikraftregime innenfor EØS-avtalen. Vi sa også tydelig før valget at det vi skal gjøre når det gjelder industrikraft, skal skje innenfor statsstøtteregelverket til EØS, simpelthen fordi det motsatte vil være å gjøre industrien en bjørnetjeneste, da kommer det motreaksjoner som rammer industrien veldig hardt.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg fastholder det jeg har sagt i over en time nå, nemlig at det viktigste målet på om en næringspolitikk er god eller dårlig, er om det går godt i næringslivet. Når det går godt i næringslivet, er det i hvert fall et tegn på at det er mye som er ganske bra når det gjelder næringspolitikken. Og det går godt i næringslivet. Mange er i jobb. Verdiskapingen er rekordhøy, investeringene er rekordstore, osv. Da mener jeg at når man når det viktigste målet i næringspolitikken, kan man også si at næringspolitikken i hvert fall fungerer ikke så aller verst. Så er det mye ugjort, bl.a. skal vi investere mer i samferdsel og mer i forskning. Vi skal også utvikle de statlige virkemidlene, og vi skal jobbe for å bedre vilkårene når det gjelder kraft. Som jeg har sagt tidligere i dag, det viktigste bidraget for å sikre kraft er å sørge for at det blir mer kraft. Derfor bygger vi gasskraftverk på Mongstad, og derfor satser vi betydelig på energisparetiltak.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Svaret på det spørsmålet er ja. Jeg kan godt begrunne det. Det er styret som har ansvaret i denne typen selskaper for å ta beslutninger i enkeltsaker. Derfor har vi vært tydelige og klare på det hele tiden. At et styre har et ansvar for å ta beslutninger i enkeltsaker, betyr ikke at det ikke kan være dialog med det styret. Det gjelder enten selskapet er helstatlig, halvstatlig eller helprivat. Derfor var det riktig av Børge Brende å ha dialog med styret i Norske Skog, selv om det var et helt privat selskap. Derfor er det riktig av næringsministeren å ha dialog både med Hydro og med de nye eierne av Polymers, for å bidra til at man sikrer verdiskaping og arbeidsplasser i Norge. Det er jo hele tiden det avgjørende, at vi sikrer verdiskaping, inntekter og arbeidsplasser i Norge. Der er altså resultatene gode. Når det gjelder avstanden til den forrige regjeringens politikk, vil jeg si at målet på om en politikk er god eller dårlig, er jo ikke avstanden til den forrige regjeringens politikk. Det har aldri vært noe mål for meg i seg selv å ha størst mulig avstand. Målet er at politikken fører til gode resultater. Det er det avgjørende for om politikken er god eller dårlig.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
I mine tidligere svar prøvde jeg å reflektere rundt hva man mener med lavere pris eller billigere pris. Der kan man mene forskjellige ting. Jeg tror at noe av grunnen til at det blir litt diskusjon i denne debatten, er at man legger forskjellige ting i de ordene. Det vil være i strid med EUs statsstøtteregelverk. Det er ingen som har tenkt tanken å bryte det regelverket, at vi skulle gi en lavere pris i betydningen en subsidiert pris, der vi altså skulle pålegge f.eks. Statkraft å videreføre det gamle regimet, der man altså skulle selge kraft til en pris som var subsidiert av eieren av Statkraft, nemlig staten. Men hvis man med lavere pris mener at industrien kan få en pris som er lavere enn den husholdningene betaler, er mulighetene absolutt til stede. Det har jeg prøvd å begrunne flere ganger. Da er nemlig industrien en jevn avtager og ikke bare kjøper når det er topplast eller størst etterspørsel. Fordi industrien kan inngå avtaler om forsyningssikkerhet, kan industrien på markedsmessige vilkår få en lavere pris enn husholdningene.
Inge Lønning (Høyre), 2007-05-23:
Som representanten Siv Jensen viste til, sier Soria Moria-erklæringen at alle som har behov for rehabilitering, skal få tilbud om dette. Oversikten fra Norsk pasientregister viser at i fjor, i 2006, ble tilbudet om rehabilitering i opptreningsinstitusjoner som ikke drives av det offentlige, redusert med 16 pst., altså hver femte plass falt bort i løpet av fjoråret. Det kommer meldinger fra alle landsdeler om at opptreningsinstitusjoner, vel etablerte, gode faglige tilbud, er i ferd med å bli kvalt på grunn av Regjeringens ideologisk betingede instruks om at helseforetakene ikke skal benytte seg av private tilbud. Betyr dette at de fellesskapsløsningene Regjeringen snakker så varmt om, de løsninger som Arbeiderpartiet og Fagforbundet i fellesskap har funnet frem til er de riktige, skal være de eneste som gjelder? Er det de ideologiske prinsippene som veier tyngre enn hensynet til brukerne?
Inge Lønning (Høyre), 2007-05-23:
Representanten Myhre stilte et meget presist spørsmål knyttet til et personlig løfte fra Jens Stoltenberg, men fikk svar på noe helt annet. Indirekte gav jo statsministeren dermed et svar. Det han har gjort med det han sa skulle være første prioritet, er lik ingenting. I dagens Nationen sier hans egen samferdselsminister at «distrikta må få ein mykje større del av vegkaka». Det lover jo ikke spesielt godt når det gjelder oppfølgingen av statsministerens personlige garanti til Oslo-borgerne om akkurat sykkelveier. Det er et gjennomgående problem i denne spørretimen, synes jeg, at statsministeren hver gang han blir konfrontert med konkrete løfter, går utenom og snakker om noe annet. Det får meg til å tro at statsministeren har tatt mål av seg til å overgå en klassisk skikkelse i norsk revykunst, nemlig den russiske ubåtkapteinen til Harald Heide-Steen jr. Er svaret på alle spørsmål mer balalaika?
Inge Lønning (Høyre), 2007-05-23:
Jeg har dette spørsmålet til rette vedkommende: «I Budsjett-innst. S. nr. 6(2006-2007) besluttet Stortinget å bevilge 604 mill. kr til helse- og rehabiliteringstiltak for sykemeldte. 374 mill. kr er overført til de regionale helseforetakene. Nasjonalt kompetansesenter for arbeidsrettet rehabilitering i Rauland har etablert et nettverk av virksomheter innenfor dette området, som pr. uke 15 d.å. hadde 125 ledige senger pga. begrensede avtaler med RHF-ene. (2006-2007) Kan statsråden redegjøre for hvordan RHF-ene forvalter de tildelte midlene?»
Inge Lønning (Høyre), 2007-05-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg la merke til at statsråden flere ganger i sitt svar la vekt på at hensikten med disse 604 mill. kr er at man skal få til en rask behandling, som raskt skal bringe folk tilbake i arbeid. Nå sendte statsråden sammen med sin kollega, arbeids- og inkluderingsministeren, ut en pressemelding i slutten av april som meddelte som en gledelig nyhet at den første pasienten – én pasient – hadde blitt behandlet ved hjelp av disse midlene etter fire måneder. Det kan vel ikke karakteriseres som spesielt raskt. Mener ikke statsråden også at alt skulle tilsi at hvis hensikten er å handle raskt for å hjelpe folk, ville det ha vært en bedre prioritering å anvende den ledige kapasiteten som faktisk står der?
Inge Lønning (Høyre), 2007-05-23:
Jeg konstaterte at det ikke kan kalles spesielt raskt når det gjelder en ekstraordinær bevilgning som man har kjent til lå der i ett år, at man bruker fire hele måneder av kalenderåret for å komme så langt at noen av disse kronene i det hele tatt brukes. Men det viktige spørsmålet er jo følgende: Gjelder den generelle retningslinje som er nedskrevet i Soria Moria-erklæringen, nemlig at man ber de regionale helseforetakene om å bruke minst mulig og trappe ned bruken av private institusjoner, også for disse ekstraordinære midlene? Det er jo et faktum at når det gjelder anvendelsen av private opptreningsinstitusjoner, viser den offisielle statistikken for 2006, som er den siste vi har, en nedgang på 16 pst. Det er et ganske betydelig tall. Det er også et faktum at stadig flere av disse institusjonene rundt omkring i landet er i ferd med å måtte gi opp på grunn av sultefôring.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Det er tydeleg at statsministeren har ei anna verkelegheitsoppfatning enn det som Sjukehus-Noreg har. Frå heile landet kjem det stadig inn meldingar om bekymring og utryggleik, om både endra og reduserte sjukehustilbod. I dag vil styret i Helse Vest diskutere det nevrokirurgiske tilbodet på Vestlandet. Eg reknar ikkje med at statsministeren vil kommentere den saka, men ei anna sak som statsministeren har hatt gode moglegheiter til å setje seg inn i, er situasjonen i Mosjøen. I vinter har me hatt to tragiske dødsfall. 13 av 18 helikopterbestillingar frå sjukehuset i Mosjøen i vinter blei kansellerte på grunn av dårleg ver. Den førre regjeringa forsikra befolkninga i Mosjøen om at det skulle vere ein tryggleiksskapande ressursbase med fagleg forsvarlege helsetenester ved sjukehuset i Mosjøen. Fleire frå Mosjøen har kontakta meg fordi dei er bekymra for at dei ikkje vil få den hjelpa som dei treng. Kan statsminis-teren gi ei forsikring til befolkninga i Mosjøen om at dei vil få det tryggleiksskapande tilbodet?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Eg har gleda av å få stille følgjande spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Flere steder i landet er folk bekymret for om de får den hjelpen de trenger når de skal føde. Samtidig ser vi at flere fødeavdelinger skal stenges for sommeren. Det er anbefalt at fødeavdelinger bør ha 400–500 fødsler pr. år for å sikre kompetanse og trening. Vil statsråden forhindre stengning av fødeavdelinger med færre enn det anbefalte antall fødsler, i påvente av den varslede gjennomgangen av fødselsomsorgen, slik at disse fødeavdelingenes kompetanse og videre eksistens vurderes bl.a. ut fra reelt antall fødsler?»
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Eg takkar statsråden for det utdjupande og gode svaret, og eg er glad for det engasjementet som statsråden har. Dette er eit tema som skaper eit veldig engasjement i heile landet og er òg med på å kunne skape utryggleik. Derfor er eg glad for at det no blir ein gjennomgang. Eg håpar at statsråden der ser det nødvendig å gripe inn, slik at me får eit tilbod òg fram til denne gjennomgangen er klar. No var statsråden i sitt utdjupande svar inne på det tilbodet som er i kommunane. Det er klart at når det blir lenger å dra til sjukehus, er det viktig å få på plass ei god følgjeteneste. No har dei siste tala kome, som viste at 87 pst. av kommunane har jordmor berre i deltidsstilling. Det er klart at da er det ikkje enkelt å ha ei god følgjeteneste, som blir desto viktigare med sommarstenging. Mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden er: Kva vil statsråden gjere nettopp for å sikre at me får ei endå betre følgjeteneste for dei fødande, med dei sommarstengingane som me no ser ut til å få?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Eg er glad for at statsråden vil gripe fatt i dette. Det er ei utfordring, og det vil vere krevjande å få til ei forbetring utan sterkare verkemiddel enn ein betre kommuneøkonomi, for eg trur at nokre retningslinjer for dette er viktig. Me har eit nasjonalt perspektiv som me i denne salen er sette til å styre. Det er ikkje alltid like enkelt i ei kommunebehandling å ha det same perspektivet. Derfor vil eg òg seie at det er mange kommunar som må få eit endra tilbod på bakgrunn av det som skjer i regionane. Eg synest det er viktig at signala er veldig tydelege frå sentralt hald. Da vil eg seie at kanskje eit endå sterkare verkemiddel enn å seie at det er opp til kommunane sjølve, er at me kjem med føringar som er med på å påleggje kommunane det.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2007-05-23:
Det er mange område innanfor helsevesenet der Regjeringa kan skilte med brotne løfte. Vi har hørt om fleire slike her i dag. Men eitt område som ikkje er nemnt, er Soria Moria-løftet om å sikre nærleik til fødetilbod. Vi har hørt om sjukehus i Narvik, i Volda og på Helgeland som skal ha sommarstengde fødeavdelingar i fire veker. Det betyr altså at dei fødande som soknar til desse sjukehusa, må reise i kanskje over to timar, 15–20 mil, til ei anna fødeavdeling og eit anna sjukehus for å føde. Så mitt spørsmål til statsministeren er følgjande: Er statsministeren komfortabel med at gravide og fødande er blitt salderingspost i helsebudsjetta, og at Soria Moria-løftet om nærleik til fødetilboda systematisk blir brote?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Når statsministeren i sitt oppfølgingssvar til representanten Jensen hevdet at det var den forrige regjeringen som innførte egenandeler på fysioterapi på blå resept, feilinformerer statsministeren det norske folk. Det var Stoltenberg-regjeringen som innførte egenandeler på slik fysioterapi, selv om det var den forrige regjeringen som foreslo det i sitt budsjett. Men det var Stoltenberg-regjeringen som innførte egenandel, og så fjernet den igjen ved et senere høve. Den informasjonen som statsministeren gikk ut med her, synes jeg faktisk han kan rette opp. Egenandelene i helsevesenet har aldri vært større. Fra 1. juli går egenandelen for legebesøk opp med 5 pst. Vil statsministeren hevde at også den økningen på 5 pst. bare er en inflasjonsjustering? Eller er inflasjonen og prisjusteringen mindre enn 5 pst. i det norske samfunnet? Kan statsministeren vise til hvordan man kommer fram til den 5 pst.-økningen som skal skje fra 1. juli?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsministeren: «Styret i Helse Midt-Norge RHF har vedtatt med knappest mulig flertall at ekstrabevilgningen på 275 mill. kr som nå er vedtatt tilleggsbevilget til dette foretaket, ikke skal fordeles etter ordinære kriterier internt i regionen, men er vedtatt holdt tilbake for å dekke underskudd på slutten av året. Dette medfører at en nå vurderer en rekke innsparingstiltak hos bl.a. Helse Sunnmøre. Som eksempler kan nevnes nedleggelse av psykiatritilbudet på Larsnes og Nevrohjemmet. Mener statsråden dette er akseptabelt?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Problemet er bare at den økonomiske situasjonen ikke endrer seg fordi om de og de tilbudene tas ut av en eventuell innsparingspakke. Innsparingen står ved lag, og dette helseforetaket må faktisk foreta det. Helsereformen og regionsinndelingen bygger bl.a. på tillit innenfor regionen også, at man blir ivaretatt som region, og at ikke deler av regionen forfordeles framfor andre. Det som vi nå opplever, og som faktisk en representant for et av regjeringspartiene kalte «det store trønderranet», er at denne tilliten nå begynner å bli rimelig tynnslitt i andre deler av regionen. Vi vet også at statistikken viser at ventetiden i psykiatrien øker, den går ikke ned. Da er spørsmålet mitt til statsråden: Vil statsråden garantere at det ikke blir akseptert nedleggelse eller dårligere tilbud innenfor psykiatri, rusomsorg og rehabilitering i dette området?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg legger merke til at statsråden i sitt svar sier at nå går det «i riktig retning». Hvis det er «riktig retning» at vi får en sommerstengt fødeavdeling ved Volda sjukehus, at stadig nye innsparingstiltak blir fremmet, at vi ser en økning i ventetidene knyttet til psykiatrien, er jeg litt bekymret over hva det er å gå i riktig retning. Jeg har lest særdeles grundig den bevilgningsproposisjonen som statsråden fremmet for Stortinget, og har sett den opp mot det vedtaket som man gjorde i Helse Midt-Norge lenge før pengene ble bevilget i Stortinget, og der står det ingenting om at disse pengene skal holdes tilbake for å ses i sammenheng knyttet opp mot slutten av året. Jeg har følgende spørsmål til statsråden: Har statsråden selv eller hennes folk tatt kontakt med nettopp styreleder i det regionale helseforetaket når det gjelder disse midlene, for å fortelle eller instruere om hvordan disse pengene skulle brukes, altså knyttet til St. Olavs Hospital, jf. det som statsråden her sier, og dermed holdes tilbake fra resten av regionen?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-05-23:
Ikke på noe område er løftebruddene flere, og ikke på noe område er avstanden større mellom hva Stoltenberg sa i opposisjon, og hva han gjør i regjering, enn i næringspolitikken. I valgkampen sa Stoltenberg at vi ikke kan ha en regjering som lener seg tilbake med hendene i fanget. Da industriarbeidsplassene ble lagt ned på Meråker, sa den første næringsministeren til Stoltenberg at dette «er ikke en jobb verken for meg eller for andre i regjeringen». I valgkampen sa Stoltenberg at han skulle ta en telefon til styrelederen i Norske Skog – og skapte et inntrykk av at det var arbeidsformen, at Arbeiderpartiet skulle ordne opp. Når Telenor og Hydro nå selger ut, sier den andre næringsministeren til Stoltenberg: «Vi utøver ikke aktivt eierskap i enkeltsaker.» Det er vel kanskje ikke så rart at LO-topp Leif Sande i Dagens Næringsliv i dag sier at regjeringen Stoltenberg får terningkast seks for retorikken, men null for handlingene. Det ser ut til at den mer aktivistiske næringspolitikken er blitt til anonyme kilder i VG om hvilke styreledere man skal kaste. Det er blitt til pinlige uttalelser fra næringspolitisk talsmann Jan Bøhler i Dagens Næringsliv. Jeg tror at vi skal være glad for at Arbeiderpartiet har skrotet den aktivistiske næringspolitikken. Men dette reiser noen ganske alvorlige spørsmål om Arbeiderpartiets holdning til valgløfter og Arbeiderpartiets holdning til sine velgere. Mitt spørsmål knytter seg til industrikraftregimet. Stoltenberg reiste rundt fra industristed til industristed i valgkampen og lovet at bare vi fikk en sosialistisk regjering, skulle industrien få billigere kraft. Den forrige regjeringen manglet vilje, den manglet evne. Senest i Stavanger Aftenblad 10. august 2005 uttalte Stoltenberg at dette var mulig å gjøre innenfor EØS-avtalen. Nå, to år etter at man har kommet i regjering, skriver man i revidert nasjonalbudsjett at man erkjenner at det ikke er mulig å få til et slikt industrikraftregime innenfor EØS-avtalen. Hvilken ny erkjennelse er det Stoltenberg har fått nå om EØS, som han ikke hadde i 2005?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-05-23:
Det er jo ikke slik at det går bra i norsk næringsliv på grunn av Regjeringens politikk. Det blir jo ikke flere arbeidsplasser av at man øker skattene og kutter i forskningen. Det er mer på tross av Regjeringens politikk enn på grunn av politikken. Det sitter nok ganske mange desillusjonerte arbeiderpartifolk og LO-topper rundt omkring på industristedene som hadde trodd at Arbeiderpartiet ville opptre på en helt annen måte, ikke minst når det gjelder industrikraftregimet, som mitt spørsmål dreide seg om. La meg gjenta det: Stoltenberg reiste rundt på industristedene i Norge og lovte at industrien skulle få billig kraft dersom Arbeiderpartiet vant valget. Det gjorde Arbeiderpartiet, sammen med de andre sosialistiske partiene. Jeg tror vi må kunne si at Arbeiderpartiet kjøpte seg til en valgseier ved å love billig kraft til industrien. Nå har det gått to år med Arbeiderpartiet i regjering, og det man gjør i revidert nasjonalbudsjett, er å skrinlegge det som kanskje var det fremste valgkampløftet fra Arbeiderpartiet i valgkampen, nemlig at man skulle innføre et nytt industrikraftregime. Det er skrinlagt i revidert nasjonalbudsjett.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-05-23:
Statsministeren må tåle å bli målt på sine løfter etter snart to år i statsministerstolen. Jeg registrerte at statsministeren ikke svarte på spørsmålet fra Siv Jensen, om han stiller seg bak kunnskapsministerens avlysning av forskningsmålet om at den totale forskningen skal opp i 3 pst. i 2010, og den offentlig finansierte forskningen 1 pst. Det er faktisk ikke riktig det som statsministeren hevder, at den offentlige forskningen er på vei oppover. Faktisk har den andelen av BNP som går til offentlig forskning, gått ned under Jens Stoltenberg som statsminister. Da Høyre satt i regjering sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, gikk andelen av BNP til offentlig forskning oppover, men så snart Stoltenberg kom i regjeringsstolen, gikk andelen til offentlig forskning nedover. Det er den viktigste grunnen til at man eventuelt ikke klarer å nå målet om å få den offentlig finansierte forskningen opp i 1 pst. og den totale forskningen opp i 3 pst. Stiller statsministeren seg bak statsråd Djupedals avlysning av løftet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Det interessante med denne regjeringen er hvordan de leker med ord for aldri å innrømme et løftebrudd. Industrikraftregimet er et godt eksempel på det. I forrige periode sa de tre rød-grønne partiene at det var stort handlingsrom innenfor EØS-avtalen for å få på plass et regime hvis det bare var politisk vilje. I april sa energiminister Enoksen i Nationen at et system for industrikraft vil bli framlagt i revidert budsjett. Industrien var da godt fornøyd, fordi det er viktig å få en avklaring på systemene de har å forholde seg til for videre investeringer. Men i revidert budsjett ligger det ikke noe system. Industrien er dermed meget misfornøyd med dette. Likevel klarte næringsministeren å si i Stortinget forrige uke at Regjeringen har innfridd sitt løfte. Da er dette et enkelt ja/nei-spørsmål til statsministeren: Mener statsministeren at Regjeringen har framlagt et system for et industrikraftregime, slik energiministeren lovte i april?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Når det går godt i næringslivet i dag, tar statsministeren det som et tegn på at Regjeringen gjør gode valg. Nå går det jo litt tid fra en beslutning tas, til en ser resultatene. Det gjelder òg for næringslivet. Det som er viktig for at næringslivet også skal gå godt i morgen, er at man har forutsigbarhet til å gjøre investeringer i dag. Hydro Karmøy er i den situasjonen. De har ventet på en avklaring når det gjelder rammebetingelser for industrikraft. Selskapet vurderer milliardinvesteringer for å redde hundrevis, ja tusenvis av arbeidsplasser på Karmøy. De har gitt tydelig signal om at et system for industrikraft må være avklart nå til sommeren, for at de skal kunne ta en god beslutning. Statsministeren har nevnt tidligere at industrien skal ha en kraftpris som er lavere enn markedspris. Men et slikt system finnes allerede i dag. Det finnes flere typer markedspris for kraft: én til husholdningene og én som går på langsiktige kontrakter. Det Hydro venter på, er løftet om at det skal komme et industrikraftregime som gir en lavere pris enn det man i dag får på markedet. Skal Hydro vente på at Regjeringen kommer med dette? Eller skal de bare forholde seg til markedet, slik statsministeren har sagt tidligere i dag?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Fagbevegelsen og Arbeiderpartiet lovte i valgkampen i 2005 at man skulle gi billigere strøm til kraftkrevende industri. La meg sitere en fagforeningsleder på Helgeland: «I fjor drev vi en aktiv valgkamp for Arbeiderpartiet der vi gikk ut og lovte medlemmene våre at dersom de stemte på Arbeiderpartiet så skulle kraftspørsmålet løses og et nytt industrikraftregime skulle komme på plass.Dette har ennå ikke skjedd.» Også i revidert nasjonalbudsjett får vi tydelig beskjed om dette. Dette har ikke skjedd, og det føyer seg inn i rekken av Regjeringens løftebrudd. Statsminister Stoltenberg er opptatt av at vi skal holde oss innenfor EØS-avtalen. Det har han sagt mange ganger i dagens debatt, og det er det ingen av oss som er uenig i. Men mitt spørsmål blir: Hva gjorde daværende partileder Stoltenberg i 2005 for å korrigere løftene som Arbeiderpartiet gav, som fagbevegelsen gav, til tusenvis av industriarbeidere før valget?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-05-23:
Statsministerens siste svar vil bli lagt merke til i Industri-Norge, for det er stikk i strid med det Arbeiderpartiets representanter lovte da de reiste rundt før valget. Da skulle en i løpet av kort tid få et kraftregime som gav industrien gunstigere pris enn om de gikk i markedet. Det Stoltenberg nå sier, er det samme som han sa da han som komiteleder på slutten av 1990-tallet gikk inn for å avvikle det kraftregimet en hadde hatt over lang tid. Hvilket råd vil statsministeren gi til de bedriftene som nå lurer på om det kommer et opplegg med kraftkontrakter fra Regjeringen, og som i løpet av de siste årene har opplevd at prisene har gått opp mens de har ventet på at løftene skulle innfris? Hvilket råd vil statsministeren nå gi når prisene i markedet ventes å gå ytterligere opp? Skal en vente i nye år på et opplegg fra Regjeringen som gir gunstigere pris, eller skal en gå i markedet nå og sikre seg langsiktige, forutsigbare avtaler som legger grunnlag for sikre arbeidsplasser?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-05-23:
«Strømabonnentene i Steigen var i januar uten strøm i seks døgn. Nord-Salten Kraftlag AL er ilagt et overtredelsesgebyr på 3 mill. kr grunnet manglende vedlikehold og kontroll av én av forsyningslinjene. Abonnentene har fått utbetalt kompensasjon på vel 10 mill. kr. Disse utgiftene legges inn i nettregnskapet i 2007(KILE) (KILE) Synes statsråden det er rimelig at abonnentene på denne måten må dekke ca. 60 pst. av kompensasjonen gjennom økt nettleie?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-05-23:
Jeg takker statsråden for svaret, og takker for hans positive respons når det gjelder min forespørsel om å gå inn i denne problematikken i lys av de erfaringene som er gjort i Steigen. Det som er litt av hovedutfordringen her, er at en så stor andel abonnenter i forsyningsområdet faller ut samtidig, og at det dermed er de samme som må ta regningen. Det er en helt annen situasjon enn om et tilsvarende antall abonnenter hadde falt ut i et område som f.eks. Oslo. Jeg håper statsråden kan bekrefte at en i den gjennomgangen NVE foretar, vil vurdere om det er aspekter ved de distriktsmessige utslagene i et område med så få abonnenter som det her er snakk om, som en må ta hensyn til i en slik gjennomgang. Så er det en annen problemstilling som jeg ønsker at statsråden går inn i. Det er: Når den kompensasjonen som her ble utbetalt, ble utbetalt til kommunen, var den på samme størrelse – 6 600 kr – som for andre abonnenter, til tross for at kommunen hadde en hel rekke boligenheter og andre enheter bak abonnementet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-05-23:
Kan statsråden bekrefte at i den gjennomgangen som nå skal foretas, vil denne hendelsen som strakk seg over flere døgn, og som hadde dramatiske utslag, bli en sentral del av det grunnlaget en skal ha når en vurderer om det kan være behov for justeringer av dagens forskrifter?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-05-23:
Jeg synes faktisk statsministeren nå gir seg i kast med å omgå sannheten i sitt svar til representanten Sanner. Jeg tror ikke noen i det norske industrisamfunn har vært i tvil om at det ikke fantes et eneste forbehold rundt de løftene man gav om å servere billigere energi til norsk industri. Og for å hjelpe på hukommelsen kan jeg sitere hva Arbeiderpartiets leder, nåværende statsminister, sa ifølge Stavanger Aftenblad den 10. august 2005: «Ei ny raud-grønn regjering vil tilby industrien el-kraft til under marknadspris.(…) ei to-pris ordning på kraft med ein spesialpris til industrien og ein marknadspris til vanlege hushald er mogeleg å etablera i Norge med godkjenning frå dei europeiske kontrollorgana EØS og ESA.» (…) Jeg går ut fra at sitatet er riktig, for jeg har ikke sett noe dementi på det. Er det ikke da i anstendighetens navn på tide å beklage overfor både norske industriarbeidere og Stortinget at man nå trekker det tilbake?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-05-23:
Det ble regjeringsskifte i 2005, ikke minst med bakgrunn i klare løfter om en ny næringspolitikk og om å gi den industripolitiske verktøykasse et innhold. Og man vant oppslutning i norske industrisamfunn, hvor bl.a. Arbeiderpartiet økte sin oppslutning to til tre ganger mer enn gjennomsnittlig på landsbasis. Så sier altså statsministeren i dag at man fortsetter å jobbe med sitt løfte – som skulle vært gjennomført innen to uker – om å innføre et industrikraftregime hvor norsk industri skulle få billigere kraft. Han gjentar påstanden i dag. Da siterer jeg fra nylig fremlagte revidert nasjonalbudsjett. Her står det: «Regjeringen erkjenner at det innenfor rammen av EØS-avtalen i dag er svært vanskelig å innføre særnorske ordninger som gir den kraftintensive industrien fordeler(…) (…) Dette står i grell kontrast til den informasjonen statsministeren gir her i dagens spørretime. Hvorfor sier man én ting i valgkamp, og gjennomfører noe annet? Hvorfor gir man slikt inntrykk, når vi har sett oppfølgingen fra august–september 2005: Meråker, Union. Velgerne i Grenlandsområdet i Telemark fikk det klare inntrykk at bare en rød-grønn regjering slapp til, skulle ervervsloven komme på plass. 1881-ansatte stemte rød-grønt. Telenor Satellite stemte rød-grønt. Ansatte på Hydro Polymers stemte rød-grønt i trygg forvisning om at man hadde en annerledes verktøykasse å rutte med. Hvorfor er det slik at Jens Stoltenberg og de rød-grønne i valgkampen valgte å selge strikk på den måten de gjorde, i metervis?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-05-23:
Det er ikke riktig det statsministeren sier her i dag, at man sa klart og tydelig fra før valget om den motstanden man kunne risikere å møte i EUs konkurranseregelverk. Tvert imot var det klare budskap at dette er mulig å gjennomføre innenfor EØS-avtalen. Men jeg registrerer at statsministeren velger ikke å svare på spørsmålet om hvorfor man opptrer på én måte i industrisamfunn etter industrisamfunn, og så står overrasket på perrongen når eksempelvis Hydro Polymers med flere blir solgt til utlandet. Det er også flere andre eksempler, som jeg nevnte. Omtalen av Høyre kan jeg kort komme inn på. I 2001 overtok man europatoppens høyeste rentefot, med Russland som unntak. Man overtok en ledighet på tur opp, investeringer på tur ned. Man overtok pessimisme i norsk næringsliv. Jeg synes man skulle ha et litt mer romslig omdømme av det man nå prøver å gi seg i kast med når det gjelder sine politiske motstandere.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Jeg var nylig på avdeling 7 i Drammen kretsfengsel. På den avdelingen er det 17 innsatte, av dem er seks spilleavhengige. Flere innsatte sier selv at behovet for penger til å putte på spilleautomatene er en vesentlig årsak til at de begynte med vinningskriminalitet, til at de fortsatte med det, og til at de nå sitter i fengsel. Det var sterkt å høre dem fortelle at avhengigheten av spill ble opplevd som sterkere enn avhengigheten av heroin. Det var også urovekkende å høre historier om brutte familiebånd, ødelagte yrkeskarrierer og selvforakt som følge av spilleavhengighet. En spilleautomat på den lokale kiosken var for mange av de innsatte årsaken til all elendigheten de nå sliter med. Spilleautomater rammer dem med dårligst økonomi hardest. Det har automatbransjen skjønt. Oslos spilleautomater er plassert på østkanten og er nesten ikke å finne på vestkanten. De to kjøpesentrene CC Vest og Stovner Senter omsetter totalt for nesten like mye, men automatomsetningen er ti ganger så stor på Stovner Senter som på CC Vest. Dette er grov utnyttelse av vanlige folks drømmer om et bedre liv. Offentlige inntekter fra automater blir en klasseskatt. Den tar mest fra dem som har minst fra før. 208 ordførere fra hele landet og fra alle partier har engasjert seg for å bli kvitt alle spilleautomatene. De opplever selv hvilke menneskelige lidelser og økonomiske konsekvenser automatene fører med seg, og de er uinteressert i å eksperimentere med Norsk Tippings såkalte snille automater. De vil forebygge heller enn å reparere. Mitt spørsmål til statsministeren er – etter at kulturministeren på en pressekonferanse i går sa at det kun er kioskeiere som har vetorett i automatsaken: Hva mener statsministeren er mest demokratisk – at det er kioskeiere eller at det er lokalpolitikere som bestemmer om en kommune skal være fri for spilleautomater?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Jeg konstaterer at statsministeren nå bruker den samme metode som alle hans statsråder pleier å bruke i denne salen: Når vi stiller et spørsmål, får vi ikke svar på spørsmålet, men vi får et angrep tilbake. Kristelig Folkeparti tok opp kampen mot spilleautomatene. Vi har ført den videre i lys av den nye kunnskap vi har fått om det enorme omfang av sosiale problemer som spilleavhengigheten skaper, og den kraftige veksten som har vært i spillmarkedet etter at vi tok opp den kampen. Derfor har vi justert kurs, og det står vi for. Det som forbauser meg, er at statsministeren tydeligvis stiller seg bak en politikk som vil tvinge kommuner som ikke vil ha disse automatene, til å ta dem imot. I Soria Moria-erklæringen priser man det lokale folkestyret, men man vil ikke gi kommunestyrene vetorett, man vil gi det til kioskeiere i den enkelte kommune. Det skjønner jeg ikke bæret av, for å si det enkelt og folkelig. Jeg må si til statsministeren – han trenger ikke å kommentere det, men han kan godt gjøre det: Denne politikken med å ta penger fra dem som har det vanskeligst, og gi til organisasjoner som skal hjelpe dem som har det vanskelig, har ingen moralsk kraft.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
I alkoholpolitikken – som det er mange ulike meninger om i norsk politikk – har man valgt en tilnærming hvor man har nasjonale rammer og regler, men der man tillater lokal styring, lokal utforming, slik at man lokalt selv kan avgjøre skjenketider, bestemme øl-monopol osv., fordi man har tillit til lokalpolitikerne og tillit til det lokale folkestyret. Utfordringene når det gjelder spillpolitikk, er på mange måter ikke så helt ulik de utfordringene man står overfor i alkoholpolitikken. Det er fordeler og ulemper som kommer til uttrykk i lokalsamfunn, og hvor man må gjøre avveininger mellom flere hensyn. Dette slår ulikt ut i de ulike kommunene. Da er det veldig nærliggende og fornuftig å si at man flytter disse avgjørelsene ned til det laveste nivået, der man kjenner problemstillingene best på kroppen. Da blir det veldig merkelig at Regjeringen ikke ønsker det. Har ikke Regjeringen tillit til lokaldemokratiet?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-05-23:
Dette dreier seg ikke om, som statsministeren antyder, at man skal ha lokal spillpolitikk på den måten som statsministeren beskriver det. Dette dreier seg om en lokal reservasjonsrett, altså at en kommune skal kunne si nei til å ha automater. Det griper ikke inn i det nasjonale grepet i forhold til monopol, hvilken type spill og alle de innfallsvinklene. Så er det heller ikke slik som statsministeren sier, at det er et bredt flertall i Stortinget som står nøyaktig på det som var forliket fra forrige periode. Det har vært stor bevegelse i spillpolitikken fordi det har skjedd mye. Blant annet har vi fått dommene fra ESA. Regjeringen selv har jo innført ytterligere innstramminger f.eks. når det gjelder seddelforbudet, et tema som altså ikke var oppe i forrige periode. Det vi ser, er at det går prestisje i dette på en merkelig måte. Ved inngangen til lokalvalgkampen er det rart at en ikke har såpass tillit til lokale politikere at man kan svare ja eller nei på representanten Høybråtens spørsmål. Så jeg spør: Er det mer demokratisk at kioskeiere skal kunne si nei enn at kommunestyrene skal kunne gjøre det?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
I sitt svar til representanten Dagfinn Høybråten sa statsministeren at han støttet Kristelig Folkepartis spillpolitikk for noen måneder siden. Nå må jeg få opplyse at for noen måneder siden foreslo Kristelig Folkeparti totalforbud mot spilleautomater. Det er flere år siden vi stod for spillmonopol, og det handler om en sak som har utviklet seg etter hvert som tiden har gått. Jeg skulle ønske at statsministeren hadde vært enig med oss for noen måneder siden, for da hadde vi ikke hatt denne debatten i dag. I Soria Moria-erklæringen står det: «Folkestyret er under press. Beslutningene overføres i økende grad til aktørene i markedene, til kapitalsterke privatpersoner, organisasjoner, byråkrater og andre som ikke står til ansvar overfor folket i valg. Dette fører til sviktende tillit, avmakt og mindre engasjement og deltakelse i samfunnsspørsmål hos folk flest.» Regjeringen går motsatt vei når statsråd Trond Giske sier at det er opp til Narvesen eller andre markedsaktører å avgjøre om det skal være automater i kommunene – ikke de folkevalgte. Hvorfor følger ikke Regjeringen sin egen regjeringserklæring i automatsaken?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-05-23:
Av de mange nedturene etter løftene i Soria Moria-erklæringen er det få som etter Venstres oppfatning har vært hardere og tøffere enn behandlingen av forskningen i Norge. Det er bred enighet blant dem som steller med dette, om at vi har fått et hvileskjær. Og det kan se ut etter framleggelsen av revidert nasjonalbudsjett som om vi også, med det som sies der – eller ikke minst det som ikke sies der – nå har en stø kurs mot et gedigent feilskjær. I Soria Moria-erklæringen, som statsministeren gleder seg over – og det må han gjøre, for det er grunnlaget for hans regjering – er løftene om å satse på forskning både i prosent og i prioritering usedvanlig tydelige. Det er ikke alltid man i den type dokumenter har så klare tall, men her er tallene helt tydelige. Det er også slik at man skulle bevilge mer penger. Man skulle sørge for at det ikke bare var noe som vokste med økonomien – det skulle være en reell prioritering. Jeg har mange ganger i denne salen stilt dette spørsmålet til kunnskapsministeren – og har vel stort sett oppdaget hans etter hvert velinnøvde bortforklaringer, nemlig at jeg i grunnen ikke ser det jeg ser. Har Regjeringen lagt til side både evnen og viljen til å prioritere forskning? Er det slik at dette ikke lenger står høyt på dagsordenen, med den kraft og den styrke som står i Soria Moria-erklæringen? Hvor i statsbudsjettet for dette år, men ikke minst i revidert nasjonalbudsjett, er det statsministeren kan vise til spor etter evnen og viljen til å prioritere i en voksende og omfattende økonomi? Hvor er det spor av dette, president? Spørsmålet er rettet til statsministeren gjennom presidenten.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-05-23:
Statsministeren har en solid faglig bakgrunn. Han vet at i en voksende økonomi er det ikke noe annet enn skikkelig og redelig bokholderi å sørge for at forskningen får sitt. Det var ikke det som var kjernen i spørsmålet mitt, men viljen og evnen til å prioritere. Statsministeren kan ikke skylde på industrien, tvert imot. Senest i går sa industrien at Regjeringen på alle måter må følge opp det den skal gjøre, både overfor industrien og – ikke minst – overfor den offentlige forskningen. Industrien har sagt: Bruk ikke oss som påskudd for ikke å satse verken på oss eller på det offentlige! For meg virker det som om vi her står overfor en forskjellig virkelighetsoppfatning hos dem som har skoen på, altså forskerne, hos dem som driver med dette i det offentlige – som statsministeren understreker viktigheten av – hos næringslivet og hos Regjeringen. Venstre er villig til å bygge opp Forskningsfondet til 150 milliarder kr i 2010. Det er et håndfast tiltak for framtiden. Mitt konkrete spørsmål blir da: Er Regjeringen villig til å satse slik på Forskningsfondet i 2010?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-05-23:
Jeg er helt sikker på at statsministeren bruker mye tid på å tenke på hva han skal gjøre nå som det er veldig gode tider i landet, for å sikre seg at vi skal klare oss bra når det går mot dårligere tider, for etter sol kommer regn – det vet statsministeren veldig godt. Hvis jeg skal gi ett råd før sluttbehandlingen av 2008-budsjettet, må det være å se på forskningsutgifter som noe annet enn vanlige utgifter. Dette er kostnader til inntekts ervervelse. Statsministeren, som tidligere næringsminister, vet at han har fått tall som viser at satsing på forskning, spesielt næringsrettet forskning, har en årlig avkastning på opptil 50 pst., hvor det alt vesentlige tilfaller samfunnet og ikke den enkelte bedrift. Det gir en begrunnelse for å se annerledes på forskningsinnsats enn på andre kostnader i statsbudsjettet. Det er etter mitt skjønn det klokeste vi kan gjøre i møtet med dårligere tider – det gjelder behov for nye arbeidsplasser, behov for en ny giv i økonomien, kanskje mer enn det vi har nå. Om jeg kan få komme med et lite heiarop for 2008-budsjettet, ville det være meget hyggelig om statsministeren kunne innfri noe av den tenkningen, forbi de mest eksponerte løfter, som barnehager osv.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg forstår at vi nå er inne i avdelingen for granskning av tidligere avgitte løfter. Jeg skal faktisk også melde meg på i akkurat det. Staten har et viktig ansvar for bygging av sykkelveier langs landets riksveier. I valgkampen i 2005 var daværende opposisjonsleder Jens Stoltenberg rimelig klar i sine uttalelser om syklistenes forhold i Oslo. Han kunngjorde at det første han ville gjøre dersom han ble statsminister, var å ta kontakt med Oslo kommune for å få fortgang i utbyggingen av gang- og sykkelveier. Så vidt vites er slik kontakt fremdeles ikke opprettet. Det er dessverre slik at vi må konstatere at den statlige aktiviteten på riksveinettet når det gjelder utbygging av sykkelveier, er lavere enn noensinne. Hva vil statsministeren gjør for å følge opp sine egne valgløfter om å få fart på sykkelveiutbyggingen i Oslo?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Det er likevel statens ansvar å holde tempoet oppe når det gjelder utbyggingen av de sykkelveiene som er langs riksveinettet, og som staten har ansvaret for. Det Regjeringen faktisk har gjort, er å stoppe et stort og viktig igangværende prosjekt, nemlig Ulven–Sinsen-prosjektet, som ikke bare er en veitunnel og en masse veikryss, men også et nett av sykkelveier som skulle bygges sammen for å danne navet i selve hovedsykkelveinettet i Oslo og knytte sammen sykkelveiene langs Ring 3, Østre Aker vei, Trondheimsveien og E6. I tillegg har Riksantikvaren nå kunngjort at han på det mest bestemte vil motsette seg at vi bygger sykkelvei til friområdene på Bygdøy. Da er det jeg oppdager at vi dessverre må konstatere at statlige myndigheter selv ikke har lagt verken godviljen til eller pengene på bordet når det gjelder utvikling av sykkelveier i Oslo som er statens ansvar.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg vil bare få lov til å si at det var et godt svar. Jeg vil også gjerne følge opp det som står i dagens Nationen, der statsråd Navarsete ganske skarpt signaliserer at nå skal milliardene til vei vris. Det skal bli mindre midler til det sentrale østlandsområdet og Oslo for å løse de trafikale problemene. Det skal vris over til distriktene. Er det slik å forstå at de framtidige rammene for bygging og vedlikehold av vei skal holdes på dagens nivå, slik at man derfor må vri innenfor de eksisterende rammene, og at vi ikke kan forvente å få et løft til veiinvesteringer verken i det sentrale østlandsområdet, i Oslo eller i resten av landet? Slik som det framgår i Nationen i dag, er situasjonen i Vesterålen den at en nå setter poteter på fylkesveien. Det er jo det som er situasjonen også med denne regjeringen, som ikke greier å ta etterslepet på 230 milliarder kr på vei og etterslepet på veivedlikehold på 15 milliarder kr, bl.a.
Modulf Aukan (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Eg vil tru at store delar av eigarskapsmeldinga kunne ha vore skrivne av førre regjering, og like store delar av den førre meldinga kunne ha vore ha skrivne av noverande regjering. Men på eitt område var det ein forskjell, og det var den statlege eigarskapen. Men når det gjeld gjennomføringa og den praktiske bruken av eigarskapen, viser det seg å vere liten forskjell frå førre regjering og sikkert også frå Stoltenberg si tidlegare regjering. Eg meiner ikkje å påstå at bruken av eigarskapen overfor selskap som 1881, som har vore nemnt tidlegare her i dag, og Hydro Polymers er ufornuftig. Men store delar av fagrørsla og folket elles synest no å reagere på at avstanden er uforsvarleg stor mellom det ein ser i praksis, og det mange har hatt grunn til å tru. I høve salet av Polymers er det sagt: Statens aktive eigarskap vert ikkje utøvd i enkeltsaker. Spørsmålet til statsministeren er om han vil stadfeste at det er slik.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-05-23:
Uvær natten til 25. januar 2007 førte til at tre master knakk i et værutsatt område ved Hopfjell i Steigen kommune. Dette gjorde at den alternative kraftledningen, Vassmo–Skjelvareid, ble koblet inn, men denne tålte ikke belastningen. NVE mener at kraftledningens overføringsevne med stor sannsynlighet var varig svekket lenge før uværet, og at dette i betydelig grad skyldes utilstrekkelig kontroll og vedlikehold av nettselskapet Nord-Salten Kraftlag AL. NVE har derfor varslet selskapet om at de vil bli ilagt et overtredelsesgebyr på 3 mill. kr. Dårlig vær gjorde at det tok nesten seks døgn før normal strømforsyning kunne gjenopprettes. Som følge av strømutfallet har berørte sluttbrukere i Steigen kommune derfor fått utbetalt ca. 10 mill. kr i kompensasjon fra selskapet, noe de har krav på ifølge NVEs forskrifter. Dette er en ordning som ble innført i år. I tillegg vil selskapets tillatte inntekt for 2007 bli redusert med ca. 15 mill. kr som følge av KILE-ordningen, som reguleres av de samme forskriftene. Denne reduksjonen må selskapet ta hensyn til når de skal fastsette nettleien fra 2008. Det er med andre ord to ordninger som har til hensikt å ivareta forsyningssikkerheten og nettkundene ved avbrudd i strømforsyningen. Den økonomiske reguleringen av nettselskapene er utformet slik at 40 pst. av kompensasjonsutbetalingene og KILE-beløpene vil inngå i beregningsgrunnlaget for selskapets tillatte inntekt i 2009. Isolert sett innebærer dette at de tillatte inntekter i 2009 blir ca. 10 mill. kr høyere enn om hendelsen i Steigen ikke hadde funnet sted. Tillatt inntekt i 2007 vil bli redusert med 15 mill. kr og tillatt inntekt i 2009 vil bli økt med ca. 10 mill. kr som følge av hendelsen i Steigen. Nettovirkningen er dermed at selskapet får ta inn 5 mill. kr mindre i nettleie over tid enn om avbruddet i Steigen ikke hadde skjedd. Dette kommer altså i tillegg til de 10 millionene de allerede har utbetalt i kompensasjon til sine kunder. Selskapet må derfor ta den største delen av den økonomiske belastningen av hendelsen i vinter. Det er imidlertid ikke grunnlag for å forutsi utviklingen i nettleien hos Nord-Salten Kraftlag nøyaktig i framtiden. Utviklingen i nettleie vil også avhenge av andre forhold, bl.a. utviklingen i selskapets andre kostnader framover. Overtredelsesgebyret som NVE har varslet i forbindelse med manglende kontroll og vedlikehold av linjene i selskapet, vil ikke ha noen innvirkning på utviklingen i nettleien. Det framgår klart av gjeldende forskrifter at dette ikke på noen måte kan inngå i beregningsgrunnlaget for nettleien. Men det spørsmålet som representanten tar opp, er i aller høyeste grad relevant. Er det rimelig at den erstatning som må betales for avbrudd, i neste omgang delvis skal finansieres av de samme forbrukerne som har fått denne nettleien? Slik er ordningen i dag. Men på bakgrunn av den hendelsen og det vi har sett her, skal jeg gå inn i dette og på ny vurdere om dette er rimelig, og om det er andre måter å ivareta både hensynet til kundene og hensynet til forsyningssikkerhet på.