Erik Skutle (Høyre), 2016-04-07:
Jeg vil innlede med å takke Riksrevisjonen for et godt og grundig arbeid også denne gangen. Jeg skal ikke holde en veldig lang innledning, for komiteen er nesten helt enstemmig i saken, og det er ikke noe behov for å markere noen vesentlige uenigheter her fra denne talerstolen. Jeg skal nøye meg med å trekke fram det som er særlig interessant med Riksrevisjonens funn. Så er det også selvfølgelig noen uenigheter som finnes i komiteen, som jeg har lyst til å adressere. Først vil jeg si at som hovedregel er forvaltningen av det statlige eierskapet i Norge bra – veldig bra. Det var bra før, og det er bra nå. Men jeg har lyst til å framheve at det er positivt at når Riksrevisjonen og etter hvert også kontrollkomiteen de siste årene har påpekt avvik, så er det veldig sjelden at det avviket ikke er lukket året etter. Der vil jeg også si at det har vært en positiv utvikling de tre årene jeg har hatt saksordførerskapet i disse sakene, og det synes jeg næringsministeren skal ha ros for. Jeg vil også rette opp en inkurie. Vi har kommet i skade for å skrive i innstillingen at Riksrevisjonen har avsluttet saken som omhandler helseforetakenes registrering av ventetider. Det er ikke riktig. Det er en feil fra vår side, ikke en bestilling om at Riksrevisjonen skal avslutte den saken. Det må selvfølgelig følges opp, og jeg tillater meg å snakke på vegne av hele komiteen når jeg sier det. Riksrevisjonen finner at det er til dels store avvik mellom balanseførte og reelle pensjonsforpliktelser i en rekke selskaper. Det er svært uheldig av mange åpenbare årsaker som vi ikke trenger å gå i detalj på her og nå. Men det viktigste på kort sikt er at hvis en har feil informasjon, er det lett å ta feil strategiske beslutninger. Det er avgjørende for dem som skal ta beslutninger i selskaper, enten de er statlige eller private, å ha riktig informasjon. Har man god informasjon, har man muligheter for å ta god styring. Komiteen støtter Riksrevisjonens anbefalinger på dette punktet for å bringe det i orden. Riksrevisjonen finner også at tilgangen til avtalespesialister ikke bidrar til geografisk likeverdig tilbud av polikliniske spesialisthelsetjenester. Et flertall i komiteen mener at Riksrevisjonens funn er interessante, men at funnene i seg selv ikke gir dekning for å si at vi ikke har et geografisk likeverdig tilbud. Det er ikke sånn at den som bor fysisk nærmest et offentlig tilbud, har bedre tilgang enn oss andre. Da ville det vært sånn at f.eks. representanten Christensen, som er min nabo i Bergen, har halvparten så bra helsetilgang som meg selv, som bor dobbelt så nær Haukeland sykehus – eller at statsråd Mæland, som også bor lenger nede i veien i Bergen, har dobbelt så god tilgang til Bergen Nasjonale Opera som det jeg selv har. Slik er det selvfølgelig ikke. Det er ikke slik vi måler tilgang og kvalitet i Norge. Vi måler det i om folk får et relevant tilbud av høy kvalitet når de har behov for det. Jeg kan selvfølgelig legge til at Riksrevisjonen godt kan ha rett. Det er godt mulig at konklusjonen deres er riktig. Men funnene de har gjort, dokumenterer ikke i seg selv konklusjonens gyldighet. Så skal jeg gå kort innom informasjonssikkerhet og datasikkerhet i helseforetakene. Det er omtalt i innstillingen – jeg skal ikke gå i detalj på det; den som er interessert, kan lese den. Men jeg legger til grunn at statsråden tar det på største alvor, og det er det min oppfatning at statsråden er veldig opptatt av. Jeg legger også til grunn at funnene blir sett nærmere på i departementet. Jeg skal heller ikke bruke lang tid på spørsmålet om aktivitetsutvikling innen dag- og døgnkirurgi, for det er en enighet mellom statsråden og Riksrevisjonen om at årsakene til utviklingen der kan være mange og sammensatte. Men en samlet komité legger i innstillingen også til grunn at statsråden jevnlig vurderer om finansieringen og incentivstrukturen er skrudd sammen på en hensiktsmessig måte – det skulle bare mangle. Når det gjelder scenekunstselskapene, finner Riksrevisjonen at de ikke har gjort nok for å legge til rette for en kostnadseffektiv drift. Det kan ikke være sånn at man, dersom man driver med kunst – og selvfølgelig har en kunstnerisk frihet som følger med det – ikke blir stilt forventninger og krav til om at den driften man gjør, med offentlige – skattebetalernes – penger, gjøres på en så kostnadseffektiv måte som mulig. Spesielt må det gjelde stabs- og støttefunksjoner i disse scenekunstselskapene. En samlet komité har en forventning om at det blir tatt på alvor, og vi håper at statsråden merker seg det. Man må også legge til at det å gå i budsjettmessig balanse ikke nødvendigvis er det samme som å drive kostnadseffektivt. Det er mye annet jeg kunne trukket fram fra den 30 sider lange innstillingen. Spesielt effektiviteten i NSBs alternative transporttilbud ved driftsavbrudd er noe som er viktig for veldig mange mennesker, og som fortjener en grundig oppfølging fra statsråden. Det at man har tomme studentboliger i Bergen store deler av året, er ikke bra. Det er noe statsråden i samarbeid med Studentsamskipnaden i Bergen må ta tak i. Men jeg legger til grunn at de statsrådene leser den delen av innstillingen som er relevant for deres ansvarsområde. Det er også sånn at Riksrevisjonen følger disse sakene tett, så hvis oppfølgingen ikke skjer på en adekvat måte, får vi disse sakene igjen. Men jeg legger til grunn at den positive utviklingen vi har sett på dette punktet, fortsetter, og jeg håper at vi slipper større avvik og slipper å diskutere de samme tingene på nytt neste år.