Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Vi kjenner alle begrepet «det lekende menneske» eller «homo ludens». Slik begrepet ofte blir brukt, beskriver det lysten til å drive med spill og lek som en slags nedarvet tilbøyelighet hos menneskene. Det er neppe en fruktbar tilnærming å prøve å underkjenne disse mer underliggende behovene i livet, som om det i utgangspunktet er noe negativt eller mindreverdig. Det antas å være med dette som med svært mye annet, at dersom man ikke klarer å utøve det innenfor kontrollerte rammer, kan det gå galt, svært galt. Det er ikke tvil om at når det gjelder utviklingen på pengespillmarkedet, er det det som har skjedd. Det er nok å vise til at spillmarkedet på bare ett år, fra 2001 til 2002, økte i brutto omsetning med ca. 32 pst. Det vil si at nordmenn økte sin spilleaktivitet totalt sett fra ca. 22 milliarder kr til ca. 29 milliarder kr på ett år, og av denne økningen står de såkalte gevinstautomatene for hele 6 milliarder kr eller 67 pst. Skadevirkningene av dette har etter alt å dømme heller ikke uteblitt. Etter denne nærmest eksplosjonsartede økning i omsetningen på spilleautomater er også antall spilleavhengige personer blitt langt større. Det synes derfor å være en dokumenterbar sammenheng mellom økning i utplasserte aggressive spilleautomater og antallet ulykkelige mennesker og familier som blir rammet av spilleavhengighet. Fra institusjoner som tilbyr behandling til spilleavhengige, rapporteres det om økt pågang av personer som ønsker å gjøre noe med sin spilleatferd. Dette stemmer også med internasjonal forskning som tyder på at automatene har en større tiltrekning på problemspillere enn andre spill. På denne bakgrunn er det på høy tid at det tas et effektivt grep for å tvinge spilleautomatvirksomheten inn i sunnere former. Kulturministeren og departementet fortjener stor honnør for å ha vist både politisk mot og kreativitet for å finne fram til en hensiktsmessig modell. Det er gledelig at den også har fått oppslutning fra alle politiske partier i komiteen, unntatt Fremskrittspartiet. Honnør skal også de store humanitære organisasjonene, med Røde Kors og Redningsselskapet i spissen, ha som har innsett nødvendigheten av å ta dette grepet. Disse organisasjoner har basert store deler av sin drift på inntekter fra spill lenge før det ble utviklet aggressive, problemskapende automater av den type vi har sett i de senere årene. Kristelig Folkeparti har tro på at vi med etableringen av en enerettsmodell, slik våre naboland Sverige og Finland har gjort, skulle ha håp om å snu en svært negativ utvikling. Med Norsk Tipping som ansvarlig operatør og Lotteritilsynet som overvåkende instans vil kontrollen med denne utviklingen kunne håndteres på en forsvarlig måte. På tross av dette er det all grunn til å følge utviklingen både på spill- og lotterimarkedet for øvrig med argusøyne. Etter alt å dømme bidrar også andre spilleformer enn automatspillene til spilleavhengighet. Allerede har vi konstatert at Norsk Tipping har truffet tiltak for å redusere eventuelle negative konsekvenser når det gjelder Oddsen. Det er ikke minst også viktig å holde et våkent øye med bruken av reklame for spill og ikke minst framskaffe mer kunnskap om reklamens virkning i denne sammenheng. I Norge er det etter loven kun én forutsetning for å kunne drive med spill og lotteri. Det er at overskuddet går til humanitære og samfunnsnyttige formål. Fra Kristelig Folkepartis side har vi i alle år vært svært opptatt av rammevilkårene for det frivillige arbeidet i lag, foreninger og organisasjoner. Vi kan vise til at vi har fremmet en rekke saker for å hjelpe det frivillige arbeidet til bedre kår. Noe av det siste i så måte var skattefritak for gaver til frivillige organisasjoner. I denne sammenheng må vi imidlertid erkjenne at vi har sett det nødvendig å stramme inn betraktelig for å imøtekomme dem som er kommet, eller vil kunne komme i en svært ulykkelig situasjon fordi de ikke lenger kan kontrollere sin spilleaktivitet. Vi er for øvrig overbevist om at de ordninger som det nå legges til rette for, fortsatt vil bidra til at frivillige lag og organisasjoner kan motta svært betydelige ressurser til sitt arbeid. Likevel kan ikke alle regne med å få beholde inntekter på det nivået de hadde det aller siste året. Strømmen av protestbrev som har kommet til oss fra ulike foreninger og klubber som er engstelige for å miste sine inntekter, har vært enorm. På en måte er jo det forståelig. Men svært mange av disse er slike som i første rekke fikk en kraftig økning i sine inntekter etter at markedet begynte å ta helt av. Vi håper og tror likevel at de som steller med frivillig arbeid utover landet, etter hvert vil innse nødvendigheten av det grep som nå blir tatt.