Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2003-12-11:
Dagens inntektssystem fanger ikke godt nok opp kommunenes utgiftsbehov knyttet til rus og psykiatri. Inntektssystemet bygger på data helt tilbake fra 1993. At disse kostnadene ikke kompenseres på en tilfredsstillende måte, har antakelig først og fremst rammet de største byene. Disse fikk derfor tildelt et storbytilskudd i 2003, og Oslo har mottatt et eget hovedstadstilskudd. Spørsmålet om oppfølging på området har vært reist flere ganger i Stortinget, bl.a. ved behandlingen av kommuneproposisjonene for 2002 og 2003. På denne bakgrunn la Regjeringen fram forslag til ny kostnadsnøkkel for sosiale tjenester i kommuneproposisjonen for 2004 med oppfølging i statsbudsjettet og en egen stortingsmelding, som vi altså drøfter i dag. Vi konstaterer at en høy andel mennesker med rusproblemer eller psykiatriske problemer, først og fremst når det gjelder inntektssystemet, er utgiftsgenererende for kommunenes sosialhjelpsutgifter. Kommunal- og regionaldepartementet har derfor valgt å omarbeide delkostnadsnøkkelen for sosiale tjenester og foreslår at det innføres et nytt kriterium basert på folketall – et såkalt urbanitetskriterium. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig å forankre kostnadsnøkkelen knyttet til rus og psykiatri i kommunenes faktiske utgifter på området. Derfor har jeg gjentatte ganger i saksbehandlingsprosessen forsikret meg om at departementet bygger sitt forslag på faglige analyser og objektive kriterier. Nettopp for å ivareta disse hensyn har Statens institutt for rusmiddelforskning, SIRUS, bistått departementet i dette arbeidet. Med bakgrunn i SIRUS-rapporten og tallmaterialet fra kommunen konkluderer departementet med at det ikke er mulig å komme fram til et eksakt anslag over hvor stor del av utgiftene på de ulike tjenesteområdene som kan tilskrives mennesker med rus og/eller psykiatriske problemer. Departementet finner derfor at det foreslåtte urbanitetskriteriet er et godt kriterium for å fange opp variasjoner i kostnadene ved sosiale tjenester, inklusiv de indirekte og direkte kostnadene ved rus- og psykiatriproblemer. Den foreslåtte modellen er et nullsumspill. Dette fører til en betydelig omfordeling kommunene imellom. Kommuner med til dels store utfordringer innenfor rus- og psykiatrisektoren, som f.eks. Sandefjord, Fredrikstad, Haugesund og Verdal, faller isolert sett negativt ut. Kristelig Folkeparti føler seg ikke komfortabel med en slik situasjon. Ideelt sett burde innføring av nye inntektssystemer som genererer så store omfordelinger, ikke bygge på nullsumspill. Av den grunn er jeg tilfreds med at innføringen skal skje over fem år, og at førsteårsvirkningen faller sammen med at kommunesektorens totale rammer økes med over 6 milliarder kr. Når det er sagt, vil jeg framheve at forslaget til ny kostnadsnøkkel har fordelingsvirkninger som imøtekommer muligheten for en rekke større kommuner til å kunne gi et bedre tilbud til sine innbyggere. Det er bra! Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi ikke innfører et nytt inntektssystem til fordel for noen kommuner, på bekostning av andre. Kristelig Folkeparti ber derfor departementet gjennomgå konsekvensene for kommuner som faller særlig dårlig ut ved de foreslåtte endringene. Vi ber departementet kompensere slike kommuner for ekstraordinære utgifter gjennom skjønnsmidlene, dersom ikke andre endringer veier opp tap som følge av innføring av urbanitetskriteriet. Videre anmoder vi Regjeringen om å komme tilbake til urbanitetskriteriet i forbindelse med oppfølgingen av arbeidet til Inntektssystemutvalget. Spesielt er det viktig at dette utvalget gjør en egen vurdering av om og hvordan objektive kriterier kan fange opp særskilt store utgifter forbundet med rus og psykiatri, uavhengig av kommunens størrelse.