trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Ikke bare har stortingsflertallet veltet brorparten av statens veiinvesteringer over på bilistene, man er også i full gang med å bompengefinansiere kollektivtrafikken i dette landet. Og kronen på verket er nå den tuklingen med innholdet i Oslopakke 3 som flertallet varsler - av hensyn til eget klimaforlik. Det er tydeligvis ikke nok for styringskåte politikere at bilistene, som skal betale over 40 av 54 milliarder kr, bare i begrenset grad skal få vei for disse pengene. Nei, i rusen som ethvert tiltak med relasjonen «klima» for tiden gir, anvises en symbolsk endring av Oslopakke 3 i til en såkalt mer klimavennlig retning. Dette er det reneste tøv og bekrefter bare flertallets ønske om å bygge enda mindre vei, til tross for stadig flere nye og kreative påtvungne skatter og avgifter i klimaets tegn. Jeg konstaterer at nå, ved selve behandlingen av Oslopakke 3, er et samlet flertall villig til å overkjøre den ellers så høyt besungne lokale enigheten som i det hele tatt har gjort pakken mulig. Dette er verdt å merke seg også utenfor denne sal. Utredningen fra Statens vegvesen fastslår at veiprising har begrenset effekt på utslipp av klimagasser, og endringen i biltrafikken med endret konsept - mindre til vei og mer til kollektivtiltak for bilistenes bompenger - er helt marginal, fortsatt ifølge utredningen fra Statens vegvesen. Det er på sin plass å minne om SINTEFs rapport fra i fjor, som viser til massive utslippsreduksjoner og til kraftig forbedret framkommelighet ved utbygging av veisystemene - også inn mot storbyer, men selvsagt supplert med kollektivtiltak om ikke biltrafikken skal overta helt. Fremskrittspartiet har foreslått et statlig investeringsprogram for dette samferdselsprosjektet av stor nasjonal betydning, som Oslopakke 3 i realiteten er. Vi har sågar løftet blikket og sett hele intercity-triangelet mellom Skien, Halden og Hamar/Lillehammer under ett og foreslått en samferdselspakke for Østlandet hvor Oslopakke 3 inngår i en helhetlig nasjonal samferdselssatsing. Dette omfatter effektive, sikre og miljøvennlige firefeltsveier, ringveiløsninger utenom byene og selvfølgelig dobbeltsporet jernbane hele veien. Den statlige finansieringen handler kun om å omplassere litt mer av vår finansielle formue i utlandet til realinvesteringer i verdiskaping i eget land. Ikke én krone skal hentes inn i bompenger, det er ikke nødvendig. Men Fremskrittspartiet er mer opptatt av å investere i funksjonelle og lønnsomme samferdselsprosjekter enn av å lansere stadig nye måter å tyne enda mer skatter og avgifter ut av innbyggerne på.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet, men etter statsrådens innlegg følte jeg et visst behov for det. Statsråden antydet at det var vanskelig å vite hva Fremskrittspartiet mente lokalt, hva man mente på Stortinget, og hva man faktisk gjorde. Da har jeg lyst til å lese fra partiprogrammet til Senterpartiet. Jeg hadde også tidligere en replikk til en representant fra Senterpartiet. Det står faktisk i Senterpartiets program for perioden 2005-2009: «Utbygging av vei er en offentlig oppgave. Senterpartiet mener at finansieringa av nye veiprosjekter bør skje over offentlige budsjetter, og er skeptisk til en utvikling som går i retning av stadig flere bompengeprosjekter. I dag er en for stor andel av samferdselsinvesteringene basert på brukerfinansiering. Bompengeprosjekter kan være et supplement der det blir tatt lokalt initiativ til dette. Geografisk avgrenset bensinavgift kan være et annet alternativ.» Der står det «supplement». I denne sal har Senterpartiet altså 16 ganger tidligere stemt for bompengeprosjekter med en gjennomsnittlig bompengeandel på over 70 pst. I dag er Senterpartiet i ferd med å stemme for det 17. bompengeprosjektet, hvor altså den statlige andelen er 12 milliarder kr og den bilistfinansierte andelen er på over 40 milliarder kr. Da blir det vanskelig å kjenne igjen Senterpartiet. Jeg registrerer at man tar avstand fra sitt eget partiprogram på et viktig område hvor man faktisk garanterer overfor velgerne sine, før valget, at Senterpartiet i perioden 2005-2009 skal være imot bompenger, med mindre det er et supplement. Her er det altså hovedfinansieringskilden. Dessverre er det slik. Det kunne vært interessant å vite hvor mange steder i landet Senterpartiet lokalt også har stemt imot programmet sitt. I Senterpartiet lokalt - i hvert fall stort sett hver gang jeg prater med senterpartipolitikere rundt omkring som går inn for dette - innrømmer man at dette er statlig utpressing og ikke noe annet. Hvis man hadde hatt noen som helst mulighet, hadde man stemt imot. Senterpartiet, som sitter i regjering og har samferdselsministeren, har mulighet til å sørge for at prosjektene kommer med statlig finansiering, og da slipper man denne tvangsutpressingen av egne politikere lokalt.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2008-03-13:
Det er vel slik at i motsetning til Framstegspartiet lyttar Senterpartiet til dei lokale folkevalde i denne saka. Så det kan svarast så kort og greitt.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2008-03-13:
No er det slik at det er vel ikkje høve til å kunne gje ein slik garanti på lang sikt framover. Det er det som er svaret på det spørsmålet.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2008-03-13:
Å svare på det ville vere å svare utan å sjå heilskapen i dette. Det kan eg ikkje garantere for. Men det er klart at når dei lokale folkevalde tek initiativ til ei slik pakke som dette, vil vi i stor grad lytte til det, og vi ser den konstruktive dialogen ein har hatt for å få nettopp dette til. Då må eg berre beklage at Senterpartiet ikkje har vore med i handsaminga til Oslo kommune, då vi ikkje har bystyrerepresentant frå Senterpartiet der. Men det kan vel ordnast ved neste kommuneval.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2008-03-13:
Det er slik at Senterpartiet tek inn over seg det som ein har høve til, men så må ein også ta med seg kva som er klokt å gjere på det noverande tidspunktet, og så gå vidare i forhold til det å ta dei forpliktingane. Det er vel der vi no ser at på dette tidspunktet er det ikkje det vi skal gjere.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2008-03-13:
Senterpartiet er glad for det breie engasjementet for å tryggje transporten av skuleelevar. Difor er eg òg glad for at statsråden har starta arbeidet med å oppdatere dei undersøkingane som vart gjorde av SINTEF i 1998. Når rapporten «Sikkerhet knyttet til transport av skolebarn i buss» er lagt fram for Samferdsledepartementet, er det tid for Regjeringa å vurdere om innføring av påbod om sitjeplass for barn i skuleskyss er mogleg. Førebyggjande arbeid er viktig, og eg vil gje honnør til dei fylka som har sett dette på dagsordenen og gjort noko med det. Målsetjinga om å nå nullvisjonen, det å redusere talet på skadde og drepne i trafikken, er viktig. Senterpartiet vil gjere merksam på at det er fleire tiltak som då kan nyttast. Det er eit faktum at t.d. å byggje endå fleire gang- og sykkelvegar, å rassikre vegane våre og å drive haldningsendring for å få fleire til å gå til skulen, vil kunne føre til at talet på skadde og drepne i trafikken vert redusert. Det er difor svært positivt at regjeringa vår aukar budsjettet til desse formåla. I 2008 vil det samla verte nytta 590 mill. kr til tiltak for gåande og syklande, der 340 mill. kr er statleg løyvde. Det er ein auke på om lag 80 mill. kr, eller 34 pst. sidan 2007. Vidare vil det verte nytta om lag 520 mill. kr. til rassikringstiltak og 520 mill. kr til særskilde trafikktryggleikstiltak. Det førebyggjande aspektet har fleire sider ved seg i tillegg til å redusere talet på ulykker. Elevar som går/syklar til skulen, får i tillegg til å sleppe busstransport ein positiv helsegevinst. Så er det likevel slik at ikkje alle kan, eller har moglegheit til, å gå eller sykle til skulen, men vil vere avhengige av skuleskyss med buss grunna lang avstand frå heim til skule. Difor er det viktig å sørgje for fleire ulike tiltak. Alle barn, uavhengig av kvar dei kjem frå, skal kunne ferdast tryggast mogleg til skulen. Eit bidrag for å auke trafikktryggleiken er å merkje bussane som går i skuletransport, og at sjåførane er merksame på kva brukargruppe dei køyrer. Køyretøyforskrifta stiller eit særskilt krav til merking av skulebussane. Bussane skal etter denne forskrifta ha skilt både framme og bak på bussen som fortel at det er ein buss i skulerute. Senterpartiet arbeider for tryggast mogleg skuleveg for alle, og vi vil ha vurdert om det er mogleg å innføre påbod om sitjeplass for skulebarn i skuleskyss med buss.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Fyrst må eg beklage at Senterpartiet dessverre ikkje har fått så stor oppslutnad i folket at me har kunna kutte klimagassutsleppa med 50 pst. Tenk om vi kunne gjort det! Dernest er eg oppteken av at me skal følgje opp det som eit breitt fleirtal i Stortinget er einige om, nemleg at me skal gå gjennom klimaeffektane av pakka og sjølvsagt kome tilbake med vår vurdering av det. Lavutsleppssone er eit tiltak som er utprøvt, og som har vist seg å kunne gje effekt på klimautslepp.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Det er ei glede for statsråden å kunne gje representanten Helleland ro i sjela. Eg kan bekrefte at det vert ikkje noko samansurium av finansieringa her. Staten skal finansiere jernbanesatsinga, men årsaka, som eg sa, til at me legg den inn i pakka, er at me då kan sjå heile transportsystemet i samanheng. I eit område med så komplekst transportsystem som i Oslo-regionen er det ein klar fordel for alle partar at me kan evne å sy saman dette på ein god måte. Så det er åleine det som er hensikta, og ikkje triksing og miksing med dei midlane som er tenkte på i pakka.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
For det fyrste er statsråden ikkje rett sitert. Det eg refererte til, var at ein starta innkrevjinga no, og at eg håpa at det - saman med ei betring av kollektivtilbodet som var knytt ikkje minst til tog, og dei uheldige omstenda me har hatt der, og som me no har gripe tak i - skulle gjere at presset vart mindre i den tida, men eg har ikkje referert til innhaldet i pakka. Det gjer eg av prinsipp ikkje, for eg er ikkje i gang med å vurdere det innhaldet i det heile, og derfor refererer eg heller ikkje til det. Eg har stor forståing for at dei som skal vera tungt med og finansiere pakka, òg vil ha noko igjen for det. Det er sjølvsagt òg mi haldning i forhold til E18. Slik sett har eg ikkje planar om å torpedere det frå mi side, men det gjeld det same for det som for alle andre prosjekt, eg har ikkje vore inne og teke stilling til samansetjinga på førehand.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Ja, eg vil seia det er nokre hinder. For det fyrste er sjølve pakka ikkje ferdig handsama. Me er ikkje ein gong begynt på den handsaminga i departementet. For det andre skal me i desember leggje fram ein nasjonal transportplan. Denne pakka må sjølvsagt inn i Nasjonal transportplan, til liks med alle andre prosjekt rundt om i dette landet. Eg skjøner iallfall godt at folk elles i landet ville føle seg ganske dårleg behandla viss ein gav eitt prosjekt ei heilt spesiell særbehandling. Det finst pakker i dei andre store byane. Det finst andre pakker rundt om som òg gjerne skulle ynskt seg ei slik behandling. Eg ynskjer å likebehandle alle pakkene. Oslopakke 3 skal inn i Nasjonal transportplan. Finansieringa skal inn i Nasjonal transportplan.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Me har eit system i Noreg der me prioriterer samferdsleinvesteringane innafor ei ramme som Regjeringa føreslår i Nasjonal transportplan og Stortinget fastset. Det arbeidet er heller ikkje påbegynt. Nasjonal transportplan er no til høyring i fylkeskommunane. Når det arbeidet er gjort, skal Regjeringa sjå på både Oslopakke 3 og alle andre prosjekt. Ikkje minst skal Regjeringa fastsetje ei ramme som me skal prioritere innafor. På bakgrunn av det er det uaktuelt for statsråden å gje ei slik fullmakt i dag. Saka er rett og slett ikkje handsama godt nok til at ein kan gjere det. Me har altså ei halvferdig sak. Me har trinn 1, som er ferdig handsama, og som Stortinget gjer seg ferdig med si handsaming av i dag. Men trinn 2 er langt ifrå ferdig handsama, og alle element som skal inn der, er ikkje klarerte. Dei prioriteringane kjem me med i desember.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Eg hadde ikkje tenkt å forlengje debatten, men når eg vert direkte utfordra, må eg svare på dei spørsmåla som kjem. Den faglege gjennomgangen som no vert gjord av KS 1, vil gje veldig mykje viktig informasjon til den handsaminga som skal skje når fase 2 skal leggjast fram for Stortinget. I den samanhengen vil ein sjølvsagt òg sjå på dei effektane som Oslopakke 3 har på klimaet, på trafikkavvikling, på framkomst osv. i dette store, folketunge området. Regjeringa har sagt veldig tydeleg frå om at me ikkje kjem til å leggje fram forslag om rushtidsavgift - kjært barn har mange namn - vegprising, køprising. Det er initiativ som må takast lokalt. Det vil òg sjølvsagt gjelde Oslopakke 3, men det kan vere andre ting som me kan diskutere med dei lokale partane i det forliket som er inngått. Eg har òg sagt ved mange høve at eg har stor respekt for det forliket som er inngått, frå yttarste venstre til yttarste høgre i Oslo og Akershus. Eg synest at det skal vere tunge årsaker dersom ein skal inn og gjere noko som set forliket i fare. Men det betyr ikkje at ein ikkje kan diskutere ulike forslag. Me har hatt ein særdeles god dialog med Oslo og Akershus i denne prosessen. Det har ikkje alltid vore enkelt å finne vegen fram til der me er i dag, men det har vore konstruktive og gode dialogar. Me har hatt mange møte på mitt kontor om denne saka. Eg vil gje ros til politikarane i Oslo og Akershus for den haldninga dei har vist, det at ein står fast på det ein har samla seg om, og det at ein står rakryggja på ei pakke, som sjølvsagt legg nokre belastingar på folk, men som i den andre enden vil gje folk ein betre kvardag, både mindre lokale utslepp - det legg pakka opp til - og meir kollektivsatsing, ein enklare kvardag for folk i eit område der køane veks og veks. Det er klart at det òg er verdt ein pris. Eg vil gje ros til Framstegspartiet i Oslo, som står rakryggja på det dei er med på når det gjeld bompengefinansiering. Eg skulle ynskje at Framstegspartiet slutta med dobbel bokføring, men at dei hadde ei linje i partiet som ein kunne halde seg til, anten ein snakkar med lokale eller sentrale politikarar i partiet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
I dei fleste politiske saker med betyding for utviklinga av dette landet avklarar dei aller fleste partia sine standpunkt, slik at dei partia ein møter, er attkjennelege anten ein møter dei i kommunestyret, i fylkestinget, i bystyret eller i Stortinget. Det som undrar meg når det gjeld bompengefinansiering og Framstegspartiet - og det har eg av og til nemnt for mine vener i pressa - er kor lett dei slepp unna med å kunne stå rakryggja lokalt for bompengar, men stå like rakryggja her og vere imot det i sak etter sak. Det er ikkje mange parallellar til dette i andre saker av vesentleg betyding i norsk politikk, og det var det eg meinte med «dobbel bokføring». Eg kan nemne eit eksempel. For kort tid sidan fekk eg ein førespurnad frå ein representant frå Framstegspartiet i Møre og Romsdal med eit ynske om bompengeinnkrevjing for å finansiere ein veg der. Når eg høyrer det dei leiande politikarane i det same partiet - med sine haldningar til bompengar - står her i dag og seier, undrar eg meg og vert i tvil om kva partiet eigentleg står for i denne saka. Det må eg få lov til å gje uttrykk for i ein kort kommentar. Når det gjeld forslaget elles, har me ikkje pressa Oslo og Akershus til noko som helst. Det er heilt omvendt, det er dei som har utøvd konstruktivt press på oss for at me skulle få saka fram så fort om mogleg, for at dei skulle kome i gang med innkrevjing av bompengar. Og der er Framstegspartiet ein viktig aktør.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Eg sit ikkje i ei regjering og regjerer på Senterpartiet sitt program. Eg trudde faktisk at Hoksrud var så oppegåande som stortingsrepresentant at han visste det. Eg regjerer på Soria Moria-erklæringa og det forliket som ligg der. Der står det ingenting om bompengar, men det står at me skal satse på samferdsle. Det gjer statsråden, det gjer Senterpartiet og det gjer Regjeringa. Eg står svært oppreist på det som me har fått til på dette området i denne perioden, ikkje minst på at me har auka vegløyvingane med 1,5 milliard kr, som er ei varig og viktig heving av rammene. Senterpartiet er attkjenneleg lokalt og sentralt på at me er pådrivarar for å få meir midlar til samferdsle. Me er attkjennelege lokalt og sentralt, både på samferdsle og på andre område, for at me opnar for spleiselag der alle bidreg, og me har absolutt ein gjennomdrøfta situasjon på dette området. Eg har enno til gode å høyre ein senterpartirepresentant - og eg har svært god kontakt ute på det lokale og regionale nivå - som seier at me driv utpressing. Det er eit uttrykk som er innført av Framstegspartiet. Det har ingenting med realitetane å gjere. Dei lokale initiativa som kjem opp, er initierte lokalt. Eg har enno til gode å gå ut og seie at ein må gå til det steget å bompengefinansiere. Men det har eg sett i media at representanten Sandberg gjorde i Trøndelag. Han sa til sine folk i Fosen at dei burde få opp bompengeprosjekt fort, for at ikkje alle samferdslemidlane skulle gå til Vestlandet - dersom eg ikkje husker heilt feil. Eg hadde med meg det sitatet og utklippet tidlegare i Stortinget. Det er høgst frivillig om ein vil satse på bompengar, eller om ein vil stille seg i kø for statlege midlar. Årsaka til at ein likevel vel bompengar lokalt, er at ein ser nytta av å få gjennomført prosjekta mykje raskare, og dermed ser den nytta lokalsamfunnet då har gjennom å få betre vegar. Så arbeider denne statsråden og denne regjeringa kontinuerleg med å finne meir midlar til samferdsle innanfor ei ansvarleg økonomisk ramme, som gjer at alle dei som no har teke opp svære lån og etablert seg, ikkje minst den yngre del av befolkninga, ikkje skal verte pressa frå hus og heim gjennom ei rente som går i taket, noko som vil få utruleg uheldige konsekvensar for enkeltpersonar, men ikkje minst for industrien langs kysten vår, som me er avhengige av for å ha velferd inn i framtida.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Bortsett frå at statsråden ikkje røykjer sigar, er det sikkert rett at eg hevdar nullvisjon med stor tyngd. Og som eg sa i innlegget mitt, er eg òg glad for at me på dette området faktisk er ganske nær han i det store og heile. Kor langt eg skal gå i å sikre born sitjeplassar, og måten me skal gjere det på, må eg få kome tilbake til. Stortinget har gjeve eit veldig tydeleg oppdrag, og då skal eg kome tilbake til Stortinget med svar på det oppdraget. Det er nettopp den vurderinga eg skal gjere, og eg må ha ein dialog med næringa for å sjå på korleis me på enklast mogleg måte skal gjennomføre dette. Det er slik at når ein sit og skal ha ansvaret for gjennomføringa, må ein ha eit opplegg som er gjennomførbart. Det skal eg no arbeide for å få på plass.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Det er fylkeskommunane som har ansvaret for kollektivtransporten. Denne regjeringa har tilført kommunesektoren over 20 milliardar kr. I motsetjing til den førre regjeringa som hadde kutt og knappe rammer, har no kommunane fått høve til å prioritere kollektivtransport. Belønningsordninga er, med respekt å melde, nesten for ingen ting å rekne i forhold til dei store summane som blir brukte på kollektivtransport i Oslo, i andre byar og utover i heile landet. Då trengst det rammer i kommuneøkonomien som gjev handlingsrom også for å prioritere samferdsle og kollektivtransport. Det er det denne regjeringa satsar på, og me har òg tillit til at dei rammene blir brukte til beste for innbyggjarane både på dette og andre område.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-13:
Statsråden kan bekrefte at ho skal følgje opp Stortinget sitt klare pålegg og kome tilbake til Stortinget med ei sak om dette. Ja, eg roser dei fylkeskommunane som har sett i gang og viser veg på dette området. Det er fylkeskommunane som har ansvaret, som eg òg har sagt tidlegare her i Stortinget. Så forventar eg at dei tek det ansvaret alvorleg og sikrar at skuleelevane får sitjeplass. Det burde eigentleg vore sjølvsagt. Eg har difor vegra meg mot å gå inn og gjere lovendringar for å få dette til. Eg hadde håpa at ein skulle gjere det utan. Men eg tek no Stortinget si klare oppmoding til vitande. Eg skal få rapporten frå SINTEF, og skal ta dette arbeidet på alvor. Eg meiner at det bør vere sjølvsagt at barna har ein sikker transport til skulen.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
I et svar til representanten Arne Sortevik sa statsråden at av hensyn til resten av landet, som kanskje ville føle seg dårlig behandlet, kunne man ikke nå gå inn og ha en type spesiell behandling av Oslo-regionen. Jeg kommer fra en region, Asker og Bærum, og har relativt god erfaring derfra. Men vi føler at vi er blitt relativt dårlig behandlet i mange år når det gjelder samferdsel. De utfordringene vi har med veisituasjonen, har vært en gjenganger i årevis, først og fremst når det gjelder E18. Jeg vil si det slik at det er en betydelig grad av utmattelse som eksisterer hos både befolkning og politikere i de to kommunene. Representanten Sortevik har snakket om at kommuner og fylker har blitt presset inn i en situasjon. Når man har utmattet noen lenge nok, kan man også få til løsninger som kan se gode ut for staten ved en form for utpressing. I årevis har vi blitt lovet handling, men lite eller ingenting har skjedd. Utfordringen nå, for ikke å dvele for lenge ved historien, blir jo om det er grunn til større optimisme. Jeg er usikker, særlig når vi vet at flere av de partier som jo danner flertallet for denne pakken, i utgangspunktet er både skeptiske og endog motstandere av ny E18. Med den erfaring vi har, er det grunn til å være betydelig skeptisk til om det er vilje til å satse de midler som det er signalisert skal komme fra staten. I tillegg velger flertallet å gi seg selv en fluktrute ved å si at man skal ha en klimavurdering av hele oslopakken. Statens Vegvesen sier jo allerede at det innebærer en høyere kollektivandel og færre større veiprosjekter. Ny E18 er vel av de største veiprosjekter som ligger i Oslopakke 3. Så sett fra min side er det en betydelig redsel for at her vil noe skje. Noen av oss har trodd at vi har vært med på å finansiere ny E18 i i hvert fall nesten 20 år når vi har betalt i eksisterende bomring. Det eneste som synes sikkert, er at bilistene i Asker, Bærum, Oslo og Akershus kommer til å fortsette å betale bompenger. Om vi får noe som helst igjen på veisiden, er jeg spent på - jeg er spent på om flertallet klarer å innfri det løftet.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Som representant fra Bærum, Akershus og hovedstadsregionen gleder jeg meg over framlegget fra Regjeringen og innstillingen fra komiteen. Det har vært en lang vei, men nå har vi tatt første steg i Stortinget for realisering av Oslopakke 3. Det er det største helhetlige og samordnede prosjektet for et forbedret transportsystem for hovedstadsregionen, men med nasjonal betydning, hvor ny og miljøvennlig E18 i vestkorridoren utgjør det største enkeltprosjektet. Jeg vil gi ros til lokale folkevalgte myndigheter i Akershus og Oslo som har lagt grunnlaget for Oslopakke 3. Jeg vil også understreke at Oslopakke 3 er en helhet, et kompromiss, både i prosjektportefølje og finansiering. Det er nødvendig at trafikantbetaling iverksettes raskest mulig i både Oslo-ringen og det nye snittet på grensen mellom Bærum og Oslo for at finansiering skal sikres til allerede igangsatte prosjekter på vei- og kollektivområdet, f.eks. E16 Vøyen-Bjørum og ny Kolsåsbane, og at bompenger skal kunne brukes til drift av bedret kollektivtilbud. Midlene må brukes i tråd med forutsetningene i Oslopakke 3, som også departementet understreker. Jeg er sikker på at statsråden ser de store muligheter som trafikantbetalingen gir, og det ansvar lokale folkevalgte med bred tverrpolitisk enighet har tatt for å bedre transportsystemet i hovedstatsregionen, og at Regjeringen derfor vil følge hovedlinjene i Oslopakke 3. Jeg forutsetter at justeringer skjer i samråd og enighet med lokale myndigheter og partene i avtalen. En viktig forutsetning er også at Regjeringen følger opp de statlige bidragene i Nasjonal transportplan og kommende budsjett. Jeg støtter komiteen i at Regjeringen ved framlegg av fase 2 for Oslopakke 3 til høsten vil vurdere mulighetene for en forskutteringsordning for raskere realisering og for å sikre rasjonell framdrift i de store, tunge prosjektene som f.eks. ny E18. Regjeringens selvstendige ansvar for oppfølging og finansiering av jernbaneinvesteringer, f.eks. dobbeltsporet, er også nødvendig for et totalt bedret transportsystem. Jeg ser at Fremskrittspartiet også i denne saken har stilt seg helt på sidelinjen, til tross for en modig innsats fra Oslo Fremskrittsparti. Men det får bli en parentes i dag, med den øvrige tverrpolitiske enigheten i saken. Men jeg forstod av representanten Høglund at de var så utslitt at de ikke stod hele løpet ut. Det er mange som mener at kompromiss er et honnørord og undervurdert som redskap for gode politiske løsninger. Jeg er enig, og saken her i dag er en ny bekreftelse på det.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-03-13:
Når Oslopakke 3 nå avløser Oslopakkene 1 og 2, skjer det også i en viktig erkjennelse av at det i denne regionen må tas kraftige grep for å styrke kollektivtrafikken på bekostning av privatbilene. Det vil være hovedstadsregionens viktigste bidrag til å realisere klimaforlikets mål om utslippsreduksjoner. Å observere alle bilene hvor sjåførene sitter alene morgen og kveld i kø på hovedveiene våre, kan være sannhetsbevis godt nok for at noe må gjøres. Det kan framføres gode argumenter om at bompengeinnkreving er en usosial skatt for småbarnsforeldre som er avhengige av bilen for å kunne kombinere levering i barnehage med jobben. Den som observerer, vil se at det nok er langt flere av min kategori i den bilkøen - når det gjelder både alder og kjønn - enn det er småbarnsforeldre. Noe må gjøres, og jeg registrerer med tilfredshet at et bredt flertall i innstillingen sier seg glad for at vi gjennom dagens behandling i Stortinget får på plass vedtak som gjør at bompengeringen i Oslo-regionen om kort tid går over i en ny fase. Det er viktig å merke seg at også innbyggerne i Oslo og Akershus stiller seg bak Oslopakke 3. Folk flest skjønner sammenhengen mellom trafikkork og miljøforringelse og nødvendigheten av å satse på kollektivtrafikk. Fremskrittspartiet er ikke partiet for «folk flest» i denne saken - i hvert fall ikke her på Stortinget. Lokalt er det også i det partiet en større forståelse for at noe må gjøres. Vi har fått på plass lovendringen som gir oss rom for å bruke bompengeinntekter til kollektivtrafikk. Vi vil gjennom dagens behandling få på plass vedtak om oppstart av ny bompengeinnkreving og nytt bomsnitt i Bærum. Så må vi vente på Nasjonal transportplan før vi får vedtak om statlige transportinvesteringer i Oslo og Akershus de neste ti årene. Vi vil få en ny sak om Oslopakke 3-prosjektene, spesielt de som gjelder de store investeringene på veisektoren. Alt avgjøres ikke i dag. Enkelte varsler nærmest om kaos om ikke alle forutsetninger fra Oslo og Akershus garanteres oppfylt. Jeg forstår for så vidt at man er redd for de skjøre kompromissene, men jeg vil også advare litt mot å bygge opp under en slik alt-eller-ingenting-trussel. Vi vet at det ligger skjøre kompromisser til grunn for flertallene bak pakken i Oslo og Akershus, men verken vi her på Stortinget, fylkespolitikerne eller kommunepolitikerne vet alt om kostnader ved og konsekvenser av de prosjektene som er lagt inn i pakken. Det er det man nå arbeider med. Et bredt flertall ber i innstillingen om at klimaeffektene av Oslopakke 3 vurderes nærmere i det videre arbeid. Det er jeg glad for. Vi tåler rett og slett ikke en miljøpakke til 53 milliarder kr som ikke har en forutsatt miljøeffekt. Akershus har i sine prioriteringer lagt til grunn at 57 pst. av de inntektene de får fra pakken, skal brukes til kollektivtiltak. 43 pst. skal brukes til vei. Oslo har en mindre satsing på kollektivtiltak. Jeg synes det er vel verdt å se på om dette er det optimale - vi har tid til å vente på fase 2.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Stortinget behandler i dag St.prp. nr. 40. Denne omhandler forslag om å innføre en ny bompengeordning for Oslo-området, Oslopakke 3. Trafikksituasjonen rundt flere av de store byene i Norge er prekær. Biltettheten er stor, og veikapasiteten er sprengt. Kollektivtilbudet i og rundt byene er ikke oppgradert slik at det avlaster biltrafikken i vesentlig grad. Årsakene til de store trafikkproblemene er en klar mangel hos dagens regjering, men også hos tidligere regjeringer: Det er ikke blitt bevilget nok midler over statsbudsjettene til å bygge veisystemer med nødvendig kapasitet til å kunne ta seg av dagens trafikk. De samme mangler gjelder også for tog og bane. Den rød-grønne regjering vil finansiere Oslopakke 3 med 42 milliarder kr fra bompengeinnkreving og bare 12 milliarder kr fra staten. Finansiering, planlegging og bygging av hovedveier er en statlig oppgave. Med dagens avgifter betaler bilistene årlig 60 milliarder kr, hvorav bare en fjerdedel blir brukt til veiformål. Fremskrittspartiet er og har alltid vært imot å finansiere veiprosjekter med bompenger, så også når det gjelder dagens sak med innkreving av bompenger til finansiering av Oslopakke 3. I mitt hjemfylke, Vest-Agder, har vi hatt flere bompengeprosjekter. Mest kjent er de to OPS-prosjektene Listerpakken og ny firefeltsvei mellom Grimstad og Kristiansand. Hovedkomponenten i Listerpakken var en ny og kortere trasé av E39, mens hele pakken bestod av ni delprosjekter. Det mangler 290 mill. kr på å ferdigstille de resterende prosjekter. Kostnadssprekken skyldes dårlig fjell og økte utbyggingskostnader. Ekstrakostnader på til sammen 290 mill. kr er ikke unormalt. Det unormale er imidlertid at staten nekter å betale ekstrakostnadene. Kommunene i Listerregionen samt Vest-Agder Fylkeskommune har blitt presset til å dekke ekstrakostnadene dersom Listerpakken skal fullføres. Fylkeskommunen tar 60 mill. kr fra andre sårt trengende riksveiprosjekter i Vest-Agder, mens regningen på de resterende 230 mill. kr sendes til bilistene. Bompengeperioden økes fra 15 til 19 år, og prisen pr. kjøretøy økes med 25 pst. Når staten har over 2 000 milliarder kr på bok, er bompengeinnkreving til samferdsel helt unødvendig. Fremskrittspartiet vil, som tidligere, arbeide for å avskaffe bompengefinansieringen og går derfor imot Regjeringens forslag i denne saken.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Oslo og Akershus opplevde en kraftig vekst i befolkningen etter krigen, og dermed også en kraftig vekst i trafikken. På 1980-tallet gikk det ikke lenger: Biltrafikken stod bom stille - over Vålerenga, i Bygdøy allé og flere andre steder. Politikerne i Oslo og Akershus måtte ta noen grep og noen upopulære avgjørelser. Vi fikk oslopakken, basert på den såkalte Fjellinjen. Bilistene skulle betale og staten skulle betale for vegutbygging i Oslo og Akershus. Oslopakke 1, som vi nå sier, har vært en suksess. På 1990-tallet kom Oslopakke 2, som medførte betydelige investeringer i kollektivtrafikken i Oslo og Akershus - et nytt spleiselag. Oslopakke 1 og Oslopakke 2 har vært avgjørende for å finne gode transportløsninger i hovedstadsregionen. Men det holder ikke. Skal vi nå finne gode transportløsninger, må vi gjøre noe fundamentalt med kollektivtrafikken. Derfor er det historisk at vi nå kan bruke bompenger til drift av kollektivtrafikken. Og la meg understreke: Denne finansieringen skal komme i tillegg til det Oslo, Akershus og staten bruker på kollektivtrafikk i hovedstadsregionen i dag. Allerede i år vil kollektivtrafikken få tilført betydelige midler. Kollektivtilbudet i Oslo og Akershus vil bli vesentlig forbedret og utbygd. Men det er ikke enten veg eller kollektivtrafikk - begge deler må til. Det er det som er så unikt med Oslopakke 3. Oslopakke 3 vil medføre at vi får løst også viktige og helt nødvendige vegprosjekter. For min egen del vil jeg nevne rv. 22 mellom Fetsund og Lillestrøm, der trafikken står pal morgen og ettermiddag, og jeg vil nevne rv. 4 i Nittedal. Rv. 22 er forbindelsen mellom østre deler av Romerike og deler av Østfold til Lillestrøm og Oslo. Rv. 4 er en viktig forbindelsesåre mellom Oppland og Nittedal inn til hovedstaden. Med Oslopakke 3 får vi endelig gjort noe med rv. 22 og rv. 4. Det er på tide. Så vil jeg til slutt si til representanten Thomsen: Det er ingen grunn til å spekulere i om staten ikke skal oppfylle sine forpliktelser til Oslopakke 3. Alle partier i Oslo er enige om Oslopakke 3. Alle partier i Akershus, bortsett fra Fremskrittspartiet, og alle partier på Stortinget, bortsett fra Fremskrittspartiet, er enige om Oslopakke 3. Dersom det representanten Thomsens frykter, skulle bli en realitet, at staten ikke stiller opp når det gjelder Oslopakke 3, så måtte jo velgerne ved neste valg gi Fremskrittspartiet reint flertall i denne forsamlingen. Det er jeg ganske sikker på at det norske folk ikke gjør.
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-03-13:
Det har vært en forholdsvis forutsigbar debatt med et ganske stort innslag av forpostfekting, ikke minst gjelder det den mulige blandingen mellom Oslopakke 3 og jernbaneinvesteringer som ikke er en del av det lokale forliket, selv om statlige midler til bygging av nytt dobbeltspor Oslo-Ski er en forutsetning for at forliket i det hele tatt foreligger. Representanten Langeland hadde helt rett i det han sa tidligere i debatten: Dette forliket er så langt et godt håndverk. Men hvor nyttig det vil bli, får vi se til høsten. Det er i hvilken grad finansiering og tiltak henger sammen, som avgjør hvorvidt det er i pakt med hva Høyre hele tiden har forutsatt som avtalepart, nemlig at rushtidsavgift ikke er en del av det bildet. Når det gjelder klimautfordringene, er det grunn til å peke på at Akershus fylkeskommune, helt uavhengig av denne regjeringen, har lagt opp til en storstilt miljøoffensiv under ledelse av Høyres fylkesordfører Jegstad, mens Oslo under tilsvarende ledelse med støtte av Fremskrittspartiet ved tidligere anledninger fortjent nok har blitt utpekt som miljøby. Som tidligere fylkestingspolitiker i Akershus har jeg ikke spesielt god erfaring med staten og NSB, på tross av at man er en av NSBs største kunder. Jeg håper derfor at representanten Langelands antydningsvise opposisjon mot forliket, som rushtidsavgift vil være, ikke er et signal om at den forpliktende dialogen alle andre, med unntak av Fremskrittspartiet, ser ut til å være enige om, ikke blir en dialog, men et diktat - eller at det blir en parentes slik representanten Kalland gjorde det til i sitt innlegg, men raskt korrigerte etterpå. Representanten Helleland fra Høyre har fått ro i sjelen ved at statsråden klart forvisset oss om at det ikke skal skje en sammenblanding av Oslopakke 3-midler og statlige midler til jernbane. Skal en skarve fylkesleder fra Akershus Høyre ikke bare få ro, men også nattesøvn, har statsråden all mulig foranledning til å legge inn igjen de 2,3 milliarder kr som er i underdekning i etatenes forslag til Norsk transportplan. For øvrig håper jeg at prosessen med Oslopakke 3 blir omvendt proporsjonal med den erfaringen en har med oppfølginger til filmer, hvor nummer to og tre sjelden blir like bra som nummer én. Når det gjelder gjennomføringen av oslopakkene, er jeg enig med representanten Myrli i at det har vært viktig, men jeg har et håp om at alle gode ting er tre, og at Oslopakke 3 blir enda bedre enn Oslopakke 1 og 2. Det skal ikke altfor mye til. Når det gjelder beskjedenhet, og at representanter fra Fremskrittspartiet beklager enkeltes beskjedenhet i fylkestinget i Akershus og i Oslo kommune, tror jeg dessverre at i denne saken er beskjedenhet en dyd.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Aldri har Norge vært rikere, og aldri har Norge vært bedre i stand til å løse de problemer vi har, som bl.a. nedslitt samferdselsnett og herunder veinettet vårt. I spørretimen onsdag 12. mars 2008 hadde jeg et spørsmål om hva samferdselsministeren mente om den nye asfaltbanen ved Norsk Trafikksenter i Hedmark, som de bygger nå. Den er som sagt helt ny. Men for å få en mest mulig troverdig bane får denne masse hjulsporslitasje og ujevnt veidekke, og blir ellers så lik en hullete, slitt og vanlig vei vi bilister opplever hver dag. Jeg synes dette forteller oss mye om hvordan hverdagen ute i distriktene er, og selvfølgelig også i byer og tettsteder. I dag har vi et forslag på hvordan vi kan løse noe av dette, men hvem betaler? Jo, vi bilister - om ikke vi betaler nok fra før fra den dagen vi kjøper en bil, nettopp i form av skatter og avgifter. Mange familier ute i distriktene, som f.eks. i Hedmark, må ha to biler nettopp for å løse alle de utfordringer en vanlig familie har med de daglige transportbehov. Svært mange av disse bilene er noe eldre. Eierne av disse har nå nettopp fått en eller flere innbetalingsgiroer på 3090 kr i årsavgift for å kjøre på dårlige veier hvor gebisset kan ryke - noe vi leste om i en avis for noen dager siden. Totalt legger Norges bilister igjen mange milliarder kroner, og hvis alle disse hadde vært tatt i bruk for å utbedre veinettet vårt, hadde bompenger ikke vært nødvendig. Eller la meg si det sånn: Dette er utfordringer der staten selv må betale. Videre er bompenger også en stor belastning for varetransporten, noe som igjen belastes brukerne. Derfor blir varene dyrere, og folk flest får enda større utgifter. Denne varetransporten er også størst nettopp for distriktene. Derfor er bompenger totalt sett noe vi ikke skal ha. Norges økonomi tilsier at dette heller ikke er nødvendig. Så enkelt er det.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Foregående taler stod på denne talerstol og var svært bekymret fordi det ikke var gjort noe. Jeg viste i mitt hovedinnlegg til at Nord-Trøndelag og Nordland fylkeskommuner faktisk har innført påbud om sitteplasser til skolebarn uten at det var noe pålegg. De innførte dette, og som fylkespolitiker kunne Gåsvatn kanskje ha innført det i sitt fylke. Det må være noen som har tatt for mye Møllers tran i denne salen. Jeg trodde at det viktigste med å drive politikk var å få saker avgjort og ting gjort. Det er det tydeligvis ikke alle politikere som er så opptatt av - de er kanskje mer opptatt av egenmarkering! Jeg prøvde i mitt innlegg å rose forslagsstillerne, gi støtte til en viktig sak for alle skolebarn, som nå får en tryggere skolevei. Men det var helt fånyttes - for å si det rett ut. Jeg har lært i livets lange skole at angrep er det beste forsvar.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-03-13:
Jeg vet ikke om det er debatten i forrige sak, som ble litt heit, som gjør at Fremskrittspartiet tok litt på vei i innlegget her. Jeg syns faktisk at Fremskrittspartiet har grunn til å være fornøyd i dag. De har fremmet et Dokument nr. 8-forslag som de har fått store deler av Stortinget med på - og det er faktisk ikke hverdagskost. Flertallet har sagt at det er grunn til å vente på utredningen som kommer fra fagetaten, og så får vi se hva neste skritt blir. For Høyre er dette en svært viktig sak. I inneværende budsjettår har vi faktisk lagt inn 100 mill. kr ekstra i belønningsordningen nettopp øremerket trygge skoleveier. Jeg tror, som representanten Hoksrud, at det å ha en sikker skolevei og skoletransport for barna våre, opptar oss alle. Det gjelder både skoleveiene, hvordan busstoppene er utformet, og at barna har en sitteplass, så de sitter trygt. Så er det også noen som er opptatt av at det bør bli et setebeltepåbud. Det er jeg for min del litt avventende til. Det er heldigvis få ulykker, og det skal vi være veldig glade for. Jeg tror det skyldes at vi stort sett har ansvarsbevisste og gode sjåfører på skolebussene våre. Men det påligger oss å lage en infrastruktur der bussen stopper, som gjør det trygt og godt. Så er det et poeng som Høyre har reist i denne saken, som jeg har lyst til å ta opp her. Det er dette med uniformering av bussene. I andre land er man atskillig djervere på dette. Man har tydelig skilting som viser at bussen inneholder mange små barn. Lengst går man vel i USA, hvor det også er et eget lovverk knyttet til passering av skolebuss. Det er faktisk slik at man ikke kan passere en skolebuss. Vi har en kjøretøyforskrift som regulerer dette i Norge. Det er mange lovbrudd å se, så vi har antydet at man bør se nærmere på om forskriften overholdes. Aller helst bør vel dette innskjerpes slik at det blir tydelig uniformering av bussene. Jeg tror også det vil være med på å avhjelpe påkjørselsulykker, og at man viser ekstra aktsomhet når man passerer en buss full av skolebarn som har stoppet.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Det har vært mange fine ord i denne saken, men jeg synes det er lite handling. Det er trist at barn ikke skal vurderes høyere enn det vi har hørt i mange av innleggene i dag. Det er tredje gang denne saken er oppe. Jeg husker godt den første gangen - og det er ganske mange år siden. Jeg vil spørre statsråden, når hun sier hun vil vurdere mulighetene for påbud om sitteplasser for barn: Hva legger statsråden i å «vurdere» dette? Hun har jo ganske høy sigarføring når det gjelder nullvisjon for drepte og skadde, og det synes jeg er en veldig fin tanke. Men hvor langt vil hun gå i denne vurderingen når det gjelder å sikre barn?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg fikk en kort visitt fra representanten Eirin Faldet. Etter at Stortinget hadde avvist forslaget fra Fremskrittspartiet i 2004, gjorde vi fylkespolitikere en formidabel jobb i Østfold. Hvis Eirin Faldet hadde lest saken, kommer det fram der. Men vi kom ikke i mål. Det var tverrpolitisk enighet, men vi klarte ikke å komme i mål, av økonomiske grunner. Derfor bad vi om å få denne saken tilbake til Stortinget, slik at vi fikk sett på den i et bredere perspektiv.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-14:
Jeg har den ære å foreslå Ågot Valle.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-04-07:
På vegne av representantene Erna Solberg, Linda C. Hofstad Helleland, André Oktay Dahl og meg selv har jeg den ære å fremme forslag om en politistudie for å kunne bygge en større politistyrke i kampen mot kriminalitet i nærmiljøet, nasjonalt og internasjonalt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-04-07:
Jeg noterer meg med tilfredshet at ingen markedsfører dette som et distriktspolitisk tiltak. Det synes jeg er veldig bra. Jeg må litt tilbake til kostnadene. Vi leser nå at det er en kostnadseksplosjon innenfor veldig mye av bygg- og anleggssektoren. Vi leser om 30-40-50 pst. økning i løpet av de par-tre siste årene. De analysene vi tar denne beslutningen på, er faktisk tre-fire år gamle, og det burde bekymre statsråden sterkt, for konsekvensen av beslutningen sendes over til en framtidig regjering, som må finne rom for dette, og da på bekostning av resten av sektoren. Så mitt spørsmål er: Føler statsråden et ubehag ved å overlate dette ansvaret til en framtidig regjering på et så svakt grunnlag som man nå ser? Og ser hun også risikoen i selve prosessen for at miljøene kan komme til å forvitre i den venteprosessen som man nå går inn i?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-04-07:
Statsråden var inne på distriktspolitikk, og min mening er at det at man bare markedsfører selve flyttingen som distriktspolitikk, ikke er særlig meningsfylt når man flytter innenfor samme arbeidsregion. Når det gjelder distriktspolitikk og landbruk, har statsråden ganske mye større utfordringer enn akkurat dette i det å skape et vitalt, levedyktig landbruk som er en god oppdragsgiver til UMB. Der er det mange utfordringer. Jeg kunne tenke meg å høre statsråden si litt rundt organisasjon, for vi går jo nå inn i en prosess der to miljøer skal samlokaliseres. Vi vet at veterinærmiljøet er veldig sterkt fokusert på å beholde en egen identitet. De ønsker en fakultetsorganisering på UMB. UMB har ingen fakultetsorganisering, de er instituttorganisert. Dette skal skje mellom to likeverdige miljøer, som det sies, og mitt spørsmål er da: Ser statsråden noen utfordringer i denne prosessen?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-04-07:
Stortinget vedtok i 1988 at hovedflyplassen skulle ligge på Hurum, med ganske stort flertall. Det bør lære Stortinget noe om at man bør legge premissene til rette slik at det ikke blir omkamper når man gjør denne type beslutninger. Jeg vil si det igjen - jeg hører Norumutvalget er sitert så mange ganger, og Norumutvalget la faktisk veldig klar vekt på at når beslutningene tas, må det også bevilges penger, og beslutningen må iverksettes. Nå har vi faktisk åtte-ti år før beslutningen iverksettes. Det bør Stortinget lære litt av. Så til representanten Eldegard, som i og for seg gjentar det Kjernli var inne på, som Eriksen tilbakeviste, men jeg kan jo gjenta det en gang til. Det Høyre var med og sa i forrige periode, var: «Prosjektets størrelse krever at det gjennomføres en grundig kvalitetssikring før endelig konklusjon om organisering og lokalisering treffes. Den videre oppfølgingen av saken vil bli forelagt Stortinget på egnet måte.» Den siste setningen kan man faktisk lese ut av stortingsproposisjonen i dag, altså har man ikke gjort den jobben som ble forventet i forhold til sakens alvor. Og når Myrli snakker om en kort proposisjon, snakker jeg om en tynn proposisjon. Det er to vidt forskjellige ting. Det er en kunst å skrive kort og innholdsfylt, men det er ingen kunst å skrive en tynn og tom proposisjon, og det er denne proposisjonen i forhold til hva vi faktisk behandler. Det har også debatten vist, at det er mange som uttaler seg om krystallklare holdninger rundt ting som fagekspertisen faktisk ikke kan si. For dette dreier seg om en strategi for hvor veterinærfaget skal være om 30-40 år. Utviklingen har gått ganske entydig i medisinsk og diagnostisk retning, og vi gjør et vedtak som knytter det opp mot en bestemt næringsinteresse i Norge. Det synes jeg er ganske tøft når man faktisk skal vurdere et helt miljøs framtid. Det hadde jeg forventet at man tok inn over seg, at dette er omfattende strategiarbeid. Det dreier seg om å bestemme et helt miljøs langsiktige framtid, og det dreier seg også om hvor Norge skal være i en ganske viktig næringsorientert retning framover. Der har jeg faktisk ikke sett noe som gjør at jeg klarer å konkludere i dag. Derfor står jeg på det som vi har sagt, at dette bør utredes, og man bør komme tilbake den dagen man er villig til å følge opp beslutningen med bevilgninger. Så til dette med at fire mil ikke betyr så veldig mye. Ja vel, det er nok riktig det, men da bør det gjelde begge veier. Nå bruker vi faktisk milliarder av kroner på noe som ifølge det resonnementet egentlig ikke betyr noe som helst. Det bør være lite grann til ettertanke for det flertallet som sitter og vedtar noe som ikke skal settes i verk før om åtte-ti år.