Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-06:
I stortingsmeldinga om landbruks- og matpolitikken er det lagt opp til at vi skal auke matproduksjonen her i landet. SV er oppteken av å styrke jordvernet for å sikre matproduksjonen. Vi må unngå at dyrka mark blir bygd ned, men vi må også unngå at dyrka mark går ut av produksjon. Vi må leggje til rette for at matjorda blir halden i god hevd. Sak nr. 10 som vi behandlar i dag, gjeld endringar i § 12 i jordlova som gjeld deling av eigedom som er nytta eller kan nyttast til jordbruk eller skogbruk. Formålet er å gjere det lettare å dele frå jord til bustadformål og til tilleggsjord. Forslaga har som mål å leggje til rette for busetjing i distrikta, og for harmonisering av eigedomsstruktur og bruksstruktur. Delingsforbodet i jordlova er eit viktig verktøy for å sikre at landbruksareal held fram som landbruksareal. Dei endringane som blir foreslåtte, vil gjere lova til eit meir tenleg verktøy for å oppnå nettopp dette. Leigejord på landsbasis aukar. Det er no 42 pst. av det dyrka arealet. Dette kan skape usikre forhold for drifta. Omsetjing av tilleggsjord kan avgrense denne utviklinga, og kanskje snu den sånn at vi får mindre leigejord, og at dei som er aktive bønder, også har eigedomsretten over landbruksarealet. Regjeringa legg med denne lovendringa opp til at kommunane kan bruke skjøn i saker om frådeling. Det skal leggjast vekt på omsynet til arealressursane, god driftsmessig løysing og drifts- og miljømessige forhold. Noreg er eit land med svært variert topografi og busetjingsmønster. Derfor kan skjøn vere den beste måten for å oppnå målsetjingane om å ta vare på produktiv jord og busetjing i distrikta. Det er ikkje alltid formelle spelereglar som er like over heile landet, som er den beste måten å oppnå dei intensjonane som ein har med lova. Det er grunn til å merke seg at denne saka gjeld frådeling og ikkje løyve til omdisponering. Dersom formålet med delinga krev omdisponering av dyrka jord, må det vere gjeve samtykke til omdisponering etter § 9 i jordlova. Dette er viktig for jordvernet. SV ser lovutkastet som eit balansert forslag som tar vare på jordvernet på ein god måte. Odelslova har vore ein viktig hjørnestein i utviklinga av norsk landbruk. Den er ein slektsrett som sikrar at etterkommarane til odlaren i ei gjeven rekkefølge skal ha fortrinnsrett til eigedomen. Etter odelsretten kan ein med odelsrett krevje odelsløysing dersom eigedomen blir seld ut av slekta. Saka vi behandlar i dag, gjeld innskrenking av odelskretsen. Forslaget inneber at berre barn til eigar med odelsrett, samt barnebarn av siste eigar med odelsrett, skal ha odelsrett. I enkelte tilfelle kan odelsretten hindre sal av eigedom, og hindre at nye krefter kjem inn i næringa. Personar utan tilknyting til eigedomen og drifta kan overta. Det kan få konsekvensar for landbruksmessig utnytting av eigedomen. Formålet med den endringa som vi behandlar her i dag, er å gjere det lettare for interesserte å ta over og drive eigedom. Samtidig vil vi vidareføre dei positive sidene ved odelsretten. Den sikrar drifta av eigedomen og vidareføring av tradisjon og kompetanse. Saka har vore på omfattande høyring, og forslaga har fått brei støtte. Det er viktig å ha gode prosessar rundt saker som har så sterke tradisjonar og som er forankra i Grunnlova. Dei endringsforslaga som er lagde fram, er etter SVs meining ei balansert vurdering av dei ulike omsyn ein må ta i slike saker. SV støttar forslaga.