trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Ja, jeg mener at det er vår rolle å klare å få partene til å snakke sammen. Men dette er jo egentlig vårt gebet, fordi det er jo vi som bestemmer disse reglene. Det er ikke bare for rederiene og sjømannsorganisasjonene å bli enige, men mye av dette er offentlige regler og reguleringer. Så her får vi bare spille på lag og prøve å finne gode løsninger som balanserer disse ulike synene. Hittil har jo dette vært en suksess. Selv om vi har hatt noen år med negativ utvikling i tallene, så har jo hele den maritime strategien – må vi si – vært en formidabel suksesshistorie. Den maritime næringen står fjellstøtt i Norge. Vi skal klare oss gjennom de tøffe tidene nå med de tiltakene vi kom med i revidert, og så skal vi jobbe sammen med partene for å lage et mest mulig hensiktsmessig regelverk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Som denne debatten så langt har vist, så er utformingen av regelverket og de ulike ordningene NIS og NOR et resultat av en balansering av flere ulike hensyn. Et av disse hensynene er at norske sjøfolk, og da særlig i norsk farvann, skal ha gode arbeids- og lønnsvilkår. Vi må sørge for at ikke registersystemet vårt bidrar til sosial dumping og undergraver kanskje hele fundamentet for at vi har mange norske sjøfolk. Dette er en viktig næring, og den betyr også mye for klynga. Jeg er litt overrasket over at ikke representanten også ser disse dilemmaene, men har en så bastant konklusjon. For her er jo egentlig også mange av opposisjonspartiene på linje med regjeringen i å kunne se dilemmaene – at dette er vanskelige avveininger, og det er ingen selvfølgelige løsninger.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Vi ønsker jo å ha flest mulig skip under norsk flagg, og gjør en ganske aktiv innsats for å få til det. Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, må vi ikke se oss blind på tallene fra år til år, vi må se på utviklingen over tid, og da har jo dette vært en stor suksess. Vi er fortsatt en av verdens største skipsfartsnasjoner, og vi har som ambisjon å forbli det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg kan ikke se at det er urettferdig at de som hadde opparbeidet seg skatteforpliktelser, må betale noe av det, og de som ikke hadde opparbeidet seg det, ikke må betale. Slik må det jo være, fordi rederier, nye skip som kommer inn i det nye regimet for NIS og for rederiene, kan jo ikke skatte etter gamle regler. Jeg mener at det forslaget som Finansdepartementet og regjeringen nå har kommet fram til, er et rimelig forslag. Det innebærer en skattebetaling på i overkant av 4 mrd. kr. Rederinæringen selv spilte jo inn et forslag på i underkant av 3 mrd. kr, tror jeg det var. Så hvis en tenker på at utgangspunktet i høyesterettsdommen var en sum på rundt 20 mrd. kr, hvor riktignok en tredjedel skulle gå til miljøinvesteringer, så må vi si at vi er veldig nær det Rederiforbundet selv opererte med. Da burde de fleste egentlig kunne være tilfreds med å komme inn i et nytt system som vi tror er veldig konkurransedyktig.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Etter mitt syn er det viktig å lære av andre. Regelrådet i Sverige er jo forholdsvis nytt – opprettet i 2008 – så svenskene har også hatt ganske kort tid på å få erfaringer med dette. I Storbritannia har man nylig etablert et uavhengig råd som skal gi råd til regjeringen om forholdet mellom kostnad og nytte i regelverket. I Nederland har man gjort det på en litt annen måte, slik at vi må følge med på hva andre europeiske land gjør i forenklingsarbeidet generelt, men også når det gjelder formalisering av måter å få innspill fra de berørte på. Vi har jo høringsinstituttet, som jeg nevnte i mitt hovedinnlegg, som nok går langt utenpå hva mange andre land har. Slik ser vi at ulike europeiske land organiserer seg på ulike måter, men det er like fullt viktig og nyttig å se og lære av hva andre gjør.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Vi satser på at arbeidet med forenkling og effektivisering skal foregå på en enkel og effektiv måte, slik at vi skal få fastsatt et slikt mål så raskt som mulig. En av de tingene som vi ser når vi jobber med dette, er at anslaget på et sted mellom 50 og 60 mrd. kr i administrative kostnader for bedriftene består av mange ulike elementer. Én ting er skatteregler og offentlige regler som er knyttet til dette. Et annet element er alt det som Statistisk sentralbyrå trenger av rapporter til informasjon. Så er det også en del av dette som er bedriftsinterne ting, som faktisk i en viss grad også er viktig for bedriftens verdiskaping. Det å ta bort prosesser og administrative oppgaver som faktisk er viktig for verdiskapingen, er det siste vi ønsker. Så vi må få kartlagt dette på en god måte og så få satt opp konkrete mål.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg vil si at ambisjonen er mest mulig, så får vi sette et tall som er oppnåelig og realistisk samtidig som det er ambisiøst. Som jeg sa i mitt forrige svar, er det noen av disse administrative kostnadene som er knyttet også til bedriftens verdiskaping, som selvsagt må fortsette, ellers vil det faktisk svekke bedriften. Så er det også slik at noen grep har Norge allerede gjort. Jeg nevnte tidligere Altinn, som er et stort grep som har effektiviseringspotensial i seg, så noe av den nytten har vi allerede lagt til rette for. Vi skal være så ambisiøse som det er mulig, og prøve å sørge for at Norge er et godt land å drive næringsvirksomhet i. Vi vet veldig klart at små og mellomstore bedrifter opplever dette som en tyngre belastning fordi de i enkelte sammenhenger blir utsatt for det samme regelverket eller rapporteringsveldet som store bedrifter, samtidig som de har mye mindre ressurser å hjelpe seg med for å få gjort jobben.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg er glad for at vi i fellesskap har fått rettet opp inntrykket av Møre og Romsdal fylke. Sist jeg var der, var til og med fastlandsforbindelsen til Vigra, Valderøy, Giske og Godøy nedbetalt, så nå var bommen borte. Det må være til glede for alle. Sånn sett ser vi at verden går framover, men samtidig er nok askeskyen en påminnelse om at vi fortsatt er offer for naturkreftene. Vi har levd med naturen i alle århundrer, og det har man ikke minst hatt erfaring med langs kysten – også i Møre og Romsdal – men heldigvis er vi innovative. Vi utvikler både teknologier og løsninger som gjør at vi håndterer dette på en stadig bedre måte. Det å få godstrafikk over fra vei til tog og skip er en strategi som regjeringen følger. De ulike samferdselsprosjektene i detalj tror jeg at jeg skal overlate til mulige kommende interpellasjoner om samferdselsspørsmål i Møre og Romsdal fylke, eller spørsmål ved ulike anledninger til samferdselsministeren. Men at rammebetingelsene for næringsvirksomhet fortsatt kan bli enda bedre og fortsatt skal fornyes og utvikles videre, til beste for den sterke industrien og den sterke maritime klyngen, ikke minst, men også med tanke på det reiselivspotensialet som er på kysten vår og ikke minst i Møre og Romsdal, står fast, og det skal regjeringen følge opp på en god måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg vil også takke for mange gode innlegg i debatten, som har vært mangfoldig – får vi si – selv om den har handlet om ett fylke. Vi har etablert noen helt klare felles fakta: for det første at Møre og Romsdal er et fantastisk fylke, for det andre at det er mange grunner til at det er fantastisk – og at ikke alle skyldes den rød-grønne regjeringen – og for det tredje at askeskyen definitivt ikke skyldes den rød-grønne regjeringen. Selv satt jeg askefast i London. Da jeg hørte interpellanten snakke om at Møre og Romsdal var isolert, kom jeg på at når det er tåke i kanalen, bruker det å stå i britiske overskrifter: tåke i kanalen, kontinentet isolert. Jeg tror kanskje interpellanten bør ha den samme tilnærmingen til Møre og Romsdal, at det er Norge som er avskåret fra Møre og Romsdals herligheter! En helt sikker konklusjon etter denne debatten er i hvert fall at det er mange faktorer som påvirker næringsutviklingen i et fylke. Det er ikke bare den velfylte og aktivt brukte verktøykassa som Næringsdepartementet rår over, men det er samferdsel, det er utdanning, det er kommunikasjonsårer til havs, det er energispørsmål og mye annet. Så vi får fortsette i lag, både i regjering og i storting, og gjøre ikke bare Møre og Romsdal, men Norge til et enda bedre sted å bo.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Statsråden ba om å få innspill og ikke bare prat om regelverket. Da vil jeg komme med et innspill til statsråden. Vi har mange små bedrifter som driver med nisjeprodukter, bl.a. innen reiseliv, som f.eks. kan gå på at man lager sin egen pæresider eller sin egen eplesider. Den har man lov til å servere når det kommer turister, men man har ikke lov til å selge det i flasker som turistene tar med seg. Det går litt på rammevilkår og hva man kan tjene penger på. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Vil statsråden vurdere å endre dette?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Regjeringen tapte rederiskattesaken i Høyesterett. Allikevel velger man å lage en ny overgangsordning. Så mitt spørsmål til representanten er: Hva får bl.a. representanten fra SV til å prøve å overprøve Høyesterett i denne saken?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Når det gjelder NIS-registeret, har jeg i innlegget mitt vist at det er utfordringer knyttet til dette, at det er viktig at vi har en dialog om det med næringen, og at vi finner løsninger. Jeg er positiv til og tror at det vil komme endringer, men samtidig mener jeg at det er så pass store utfordringer med tanke på at de ulike partene står så langt fra hverandre, at dette ikke er noen «quick fix»-sak. Derfor er jeg trygg på at man bruker den tiden man trenger, og jeg er også trygg på at det vil komme et klart svar på bordet til dere. Kan du gjenta det andre spørsmålet?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Svaret er allerede gitt: Det er vanskelig å si akkurat når, men jeg mener det er viktig at man bruker den tiden man trenger, for dette er ikke noen enkel jobb, og det er viktig at man gjør den grundig.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg vil starte med å si at det er helt riktig det jeg sa på talerstolen, at Høyre gjorde altfor lite da de satt med makten, og at vi faktisk har gjort utrolig mye. Vi har levert tiltakspakke på tiltakspakke. Vi har vært veldig opptatt av å ha stø kurs i forhold til den maritime næringen. Vi har, som jeg sa, også kommet med nettolønnsordninger, og vi har kommet med rederiskatteordninger – noe jeg tror også Høyre er glad for at vi har gjort. Når det gjelder endringene, vil jeg si at det er viktig å ta seg tid. Jeg tror ikke vi er helt klare for det. I hvert fall føler ikke jeg at jeg er det. Jeg synes det er viktig at vi bruker tiden godt, og at vi kommer med gode løsninger når det er endringer. Det viser også den tiltakspakken som kom i dag, at vi har tradisjon for å gjøre. Vi har brukt tid, satt oss inn i ting, hatt dialog og levert.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Det er egentlig en artig og trivelig jobb å få belære representanten fra Høyre – det var jo bare å belyse det det ble spurt om. Arbeiderpartiet er veldig opptatt av å lytte til begge parter, sjømannsorganisasjonene og rederiene, i denne sammenhengen. Jeg føler at representantforslaget fra Høyre ville ha vært med på bare å høre på den ene parten, altså rederiene. Det er jeg ikke klar for.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Det er veldig tydelig at Høyre og representanten Røbekk Nørve allerede har landet på at her skal man åpne fartsområdebegrensningene. Men ut fra det ståstedet kan det være interessant å høre om Høyre har gjort seg opp en formening om hvorvidt noen norske sjøfolk, et visst antall norske sjøfolk, kan regne med å miste jobben sin om Høyre får gjennomslag for en åpning av denne fartsområdebegrensningen.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg har den formening at man selv må ha tenkt litt gjennom hvilke konsekvenser et forslag vil ha, når man kommer med et forslag, og ikke bare overlater til regjeringen å finne ut hva slags konsekvenser dette forslaget vil ha. Så jeg ønsker at representanten Røbekk Nørve kan svare meg konkret på det.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg må si at interpellanten startet med en veldig dårlig markedsføring av Møre og Romsdal som et reisemål, og jeg håper det – jeg hadde nær sagt – blir mellom oss. Jeg har lyst til å si at i Halsa kommune hvor jeg er oppvokst, har vi et slagord som heter «kjenn kor du trivest», og det mener jeg er et slagord man kan bruke på hele Møre og Romsdal. Jeg er utrolig stolt over at jeg kommer fra dette fylket. Det er prisverdig at man er opptatt av næringslivet i hjemfylket sitt, men jeg opplever også at det er noe navlebeskuende når man bare snakker om dette fylket og alle de utfordringene som ligger der. Det høres ut som om regjeringen motarbeider næringslivet, og spesielt da i Møre og Romsdal, og det kjenner jeg meg ikke igjen i. Senest i dag legger regjeringen fram en tiltakspakke for verft og utstyrsleverandører som er offensiv, og som er viktig for denne næringen som har store utfordringer. Samtidig legger vi fram en politisk økonomisk styring som gir fortsatt lav rente og stabil kronekurs, noe som også er viktig for denne næringen. Opposisjonen er tydeligvis motivert for å klage på regjeringen. Men når det gjelder askeskyene fra Island, kan man faktisk ikke skylde på regjeringen, og jeg er glad for at trygghet ble prioritert framfor trafikk i denne situasjonen. Den askeskysituasjonen viser at vi er sårbare. Når det gjelder finanskrisen, er det utrolig bra at man har klart å komme seg gjennom denne så bra som man har gjort, ikke minst i Møre og Romsdal, men også i Norge. Så har jeg lyst til å ta tak i noe som står i interpellasjonsteksten, nemlig «forslag om å forsøke å ta i bruk de mobile kraftverkene for å dempe ekstremt høye strømpriser i perioder». Jeg er veldig opptatt av kraft selv, og det at man må få økt kraftproduksjon og bedre linjetilførsel, er grunnleggende viktig for oss i Møre og Romsdal. Men jeg har mine tvil om hvorvidt kraftprisen ville blitt voldsomt redusert om man hadde satt i gang de mobile gasskraftverkene. Det er jo faktisk kanskje det motsatte som kunne skjedd. Men det ville ha hjulpet på situasjonen ved at man hadde fått mer kraft. Jeg er stolt av å komme fra Møre og Romsdal, jeg kjenner det spesielt godt etter det innlegget som Røbekk Nørve har holdt. Og jeg er veldig glad for å komme fra Arbeiderpartiet, for vi har ikke en tom verktøykasse å tilby næringslivet, vi har faktisk en aktiv næringspolitikk å komme med. Men det betyr ikke at alt er løst, og vi har mange utfordringer. Den rød-grønne regjeringen har faktisk levert tiltakspakke etter tiltakspakke gjennom hele finanskrisen nettopp for å holde hjulene i gang, og den siste tilbakemeldingen fikk jeg i går. Da var jeg i Nesset kommune, som har vært en kommune som har hatt rimelig høy ledighet, men jeg kan melde tilbake om at ledigheten der går ned, og det er veldig bra. Så jeg tror det er gjort mye bra, selv om utfordringene fortsatt er der, og det må vi håndtere på en god måte. Jeg tenker at da er det viktig å prøve å se under de mørke skyene som vi har hørt om her, og kanskje er det også lys i tunnelen for alle disse næringene som vi har å forholde oss til.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-05-11:
For å ta det siste først – nettolønnsordninga. Det er en ordning som har vært mye framme i diskusjonen, og fortsatt er framme i diskusjonen. Det er en ordning som har en kostnadsramme på nærmere 2 mrd. kr. Det er viktig at vi bruker midlene over nettolønnsordninga på de områder hvor det er størst behov, og jeg sa da på vegne av Senterpartiet at vi ikke ser det som riktig å prioritere NIS-flåten og utvide denne ordninga. Det er greit for partier som har ubegrenset med penger, men det har ikke regjeringspartiene. Så til det andre forholdet. Det er riktig at NIS ikke kan gå i frakt langsetter kysten, mens det kan andre utenlandske selskaper gjøre. Det er sjølsagt en utfordring. Samtidig er det vel slik at de som er i NOR-flåten – fraktefartøyene i NOR-flåten – ønsker å ha dagens regime, for det er et sikrere og bedre regime enn det alternativet som Fremskrittspartiet ønsker å innføre. NOR er en god ordning for fraktefarten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-05-11:
De betingelser som systemet med NIS og NOR har, er en helhet hvor en avveier ulike hensyn. Det systemet vi nå har, med NOR-flåten og de rettigheter som de har der i forhold til NIS-flåten, kombinert med nettolønnsordninga, er et system som er positivt for fraktefartøyene som går mellom norske havner, og som er norskregistrerte og har norske lønns- og arbeidsvilkår. Når Fremskrittspartiet sier at en heller vil beholde det enn å beholde de andre fordelene, og en vil bare utvide fordelene, kommer en jo til en situasjon hvor en ikke vil prioritere knappe ressurser. Dermed er en utenfor det som er realismen i enhver politikk: En må prioritere, og en må kople rettigheter og plikter.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-05-11:
Det var svært bra. Representanten Lundteigen sa fra Stortingets talerstol hva som var representantens vurdering av spørsmål knyttet til det som ble vedtatt i 1996, og knyttet til Grunnlovens paragraf om at en lov ikke skal ha tilbakevirkende kraft. Det er bare å gå igjennom de nødvendige dokumenter fra komité, innstilling og fra Stortingets talerstol. En ser det er en klar linje i representantens linje, og jeg er glad for det vedtaket som sikret betryggende rettssikkerhet. Derfor gjentok jeg det nå.
Siri A. Meling (Høyre), 2010-10-29:
På vegne av representantene Elisabeth Røbekk Nørve, Frank Bakke-Jensen, Øyvind Halleraker, Nikolai Astrup og meg selv er det en glede å fremme et representantforslag om å be regjeringen legge frem en stortingsmelding om en helhetlig energipolitikk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-10-29:
Bakke-Jensen, president!
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-10-29:
Jeg takker ministeren for svaret. Selv om vi ikke nå opplever en vanskelig markedssituasjon, har det vært varslet en problematisk markedssituasjon for torsk, og det er et uttalt mål for norsk fiskerinæring og fiskeripolitikk at vi skal bli verdens fremste sjømatnasjon. I det legger jeg også at vi skal bli så gode at vi skal kunne hente ut av markedet så mye som mulig. Det er klart at jo mer vi kan stille med produkter som fenger et miljøbevisst marked, jo høyere pris kan vi hente ut for produktene. Derfor er arbeidet med miljømerking og arbeidet med å synliggjøre en bærekraftig forvaltning så viktig. Jeg registrerer at vi har fått på plass en gjenoppbyggingsplan, men den kan fort bli en bumerang hvis det plutselig viser seg at vi har lokale bestander som vi ikke har klart å forvalte. Og på en del fjordbestander har vi faktisk litt dårlig kontroll i dag, ikke fordi det profesjonelle fiskeriet tar ut for mye fisk, men vi har andre aktører som kommer inn i dag og beskatter disse bestandene. Vi har innenfor reiselivsnæringen et økende segment som heter turistfiske, og vi har et økt fritidsfiske. Derfor er det viktig å være obs på at den gjenoppbyggingsplanen som ligger nå, med den definisjonen vi bruker på kysttorsk, fort kan slå tilbake på næringen. Derfor var forslaget om å se på fjordsystemet og så skille klart når det gjelder det som skjer på yttersiden, kanskje et veldig godt forslag. Jeg tror det må være riktig når vi vet at vi har store bestander av kysttorsk som blir fisket både innenfor og utenfor tolvmila. Når vi vet at dette er bestander som vandrer, kan vi i utgangspunktet også konkludere med at det er bestander som ikke er i fare nå. Hvis vi ikke klarer bestandsvurderingen, kan det altså fra markedets side komme en reaksjon på den produksjonen og de produktene vi har. Resultatet kan bli at vi taper markedsandeler og får dårligere betalt for de produktene vi skal selge.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-10-29:
Jeg vil takke for veldig gode innlegg og foreta en liten oppsummering av noen av innspillene som er kommet. Når det gjelder turistfisket, har vi en regulering, men etter min mening ikke en regulering som er god nok. For det første virker den ikke, i og med at man ikke har noe kontrollregime og ikke har etablert et apparat for å sjekke dette. Det er nok slik at mennesket er skrøpelig både innenfor og utenfor grensen, for å sitere Gullvåg. Det er også slik at det ikke er noe skille om det kommer en turist som er her i 14 dager, eller om det kommer en turist som er her i fire timer: Man kan ta med seg samme mengde ut. Det er et problem for næringen og premierer ikke de næringsutøverne innenfor reiseliv som egentlig er flinke og har folk her lenge. Så man burde kikke litt på dette. Markedsproblematikken har vært nevnt en del her. Jeg husker også at det var markedskrise for hvitfisk, men det er ikke den problematikken jeg snakker om når jeg snakker om miljøsertifisering av produkter. Til dem som minnes den og ikke klarer å se noen problemer i markedet framover: Vel, godt markedsarbeid dreier seg i veldig stor grad om å prøve å lese et marked i framtiden. Det var det som var mitt poeng. Føre-var-prinsippet innenfor reguleringen er viktig, men vi må aldri strekke det så langt at vi av hensyn til føre-var-prinsippet sier nei til kunnskap. Det er litt det vi opplever med kysttorsken. Vi har egentlig mer kunnskap med hensyn til at det her er snakk om flere bestander, men vi bruker den ikke i gjenoppbyggingsplanen. Det er mitt poeng. Så var jeg glad for at ministeren nevnte næringens oppførsel på havet de siste dagene. Jeg registrerte et intervju der ministeren sa at hun var rystet og ikke ante at slikt foregikk i norsk fiskerinæring. Det stemmer sikkert, for statsråden har nok hørt på hun som var fiskeriminister før henne. Da kunne man av og til få inntrykk av at det var Arbeiderpartiet som hadde funnet opp Barentshavet. Og det stemmer ikke – Barentshavet er nok til og med eldre enn det Haakon Lie ble. Jeg har hentet fram en rapport fra 2004 som heter «Kommisjonen for tiltak mot utkast av fisk», fra en kommisjon som ble satt ned under en glimrende fiskeriminister som het Svein Ludvigsen. Der tok man tak i problematikken næringen hadde når det gjaldt utkast og slike ting. Og siden jeg har merket meg at denne statsråden evner å nyttiggjøre seg kunnskap, har jeg tatt med rapporten og kommer til å levere den til henne, slik at hun kan ta den med i arbeidet videre. All forvaltning baserer seg på kunnskap, men det er også et viktig poeng at forvaltningen må være forankret i den næringen man skal forvalte. Hvis forvaltningen mister tiltro i næringen, får vi ikke gode resultater. Kysttorskforvaltningen kan på mange måter være et eksempel på at vi ikke har vært flinke nok til å få forankret dette. Her er det kunnskap som vi ikke er villig til å bruke. Da blir det ikke bestandig så gode modeller.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-10-29:
Markedssituasjonen var jeg grundig innom i mitt innlegg. Så langt har vi ikke greid å se at dette har influert på markedet. Men det som interpellanten peker på, er et viktig poeng, for det er ingen tvil om at forbrukerne har blitt mer og mer miljøbevisste. Derfor er det myndighetene gjør av tiltak viktig. Men like viktig er nok næringens oppførsel på havet. Det må det være lov å minne om i disse dager. Så er jeg helt enig i at det å hente ut mest mulig av markedet knyttet til produkter, er veldig viktig. Da er selvsagt miljømessig bærekraft et viktig element. Det med produktutvikling tror jeg nok også appellerer sterkt til forbrukerne. Derfor er det at jeg har satt i gang et stort prosjekt i næringen, som heter «Samarbeid for arbeid i sjømatnæringa», der vi nettopp setter fokus på det å vende seg mot markedet. Så er interpellanten inne på et viktig punkt, nemlig fritidsfiske. I en del områder lokalt er det ikke tvil om at det også har stor betydning på stedegne fjordtorskbestander. Derfor er det også iverksatt tiltak mot den delen av næringen. Det er viktig at alle som bor på kysten, både næringen og de fastboende, opplever at tiltakene blir rettferdige, at alle må være med på å ta sin bør. Det finnes ikke noe alternativ til å gjennomføre tiltak. Det å tro at dette går over, er den minst gode veien å velge. Så det som er gjort med hensyn til fritidsfiskere, og å beskatte kysttorsken lokalt, er bl.a. at vi har redusert tillatt garnmengde for fritidsfiske av torsk fra 210 til 165 meter fra 2011. Garnmengden man har lov til å bruke, er altså redusert. Så har vi også redusert mulighetene til å fiske torsk for omsetning. Den begrenses til 1 000 kr torsk per utøver og per fartøy fra 2011. Det er altså en halvering av det man har lov til i dag. I dag kan man ta opp 2 000 kg og selge og få betalt for det. Vi vet at det også er begrensninger for hva turistene har lov til å ta med ut av landet. Vi kan være ærlige på at det kanskje er vanskeligere å kontrollere enn den atferden de har på havet. Samarbeidet som fiskerinæringen har hatt med reiselivsnæringen for å få ut kunnskap om og gode holdninger til at dette er en viktig ressurs, også for reiselivsnæringen, tror jeg er viktig, som forhåpentligvis kan bidra positivt.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-10-29:
Først av alt vil jeg få takke for en god debatt. Jeg vil også takke for en rapport som jeg allerede har fått innholdet i. Til det har jeg å si at vi kan ta en egen debatt om hva som er blitt gjort etter at denne rapporten ble lagt fram. Vi har styrket ressurskontrollen, vi har innført elektronisk fangstdagbok, vi har innført selektive fiskeredskap – i det hele tatt har vi gjort en hel masse. Det den tidligere omtalte fiskeriministeren gjorde like før han forlot kontorene, var derimot å kutte i bevilgningene til Fiskeridirektoratet og ressurskontrollen, så det vil jeg påstå er ikke å følge opp sin egen rapport. Så til dagens tekst: kysttorsken. Borgundfjorden er blitt nevnt av flere. Den er stengt for fiske, med unntak av håndsnøre i gyteperioden på våren. Havforskerne mener at det er viktig for å sikre gyting og rekruttering. Fiskerne må derfor gå litt lenger ut for å fiske. Jeg skjønner at det kan være en utfordring. Så vil jeg kommentere det som representanten Røbekk Nørve var innom når det gjelder sel. Det har i flere artikler denne uken i FiskeribladetFiskaren vært hevdet at havert, eller gråsel, har skylden for torskekrisen i Canada, dvs. at beiting av havert har ført til at torskebestanden i det østlige Canada har kollapset. De opplysningene hevdes å komme fra et seminar om havertens påvirkning på fiskebestanden, som ble holdt nå i begynnelsen av oktober i Halifax i Canada. Havforskningsinstituttet var representert på dette møtet, og de kan ikke slutte seg til en slik konklusjon. Sluttrapporten er ikke skrevet, men workshopen konkluderer med at overfiske var årsaken i alle områder til nedgangen i bestanden. Så tok representanten Raja opp sukkertare og det prosjektet som har vært der. Økosystemet som kysttorsken vokser opp i og lever i, er viktig. Dette området er blant de områdene vi må se nærmere på. Det er satt i gang flere prosjekter for å se nærmere på tareskogens betydning, og vi skal selvsagt ta med oss kunnskapen fra dette. Så vil jeg når det gjelder forslaget om nasjonale torskefjorder, bare vise til det jeg var innom i innlegget om at vi må ha særlig oppmerksomhet rettet mot fjordtorsken. Både fiskere og forskere synes å være enige om at det jevnt over står dårligere til med bestanden av stasjonær fjordtorsk enn hva tilfellet er for bestanden av vandrende kysttorsk. Samtidig er det ikke tvil om at framtidens forvaltningsregime for bestanden av kysttorsk vil forutsette ny kunnskap og grundige vurderinger av hva som skal til og hva som skal være forvaltningsenhetene. Havforskningsinstituttet er i gang med arbeidet, og et viktig poeng her er det som flere representanter har vært innom, å ta med seg fiskernes erfaringer og kunnskap. Debatten om kysttorsken har gått friskt i flere år, og den illustrerer jo at det ikke er noen enkle løsninger eller svar. Til representanten Bredvold vil jeg bare si at det er denne regjeringen som faktisk har fått stoppet det ulovlige fisket i Barentshavet. Vi fant ikke opp Barentshavet, men man fikk stoppet det ulovlige fisket som var oppe i 100 000 tonn. I fjor ble det ikke rapportert om ulovlig uttak av torsk i Barentshavet.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-10-29:
Det er fortsatt veldig bra, synes jeg, at fiskeripolitiske saker nok en gang er på sakskartet i denne salen. Det er veldig bra. Etter mitt syn er det flere viktige områder i denne interpellasjonen – det er på en måte en kinderegg-interpellasjon. Det er etter mitt syn tre viktige områder. Det ene er kysttorsk og vernebegrensninger, det andre er markedssituasjonen for kystflåten, og det tredje er markedssituasjonen for industrien. Alle disse områdene fortjener oppmerksomhet. Når det er sagt, registrerer jeg at det også er veldig mange forskjellige syn på kysttorskreguleringen. Jeg merker meg at Norges Kystfiskarlag mener at siden gytebestanden av kysttorsk er oppskrevet fra 50 000 tonn til 75 000 tonn, kan kysttorsken friskmeldes og tas bort fra den såkalte rødlisten. Samtidig mener Norges Kystfiskarlag at det er fjordtorsken som er i dårlig forfatning og må ha et vern, mens Havforskningsinstituttet ser ingen utviklingstrekk som tyder på at vernetiltakene for kysttorsk bør begrenses, men håper på at nedgangen nå er bremset. Og f.eks. Nordland Fylkes Fiskarlag er kritisk til de strenge reguleringene for dette fisket, og mener at det ikke har hatt noen positiv betydning for bestanden. Dette viser at det er mange meninger om hvilken forvaltning vi skal ha, og hvilke resultater dette har gitt. Så er det slik at det er noen som ser ut til å bli hardere rammet enn andre. Interpellanten nevner Henningsværboksen. Siden jeg er fra Lofoten, vet jeg godt hvor Henningsværboksen er, og hvilke utfordringer verningen av dette området ser ut til å ha gitt. Vernet av dette området er krevende for fiskerinæringen i Øst-Lofoten. Produsentene sliter med å få råstoff, og mange fiskeribedrifter sliter som en følge av dette. I tillegg har innsiget av skrei inn i Vestfjorden sviktet de siste årene, med de følger det også har fått. Jeg vet det er dialog mellom de berørte kommunene og departementet, og jeg håper at det kan bli en god løsning der. Arbeiderpartiet mener at det er viktig å holde oppe og styrke torskebestanden som gyter lokalt. Kysttorsken er viktig for økosystemet langs kysten, og er samtidig grunnlaget for en stor del av kystfisket. Det som er det vanskelige, er å få til en regulering som reduserer uttaket av torsk, samtidig som en kan opprettholde et tradisjonelt fiske og næringsaktivitet langs kysten vår. På sikt vil det være til alles beste å ha sterke lokale torskebestander. Det er en vanskelig avveining mellom hensynet til næringsutøverne og lokalsamfunn på den ene siden og behovet for å gjenoppbygge kysttorskbestanden på den andre siden. De siste ti årene har vi hatt god forvaltning av fiskebestandene etter føre-var-prinsippet og basert på kunnskap. Det har ført til at de fleste bestandene er større i dag enn de har vært på veldig lenge. For Arbeiderpartiet vil føre-var-prinsippet alltid ligge til grunn for en god og bærekraftig forvaltning av våre fiskeressurser. Til nå har det gitt gode resultater.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-29:
Det er eit viktig spørsmål som har blitt teke opp, og som fleire har sagt tidlegare: Det er viktig at vi får diskutert fiskeripolitikken også i denne salen. Som den førre talaren har eg også vakse opp ved ein liten fjord, og har mange gode og naglebitande minne frå torskefiske i min ungdom og også seinare i livet. SV er oppteke av to ting: Vi er opptekne av å ta vare på kystfiskeflåten, og vi er opptekne av å ta vare på kysttorsken. I utgangspunktet kan dette sjå ut som ein motsetnad, for avgrensinga i fisket av kysttorsken kan på kort sikt føre til store utfordringar for kystfiskeflåten. Og det er – som mange har vore inne på her – ganske mange synspunkt på kva som er riktig balanse mellom fiske og vern, kva som er riktig utforming av restriksjonane slik at dei blir rettferdige, men også bidreg til best mogleg berekraft og til best mogleg strategi for å byggje opp att ein berekraftig stamme av kysttorsken. Den einaste løysinga på dette er i grunnen at vi får ei kunnskapsbasert forvaltning. Som fleire har etterlyst her, er nok ikkje kunnskapen god nok på ein del område – når det gjeld vandringsmønster, når det gjeld blanding med andre stammar, når det gjeld kven som beitar på torsken. Så løysinga på lang sikt vil vere ei enda tyngre satsing på kunnskap om kysttorsken, på lik linje med heile forvaltningsregimet, for å sikre berekraftige fiskeressursar – ikkje minst berekraftige fiskeressursar som også tar høgd for at vi skal finne vernemetodar som tek vare på kystfiskeflåten. Så dette er ei sak som det i og for seg i dagens debatt ikkje har kome fram noko løysing på, men det har kome fram eit klart synspunkt om at vi har for lite kunnskap, og det må vere ei utfordring for oss å jobbe vidare med å styrkje kunnskapsnivået på dette området. Så er det også to ting som er viktige her. Det eine er at vi må byggje opp stammen, for stammens og for fiskeria sin eigen del. Men i vårt marknadsorienterte samfunn er det – som fleire har vore inne på – også viktig at vi sikrar at vi byggjer opp og synleggjer oppbygginga på ein slik måte at vi får tillit i marknaden. Det er kanskje den tredelinga – vern, kystfiske og truverde i marknaden – som vi må jobbe med, og som kunnskapsbasen må byggjast opp om for å gi oss eit best mogleg avgjerdsgrunnlag. Så har ein vore litt inne på andre ting, utover dei tre tinga det her er snakk om, som påverkar utviklinga av kysttorsken. Det har blitt nemnt fritidsfisket, som heilt klart er eit element som vi også må sjå nærare på – både kartleggje omfang og diskutere restriksjonar. Men det er eitt punkt som ikkje har blitt nemnt her i dag, og som vi i SV er veldig opptekne av, og det er at vi står overfor ein situasjon der oljeutvinning i kystnære område kan bli det som verkeleg øydelegg moglegheitene for å vareta denne fiskestammen.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-10-29:
Jeg vil takke interpellanten for å ta opp problemstillingen knyttet til kysttorsk, som er en viktig sak for fiskerinæringen. I likhet med andre som har hatt ordet her i salen, er jeg også fornøyd med at fiskeripolitikk stadig står på dagsordenen her, det er viktig næringspolitikk og det er viktig politikk for å bygge landet. Jeg vil også takke statsråden for et godt svar. La meg innledningsvis slå fast at vi fra Senterpartiets side er opptatt av at vi skal ha en pålitelig status for situasjonen for kysttorsken. Dette er en grunnleggende forutsetning for å kunne føre en god forvaltning. Statsråden har gitt en omfattende redegjørelse for det kartleggingsarbeidet som er gjort, hvilke reguleringer som er foretatt, og om etablering av gjenoppbyggingsplan. Jeg skal derfor ikke gå inn på disse områdene. Det jeg vil rette oppmerksomheten mot, er at i den videre forvaltningen av kysttorsk vil det være behov for enda større detaljkunnskap og mer forskning. I denne sammenheng er det viktig med god dialog med fiskerne. Fra fiskerhold er det gitt uttalelser om at fiskerne er positive til å bidra i slike kartlegginger og dermed bidra til mer detaljkunnskap. Kunnskapsbehovet inkluderer systematisk kartlegging av viktige oppvekst- og gyteområder langs kysten, men også undersøkelser av vandringsmønster gir et bedre grunnlag for å definere hva som faktisk kan regnes som lokal fjordtorsk. Det er videre behov for å vite hvilke deler av kysttorsken som blander seg med den sterke bestanden av norsk arktisk torsk. I denne sammenhengen er det viktig at forskerne også ser på om kysttorsken har flyttet lenger ut i havet, noe som har vært framholdt fra fiskerhold. Dette er det viktig å undersøke nærmere for å ha et best mulig faktagrunnlag og faglig grunnlag å vurdere ut ifra. Når det gjelder andre punktet i interpellasjonen, om den problematiske markedssituasjonen for kystflåte og industri, har jeg ikke registrert noen markedsmessige problem per nå. Vinteren 2009 derimot, som vi alle kjenner til, var et meget vanskelig år. Mitt inntrykk nå er at eksporten går godt. I likhet med statsråden håper jeg dette vil vedvare utover vinteren, og at prisene bedrer seg.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-10-29:
Interpellanten tar opp en stor utfordring for kystfiskerne: det å få kartlagt kysttorskens situasjon, slik at vi får en pålitelig status. Det er avgjørende for god forvaltning og langsiktig verdiskaping. Det er flere utfordringer knyttet til hvitfisken. Vinteren 2009 var svært krevende for omsetningen av akkurat det fiskeslaget. Fiskeindustrien fikk kredittmessige utfordringer som følge av dårligere etterspørsel etter hvitfisk, og lagrene ble store. Partene kom imidlertid til enighet om å sette ned minsteprisen for torsk. En lang kyst med store havgrunner og mange fjorder gir Norge gode forutsetninger for fiske. Det må vi utnytte på en bærekraftig måte. Fiskeressursene må forvaltes i et langsiktig perspektiv, og hensynet til levedyktige bestander – et føre-var-prinsipp – må gå foran kortsiktig næringshensyn, slik at fiskeressursene også i fremtiden kan fortsette å danne grunnlag for sysselsetting både på sjøen og på land. Samtidig ser jeg de store utfordringene dette får for fiskerne, og som Røbekk Nørve vil jeg bruke eksempelet fra Borgundfjorden. Fisket i Borgundfjorden er et tradisjonsfiske som har pågått i flere hundre år. Så ble store deler av fjorden stengt for garnfiske, og over 30 fiskere og yrkesfiskere som er avhengig av denne inntekten, er svært fortvilte. Borgundfjorden er et av de beste gyteområdene for kysttorsken, og det er derfor viktig at den blir åpnet så snart bestanden er bærekraftig og vi har pålitelig status for kysttorsken. Da er dialogen mellom myndigheter og fiskere og fiskerlagene viktig for å ha tillit til både tall og tiltak som blir iverksatt. Det opplevde jeg på samme måten som representanten Røbekk Nørve på det møtet i Møre og Romsdal Fiskarlag. Deltakerloven og råfiskloven er viktige pilarer i fiskeripolitikken. Da vi behandlet råfiskloven i vår, var det bred enighet om gjennomføring av råfiskloven og fiskeeksportloven. Det er salgslagene selv som i samarbeid med næringsaktørene må legge opp til de omsetningsformene som er mest tjenlige for å sikre verdiskaping og kontroll med ressursuttaket. En forutsetning for det er selvsagt det interpellanten tar opp, nemlig behovet for en pålitelig status for kysttorskens situasjon. I tillegg er hvitfisksektoren råvareorientert og preget av sesongfiske, som gir dårlig lønnsomhet for fiskeindustrien. Vi har store kvanta fisk og en nærhet til markedet som burde gjøre det like lett å få jevne leveranser av torsk til markedet som for laksen. Men vi taper mot Island og Færøyene i konkurransen om høykvalitetsprodukt og konkurrerer med Kina og Vietnam i lavprismarkedet. Jeg håper statsråden og regjeringen vil ta grep for å hjelpe hvitfisksektoren til å utvikle seg på en positiv måte videre.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-10-29:
Jeg vil først takke representanten Bakke-Jensen for en viktig interpellasjon. Norge er et vidstrakt land med en desentralisert næringsstruktur. Dette er vår fiskeindustri et godt eksempel på. Fiske og foredling og deres positive ringvirkninger gjør at vi har et levende næringsliv samt bosetting langs den lange kysten vår, men også innover i landet. Vi kan vel også si at våre fiskeressurser er vår felles eiendom som må tas vare på på en egnet måte. Fremskrittspartiet ønsker å sikre en optimal utnyttelse av fiskebestander. Dette kan bl.a. gjøres gjennom omsettelige kvoter og tilrettelegging for et tett samspill mellom bedrifter, bransjer, forskningsmiljøer og andre aktører. Overgangen til omsettelige kvoter gjør det nødvendig med en gjennomgang av deltakerloven og råfiskloven, slik at næringen ikke lukkes for investeringer. Tillatelser til å utnytte deler av ressursene i havet skal tildeles av staten. Disse tillatelsene skal kunne omsettes mellom aktører i næringen og være tidsuavgrenset. Det er også viktig å sikre ordninger som ivaretar ny rekruttering innenfor fiskerinæringen. Bærekraftig beskatning av ressursene forutsetter internasjonalt samarbeid og avtaler. Norge må derfor bidra til å sikre avtaler og effektiv kontroll mot ulovlig, urapportert og uregulert fiske, og omsetning av ulovlig fangst må etterforskes som grov økonomisk kriminalitet. Det må reageres strengt på overtredelser og andre former for juks med kvotene. Derfor må bl.a. Kystvakten og fiskekontrollen tilføres tilstrekkelige midler for å øke innsatsen mot ulovlig fiske. Det er nødvendig med visse reguleringer av fiskeriene, og det er behov for en revisjon av dagens reguleringsmodeller, med sikte på bedre fastsettelser av totalkvoter, utnyttelse og mest mulig forutsigbarhet. Dette vil gi stabilitet og danne grunnlag for en bedre planlegging innen næringen. En slik stabilitet vil oppmuntre til langsiktige investeringer for industrien, fiskerne og fiskebåteierne. Fremskrittspartiet ser nytten av å ha en variert fiskeflåte, og anser mangfold, nærhet, fleksibilitet, finansielle ressurser og stabile rammebetingelser som positivt for næringen og vil legge til rette for dette. Når det gjelder kysttorsken spesielt, vil Fremskrittspartiet komme nærmere tilbake til dette. Uansett – fiske har alltid vært en viktig næring, og Fremskrittspartiet vil også i framtiden prøve etter beste evne å legge forholdene til rette for at denne næringen skal kunne få så gode rammevilkår som mulig, samtidig som vi har en fornuftig høsting av denne rike, store og mangfoldige ressursen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-10-29:
Denne debatten har synliggjort klare forskjeller i prioritering mellom opposisjonen på den ene siden og regjeringen på den andre siden. Vi er enige i betydningen av den gode lærer, men vi er åpenbart uenige om hvor tungt det bør satses for at skolen skal fremstå som en mer attraktiv arbeidsplass for lærerne og en bedre læringsarena for dem skolen er til for, nemlig elevene. Mange elever opplever for lite mestring på alle nivåer i skolen, og andre elever kjeder seg fordi de ikke får utfordringer nok. I begge tilfeller trengs lærere med solide faglige og pedagogiske evner for å lose elevene fram til gode resultater. Når læreren er viktigst, og når forskningen slår det så tungt fast, er det uforståelig at regjeringen ikke vil prioritere etter- og videreutdanning høyere. I stedet opplever vi at det satses på tiltak vi ikke vet om virker. Det er et stort paradoks at regjeringen lovfester stadig nye tiltak som tvinger kommunene til å prioritere – frukt og grønt og leksehjelp fremfor satsing på kompetente lærere. Vi står overfor en krevende situasjon med tiltagende lærerkrise i skolen, men finansiering av videreutdanningsstrategien står på stedet hvil. Høyre er i tvil om regjeringen og kunnskapsministeren ser det fulle alvoret i dagens situasjon, der lærerkompetansen i stor og økende grad er i utakt med skolens og elevenes behov. Statsråd Tora Aasland nevnte at det var en fornuftig ramme på videreutdanningstiltak til neste år. Det er litt uforståelig at regjeringen kan mene det når flere tusen lærere i skolen i dag er uten godkjent utdanning der de underviser, og når nye kompetansekrav til lærerne – både de som er vedtatt, og de nye som er varslet, og som Høyre støtter – faktisk vil innebære et enda større behov for kompetanseheving. Høyre mener det kan og må gjøres enda mer for å legge bedre til rette for at lærere kan kombinere etter- og videreutdanning med jobb og familieforpliktelser. Jeg minner igjen om den interpellasjonsdebatten vi hadde i vår, om bedre tilpasning av tilbudene etter innspill både fra KS og fra lærerorganisasjonene. Vi må lære av erfaringer fra organisering av kompetanseheving for innføring av Kunnskapsløftet og fra kommuner og fylker som har gjennomført omfattende etter- og videreutdanningstiltak for et stort antall lærere til en langt lavere pris, til og med i kombinasjon med at lærerne har stått i jobben sin. Der har statsråden og flere andre et poeng, at vi må greie å gjøre begge deler. Det er viktig å få til kompetanseheving, men det er samtidig viktig at elevene har kompetente lærere i klasserommet. Til Aksel Hagen vil jeg si: Det er viktig å ha et åpent sinn, men det er også viktig at finansministeren har en åpen pengebok på dette området.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-29:
Ja, jeg åpnet innlegget mitt litt friskt, men jeg konkluderte jo langt roligere, slik jeg i hvert fall minnes mitt eget innlegg. For det er jo riktig som Svein Harberg sier: Det er fint at en er ivrig. Det er også fint for posisjonen og regjeringa at opposisjonen er ivrigere enn oss som sitter i posisjon og regjering. Derfor, så langt – veldig bra! Der jeg nok ikke er villig til å trekke meg, er på det jeg sa om frukt og grønt. Selvsagt er vi også enige i at læreren er viktig. Vi kan godt også si viktigst, men samtidig er vel alle enige om at lærerne ikke kan være det eneste vi fullt og helt satser på. Det er bl.a. noe som heter skolebygg, det er noe som heter læremidler. Det er også noe som heter helse, og det er noe som heter trivsel, som også er viktig i læringssammenheng. Da kan jeg like så godt som andre representanter her si at vi vet at trivsel er viktig for læring, vi vet at helsa er viktig for læring, og at kosthold er en del av det. Så her er det, som Tor Bremer bl.a. var inne på, et poeng – det tror jeg vi alle er enige om: En må ha flere tanker og virkemidler i hodet samtidig. Så litt mer om denne bekymringen rundt manglende kompetanse hos lærerne, som jeg deler, så absolutt. Det som gjør det på et vis enda verre, er at dette jo er situasjonen når det gjelder mange profesjonsgrupper i samfunnet vårt framover. For et par dager siden hørte vi at det samme gjelder prester, det samme gjelder sivilingeniører, det samme gjelder alt på helse, det samme gjelder tannleger, osv. Det viser jo at vi har en større utfordring på dette området enn bare det som er knyttet til skolen og opplæringssystemet vårt. Det er derfor denne EVU-satsinga generelt i samfunnet vårt må bli sterkere og tøffere enn det vi får til i dag. Da blir det – for å ta det poenget som jeg prøvde å få fram ganske klart i innlegget mitt også – ikke minst viktig å gå inn i arbeidssituasjonen, der folk er i arbeid, og der folk bor, og få til den økte EVU-aktiviteten med det som utgangspunkt. I tillegg setter jeg veldig stor pris på at det også er tydelig at Nav kommer mer og mer på banen, slik at vi også får hentet inn dem som ikke akkurat per dato står i arbeid.