Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-12-05:
Nordområdene er både politisk, økonomisk og strategisk viktige for Norge. Nordområdene har i altfor lang tid vært et forsømt område i norsk utenrikspolitikk. Regjeringen har nå varslet større oppmerksomhet omkring disse områdene, som også komitelederen, Olav Akselsen, var inne på i sitt innlegg. Nordområdene har vært svært viktige for det norske – og det nordnorske – næringslivet på grunn av fiskeriressursene. Lofoten og Barentshavet kan også i årene framover være av stor betydning for vår petroleumsvirksomhet dersom vi gir politisk klarsignal for dette. Det er allerede kjent at det finnes enorme mengder hydrokarboner i disse strøk som kan hentes opp. Petroleumsaktiviteten i disse områdene har imidlertid vært liten og har i de senere år omtrent stoppet opp av politiske grunner. Man har imidlertid hatt leting i nordområdene i tre tiår, og Snøhvit-feltet ble eksempelvis funnet allerede tidlig på 1980-tallet. De siste år har vi imidlertid sakket akterut. Dette skyldes ikke minst den forrige Stoltenberg-regjeringen, som drog kraftig i håndbrekket sommeren 2001. Fremskrittspartiet har årlig siden dette foreslått gjenåpning i Stortinget, uten å få gjennomslag. Jeg registrerer nå at både olje- og energiministeren og utenriksministeren kommuniserer i media at vi må komme i gang i nord, men tilrettelegging for å få dette til mangler dessverre. Vi finner heller ingen signaler i regjeringserklæringen om å gjenåpne petroleumsaktiviteten i nord. Der har man kun tatt stilling til Nordland VI og slått fast at det ikke skal åpnes for petroleumsvirksomhet. Man skyver foran seg avgjørelsen om de resterende områder under dekke av at man må vente på en helhetlig forvaltningsplan for hele området, dette til tross for at man gjennom tre tiår har utredet, utredet og utredet og brukt mer enn en halv milliard kr på dette. Hovedproblemet er at vi har en miljøbevegelse i Norge som har stor innflytelse på norske politikere. De tror åpenbart at verden slutter å etterspørre olje og gass dersom dette ikke produseres i Norge. Vi har på norsk sokkel verdens strengeste lovverk med hensyn til helse, miljø og sikkerhet, og vi må se til å komme i gang snarest, da alternativet er at selskapene heller flytter til områder med helt andre eller ingen miljøkrav. Tilstedeværelse, forutsigbarhet og handlekraft må være kjennetegnene på den norske nordområdepolitikken. Derfor er det f.eks. helt nødvendig med tilstedeværelse av den norske marinen i området rundt Svalbard. Det er helt nødvendig for å gi signaler om at norske myndigheter tar ansvaret med å hevde norsk suverenitet over disse områdene svært seriøst, og er villige til å gå langt for å sikre suvereniteten. En bred internasjonal aksept av Norges forvaltningsrolle i nord kan kun baseres på at vi framstår som den ledende kunnskapsforvalteren av disse havområdene. Et symbolpolitisk evighetsbegrep som petroleumsfrie soner vil kunne skade vår troverdighet og dermed også våre interesser. Det er også viktig at norske myndigheter framstår som en seriøs og handlekraftig forvalter av vernesonen. Handlemåten må være klar, forutsigbar og konsekvent i forhold til tjuvfiske og overfiske, enten det er fra russiske fartøyer eller fartøyer fra andre nasjoner. Vår suverenitet over Svalbard må også følges opp av tilstedeværelse og aktivitet. Gruvedriften har til nå vært det viktigste næringsgrunnlaget på Svalbard. Norske myndigheter har tidligere skjønt at man måtte gjøre visse grep for å sikre at både arbeid og bosetting på Svalbard ble gjort attraktivt. Det ble derfor innført særskilte skatte- og avgiftsregler for området. Regjeringen og stortingsflertallet vil nå fjerne noe av dette og heve inntektsskatten. Fremskrittspartiet ser et klart behov for å videreføre dagens ordninger på samme nivå, og vil derfor gå mot denne skatteskjerpelsen.