Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2010-03-02:
Arbeidsrettet rehabilitering er et viktig tiltak for dem som er sykmeldte. Arbeid, velferd og helse må ses i sammenheng, men slik fungerer det ikke alltid i det offentlige hjelpeapparatet i dag. St.meld. nr. 9 for 2006–2007, Arbeid, velferd og inkludering, konstaterte at det er vanskelig å forankre tiltak som ivaretar både medisinsk rehabilitering, fysisk trening og arbeidsrettede tiltak, på grunn av tradisjonelle sektorinndelte roller og ansvarsdeling mellom helse- og arbeidsrelaterte tjenester. Finansiering av tjenester og tiltak er et tilbakevendende tema. Fremskrittspartiet mener at et rehabiliteringstilbud med sammenheng mellom helse, arbeid og velferd bør ha en helhetlig statlig finansiering gjennom Nav-systemet, og at det ikke skal være delt ansvar, slik det fortsatt er. Det må settes av nok midler i budsjettsammenheng. Ifølge de regionale helseforetakene, som – slik statsråden nevnte – står for to tredjedeler av budsjettposten, er ikke arbeidsrettet rehabilitering en spesialisthelsetjeneste. Men på tross av det kjøper de denne type tjenester gjennom Raskere tilbake. Nav har ifølge Arbeidsforskningsinstituttets rapport fra 2007 kommet kort i tenkingen knyttet til hvordan arbeidet med helsetjenesten skal foregå, noe som rammer de sykmeldte ved at de ikke får optimal oppfølging. Vi får også mange henvendelser som viser dette, så det er mye som tyder på at dette ikke har bedret seg. I hvert fall er det ikke på langt nær godt nok. Delt ansvar har også ført til at det har blitt utviklet parallelle bestillersystemer, med ulike kravspesifikasjoner fra leverandørene for kjøp av helse- og rehabiliteringstjenester til sykmeldte. Raskere tilbake er tiltak hvor Nav har etablert egne tjenester for å hjelpe sykmeldte tilbake til arbeid, der brukerne kan få tilbud om arbeidsrettet rehabilitering, avklaring av arbeidskapasitet og oppfølging. Det er viktig også for å forebygge uførhet. Dette tiltaket er en del av IA-samarbeidet mellom myndighetene og partene i arbeidslivet. Fremskrittspartiet mener derfor at det spørsmålet som interpellanten nå tar opp, som gjelder å øke bevilgningen til arbeidsrettet rehabilitering, er høyst aktuelt å stille. Det er helt uakseptabelt å kutte i et tilbud som har som målsetting å føre sykmeldte tilbake til jobb, og spesielt nå som statsråden har varslet at kampen mot det høye langtidsfraværet har startet. Det må nok mer enn ord til for å endre sykmeldingsstatistikken. Slik vi ser det, vil det også være behov for økning av tiltakene arbeidsrettet rehabilitering og avklaring hvis den nye ordningen med arbeidsavklaringspengene skal fungere etter intensjonen. For dem som ikke kan gå tilbake til arbeidslivet, er det også en stor påkjenning ikke å få avklart sin situasjon. Fokuset de siste årene på mer arbeidsrettet rehabilitering har ført til at mange av rehabiliteringsinstitusjonene – vel noe motvillig – har endret konsept. Men det har vært mye usikkerhet om hva som skulle ligge i det nye konseptet. Det satses nå mer på attføringsfaglig kompetanse i stedet for medisinskfaglig kompetanse, og de ansatte har opparbeidet økt forståelse for arbeidsrettet rehabilitering gjennom å ta kurs i kognitiv tenking og mestringsstrategier. Tjenestene tilbys nå både som dagtilbud og døgntilbud, og det er bra, for det er ikke alle som ønsker eller har behov for døgntilbud. Da er det også bra at det er gode dagtilbud ute i nærmiljøene. Brukerne deltar ofte i ulike mestringsprosjekt, livsstyrketreningsprosjekt, IA-grupper, hvor motivasjon, fysisk trening, innsikt i egen helse, kosthold og hvordan endre livsstil bidrar til at brukerne klarer å tilpasse seg sin egen helsesituasjon på en ny måte. Det var også med stor interesse at komiteen fikk høre om tiltakene som er i gang i Vestfold Nav, som retter seg mot dem med lettere psykiske lidelser. Mange av brukerne har imidlertid mer omfattende behov enn hva disse institusjonene kan tilby, og andre ganger har brukerne helt andre behov – de trenger bare tid til å bli friske. Sykmeldte som har en skade, må kunne få fred og må kunne få tid til å bli leget. Flere av rehabiliteringssentrene har gitt uttrykk for at de ønsker å komme tidligere inn i sykdomsforløpet, og jeg er derfor positiv til de signalene som statsråden nå har gitt, at det kan bli aktuelt. Det er viktig å få inn tiltak tidlig, for vi vet at det er lettere å gå inn i uførhet hvis en går lenge sykmeldt. Kjøp av avklarings- og oppfølgingstjenester kan kun gjøres til yrkeshemmede og ikke til langtidsledige, ungdom, innvandrere, sosialhjelpsmottakere. Fremskrittspartiet mener at det også er behov for tiltak overfor disse gruppene, som utgjør en stadig økende andel av dem som til slutt ender opp som uføretrygdede og fattige. Selv om ikke denne gruppen går inn under IA-avtalen, er det for mange av dem et klart behov for arbeidsrettede tiltaksplasser som forhindrer utvikling av sykdom – kall det gjerne å forebygge uførhet. Så vi støtter i hvert fall helt og fullt interpellanten, som etterlyser mer penger til arbeidsrettet rehabilitering, og håper at det vil komme en satsing på det området i revidert budsjett.