Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2010-11-11:
Saksordføreren har på en grei måte redegjort for saken, og som saksordfører sa, har flertallet i komiteen – alle unntatt Fremskrittspartiet – svært sammenfallende syn på at det er viktig å legge forholdene til rette for et velfungerende arbeidsmarked med ordnede forhold. Samme flertall mener også at det er en fordel med en høy andel fagorganiserte i arbeidslivet. Jeg er veldig glad for at dette synet har bred støtte. Det er etter min mening en viktig pilar i vårt samfunn og vårt samfunns utvikling at vi har en god oppslutning om fagorganisasjonene. Det har gjennom tidene vist seg at når det etableres gode forhold mellom partene i arbeidslivet og myndighetene, får samfunnet igjen for det gjennom en stabil og forutsigbar utvikling. Dette får vi til gjennom en stor tillit til hovedsammenslutningene. I disse tider gjennomfører alle komiteene på Stortinget høringer i forbindelse med budsjettet, og her spiller hovedsammenslutningene en stor rolle ved at de gir tilbakemeldinger på de store linjene i budsjettet og synspunkter på enkeltelementer som har betydning for arbeidslivet. Nå er ikke dette bare mitt syn eller vårt syn – nei, dette partssamarbeidet får oppmerksomhet langt utover våre grenser. På et møte i Nordisk Råd i fjor var det forskere som fortalte at det var fattet interesse for disse elementene i vår norske – eller nordiske – modell også i Asia. Det kommer folk i bøtter og spann for å lære mer om dette, ble det sagt av forskerne. Jeg er overbevist om at denne biten i samfunnsmodellen vår bidrar i vesentlig grad til en stabil og mer rettferdig utvikling som gir plass til langt flere i arbeidslivet, og som sikrer at arbeidslivet fungerer etter de normer og regler som partene og myndighetene sammen utformer. Et viktig element når det gjelder høy oppslutning om fagorganisasjonene, er selvsagt fradragsretten for kontingenten. Vi lovte i 2005 at vi skulle doble fagforeningsfradraget i løpet av vår første stortingsperiode. Det har vi gjort. Grensen for fradragsberettiget beløp har økt fra 1 800 kr til 3 600 kr – altså 450 kr hvert år. Og med virkning fra og med inntektsåret 2010 har beløpsgrensen også blitt justert i tråd med anslått prisvekst fra 3 600 kr til 3 660 kr. Her skylder vi å gjøre oppmerksom på at dette beløpet var kuttet i av den forrige regjering, og ett av mange forventningskrav fra organisasjonene var at det skulle heves igjen når de rød-grønne partiene overtok i 2005. Fradragsretten innebærer et viktig element i det å organisere seg eller, som det står i innstillingen, og som saksordføreren nevnte, at fradragsretten er et verktøy for å ha en høy andel fagorganiserte. Men jeg vil understreke at det å organisere seg ikke bare dreier seg om tariff og bedre rettigheter innen arbeidslivet. Det er i hvert fall ikke sånn jeg oppfatter de landsomfattende organisasjoners politikk og strategi. Dette får vi selvsagt bevis på gjennom de høringene som komiteen har, der de har synspunkter langt utover dette. Disse organisasjonene har flere roller. Selvsagt skal de først og fremst være en tarifforganisasjon, men de er også en samfunnsrefser, og ikke minst har de vist at de tar ansvar for å sette kravene sine ut i handling. I dette ligger det at det er et viktig element å kunne skue utover enkeltmedlemmers krav og forventninger til å kunne ta et større samfunnsansvar. Et resultat er at det inngås forpliktende samarbeid. Et eksempel på dette er solidaritetsalternativet. Dette var et forpliktende samarbeid som også innholdt tøffe krav fra organisasjonene, men det resulterte i at vi kom gjennom en tøff tid uten alvorlig arbeidsledighet og uro i arbeidslivet. Finansministeren har i sitt svar til komiteen i denne saken også vist til organisasjonenes oppfordring til moderasjon i lønnsforhandlingene under finanskrisen siste år. Det organisasjonene vet, er at et av resultatene av dette er at kjøpekraften i den siste perioden har blitt vesentlig forbedret ved at renten er holdt lav og inflasjonen likeså – for å nevne noe. Dette er noe av årsaken til at jeg mener det vil være vanskelig å kunne skille mellom de som skal ha fradragsrett, og de som ikke skal ha det, hvis vi fjerner utgangspunktet om tilslutning til en landsomfattende arbeidstakerorganisasjon. Gjennom årenes løp er det blitt etablert fagorganisasjoner som dekker de fleste yrkesgrupper. Finansministeren har redegjort for i sitt svar til komiteen at dersom det skal etableres en ny fagorganisasjon som ikke kan bli tilsluttet en slik landsomfattende organisasjon, kan det være grunnlag for å gi dispensasjon fra kravet om en slik tilknytning. På denne bakgrunn mener vi at dagens regelverk er godt nok når det gjelder fradragsrett for fagforeningskontingent.