Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Det er nå allment akseptert at manglende grenser for grådighet i amerikanske finansinstitusjoner skapte finanskrisen. Utlån som om det aldri skulle komme nedgangsider, skapte bobler innenfor boligmarkedet og aksjemarkedet som nå har skapt en av tidenes mest alvorlige finanskriser internasjonalt. Men ikke alle er enige i dette. Carl I. Hagen har bygd et livsverk på troen på markedskreftenes frie spill kombinert med uhemmet bruk av oljepenger. Mye underlig dukker opp i forsøket på å holde liv i denne livsløgnen. I et innlegg i Aftenposten 19. november påstår Hagen at det er sosiale krav til amerikanske banker som er finanskrisens årsak. Han peker på The Community Reinvestment Act fra 1977 og andre amerikanske tiltak for å stimulere amerikanske banker til å låne ut penger, også til innbyggere i fattige områder i bankenes nedslagsfelt. Det var et krav som ble stilt til bankene i forbindelse med oppkjøp, fusjoner osv., og som førte til at mange amerikanere med lav inntekt kunne kjøpe seg sin egen bolig. Hagens påstand er at dette skapte subprime-krisen. Men det kan neppe stemme. Hvorfor skulle en 30 år gammel lov plutselig føre til en eksplosjon i dårlige lån fra 2002 og framover? Spesielt merkelig er dette når vi vet at 75 pst. av alle subprime-lån ble gitt av finansinstitusjoner som ikke var omfattet av denne loven. Han peker også på boliginstitusjonene Fannie Mae og Freddie Mac. Dette er gamle institusjoner med røtter helt tilbake til Roosevelts New Deal-politikk på 1930-tallet, og som har bidratt til å sikre amerikanere, også dem med lave inntekter, boliglån. Men reguleringen var streng slik at de tapte store markedsandeler til andre finansinstitusjoner i subprime-boomen fram til 2005. Når eierne tvang gjennom mulighet til å konkurrere på lik linje med andre banker, tredoblet Fannie Mae høyrisikolånene fra 2005 til 2008. Dette var svært dårlig bankhåndverk, men skylden skal eiernes grådighet ha, ikke reguleringer for å sikre fattige amerikanere bolig. Denne diskusjonen kan føres langt ned i detaljer knyttet til regulering av amerikanske finansmarkeder. Det er neppe nødvendig. Finanskrisen skyldes manglende begrensninger på utlån fra amerikanske finansinstitusjoner kombinert med en uansvarlig pengepolitikk som gav svært lav rente i en lang periode. De amerikanske investeringsbankene kunne tidligere låne ut maksimalt tolv ganger egenkapitalen. Denne begrensningen ble fjernet i april 2004. Da Lehman Brothers gikk konkurs i september i år, hadde de lånt ut mellom tretti og førti ganger egenkapitalen. Fremskrittspartiets forsøk på å finne støtte for at penge- og kredittmarkedet skal reguleres av tilbud og etterspørsel i markedet, uten politiske reguleringer eller inngrep, sitert fra Fremskrittspartiets program, finner ikke grunnlag i fakta. Det er flere enn meg som har tenkt at dette mener de vel egentlig ikke, at dette er et resultat av en litt overivrig programkomité som ikke har vært god nok på kvalitetssikring. Men så langt ser vi ikke noe annet enn at Fremskrittspartiet faktisk mener dette. I årets budsjett fortsetter Fremskrittspartiet sin linje med kutt i bevilgningene til Kredittilsynet. I en situasjon der overvåking av finansmarkedene framstår som viktigere enn noensinne, foreslår Fremskrittspartiet å kutte drøyt 12 mill. kr på Kredittilsynets budsjett. I en situasjon der næringslivets og privatpersoners mulighet til å gjøre viktige investeringer er truet av problemer i banker og andre finansinstitusjoner, mener Fremskrittspartiet det er riktig å redusere overvåkingen av bankenes likviditet og soliditet. Dette er ekstrem politikk som har sin basis i en ekstrem liberalisme som vi finner få eksempler på i dagens europeiske politikk. Dette er ikke framtiden for Norge.