Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-07:
Først vil jeg også, på vegne av Kristelig Folkeparti, gi uttrykk for at årsrapporten fra sivilombudsmannen – som han jo heter – har fått en veldig god form etter den omleggingen som har skjedd. Men la meg også føye til at vi er veldig tilfreds med det arbeidet som ombudsmannen utfører. For å ta en liten visitt til denne navnedebatten som saksordføreren initierte, så er det jo litt trist at vi skal viske bort et av de få ordene vi har greid å eksportere fra det norske språk og ut i verden. Det skal vi da fjerne. Dette var bare en liten en passant til den debatten som Langeland tok opp. Jeg har lyst til å sitere et par setninger fra årsmeldingen til ombudsmannen. For både når vi, for så vidt, behandler denne rapporten og Riksrevisjonens rapporter, så er det jo ofte det problematiske vi fokuserer på. Ombudsmannen skriver følgende i sin årsmelding: «I mange saker opplever ombudsmannen at klagerne har forventninger til forvaltningen som ikke kan bli innfridd. Årsaken til et slikt spenn mellom forventning og virkelighet er flere.» Så har man en diskusjon om dette. Jeg tror dette kanskje er et av de store temaer – forvaltningen kontra befolkningen. Det er ikke noen særlig tvil om at kravene til norsk forvaltning øker hvert eneste år, og jeg tror vel også at skuffelsene vil øke i samme takt, for det er faktisk ikke mulig å innfri alle de krav som mange finner stadig mer naturlig å sette fram. Dette er noe av det ombudsmannen er inne på. La meg også sitere følgende fra årsmeldingen: «Ombudsmannens erfaringer fra klagesakene er at vi generelt sett har en godt fungerende offentlig forvaltning i Norge.» Det er selvfølgelig et forbedringspotensial, og det er jo det vi ofte bruker tiden på. Det er vanskelig ikke å komme inn på at veldig mange av klagesakene dreier seg om Nav og en del i den kommunale forvaltning. Her er det fortsatt en jobb å gjøre for de offentlige virksomheter. Jeg slutter meg til det saksordføreren sa for øvrig. Jeg har bare lyst til å ta opp et par punkter fra vår innstilling. Det første nevnte komitélederen, og det er kildeskatten. Her er poenget følgende – og det synes jeg faktisk regjeringen må ta inn over seg: Norsk forvaltning ber om dokumentasjon som ikke lar seg oppdrive. Da synes jeg kanskje at forvaltningen bør gå i seg selv og ikke lempe den urimeligheten over på den enkelte. Så jeg håper at man tar det med seg når man går igjennom de dokumentasjonskrav som man pålegger norske borgere i utlandet. Så må jeg bruke et par ord på et av våre departementer, og det er Olje- og energidepartementet. Det er et departement som ombudsmannen fant å måtte komme med en særskilt innberetning om til Stortinget for ikke så veldig lenge siden, fordi man fra dette departementet nektet sivilombudsmannen å få innsyn i et dokument som var avgjørende for ombudsmannens mulige vurdering av den saken han hadde på sitt bord. Det bringer meg over til den siste saken, som Langeland var innom, nemlig endringene i petroleumsloven, der sivilombudsmannen har bedt om innsyn i et brev som en borger var nektet innsyn i. Da er det interessant å se hva Olje- og energidepartementet svarer til sivilombudsmannen, og som gjør at jeg lurer på om de overhodet har tatt inn over seg noe av den kritikken et samlet storting kom med under den særskilte innberetningen vi hadde til behandling for ikke lenge siden. Jeg siterer – dette er jo lesverdig i seg selv: «Et innsyn i nevnte brev fra ESA ville kunne medføre presseomtale av saken eller omtale av den fra andre, og dette var det politisk viktig for regjeringen å forhindre. Dette var ikke minst viktig av hensyn til partigruppene på Stortinget, som lett ville kunne få forfeilede inntrykk av saken dersom den ble galt eller ukritisk omtalt offentlig før det var oppnådd enighet mellom departementet og ESA om en løsning.» Bortsett fra at jeg har litt problemer med å se at det er Olje- og energidepartementet som skal ta hensyn til partigruppene i Stortinget, så er jo dette et utmerket, men et veldig trist eksempel på at når man vil seile under bekvemmelighetsflagg i et departement, så gjør man det, og da gjør man det med fulle seil – og bryter alle regler for å kunne oppnå det hemmelighold man selv mener er best. Jeg synes den saken illustrerer at sivilombudsmannen fortsatt har en jobb å gjøre når det gjelder å holde øye med våre departementer generelt, men kanskje ett departement spesielt. Det ville ikke vært unaturlig om det svaret som departementet har fått av ombudsmannen, også avstedkommer ytterligere grunnlag for å se nærmere på Olje- og energidepartement hos ombudsmannen. Med det slutter jeg meg til innstillingen.