trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-12-01:
Direktivforslaget har en lang vei å gå før det blir politikk av det. Det skal både om rådet og EU-parlamentet, og det er meget omstridt. Men i fall det blir vedtatt, medfører det at EUs konkurranseregler og traktatbestemmelser om fri flyt av tjenester også skal gjelde innenfor havnesektoren. Det vil bety at det f.eks. åpnes for større adgang til å konkurrere om å utføre laste- og losseoperasjoner i havner. I tillegg foreslås det at mannskap på skip i nærsjøfart, eller på «Motorways of the Seas»-fartøyer, som det kalles, skal gis økt adgang til «self-handling», som det står i forslaget. EU har i dag ikke en felles regulering av havnetjenester, og det er fortsatt en god del monopoler og restriksjoner som hindrer fri markedsadgang for tilbydere av denne type tjenester. Fiskeri- og kystdepartementet har deltatt aktivt i å påvirke direktivet. Det har fra norsk side blitt bedt om at lostjenester ikke ble omfattet av havnetjenestedirektivet, fordi Norge har statslosing og det ikke er adgang for private aktører til å yte lostjenester. Forslaget er som sagt omstridt, og det ble forkastet i første runde i EU-parlamentet. Losse- og lastearbeiderne i de største havnene har tariffestet fortrinnsrett/enerett til å utføre alt losse- og lastearbeid på skip, i samsvar med ILO-konvensjon 137. Norge bad kommisjonen vurdere hvorvidt direktivforslaget er forenlig med ILO-konvensjonen. Kommisjonens vurdering er at forslaget er nøytralt i den forstand at det verken virker inn på nasjonale bestemmelser om sysselsetting og sosiale spørsmål, herunder yrkesopplæring, eller på miljø, sjøsikkerhet og terrorberedskap. Norge har tidligere bedt om at de opprinnelige terskelverdiene for havner som skal omfattes av direktivet, blir gjort samsvarende med kravene til havner i Kategori A i TEN-T, som det heter. Det betyr at havnen i gjennomsnitt skal ha en årlig godsmengde på 1,5 mill. tonn eller 200 000 passasjerer. Dette er da også gjort gjeldende i det nye direktivforslaget. De havnene i Norge som vil kunne omfattes av havnetjenestedirektivet, er i første rekke Mo i Rana, Bergen, Karmsund, Stavanger, Kristiansand, Grenland, Larvik, Sandefjord, Oslo og Borg. Økt konkurranse kan bidra til lavere kostnader og mer effektive havnetjenester. Havnetjenestedirektivet vil gi mer gjennomsiktige regler for å kunne tilby havnetjenester, noe som er positivt for konkurranse og effektivitet og et ledd i å styrke nærsjøtrafikken. Fiskeri- og kystdepartementet vil følge den videre prosessen med utforming av havnetjenestedirektivet og kontinuerlig vurdere norske interesser på dette området. Men jeg minner om at forslaget er omstridt i EU-systemet, og det har enda en vei å gå før det blir effektiv politikk.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-12-01:
Nå forholder vi oss til et forslag i EU som ikke er vedtatt og dermed heller ikke gjeldende politikk fra norsk side. Vi har reist problemstillinger knyttet til det spørsmålet som her reises, og vist til at ILO-konvensjonen setter visse begrensninger. Vi følger den videre prosessen i EU i denne saken. Jeg viser til at losse- og lastearbeiderne i Norge var aktive da denne saken sist var oppe, og faktisk gjennomførte politisk streik i havnene både i 2001 og 2002. Vi har ikke fra norsk side tatt standpunkt til et forslag som ikke er vedtatt i EU.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-12-01:
Det er vanskelig å si at vi skal rette oss etter det eller nedlegge veto mot et forslag som er et forslag som ikke er vedtatt. Jeg tror det vil gagne norsk anseelse og norsk politisk handlefrihet at vi nå avventer og ser hva som blir vedtatt, og så er vi aktiv part i å påvirke den prosessen i forkant. Det hadde vi kunnet gjøre enda bedre hvis vi hadde vært medlem av EU, men selv når vi står utenfor, er vi altså i stand til å gjøre noe av det som representanten Bastesen ber meg om. Men det han egentlig ber meg om, er å være medlem av EU.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «I St.prp. nr. 1 for 2003-2004 under Fiskeridepartementet står det at «prosjektering av utvidelse av havbruksstasjonen i Austevoll og forskningsstasjonen i Flødevigen vil være fullført i løpet av 2004». I Budsjett-innst. S. nr. 12 for 2003-2004 gjorde Stortinget ingen endringer av betydning vedrørende proposisjonens innhold på dette området. Hvorfor er da ikke dette planarbeidet hittil blitt gjennomført slik det stod i St.prp. nr. 1 under Fiskeridepartementet, og slik det ble forutsatt av Stortinget?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret. Grunnen til at jeg tar opp dette spørsmålet, er at det faktisk står svart på hvitt at prosjektering av utvidelse av havbruksstasjonen i Austevoll og forskningsstasjonen i Flødevigen skal være fullført i 2004. Dette har man såle-des forholdt seg til, men lite har skjedd slik det er blitt forespeilet. I den grad utbygging er påbegynt, har det stort sett stanset opp begge steder. Arendal kommune har f.eks. gått inn med betydelige summer for å ferdigstille ny vei, vann og avløp til stasjonen i Flødevigen. Samtidig er det bygd et flunkende nytt kaianlegg der til flere millioner kroner. Alt dette er gjort nettopp i påvente av den forespeilte prosjekteringen og utbyggingen som skulle finne sted så fort som mulig. Jeg håper i det minste at statsråden forstår den lokale frustrasjonen, siden dette ikke har skjedd i tråd med hva man hadde forestilt seg. Kan statsråden si når man eventuelt kan forvente å få penger til forprosjektering, slik det er forespeilet ved Austevoll og i Flødevigen?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker for svaret, og nå har statsråden gitt sine forklaringer til mitt spørsmål. Jeg har selvsagt notert meg det, og er rimelig fornøyd med det. Jeg vil også få nevne at jeg nylig var på besøk på forskningsstasjonen i Flødevigen ved Arendal. Det er nærmest en skam at det ikke for lengst er gjort noe med de dårlige og gammeldagse bygningsmassene der, spør du meg. Her er det altså en til dels meget gammel og nedslitt bygningsmasse, og man har mangelfulle laboratoriefasiliteter. Det er mangel på kontorplass, møterom, arkivrom osv. Dersom man nå vil satse på forskningsstasjonen i Flødevigen, noe man etter min vurdering av flere grunner absolutt bør gjøre, må det jo skje noe her snarest mulig. Jeg forstår det slik at statsråden vil se på mulighetene for å få en så rask som mulig framdrift og avklaring på hva som må gjøres i Flødevigen og også ved Austevoll, slik at vi så snart som mulig kan få en høyst nødvendig oppgradering av disse to stasjonene, hvis jeg skjønner statsråden rett.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Jeg har i forslaget til statsbudsjett for 2005, som nå er til behandling i Stortinget, gitt en orientering om at det pågår et utredningsarbeid for bedre koordinering av spesialisthelsetjenesten i hovedstadsområdet, og at departementet tar sikte på å legge frem sine vurderinger av disse spørsmålene i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett våren 2005. Utredningen om samordning av sykehusene i hovedstadsområdet er i tråd med den prosessen som er skissert i forslaget til statsbudsjett, sendt på høring til ulike interessentgrupper, og fristen for å avgi skriftlige høringsuttalelser er satt til i dag, 1. desember. Det har også vært avholdt fire høringsmøter med ulike aktører. Utredningen skisserer flere mulige løsninger for organisering av sykehusene i hovedstadsområdet. Et av alternativene som representanten Bjarne Håkon Hanssen spør om, er en sammenslåing av de to regionale helseforetakene Helse Sør og Helse Øst. Gjennom høringsmøtene og i de skriftlige innspillene som er kommet til nå, er det fra flere av høringsinstansene gitt uttrykk for at dette er en god løsning, mens andre ser betenkeligheter med en slik region for Sørøstlandet. Min endelige vurdering av hvordan dette best kan ivaretas fremover, og om dette kan innebære endringer i regiongrenser, vil jeg altså komme tilbake til når saken legges frem for Stortinget i revidert til orientering. Dette innebærer at dagens avtalebaserte samarbeidsmodell mellom Helse Sør og Helse Øst vil bli videreført i en eller annen form. Samtidig vil jeg, i større grad enn det som har vært gjort til nå, ta i bruk styringsvirkemidler jeg har som eier av de regionale helseforetakene, for å løse de samordningsproblemene som har oppstått i hovedstadsområdet, men som også ses i andre regionale helseforetak. Det fremstår for meg som tilstrekkelig dokumentert at den modellen som ble valgt for organisering av Helse-Norge, har noen svakheter på viktige områder. Samordningen må bli bedre enn det den har vært til nå, slik at de samlede ressursene utnyttes bedre, og at vi for fremtiden unngår dobbeltinvesteringer i bygninger, kostbart medisinsk utstyr, teknisk utstyr, IKT-løsninger osv. Jeg vil i foretaksmøtet i begynnelsen av januar komme med klare eierkrav til på hvilke områder dette skal skje. Alle de nye tiltakene har det til felles at de setter pasientene i sentrum – hvor selvfølgelig det enn kan høres ut. Det å ta ut synergier er et mål for å bedre helsetjenesten for den enkelte pasient og selvfølgelig ikke et mål i seg selv.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
For å ta det siste først: Stortinget har gjennom lov bestemt hvem som trekker grensene for de regionale helseforetakene. Men det står selvfølgelig Stortinget fritt til enhver tid å fatte vedtak, selv om man har delegert myndighet til andre. Når det gjelder hvilke styringsmuligheter man har, må man allikevel ta til etterretning det faktum at man valgte en organisasjonsmodell uten å ha en konsernmodell, der man i realiteten har en sjef på toppen som driver instruksjon på hva man skal gjøre. Hele helseforetakslovgivningen bygger på nettopp det representanten Hanssen sa, at man kan stoppe tiltak – nedlegging av fødestuer, nedlegging av lokalsykehus. Men det å drive et konsern av denne størrelse utelukkende ved å si hva man ikke skal gjøre, tror jeg over tid vil være vanskelig. Jeg ser at helseforetakslovgivningen allikevel gir eieren i foretaksmøte mange muligheter, definitivt. De kommer jeg til å nytte, og de må nyttes. Ellers tror jeg denne reformen vil ende i fjellveggen. For det er for meg lagt frem tilstrekkelig dokumentasjon på at ressursallokeringen på ingen måte er optimal. Det er bare å bla i styreprotokollene til de regionale helseforetakene for de tre siste årene, så ser man hva man har holdt på med. Det å intervjue styreledere gir en god indikasjon på hva man mener om eksempelvis investeringer, hvis man hadde kunnet se de andre helseforetakene i kortene. Vi har behov for å se ting i sammenheng, men jeg er enig med representanten i at mulighetene er der hvis man vil bruke foretaksmøtet.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Min vurdering er at det er meget klokt å involvere Stortinget. Derfor har også Regjeringen i to dokumenter til Stortinget sagt at til tross for at Stortinget har delegert dette til Kongen i statsråd, vil en finne det høyst formålstjenlig og fornuftig at organiseringen av den største tjenesteleverandøren i Norge finner sin løsning i Stortinget, for nettopp å forankre dette bredt. Jeg tror det vil være klokt å ta innover seg, uansett hva man måtte ha ment for tre år siden om hvordan dette burde gjøres, at de ting man avdekker i ettertid som fremstår som imperfeksjoner i måten å styre det på, må man gjøre noe med, uten at man dermed har sagt at man endevender alt som finnes. Det er helt åpenbart at det er slik, særlig når det gjelder investeringer, som er en langsiktig affære, at fornuften, eventuelt ufornuften, av det man har gjort, ofte viser seg i ettertid. Nå er vi i ettertid, og det vi ikke så på dag én, ser vi på dag tusen. Det er der vi er nå.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Jeg vil innledningsvis få lov til å peke på at i tiden etter reformen har det vært en sterk økning i de statlige overføringene til spesialisthelsetjenesten, og jeg kan vel si det så sterkt at knapt noen annen sektor som Stortinget har ansvar for, har opplevd tilsvarende økning i overføringene. Motstykket til dette er at vi i samme periode har hatt en meget sterk økning i aktiviteten, med tilhørende økte kostnader. Sykehusreformen som ble fremmet av Stoltenberg-regjeringen, gav i utgangspunktet store muligheter til bedre ressursutnyttelse. Det å samle eierskap på statens hånd skulle i utgangspunktet legge til rette for en bedre ressursutnyttelse. Det kan imidlertid stilles spørsmål ved om den valgte organisering underbygger muligheten for å ta ut effektiviseringsgevinster. Det har helt fra starten vært en grunnleggende forutsetning at de regionale helseforetakene skulle drive i balanse. Uten et troverdig krav om balanse undergraves statens eierstyring og dermed budsjettdisiplinen i helseforetakene. Det å gjennomføre omstillinger er imidlertid meget krevende prosesser som tar tid, ikke minst innen en sektor som spesialisthelsetjenesten, hvor vi hele tiden må ha for øye pasientenes beste også når vi gjennomfører slike tiltak. Dette har ført til at de regionale helseforetakene er gitt både mer tid og mer ressurser før balansekravet skal nås. Senest skjedde det ved behandling av finanskomiteens innstilling til neste års statsbudsjett, der regjeringspartiene og Fremskrittspartiet økte overføringene til spesialisthelsetjenesten med 500 mill. kr. I budsjettavtalen som sosialkomiteens medlemmer fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet nylig har inngått, er det også gitt en åpning for at balansekravet i 2005 for Helse Sør kan lempes på. Jeg regner med at Helse Sør vil be om et møte med meg for å drøfte dette hvis de finner det vanskelig å oppfylle Stortingets generelle krav om balanse innen utgangen av 2005. Når det gjelder lokalsykehusene, vil jeg vise til den omfattende omtale som er gitt i forslag til statsbudsjett for 2005. Her fremgår det at lokalsykehusene har og fortsatt vil ha en viktig rolle i realiseringen av helsepolitiske mål. Også for disse må det være aksept for at det foretas omstillinger, men dersom eventuelle endringer skal gjennomføres, vil jeg stille krav om at dette inngår i en helhetlig strategi for spesialisthelsetjenesten. Uansett omstillinger eller ikke, det må være kvaliteten som kan oppnås på helsetjenestene, som må være styrende for hvordan vi organiserer disse tjenestene.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Først er det helt riktig som representanten Klungland sier, at jeg er godt kjent med strid når det gjelder sykehus. Etter 25 år som politiker med utgangspunkt i Vest-Agder kjenner jeg de fleste fasettene på dette. Det har også slått meg når jeg har reist andre steder i landet, at det problemet vi måtte ha i Vest-Agder, hvor sykehusene ligger med nokså nøyaktig fire mils mellomrom, for en del andre regioner i landet fremstår som et relativt luksuriøst problem. Men jeg har stor forståelse for at man ønsker å bevare det bestående – definitivt. Jeg tror imidlertid ikke jeg kan utstede noen garanti for at det ikke vil bli endringer i noe som helst hva gjelder avdelingsmessige strukturer og samling av kompetanse. Det å utvikle spisskompetanse er jo det som preger hele spesialisthelsetjenesten. Man ser en stigende grad av spesialisering. Det betyr at vi ikke kan gjøre alt overalt. Men all endring skal verken ha direktører eller andre som utgangspunkt, det er pasientens beste som vil være utgangspunktet.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Jeg har ingen dokumentasjon for å si at noens bekymringer er subjektivt ubegrunnet. De som uttrykker at de er bekymret, forutsetter jeg er bekymret. Spørsmålet er hvilken vekt det skal legges på det i forhold til den bekymringen undertegnede måtte ha for pasientene og for behandlingen. Jeg er ganske overbevist om at tidligere regjeringer som har lagt ned hele lokalsykehus, har gjort det fordi man mente man kunne oppnå et kvalitativt bedre tilbud. Og det faktum at vi har hatt og har en medisinsk utvikling, fører jo til at vi ikke kan gjøre alt overalt. Jeg har ikke hørt noen som ønsker seg det helsevesenet vi hadde i 1960, i 1970 eller i 1980, for den saks skyld, hvor man nesten kunne gjøre alt overalt. Den høye grad av spesialisering gjør at det kan man ikke. Nå diskuterer vi faktisk om vi bør ha en felles skandinavisk holdning til hvor sjeldne sykdommer, eksempelvis, skal behandles. Det er det samme som også reflekteres i de regionale helseforetakene.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre er enige om en helhetlig avtale om statsbudsjettet for 2005. Denne avtalen innebærer at ISF-andelen økes fra 40 til 60 pst. fra 1. januar 2005. Regjeringen er bedt om å komme tilbake med en vurdering av og forslag til tiltak som sikrer kostnadskontroll i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett 2005, jf. Hagen-utvalgets innstilling, og som bl.a. også sikrer intensjonen i psykiatrisatsingen. I den forbindelse skal Stortinget også orienteres om utviklingen i sykehusøkonomien. Økningen i ISF-andelen fra 40 til 60 pst. reduserer den økonomiske risikoen for regionale helseforetak ved økt aktivitet. Basisbevilgningen til de regionale helseforetakene er imidlertid også bestemmende for hvor stor aktiviteten skal bli, fordi kostnadskontrollen i ordningen forutsettes ivaretatt ved at ISF-satsen i gjennomsnitt ikke dekker marginalkostnaden. Dermed har de regionale helseforetakene ansvar for å sikre at basisbevilgningen ikke overskrides, slik at det oppstår driftsunderskudd. Regjeringens forslag til budsjett for 2005 legger til rette for at aktiviteten i sykehusene kan videreføres på omtrent samme nivå som i 2004. Denne aktivitetsmålsettingen er jo i utgangspunktet ikke endret gjennom budsjettavtalen, og departementet har heller ikke gitt nye styringssignaler knyttet til aktiviteten i helseforetakene i 2005, utover det som er formidlet i St.prp. nr. 1 for neste år. Jeg arbeider nå med bestillingsdokumentet til de regionale helseforetakene på bakgrunn av St.prp. nr. 1, tilhørende innstilling fra sosialkomiteen og de vedtak som vil bli fattet ved behandling av denne innstillingen her i plenum neste uke. Dette bestillingsdokumentet vil bli sendt ut i første uke i januar og vil naturlig nok reflektere de vedtak som følger av avtalen mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene i Stortinget.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
La meg helt definitivt slå fast når det gjelder representanten Alvheims innledning til spørsmålet, om såkalte signaler som måtte ha gått ut fra embetsverket: Bestillingsdokumentet, eller styringsdokumentet, som det ofte omtales som, går ut første uken i januar med undertegnedes underskrift, og det er det som er styringsdokumentet for de regionale helseforetak. Det dokumentet må selvfølgelig reflektere det faktum at vi øker ISF-andelen fra 40 til 60 pst., med de muligheter og de fallgruver som kan være knyttet til det. Ingen vil jo være tjent med at vi ikke har noen form for budsjettkontroll. Det er jeg fullstendig klar over heller ikke er representanten Alvheims utgangspunkt. Men hvor stor en eventuell vekst blir, er det vanskelig for undertegnede å tallfeste på bakgrunn av den dokumentasjonen jeg har pr. i dag.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-12-01:
Det som er hovedanliggendet til representanten Alvheim, som går på styringsdokument, tar jeg til etterretning. At det er en uro i denne bransjen, er ikke noe nytt. Og at det er motkrefter, merker man jo kontinuerlig. Jeg føler imidlertid at det budsjettet som Regjeringen har foreslått, og den avtalen vi har gjort med Fremskrittspartiet, vil bety at flere pasienter blir behandlet neste år. Det vil naturligvis bli lagt en ramme i forhold til det. Men det faktum at vi har denne avtalen, med det substansielle innholdet, vil være reflektert i det dokumentet.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-12-01:
Jeg har et spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «EU-kommisjonen vedtok 13. oktober i år et nytt forslag til havnedirektiv som skal gi rederiene større frihet til å velge hvem som skal laste og losse skipene. Vil et slikt direktiv få virkninger for Norge, og hvordan stiller statsråden seg til direktivet?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg har følgende tilleggsspørsmål: Statsråden må være for eller imot et prinsipp som går på at havnearbeiderne tar laste- og losseoppdrag i Norge. Sagt på en annen måte: Mener statsråden at rederiene selv skal få bestemme hvem som skal losse eller laste skipene?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-12-01:
Det er jo betryggende å høre, og jeg takker statsråden igjen for svaret. Men da må jeg spørre statsråden om han er villig til å nedlegge veto mot at Norge følger denne EU-forordningen, når den kommer opp.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-12-01:
Det kommer jeg ikke til å gjøre!
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2004-12-01:
«På et møte jeg deltok i sammen med tillitsvalgte innen Helse Sør den 15. november i år, kom det fram at de tillitsvalgte var alvorlig bekymret over økonomien innen sykehussektoren. De mente det ikke var samsvar mellom Regjeringens verbale målsettinger og bevilgningene som ble foretatt i budsjettet for 2005. Hva er statsrådens vurdering i forhold til dette, og da spesielt i forhold til lokal- og nærsykehus?»
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2004-12-01:
Fra den landsdelen som statsråden kommer fra, er han vel kjent med sykehusstrid og folks kamp for å beholde sine lokalsykehus. Når det er slik at ansatte og direktører i sykehussektoren nå er bekymret for eventuell nedleggelse av avdelinger, sentralisering osv. i forhold til den økonomien som sykehusene har, er jeg litt overrasket over at det ikke bekymrer statsråden mer enn det synes som når han svarer meg på dette spørsmålet. Jeg vil derfor igjen spørre: Vil statsråden forsikre om at det ikke på grunn av budsjettet vil måtte foregå store rasjonaliseringer og innsparinger i sykehussektoren?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2004-12-01:
Jeg registrerte svaret på spørsmålet fra Bjarne Håkon Hanssen, som gikk på inndeling av helseregioner, eller mangel på svar i forhold til hva statsråden vil gjøre med det. Vi i Arbeiderpartiet er bekymret for at vi nå vil få noen gigantiske helseregioner, spesielt i forhold til hva det kan bety for lokalsykehusene. Så er det slik at de som er ansatt, og som merker dette på kroppen, er alvorlig bekymret for den økonomiske politikken overfor sykehusene som nå føres. Bekymrer ikke det statsråden i det hele tatt? Eller mener statsråden at de tillitsvalgtes bekymringer for sykehusene og for sin arbeidssituasjon er ubegrunnet?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsminister: «Det skal angivelig ha gått ut et signal fra embetsverket i Helse- og omsorgsdepartementet til helseforetakene om at selv om ISF har økt fra 40 til 60 pst., forutsettes det at sykehusene ikke skal behandle flere pasienter i 2005 enn i 2004. Kan statsråden avkrefte eller bekrefte at et slikt signal allerede er gått ut fra departementet til helseforetakene?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret og føler meg beroliget med at et slikt signal som antydet her ikke er gitt av helseministeren, men at dette er noe man kommer tilbake til i styringsbrevet. Forslaget om å øke ISF fra 40 til 60 pst., som Fremskrittspartiet fikk vedtatt i budsjettforliket, gir foretakene et incitament til å utnytte sin kapasitet effektivt og øke sine inntekter betydelig. Det tror jeg vil gi som resultat at vi kan få en økning av pasientbehandlingen, kanskje tilsvarende økningen fra 2002 til 2003 på 4 til 5 pst. Er helseministeren enig i at en slik mulighet burde være til stede?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker igjen helseministeren for svaret, og jeg tar som gitt at det er helseministeren som i sitt styringsbrev til foretakene gir de instrukser som er nødvendige, også når det gjelder økning av pasientbehandlingen i henhold til Stortingets intensjoner og Stortingets bevilgning. Motkreftene til sykehusreformen er meget aktive med å spre rykter og negative karakteristikker om sykehusreformen som skaper uro, misforståelser og irritasjon rundt omkring, ikke bare i det enkelte sykehus, men særlig i det lokale miljøet.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Omtrent 75 pst. av veitrafikken fra andre land kommer inn over E6 og E18 gjennom Østfold. Mange trafikkfarlige utenlandske vogntog og lastebiler får fortsette sin ferd på tross av uegnede dekk og mangelfull kjettingutrustning. Dette bidrar til å skape kaos i trafikken. Statens vegvesen kontrollerer kun 10 pst. av vogntogene. Hvilke informasjons- og kontrolltiltak vil statsråden iverksette, slik at forholdene kan bedres?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er nå slik at over halvparten av vogntogene som skaper kaos på norske vinterveier, er utenlandske. Redningstjenesten Falck sier at de hittil i år har hatt 2 300 bergingsoppdrag for tungtransport. 1 200 av dem var utenlandske. Hos Viking Redningstjeneste sier man noe av det samme, man har hatt 2 400 oppdrag for nordmenn så langt, og minst like mange for utlendinger. Vi vet jo at vi har langt flere norske lastebiler som trafikkerer veiene i Norge, og da blir overrepresentasjonen av utenlandske kjøretøyer ganske stor. Begge disse organisasjonene sier: «Vi ser at mange utenlandske vogntog har dårlige dekk og dårlige kjettinger. Sjåførene har ofte mangelfull kunnskap om når de skal ta kjettingene i bruk, og har generelt lite erfaring og dårlig vurderingsevne i forhold til kjøring på glatt føre.» Dette stemmer jo ikke helt med den fremstillingen statsråden hadde, men det er jo et betydelig problem. Mener ikke statsråden at det nå haster med å få innført tiltak, slik at vi får redusert ulykkesfrekvensen?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for tilleggssvaret. Jeg merker meg at forholdene i år når det gjelder kaos og trafikkproblemer, er noenlunde de samme som vi hadde for et år siden. Og det befolkningen spør seg om, er: Når kan vi se resultater i praksis, noe som virkelig monner? Dette med informasjonstjeneste er viktig, og jeg vet at i en del andre land har man en meget god informasjonstjeneste. Lærer man av dem som har evaluert og lyktes med å få informasjonen til å gå inn, slik at vi nå etter hvert kan oppnå betydelig bedre resultater?
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-12-01:
Statens vegvesen har opplyst at det er blitt en vesentlig bedring i både kjøretøystandarden og hjulutrustningen på de utenlandske vogntogene de siste årene. De som kjører fast til Norge, har tilnærmet like god standard som norske kjøretøy. Problemene skyldes nå først og fremst at en del av de kjøretøytypene som blir brukt, er lite egnet for kjøring på norske vinterveger, at en del sjåfører har manglende erfaring med kjøring på vinterføre, samt at kjetting ikke legges på i tide. Statens vegvesen utfører daglig kontroller av tungtransporter. Kontrollene er spredd over hele døgnet, alle ukedagene og hele landet. Kontrollene utføres både ved faste kontrollstasjoner og ved uanmeldte mobile kontroller. Jeg mener dette er en riktig prioritering av ressursene. En omprioritering til døgnkontroll ved de store grenseovergangene ville innebære en nedprioritering av kontrolloppgaver andre steder i landet hvor det kan være kritiske vegstrekninger, andre vær- og føreforhold samt både grenseoverskridende trafikk og lokaltrafikk. Statens vegvesen legger til grunn følgende punkter i sin oppfølging av disse kontrollene: Regelverket skal håndheves strengt og konsekvent. Kontroller skal samordnes over regiongrenser og langs hovedvegnettet, slik at de kan overlappe hverandre og gi best mulig effekt. Kontrollene skal være målrettet og prioriteres ut fra kritiske vegstrekninger samt vær- og føreforhold. De dagene det er spesielt dårlige føreforhold, skal det foretas omprioriteringer av oppgaver og kontrolltider, slik at denne typen kontroll blir prioritert. Det skal spesielt tas hensyn til grenseoverskridende trafikk. Det skal gjennomføres preventive kontroller og et aktivt informasjons- og motivasjonsarbeid. I tillegg til kontrollene på vegene har Statens vegvesen satt i verk informasjonstiltak nasjonalt og internasjonalt overfor tungbiltrafikken om kjøring på norske vinterveger. Kampanjen «Donna Diesel» er et informasjonstiltak som retter seg mot utenlandsk tungtransport. Målet er å nå fram til utenlandske tungbilsjåfører, transportselskap og speditører med opplysning om forhold og regler gjeldende trafikk på norske vinterveger. I informasjonsarbeidet vil Statens vegvesen bl.a. fokusere på følgende temaer: hvilke kjøretøy som er egnet og uegnet for bruk på vinterføre konsekvenser av å benytte kjøretøy hvor bruk av kjetting er vanskelig konsekvensene når man blir stoppet og holdt tilbake på grunn av manglende sikring av veggrep hvordan legge på kjetting, og det å legge på kjetting i tide konsekvensene for transportkjøpere som benytter transportører med dårlig transportsikkerhet på vinterføre Dette er et viktig område for Statens vegvesen. Det er et arbeid som også passes på og delvis utføres av politiet, i samarbeid med Vegvesenet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-12-01:
Det representanten her understreket, er at det er veldig viktig med både kontroll og informasjon. Det viser også at det arbeidet som Statens vegvesen allerede er i gang med, er viktig. For det første: Det er nok helt riktig at en del utenlandske sjåfører har dårlig kunnskap om hvordan det er å kjøre på norske vinterveger. For det andre: Nå når vi heldigvis har fått innført kjettingpåbudet, er regelverket klinkende klart i forhold til hva som kreves for å kunne kjøre i Norge om vinteren, men man ser at det fortsatt mangler kunnskap i forhold til bl.a. å ta på kjetting. Derfor er det viktig at vi har kontroller rundt om i landet, og at det er folk til stede som kan ikke bare kontrollere, men også veilede i hvordan man bruker kjetting, sånn at alle aktører kan føle seg tryggere på norske veier.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-12-01:
Jeg tror det er veldig viktig at vi samarbeider med alle parter som det er mulig å samarbeide med, i forhold til disse informasjonskampanjene. Den informasjonen som det jobbes med, er ikke bare nasjonal ved at det blir gitt informasjon i det øyeblikk en kommer inn i landet. Det handler også om å være litt føre var og rett og slett å ta kontakt med de landene som disse transportselskapene kommer fra. Og denne aktiviteten er i full gang. Vi har fra norsk side kontakt med de norske ambassadene i ulike land, og vi har kontakt med selskapene. Vegdirektoratet har for øvrig innkalt Norges Lastebileier-Forbund og Transportbedriftenes Landsforening til møte den 14. desember for å diskutere samarbeid om informasjonstiltak rettet mot norske og utenlandske aktører, både på kort og på lang sikt. Avslutningsvis vil jeg si at jeg har fått tilbakemeldinger fra enkelte steder hvor man ser at det er en synlig kontroll, og at forholdene er blitt en smule bedre enn tidligere. Men vi står overfor en utfordring på dette området, så det er viktig ikke å hvile i dette arbeidet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Som et resultat av St.prp. nr. 42 for 2003-2004 ble det for Kongsvinger festning bestemt at det kun skulle være igjen et kommandantskap på 3 stillinger. Hvor langt har man kommet i denne prosessen, og hvilke tanker har statsråden om framtidig bruk og styring av denne for festningens brukere og festningen som et viktig nasjonalmonument?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg tolker som et positivt svar for festningens videre liv, selv om det foreløpig ikke er noe som er konkret og bestemt. Grunnen til min uro, og derav spørsmålet, er at det fortsatt er usikkerhet om hva et kommandantskap på tre personer konkret skal gjøre, om det er HV05s arbeid, eller om det er arbeid med å drifte festningen, eventuelt en kombinasjon. Det kan virke som om HV05, Generalinspektøren for Heimevernet og de som er opptatt av festningen, kan ha noe forskjellige syn på hvordan dette skal drives videre. Og da er spørsmålet mitt – for å konkretisere det noe: Kan statsråden love at hovedoppgaven for et kommandantskap på tre personer skal være å ivareta festningens interesser, og at det er andre som skal ivareta HV05s arbeid?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-01:
Jeg takker for svaret, som i hvert fall gjør meg noe mer beroliget. At vi har felles interesser her, tror jeg ikke det er den minste tvil om. Ellers hørte jeg at statsråden tok opp dette med å bruke festningen videre. Jeg synes det er positivt at den kan brukes både militært og sivilt. En skal prøve å finne leietakere – jeg tror det var det ordet statsråden brukte, og ikke ordet salg. Jeg synes at hvis man bruker ordet salg i den prosessen som vi er inne i nå, særlig når vi nærmer oss hundreårsjubileet, blir det helt feil. Det er noen som snakker om at det som er innenfor festningen, skal vi beholde, men to bygninger, bl.a. Gyldenborg, kan vi vurdere – jeg understreker vurdere – å selge. Men statsråden brukte ikke det ordet. Jeg håper at statsråden heller ikke vil bruke det ordet i framtiden, for dette er en enhet som hører sammen. Ellers kunne det kanskje være en tanke – om det er mulig – å se Kongsvinger festning sammen med Akershus festning og på en aller annen måte koble driften sammen.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-12-01:
Ved behandlingen av Innst. S. nr. 234 for 2003-2004, knyttet til St.prp. nr. 42 for 2003-2004, vedtok Stortinget en ny distriktsstruktur for Heimevernet. Et nytt distrikt omfattende Hedmark og Oppland fylker ble opprettet med distriktsstab på Terningmoen i Elverum og med et underlagt kommandantskap på Kongsvinger festning. Kommandantskapet ble opprettet for å ivareta Forsvarets forpliktelser overfor festningsanlegget. Som oppfølging av Stortingets vedtak har Heimevernsstaben startet arbeidet med forslag til framtidig driftskonsept for kommandantskapet på festningen. Dette arbeidet skal bl.a. avklare samarbeid og ansvarsdeling mellom kommandantskapet og Forsvarsbygg, Regional støttefunksjon på Romerike og Forsvarsmuseets utstillinger på festningen. Forslag til driftskonsept skal ferdigstilles i løpet av første halvår neste år. Det legges videre opp til at de aktuelle stillingene i kommandantskapet lyses ut våren 2005. I arbeidet med nytt driftskonsept inngår utarbeidelse av planer for en gradvis reduksjon av den militære tilstedeværelsen i tråd med Stortingets vedtak og ivaretakelse av en formålstjenlig drift av festningen. Hensikten er å få til en løsning som bevarer festningen som kulturminne og kulturarena og reduserer behovet for tilskudd til forvaltning, drift og vedlikehold så mye som mulig. Som del av driftskonseptet vurderes også en styringsmodell der kommandantskapet utgjør en naturlig og nødvendig del sammen med Forsvarsbygg for å ivareta Forsvarets forpliktelser, nødvendig koordinering av kulturell virksomhet, forvaltning og utleie og kontakt med offentlige myndigheter. I løpet av våren 2005 vil det bli arbeidet videre med en mulighetsstudie for sivil utnyttelse av bygningsmassen som i dag er i militær bruk, inkludert søk etter aktuelle leietakere. Det foreligger dokumentasjon av bygningsmassens tilstand og verneverdi samt vedlikeholdsplaner som gir et godt grunnlag for dette arbeidet. Framtidig bruk og tilpasning vil være basert på festningens kulturminneverdi, egenart og historie. Kongsvinger festning vil dessuten stå sentralt i hundreårsmarkeringen av unionsoppløsningen. Det skal holdes en rekke arrangementer i juni, august og september, og et nordisk-baltisk forsvarsministermøte skal holdes der i august, nettopp for å understreke festningens betydning som nasjonalt monument.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-12-01:
Jeg vil nødig foregripe den utredningen som pågår både i regi av Heimevernet og i regi av Forsvarsbygg for nettopp å løse det som er hovedutfordringen: best mulig bruk av festningen framover. Da vi valgte å la Heimevernet fortsatt ha en tilknytning til festningen, var det fordi det er viktig at det også er aktivitet på våre festningsverk, selv om den militære aktiviteten i framtiden i større grad må kombineres med noe sivil og kulturell bruk. Jeg skjønner veldig godt spørsmålsstillerens bekymring, for festningen er en bygning som vi bryr oss om, alle sammen. Men jeg kan i hvert fall love at jeg med stor interesse skal følge de utredningene som pågår i løpet av våren, og gjerne komme tilbake med mer utfyllende informasjon når vi har den tilgjengelig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-12-01:
Jeg er helt enig med spørsmålsstilleren i at vi må helt klart ta sikte på at festningen blir i offentlig eie, at det offentlige tar et ansvar for den, ikke minst knyttet til de store kulturminneverdiene som ligger her. Men jeg vil legge til at det kan være et definisjonsspørsmål hva som inngår i festningens område. Her har jeg registrert at det lokalt er flere ulike syn. Det har bl.a. av enkelte vært hevdet at flerbruksbygget ikke bør inngå i festningsområdet, og bør kunne vurderes for salg. Dette blir et av de spørsmålene vi må vurdere nærmere i det arbeidet som skal pågå til våren. For meg er det viktigste at området blir brukt, at det blir et viktig knutepunkt for lokalmiljøet, og selvfølgelig at de offentlige utgiftene blir så lave som mulig. Fordi det også er andre interessenter som kan ha nytte av det, vil jeg inntil videre ha et pragmatisk syn på utleie eller salg, hvis det er interesse for enkeltområder som kan skilles ut.
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-12-01:
«Ifølge Direktoratet for naturforvaltning har viktige forutsetninger i forbindelse med konsesjonsbehandlingen av Mossavassdraget i Nord-Trøndelag vist seg å være uriktige. Reguleringen har medført langt mer alvorlige skader på fiskebestanden enn det konsesjonsstyresmaktene la til grunn. Kompensasjonsgodtgjørelsen har ikke vært tilstrekkelig for å opprettholde laksebestanden, som nå er utrydningstruet. Ser statsråden for seg at konsesjonsvilkårene kan endres for å redde laksestammen i Mossavassdraget?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er glad for den positive tonen jeg hører. Dette er et laksevassdrag som tidligere var et godt smålaksområde. Man tok opp nesten 1 000 kg laks. Det er to vatn, Ålvatnet og Meltingvatnet, som henger sammen med dette, og som har hatt veldig lav vannstand disse årene. Vannføringen i Mossavassdraget har vært veldig lav, og utfordringen er å beholde både laksestammen, elvemuslingene og våtmarksområdene der. Det er viktig for distriktskommuner at de ikke bare har et kraftverk å leve av, men at de også har muligheten til å leve av naturressursene rundt seg. Ser statsråden viktigheten av å beholde både laksestammen, elvemuslingene og våtmarksområdene knyttet til dette vassdraget?
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-12-01:
Jeg synes det er meget betryggende.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-01:
Jeg vil gjerne få stille et spørsmål til miljøvernministeren: «Samferdselsdepartementet har nå gitt grønt lys for etablering av sivil flyplass på Rygge. Det som nå kan hindre en etablering, er at det ikke gis utslippstillatelse. Statsråden er godt kjent med forurensningsproblemene i Vansjø og SFTs rapport om vassdragets tilstand, som beskrives som meget alvorlig. Kommunene rundt Vansjø har sagt ja til etablering hvis det blir nullutslipp til Vansjø. Kan statsråden forsikre kommunene at det blir nullutslipp ved etablering av sivil lufthavn på Rygge?»
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-01:
Tusen takk for svaret. Jeg har en opplevelse av at statsråden tar vassdraget Vansjø på alvor, og han har også besøkt vassdraget. Det syns jeg er positivt. Men det er jo ikke bare Vansjø som er et problem i miljøperspektivet for denne flyplassen. Det er et overordnet miljøperspektiv også, ved det totale utslippet fra fly i Norge. Det er nå kapasitet både på Torp og på Gardermoen. Denne etableringen vil sannsynligvis gjøre at vi får større konkurranse, det blir flere halvtomme fly som flyr, og det tredje i miljøperspektivet er flystøy. Dette er da en sivil etablering av en flyplass i et boområde. Det er mange som bor innenfor støysonen, og dette er en nyetablering. Syns statsråden dette er greit i et miljøperspektiv?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-01:
Jeg vil gjerne takke for svaret. Jeg må si at jeg setter pris på de svarene statsråden nå gir. Det virker som han er bekymret for at det etableres en sivil lufthavn på Rygge. Statsråden svarer også på mitt første spørsmål at hvis man åpner for sivil luftfart ved Rygge flyplass, vil det ha konsekvenser for miljøet som det må tas hensyn til i samband med utslippstillatelsen. Dette betyr jo, føler jeg, at det statsråden faktisk svarer på mitt første spørsmål, om det er mulig med nullutslipp fra en sivil flyplass, er nei, det er ikke mulig. Men kan statsråden svare meg på det en gang til: Er det mulig å etablere en sivil flyplass på Rygge som gir et nullutslipp? For det er det kommunene har gitt tillatelse til rundt Vansjø. Og kan statsråden si litt mer i forhold til at man her nyetablerer en sivil flyplass inne i et boområde, hvor mange bor innenfor støysonen?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-01:
Takk for svaret.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-01:
Eg er som miljøvernminister bekymra for forureiningssituasjonen i Vansjø. Vansjø er sterkt overbelasta av næringssalt, som i hovudsak kjem av utslepp av avløpsvatn og avrenning frå landbruket. Det er derfor viktig med utsleppsreduksjonar for begge desse kjeldene. Det er òg viktig å hindra at nye forureinande utslepp aukar belastninga i vassdraget. Eg har no teke initiativ til eit styrkt arbeid med å betra vasskvaliteten i Vansjø. Statens forureiningstilsyn er bl.a. bede om å innleia eit samarbeid med Morsaprosjektet for å utgreia dei mest aktuelle innsjøinterne tiltaka som bør gjennomførast i vassdraget. Opning for sivil luftfart ved Rygge flyplass vil ha konsekvensar for miljøet som ein må ta omsyn til i samband med utsleppsløyvet. Etableringa av flyplassen skal ha utsleppsløyve etter forureiningslova for utslepp til vatn og grunn. Det er fylkesmannen i Østfold som er konsesjonsmyndigheit i saka, og Miljøverndepartementet er klagemyndigheit. Saka blir no handsama av fylkesmannen, og det er derfor ikkje riktig at eg no uttalar meg konkret om utsleppstilhøva i saka.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-01:
Eg er glad for det engasjementet representanten May Hansen har i forhold til Vansjø. Eg veit òg at representanten har vore engasjert i den saka over lengre tid. Eg trur vi deler den bekymringa som vi no ser, over eit vassdrag som har utfordringar, og det er derfor vi no har sett i gang eit arbeid. I forhold til spørsmålet er det klart at vi er nøydde til, òg i forhold til luftfartsforholda i Noreg, å sjå på heilskapen. Det gjeld miljøutfordringa generelt. Vi er nøydde til å sjå på og vurdera heilskapen. Og miljøaspektet meiner eg må vera med i desse avgjerdene, som i alle andre avgjerder. Miljøet skal vera ein del av ein heilskap, der ein går inn på alle sektorane. Det som gjer at eg ikkje går nærare inn på utsleppsløyvet no, er at det er gitt førebels utsleppsløyve fram til 31. desember 2007. Det har komme inn klage på det. Miljøverndepartementet vil vera klagemyndigheit når det gjeld forureiningsutsleppet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-01:
Eg har lyst til å replisera at det eg seier, er at opning for sivil luftfart ved Rygge flyplass vil ha konsekvensar for miljøet som det må takast omsyn til i samband med utsleppsløyve. Eg seier ikkje da noko konkret om kva utsleppsløyve det vil vera. Det er fylkesmannen i Østfold som vil ta den avgjerda, og Miljøverndepartementet vil eventuelt vera klagemyndigheit. Det som er viktig, er at vi ser heilskapen i forhold til situasjonen i Vansjø. Det må òg vurderast i forhold til Rygge flyplass, utan at eg har teke noka avgjerd om den konkrete saka. Det synest eg er viktig å streka under. Den konkrete saka er det fylkesmannen i Østfold som vil få på sitt bord, og Miljøverndepartementet vil eventuelt vera klagemyndigheit. Det eg er oppteken av, og det eg vil vere med og ta ansvar for saman med kommunane rundt, er den heilskaplege situasjonen for Vansjø. Det engasjementet deler eg med representanten Hansen.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2004-01-27:
Jeg foreslår Øyvind Halleraker.
Jan Petersen (Høyre), 2004-01-27:
Det er ganske spesielt å ha en stortingsdebatt, ikke om mål og hva vi ønsker å oppnå, men faktisk om selve det taktiske opplegget for forhandlinger. Det har jeg for så vidt ingenting imot at man har, men jeg må allikevel si at det er svært viktig å beholde fleksibiliteten for nettopp å søke enighet og se hvor det er åpninger. Slik jeg ser bildet foreløpig, er det ikke lett å se hvor alle åpningene er. Det er et gjenstående arbeid nettopp å finne ut av det, og det er et arbeid som bare kan skje ved ganske omfattende konsultasjoner. Som jeg sa innledningsvis, har vi nå, etter den nye dynamikken hvor det er ting som legges på bordet, nettopp kommet i den situasjonen hvor det påkalles – og det skal jeg love at jeg skal gjøre. Jeg må nok si at jeg tror Åslaug Haga hoppet forholdsvis glatt over det jeg sa ikke minst om G-20-gruppen, som jo på mange måter er land under utvikling. Det er ikke de fattigste landene, men det er så tunge aktører som Brasil, som India og som Kina, og det er klart at dette er blant de tyngste aktørene. Vi må jo da se i øynene at det er tre tunge aktørgrupper her. Det er EU, det er USA, og det er G-20-gruppen. Og det er ikke minst hvordan synspunktene der utvikler seg, som bestemmer mye av hva som er realitetene i det vi står overfor. Jeg vil advare mot enhver tenkning som går ut på at man ikke ser tydelig i øynene hvor dynamikken i selve disse forhandlingene er. Og det er det vi gjør. Vi har over lengre tid selvfølgelig hatt et godt og nært samarbeid f.eks. med den tradisjonelle G-10-gruppen. Vi hadde i Cancun omfattende samtaler med dem hele tiden. Jeg tror vi hadde møte med japanerne to ganger og sveitserne tre ganger allerede den første dagen. Men det er på mange måter ikke spesielt godt nytt heller, fordi poenget er, som interpellanten var inne på, å rekke utover den gruppen som er nærmest oss. Vi har bl.a. gjort handelsspørsmålene til en viktig del av det nordisk-afrikanske utenriksministermøtet som ble holdt før jul, uten at jeg kan si at det gav oss noen særlig nye åpninger i forhold til hva vi nå står overfor. Derfor er noe av poenget, og det vi må legge vekt på, nettopp å forholde oss til de store, tunge gruppene og se om det der er mulig å finne åpninger for det som er de norske synspunktene. Det er ikke til fortrengsel for også å snakke med andre – for all del – men det er viktig å forstå hvor dynamikken i disse samtalene ligger.