Trine Skei Grande (Venstre), 2011-03-15:
Jeg har vært med i debatter om dette temaet i flere komiteer, og jeg hører nå at vi har en komité med en helt annen innfallsvinkel enn det den forrige komiteen hadde. Det er ingenting jeg beundrer så mye som de menneskene som sier at vi ikke får et biologisk barn, men vi er villige til å bruke livet vårt til å følge opp et barn som ikke er vårt. Det er en stor oppgave de gjør for fellesskapet. Det er en stor oppgave de gjør for barnet. Og jeg syns at vi skal verdsette at mennesker er villige til å gjøre det. Jeg syns at det skal være tonen i denne salen. Vi skal være kjempeglade for at mennesker faktisk er villige til å ta vare på et barn som biologisk sett ikke er deres, og til å gi det barnet all den oppfølging som trengs. Jeg mener at vi skal være kjempeglade for dem som bruker mange penger for å ta vare på et barn som de ikke har satt til verden. Det mener jeg at denne salen skal uttrykke respekt for og glede over at noen faktisk gjør. Det byråkratiet som veldig mange av dem møtes av, de enorme problemene som mange av dem møtes av, og den fornedrende prosessen som mange av dem møtes av, syns jeg det er vår jobb som folkevalgte å gjøre noe med. Så skal vi selvfølgelig sørge for, når det gjelder de barna som blir adoptert, at det er et grunnlag for at de faktisk skal adopteres bort. Men som bakgrunn i denne sal syns jeg vi skal være glade for at noen er villige til å ta på seg et ansvar for et barn som ikke har foreldre. Det skal være grunntonen i denne salen. Derfor har det vært viktig for Venstre å løfte denne saken, og vi har løftet den i en rekke omganger. Vi begynner å bli ganske utålmodige etter å få en sak til Stortinget. Vi må helt ærlig innrømme at under statsråd Huitfeldt oppfattet vi at det faktisk var et reelt ønske om å drive denne prosessen framover, men er nå veldig bekymret for at det engasjementet har forsvunnet ut av departementet igjen. La meg kort få gå igjennom noen av forslagene våre. Jeg er kjempeglad for at Høyre og Kristelig Folkeparti holder fast ved sitt standpunkt om å ønske at saksbehandlingen skal ned til ni måneder. Grunnen til det er at vi ser at saksbehandlingen er veldig forskjellig rundt omkring i landet. I mange små barnevern står valget for de barnevernsansatte mellom det å vurdere en bekymringsmelding og det å vurdere om en familie er perfekt. Og det er klart at man da vurderer bekymringsmeldingen foran det å vurdere om en familie er perfekt. Derfor blir mange adopsjonsforeldre stående i en veldig lang kø. Det er også sånn i barnevernet at mange barnevernsansatte kanskje vurderer ett adopsjonsforeldrepar hvert tiende år, mens vi egentlig burde hatt en egen enhet som jobbet med adopsjonsgodkjennelse, som var god til å gjøre det, som visste hva de skulle se etter, og som kunne gjøre det på en effektiv måte. Det å få til prøveadopsjoner er nettopp snakk om å presse fram lovverk i det enkelte land. Hvis man lager systemer for prøveadopsjon, får man presset på plass det lovverket, den rettssikkerheten og det rettssikkerhetssystemet som regjeringspartiene er opptatt av, og som jeg er helt enig i, for å sikre at man ikke får salg av barn. Vi ser at mange land bruker prøveadopsjon for å få lovverket på plass i giverlandet. Derfor er det viktig. Jeg må også si at av alle de henvendelsene jeg får – og det er ganske mange – fra folk som er fortvilte over adopsjonsprosessene, er det aldersgrensene som frustrerer mest, for vi blir eldre. Vi damer blir eldre før vi prøver å få barn. Noen prøver også å få barn på andre måter, så det tar ganske lang tid før man begynner en adopsjonsprosess og finner at det er løsningen i ekteskapet, pluss at det er mange ekteskap der det også er stor aldersforskjell, og de opplever også å bli straffet for det – noe som tærer på veldig mange ekteskap. Mitt poeng er at det står ikke i lovverket at det er noen aldersgrense. Krav om en aldersgrense er en meget stor inngripen i mange familiers liv. Det er virkelig en meget stor inngripen i mange familiers liv. Man må gjerne foreta en vurdering av om aldersgrensen er nådd ut fra en vurdering av familiesituasjonen, men jeg mener at regjeringa ikke har lov til å gjøre som man gjør nå, å opptre med en aldersgrense på forskriftsnivå. Jeg mener at det viktigste forslaget Venstre har lagt fram i dag, er forslag nr. 8. Jeg mener at man skal ha en individuell vurdering av hver enkelt familie, og å få en ordentlig vurdering av alle dem. Jeg ønsker med det å ta opp alle forslagene. Så vil jeg bruke de to siste sekunder av min taletid til å si at jeg er veldig skuffet over at Kristelig Folkeparti har snudd på alle disse punktene i forhold til det de sto for i forrige periode.