Henrik Asheim (Høyre), 2016-04-12:
Ved valget i 2013 var det et veldig viktig løfte fra de fire borgerlige partiene at vi skulle sikre et lærerløft. Vi skulle innføre femårig masterutdanning – det er nå i gang. Vi skulle øke opptakskravene til lærerutdanningen – det er nå gjort. Og vi skulle sikre en kraftig satsing på etter- og videreutdanning for lærerne. I 2016 har 10 000 lærere søkt om å få etter- og videreutdannelse. 5 050 av disse vil få plass. Det er en tredobling i antall lærere som får etter- og videreutdanning, sammenlignet med under den forrige regjeringen. Da den rød-grønne regjeringen la frem sitt siste budsjett, økte de satsingen på etter- og videreutdanning av lærere med null kroner. Nå er tempoet ikke bare økt, det er tredoblet. Dette viser at politikk virker. Det har noe å si hvem som styrer, det har noe å si hvilke budsjetter som blir vedtatt, og det har noe å si hvem som styrer Kunnskapsdepartementet. Et viktig ledd har vært nettopp kompetansekravene. For Høyre er det åpenbart at de kravene som det er enighet i Stortinget om å stille til nyutdannede lærere, også bør gjelde for de lærerne som allerede er i skolen. Det ville være rart å si at det er et helt logisk krav til lærere utdannet etter 2014, men for alle utdannet før 2014 er ikke kravet spesielt viktig. Derfor gikk et bredt flertall på Stortinget inn for å stille krav om fordypning i fellesfagene en lærer underviser i, dvs. 30 studiepoeng i barneskolen og 60 studiepoeng i ungdomsskolen og videregående skole. Dette var kombinert med en langt større satsing fra statens side ved å ta en langt større del av regningen for etter- og videreutdanning. Summen av dette er altså de tallene jeg redegjorde for. Da dette ble behandlet i 2015, var det et bredt flertall bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Arbeiderpartiet som stemte for. Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og SV er imot å stille kompetansekrav. Det er jeg dypt uenig i. Vi tror at utdanning virker. Vi tror at det har noe å si også hvilken formell kompetanse man har, og at det har noe å si for resultatene i norsk skole at 33 000 lærere ikke har fordypning i de fellesfagene de underviser i. For eksempel har halvparten av norske engelsklærere ikke fordypning i engelsk. Men selv om jeg er uenig med disse tre partiene, har det i det minste vært klart hva de har ment, og de har ment det samme gjennom hele prosessen. Arbeiderpartiet stemte for forslaget i 2015. Når representanten Bjørnø sier at det ikke skal være dispensasjon, er det en helt ny linje, for det var akkurat det de stemte for da saken ble behandlet. Så har de fremmet å innføre realkompetansevurdering, og nå har de endelig et forslag der de sier at det ikke skal være dispensasjon, men de er enig med Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre i at i 2025 skal alle lærerne ha kompetansen. De fjerner fremdriften, men er enig i målet. Det er ganske oppsiktsvekkende at ett parti klarer å ha tre standpunkt i samme sak på ett år. Men nå har de altså tatt dette standpunktet, og så får vi se hvor lenge det varer før de ombestemmer seg på nytt. Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre har lyttet til tilbakemeldinger fra lærerorganisasjonene, f.eks. et unisont nei til Arbeiderpartiets forslag om å innføre realkompetansevurdering. Derfor sier også alle partiene i denne sal, med unntak av Arbeiderpartiet, nei til en slik løsning. Men vi har også endret den dispensasjonen som opprinnelig var innført, for det skapte en uro i skolen som er helt unødvendig, og som det derfor må ryddes opp i også fra vår side. Derfor har vi endret dispensasjonen de neste ti årene, altså frem til 2025, fra å være på kommunenivå – arbeidsgiver – til å gjelde den enkelte lærer. Det avklarer og skaper en trygghet som vi tror er viktig for å holde tempoet oppe, nettopp at presset er på arbeidsgiver, på skoleeier, men at den enkelte lærer i klasserommet vet at dispensasjonen gjelder den enkelte, ikke kommunen som helhet. I tillegg har vi bedt regjeringen om en rekke avklaringer, oppfølginger, som det er forholdsvis bredt flertall for. Det er viktig at utdanningen som lærerne får, er av høy kvalitet, at den kan gjennomføres på en enkel måte, at den er tilgjengelig i nærmiljøet, og at dette ikke er noe som man må bruke veldig mye tid på. Det er også viktig at man har klare planer for å nå dette målet i 2025, for da vet vi også at tempoet er oppe. Det viktigste med dette er at elevene lærer mer. Det vil de gjøre med den politikken som Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre i dag vedtar. Med det tar jeg opp det forslaget som Høyre fremmer.