trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Dette er et alvorlig spørsmål. Jeg prøver å høre etter med beste vilje, men jeg klarer ikke helt å fange hva statsråden egentlig sier. Jeg synes han sier begge deler. Jeg spør om han stiller seg bak den forståelsen som sjefen for operativt hovedkvarter har, og som han har gått ut i det offentlige rom og sagt, at vi ikke klarer å forsvare oss i dag på en slik måte at vi er i stand til å ta imot allierte styrker. Kan forsvarsministeren bekrefte at det er sant eller usant?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Jeg vil si det slik at enten er det politisk frekt, eller så er det et uttrykk for komplett historieløshet, eller kanskje en kombinasjon av begge deler. Jeg sikter da til at representanter for høyrepartiene i denne salen i dag har tillatt seg å vise til Gerhardsen-perioden som den perioden hvor Arbeiderpartiet bygde landet gjennom reformer. Men i dag svikter vi, sier de, vi har forandret politisk styringsevne og politisk evne til å se helhet, tillater de seg å si. Jeg sier: At de våger! Gerhardsen-perioden var jo et uttrykk for en utvikling av Norge som høyresiden var imot. Både Gerhardsen personlig, hans regjering og hele den samfunnsutviklingen de representerte, ble forsøkt bekjempet med alle midler av høyresiden i Norge – ikke bare av partiene, men av hele den samlede borgerligheten. De hevdet at vi var kommunister. Det sa de i debattene her i denne salen – den gangen. De hevdet at Husbanken var et uttrykk for organisert kommunisme – den gangen. Men nå sier de at det var en god periode for Norge, men at vi svikter i dagens situasjon. Det er altså en tydelig historisk tråd fra den tiden og fram til denne debatten, fordi de hevder at vi nå svikter vår styringstradisjon. Så legger de til: Og partiet går tydelig til venstre. Det er noen fæle greier. Dette er altså den samme måten å operere på som de gjorde i tidligere tider. Sannheten er noe helt annet. Det vi opplever, er at det er partiet Høyre som går til høyre. De har forlatt sin verdikonservative plattform, som på sett og vis reelt sett egentlig forsvarte velferdsstaten, mens vi nå ser en konkret vilje til å bygge den ned. Og de kan jo ikke overraskes over at et sosialdemokratisk parti – som har den stolte tradisjonen vi har i vår historie – sier nei til privatisering av helsevesenet, sier nei til grov sentralisering, sier nei til, selvfølgelig, skattelettelser som er helt urimelige, og sier nei til, selvfølgelig, å kutte i alle velferdsordninger til dem som virkelig trenger det i samfunnet. For hva slags reformer er det? Det er antireformer, som bringer Norge tilbake, og derfor er det en politisk frekkhet å påberope seg Einar Gerhardsen.
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Fortsatt vet ingen hvordan statsbudsjettet for 2020 vil se ut, men NRK og flere andre melder at regjeringens forslag vil inneholde en økning av CO2-avgiften og en tilsvarende senkning av veibruksavgiften, slik at det i sum ikke blir dyrere å kjøre en fossil bil og dermed ikke noe skifte over til grønnere transport. I sommer fikk vi se to bevegelser mobilisere stort, nemlig klimastreiken, med ungdom som vil redde kloden, og bompengeopprøret, med voksne som vil forurense gratis. Man kan ha forståelse for begge leirene, men i noen sentrale spørsmål er de uenige. Da kan man ikke gi til begge – da må man velge side. Står Venstre sammen med de klimastreikendes miljøkrav eller sammen med sine samarbeidspartneres politikk for fortsatt høye transportutslipp?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Jeg har et spørsmål om den fireårige, syke, norske gutten i Al Hol – en gutt vi alle skulle ønsket at vi ikke hadde trengt å vite noe om, fordi han allerede ble ivaretatt av internasjonal humanitærrett og barns rettigheter. Nå vet vi om ham. Begrunnelsene for hvorfor han ikke blir hjulpet, har fra regjeringspartienes side variert veldig. Dette bekymrer meg veldig. Den siste begrunnelsen for hvorfor man i morgen ikke kan stemme for å hjelpe ham, er sikkerhetsrisiko for barnet. Det virker veldig rart, all den tid moren allerede har gitt intervjuer offentlig i norsk presse med tydelige politiske meninger. Så det er allerede en stor sikkerhetsrisiko rundt denne familien. Er representanten Breivik enig i at hovedårsaken til at dette barnet nå ikke blir tatt med til Norge sammen med sin familie, er en politisk uenighet blant regjeringspartiene om hvorvidt barn av norske fremmedkrigere skal kunne komme tilbake til Norge sammen med sin familie?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Man sier at sannheten er det første offer i krig, og det foregår akkurat nå mange forskjellige versjoner av hva moren til denne fireårige gutten i Al Hol er blitt tilbudt og ikke. Det er det vanskelig for representanten Grøvan og meg å oppklare her, men dette kan det vel hende at jeg kommer til å følge opp direkte med utenriksministeren, for det er ganske viktig prinsipielt og humanitærrettslig og også for denne familiens rettssikkerhet. Det jeg reagerer på i de to siste innleggene, både fra representanten Breivik og fra representanten Grøvan, er at man har endret veldig historien om hvorfor ikke disse barna hjelpes. Jeg ønsker at det skal være en tydelighet og en ærlighet om at årsaken til at man ikke allerede – egentlig før sommeren – har hentet hjem barna og deres foreldre, stort sett mødre, som nå etterforskes for tilslutning til terrororganisasjonen IS, er en politisk uenighet mellom partiene i regjeringen om hvorvidt disse kvinnene skal få lov til å komme inn igjen til Norge.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Akkurat det siste vil jeg i hvert fall ikke gjøre, og jeg har ingen problemer med – det er veldig naturlig for meg – å ta avstand fra akkurat den enkeltuttalelsen, som var en Twitter-melding fra et medlem og en folkevalgt i Miljøpartiet De Grønne. Han fjernet den Twitter-meldingen veldig fort, for to uker siden. Han angrer og har vært tydelig på det, og han ser at det var helt feil. Så jeg opplever den saken som avsluttet. Jeg vil også si at jeg mener at alle mennesker må kunne gjøre feil, og jeg mener at alle politikere, i alle partier, har et ansvar for en debatt hvor vi fokuserer på sakene, og hvor vi har en ærlig debatt og tar vare på alle parter i en diskusjon, men også tør å være tydelige nok til at det forplikter.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Jeg opplever egentlig at det var to spørsmål her. Det ene handler om debatten, hva slags kultur vi skal ha i den politiske debatten i Norge, og hvorvidt jeg mener det er et problem med det i De Grønne. Det mener jeg ikke, og jeg har vært veldig tydelig utad på at det ikke finnes en celle i kroppen min som er irritert på en oljearbeider, dømmer en oljearbeider eller mener at oljearbeiderne ikke skal være stolte over den kompetansen de bidrar med, og den jobben de går til hver dag. Dette er en politisk diskusjon; det handler ikke om politisk moral. Det andre spørsmålet som representanten tok opp, handler om politikken og hvorvidt industrien knyttet til oljen i dag kan være nyttig videre framover. Veldig mye av den industrien vil helt åpenbart være nyttig, veldig mye av de 170 000 arbeidsplassene er tilgrensende industri som i dag leverer til oljen, og vi som politikere må i en omstilling sørge for at de arbeidsplassene etterspørres av noe annet dersom det ikke skal komme fra oljen. Det er det vi legger i en styrt, planmessig og ansvarlig utfasing av oljen. Det er ikke å skru igjen oljekranene over natten, slik noen hevder, men rett og slett å begynne å planlegge for hvordan den overgangen til en ren økonomi skal skje.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Først: Velkommen tilbake til Stortinget til representanten Bru. Jeg gleder meg til å fortsette arbeidet sammen i energi- og miljøkomiteen. Jeg mener at vi kommer til å se en ganske stor endring av det norske samfunnet. Jeg tror at f.eks. mange av vanene våre kommer til å måtte bli endret. Det jeg tar opp, er en bekymring over at vi har en veldig tendens til å fokusere mye på det som blir utfordringer. Jeg mener at klimadebatten bærer veldig mye preg av at istedenfor å ville snakke om tiltak som oppleves forpliktende å snakke om – særlig fra regjeringspartiene – ønsker man en debatt som tegner opp et bilde om f.eks. 80 pst., noe som ingen partier i Norge foreslår, og man bruker mye taletid på å forklare hvor vanskelig det kunne ha vært. Hvis man ser på hva som skal til for å kutte 60 pst.: Det er det vi i vårt alternative statsbudsjett klarer å vise går an med de tiltakene som i dag er lovlige, som vi har tilgjengelig, og som staten egentlig bare er nødt til å begynne å ta i bruk for å få til en omstilling, som også kan bidra til veldig mye positivt for det norske samfunnet.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Jeg vil for det første anbefale medlemmer av partier som i dag sliter med i det hele tatt å ha nok virkemidler til å kutte de utslippene Norge har forpliktet seg til internasjonalt, å bruke mest energi på å påvirke partiet sitt internt for å sikre at vi får til en omstilling som i hvert fall kan ta oss mer på rett vei enn vi er i dag. For det er et faktum at selv om vi har en liste med klimatiltak fra regjeringen nå, har vi også en liste som øker utslippene. Det er det største problemet, det er der den store uenigheten står. Det er to store utslippssektorer i Norge. Det er transport, og det er olje og gass. Vi kan velge å se helt bort fra olje- og gassektoren, men vi er fortsatt nødt til å sikre en omstilling av transportsektoren raskest mulig. Da er det veldig rart at man har gitt mer avgiftslettelser til fossile biler siden Erna Solberg kom i regjering, enn man har gitt til nullutslippsbiler. Og det er veldig rart at man velger å gjøre flybilletter billigere på veldig mange strekninger, f.eks. alle strekningene internt i Europa.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Jeg har ikke behov for verken å anerkjenne eller ikke anerkjenne fakta som fins om sånt, men dette er jo det man klassisk kaller et vikarierende argument. Man bygger ikke ut bredere veier for at bilene skal slippe ut mindre. Vil man at biler skal slippe ut mindre, må man først og fremst sørge for at bilparken omstilles til nullutslippsbiler fortest mulig. Så er man nødt til å gjøre noe med skatte- og avgiftspolitikken. Dette er et marked som er veldig priselastisk – det vet vi. Det responderer veldig fort på de tiltakene som regjeringen gjør ved f.eks. å gjøre det billigere å kjøpe nye, fossile biler. Det er et kjempeproblem, fordi det låser inn utslippene for veldig mange år framover – og lenge etter at vi eventuelt får en stopp på nybilsalget av fossile biler i 2025. Og til veiene: Vi bruker faktisk i vårt alternative statsbudsjett mer penger på vedlikehold av veier, rassikring og klimatilpasninger av veiene enn det regjeringen gjør. Dette handler om hvordan man ønsker å investere i veinettet. Det er klart at veldig mange er avhengige av å bruke bil i hverdagen. De trenger at veiene er trygge, ikke at de er bredest mulig.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-10-03:
Det skal ikke være noen tvil om at Miljøpartiet De Grønne ønsker å fase ut oljenæringen samtidig som vi bygger opp en grønnere industri og et grønt næringsliv som kan erstatte de arbeidsplassene og de inntektene den gir til staten. Jeg har gitt et intervju hvor jeg prøvde å forklare at vi ennå ikke har startet prosessen om hva slags krav vi skal ha, hvorvidt vi skal ha krav, og hvor absolutte de kravene skal være for å sitte i en regjering i 2021. Men jeg kan bekrefte at for Miljøpartiet De Grønne er det viktig å kunne komme i posisjon rundt omkring i kommunene i Norge – og også i regjering – fordi vi mener det haster å få inn flere politikere som setter klima og miljø aller øverst. For oss vil det være veldig vanskelig å sitte i en regjering som åpner nye felt.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
La meg først understreke at Domstolutvalgets innstilling ikke er regjeringens innstilling. Det er et utvalg som har lagt fram et forslag som nå skal sendes på høring. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi den viktige funksjonen som de tingrettene som i dag er foreslått nedlagt i kommisjonens forslag, har for rettssikkerheten i landet. Vi mener også at de drives økonomisk forsvarlig. Vi mener at de også klarer å rekruttere på en god måte og fungerer godt. Ikke minst vil et sånt forslag, som jeg vil kalle dramatisk, også bidra til å påføre innbyggerne store ekstrakostnader ved økt reiseavstand, som kanskje nettopp går ut over de aller mest ressurssvake. Så min holdning og Kristelig Folkepartis holdning er klar: Dette ønsker ikke vi å gå for.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Jeg må si det sånn at ut fra de signalene som en hadde fått på forhånd, oppfattet vi vel at noe av konklusjonen lett kunne gå i den retning som vi har sett. Sånn sett var kanskje ikke konklusjonen direkte overraskende. Samtidig vil jeg igjen understreke at dette ikke er regjeringens forslag. Dette er et forslag fra et utvalg. Representanten Fasteraune har pekt på helt klare svakheter ved dette, og jeg har også gitt uttrykk for et syn som gjør at dette må få en grundig behandling og ikke nødvendigvis i samsvar med det som utvalget her har foreslått.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Kristelig Folkeparti er sterkt engasjert når det gjelder fireåringen som har vært omtalt i media, for å få dette barnet hjem, sammen med mor og søster. Vi er opptatt av å få alle norske barn hjem, sammen med mødrene, for at barna skal kunne få en situasjon hvor de kan tas vare på og unngå radikalisering, og at mødrene kan stilles strafferettslig ansvarlig for det de har vært med på. Vi tror dette er en sak som ikke egner seg for avgjørelse i Stortinget, sånn som Miljøpartiet De Grønne har foreslått. Når det gjelder forslaget fra Arbeiderpartiet om en redegjørelse, ønsker vi gjerne en redegjørelse for Stortinget, men da må det skje i et lukket forum, sånn som f.eks. den utvidede utenriks- og forsvarskomiteen, for her er det sikkerhetsmessige og strategiske forhold som vi bør beholde unntatt offentlighet. Så Kristelig Folkeparti vil støtte et sånt forslag og åpner opp for at Stortinget kan få en redegjørelse på de premissene.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
La meg bare starte med å minne om at også Arbeiderpartiet var enig i behovet for en reform, og har støttet politireformen her i Stortinget. Det handlet om at vi så at beredskapen måtte styrkes, politiet måtte organiseres på andre måter, i tillegg til at politietaten måtte tilføres ekstra midler, noe denne regjeringen har vist at de har gjort ved å styrke politiet med omtrent 2 800 årsverk siden 2013. Så er det sånn at det kriminalitetsbildet som er i dag, er komplisert. Det betyr nye oppgaver, nye spesialiserte oppgaver som folk i politiet må utdannes til. Samtidig vil jeg også si at vi ikke er i mål med denne reformen. Det er helt klart åpenbare svakheter, som har vært pekt på i ulike undersøkelser. Vi ønsker å jobbe videre med det, også med hensyn til en melding til Stortinget, sånn at vi får muligheten til å diskutere dette. Så løpet er ikke ferdig, men det måtte gjøres noe.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Jeg er veldig glad for at SV har adoptert Kristelig folkepartis slagord «Sammen for et varmere samfunn» – det synes vi er veldig bra. Så velkommen etter! Når det gjelder forslaget som ble presentert i dag, må vi jo se litt bak forslaget: Hva handler dette om? Det er bl.a. kommet fram på grunn av et forslag fra et sysselsettingsutvalg som så at det måtte gjøres endringer i AAP-ordningen, fordi det førte til at mange kom i en inneklemt situasjon. 70 pst. av disse unge uføre har psykiske utfordringer. Det krever tettere oppfølging og mer arbeid fra Nav for å kunne se hvem av disse vi kan få ut i arbeidslivet. Derfor er det viktig at pengene som nå brukes, brukes for å få de unge mer arbeidsklare. Så er det noen som aldri vil komme ut i arbeid – det må vi ta konsekvensen av – men vi må styrke Nav-kompetansen og styrke inkluderingskompetansen i næringslivet, slik at vi kan forberede dem på en bedre måte enn det vi har gjort i dag.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Regjeringen har jo vist at den har et stort engasjement for disse norske barna – og jeg synes det er fint at vi kaller dem norske barn og ikke IS-barn. En har allerede hentet hjem fem foreldreløse barn, noe som ble gjort på forsommeren. Når vi har vært negative til behandlingen i Stortinget, handler det om at Stortinget for det første ikke kan drive saksbehandling. For det andre tror vi av sikkerhetsmessige og strategiske hensyn at dette vil være veldig uheldig. I den situasjonen som er i annekset i Al Hol-leiren, hvor det nærmest er innført shariabestemmelser, vil denne hjemhentingen gjennom offentliggjøring fra det norske stortings side lett kunne sette denne kvinnen og hennes barn i en farlig og vanskelig sikkerhetsmessig situasjon. Det er grunnen til at vi ønsker å la dette være en del av regjeringens behandling, og vi i Kristelig Folkeparti jobber hardt for å få en rask løsning, for det haster.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2019-10-03:
Begrepet «hele landet» ble gjentatte ganger brukt av representanten Grøvan i hans innlegg. Domstolkommisjonen foreslår store endringer i dagens tingrettsstruktur. Kommisjonen foreslår at dagens 60 tingretter skal reduseres til 22. Kommisjonen foreslår altså å kutte to av tre tingretter rundt omkring i landet, og det er vel heller ingen hemmelighet at det er rundt de store byene den siste tredjedelen da skal være. Dette er en oppskrift på reinspikka sentralisering, som vil svekke en av grunnpilarene i vår rettsstat. Alle skal og må ha tilgang til en rett i sitt nærområde, og en velfungerende rettsstat er en forutsetning for et velfungerende samfunn. Kristelig Folkeparti var da de satt i opposisjon, imot opprettelsen av en domstolkommisjon. Vil Kristelig Folkeparti her og nå overfor Stortinget i dag love at halvparten av landets tingretter ikke blir stengt for godt, og stemme mot en slik rasering av rettsstaten når saken kommer til Stortinget?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2019-10-03:
Regjeringen har jo kuttet i domstolenes økonomi gjennom ABE-reformen og satt domstolene i en presset situasjon allerede i dag, bl.a. ved å kutte dommerårsverk. Sorenskrivere som går av med pensjon, blir ikke erstattet. Vi ser allerede i dag at domstolenes ledelse blir underlagt større domstoler. Allerede i dag foregår noe av det som dette utvalget påpeker. Bare de store domstolene får være med i det som heter «Digitale domstoler», og når de små domstolene kommer med sine ytringer, får de heller ikke en plass i f.eks. dette utvalget. Da har jeg et spørsmål: Er representanten Grøvan overrasket over konklusjonen i denne utredningen?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2019-10-03:
Nylig ble det kjent at Postens datterselskap Bring Trucking etablerer en avdeling i Polen, et steinkast fra det skandinaviske markedet. Sjåførene skal kjøre til Skandinavia på polske lønninger. Fra før har Bring Trucking 300 lastebiler som kjører fra Slovakia til bl.a. Norge. På slike internasjonale transporter har sjåførene mye lavere lønninger enn det som er vanlig i Norge. Vi hører historier om sjåfører som må bo og spise i lastebilene. Med slike lønns- og arbeidsvilkår er det umulig for norske sjåfører å konkurrere. Statsråden sa i sitt innlegg at han var opptatt av nye lønnsomme arbeidsplasser. Jeg leser – underforstått – nye norske, lønnsomme arbeidsplasser. Mener statsråden at det er Posten Norges oppgave å bruke dårlige lønns- og arbeidsvilkår for å konkurrere ut andre norske transportører?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2019-10-03:
Direktøren i selskapet Bring sier stolt at Bring-sjåfører fra Slovakia og Polen vil få en lønn på 25 000 kr, inkludert en diett på 410 kr dagen, i realiteten en lønn på 12 000–15 000 kr. Mener statsråden at det er riktig at sjåfører som kjører i Norge, og som har etablert seg rett utenfor det skandinaviske markedet, skal ha 12 000–15 000 kr i lønn, og at ledere i det heleide statlige selskapet Bring, når de kommenterer lønns- og arbeidsvilkår utad, sier at disse sjåførene får 25 000 kr i lønn – underforstått at de er fornøyd med vilkårene som disse sjåførene har? Det er mulig at statsråden som eier ikke skal gå inn i alle detaljer, men han må jo ha registrert hva som er konsekvensen, og hva som skjer i den praktiske hverdagen.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2019-10-03:
Slå et slag for nødvendige reformer, sa representanten Asheim – og arbeidsplasser over hele landet. Regjeringen bruker råd og utvalg til å legge grunnlaget for egen politikk, en politikk som i dag spriker i alle retninger. Regjeringen er ikke et tilfeldig offer for eksperter som foreskriver sentraliseringspolitikk. Regjeringen må jo ha en idé om hva som monner i den andre enden, når de oppnevner sine utvalg. Gjennomgangsmelodien er «robust», «attraktive fagmiljøer», og konklusjonene er «færre, større, bedre». Kristelig Folkeparti markerer – senest her i dag – sitt syn på sentralisering, bl.a. av tingrettene. Som jeg også sa i replikken til representanten Grøvan, foreslås det store endringer i dagens tingsrettsstruktur. Mitt spørsmål er: Vil Høyre, når denne saken kommer til Stortinget, love at halvparten av landets tingretter ikke blir stengt for godt, og stemme mot en slik rasering av rettsstaten?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2019-10-03:
Regjeringen bruker råd og utvalg til å legge grunnlaget for egen politikk – en politikk som spriker i alle retninger. Regjeringen er ikke et tilfeldig offer for eksperter som foreskriver sentraliseringspolitikk. Regjeringen har en ganske god idé om hva som kommer ut i den andre enden når de oppnevner sine utvalg. Dette gjaldt også da de satte ned kraftskatteutvalget. Kraftskatteutvalget hadde til oppgave å undersøke og klarlegge om en mulig endring av beskatning på vannkraft kunne bidra til mer effektiv drift, samt gi mer kraft og økte inntekter. Utvalget har bommet på alle punkter. I stedet foreslår de tiltak som fører til en radering av Distrikts-Norge, og som vil endre store deler av det norske samfunn. De har hoppet bukk over hovedproblemet og gått løs på de kommunale skatteordningene. Dette er historieløst og virkelighetsfjernt. Gjennom dette forslaget vil staten kanalisere inntektene til seg selv og med et pennestrøk fjerne en hundre år lang tradisjon med konsesjonsordninger. De bryter samfunnskontrakten og viderefører og øker grunnrentebeskatningen fra 37 pst. til 39 pst. De nuller ut de lovfestede ordninger for inntekter til kommunene – konsesjonskraft, konsesjonsavgift og eiendomsskatt. Kommuner som har avgitt og framover har tenkt å gi verdifulle naturresurser i et evighetsperspektiv, skal stå med lua i hånda og be landet om en godtgjørelse gjennom en naturressursbeskatning. Naturressursskatten er en kompensasjon som er en del av det statlige inntektssystemet, som kommer i fratrekk fra rammeoverføringene som kommunene får fra staten. Dette er en tilfeldig ordning som er avhengig av politisk vilje. Dette forslaget fratar lokalsamfunn rundt om i landet lovfestede direkte inntekter. Forslaget vil føre til et svik mot distriktskommuner og vannkraftproduserende kommuner. Staten svekker muligheten til en offensiv utbygging av norske vannkraftressurser. De svekker eierskapet til dem som har utviklet ren fornybar energi – dette midt i en klimadebatt som har som en av sine viktigste målsettinger å framelske utviklingen av fornybar energi. Et fellestrekk ved disse ekspertutvalgene ser ut til å være at de som omfattes av endringene, ikke er med. Kraftkommunene fikk ikke plass i kraftskatteutvalget, som konkluderte med at kommunene vil miste inntekter. Ekspertutvalg er ikke partsutvalg, var svaret Landssamanslutninga av Vasskommunar, LVK, fikk. Regjeringen har allerede sentralisert grunnleggende offentlige tjenester som politi og ambulanse. Nå ønsker Fremskrittspartiet og Høyre også å flytte kommunenes kraftpenger til Finansdepartementet i Oslo. For Opplands del vil inntektstapet være på nesten 200 mill. kr i året. Dersom disse forslagene hadde vært en realitet, er jeg rimelig sikker på at de nye kraftutbyggingene som nå er i gang i Nedre Otta og Rosten i Nord-Gudbrandsdal, ikke hadde blitt realisert – en investering på over 1,6 mrd. kr.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Representanten snakket så varmt og aktivt om Kristelig Folkepartis tanker rundt situasjonen angående de norske barna i Syria. Hvorfor ønsker da ikke representanten å støtte Arbeiderpartiets forslag om en utredning i den utvidede utenriks- og forsvarskomiteen angående nettopp situasjonen rundt barna og norske statsborgere?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Takk for det. Tilbake til situasjonen rundt politireformen her i Norge: Gjennomføringen av denne politireformen har møtt massiv motstand. Fagfolk landet over roper varsko, og erfarne politimenn varsler nå at de ønsker å si opp jobben. Vanlige folk opplever at de ikke kommer gjennom på nødsentralene, anmeldelser blir ikke tatt imot, og saker med kjent gjerningsmann henlegges. En stor grunn til dette er en uvilje fra høyreregjeringen mot å lytte til fagfolk, samtidig som reformen over år er underfinansiert. Forliket som er inngått i Stortinget, er uten tvil brutt av denne regjeringen. Høyre og Fremskrittspartiet sier at omtrent 90 pst. av reformen er en suksess. Det må forstås som at det gjenstår bare litt småplukk før man er i mål. Men fra Kristelig Folkeparti har det vært dørgende stille rundt dette en stund nå. Deler Kristelig Folkepartis parlamentariske leder Høyre og Fremskrittspartiets oppfatning av gjennomføringen av politireformen?
Marian Hussein (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Kristelig Folkeparti har slagordet «Sammen for et varmere samfunn», og i lang tid har Kristelig Folkeparti og SV delt slagordet og stått sammen i kampen for et varmere samfunn og mot regjeringens usosiale kuttpolitikk. I dag kan vi lese om Ingrid Rundberget, som forteller at hvis hun skulle ha mistet 60 000 kr, måtte hun ha vurdert å flytte hjem til foreldrene eller leve på nudler. Jeg lurer da på om representanten tror at syke folk blir friske av å bli fattigere når de får arbeidsavklaringspenger, og jeg ønsker å få vite om Kristelig Folkeparti virkelig støtter dette kuttet, eller om dette er noe partiet har blitt tvunget til på grunn av samarbeidet med høyresiden.
Marian Hussein (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Representanten Bransdal fra Kristelig Folkeparti forteller at hun er bekymret for demokratiet og måten det er under angrep på, og at vi har gjort ting på en måte her i Norge som gjør at det nå står svakt. Samtidig er Kristelig Folkeparti med i en regjering der det å mistenkeliggjøre andre, der det å sette spørsmåltegn ved andres religion, har fått stor plass. Representanten fortalte at hun er glad for statsborgerskapet – at barn som nå vokser opp i Norge, får lov til å bli norske. Men disse barna blir fortsatt utsatt for mistenkeliggjørende retorikk fra regjeringspartiene. Er Kristelig Folkeparti bekvem med dette?
Marian Hussein (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Mishandling og vold i nære relasjoner er et stort problem, både for individet og for samfunnet. Bruk av vold gjør enorm skade på ofrene, og manglende beskyttelse fra staten representerer et brudd på grunnleggende menneskerettigheter. Det er derfor svært bekymringsverdig at vi har en regjering som er handlingslammet i dette spørsmålet. På regjeringens vakt slår det store sprekker i politiets arbeid knyttet til vold i nære relasjoner. På området familievold rapporterer politiet en gjennomsnittlig oppklaring på 33 pst. Det betyr at hele 67 pst. av alle saker ikke blir oppklart. Det finnes mennesker bak disse tallene. I disse tallene blir kvinner og barn rettsløse i Norge. I disse tallene svikter storsamfunnet sin plikt om at alle skal kunne leve et fritt liv, fritt fra vold. Istedenfor å komme med effektive tiltak for å bekjempe dette samfunnsproblemet gjennomfører regjeringen en politireform som tar opp mye ressurser, uten å gi resultatene vi trenger. Mangelen på beskyttelse rammer flere tusen i Norge hvert år. Først og fremst rammer det de helt svakeste – barn og kvinner i sårbare situasjoner. Derfor har FNs kvinnekomité kritisert Norge for ikke å ha klart å beskytte kvinner mot menns vold og overgrep. Den manglende politiske viljen fra regjeringen bidrar til at vi ikke er nærmere et samfunn der alle mennesker er beskyttet mot vold. Ett av mange tiltak som må på plass, er mer ressurser til politiets arbeid mot vold i nære relasjoner. Politiet trenger også hjelp til å prioritere. Derfor har SV foreslått å øremerke midler til etterforskningen for å sikre at politiet har de ressursene de trenger. I tillegg har vi foreslått å innføre styringsverktøy, som måltall, for politiets arbeid med vold i nære relasjoner. Det er ikke detaljstyring av politiet, men hjelp til prioritering, slik regjeringen allerede gjør i politiets arbeid med returer. Til slutt: Vi kan ikke fortsette å svikte kvinner og barn som blir utsatt for vold. Manglende beskyttelse fra staten representerer et brudd på grunnleggende menneskerettigheter.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Representanten Bastholm snakkar godt om klima, og under Arbeidarpartiets leiing har vi i Oslo saman vist korleis politikk kan bidra til grønare samfunn. Men tonen i klimadebatten må vere ordentleg viss vi skal kome nokon veg. Det betyr at vi må slå ned på dei som hetsar klimaaktivistar og politikarar, men det må også gå den andre vegen. Utsegna frå MDG-medlemen som samanlikna oljearbeidarar med nazistar og slavedrivarar, var difor langt over streken. Oljearbeidarane, som har bidrege til å byggje landet, skape verdiar og byggje ut velferd, gjer kvar dag ein verdifull jobb for oss offshore, og dei fortener langt betre enn dette. Eg vil difor gje Une Bastholm anledning til, frå Stortingets talarstol, å ta avstand frå denne typen retorikk, og eg håpar at representanten vil gjere nettopp det og ikkje berre kome med ei solbergsk beklaging der ho seier at ho ikkje ville ha brukt akkurat dei orda.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Alle parti har eksempel på enkeltmedlemer som har teke for mykje Møllers tran og uttalt seg litt dumt. Men denne aggressive haldninga mot folk i olja er det ikkje første gong vi ser frå Miljøpartiet Dei Grøne, og det er mange som føler seg både svartmåla og stigmatisert. Difor er det grunn til å lure på om denne utsegna frå denne MDG-medlemen berre er toppen av isfjellet. Er det slik at ho reflekterer det ein i nokre miljø i partiet tenkjer? Det er berre å sjå på oppslaget i ABC Nyheter i dag for å finne eit eksempel på det. Kan Bastholm avkrefte at dette er tilfellet, og kan ho samtidig bekrefte at partiet ho representerer, forstår betydinga av norsk olje- og gassindustri også i det grøne skiftet – at Equinor f.eks. aldri kunne ha investert i havvind, slik dei no gjer, utan inntektene frå olje og gass?
Tina Bru (Høyre), 2019-10-03:
Miljøpartiet De Grønne har gjentatte ganger uttrykt støtte til Greta Thunberg og hennes oppfordring til verdens ledere. Senest i dag sa representanten Bastholm i sitt innlegg at Greta har rett, og at ting går for sakte. Samtidig avfeier representanten nærmest hele debatten om hvordan man skal få til dette på en måte som gjør at folk ikke setter seg på bakbeina, og klarer ikke å se noen problematiske sider ved at det vil kreve store omstillinger å få til å lykkes med å begrense klimagassutslippene. Vitenskapen – som Thunberg også peker på – forteller oss jo at Norge, som et rikt land, må kutte 80 pst. innen 2030. Men Miljøpartiet De Grønne går i sitt partiprogram inn for et kutt på bare 60 pst. Hvorfor er de ikke enige med Greta Thunberg? Hvorfor vil de ikke kutte 80 pst. hvis dette er så enkelt?
Tina Bru (Høyre), 2019-10-03:
Men da synes jeg det er litt merkelig. Hvis man mener at Thunberg har rett, og at vitenskapen forteller oss 80 pst., men Miljøpartiet De Grønne fortsatt mener at 60 pst. er riktig, må jo det være fordi også de ser at det ikke er så enkelt. Og dette er ikke en debatt om debatten, det er en debatt om hvordan vi faktisk skal få til denne enorme omstillingen i Norge, hvordan vi skal sikre en bærekraftig vekst samtidig som vi kutter i klimagassutslippene. Men det er også en annen ting jeg reagerer på og synes er litt merkelig i resonnementet til Miljøpartiet De Grønne, og det er at de ønsker en avvikling av olje- og gassindustrien i løpet av 15 år. Men det er bare 11 år til vi når 2030! Selv med et kutt på 60 pst. vil det kreve enorme omstillinger. Hvorfor sier de f.eks. ikke at da skal vi avvikle oljeindustrien i løpet av 11 år istedenfor 15?
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Miljøpartiet De Grønne er kjent for å si nei til enhver nødvendig og fornuftig utbygging av veikapasitet. En rapport fra SSB i 2016 sier at trafikkforhold er avgjørende for hvor mye kjøretøy slipper ut per kjørte kilometer. Utslippene fra biler og lastebiler er mer enn det dobbeltes når det er kø sammenliknet med når det er flyt i trafikken. For lav kapasitet på deler av veinettet rundt og forbi våre byer bidrar dessverre til mye kø og økte utslipp. Anerkjenner representanten Bastholm at en bensin- eller dieselbil som kjører med god flyt og uten stopp, gir vesentlig lavere utslipp, og slik sett er bedre for både klimaet og miljøet enn om den samme bilen stamper i kø med stadig start og stopp?
Mudassar Kapur (Høyre), 2019-10-03:
Norske bedrifter er avhengige av å ha noen å selge varene sine til. Da er det én ting som gjelder, og det er markedstilgang. EØS-avtalen gjør at norske bedrifter kan eksportere til et marked med 500 millioner mennesker i stedet for et med bare litt over 5 millioner. Det er det som er med på å skape velferd og trygghet for arbeid. Rødt ønsker å vrake EØS-avtalen. De bør kanskje lære av situasjonen i Storbritannia. Mitt spørsmål til representanten Moxnes er egentlig ganske enkelt: Når Storbritannia – et land med mange ganger flere innbyggere enn i Norge, en økonomi som er seks og en halv gang så stor som Norges – ikke klarer å forhandle seg til en bedre avtale enn den vi allerede har gjennom EØS-avtalen, hvordan i alle dager mener representanten Moxnes at Norge skal komme bedre ut?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Representanten Moxnes var veldig opptatt av miljø og klima, og at vi trenger et system og en modell som kan ta de utfordringene i framtiden. Det er vel og bra. Men det vi også vet, er at tidligere miljøutfordringer i all hovedsak har blitt løst ved at man har hatt et sunt engasjement, vekst, overskudd og teknologi. Det er teknologiutvikling som i all hovedsak har tatt mye av de miljøproblemene vi tidligere har hatt. Vi har et system som er basert på økonomisk vekst, som gir oss gode velferdsordninger og gode inntekter. Det systemet ønsker representanten Moxnes å bytte ut med et annet gjennomprøvd system – som har vist seg ikke å fungere, som har satt mange land i krise. Hvordan mener representanten Moxnes at dette systemet skal øke teknologiutvikling, dersom det ikke fungerer?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Jeg synes ikke representanten svarte på spørsmålet, for det jeg lurte på, gjaldt det økonomiske systemet. Det Moxnes sjelden snakker om, er hva han vil innføre: Det er planøkonomi. Det er en modell som har vært gjennomprøvd. Det siste eksemplet er Venezuela, hvor dette ikke har fungert. Det snakker han ikke så mye om, men vi vet at klimaengasjementet og klimatiltakene i disse nasjonene aldri er særlig mye å skryte av. Hvordan forventer Moxnes nå at et slikt system i Norge skulle være med på å bidra til en løsning, når vi trenger vekst, teknologi og overskudd for nettopp å satse på å løse de utfordringene man står overfor? Det har aldri vist seg at de landene som har testet dette, har hatt stort fokus på klima og miljø.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Jeg har tro på at det er det gjennomprøvde systemet som vi har, med all den erfaringen vi har rundt omkring i Europa og utenfor Europa, vi bør basere videre politikk på. Hvis man ser at markedsøkonomien fungerer, at den gir oss den veksten og det overskuddet som vi trenger for å kunne satse på teknologi som også kan løse miljøutfordringene, ville jeg satset mer på det enn på å bytte ut systemet med et annet som ikke fungerer. Kan representanten Moxnes komme med et eksempel på hvor planøkonomien har fungert for å løse store utfordringer, f.eks. bidratt til ny teknologi som kan løse miljøproblemer?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Jeg sitter og hører på representanten Moxnes, og jeg beklager å måtte si det, men jeg kommer i tanker om Gymnaslærer Pedersen, den kjente romanen til Dag Solstad, som var skrevet fra Larvik gymnas og industrien i Larvik. De årene gikk jeg på Larvik gymnas, så jeg er da gymnaselev Andersen, som etterpå begynte å jobbe i industrien i Larvik. Det som preget den fasen, var sjølproletariserte folk som måtte stige ned til arbeiderne for å fortelle arbeiderne hva som var til det beste for arbeiderne. Når jeg kom til å tenke på det nå, var det fordi Moxnes står her og sier at det er et stort opprør blant arbeidsfolk mot EØS-avtalen. Jeg er medlem av Fellesforbundet. Der vet jeg at flertallet av medlemmene ser betydningen av at de f.eks. kan jobbe mot eksportmarkedet. Så jeg vil spørre Moxnes: Kan han fortelle meg om et eneste fagforbund der flertallet av medlemmene – og jeg spør om medlemmene – er mot EØS-avtalen?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Representanten sier at motstanden vokser, og det er mange spørsmål knyttet til EØS-avtalen, f.eks. det at det er et åpent arbeidsmarked. Det er et klart flertall for EØS-avtalen blant Fellesforbundets medlemmer, uansett hvordan Moxnes lytter til det som blir sagt. Men det jeg er redd for med den konspirasjonstilnærmingen som de har til EØS-avtalen, er at vi mister fokus på at vi i dette landet har en regjering som er høyreorientert, som innfører mangelfulle tiltak når det gjelder sosial dumping. Det er regjeringa i Norge som er problemet. Det er ikke EØS-avtalen som pålegger oss det. Tvert imot er det slik at den bevegelsen som Moxnes er en del av, som bekjenner seg til Marx, ser ut til ikke å ha fått med seg at det Marx sa, var ikke: Arbeidere i andre land, foren eder. Det var: Arbeidere i alle land, foren eder! Jeg har ingen tro på at vi kan rydde opp i sosial dumping uten internasjonalt samarbeid.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Eg er einig med representanten Myrli i at dei resultata vi har hatt på Østfoldbanen dei siste åra, ikkje er gode nok, og det skuldast eigentleg – viss vi skal vere ærlege – manglande vedlikehald og manglande investeringar gjennom fleire tiår. Difor er det viktig at vi no er inne i den største investeringsperioden sidan 1962 for norsk jernbane. Det er dessverre ikkje mogleg å love at alle desse problema vert løyste over natta, for det er tiår med politisk ansvarsfråskriving som er grunnlaget for den situasjonen vi er i. Men det vil hjelpe når vi får opna Follotunnelen. Det vil hjelpe når vi får sett inn endå fleire ressursar på drift og vedlikehald. Det er regjeringas klare ambisjon at vi skal få til det i åra framover. Så har vi styrkt kapasiteten. Vi har styrkt kapasiteten på Østfoldbanen så mykje at det i seg sjølv er ei utfordring for oss, for viss vi får problem éin gong, forplantar problema seg vidare. Men vi må utnytte den kapasiteten vi har, best mogleg. Det skal vi fortsetje å gjere til det beste for togpendlarane, også på Østfoldbanen.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Eg kjøper tenester på Østfoldbanen med forventingar, vi har klare ambisjonar om punktlegheit på det. I dei kontraktane får altså motparten – i dette tilfellet dei som opererer Østfoldbanen – økonomiske sanksjonar viss ikkje ein leverer på det tilbodet ein har forplikta seg til gjennom kjøpsavtale med staten, akkurat på same måte som vi brukar bonusordningane i anboda no for å sørgje for at overgangen frå statsmonopol til konkurranse fungerer allereie frå dag éin. Den måten å gjere det på gjer altså at vi samtidig som vi gjev bonus for å sørgje for smidige overgangar, så toga går sånn at passasjerane kan vere fornøgde frå dag éin, sparar milliardar av kroner som vi kan reinvestere i infrastruktur, i staden for å betale det gamle statsmonopolet mest mogleg for å operere. Dei 8 mrd. kr vi frigjer, kan vi reinvestere i norsk jernbane, auke punktlegheita, betre vedlikehaldet og ikkje minst setje inn fleire togavgangar, slik denne regjeringa har gjort gjennom fleire år.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Svaret på det er nei. Det er ikkje oppgåva til Posten Noreg å gjere det. Men det er oppgåva til Posten Noreg å opptre som eit kommersielt selskap med dei tenestene som Stortinget har fastsett at Bring skal vere med å konkurrere om i marknaden. Det gjer at selskapet sjølv har gjort vurderingar, og for at dei skal vere konkurransedyktige også på ein del transportar, har dei valt å etablere seg utanfor Noreg. Eg meiner at det er fornuftig eigarskapspolitikk å ikkje blande seg inn i alle desse typane vurderingar som selskapet sjølv gjer. Vår felles oppgåve er å sørgje for konkurransevilkår som gjer at flest mogleg bedrifter faktisk vel å etablere seg i Noreg, og at vi held oss til dei avtalemessige regelverka som gjeld, også for sjåførar, og at vi klarer å slå ned på det som f.eks. er ulovleg kabotasjekøyring i Noreg. Alt dette jobbar regjeringa dagleg med å følgje opp.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Viss det er slik at transportselskapet primært opererer i Noreg, må det følgje dei løns- og arbeidsvilkåra som gjeld i Noreg. Det betyr at premissen i spørsmålet ikkje lèt seg gjere å kommentere, for dette er internasjonale transportar som ikkje er regulerte etter dei. Det betyr at desse transportane primært ikkje skal gå føre seg i Noreg, og det gjer at det er nyansar i dette som Senterpartiet naturlegvis gladeleg overser for å prøve å gjere dette til ein politisk debatt det ikkje er grunnlag for. Det handlar altså om at vi eig eit selskap – har eit selskap – som konkurrerer i ein marknad, og som meiner at det må vere konkurransedyktig på internasjonal transport, og difor har valt ei slik etablering. Viss dette selskapet primært opererte i Noreg med transportane sine, måtte dei ha følgt dei løns- og arbeidsvilkåra vi har i Noreg. Det har vi eit regelverk som sikrar.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Det er veldig sjeldan eg er indignert, og det har eg heller ikkje vore i denne saka. Men eg har prøvd å klargjere kva potensielle konsekvensar fleirtalsplattforma i Viken kan ha for eit viktig vegprosjekt – både for heile det sentrale austlandsområdet, og også for ein viktig stamveg gjennom Noreg, som er viktig for store delar av norsk næringsliv. Det har eg vore veldig tydeleg på. Det er ikkje slik som fleirtalet i Viken synest å tru, at dette er eit isolert prosjekt som er kopla frå alt anna. Oslopakke 3 har vore ei skjør politisk einigheit. Ei realisering av E18-prosjektet var ein føresetnad for ho. Det har vorte kravd inn bompengar for å delfinansiere E18, og gjennom Oslopakke 3 er det tenkt at det også skal bidra til å finansiere E18 vidare. Oslopakke 3 er grunnlaget for ein byvekstavtale som gjer at regjeringa bidreg med milliardar av kroner til Oslo. Difor har eg sagt at det som det politiske fleirtalet potensielt sett i spel, dessverre er større enn E18. Det har eg lyst til å gjere dei merksame på før dei gjer vedtak.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Dette spørsmålet har eg fått mange gongar tidlegare, og kvar gong har eg gjort det klart at den tekniske endringa som kom i revidert nasjonalbudsjett, fordi det var endra framdrift i eit prosjekt, ikkje betydde ei nedskalering av innsatsen for rassikring. Tvert imot har vi gjennom dei siste åra vist at vi satsar massivt på det. Ei av hovudutfordringane våre no er at ras og skred begynner å kome på andre plassar enn dei vi tradisjonelt har planlagt å sikre. Det gjer at vi må gjere nye vurderingar av korleis vi brukar desse ressursane mest mogleg effektivt for å sikre vegnettet vårt, infrastrukturen vår, også i åra framover. Det kan Arbeidarpartiet leggje til grunn at denne regjeringa har tenkt å følgje opp både i samferdselssektoren og i mange andre sektorar. Det handlar om evna vår til faktisk å justere planane når vi ser at verkelegheita endrar seg. Det skal vi klare å handtere i dei komande budsjetta, og dette vert naturlegvis også eit tema bl.a. i samarbeidet med fylkeskommunane når vi no arbeidar med å rullere Nasjonal transportplan.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
I trontaledebatten så langt er det blitt sagt at vår jobb er å løse folks hverdagsproblemer. Det er jeg enig i. Eller enda mer presist: Jeg vil si jobben vår er å gjøre hverdagen til folk litt og litt enklere. Da kan ikke jeg tenke meg noe mer fornuftig å gjøre enn å sørge for at folk kommer seg på jobb hver dag. Og jeg vil legge til: Folk skal komme seg på jobb og hjem igjen hver dag. Sånn er det ikke for togpendlerne i Oslo-området. Det er noe tull nesten hver eneste dag. Det er forsinkelser, det er kanselleringer, og togpendlerne fortviler. Spesielt ille er det på Østfoldbanen, der det er forsinkelser og tull svært, svært ofte. Hvor lenge skal togpendlerne finne seg i dette, og hva er samferdselsministerens plan for å ordne opp i dette?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det er veldig bra at Follobanen nå bygges, men dagens reisende på Østfoldbanen kan ikke vente år på at togene skal gå. Dette er altfor defensivt fra samferdselsministeren. Hva vil han gjøre med dem som hver eneste dag har problemer med å komme seg på jobb? Og kommer de seg på jobb i tide, kommer de kanskje ikke hjem igjen i tide. I stedet for å ta tak i dette, stykker samferdselsministeren opp norsk jernbane, og pengene renner ut. De selskapene som nå har vunnet de nye anbudene, Go-Ahead i sør og SJ i nord, får altså titalls millioner i bonus hvis de klarer å kjøre tog den første dagen av kontraktsperioden. Jeg kunne tenke meg å spørre samferdselsministeren: Kunne han tenke seg å innføre en bonus dersom alle tog på Østfoldbanen er i rute en hel dag?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Statsråden nevnte ikke rassikring med ett ord i sitt innlegg, og det er et av våre viktigste prioriterte områder. Klimaendringer og mer ekstremvær gjør dette helt nødvendig. Tryggheten til folk er i fare. I sommer har vi hatt et tragisk dødsfall, folk har blitt evakuert, og veier smuldrer bort. I mai kuttet regjeringen 180 mill. kr til rassikring, som de igjen puttet inn i valgkampen. Arbeiderpartiet foreslo 400 mill. kr mer enn regjeringen dette året. Det er beregnet at det nå mangler 44 mrd. kr. Hvordan mener statsråden vi kan gi tryggheten tilbake til folk når rassikring ikke er høyere prioritert av regjeringen?
Henrik Asheim (Høyre), 2019-10-03:
Representanten Tajik snakket varmt og godt om hvor viktig det er at flere får bidra og være med, og en av de viktige testene på det er hvor mange mennesker som står i jobb. Representanten Tajik brukte selv – i et replikkordskifte med representanten Trond Helleland – 2008 som et referansepunkt for om sysselsettingsgraden har gått opp eller ned. Helt siden tusenårsskiftet har sysselsettingsandelen i Norge gått svakt nedover på grunn av at flere bli eldre. 2008 var et unntaksår, det er et faktum. Fra 2016 ser vi at sysselsettingsandelen øker, og den er nå høyere enn den var da den rød-grønne regjeringen gikk av. Mine spørsmål til representanten Tajik er to. For det første: Er hun enig i den forklaringen og beskrivelsen av sysselsettingsandelen i Norge siden året 2000 og det at 2008 var et unntaksår? Og for det andre: Er hun enig i at sysselsettingsandelen er høyere i 2019 enn den var i 2013, da regjeringen hennes gikk av?
Henrik Asheim (Høyre), 2019-10-03:
Når det gjelder produktivitetsveksten, er det nettopp en av grunnene til at vi tar alle de grepene vi tar for å øke den. Men jeg føler ikke at jeg fikk svar på spørsmålet, for 2008 er altså et unntaksår når det gjelder sysselsettingsandelen. Det er et unntaksår, det sier stort sett alle som kan lese den grafen. Spørsmålet er om representanten mener det er riktig å bruke et statistisk avvik som målepunkt for om sysselsettingsandelen går opp eller ned. Og det andre spørsmålet mitt var: Er representanten enig i at andelen er høyere nå enn den var i 2013, hvis hun er opptatt av at den andelen skal gå opp?