Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-06-15:
Kristelig Folkeparti støtter forslaget om et eget ombud for utviklingshemmede, noe vi også har gjort tidligere. Forrige gang et tilsvarende forslag var til debatt i Stortinget, var Norsk Forbund for Utviklingshemmede, NFU, negativ til eget ombud, som flere tidligere har vært inne på. Men de har snudd i saken og støtter nå forslaget. Dette sier først og fremst noe om at lite har skjedd de siste årene. Utviklingshemmede er en gruppe som i liten grad kan fremme sine behov og sin sak i samfunnet, sammenliknet med øvrig befolkning. Det er særlig grunn til å sette spørsmålstegn ved om rettssikkerheten ivaretas. Et annet forhold som man også kanskje kan påpeke, er den lave prosenten høgskoleutdannede som jobber med utviklingshemmede, kun 20 pst. – med andre ord: svært mange ufaglærte. Flere representanter har for så vidt argumentert godt for sitt syn om felles ombud. Hvis dette hadde fungert, ville det vært flott. Men slik situasjonen er i dag, er ikke rettssikkerheten godt nok ivaretatt. Jeg synes det er viktig det NFU – som ønsker et eget ombud – gjør ved å gi et veldig sterkt signal om at noe bør gjøres nå. Når evalueringen av de nye pasient- og brukerombudene foreligger, er det viktig, som flere har vært inne på, å få vurderingen av i hvilken grad de jobber med saker for utviklingshemmede. Men i stedet for å vente på denne evalueringen er det bedre, slik jeg ser det, å starte i andre enden, nemlig å opprette et eget ombud for utviklingshemmede. Skulle det vise seg at pasient- og brukerombudsordningen er så god at den ivaretar utviklingshemmedes ombudsbehov, får heller disse ombudene slås sammen. Situasjonen er i hvert fall i dag alarmerende. Til tross for at fylkesmannen fører tilsyn med tjenester til utviklingshemmede, er erfaringene som NFU fremla på høring i komiteen, at tilsynet rettes mot relativt få forhold, som også flere har vært inne på. De mener det er sjelden at kvaliteten på tjenestene blir undersøkt tilstrekkelig. Pålegg følges ikke alltid opp, og det er lite forbedring i tjenestene, selv etter flere år. Når uverdige og kritikkverdige forhold oppdages, må det være noen som har makt og myndighet til å få dette omgjort straks. Rettssikkerheten må med andre ord styrkes. Mange pårørende er svært slitne etter å ha kjempet for at deres barn og ungdommer skal ha det trygt og godt. Også for dem vil det være en ekstra trygghet med et eget ombud som kjemper for verdige tjenester. Kristelig Folkeparti støtter også forslaget om at det må foretas en gjennomgang av situasjonen for mennesker med utviklingshemning som soner fengselsstraffer i norske fengsler. Statsråden viser i sitt svarbrev til helse- og omsorgskomiteen til at det har pågått et arbeid bl.a. med å sikre mindre enheter for utviklingshemmede i fengsel. Det kan være riktig at dette er justisministerens ansvarsområde. På den annen side må det være et mål å hindre at utviklingshemmede begår straffbare handlinger. Jeg vil tro at mye av forebyggingsarbeidet nettopp hører til under helse- og omsorgsministeren. I en bred gjennomgang av situasjonen for mennesker med utviklingshemning som soner fengselsstraffer, bør årsaker til hvorfor de sitter i fengsel, og hva som kunne vært gjort for å forebygge det, også inngå. Jeg ber om at dette tas med fra regjeringens side.