trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Jeg er veldig glad for at dette representantforslaget er fremmet, og som man ser, er det en samlet opposisjon i komiteen som støtter alle forslagene, og som ønsker et krafttak for å hjelpe flere til å realisere drømmen om å være en del av arbeidslivet og det inkluderende samfunnet. Derfor hadde det vært godt om også flertallspartiene hadde kommet oss litt i møte på det, men jeg tror nok at undrenes tid nok er forbi, så man kan ikke forvente det. Det som fikk meg til å ta ordet, var bl.a. det som representanten Karin Andersen henviste til. Ja, Fremskrittspartiet ønsker å redusere overgangsstønaden fra tre år til ett år. Ja, Fremskrittspartiet ivaretar de som er de mest sårbare. Både de som går på utdanning, og de som har syke barn, skal kunne beholde stønaden lenger og i inntil tre år. Jeg synes at måten SV nærmer seg dette på, blir litt merkelig, i den forstand at man nærmest definerer alle enslige mødre som får rett til overgangsstønad, som fattige. Det er jo ikke situasjonen. Det er jo ikke tilfellet – langt derifra. Jeg synes det er en litt merkelig form for retorikk når man står på denne talerstolen og sier at dette virkelig vil ta vekk fundamentet for dem som er mest sårbare i forhold til fattigdomsbekjempelse. Det blir for meg litt merkelig. Jeg registrerer replikkvekslingen mellom statsråden og representanten Røe Isaksen. Jeg registrerer også at Arbeiderpartiets nye program, som de går til valg på, går lenger enn det Fremskrittspartiet foreslo i sitt alternative budsjett. Man foreslår altså å fjerne overgangsstønaden. Vi foreslår at man i alle fall skal beholde overgangsstønaden. Vi ble kjeftet huden full i denne salen. Samtidig – og det er jo helt uforståelig – går representanten Karin Andersen i strupen på Fremskrittspartiet på grunn av dette, men ivrer etter å få sitte i en regjering som vil fjerne den ordningen Fremskrittspartiet ønsker å beholde. Det synes jeg blir litt merkelig, men jeg registrerer i hvert fall – og jeg vil bruke Karin Andersens egen retorikk – at Karin Andersen og SV ivrer etter å få lov til å sitte i regjering med et parti som er dominerende, og som vil fjerne en av de viktigste ordningene for å bekjempe fattigdom. Det synes jeg er interessant.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Bare en kort oppklaring: For det første ønsker også Fremskrittspartiet å hjelpe både innvandrerkvinner og innvandrermenn inn i arbeidslivet, på samme måte som vi ønsker å hjelpe folk med nedsatt arbeidsevne, funksjonshemmede, inn i arbeidslivet. Og jeg vil minne representanten Andersen om at Fremskrittspartiets alternative budsjett ikke har fjernet inntektssikringen for denne gruppen. Vi kom med en egen jobbstrategi på 1,5 mrd. kr mer enn det som regjeringen la opp til. Vi styrket arbeidsavklaringspengene nettopp for å ta høyde for at man skulle ha inntektssikring. Men det vi ikke ønsket, var å gi folk passive ytelser fremfor å bli aktivt fulgt opp for å komme tilbake til arbeidslivet. Jeg registrerer at der er det en stor forskjell: Fremskrittspartiet ønsker – og det står vi for – at folk skal hjelpes inn i arbeidslivet. Uansett om man er innvandrerkvinne, innvandrermann, funksjonshemmet eller en vanlig borger som er arbeidsledig, så skal man ha hjelp til å komme inn i arbeidslivet. Derfor har vi også sikret en bedre jobbstrategi, og vi har sikret at vi skal ha mer på arbeidsavklaringspenger, slik at man har inntektssikring. Det hopper representanten Karin Andersen glatt over. Den store forskjellen er at vi ønsker å hjelpe dem inn mot arbeidslivet fremfor at de skal bli gående på passive ytelser, mens SV ønsker at de skal bli værende på passive ytelser. Det registrer jeg er den store forskjellen, og på det området tror jeg vår politikk er bedre enn SVs politikk.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Dette forslaget handler egentlig om to ting, men mest om én ting. Det handler om fratredelsesplikten. Men det handler aller mest om å gi dem som jobber i offentlig sektor, og som vil og kan jobbe lenger, muligheten til å jobbe lenger. I sitt innlegg redegjorde også saksordføreren for det som skjedde tidligere i år med en ansatt ved Sykehuset Innlandet, som fikk beskjed om i løpet av ti dager enten å si opp eller bli oppsagt. Det er ikke et godt signal å gi når vi er politisk samstemt om at vi skal legge til rette for at folk skal kunne stå lenger i arbeidslivet. Forslaget går på to ting som vi kan skille mellom. For å ta særaldersgrensene først: Allerede i 2005 ble det fremmet forslag der man ba regjeringen foreta en gjennomgang av særaldersgrensene. Da vi senere behandlet pensjonsreformen, sa regjeringen i proposisjonen at man hadde gode grunner for å foreta en gjennomgang, og at man skulle prioritere det. Siden har ikke Stortinget hørt noen verdens ting når det gjelder en gjennomgang av særaldersgrensen. Det har snart gått åtte år uten at regjeringen har kommet tilbake til Stortinget med det man lovte man skulle komme tilbake med. Det synes ikke jeg er et veldig høyt og godt tempo med tanke på at man ønsker å stimulere til at flere kan få stå lenger i arbeidslivet. Jeg har respekt for det som også var begrunnelsen for at særaldersgrensen ble innført. Dette forslaget handler ikke om å oppheve særaldersgrensen, for jeg synes at folk som har hatt en lang dag på jobb, er reelt utslitt, skal få muligheten til å gå av når man har passert den nedfelte alderen. Men det vi foreslår, er endringer i aldersgrenseloven § 2, der man fjerner fratredelsesplikten. Jeg mener at det er stor forskjell på å kunne få retten som ansatt til å kunne gå av når en ikke klarer stå lenger i jobb, og det å bli tvunget til å slutte. Det er en vesentlig forskjell. Derfor kunne jeg også i denne saken håpet at regjeringen – og jeg gleder meg til å høre statsråden etterpå – ville imøtekomme forslaget likevel, ved at staten kunne gå foran. Det er det vi ber om: Kan vi som arbeidsgiver – der staten er hovedeier, i statlige selskaper og virksomheter – fjerne fratredelsesplikten? Kan vi sette oss ned og ta et initiativ overfor partene og få gjort det, sånn at vi kan gå foran som et godt eksempel og stimulere til at flere i offentlig sektor som vil og kan, kan få stå lenger i arbeidslivet? Det er det det handler om, og det håper jeg at man kan komme oss i møte på, for jeg tror det egentlig er full enighet i denne sal om at det er det man egentlig ønsker. Med det tar jeg opp det forslaget Fremskrittspartiet har i innstillingen.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Jeg har egentlig to spørsmål, så hvis statsråden svarer på de to, slipper vi med bare én replikk. Jeg er veldig glad for at statsråden nå tar sikte på å starte arbeidet med en gjennomgang av særaldersgrensen. Jeg håper som punkt A at statsråden kan si litt nærmere når hun har tenkt å starte det arbeidet, og når hun kan se for seg at det skal være ferdig. Det sa man jo også i 2005, og det har gått åtte år siden. Jeg håper det ikke tar nye åtte år. Til spørsmål to: Jeg registrerer at statsråden er skeptisk når det gjelder å fjerne fratredelsesplikten, og at hvis man skal fjerne den, må det gjelde for alle. Der er jeg helt enig med statsråden. Men synes ikke også statsråden at det kan være en god sak å starte der hvor man selv er arbeidsgiver, i de virksomhetene man selv er majoritetseier, sånn at iallfall de som ønsker, vil og kan jobbe lenger, skal få muligheten til å jobbe lenger og ikke bli tvunget til å gå av ved en bestemt dato?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Statsråden sier selv at noe av det viktigste er å legge til rette for ferier og fritidsaktiviteter. Hun viser til at man har økt bevilgningene til frivilligheten og til Røde Kors. Mitt enkle spørsmål er da: Når Røde Kors fortsatt må gi avslag til 1 000 barn som er kvalifisert for å delta på Ferie for alle, fordi man ikke har tilstrekkelige midler til prosjektet, vil statsråden ved fremleggelsen av statsbudsjettet for 2014 kunne garantere at disse barna får innvilget sin etterlengtede ferie – iallfall fra 2014? I en nasjon som i fjor hadde et overskudd på 400 mrd. kr, kan statsråden unne disse barna 10 mill. kr?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Jeg registrerer at statsråden ikke vil si hva som kommer. Det vil forhåpentligvis bli slik at statsråden får legge frem statsbudsjettet, men at det kommer en tilleggsproposisjon, slik at det blir et annet flertall som får på plass de gode tiltakene. Mitt neste spørsmål går på at det er veldig mange ungdommer som dropper ut av skolen, og på dagligvarebransjens tilbud om bransjeskoler, der bl.a. Kiwi har jobbet veldig aktivt med å ta tak i disse ungdommene, i stedet for at de skal havne på uføretrygd. Arbeid er den beste måten å sikre inntekt og unngå fattigdom på. Vil statsråden ta initiativ til å løse floken mellom Kiwi og Nav, slik at man på en positiv måte kan bruke dagligvarebransjen til å få ungdom i aktivitet, og slik at de får en alternativ utdanning, fremfor å bli uføretrygdet?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Det er sent nok, og det er sørgelig at en må forlenge debatten, men det som fikk meg til å ta ordet, var representanten Henriksen. Hun sa i sitt innlegg at fattigdom og frihet alltid har vært en grunnleggende tanke hos Arbeiderpartiet. Ja, vi merket det tidligere i kveld, da vi var innom både pleiepenger og de døvblinde. Vi merket det. Jeg vil råde representanten Henriksen til heller å lytte til det som blir sagt i debattene fra denne talerstolen, fremfor å komme med manus som er skrevet ferdig kvelden før, for det kan være opplysninger som kommer fra denne talerstolen som er verdt å lytte til og verdt å ta med seg i debatten. Det vi står her og sier, mener vi faktisk. Det er ikke noe som er oppdiktet. Vi har ikke sagt at vi fremmer enkelttiltak som om det skal redde verden, vi har sagt at dette er et lite, viktig steg i riktig retning. Ingen av oss har brukt begrep som at dette er saliggjørende og skal redde verden. Vi har sagt at det er et viktig og riktig steg i riktig retning. Samtidig registrerer jeg – også innenfor denne regjeringsperioden – at vi nå har over 700 000 utenfor arbeidslivet. Når representanten Henriksen sier at høyresiden ikke vil ha en makspris på barnehager, vil jeg minne om at vi for en del år tilbake inngikk et barnehageforlik hvor alle politiske partier var enige om en makspris. Meg bekjent har ikke regjeringen foreslått å endre den maksprisen, verken i forrige eller inneværende periode, så det ligger vel fast når det gjelder barnehageforliket. Jeg synes man skal være litt mer edruelig når man bruker retorikk i sine innlegg fra denne talerstolen. Representanten Karin Andersen har hengt seg opp i den ene tingen, og det er overgangsstønad. Hvis man ønsker å hjelpe de enslige mødrene også tilbake til arbeidslivet, hvorfor ikke da tilby dem arbeidsavklaringspenger mens de blir kvalifisert til å komme ut i arbeidslivet, som for mange av dem kan gi en bedre inntekt enn overgangsstønad? Hvorfor ikke sørge for at de får den individuelle oppfølgingen, den lange og tette oppfølgingen som gjør at de kommer tilbake til arbeidslivet? Hvorfor ha to ytelser som skal nå akkurat det samme, hvorfor ikke effektivisere det, gjøre det bedre og få en mer samlet opptreden overfor de familiene?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-06-18:
OPS gir både fordeler og ulemper, men det gir først og fremst noen løsninger på de mange utfordringene vi har. Det er aktuelt for noen strekninger, sentrale strekninger, og bør brukes der gevinsten er størst. Men først vil jeg gjerne si at i Hedmark ser man nå konturene av en god samferdselsstruktur, det skal innrømmes. Dersom man nå i disse flomtider ser at elektrifiseringen av Røros- og Solørbanen faktisk åpner dobbeltspor til Trondheim – her er jeg enig med min medrepresentant, Karin Andersen, for en gangs skyld – og også gir en avlastning via Kongsvinger og får større fokus på mulighetene mot Sverige, er dette bra. Men det går for tregt. Jeg har sittet og hørt på både representanten Storberget og representanten Lillehovde snakke om E6. E6 gjennom Ringsaker og nordover, og det flertallet skriver om der, er vel først og fremst et resultat av opposisjonens press. Jeg begynner etter hvert å lure på hvor mange prosjekter som skal startes opp helt i starten på neste planperiode. Her synes jeg regjeringen driver et forventningsspill som ikke står tilbake for noe av det de angriper opposisjonen for. Det var imidlertid representanten Sønsteruds dogmatiske innlegg som inspirerte mest. Det illustrerte ganske godt hvorfor Arbeiderpartiets utstillingsvindu, Hedmark, ikke utvikler seg som landet for øvrig – ikke unner man noen å tjene penger, og man ønsker ikke å gjøre noe nytt. Da blir det ikke mye utvikling. Det var stort sett en nedrakking på alle nye ideer som kan gjøre at man kan løse utfordringene raskere. Hvilke utfordringer er det vi står overfor? OPS er ingen religion, men det skal løse noen utfordringer. Det gir en løsning med tanke på sammenhengene – ikke en klattvis utbygging. Spør man folk flest der ute, skjønner de ikke hvorfor det blir stående igjen noen korte strekninger mellom to nybygde. Det gir en vesentlig raskere utbygging. Ifølge TØI i Dagens Næringsliv er det nærmest en halvert utbyggingstid. Det er jo bemerkelsesverdig at man fortsatt bruker OPS-prosjektene under Bondevik II-regjeringen som en «benchmarking» for statlige prosjekter i dag. Det bør jo faktisk ha vært en produktivitetsvekst i perioden. Det gir en kontroll med kostnadsoverskridelser og en risikoavlastning som kan være veldig bra. Og ikke minst: Det gir en løsning på det staten liker minst, og det er vedlikehold. Det undrer meg at man ikke er villig til å se at OPS – brukt målbevisst, inn mot en del av disse utfordringene og på de strekningene der det haster mest – er en meget god løsning. Derfor bør det komme en ny regjering etter 9. september.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-18:
Det er mange som beskylder oss i Trøndelag for å være trege. Men er det ett område der vi ikke er trege, men derimot utålmodige, er det veiområdet. Er det én ting vi ikke trenger i Trøndelag, er det utsettelser, forsinkelser og beslutningsvegring. E6 er ikke bare det viktigste samferdselsprosjektet i Trøndelag, det er landets hovedpulsåre fra nord til sør. Kommunene langs E6 sør for Trondheim har blitt enige om trasé og bompengeinnkreving. Nå er det vår oppgave å belønne den konstruktive enigheten med en rask utbygging av den viktige og trafikkfarlige veistrekningen. Det er derfor skuffende at regjeringspartiene skyver realiseringen av prosjektet ut i tid. Jeg er glad for at Høyre har et annet ambisjonsnivå enn regjeringen. Bygging av E6 mellom Trondheim og Ulsberg må sikres prioritet og fremdrift, slik at den svært ulykkesbelastede veistrekningen på hovedåren mellom Trondheim og Oslo blir oppgradert. Vi må også være villige til å ta i bruk nye ideer og bedre løsninger. Derfor har Høyre pekt på OPS som en egnet metode for rask og sammenhengende veiutbygging med god kvalitet. I Trøndelag har vi veldig gode erfaringer med OPS-prosjekter, særlig på E39 mellom Øysand og Thamshamn. Enda verre er det når det er snakk om lokalisering av jernbaneterminal og godsknutepunkt i Trondheims-området. Dagens terminal har begrenset kapasitet og tillater ikke en miljøvennlig overgang fra vei til bane. Tvert imot må vi regne med at en stadig større del av godstransporten til og fra Trøndelag må gå på et veinett som skriker etter oppgradering. For Trondheim kommune betyr denne forsinkelsen at byutviklingen på Brattøra blir satt på vent i ubestemt tid. Høyre viser til at transportnæringen har pekt på at en lokalisering av en jernbaneterminal sør for Trondheim er den nest beste løsningen, både transportøkonomisk og miljømessig. De involverte kommunene er også positive til en slik løsning. Mens de rød-grønne partiene i fylkestinget vil ha en godsterminal øst for Trondheim, er det stor skepsis til en terminal i de aktuelle kommunene. Som vi sier i Høyre: Hvis du vil komme raskt hjem og sikkert frem, må vi ta i bruk nye ideer og bedre løsninger. Det leverer Høyre i samferdselspolitikken.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-06-18:
Jeg har fulgt denne debatten. Det er selvfølgelig allerede sagt at dette er en veldig stor og viktig dag for norsk samferdsel. Det er ikke å ta i for mye å si at det er den største på veldig mange tiår. Jeg har også lyst til å uttrykke veldig tydelig at det tjener samferdselsminister Arnstad til ære at hun har klart å legge fram en så omfattende plan, og som det i realiteten er veldig stor tilslutning til. Det er ikke noen partier i Stortinget som egentlig går løs på grunnvollene i denne samferdselsplanen. Det tjener Arnstad til ære. Det går i denne diskusjonen et tydelig politisk skille i spørsmålet om realiseringen. Jeg for min del hørte nå et siste eksempel på dette. Det var representanten Gundersen, fra Hedmark, som var oppe her og sa at OPS ikke er en religion for Høyre. Nei, det er selvsagt riktig, for det er ideologi for Høyre. Jeg hører noen – også av våre folk – som sier at de ikke får svar på hvorfor høyrepartiene, spesielt Høyre, vil bygge norsk samferdsel ved hjelp av OPS-modellen. De svarer ikke helt, men jeg skal formulere svaret for dem, fordi det er ideologi. Svaret er at Høyre på alle samfunnsområder– også på dette området – vil vri den økonomiske utviklingen i landet over på privat hånd. De vil at private – gjennom markedsmekanismen – skal styre utviklingen også på dette området. Religion er det ikke, men ideologi er det. Det er det som er bakgrunnen for Høyres ønske om å bruke OPS som sitt redskap. Til sist et stort hurra for Ringeriksbanen. Om en times tid skal jeg – sikkert sammen med andre her – spise bløtkake. Det gleder jeg meg til. Jeg skal bare bruke de siste sekundene til å si at når det gjelder Ringeriksbanen og det vedtaket som gjøres nå, er det et vedtak om at Ringeriksbanen skal realiseres. Nå skal den bygges. Det er ikke et endelig vedtak, men det er et vedtak som forplikter regjeringen til å planlegge Ringeriksbanen med tanke på effektiv gjennomføring.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-06-18:
Som Stortinget kanskje delvis vet, representerer jeg Lier og Buskerud. Dette er en viktig dag for oss, spesielt med tanke på vedtaket som knytter seg til at vi nå skal få tunnelen fra Dagslet til Linnes. Den har vært etterlengtet, og jeg slutter meg til det som representanten Helleland sa i sitt innlegg, hvor han presenterte saken på en god og fin måte. Han uttrykte den bekymringen vi alle sammen har hatt for den store trafikken som har gått gjennom Lier i så veldig mange år. Jeg husker godt at det var veldig mye diskusjon om etableringen av tunnelen og forbindelsen i sin tid, og man greide ikke den gangen å forestille seg hvor stor trafikken skulle bli. Den er blitt stor, og den kommer til å vokse. Det er også ønskelig sett fra et overordnet synspunkt at den trafikken vokser med tanke på Oslo, slik at Oslo skal bli avlastet sin trafikkmengde. At vi får det på plass nå, er viktig. Like viktig er det som saksordføreren også sa, nemlig hvor tilkoblingen til E18 skal komme. Det er det store problemet for Lier, nemlig hvordan man skal føre denne tunnelforbindelsen fram til E18. Da må man over på veldig følsomme områder. Det er klart at det utredningsarbeidet som nå skal starte, er veldig viktig å få til, og vi håper at vi klarer det i løpet av planperioden. Jeg ser at veidirektøren er til stede. Jeg benytter anledningen gjennom Stortinget å si til ham at det er av stor betydning for Lier at man har et godt trykk på den planleggingen, selvfølgelig sammen med de kompetente miljøene i Lier kommune, som på sin måte har et ansvar her. Det ikke er nødvendig å si det flere ganger, men jeg vil bare kort berømme regjeringen for beslutningen om videreføring av bompengene. Det er det eneste riktige å gjøre med tanke på hvordan denne forbindelsen over eller under fjorden skal videreføres for framtiden. Uten dette hadde vi ikke fått det til. Jeg forundres over at Fremskrittspartiet med såpass stort engasjement motsetter seg det som er åpenbart riktig i denne sammenhengen, nemlig å gjennomføre bompengeordningen, slik at vi kan få gjennomført denne planleggingen på en seriøs og ordentlig måte. Det er ikke mulig å tenke seg en god løsning på trafikkforbindelsen i dette området for framtiden uten at vi har en effektiv forbindelse over fjorden.
Erling Sande (Senterpartiet), 2013-06-18:
Den raud-grøne regjeringa har gjennomført ei rekordsatsing på samferdsel. Det er fleire frå opposisjonen si side som antydar at det er feil – ja, eg lurer på om ein av representantane meinte det var stakkarsleg å sjå seg åtte år tilbake i tid. Det må vere lov å vise at den raud-grøne regjeringa har følgt opp NTP ikkje berre ein, men to gonger, krone for krone. Det må vere lov å seie at det er ein forskjell på regjeringar som lovar, og regjeringar som følgjer opp, krone for krone. Det må vere lov å seie at erfaring tel. Kven her i denne sal ville bygd seg eit hus utan å vere trygg på at entreprenøren sette av nok midlar til å fullføre huset? Det må bety noko å ha levert. Det blir forsøkt frå opposisjonen si side å bagatellisere spørsmålet om ueinigheita kring bompengar. Nei, det er ingen bagatell. Gjennom heile sommaren skal representanten Hoksrud stå på ein stand her nede i gata og seie stem på Framstegspartiet, så blir vi kvitt bompengane. Så skal veljarane gå tre steg lenger nedover gata, og der møter dei Helleland. Representanten Helleland kjem til å seie at er det ein ting dei kan vere sikre på, er det at bompengane kjem til å bestå, for elles kjem vi ikkje til å klare å byggje dei vegane vi har lovt veljarane. Vel, eg meiner ikkje at dette er ein bagatell. Det er ikkje mogleg for den veljaren å kome forbi dei to buene og vere sikker på kva han får dersom ein skulle hamne i ein situasjon med ei blå-blå regjering. Nye vegar, bruer og tunnelar opnar nye bu- og arbeidsmarknader, det skapar stor verdiskaping og økt sysselsetjing. Det er veldig bra at distrikts- og regionalmeldinga òg peikar på kva dette aspektet betyr for vegbygginga. Gjennomgangstrafikken er ein stor del av trafikken på ein veg, men ikkje minst er i veldig mange tilfelle den lokale trafikken, den trafikken som er alt frå kollektivtrafikk til bu- og arbeidspendling, minst like stor. Derfor er det svært viktig at regjeringa òg vektlegg det prinsippet når ein skal byggje vegar og velje trasear osv., osv. La meg til slutt få nemne Stad skipstunnel. Det er jo særleg gledeleg for alle dei av oss som har jobba med det prosjektet å sjå at det no er løfta endå eit stort og viktig steg nærare ei realisering. Det betyr at vi i fellesskap er eit steg nærare å nå målet om at meir transport skal over frå vegane våre og til kjøl, noko som er ei målsetjing eg har forstått at vi står samla om.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-18:
Regjeringas nasjonale transportplan innebærer sterk prioritering av vei, bane og havner. Vi reduserer avstandskostnadene, og det er et svært bra resultat som regjeringa, ved Senterpartiets samferdselsminister, legger fram her i dag. Som et rikt land betaler Norge samferdselsinvesteringene samme år som vi får regninga, enkelt sagt. Om det bygges en vei i 2013 til 1 mrd. kr, en vei som skal betales over statsbudsjettet, betales alle pengene som veien koster, i 2013. En rik stat betaler kontant. En trenger ikke å utsette betalingen i framtidige avdrag med renter. Det er riktig, det gir oversiktlighet over statens utgifter, og alle beløp er innenfor handlingsregelen. Imidlertid er dette meget krevende når en skal prioritere samferdselsinvesteringer etter kontantprinsippet opp mot velferdsforbedringer, som vi vet vil være løpende utgifter hvert år framover. Derfor er det ekstra bra det som her skjer, hvor en klarer å prioritere investeringer så høyt opp. Samtidig er det viktig at regjeringa viser endringsvilje. Regjeringa har i kapittel 6.2 i NTP beskrevet sitt ambisjonsnivå: forutsigbar finansiering og rasjonell gjennomføring. En ny ordning for særskilt prioriterte prosjekt, hvor det er framdriften i prosjektene som bestemmer bevilgningene til de prioriterte prosjekt, viser fornyelse i organisering av investeringene. Men fornyelsen holder fast ved kontantprinsippet: ikke la kommende storting betale gamle investeringer, ha politisk styring av statens vei-/baneinvesteringer på samme måte som i fylkesting, fordi infrastrukturen er viktig for folk – og punkt tre: god prosjektledelse fra vegvesen og jernbaneverk og tilrettelegging for konkurranse blant store og små entreprenører. Sokna–Ørgenvika er et eksempel på denne nye modellen. En dyktig entreprenør, Hæhre, har hovedprosjektet, og det er dyktige anleggsledere fra staten. Det går på skinner, det er foran sin tid. Høyres hovedtalsperson, representanten Helleland, sier mye om mindre politisk innblanding, ny utbygging og finansieringsmodeller – OPS og det hele – og kommer til punktet om hvordan en skal løse den gordiske knute. Det skal de klare greit. Det ligger i forslagene nr. 62 og 63, hvor Høyre nå har gitt sin tilslutning til Fremskrittspartiets og Kristelig Folkepartis tidligere løsning, nemlig å omdanne Jernbaneverket og Statens vegvesen til egne økonomisk-juridiske selskap som kan låne penger, dermed omgår en handlingsregelen. Det er glitrende, men en helt feilaktig løsning. Rike stater betaler kontant og ønsker politisk prioritering av disse nøkkelinvesteringene.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-18:
Slik taler Høyres hovedtalsmann om Senterpartiet. Det gleder oss. Det kom nok fra hjertet. Det var representanten Skei Grande som snakket om klima, og det er utrolig viktig. For Senterpartiet som ønsker å legge til rette for at ungdom skal kunne få en valgfrihet i hvor en vil bo og virke, er det utrolig vesentlig å redusere avstandskostnadene. Det er sjølsagt viktig å ha bensingjerrige biler, miljøvennlige biler, men det aller viktigste er å legge til rette for at en ikke trenger å reise på arbeid. Når vi nå har den teknologien vi har med Internett og bredbåndsteknologi, har vi en utrolig mulighet til å redusere arbeidsreisene dersom vi fikk en tilbudsstyrt utbygging av fiber til alle hus i Norge. Det omfattes ikke av denne meldinga, men det er en prioritert oppgave framover. På samme måte som vi fikk telefon fram til alle hus, må vi få fiber fram til alle hus. Da kan en utføre sitt arbeid fra der en bor. Det er den virkelig gunstige klimaløsninga. Ellers vil jeg si at i den NTP-en som vi nå drøfter, har det vært et grundig arbeid i fylkene, og det har vært en lydhør regjering for de rød-grønne fylkespartiene. En har fulgt opp fylkenes prioriteringer der hvor planlegging er kommet langt nok. Fylkene prioriterer, de rød-grønne partiene følger opp det som fylkene prioriterer. For Buskeruds vedkommende er jeg særdeles godt fornøyd. Oslofjordforbindelsen, rv. 35 Åmot, rv. 7 over Hardangervidda og E16 Sandvika–Hønefoss – alle disse veiprosjektene er fulgt opp, og det skal være videre trykk på dem for å få planleggingsprosessen videre. Jeg ser at vi blir angrepet av representantene fra Høyre med tanke på rv. 35. Da vil jeg bare si: Hvis Høyre kanskje bistår sin Høyre-ordfører i Øvre Eiker og får framdrift i planlegginga, går det kanskje noe lettere. Det skal ikke stå på de rød-grønne partiene. Så til Ringeriksbanen: Ringeriksbanen, forkortelse av Bergensbanen, er en utrolig sentral sak, og det er svært gledelig at regjeringa sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti har sagt at det ikke er nødvendig med ny konseptvalgutredning. En må ha høy framdrift, men da må vi være klar over: Den banen skal gå gjennom noen av de viktigste kulturlandskapsområdene vi har i Norge – med matjord, med en rekke historiske områder og med fugler og dyr. Da må en tenke videre for å dempe konfliktene. Samarbeid mellom holeværinger og hallinger, mellom stat og kommune, er avgjørende. Det gir raskere framdrift, og da er miljøtunnel, slik at jordbruk og kulturlandskap ikke ødelegges, et av nøkkelvirkemidlene framover.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-18:
Representanten Solvik-Olsen og jeg er enige om at en rik stat betaler kontant. Vi er altså enige om kontantprinsippet. Dermed avviser vi OPS-finansiering. Vi er uenige om bompenger. Når Senterpartiet har et pragmatisk syn på det, er det fordi en gjennom bompenger kan styre og dempe biltrafikken, en kan ha rushtidsavgift, det er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Når det er slik at staten låner fra private, er argumentasjonen for det at en derigjennom kan trekke inn privat kjøpekraft. Det er det eneste argumentet for at offentlige bompengeselskaper finansieres privat. Det som imidlertid er problemet, er: Hvordan kan Fremskrittspartiet gå inn for å omgjøre Vegvesenet til en egen økonomisk-juridisk enhet? Jo, det er utelukkende fordi den enheten kan låne penger. En vrir seg utenom handlingsregelen. Det er poenget. En investerer mye i dag. Regningen betales av de kommende storting. Det er ikke klokt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-18:
Regjeringen foreslår å forlenge bompengeinnkrevinga på rv. 23, Oslofjordforbindelsen mellom Akershus og Buskerud. Den foreslår å forlenge den inntil tre år etter august 2013. Jeg vil være veldig tydelig på at dette er det eneste fornuftige. Det kom seint, men det kom tilstrekkelig tidlig til at det kan gjennomføres. Bommen på Måna er helt sentral. Den har – så langt jeg husker – en pris på 60 kr for personbilgjennomgang. Dersom den avgiften skulle falle bort, ville sjølsagt trafikken gjennom Oslofjordtunnelen øke mye, og som flere har vært inne på, ville det belaste ikke minst Røyken og Lier på en urimelig måte. Det vi snakker om, er bl.a. å opprettholde en bompengeavgift for å fordele trafikken som har alternativene enten å gå innom Oslo eller utenom Oslo gjennom Oslofjordtunnelen. Vi snakker altså om å styre trafikken. Videre er det riktig som det blir sagt, at Oslofjordtunnelen er en farlig tunnel. Alle som har lest geologi, forstår det ganske fort. Det er midt ute i Oslofjorden her at vi har skillet mellom grunnfjellsområdet og Oslofeltet. Det er utrulig krevende å krysse det. Her snakker vi om sentrale geologiske formasjoner som innebærer utrulig sterke krefter. Både som følge av å øke kapasiteten og øke sikkerheten blir det nå behov for å utrede bru- og tunnelalternativ. Det er bra at statsråden ser på begge alternativene slik at en får det nødvendige faglige underlaget til å ta en beslutning. Det sies videre fra regjeringa at dersom det ikke er aktuelt med nytt tunnelløp, vil bompengene kunne finansiere andre tiltak i området. Jeg vil si at bomplassering på Måna er den eneste fornuftige plasseringa for nettopp å ta gjennomgangstrafikken. Det er gjennomgangstrafikken som har skapt behovet for tunnelen. Det er gjennomgangstrafikken som skaper problemene på Buskerud-sida, og derfor er det sentralt at gjennomgangstrafikken betaler bompenger. Det er det eneste fornuftige. Det kom seint, men det kom godt. Det er bra at regjeringa legger fram forslaget. Vi vil få en avklaring. Tre års bompengeinnkreving gir nødvendige penger til å finansiere veier i området, enten løsningen blir på den ene eller den andre måten.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Etter å ha sittet og hørt på deler av denne debatten og den rørende bekymringen de rød-grønne politikerne i denne salen har for hvordan Fremskrittspartiet og Høyre skal klare å finansiere veier, skulle jeg virkelig ønske de hadde brukt den samme bekymringen på de store utfordringene vi har innen samferdselssektoren. Sjelden har vi hørt så mange lovord over en plan som de vi har hørt over NTP-en i dag, et dokument som skal gå over ti år, som ikke har noen forpliktelser bak seg, men som er totalt avhengig av bevilgninger fra år til år. Så lenge jeg har vært politiker, både kommune- og fylkespolitiker, har jeg hørt om sårt tiltrengte samferdselsprosjekt som det tar altfor lang tid å få ferdigstilt. Det skrytes på inn- og utpust i denne sal i dag over den historiske satsingen på samferdsel, men ingen nevner at det faktisk er den enkelte innbygger som må betale det til syvende og sist. Ja, det er en historisk satsing og et historisk løft, men det er faktisk på bompengeområdet. Det er det som er virkeligheten med dagens NTP. Vi trenger politisk vilje og handlekraft for å få plass til de utfordringene vi har på samferdselssiden. Statsråd Arnstad sa at vi ikke må bygge veier dyrere enn vi trenger – men det er jo akkurat det denne regjeringen gjør. Vi låner ut billig til utlandet sånn at de skal få bygge veier, vi bygger veier med nedbetaling, vi bygger stykkevis og delt – det er heller ikke lønnsomt. Vi må tenke nytt, og det er det kun Fremskrittspartiet som tør å gjøre. Vi har alltid ligget ti år før de andre partiene. Det gjør vi her også, og det skal bli en glede å se om vi om noen år kan si velkommen etter. I Rogaland har vi mange viktige prosjekter som må realiseres. Vi er glad for at E39 Rogfast ligger på plass. Det er en vei som er lønnsom å bygge, og da bør den bygges uten bompenger. Transportkorridor vest er det nesten ingen som har nevnt. Den er viktig for å få på plass de andre veiene i Rogaland. Vi trenger firefelts vei helt til Ålgård og til Kristiansand. Vi trenger dobbeltspor på jernbanen, og vi har ikke tid til å vente. Samferdsel er det samme som å satse på verdiskaping. Fremskrittspartiet er bekymret over utviklingen vi har i dag. Vi må tenke nytt. Vi må få på plass et infrastrukturselskap etter samme modell som Statnett og Avinor. Fremskrittspartiet har ambisjoner, og vi har vilje. Stadig flere ser nå at den rette veien å gå er å få på plass et slikt selskap. Jeg vil si til Martin Kolberg: Ja, det er ideologi, men det er også politisk vilje. Fremskrittspartiet har de ambisjonene. Jeg er stolt over å kunne være med og representere et parti som tar disse utfordringene på alvor, og som viser politisk vilje til å satse på samferdsel.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-18:
Med Senterpartiet i regjering har samferdsel blitt et topp prioritert politikkområde for regjeringen. Med Senterpartiet som en del av den rød-grønne regjeringen har ikke bare ambisjonene blitt høyere, vi har også fulgt opp de nasjonale transportplanene med bevilgninger. Det har ikke bestandig vært tilfelle under tidligere regjeringer. I Trondheims-området venter vi en betydelig befolkningsvekst. Fram mot 2040 er det ventet at befolkningen skal øke med over 30 pst. til 340 000 innbyggere. Trondheimspakken, Miljøpakken i Trondheim, har vært og vil fortsette å være et helt sentralt verktøy for å sikre en positiv utvikling med hensyn til byutvikling, reduserte CO2-utslipp og bedre framkommelighet for alle trafikantgrupper. I Miljøpakken er det prioritert å videreføre utbygging av hovednettet for å avlaste veinettet i de sentrale byområder. Det er stor enighet om intensjonene i bypakken. Det eneste det har vært uenighet om, er byrdefordelingen mellom Trondheim og omkringliggende kommuner. Derfor er jeg glad for at man slår fast i proposisjonen at når det nye bompengeopplegget har vært i drift i et år, skal det gjennomføres en evaluering for å vurdere om bompengeinnkrevingen og bruken av bompengemidlene er innrettet slik at det samsvarer med nytteprinsippet. Jeg vil påstå at fortsatt realisering av Miljøpakken – og alt annet i denne transportplanen – er avhengig av fortsatt rød-grønn regjering. Dagens opposisjonspartier har vidt forskjellige løsninger på samferdselsutfordringene. Ikke er de enige om finansieringsmodell, og ikke er de enige om veien videre. Senterpartiet legger stor vekt på utviklingen av E6 som en av de viktigste transportårene i landet. Det er flere store og viktige prosjekter under bygging, og mange vil starte opp i løpet av planperioden. Senterpartiet er glad for at det vil bety at reisetiden på E6 Trondheim–Oslo vil bli vesentlig redusert, og trafikksikkerheten bedres. Senterpartiet mener at det er positivt at de berørte kommuner og fylkeskommuner har en felles enighet om utbyggingen av strekningen E6 og rv. 3 i Sør-Trøndelag sør for Trondheim – med egenfinansiering. Det er særdeles positivt at strekningen E6 Trondheim–Oppland grense, samt rv. 3, ses under ett, som et helhetlig prosjekt. Luftfart er også en viktig del av helheten. Forutsigbar drift av kortbaneflyplassene er umåtelig viktig, også i Sør-Trøndelag. Oppbyggingen av Ørland som Norges kampflybase vil øke behovet for sivil rutetrafikk, spesielt mellom Oslo og Ørland. Derfor er det gledelig at Samferdselsdepartementet nå tar sikte på å inngå en driftsavtale med Ørland kommune innenfor en ramme på 3 mill. kr i året. Når det gjelder eierskapsmeldingen om Avinors virksomhet, vil jeg spesielt vise til samfunnsoppdraget. Kortbanenettet er en viktig del av infrastrukturen i landet. Ordningen med at overskuddsflyplasser betaler for de ulønnsomme flyplassene, skal videreføres. Den rød-grønne regjeringen vil opprettholde det regionale flyplassnettet – med mindre det skulle være tilslutning lokalt om å gjøre noe annet.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-18:
Nasjonal transportplan som behandles i dag, betyr et stort samferdselsløft for Nord-Norge. Landsdelens andel av riksveiinvesteringene øker fra 10 til 16 pst. En av de store flaskehalsene er transportkorridoren nord for Narvik, som nå får en løsning. Hålogalandsbrua skal ferdigstilles i første del av perioden. Det blir satt av penger til å starte oppgraderingen av E10 og rv. 85 mellom Evenes og Sortland. Når dette er ferdig, vil den samlede reisetiden mellom Narvik, Lofoten og Vesterålen reduseres med én time. Det vil ha svært store regionale ringvirkninger. De største mengdene av varetransport og fisketransport i landsdelen går her i dag. Oppgraderingen av kapasiteten på Ofotbanen er også svært viktig – 1,6 mrd. kr til flere krysningsspor til en av landets mest trafikkerte jernbanestrekninger. Det er i planen også annonsert at i forbindelse med revideringen skal det foreligge ferdige planer om dobbeltspor på Ofotbanen. Det er helt nødvendig. I dag trafikkeres banen av fire godsselskap som ber om betydelig økt kapasitet. Jeg ser at Høyre og Fremskrittspartiet foreslår privatisering av Ofotbanen – en konkurranseutsetting av driften. Det er ikke overraskende, men det er et meningsløst forslag. Om det blir gjennomført, vil høyst sannsynlig driften bli overført til LKAB og den svenske stat. Jeg er også glad for en klar og tydelig annonsering av bygging av ny stamruteflyplass på Helgeland. Det er viktig i denne sammenhengen at statsråden bidrar til at den annonserte konsekvensutredningen i regionen blir gjennomført raskt, slik at byggingen kan påbegynnes så snart som mulig. Det er også gledelig og viktig at det er kommet klare merknader om at man forventer en forsterkning av Nordlandsbanen mellom Mo i Rana og Dunderland, slik at denne banestrekningen kan tåle større malmvogner – et spennende initiativ for å elektrifisere Nordlandsbanen, en jernbanetrasé for malmtransport i tilknytning til Rana Gruver. Nasjonal transportplan vil bety et svært stort løft for transport og samferdsel i landet, ikke minst i den nordnorske landsdelen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-18:
Samferdselssystemene våre er som blodomløpet i en kropp. Du må ha blodomløp helt ut i de ytterste lemmer for å kunne få nytte av hele kroppen og kunne bruke den. Vi må ha noen hovedårer som gjør at vi får brukt sjøl de minste mest mulig effektivt. Min bekymring når det gjelder regjeringas plan, er at den er et planlagt, massivt hjerteinfarkt. Og hjertet i en sånn kommunikasjon ligger rett nede i gata her og heter Oslo sentralbanestasjon. Oslo vil være hjertet for kommunikasjonen i Norge. Det å ikke begynne å planlegge bygginga av en ny Oslotunnel mener jeg er et planlagt, massivt hjerteinfarkt. Regjeringa har sagt at den skal utrede trafikkforholdene i Oslo. Det mener jeg er en bortkastet byråkratjobb. Man skulle ha gått rett på og begynt å planlegge tunnelen. Tunnelen er sjølve nøkkelen til å få alle de store transportsystemene i framtida til å fungere. Den er nøkkelen for å få alle disse lemmene til å fungere helt optimalt. Det handler om at du skal ha et hjerte som pulserer, som har energi, og som har trykk nok til å klare å serve hele landet. Det regjeringa her gjør, er å sette en masse byråkrater til å vurdere de samlede trafikkforholdene i sentrum, mens de burde ha brukt dem til å planlegge en av de viktigste nøklene for å få de store transportsystemene til å fungere, nemlig en ny Oslotunnel. Jeg kunne hatt mange innvendinger, men på 3 minutter rekker jeg to, og den andre innvendinga mi til regjeringas transportplan er at det strengt tatt ikke er en plan. Det er en oppsummering av en hel mengde enkelttiltak som tydeligvis er forhandlet hardt mellom tre partier. Det er ingen som har satt seg ned og tenkt ut hvilke samferdselssystemer vi trenger for å takle klimautfordringene, for å takle befolkningsveksten i deler av landet og for å takle de utfordringene vi har når det gjelder næringslivets behov for å frakte tingene sine. – Hvilke utfordringer har landet som nasjon? Nei, man har sittet og forhandlet om enkeltprosjekter seg imellom – gjerne i telefonkonferanser og sikkert i sene nattetimer – hvis vi skal tro andre medlemmer og statsråden. Men det er ingen plan for samferdsel. Det er ingen plan for å takle de store utfordringene vi står overfor, verken for å få næringslivet til å vokse over hele landet, for å takle de store klimautfordringene eller for å gjøre trafikken sikker for folk. Det er mine to store innvendinger mot den planen som ligger der. Og det er de to tingene Venstre svarer på i vår alternative NTP som vi har lagt fram i dag.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-18:
Jeg hadde nok tegnet meg til dette, men det tar vel av og til noen sekunder her. Jeg har i hvert fall fått bekreftelse på at jeg hadde tegnet meg. Jeg har lyst til å kommentere noen ting. Det ene er trepartssamarbeidet, som vi i Venstre er veldig for. Hvis man går til historiebøkene, ser man at det var Venstre-staten som etablerte nettopp det trepartssamarbeidet. Arbeiderpartiet hadde på den tiden en veldig konfliktlinje når det gjaldt arbeidsmarkedet. Det kan statsråden sjekke i sine historiebøker. Høyre hadde også en veldig annerledes linje. Det er selvsagt viktig med et sterkt samarbeid, og det er viktig å ha sterke fagforeninger. Det er veldig mange som jobber på små arbeidsplasser med to og tre ansatte. De jobber for å holde bedriften sin i live. De har et stort fellesskap med sjefen, som står i den samme jobben som dem, for å nå de målene de har. Jeg vil ikke at arbeidsmiljøloven skal undergraves ved å bli utvannet på den måten at man til slutt mangler respekten for den. Derfor er det viktig å ha en lov som er i utvikling. Det å høre regjeringspartiene argumentere hardt mot midlertidig ansettelse for så å stemme mot vårt forslag om å sette tak for hvor lenge folk kan være midlertidig ansatt, er for meg helt forunderlig. Det å ikke ville sette det taket i tjenestemannsloven betyr at de rettighetene ikke er så viktige hvis du jobber i staten. Det er i staten problemet er, det er i staten folk opplever å ha enormt lange midlertidige ansettelser som går ut over deres mulighet for å planlegge livet sitt, for å kjøpe leilighet, for å kunne etablere familie – det er utfordringer når det gjelder midlertidighet i Norge i dag. Hvis det er sånn at man er opptatt av at man skal ha mindre midlertidighet, kan regjeringspartiene i hvert fall stemme for det forslaget, for det ville virkelig ha hjulpet mange unge i dag, innenfor yrker som journalister, innenfor forskning og høyere utdanning, innenfor alle de områdene. Jeg vil be om separat votering på de forslagene vi har fremmet, fordi jeg syns at i denne salen skal man ta på alvor alle partiers forslag – også de partiene som har stor kapasitet til å jobbe ut endringsforslag. Da får folk stemme for det de er for, og mot det de er imot.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-18:
Det finnes vedtak her i Stortinget som denne regjeringen ikke har oppfylt. La meg ta dere med tilbake i tid. I 2006 hadde sørlendingene sovevogntilbud. Det forsvant. I 2008 fikk vi et vedtak om at det skulle komme på plass igjen. Det var min kjære, tidligere kollega Rolf Terje Klungland som fikk dette gjennom i et budsjett. Dette sovevogntilbudet har vært viktig for Sørlandets befolkning. Rolf Terje Klungland og undertegnede har gjentatte ganger etterlyst dette tilbudet. NSB ønsker fortsatt med et lite skilt sørlendingene velkommen om bord i sovevognene. Problemet er bare at de må vente til klokken er halv to før de kan gå om bord. Det gjør ikke noe for et b-menneske som meg, men ikke alle sørlendinger er det. Tre statsråder har sittet og styrt siden dette vedtaket. Det er statsråd Meltveit Kleppa, statsråd Navarsete, og nå har vi en ny statsråd, som har en siste sjanse til å kunne klare å få dette til. Jeg hadde tenkt at det var en glemt sak. Men så toppet det seg for sindige sørlendinger da forslaget om å ta vekk sovevognene i Rogaland kom. Da våknet de rød-grønne. Dette forslaget, som ville ført til to timers frekvens på Sørlandsbanen, ble sporenstreks stoppet, for det var så viktig å få lov til å sove seg til Oslo. Dette alternativet ville vært bra for sørlendingene – også for de blant oss som ikke er b-mennesker. La meg slå fast: Vi unner rogalendingene å sove seg gjennom den vakreste landsdelen, på vei inn til Oslo til viktige møter. De må for all del ikke tenke på oss sørlendinger, som står på perrongen midt på natten og fryser. Det står: «Vi skal ikkje sova bort sumarnatta». Jeg føyer til: Du skal stå på perrongen og vente på et tog og et vedtak som Stortinget har fattet, men som regjeringen ikke har fulgt opp. God natt!
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Jeg skal ikke bruke 3 minutter. Jeg synes det var interessant å høre diskusjonen om hvem som skal vinne av Høyre eller Fremskrittspartiet i regjering. Det er da opp til velgerne å avgjøre. Jeg tror også de fleste i denne salen har lært seg at demokratiet fungerer på den måten. Hvis man ønsker finansiering uten bompenger, og man mener at samferdsel er en viktig sak, så stemmer man på Fremskrittspartiet. Så vil jeg minne om disse avgiftene som man betaler inn, som kanskje ikke folk har snakket om i dag i det hele tatt. Det betales inn bilrelaterte avgifter langt over det som brukes på vei, i tillegg til bompenger og i tillegg til alle andre avgifter. Så var det interessant å høre på Lundteigen, at grunnen til at han ville ha bompenger, er at han kunne sikre seg å få rushtidsavgift. Det synes jeg var en veldig mager trøst for dem som eventuelt får bompengeprosjekter slengt etter seg. Så til representanten Bjørnflaten, som spør hvordan skal det gå med Høyre og Fremskrittspartiet når ikke de kan sikre 56 nye bompengeprosjekter. Ja, stakkars folk om de ikke kan få disse 56 bompengeprosjektene. Stakkars dem – heldigvis har de de rød-grønne til å sikre at de får 56 nye bompengeprosjekter. De kan garantere det. Jeg antar at Bjørnflaten blir glad for det når de går ut i valgkampen og garanterer 56 nye bompengeprosjekter. Hipp hurra! Da sier jeg som representanten Kolberg: jeg blir så glad at snart skal jeg spise bløtkake. Og ingen kan bli så glad som Kolberg – det vet jo alle.