trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2013-06-12:
Det er forunderleg å registrere at det også frå representanten Heidi Greni vert påstått at vi ikkje har nokon distriktspolitikk. Når vi gong på gong på stort sett alle område blir skulda for å vilje bruke altfor mykje pengar på alt mogleg, er det forunderleg å registrere at vi blir skulda for ikkje å ha nokon som helst politikk. Når det gjeld jordbruk, ville representanten Storberget ikkje vete av at vi fekk makt til å kunne gjere noko med det. Viss ikkje vi får makt no ved dette valet, kan det hende at det nesten ikkje er bønder igjen når vi på eit tidspunkt kjem til makta, fordi politikken til den noverande regjeringa har resultert i ein dramatisk nedgang i talet på bønder. Når det gjeld by og land – regionar – var det nettopp det eg påpeikte: Dette vil medføre større bu- og arbeidsområde, som er heilt avgjerande for at ein skal kunne bu på desse stadene. Eg har òg lyst til å seie kva for forslag frå Venstre vi vil stemme for. Det er forslagene nr. 1, nr. 3, nr. 4 og nr. 7.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-12:
Aksel Hagen sa at de rød-grønne vil mer, og at bl.a. Høyre vil mindre. Ja, monn det. Ja, vi vil ha mindre av det som ikke virker, og vi vil ha mer av det som virker. Mitt spørsmål går på noe som definitivt virker, nemlig desentralisering av statlig virksomhet og utflytting av statlige arbeidsplasser. Bondevik II-regjeringen gjorde dette med stor suksess, så da er mitt spørsmål: Hvordan har det gått med dette etter åtte år med rød-grønn regjering, og kanskje særlig Senterpartiets programformuleringer på dette området? Vi snakker da om utflytting av eksisterende statlige arbeidsplasser.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-12:
Heidi Greni hadde nettopp en liten repetisjon av et regnestykke om skattefordeling og inntektsfordeling til kommunene som vi har tilbakevist mange ganger, så det skal jeg ikke bruke mer tid på i dag. Men hun hadde også et spørsmål om hvorfor vi ikke har lagt fram forslag – Høyre har ikke lagt fram forslag i noen retning når det gjelder distriktspolitikken. Da tror jeg hun hørte veldig dårlig etter under mitt innlegg. Men jeg kan repetere litt: Høyre har lagt fram forslag om en helt ny transportpolitikk for Norge, vi har lagt fram en ny politikk for norsk landbruk og skogbruk, vi har lagt fram en ny arbeidsinnvandringspolitikk, vi har varslet en helt ny kommunereform, vi har et annet og bedre skatte- og avgiftssystem som ikke rammer små og familieeide bedrifter i Distrikts-Norge, og vi har også varslet en politikk for en helt annen praktisering av plan- og bygningsloven og ikke minst av innsigelsesinstituttet. Listen kunne vært gjort ganske mye lengre. Men dette er altså en melding fra denne regjeringen, og denne meldingen får denne regjeringen stå for, og så skal vi melde inn våre saker på de områder hvor vi mener dette er viktig også for distriktene. Jeg tror nok at velgerne har merket seg resultatet av denne politikken. Jeg har faktisk en ganske bestemt oppfatning av at velgerne også har merket seg alternativene. Det viser iallfall oppslutningen. Så sannheten er nok den at velgerne har oppdaget at distriktene er blitt svekket under den rød-grønne regjeringen. Derfor er det på høy tid med nye ideer, nye løsninger i distriktspolitikken, og det skal vi forhåpentligvis få til høsten.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-12:
Det var Sivertsen som gjorde det nødvendig å ta en liten merknad. Han glemmer hele forutsetningen for Høyres skatteforslag, nemlig å stimulere til økte inntekter og økt aktivitet i Kommune-Norge. I sin selvgodhet glemte han også å analysere dagens situasjon. Hvorfor er kommunenes gjeldsbyrde så stor, og hvorfor har den økt så enormt de siste årene? Hvorfor har stadig flere kommuner sett seg nødt til å ta inn eiendomsskatt i sin inntektsportefølje? Og hvorfor leser vi daglig om oppgaver kommunene ikke lenger greier å ivareta og må rasjonalisere? Velgerne har faktisk oppdaget dette.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-12:
5 minutter er ikke lang tid. Jeg får prate til presidenten klubber meg av, og så får jeg komme tilbake i et 3-minutters innlegg.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-12:
Jeg er fortsatt der jeg slapp sist – ved den vakre fylkeskommunen. Det gode og uerstattelige med fylkeskommunen/det regionale nivået er at de er best på helhet og sammenhenger. Et knippe regionale statsorganer kan aldri spille en slik rolle, for det er og blir en sektorløsning, en delløsning, mens denne er best på forankring, både politisk og faglig. Dermed utgjør den et fotfeste i det regionale samfunn som er så viktig for regionalt utviklingsarbeid. Den er best egnet som møteplass – altså at sentral stat kommer ned, at kommuner kommer opp, og at regionale aktører – absolutt inkludert regionalt næringsliv – kommer inn fra sida. Så får du den gode utviklingsarenaen. Når så partier vil fjerne den aktøren, denne arenaen, blir de mindre troverdige i sitt distriktspolitiske engasjement. Vi som ønsker å styrke det nivået – som ønsker en mer demokratisk og helhetlig regional utvikling – vil jo heller øke størrelsen på fylkeskommunen. Det gjelder både oppgaveportefølje – altså at flere oppgaver blir lagt til det nivået, ikke minst fra regional stat, som samferdsel – og det gjelder geografisk. Her holdt Kristelig Folkepartis Geir Jørgen Bekkevold et vakkert regioninnlegg tidligere i dag. Det er interessant å sitte i kommunalkomiteen når en med ujamne mellomrom får besøk fra fylkeskommuner – ofte Høyre-styrte fylkeskommuner. Den politiske ledelsen i fylkeskommunen har to hovedbudskap. For det første er de glad i fylkeskommunen. Hovedbegrunnelsen for at de er glad i fylkeskommunen sin er at de nettopp vil drive regional utvikling og vil ha sterkere virkemidler knyttet til å spille den regionale utviklingsaktørrollen. Det er ikke nødvendig som krise- eller unntaksvirkemiddel i samfunnsutviklinga – nei, de ønsker at fylkeskommunen skal spille en generell rolle innenfor den norske samfunnsmodellen for å bidra til positiv samfunnsutvikling. Det er veldig interessant, men veldig klokt når fylkesordførere fra Høyre kommer med den meldinga til oss. Så har jeg lyst til å slå et slag for en delaktivitet som jeg er opptatt av her, som er veldig viktig, nemlig det som går på forskning. Og da vil jeg slå et slag for forskning som breddeidrett. Jeg var her i plenumssalen da vi diskuterte forskingsmeldinga. Da var jeg veldig opptatt av fremragende forskning og forskning som også kunne såkalt konkurrere internasjonalt. Men hvis vi skal være troverdige på og satse på en samfunnsutvikling der vi virkelig tror at vi må legge kunnskap, forsknings- og utviklingsaktivitet i bunn, må vi ha en forsknings- og utviklingsaktivitet som har sitt utgangspunkt i og foregår utover i hele landskapet vårt, i hele Norge. Derfor trengs det forskning både som breddeidrett og som toppidrett.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-12:
Den viktigste merknaden i en innstilling til en stortingsmelding er ofte den første – den generelle merknaden. Her understreker Fremskrittspartiet at de vil ha mer marked, de vil ha mer «folks frie valg», at det er nøye sammenheng mellom urbanisering og produktivitetsøkning – da er stikkordet byer – og så stopper det der. Ut fra dette ser det ut til at de ønsker mer å abdisere distriktspolitisk enn å satse på dette feltet. Da er det merkelig at en senere i debatten blir veldig sår når vi fra den rød-grønne sida nettopp påpeker at Fremskrittspartiet her har ført opp – i den generelle merknaden som de gir innledningsvis – at dette er et felt som blir gitt for mye oppmerksomhet i den politiske debatten og i virkemiddelbruken. Og det er vel en grunn til at ingen av Fremskrittspartiets potensielle regjeringspartnere slutter seg til den generelle merknaden som dette partiet har innledningsvis?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-12:
I og med at denne meldingen strekker seg over veldig mange forskjellige politikkområder, regner jeg med at det er mulig å stille spørsmål som ikke nødvendigvis tilhører den politiske porteføljen som statsråden her har. Her er det mange politikkområder. Det jeg har lyst å stille spørsmål om, gjelder systemet rundt arbeidsinnvandring. Det viser seg at saksbehandlingstiden og byråkratiet som møter mennesker som vil jobbe i Norge, og bedriftene som trenger arbeidskraft utenfra, er ganske uholdbar. Fra bedriftene meldes det om saksbehandlingstider på opptil seks måneder for arbeidstakere utenfor EØS-området. Dette er en helt klar ulempe for norske bedrifter som er helt avhengig av å få kompetanse også utenfra. Komiteen har nå senest besøkt to fylker, Møre og Romsdal og Finnmark, som er helt avhengig av å få arbeidsinnvandring. Men de møter et system som tar så mye tid, at det er en ulempe. Hva vil regjeringen gjøre for å lempe på dette systemet?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-12:
I dag er fylkestinget i Sogn og Fjordane samla til tingsete. Dette er eit fylkesting som Framstegspartiet vil avvikle. Dei har i sine vedtak bl.a. lagt til rette for ei auka satsing på breiband i fylket. Dei legg til rette for auka satsing på samferdsle. Dei har i dag ein skulebruksplan som skal sikre gode tilbod i vidaregåande utdanning. Dei har makt til å vere med – saman med oss – og byggje rammevilkår for næringslivet vårt og busetnaden i Sogn og Fjordane i tida framover. Oppskrifta på eit levande Sogn og Fjordane og eit levande Distrikts-Noreg – for Sogn og Fjordane er eit distriktsfylke – er sterkare verkemiddel, meir distrikts- og regionalpolitikk og ikkje avvikling av distrikts- og regionalpolitikken, slik representanten Åge Starheim tok til orde for i sitt innlegg tidlegare i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-12:
Eg har tidlegare sagt, både frå denne og andre talarstolar, at viss dåverande statsråd, Victor Norman, i prosessane med utflytting av statlege arbeidsplassar – som eg er veldig for og har omtala i rosande vendingar – hadde teke seg bryet med å gå vegen om eit realt samarbeid med dei tilsette sine organisasjonar, hadde det vore lettare å kome etter. Måten desse prosessane skjedde på, har gjort at det har vore umogleg å få gjennomslag for dette etterpå. Me har flytta ut nokon eksisterande. Det er bl.a. flytta nokon veldig viktige arbeidsplassar til Gjøvik. Me har òg lagt om retningslinene for lokalisering av statlege arbeidsplassar, slik at nye arbeidsplassar blir flytta ut. Men det hjelper lite å få nokon statlege arbeidsplassar til småbyar når Høgre vil dele ut dei kommunale skattekronene slik at 373 kommunar tapar så det syng. Då hjelper det lite om nokon får nokon statlege arbeidsplassar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-12:
Eg skal svare så langt eg kan. For det fyrste er størstedelen av arbeidsinnvandringa frå EØS-området, og dei kan kome og gå som dei vil. Dei som kjem frå område utanfor EØS-området, har me eit anna system for. Me jobbar intenst for å få ned saksbehandlingstida òg for dei, slik at ein skal få eit smidigare system. Det veit eg at min kollega i regjeringa jobbar med.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-12:
Fyrst til meldinga: Det ligg ei mengd tiltak, med ein brei portefølje, i meldinga – alt frå store strukturelle endringar knytte til regionforstørring, til heilt konkret styrking av bl.a. tilbodet til gründerar. Det er òg eg oppteken av, og det er òg Venstre sin representant, Trine Skei Grande, fortenestefullt oppteken av, for det er viktig. Derfor er det viktig at me har styrkt Innovasjon Norge, og derfor er det viktig at me har styrkt fylkeskommunane sine regionalpolitiske middel, som Høgre-regjeringa – der òg Venstre var medlem – reduserte dramatisk. Det reduserte òg både kommunane og fylka sine moglegheiter til å støtte opp om gründerar. SIVA er me oppteken av. Me har veldig god dialog med SIVA og styret der. Me ynskjer å fortsetje arbeidet og styrke både Innovasjon Norge og SIVA sitt arbeid for å byggje arbeidsplassar og næringsliv i Distrikts-Noreg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-12:
Fyrst vil eg svare litt betre på eit spørsmål om arbeidsinnvandring som eg fekk frå Kristeleg Folkeparti under replikkordvekslinga. Då me arbeidde med arbeidsinnvandringsmeldinga, vart det vurdert å innføre ein modell med førehandsgodkjenning av bedrifter. For å få ei rask og effektiv rekruttering av kvalifisert arbeidskraft vart ikkje det grepet teke, men det vart innført ein enklare hurtigprosedyre kalla tidleg arbeidsstart. Sakshandsamingstida har gått dramatisk ned, for det betyr at arbeidsgivaren kan søkje løyve om opphald på vegner av arbeidstakaren. Arbeidstakaren kan reise inn i landet og starte arbeidet medan søknaden er til handsaming. Dette saman med nytt elektronisk sakshandsamingssystem har gjort at tida for sakshandsaming har gått ned, og klager på sakshandsamingstid har gått dramatisk ned. Dette var litt meir konkret om det. Så avslører representanten Gjermund Hagesæter inkompetanse både når det gjeld Innovasjon Norge si betyding for næringsutviklinga i distrikta generelt, og når det gjeld utviklinga av Moods of Norway spesielt. Eg har fleire gonger høyrt Simen Staalnacke seie at hadde det ikkje vore for dei 160 000 kr som fylkeskommunen /Innovasjon Norge i si tid løyvde til ein ganske vill idé – då han vart presentert – hadde kanskje ikkje Moods of Norway vore der i dag. Sidan har Innovasjon Norge fleire gonger støtta Moods of Norway, og då Moods of Norway for ganske få månader sidan vart kåra til årets bedrift og fekk pris, takka dei Innovasjon Norge for den støtta – med omsyn til både kompetanse og ressursar – som dei hadde fått. Det er mange slike bedrifter rundt omkring i dette landet som ikkje hadde greidd utviklinga frå ein kanskje vill, kanskje spennande idé til det å verte ei bedrift som kan verte global på sikt – som Moods of Norway er i ferd med å verte. Innovasjon Norge er kjempeviktig, SIVA er kjempeviktig, regionale forskingsfond for å auke kompetansen er kjempeviktig. Framstegspartiet skjønar det rett og slett ikkje, dei har ikkje skjønt det. Landbruket i landet vårt er utruleg viktig. Framstegspartiet vil rive dei viktigaste søylene unna landbrukspolitikken. Dei vil ta bort jordbruksavtalesystemet, dei vil ta bort importtollen og dei vil svekkje samvirkemodellen. Landbrukspolitikken er, saman med skogbruket og dei marine næringane, viktige berebjelkar – ryggrada – i det norske næringslivet i distrikta. Unnskyld, eg må få lov til å seie at Framstegspartiet rett og slett ikkje har skjønt det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-12:
Dei siste åra har me sett at rekordmange kommunar har vekst i folketalet. I den grad det er ein temperaturmålar på om politikken er vellukka eller ikkje, må me seie at me har den mest vellukka distriktspolitikken i nyare tid. Me må veldig langt tilbake for å finne eit tidspunkt der det har vore like stor vekst. Den veksten kjem av vekst i talet på arbeidsplassar. Det er tilflytting frå innland, men òg mykje frå utland, arbeidsinnvandring – som eg ikkje er heilt sikker på om Framstegspartiet jublar over – men det betyr at ein greier å skaffe den kompetansen ein treng inn til viktige næringar i landet vårt, òg i distriktskommunar. Så er det nokon som slit, ikkje minst fordi sentralisering frå tidlegare tider slår ut i eit fødselsunderskot som ikkje alle greier å kompensere med tilflytting. Men tilflytting, innvandring – både flyktningar som kjem til landet vårt og får opphald, og arbeidsinnvandring – vert kjempeviktig i tida framover, ikkje minst for distriktskommunar. Så til om det er regjeringa som bestemmer kva næringsliv Sogn og Fjordane eller andre fylke skal ha: Nei, sjølvsagt ikkje. Regjeringa legg til rette rammer som gjer det mogleg for initiativrike folk, som gründerane av Moods of Norway, å ta tak og realisere sine idear og gjere dei om til varige arbeidsplassar. Moods of Norway har fått støtte av Innovasjon Norge fleire gonger, ikkje berre dei 160 000 kr som dei fekk som startkapital, og som var viktig, men òg vidare utover. Både kompetansen ein gir i Innovasjon Norge, og dei midlane dei rår over, er viktige, men ikkje minst kompetansen. Det å vere ein sparringpartnar, det å kunne vere med og drive utvikling framover, er viktig. Eg held fast på det som òg fleire har sagt frå denne talarstolen i dag: Framstegspartiet har ingen politikk for distrikta. Sjølv om eg er heilt klar på at representanten Njåstad var og er ein god ordførar, som saman med Senterpartiet gjer mykje bra i sin kommune, vil eg seie at det er unntaket som bekreftar regelen. Merknaden frå Framstegspartiet i denne saka seier tydeleg at ein vil satse i byane. Ein vil slå saman kommunar, ein vil leggje ned småkommunar, ein vil overføre ca. 1 mrd. kr frå småkommunetilskotet til større kommunar. Tydelegare kan det kanskje ikkje seiast at ein ikkje har tru på den aktiviteten som skjer i distriktskommunar i dette landet. Eg er òg veldig bekymra, ikkje minst når det gjeld mitt heimfylke, når me legg ned regionale forskingsfond. Då stiller eg spørsmålet: Kva med høgskulane, kva med dei regionale høgskulane, når ein seier at det regionale fokuset(presidenten klubber) og regional ressursallokering(presidenten klubber igjen) ikkje … (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-06-12:
Ifølge kommunalministeren har eg på talarstolen avslørt min inkompetanse – det høyrest ille ut. Eg veit ikkje kven som er kompetent og inkompetent her, men eg må i alle fall konstatere at sidan Liv Signe Navarsete inntok regjeringslokala for åtte år sidan, har det skjedd ei enorm sentralisering i Noreg, trass i at Senterpartiet seier dei jobbar for det motsette. Politikk er meir enn fagre ord. Det er handling, og det handlar om å lage ein resultatretta politikk. Viss Senterpartiet har gått inn i regjeringa for å stanse sentraliseringsstraumen, bør kommunalministeren sjå på om dei verkemidla som Senterpartiet brukar, er gode og om dei passar inn i 2013. Det blei også sagt noko om Innovasjon Norge og Moods of Norway og mitt poeng om at det ikkje var på grunn av, men trass i regjeringas politikk at dei har slik suksess. Det står eg framleis fast ved. Det er ikkje regjeringa som har staka ut at det skal vere den type verksemd i Sogn og Fjordane. Av kommunalministeren får eg nærmast inntrykk av at det berre er landbruket som det er noko fart i, og som er viktig i Sogn og Fjordane. Andre ting er nærmast mindre viktig. Framstegspartiet har også tru på Innovasjon Norge, men det er ikkje alle løyvingane vi har tru på. Akkurat det som Moods of Norway fekk i starten – 160 000 kr som ein oppstart, såkalla såkornmidlar – er jo nettopp det som Framstegspartiet har tatt til orde for mange gonger. Vi har riktignok ikkje så mykje Innovasjon Norge-pengar som regjeringspartia, og det kan derfor godt hende at det hadde blitt nokre færre frisørsalongar med Innovasjon Norge-midlar. Det kan også godt hende det hadde blitt nokre færre dørfabrikkar – dørfabrikkar som konkurrerer ut andre dørfabrikkar. Vi har mange eksempel på Innovasjon Norge-pengar som blir brukte ufornuftig. Såkornmidlar har Framstegspartiet tru på, og vi synest det er veldig bra at også Moods of Norway fekk den startløyvinga som gjorde at dei kunne utvikle seg. Framstegspartiet har rett og slett skjønt det. Vi har ein annan politikk, og forhåpentlegvis kjem vi til makta til hausten. Då skal vi vise at vår politikk – i motsetning til Senterpartiets politikk – verkar.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-06-12:
Framstegspartiet har ein distriktspolitikk – vi har ein veldig god distriktspolitikk. Men i motsetning til regjeringspartia har vi ikkje ein distriktspolitikk som byggjer på at ein skal stakkarsleggjere distrikta – det er det absolutt ingen grunn til. Store delar av verdiskapinga og eksporten frå Noreg skjer i distrikta. Derfor er vår politikk at ein skal gi betre rammevilkår, byggje infrastruktur – båthamner, vegar, breiband, jernbane og generelle verkemiddel – og i tillegg avbyråkratisere og gi dei sjølvråderett til å styre seg sjølve. Det vil vere gode distriktsverkemiddel. Så er Lundteigen inne på dette med lønsame veginvesteringar. Vel, den mest lønsame veginvesteringa er faktisk E39, som bind distrikta på Vestlandet saman.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-12:
Det var innlegget til representanten Halleraker som fikk meg til å ta ordet igjen, for representanten hevder at Høyre gjentatte ganger har tilbakevist regnestykker over konsekvensene av Høyres opplegg for kommuneøkonomien. Det er etter min oppfatning helt feil, for det Høyre har gjort, har bare vært å si at nei, dette er ikke konsekvensene. Man har ikke tilbakevist det på noen som helst måte. Dette har vi nå diskutert i snart tre år, og vi har fortsatt ikke sett noen andre tall fra Høyre. De sier bare at de tallene vi legger fram, de forutsetningene som er lagt inn, er feil. Det handler om konsekvensene av at man skal ha mindre utjevning av skatteinntektene. Det vil være dramatisk for ca. 350 kommuner her i landet, som vil tape på det. Det er de rikeste kommunene som vil tjene på det. Å tilbakeføre selskapsskatten har vært politikk fra Høyre, og er foreslått i Stortinget gjentatte ganger. Det vil føre til store svingninger, uforutsigbarhet i kommuneøkonomien, og igjen er det de rikeste kommunene, med det bredeste næringsgrunnlaget, som i hovedsak vil tjene på det. I tillegg har Høyre foreslått å kutte i de regionale utviklingsmidlene, et av de mest direkte og effektive virkemidlene vi har for å få fram ny virksomhet over hele landet. Det vil Høyre ta bort. Representanten Storberget har redegjort for landbrukspolitikken og konsekvensene av den. Det vil også ramme de samme. For dem som har et smalere næringsgrunnlag, som har et tynt befolkningsgrunnlag, vil dette være en dramatisk politikk. I gjentatte debatter i Stortinget hører jeg Høyres representanter vise til sin helhetlige kommunereform. Jeg lurer på: Når skal vi få vite hva denne kommunereformen faktisk består i? Vi fikk den ikke i debatten om forholdet mellom kommune og stat som vi behandlet i denne sal i fjor. Vi får den ikke i forbindelse med denne regionmeldingen, og vi får den ikke – så langt jeg har klart å oppfatte – når det gjelder debatten om kommuneproposisjonen. Når skal vi få vite hva Høyres store, altomfattende kommunereform faktisk innebærer? Er det en overraskelse man skal servere velgerne den 10. september? Hva det faktisk innebærer, burde Høyre avklare hvis man oppfatter seg selv som et ansvarlig parti. Så er jeg enig i statsrådens analyse av Fremskrittspartiets forhold til distriktene. Nei, man har ingen politikk for distriktene, men man har en politikk som vil ha store konsekvenser for distriktene – og i negativ betydning. En av de utfordringene vi har i dette landet, er å ha tilgang på kompetent arbeidskraft. Vi har historisk høy arbeidsinnvandring. Det har vært veldig viktig for å dempe den utflyttingen og nedgangen i folketallet som har vært i mange distrikter. Det er noe som Fremskrittspartiet vil svekke muligheten for. Det vil være dramatisk for de kommunene som er avhengige av utenlandsk arbeidskraft for å kunne ha lønnsomme arbeidsplasser.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-12:
Jeg hadde en stor utfordring til Høyre og representanten Halleraker, og det var at velgerne skal få en avklaring på: Når får vi vite hva innholdet i forundringspakken, den store kommunereformen, er? Når kommer den, hva betyr det, og hva er konsekvensene? Så skal jeg svare på det Halleraker forsøker å tillegge meg når det gjelder manglende analyse. For det første til gjeldsbyrden: Det har vært nødvendig i Kommune-Norge å investere tungt i velferdsinfrastruktur. Vi har bygd bedre skoler, det har blitt nye sykehjem og eldreboliger. Det skal vi fortsette med, for det gir et bedre velferdstilbud. For det andre snakker Høyre om at det er nødvendig å gjøre noe med skatteutjevningen i landet, fordi man har et incentiv til å legge til rette for næringsutvikling. Jeg skal gjenta, som jeg har sagt før: Det er mulig at det er sånn i Høyre at man trenger skatteincentiver for å gjøre det som lokalpolitiker, men jeg har ennå ikke truffet noen lokalpolitikere fra Arbeiderpartiet som har vært opptatt av skatteincentiver for å sikre lønnsomme arbeidsplasser til sine innbyggere.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-06-12:
Aller først har jeg lyst til å gi honnør til både statsråden og regjeringa for denne meldingen, for jeg mener at den er god, offensiv og også samtidig bidrar til å løfte frontene foran årets valg. Man kan vel etter mine begreper knapt se et område hvor det er klarere og tydeligere skillelinjer enn akkurat i distriktspolitikken. Det er så ualminnelig viktig at vi sikrer at det kan bo folk over hele landet. Det er viktig for livskvalitet, det er viktig for kriminalitetsbekjempelse, det er viktig for sosiale forhold – ja, det er viktig for folks velferd. Jeg hørte med interesse på representanten Starheim, som i sitt innlegg nå viste til en rekke punkter i Fremskrittspartiets politikk som skulle bidra til å opprettholde sysselsetting og bosetting. Men han hopper altså elegant bukk over det som kanskje er det aller, aller viktigste. Bare i mitt eget fylke, Hedmark, ser vi at for å kunne opprettholde de nærmere 15 000 arbeidsplassene vi har i jord- og skogbruk, er vi helt avhengig av en offensiv politikk opp mot særlig jordbruket. Jeg la merke til at det ikke ble vist til Fremskrittspartiets jordbrukspolitikk, men det er jo interessant å merke seg at man med Fremskrittspartiets budsjetter bare for Hedmark fylke per år ville oppleve at man drar ut 400 mill. kr. Det er klart at det ville spille vesentlig inn for å opprettholde arbeidsplasser og for å opprettholde den bosettinga vi har. Det syns jeg man må være ærlig nok til å innrømme og i hvert fall ha et alternativ opp mot et så alvorlig anslag mot distriktspolitikken som det Fremskrittspartiets jordbrukspolitikk faktisk ville være. Så det å foreta den type kutt mener jeg ville koste oss dyrt med tanke på bosetting osv. Så er jeg helt enig med representanten Greni når hun i sitt innlegg nå sist påpekte veldig sterkt de behovene vi har for i større grad å kunne løfte innlandet. Jeg mener at det er et av de store utfordringstrekkene vi ser, og som enhver framtidig regjering må kunne forholde seg til – delvis som et resultat, delvis ved å ha todeling av økonomi – men også det at man henger igjen på en god del parametre. Det har jeg bare lyst til å løfte fram i debatten. Jeg registrerer med glede at det er stor tilslutning til differensiert arbeidsgiveravgift. Der er det en jobb å gjøre for framtida, og regjeringa er i gang med det. Men jeg mener man nå bør se på muligheter for lemping i arbeidsgiveravgiften, særlig for deler av innlandet – Nord-Gudbrandsdalen, Nord-Østerdalen – som et ytterligere virkemiddel for å bidra til at man skaper flere arbeidsplasser og økt bosetting.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-06-12:
Det var representantene Gundersen og Starheim som fikk meg til å ta ordet igjen. Det er underlig å høre at det fra representanten Starheims side blir påpekt at hvis en ikke nå får overta regjeringsmakt, vil det ikke være en bonde igjen i landet. Og når jeg hører representanten Gundersen: Dette er en beskrivelse av innlandet der vi nærmest scorer lavest på alle mulige samfunnsmessige parametre og hvor alt har gått i gal retning. Jeg har to ting å si til dette: For det første mener jeg at beskrivelsen er veldig gal, og det vil gi et utrolig galt grunnlag for å skape den politikken som nettopp regjeringa har pekt på, for å skape enda mer bosetting, enda mer drift bl.a. ute i innlandsfylkene. Men det er også underlig å tenke på at med en slik beskrivelse av faktum – hvor man nærmest gir en beskrivelse av at bonden er i ferd med å forsvinne ut av det norske landskap – så er svaret fra Fremskrittspartiet at man kanskje skal ta bort et av de aller viktigste virkemidlene vi har, nemlig jordbruksavtalen, og kutte så dramatisk som det er blitt foreslått de siste årene. Ja, selv Høyres kutt på over 1 mrd. kr – eller Fremskrittspartiets på 5 mrd. kr – betyr altså en vesentlig kapitalflukt fra de fylkene som i dag sliter, og dette er ikke en engangsforeteelse, men noe som vil skje fra år til år. Som jeg sa i innlegget mitt, er det sånn at hvis man skulle legge Fremskrittspartiets forslag til jordbruksavtale til grunn, vil det bare for Hedmarks del innebære en tapping med henimot 400 mill. kr hvert år. Da er man langt borte fra debatten om regulering, da er vi langt borte fra debatten om å slippe bonden fri, som man ynder å kalle det. Dette vil bety et dramatisk anslag mot veldig mange bønder – og ikke bare bønder, men også mye av den næringskjeden som er knyttet til landbrukets aktiviteter. Bare i Hedmark er dette henimot 14 000–15 000 arbeidsplasser, og jeg syns at før man begir seg inn i retorikken og de store høyder, inn mot reguleringssamfunn og dets like, må man i hvert fall stå til ansvar for denne typen politiske forslag. Det vil være en unnlatelsessynd fra oss inn mot en valgkamp ikke å påpeke at her går en av de aller, aller viktigste skillelinjene i distriktspolitikken, og det bør velgerne bli gjort tydelig oppmerksom på.
Olov Grøtting (Senterpartiet), 2013-06-12:
Målet med distrikts- og regionalpolitikken er at vi skal opprettholde hovedtrekkene i bosettingspolitikken vår. Den er særnorsk. Den er slik fordi Det norske storting har villet at vi skulle ha slik spredt bosetting. Senterpartiet ønsker å bruke de menneskelige og de naturgitte forutsetningene våre til størst mulig nasjonal verdiskaping, med ønske om at alle kan bosette seg der de ønsker. Denne valgfriheten står under press. Får vi en ny blå-blå regjering til høsten, er ikke dette lenger en selvfølge. Representanten Starheim sa tidligere i dag det som Fremskrittspartiet har skrevet i sine merknader: Distriktsutviklingen er «feilslått». Det er «byer og regionsentre som skaper grunnlaget for befolkningen i distriktene». Dette er grunnleggende feil. Jeg har i mange år jobbet med regionale utviklingsoppgaver, så jeg vil snu på det og spørre: Hva er Oslo uten sitt omland? Hvor bor f.eks. de som jobber i Oslo? Bor ikke de i stor grad i Akershus, Vestfold og Østfold? Det er viktig for distriktene at vi har sterke og gode regionsentre, men disse regionsentrene vil ikke ha noen betydning om de ikke har et sterkt omland. Uten det vil de miste både vekstkraft og betydning. Fremskrittspartiet mener at en trenger kommunesammenslåing for å oppnå mer robuste kommuner. Alle de fire opposisjonspartiene går nå inn for sammenslåing med tvang. Høyres Gunnar Gundersen vil ha fire kommuner i Hedmark. Det betyr at den kommunen i nord, får et areal som er større enn Oslo, Akershus, Østfold og Vestfold fylker til sammen. Dette er ikke veien å gå. Senterpartiet er for kommunesammenslåing der kommunene selv ønsker det. Det Høyre skisserer i Hedmark, betyr at man fjerner 300–400 lokale folkevalgte. Dette er personer som er genuint opptatt av og brenner for å utvikle lokalsamfunnet og legge til rette for næringsutvikling. De vil bli erstattet av flere byråkrater. Kommunereformen i Danmark viser at antallet byråkrater har økt. Ellers vil en ikke spare noen ting på å slå sammen disse kommunene. Det er tjenestene i kommunene som koster penger. Skal folk bo der de bor, må man ha skoler, barnehager og eldreomsorg. En skylder ofte på at de små kommunene ikke har gode nok tjenester. Kommunebarometeret er basert på KOSTRA-tall. I Hedmark er alle de fem øverste kommunene på denne listen småkommuner. Innbyggerundersøkelsen viser også at personer bosatt i små kommuner, er mer tilfreds med kommunale tjenester enn de som bor i store kommuner. Jeg vet at det finnes mye god kompetanse i småkommunene. Distriktsmeldingen er god.
Olov Grøtting (Senterpartiet), 2013-06-12:
Distrikts- og regionalmeldingen Ta heile Noreg i bruk er god. Det som opposisjonspartiene har sagt her i dag, viser at om det skulle bli en ny blå-blå regjering til høsten, får vi en helt annen politikk. Jeg håper inderlig at vi slipper det, for Senterpartiet vil også i årene framover ta hele landet i bruk. Høyre mener at en må slå sammen kommuner for å få større kompetansemiljøer som kan ta flere krevende oppgaver. De ønsker å fjerne et nivå, fylkeskommunen, ved å øke størrelsen på kommunene. Med Høyres kommunekart blir de kommunene så store at det vil bli veldig langt mellom den enkelte innbygger og kommunenivå. Og kompetanse har vi i de små kommunene, mye ved hjelp av samarbeid. Jeg viste i stad til de gode resultatene småkommuner har. Når det gjelder Rondane-Sølnkletten-planen, som representanten Gundersen dro opp, er det fylkesmannsnivået som satte ned foten i den planen, og som ikke aksepterte de gode demokratiske prosessene som hadde foregått. Slik Høyre tegner kommunekartet, og fjerner fylkeskommunen, vil vi få et enda sterkere statlig nivå og dårligere demokratiske lokale prosesser. Landbruket og videreforedlingsindustrien er de viktigste næringene i Distrikts-Norge. I Hedmark utgjør det 14 000 arbeidsplasser. I årets jordbruksoppgjør fikk bøndene et velfortjent løft – et første skritt på veien mot å tette lønnsgapet til andre grupper. Det var utrolig viktig. Det var nesten komisk – iallfall underlig, som representanten Storberget sa – å høre representanten Starheim fra Fremskrittspartiet beskrive det slik at de skal redde landbruket bare de kommer til makten. De ønsker å kutte netto over 5 mrd. kr i året til landbruket, fjerne prosenttollen – som er helt avgjørende for å kunne øke prisene – og fjerne det veldig viktige avtaleinstituttet. Jeg håper og tror virkelig at Bondetinget, som i disse dager er samlet i Loen, skjønner alvoret – det vet jeg at de gjør også – og mobiliserer fram mot valget for å redde den viktige distriktsnæringen som landbruket er.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2013-06-12:
Noreg kan ikkje samanliknast med noko anna land i Europa. Det bur menneske overalt her i landet, og det er faktisk eit symbol på det norske. Nøkkelen til framgang er arbeid – for den enkelte så vel som for heile samfunnet. Vi har høg verdiskaping fordi vi klarer å utnytta dei menneskelege og naturgitte ressursane til å skapa verdiar rundt om i heile landet vårt. 20 mill. kr til endå meir næringsretta kompetansebygging er eitt av tiltaka i 2013-budsjettet. Tiltaket set høgskular og kunnskapsinstitusjonar betre i stand til å levera kompetent arbeidskraft tilpassa behovet til det regionale næringslivet. Eg er heilt einig i at dette er viktige tiltak som bidreg til å styrkja næringsmiljøet og bedriftene, særleg i Distrikts-Noreg, og det vil vera eit godt supplement til dei eksisterande ordningane. Midlane skal nyttast til å utvikla godt tilpassa, praksisnære og næringsretta tilbod i fagskulane, i høgare utdanning og i etter- og vidareutdanning. Innovasjon Norge arbeider i samarbeid med fylkeskommunane, SIVA, Noregs forskingsråd og næringslivet med å utvikla innhaldet i denne satsinga på næringsretta kompetansebygging. Også ei ny nettbasert teneste, ein gründerportal, skal gjere det enklare for nyetablerte gründerar å finna relevant informasjon og raskt få svar på spørsmål. Løyvinga på 10 mill. kr er på plass, og tenesta vil sannsynlegvis vera klar til bruk før sommaren. Dette er bra. Ein må også sjå satsinga i lys av andre tiltak for nyetablerarar, f.eks. styrking av ny innretning av etablerartilskotet, mentorordninga for unge og tilbodet mange gründerar har gjennom den auka satsinga på næringshagar og inkubatorar. Vi ser i dag endringar i næringslivet, i arbeidslivet og i demografi. I denne samanhengen må vi ha med oss at vi finn store delar av det mest globaliserte og eksportretta næringslivet i relativt små bygderegionar. Etterspurnaden etter kompetanse er stor, også i dei små og mellomstore byane. Ein måte å styrkja rekrutteringa av arbeidskraft til næringslivet på, og samtidig spreia veksten til eit større omland, er å leggja til rette for auka samhandling mellom byane og områda omkring. Derfor er det bra at regjeringa har sett av 7,5 mill. kr på budsjettet for 2013 til eit utviklingsprogram for å styrkja nettopp utviklingskrafta til små og mellomstore byar. Den raud-grøne regjeringa vil fortsetja med å føra ein aktiv og offensiv distrikts- og regionalpolitikk kombinert med ein framleis god og aktiv næringspolitikk, medrekna ein jordbrukspolitikk som gjer det mogleg med busetjing og matproduksjon over heile landet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-06-12:
Jeg ble avlagt en visitt av representanten Olov Grøtting, og da kunne jeg ikke unnlate å svare på det. Ja, jeg vil ha større kommuner. I Hedmark har vi en ganske godt tilpasset struktur med klare regionsentre. Jeg vil ha en kommunereform først og fremst for at kommunene skal kunne tiltrekke seg nok kompetanse til å forvalte akkurat de arealene man faktisk må forvalte i Hedmark, og ikke minst for å ha nok kompetanse til å motstå den statlige overstyringen vi nå ser en senterpartiregjering stå for i en rekke sammenhenger. Det siste grelle eksemplet er Rondane-Sølenkletten-planen, der fjorten kommuner og to fylkeskommuner hadde jobbet i tre–fire år med en regionalplan, og hvor miljøvernbyråkratiet bare setter seg ned, setter et kryss over hele greia og overstyrer. Det er helt utrolig at Senterpartiet går med på det. Det er ganske ramsalt kritikk fra fylkesrådslederne til departementet rundt akkurat den prosessen. Så til Storberget som nevner jord og skog. Ja, jord og skog og næringsmiddelindustri og alt som avledes av det, er viktig for Hedmark. Det er vi helt enige om, men er det noe erfaringen nå burde begynne å fortelle oss, er det at vi har regulert hele næringsgrunnlaget i hjel. Det finnes snart ikke optimisme igjen, og det mener jeg er det mest kritiske ved den måten man håndterer dette på. Jeg tror vi kan skape helt andre forutsetninger. Vi ser det på den skogpakken som regjeringen nå har fremmet. De kaller det krisepakke, men det er ikke ett tiltak som virker før til neste år. Det er ganske utrolig at man møter dette med å skape forventninger om noe som skal komme til neste år. Det går på enkle transporttiltak og sånne ting, og der har Høyre kommet med atskillig mer ambisiøse tiltak og presser på for å få konkurransetenkning også inn i byråkratiet. Men vi kommer nå med en del bevilgninger som gjør at denne pakken er mye mer målrettet mot de utfordringene man faktisk står overfor. Jeg tror den overordnede diskusjonen bør gå på at Hedmark faktisk er Arbeiderpartiets utstillingsvindu. Her har man styrt enerådende i to generasjoner, og dessverre – jeg vil si dessverre – ligger vi på topp av de fleste gale statistikker. Det er et faktum, og det viser jo at man til de grader trenger nytenkning. Jeg tror man er inne på mange gode tiltak, bl.a. dette med arbeidsgiveravgift, og fra Finnmark kunne man kanskje tatt ideen om å ettergi litt studielån for å tiltrekke seg kompetanse. Men det er ingen tvil om at den grunnleggende måten vi regulerer samfunnet på, har truffet Hedmark ganske hardt, og jeg står godt inne for all den nytenkningen som Høyre står for her. Kanskje burde man i regjeringspartiene kommet til den erkjennelse at man også kan tenke litt nytt.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2013-06-12:
Når statsråden og andre frå Senterpartiet snakka om at Framstegspartiet mangla distriktspolitikk – eller iallfall hadde ein dårleg distriktspolitikk – så klarte eg ikkje dy meg for å teikna meg til eit lite innlegg. For som statsråden veit, har ho vore på besøk i ein av dei sterkaste Framstegsparti-kommunane, nettopp for å sjå på eit distriktspolitisk initiativ som er tatt lokalt, nemleg å auka folketalet på ei lita øy. Dette er eit prosjekt som er prega av optimisme, og som har auka folketalet frå 50 til 60 på nokre få år, auka elevtalet i skulen frå 6 til 10. Dette er resultatet av at ein er kreativ, og at ein skapar ein god distriktspolitikk, nettopp med initiativ frå Framstegspartiet ilag med Senterpartiet lokalt. Så me har ein distriktspolitikk når me er i posisjon lokalt, og den skal me òg ta med oss inn i posisjon sentralt. Men når det gjeld distriktspolitikk, er det ein ting me ute i distriktet er bekymra for, og det er samferdsel og kommunikasjon. Fylkeskommunen fekk ei gåve frå denne salen i 2010, ved at ein fekk overta ansvaret for riksvegane i landet, og me fekk òg overført ansvaret for riksvegferjene, som no er fylkesvegferjer. Eg har registrert at nokon har snakka om veg i dag, men ingen har snakka om ferjer. Dette er ei bekymring som er stor for oss ute i distriktet, for er det noko som er viktig for dei som bur i distriktet, er det å koma seg inn til sentrale strøk av og til og å koma seg raskt heim igjen. Og då er me bekymra over det materiellet som ble stilt til rådigheit. Det var jo staten som hadde ute på anbod ei ferjepakke, og då fylkeskommunen overtok, så overtok ein allereie inngåtte avtalar – med eit materiell som er altfor gamalt og altfor dårleg. Eg undrar meg litt over kvifor ein skal stilla strengare krav til å transportera oljerøyr i Nordsjøen enn til å transportera folk ute i distriktet. No skal fylkeskommunane snart gå i gang med nye anbodsrundar, og viss ein ikkje stiller økonomiske midlar til rådigheit frå denne salen, så vil ikkje fylkeskommunen kunna stilla krav om nybygg – og det er noko ein verkeleg treng for at det skal vera leveleg for folk å bu i distriktet og skapa arbeidsplassar i distriktet. Så det er viktig at regjeringa og Stortinget merkar seg at skal fylkeskommunane kunna levera nybygg – noko som er nødvendig innanfor ferjesektoren – er ein nøydd til å stilla midlar til rådigheit. For den standarden som ein overtok frå staten, er ikkje god nok for å driva god distriktspolitikk og driva næringsutvikling i distrikta.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-12:
Distriktspolitikk betyr å korrigere markedskreftene til fordel for periferien. Det betyr å skape økonomi gjennom lovverk og økonomiske ordninger som gir rammebetingelser for et lønnsomt næringsliv i distriktene. Det er store utfordringer på dette området. Det er store utfordringer med at ungdom skal finne det interessant å bo og virke ute i distriktene. For Senterpartiet, som har desentralisering som sitt merke, er det en av våre mest krevende oppgaver. Rammebetingelsene knyttet til samferdsel: Det er diskusjon her om OPS. OPS er fattige lands finansiering av veier. Det er mindre konkurranse, for det er bare tilpasset de største entreprenørene som har god finansiell tilknytning. Det er ikke noe godt alternativ for et bredt, allsidig entreprenørmiljø i Norge. Høyre legger til rette for at man skal ha mer nytte–kostnadsvurderinger i transportinvesteringene, altså nedprioritere veiene ytterligere der hvor det bor lite folk. Det er noe som folk i distriktene merker seg. Høyre snakker om jordbrukspolitikken. Jordbrukspolitikk er politikk for bruk av jord. Når Høyre går inn for at en skal ha et svakere tollvern, blir det lavere priser og enda større avhengighet av statsbudsjettet. Forstå det den som vil – og som snakker om at man gjennom den politikken skal få til frie gårdbrukere. Høyre snakker om å endre kommunestrukturen. Vi har en rekke kommuner i Norge som blir drevet aldeles ypperlig. Det er effektive og oversiktlige forhold, det er godt helsevesen, og det gjøres et så godt forebyggende arbeid at det er et forbilde for mange byer og tettsteder. Nei, spørsmålet om endring av kommunestruktur er et spørsmål om sentralisering av makt. Det er det som ligger bak, men det blir sjeldent sagt. Distriktenes største trussel er Høyre – gjennom sin sterke, ideologiske tradisjon om å sentralisere. De er best på sentralisering enten det gjelder arbeid, folk eller kapital. Vi har imidlertid et problem nå, og det er at Høyre viker unna for å fortelle sin historie. Høyre viker unna for å fortelle sin historie, og den historien er: Høyre setter pris på sentralisering.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-12:
Det er holdt mange innlegg av Fremskrittspartiet og Høyre i denne salen om at en skal satse på heltidsbonden. Nå sist var det representanten Nesvik: Heltidsbonden skulle prioriteres. Jeg regner med at det som ligger i det, er at representanten Nesvik mener at de gårdbrukerne som arbeider heltid på gården, skal ha en inntekt som gjør at en ikke trenger annen inntekt ved siden av, men ha fullverdig inntekt av sitt jordbruksarbeid. Det som er situasjonen i dag, er at med den arbeidsproduktivitetsveksten som vi har allerede nå, på 6 pst. per år, må en doble produksjonsvolumet hvert ellevte år. Dette er mest framtredende i melkeproduksjonen, som er hele basisen for bruk av jord i Norge. Det har medvirket til at gjeldsnivået i Norge aldri har vært høyere: Det er nå nærmere to ganger omsetninga. Når en kjenner til lønnsomheten i næringa, vet en at en er i en veldig sårbar situasjon når en har så mye gjeld i forhold til omsetninga. I denne situasjonen sier altså Fremskrittspartiet at med deres politikk skal det være prioritering av heltidsbonden, underforstått at det skal være lettere å være heltidsgårdbruker. Samtidig sier en at importvernet skal bli svakere, sånn at prismulighetene i markedet senkes. Ett av mantraene til Fremskrittspartiet er at bevilgningene over statsbudsjettet skal senkes. Vi vet i dag at de av oss som driver stort, er de som får de store bevilgningene. De store brukene som stadig øker, med økende gjeld – det er der prisene slår mest ut, og det er der bevilgningene slår mest ut. Det er noe som ikke henger sammen. I næringa, i de faglig dyktige kretsene, var en klar over dette for lang tid siden. Derfor har Fremskrittspartiet og Høyre liten oppslutning i denne sammenhengen, men likevel gjentas det fra denne talerstolen. Hadde det ikke vært en tanke å prøve å si mer det en vil, nemlig at konsekvensen skal bli at matproduksjonen skal senkes enten det skal være på heltid eller deltid – for det er det som blir den naturlige konsekvensen – og tørre å si at ingen vil bli mer rammet av det de står for, dårligere priser og mindre bevilgninger, enn de som har satset stort i det siste? De vil få det største inntektsbortfallet, de som har den mest kritiske situasjonen. Et minstemål av redelighet vedrørende de nøkterne økonomiske sammenhengene trengs også i denne sal. Det nytter ikke lenger å fortelle ting som ikke henger sammen, til fagfolk – de finnes i næringa, og det er mange utenfor denne sal.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-12:
Jeg vil fokusere på én ting: Fremskrittspartiet sier at en satser på heltidsbruk. Så bruker en det som framgår av sine alternative budsjetter, som sannhetsvitne på det. Jeg har påpekt her hva som er den nøkterne, økonomiske konsekvensen av kjernen i politikken: at markedsprisene går ned, at bevilgningene går ned. Det rammer mest de som produserer mest, og som har den største gjelda. Hvorfor ikke ta inn over seg faglig kunnskap på dette området som på andre områder? Fremskrittspartiets jordbrukspolitiske syn er med på å svekke hele partiet, fordi en får det omdømmet at en driver med noe som en ikke har tilstrekkelig greie på – unnskyld!
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-06-12:
Jeg kommer selv fra distriktet. Vi lever godt ute i distriktet. Det kommer vi også til å gjøre når Fremskrittspartiet og andre kommer til makten til høsten. Men det kommer til å bli forskjeller – ja, selvfølgelig gjør det det. Vi kommer til å få et næringsliv som slipper å bruke mer enn halve dagen på å fylle ut skjema og sende inn rapporter til forskjellige statlige etater, og som gjør at evnen til å skape nye arbeidsplasser og ny vekst forsvinner. Vi kommer til å få et system der man prioriterer heltidsbonden. Andelen heltidsbønder går dramatisk ned under denne regjeringen. Vi har aldri hatt færre gårdsbruk enn det vi har i dag i moderne tid – under den rød-grønne regjeringen. Norske innbyggere – også ute i distriktet – blir møtt med bompengestasjoner overalt hvor en befinner seg, fordi staten ikke er villig til å ta sin oppgave for å sørge for at vei- og bilrelaterte avgifter som innbyggerne betaler, kan gå tilbake til veisektoren. Dette gjør jo at det blir dyrere å bo i distriktet enn det burde vært. Dette gjør at det å drive næringsvirksomhet ute i distriktet blir dyrere enn for de konkurrentene som vi sammenligner oss med. Man bruker også importvernet som et argument, at man ikke er i stand til å drive med landbruk her hvis vi ikke har importvernet. Saken er at man må se på det regelverket og det rammeverket som ligger i landbruket, og begynne å lempe på det. Det er også andre næringer som vil kunne bli rammet av den politikken som regjeringen fører innenfor importvernet. Hvis vi ser på de siste endringene fra nyttår, knyttet til importvern, ligger det nå en resolusjon til behandling i EU-parlamentet, der man faktisk ber kommisjonen se på om det kan treffes tiltak mot Norge. Neste år skal man begynne å reforhandle kvoteordningen for fisk inn til EU. Det er på tide at vi begynner å se politikken i en helhet – ikke stykkevis og delt.