Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2005-05-19:
For Arbeiderpartiet er oljevern og sjøsikkerhet et meget viktig spørsmål. Det er bakgrunnen for at vi, sammen med flere andre, presset Regjeringen for å få en melding til Stortinget om dette spørsmålet. Da meldingen kom, ville jeg ikke legge skjul på at den ikke skapte de store begeistringer. Den var liksom ikke en melding i lysfonteneklassen. Den var uklar på mange punkter, den var preget av synsing mer enn av tiltak, og det var mange som i begynnelsen vurderte om det ikke var gode grunner for at man skulle foreta en tilbakesending. Vi fikk samtidig også et dystert bakteppe for det hele ved ulykken med «Fjord Champion» utenfor Sørlandskysten. Det som har skjedd i den politiske prosessen, er at vi fra Arbeiderpartiets side har forsøkt å være med på å finne løsninger, finne forslag til tiltak som er mer konkrete enn det som det ble lagt opp til i meldingen som sådan. Da var det ikke alene et spørsmål om å skaffe til veie penger, men også om å sikre en seriøs måte å håndtere de organisatoriske utfordringene på. Det som skjedde rundt «Fjord Champion», var et eksempel på at man manglet en helhetlig, godt fungerende plan. Samarbeidet med regjeringspartiene i denne saken har vært åpent og konstruktivt. Vi har respektert hverandres ulike synspunkter, og vi har vært varsomme med å la den uenigheten som var til stede, komme i veien for at vi skulle kunne oppnå en enighet. Er vi så fornøyd med det som foreligger i dag? Nei, det er vel ingen som er fornøyd, for det er som representanten Svendsen sa: Vi kan ikke sikre oss 100 pst. Vi beveger oss inn i et veldig komplisert farvann, hvor vi skal forsøke å oppnå en optimal effektivitet, en optimal beredskap som kan gjøre folk trygge på at vi kan handle når ulykker måtte skje. Men i den situasjonen har vi både nasjonalt og internasjonalt ansvar. Vi må altså vise både initiativ og vilje til å gjøre noe og hele tiden være åpne for å sikre de forbedringer som vil være tilgjengelige, både hva angår menneskelige ressurser og teknologi. Når debatten først kommer til offentligheten, blir den komplisert, og da blir mange fristet til å tabloidisere det hele. Det er vanskelig å holde gående en offentlig oppmerksomhet på et sammenhengende resonnement omkring oljevernberedskap og sjøsikkerhet, men det er kjempelett å skape oppmerksomhet hvis man kan koke det hele ned til noe som er konkret, som f.eks. en responstid på 6 timer. Det høres liksom mer håndfast ut. Men jeg er ikke sikker på at det å gjøre det så enkelt, er bidraget til å sikre en best mulig organisert oljevernberedskap. Det finnes kapasitet både på offentlig side og hos private slepebåtselskaper og oljeselskapene, men samordningen av disse er dårlig. Det organisatoriske arbeidet er ikke gjort. Det er fra flertallets side pekt på at vi må sørge for at den totale beredskapen blir tryggere enn det vi har sett til nå, og igjen er «Fjord Champion» et eksempel på at dette ikke fungerte godt nok. Derfor sier hele komiteen at det er en forutsetning at oljevernberedskapen og sjøsikkerheten skal ivaretas ved økt slepebåtkapasitet, overvåking, bedring av responstiden, vurderingen av nye seilingsleder, merking og kontroll av disse. Vi sier altså det samme. Men det er som om det gjøres aktivt forsøk på å skape en konflikt innenfor et seriøst tema, hvor enigheten hadde vært et bedre bidrag til folks trygghet enn det vi opplever nå. Da blir det tendensiøst når representanten Geir-Ketil Hansen uttaler til NRK Nordland at flertallets innstilling svekker beredskapen. Vi er uenige på en del punkter, men å si at vi svekker beredskapen, er et farlig bidrag til å skape en usikkerhet der vi har et ansvar for å skape en rimelig grad av trygghet. Et annet tema som har vært reist under behandlingen av spørsmålet, har vært å gi området Lofoten–Barentshavet en status som et såkalt PSSA-område. Jeg skal ikke gå inn i de ulike temaer rundt dette, annet enn å understreke at for flertallet har det vært viktig at vi tar dette spørsmålet på alvor. Vi har interesser som vil kunne involvere en søknad til IMO om å gjøre deler av disse områdene til PSSA-område, men vi må altså gjøre det i rett rekkefølge. Vi har ulike hensyn å ta, og vi kan ikke bare over natta si at nå har vi fikset det. Vi må ta med de ulike interessene, de økonomiske og de miljømessige, slik at vi kan ta de beslutningene som skal tas, og sende den søknaden til IMO som vi eventuelt skal sende, for å sikre at det er de riktige delene på riktig vis som vi ønsker å få definert som PSSA-område. Fra januar 2003 fikk Kystverket ansvar for den statlige oljevernberedskapen, og det var et riktig grep. Da fikk vi tydeliggjort ansvaret. Det ble ett departement som skulle stå for det hele. Vi fikk altså én general for beredskapen. Det har i utgangspunktet sikret en klar kommandolinje når kriser måtte oppstå. Men så er det viktig at Kystverket får den nødvendige kompetansen og utstyret til at de kan være general, og at det ikke bare er et tema som er skrevet ned på papiret. Da er det viktig at Kystverket nå får det nødvendige tilskudd som gir dem mulighet til å få den kompetansen de trenger, og som gjør dem kompetente i den lederrollen som vi har satt dem til. I den sammenheng er det også viktig at de interne forhold ved Kystverket blir slik at de ansatte og ledelse drar i samme retning. Det er ikke heldig hvis det er pågående interne konflikter som gjør at Kystverkets potensielle effektivitet blir svekket. Motiverte medarbeidere vil være avgjørende for at Kystverket kan håndtere sin generalrolle best mulig i framtiden. Vi legger til grunn at dagens oljevernberedskap ikke er tilstrekkelig for å møte morgendagens utfordringer. I den sammenheng har vi også pekt på depotene langs kysten. Vi har i flertallsmerknaden sagt at situasjonen i dag tilsier at det kan være grunnlag for å gjenopprette Fedje som et eget hoveddepot, og ber Regjeringen legge fram en egen sak om dette. For å si hva det betyr for Arbeiderpartiet, så betyr det at vi med dette tar sikte på å få gjenopprettet Fedje som et hoveddepot. Når det gjaldt oppmerksomheten på Sør-Norge, var meldingen i utgangspunktet svak. Flertallsinnstillingen har forsterket Sør-Norge som en viktig del av oljevernberedskapen, og det var nettopp tilfeldighetene rundt ulykken med «Fjord Champion» som viste at man ikke kan diskutere oljevernberedskap på alvor uten også å se på situasjonen i Sør-Norge. Personlig er jeg naturligvis veldig glad for det.