Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2009-05-07:
Det er et viktig tema som tas opp her i dag, og noen av oss har jo hatt et svært stort engasjement for dette over lang tid. For min egen del må jeg vel innrømme at vi i løpet av denne perioden ikke har kommet dit jeg håpet vi skulle være. Nå er det jo ennå tid igjen til å få på plass en del vedtak som kan forbedre situasjonen, men det er også, tror jeg, rett å si at de vedtakene har ikke kommet ennå, og i Trøndelag og hos meg er det jo til dels stor forventninger til Regjeringen om at nødvendige tiltak blir iverksatt. Når det gjelder nettproblematikken i Trøndelag, som jeg føler at det er viktig å adressere her i dag, og nå, er jeg jo glad for det som er i ferd med å skje, nemlig at man får økt kapasiteten på linjen mellom Nea og Järpströmmen. Det er en linje som har vært der i mange tiår, og som ble bygd for å finansiere utbyggingen i Neadalen i sin tid – det var det jo svenskene som gjorde. Det jeg imidlertid setter spørsmålstegn ved, er om det, når forsyningssituasjonen er så anstrengt som den tross alt er, er riktig å plukke ned linjen for så å bygge noe nytt, istedenfor at man kunne ha bygd en ny linje ved siden av og så plukket ned den gamle når den nye stod klar. Det synes jeg er nok et eksempel på det jeg vil si er litt merkelige disposisjoner fra Statnetts side, og som etter mitt skjønn understreker at styringen med situasjonen – fra Statnett, som har dette ansvaret – ikke har vært god nok, og kunne ha vært betydelig bedre. Det er jo videre slik at fordi man har vært sent ute, fordi man ikke har vært på høyde med situasjonen tidlig nok, er det brukt enorme pengesummer på prosjekter som er av midlertidig karakter, og som et bredt flertall her i Stortinget er svært opptatt av ikke skal tas i bruk. Da sikter jeg til de mobile gasskraftverkene, eller det som egentlig er nødstrømsaggregatene i Trøndelag, og som har kostet mye penger. Det ville etter mitt skjønn ha vært bedre om disse pengene kunne vært brukt til å få på plass varig produksjon, gjerne fornybar produksjon. Det er jo et paradoks at vi på den ene siden klarer å bygge disse reservekraftverkene på gass, mens vi på den annen side altså ikke klarer å utløse de investeringene f.eks. på vindkraft som vi har klare, prosjekt står ferdige, og det er nærmest bare å sette spaden i jorda. Det synes jeg er en del av en større debatt, der man gjerne bør diskutere dynamikken i den politikken og i de rammene som Statnett har, for å sikre seg at vi får en optimal utnytting av samfunnsressursene, og at de pengene vi bruker, går til varige tiltak som det er bruk for. Så er det én ting til jeg synes det er rett å si, og det er at den endelige løsningen på den utfordringen vi har i Midt-Norge, ligger i linjeføringen til Fardal i Sogn og Fjordane. Det er et svært viktig prosjekt, det er et prosjekt som det har vært stort fokus på, stor trøkk på. Det opplever jeg også at både Regjeringen og Olje- og energidepartementet har hatt stor trøkk på. Det bør fortsette. Jeg tror imidlertid at det er viktig å være tydelig både overfor lokale og regionale myndigheter og miljøvernorganisasjoner og andre interesser hvis man skal få gjennom prosjektet. Dette er et prosjekt som kommer til å bli kostbart, det er et prosjekt der man, tror jeg, hvis man skal gjennomføre det på tid, er nødt til å være konsistent og si at dette er vi faktisk nødt til å gjøre. Og det har jeg merket meg har vært vanskelig å kommunisere fra en del forvaltningsnivå. Det er i en del miljø skapt forventninger som jeg tror det blir vanskelig å oppfylle, og da tenker jeg spesielt på den omfattende kablingen av denne linjen som jeg tror blir altfor kostbar til at det er forsvarlig.