trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Petter Rasmussen (Arbeiderpartiet), 2001-01-31:
Jeg takker igjen for svaret. Dette forholdet var vi også inne på da vi behandlet stortingsmeldingen om internasjonalt politisamarbeid på slutten av vårsesjonen. I foregående spørsmål var statsråden inne på den kommende implementeringen av Schengen, som virker å være i rute. Jeg går ut fra, som statsråden nevnte, at det blir fra 25. mars, og at vi da blir virkelig operative fra norsk side. Når det gjelder forholdet til Europol, slo vi under nevnte stortingsbehandling av internasjonalt politisamarbeid fast at Europol er EU-landenes viktigste tiltak for å forebygge og bekjempe internasjonal, organisert kriminalitet. Det har som kjent vært operativt fra 1. juli 1999. Det har altså vart en stund. Et samlet storting sier også at det er veldig viktig å få en tredjelandsavtale med Europol. Det jeg vil spørre statsråden om til slutt, er status i arbeidet for at vi også skal kunne bli operative i Europol-samarbeidet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-21:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til utenriksministeren. USA har vedtatt at eventuelle terrorister skal dømmes for en militærdomstol, som ikke ivaretar elementære sivile rettigheter, f.eks. at rettssaken kan holdes for lukkede dører, og straffen kan gå så langt som til dødsstraff. Jeg vil gjerne vite hva som er Regjeringens syn på at USA nå gjør dette. Jeg legger merke til at utenriksministeren i Dagsavisen i dag ikke engang er innstilt på å kommentere saken, mens meningene fra parlamentariske ledere i de to andre regjeringspartiene er meget sterke. Hva er Regjeringens syn?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-21:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg vet ikke om vi er noe nærmere en klarhet i hva som egentlig er Regjeringens syn på dette. Er det slik at utenriksministeren mener at den lovgivningen som er vedtatt i USA, bryter elementære menneskerettigheter? Det er det ene spørsmålet. Og det andre er: Er det klokt at man skal bekjempe terrorisme med denne type rettsinstitusjoner? Lilletun sier det egentlig ganske godt når han sier at han tror ikke minst den muslimske verden vil ta det ganske ille opp om USA på egen kjøl skal dømme i en internasjonal konflikt. Hva er utenriksministerens syn på dette?
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Kristin Halvorsen refererte til dagens oppslag i Dagsavisen. Jeg må begynne med å si at det ikke er noe velegnet utgangspunkt for å mene noe særlig om saken. Dagsavisen har greid å la meg ha to standpunkter samtidig: På den ene siden refererer de et klart substansstandpunkt, hvoretter de sier at jeg ikke vil uttale meg. De to tingene går selvfølgelig ikke i hop. Jeg må derfor si at det oppslaget rett og slett ikke er bra. Jeg har ikke nektet å uttale meg om saken, men på det tidspunktet da spørsmålet kom, ble det referert til at jeg altså ikke hadde kommet med noen offentlig uttalelse om saken. Når det gjelder selve substansen i det hele, så vil jeg først legge til grunn at det det her dreier seg om, er jo anslaget mot USA på amerikansk territorium. I utgangspunktet er det derfor slik at det er amerikansk lovgivning som gjelder her, og at det er et amerikansk anliggende. Men jeg noterer meg at det har blitt stor debatt om den lovgivningen som nå er under introduksjon i USA, og at det vil bli en høring i Kongressen når det gjelder menneskerettigheter, slik det meddeles i dagens nummer av Aftenposten. For min del må jeg være veldig tydelig på at vi legger til grunn at USA overholder sine internasjonale forpliktelser og grunnleggende menneskerettigheter. Jeg synes det er riktig fra min side å understreke at de forholdene må overholdes i enhver slik lovgivning. Jeg vil også legge til grunn at Norge ikke utleverer personer som risikerer å få dødsstraff i et annet land. Jeg har for øvrig lyst til å legge til at jeg tror det er vanskelig å jevnføre dette spørsmålet med f.eks. tribunalet knyttet til Jugoslavia. Det er jo ikke slik at Den internasjonale domstolen er ment å være en erstatning for nasjonale domstoler hvor de er dekkende.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Det var jo det siste spørsmålet jeg adresserte i de siste sekundene av mitt forrige svar. La meg ta en parallell: Hvis vi får et terroristanslag mot Norge, f.eks. mot et eller annet bygg i Oslo, tror jeg det er rimelig klart at vi vil synes det er riktig at saken går for norske domstoler. Og derfor har ikke jeg noen innvendinger mot at saker av denne typen går for amerikanske domstoler. Dette var et anslag mot World Trade Center, på Manhattan – det er virkelig det tjukkeste USA. Det er derfor jeg sier at jeg synes jevnføringen med situasjonen i Rwanda eller i Jugoslavia ikke holder i dette tilfellet. Så i det spørsmålet vil jeg være ganske tydelig på hva jeg mener er riktig, nemlig: Jeg har ikke noen problemer med at dette går for amerikanske domstoler. Når det så gjelder den konkrete lovgivningen som nå er under introduksjon – så vidt jeg skjønner er det et presidentdekret som må fylles ut med nærmere bestemmelser – må vi legge til grunn at USA må overholde de konvensjoner som de har undertegnet, og grunnleggende menneskerettigheter. Jeg har ikke gått inn i en detaljstudie av den lovgivningen som nå er gitt, for å ha(presidenten klubber) en selvstendig oppfatning av det spørsmålet. Men vi legger til grunn at menneskerettighetene blir overholdt her. (presidenten klubber)
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Jeg forsøkte å få frem i sted at jeg synes at den jevnføringen ikke på noen måte er riktig. Det var to veldig konkrete vurderinger som ble gjort i de tilfellene som Åslaug Haga her nevner. Jeg har derfor ikke noe problem med å se at et anslag mot USA, midt på Manhattan, også behandles av amerikanske domstoler. Jeg tror faktisk at Norge ville ha behandlet et anslag mot bygninger i Oslo på samme måte. Men det jeg er enig med Åslaug Haga i, er at den rettsprosessen som måtte komme, må det sørges for har bred legitimitet. Det er derfor vi understreker at de internasjonale konvensjonene og grunnleggende menneskerettigheter i forbindelse med dette spørsmålet må overholdes.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Her er det en grunnleggende misforståelse når det gjelder hva systemet egentlig er tenkt å dreie seg om. Det er ikke slik at Den internasjonale straffedomstol er tenkt som erstatning for en nasjonal rettergang. Poenget er at den skal fungere som et sikkerhetsnett der hvor straffriheten råder fordi en stat ikke selv vil eller kan gjennomføre straffeforfølgning. Det er jo det som er selve begrunnelsen for en slik internasjonal straffedomstol, og en av grunnene til at Norge så aktivt og så sterkt nettopp har gått inn for den. Så jeg er veldig fremmed overfor selve den problemstillingen som her trekkes opp. Jeg tror det rett og slett dreier seg om en ganske grunnleggende misforståelse. Men jeg må få komme tilbake til at det som må ligge i bunnen for enhver rettsforfølgning her, er at man overholder de rettssikkerhetsgarantier, de konvensjoner som er internasjonalt avtalt, og de menneskerettigheter som ligger til grunn for slike uttalelser. Og spørreren kan være helt trygg på at der vil Norge være tydelig. Vi vil selvfølgelig også drøfte dette med amerikanske myndigheter i de tilfeller hvor det byr seg en anledning.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Vi er nå utenfor mitt ansvarsområde, og jeg skal derfor ikke gå dypt inn i problemstillingen, men jeg tillater meg likevel å knytte noen kommentarer til det, for det er for fristende til å la det være, for å si det som det er. Jeg kan bare bekrefte det som Enoksen sier, at det er riktig at skatt og skole var av de viktige sakene Høyre tok opp i sin valgkamp. Når det gjelder skatt, er det ikke tvil om at vi har kommet godt i gang med å gjennomføre de synspunktene vi har lagt til grunn – og jeg ser at Enoksen nikker bekreftende til det. Når det gjelder skolespørsmålene, tror jeg vel at han i det samme budsjettet også vil se at det er vi i gang med. Noe av det viktigste vi snakket om, var jo mer undervisningstid for ungene. Det ligger inne i budsjettet. Vi var også meget tydelige på at en rekke viktige reformer måtte gjennomføres i norsk skole, og Enoksen har sikkert sett dagens Aftenposten, hvor undervisningsministeren redegjør for hvordan hun tenker seg en ny lærerutdanning lagt opp. Enoksen husker sikkert også at nettopp læreren og lærerutdanningen var det jeg snakket mest om i valgkampen. Så det er ingen tvil om at vi klokker godt inn for de skatte- og undervisningsløftene som Høyre har gitt. Det er selvfølgelig et fireårsperspektiv på denne regjeringens virksomhet, og også på de synspunktene som jeg la til grunn i valgkampen. Når det gjelder hvordan fylkene konkret forvalter de midlene de får til disposisjon, vil jeg vise til det som den ansvarlige statsråd også har sagt, og stille meg fullt ut bak det. Men Enoksen vil sikkert på bakgrunn av de løftene jeg har gitt, og den redegjørelsen jeg nå har gitt, forstå at Høyres politikk er i overensstemmelse med det inntrykket velgerne fikk før valget.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Som jeg sa, går jeg ikke dypere inn i det som er en annen statsråds ansvarsområde, men likevel er fristelsen til å si følgende ganske overhåndtagende, og det er at denne regjeringen jo legger opp til en økonomisk politikk som legger et grunnlag for at renten kan gå ned. Ikke minst det offentlige – kommuner og fylker – vil ha stor glede av akkurat dette. Det er svært viktig at man nå ikke setter i gang en spiral som gjør at man går motsatt vei. Det vil gå ut over det formålet som Enoksen nevner. Så han kan være ganske trygg på at det her legges opp til en balansert politikk som vil sikre og styrke skolen, og jeg tror vi skal kunne se velgerne trygt i øynene når denne fireårsperioden er omme.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Jeg tror Thorbjørn Jagland fra mange tidligere valgkamper i Norge vil vite at jeg er meget tydelig i spørsmål som dreier seg om rasisme og fremmedfrykt, og jeg tror han vil finne at Høyre har en meget god tradisjon i norsk politikk for å holde toleransen oppe som en av de grunnleggende samfunnsverdier. At vi i politisk debatt i mange europeiske land har sett innslag som vi ikke liker, er jeg ikke et øyeblikk i tvil om, og det går inn i partier som jeg tror også Thorbjørn Jagland nok vil se at han kanskje ikke umiddelbart har regnet med. Jeg synes ikke det er riktig her å gi en løpende kommentar til en avsluttet valgkamp i Danmark, men han skal være helt trygg på at mitt ståsted er like fast og klart som det tidligere har vært.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Debatten har nå gått over til hva som eventuelt skulle gjøres i Norge, og her tror jeg at det å utøve det politiske lederskapet er noe av det aller viktigste. Det er veldig viktig å understreke at kampen mot terrorismen ikke er et spørsmål om kamp mellom sivilisasjoner, mellom religioner eller mellom folkegrupper, men en kamp som menneskeheten må kjempe mot terroristene. Slik som den internasjonale koalisjonen har holdt meget godt sammen på tvers av religiøse skillelinjer, på tvers av det noen teoretikere mener det burde være, er det et uttrykk for at man ikke må koble fremmedfrykt og terroranslaget sammen. Terroranslaget var et anslag mot menneskeheten. Jeg må si at jeg er veldig glad og stolt over at det på bred front i norsk politikk har vært vilje til å utøve dette lederskapet, og Jagland skal være helt trygg på at den sittende regjering skal fortsette og være med og utøve dette lederskapet.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Først til det siste: Svaret på det er: selvfølgelig. Til det første spørsmålet må jeg si at jeg er helt uenig i Carl I. Hagens situasjonsbeskrivelse. Jeg mener at vi har en god og åpen debatt om disse spørsmålene, men det er også en debatt som er verdiorientert, hvor vi er klare på hva vi mener er riktig, og hva vi mener ikke er riktig. Det regner jeg med at Hagen også respekterer.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Ja, ærede president, jeg burde muligens motstått fristelsen, men jeg er ikke sikker på om jeg kan det. Jeg må si at dette, med all respekt for spørreren, var et litt pussig spørsmål, for det var omtrent det samme som Enoksen stilte. Jeg tror jeg gav et rimelig fyllestgjørende svar på spørsmålet da. Så vidt jeg skjønner, er man nå i mangel av utfordringer på det utenrikspolitiske område i ferd med å myke opp neste ukes finansdebatt. Det kan sikkert være interessant, det. Når det gjelder min holdning til budsjettet, må jeg si at dette er det første budsjettet som vi har hatt mulighet til å få hånd om, og det har vært noen ganske få uker vi har fått hånd om det. På den bakgrunn synes jeg at vi har begynt godt på gjennomføringen av de sakene vi har lovt velgerne. Spørreren husker sikkert at Enoksen nikket anerkjennende til at vi har kommet et godt stykke på vei når det gjaldt skattespørsmål. Jeg gav ham også et svar når det gjaldt skole. Når det gjelder selve spørsmålet om studiefinansieringen, vil jeg vise til at av flere løfter som ble gitt på studiefinansieringsområdet, er det allerede klokket inn for to av dem i dette budsjettet. Så når spørsmålet var oppsummerende, må jeg bare si at som et første budsjett er dette meget bra som en åpning. Jeg synes spørreren skal glede seg til neste års fortsettelse.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Dette synes jeg var en ganske fundamental misforståelse. Når jeg ikke gikk lenger i å gi svar på disse spørsmålene, er det fordi vi har en deling mellom statsrådene. Jeg lot meg likevel friste til nå i to runder å svare mer på skolepolitikk enn på utenrikspolitikk, så jeg går med stor glede inn i disse spørsmålene. Jeg må da få lov til å repetere igjen at vi i budsjettet viser de første endringene i det som er et hovedspørsmål for oss, nemlig økt timetall til ungene. Vi gir i dag i Aftenposten en varsling om et av de andre hovedspørsmålene, nemlig om hvordan vi legger opp lærerutdanningen. To av de tre løftene når det gjelder studiefinansieringen, klokker vi inn for i dette budsjettet. Jeg er klar over at Arbeiderpartiet selvfølgelig har som oppgave å se det negative i alt. Men jeg må bare si at her tror jeg faktisk at når vi møter velgerne om fire år, vil vi kunne vise til gode resultater. Vi er jo allerede i gang.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Jeg er enig i det grunnleggende premiss som Stensaker legger ned i spørsmålet sitt, nemlig at det er ingen løsning i Afghanistan som ikke er problematisk. Vi skal huske på at grunnlaget for de militære aksjonene denne høsten jo nettopp er at det afghanske regimet har gitt bin Laden den tryggheten og det territoriet som han trengte. Man var derfor nødt til å begrense bin Ladens medhjelperes handlingsrom. Det var grunnlaget. Det er ikke dermed sagt at det ikke er all grunn til også å reise spørsmål om alternative regimer. Og det er bakgrunnen for at jeg i den debatten som var i Sikkerhetsrådet i forrige uke, nettopp understreket den type spørsmål, ikke minst understreket at gjengjeldelser ikke må forekomme. Jeg la merke til at også representanter fra andre land gjorde det. Når det gjelder den politiske løsningen fremover, tror jeg at det riktigste og viktigste vi kan gjøre, er å gi FN ryggdekning i de bestrebelsene de nå er i ferd med, nemlig å forsøke å skape en politisk løsning på konflikten. Det ble av generalsekretærens spesialrepresentant trukket opp et veikart for hvordan dette skulle gjøres, og det fikk Norges og andre lands fulle støtte. Vi må bare erkjenne at det å styre Afghanistan fra utsiden, er ingen enkelt operasjon, for å si det slik. Afghanistans befolkning har jo nettopp hatt solid tradisjon for å motsette seg styring utenfra. Men jeg vil håpe og tro at nettopp FN kan nå gjennom og finne en politisk løsning som både det afghanske folk og omverdenen er tjent med.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Jeg er helt enig i at det nå er en betydelig humanitær utfordring i Afghanistan. Den er ikke skapt av høstens begivenheter, men av mange års vanstyre og også naturkatastrofer. Paradokset i situasjonen er jo at det som har skjedd denne høsten, har gjort at nødhjelpsmidlene til Afghanistan kommer i meget, meget stor utstrekning. Norge får en svært viktig oppgave fra årsskiftet. Vi blir da leder i det som kalles Afghanistan Support Group, og vi holder for tiden på med å legge opp opplegget for dette formannsskapet. Stortinget har dessuten nå nettopp bevilget over 300 mill. kr, hvorav 200 mill. kr kom i løpet av de siste ukene, til humanitær bistand i Afghanistan. Og at Norge også fremover vil yte et betydelig bidrag til nødhjelp i Afghanistan, det kan jeg forsikre Stensaker om.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Religionsfrihet er garantert i Vietnams grunnlov. Vietnam er også part i FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter, som bl.a. sikrer religionsfrihet. Dersom Nguyen Van Ly er dømt for sin religiøse tro, er dette derfor ikke bare høyst kritikkverdig, men også et brudd på Vietnams internasjonale forpliktelser. Så vidt jeg forstår, hevder vietnamesiske myndigheter at fader Ly er dømt på grunn av sine politiske aktiviteter og ikke sitt religiøse engasjement. Vi har også fått opplyst at fader Ly ikke aksepteres av den katolske kirken i Vietnam, og at heller ikke Vatikanet forventes å gi støtte til hans sak som representant for den katolske kirke. Flere land, herunder USA og EU, stiller spørsmål ved dommen mot fader Ly. Heller ikke vi er overbevist om at han har fått en rettferdig rettssak og dom. Jeg vil derfor ta fader Lys sak opp med den vietnamesiske visestatsminister Cam når han kommer på besøk til Oslo i morgen.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Jeg refererte det som hevdes fra de vietnamesiske myndigheters side, men poenget er at jeg nå ønsker å ta denne saken opp med visestatsministeren i morgen, fordi jeg deler den beskrivelsen som Rise her har gitt.
Jan Petersen (Høyre), 2001-11-21:
Jeg vil først si at de opplysningene som Rise nå gir, er nyttig for min samtale med visestatsministeren i morgen. Jeg må således bare kvittere tilbake for dem. Når det gjelder hvordan vi skal angripe menneskerettighetsdialogen i bredere forstand overfor Vietnam, må jeg få lov å komme tilbake til det spørsmålet. Jeg tror bl.a. at utfallet av samtalene i morgen vil kunne gi meg en del viktige signaler for å vurdere det spørsmålet videre.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2001-11-21:
For å holde den internasjonale alliansen mot terrorisme samlet er det etter Senterpartiets oppfatning viktig at rettergangen mot Osama bin Laden og hans nettverk foregår på en slik måte at den oppfattes som legitim av hele det internasjonale samfunnet. En amerikansk militærdomstol vil neppe oppfattes som legitim av hele denne alliansen. Nå hører jeg at utenriksministeren ser visse betenkeligheter – eller problemstillinger – knyttet til å anvende samme tenkningen som vi gjorde i forhold til Rwanda- og Jugoslavia-domstolen. Jeg har alvorlige problemer med å se de betenkelighetene som utenriksministeren har nevnt, og vil gjerne be om å få dette utdypet. Så mitt spørsmål er konkret om utenriksministeren vil benytte Norges plass i Sikkerhetsrådet til å få opprettet en spesialdomstol, som vi gjorde i forhold til Rwanda og Jugoslavia, og som vi har hatt meget gode erfaringer med.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-21:
Vi er alle kjende med behovet for å skape ein best mogleg internasjonal rettsorden. I så måte kan den tragiske hendinga 11. september vere med på å skape større oppslutnad om f.eks. Den internasjonale straffedomstol – ICC. Intensjonen med ICC er jo nettopp å straffeforfølgje enkeltpersonar som forbryt seg mot menneskeheita. I denne forbindelsen kan det verke som om den sivile rettsordenen blir sett til sides når George Bush gjev ordre om å rettsforfølgje terroristmistenkte og anvende spesielle militærdomstolar. Medan det frå Noreg og mange andre land blir lagt sterkt vinn på å styrkje prinsippa for rettsstaten, kjem det no eit amerikansk utspel som vil undergrave det internasjonale arbeidet for å styrkje prinsippa for rettsstaten. Når ein innfører militærdomstolens prinsipp utafor det militære systemet, blir det på ein måte lagt opp til ein heilt annan justis enn dei rettsstatsprinsippa Noreg prøver å få internasjonalt gjennomslag for. Eg vil spørje statsråden om kva slags tiltak han vil setje i verk for å påverke USA i denne samanhengen. Og vil det vere naturleg å ta dette opp med president Bush, f.eks. 5. desember?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-11-21:
Jeg har et spørsmål til olje- og energiministeren. Det viser seg nå at strømleverandørene kjøper billigere strøm, men at det i liten grad kommer forbrukerne til gode. Strømprisen på den felles nordiske kraftbørsen Nordpol har sunket kraftig i løpet av den siste tida, men det fører ikke til billigere strøm for forbrukerne, til tross for at vi vet at strømprisen betyr veldig mye for husholdningsbudsjettene, og at mange har hatt problemer med å betale den. Det var også bakgrunnen for at elavgiften ble satt ned i sommer, og den vil bli satt ytterligere ned. Da er det også viktig at lavere priser i kraftmarkedet samtidig med at elavgiften settes ned, ikke spises opp ved at strømleverandørene fortsatt tar like høye priser. Mitt spørsmål er: Vil statsråden foreta seg noe for å sikre at det faktum at strømleverandørene kjøper inn billigere strøm, også kommer forbrukerne til gode?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-11-21:
Jeg syns svaret fra statsråden er for defensivt. Jeg syns statsråden her skyver et for stort ansvar over på forbrukerne. Selvfølgelig er det et ansvar for oss som forbrukere å følge med, men jeg tror ingen kan forvente at forbrukerne skal greie å følge med i alt som skjer fra dag til dag. Dessuten syns jeg ikke det er noen unnskyldning for at strømleverandørene, når de kjøper inn billigere strøm, ikke også skal sørge for at det kommer forbrukerne til gode. Forrige landbruksminister, Bjarne Håkon Hanssen, tok et initiativ overfor matvarekjedene, innkalte til et møte, passet på, presset på og sa hva han mente om matvareprisene. Det gav resultater, sammen med andre tiltak. Jeg vil utfordre statsråden på om ikke han også bør invitere strømleverandørene til et møte. Statsråder har makt, og om ikke reell makt i denne sammenhengen betyr det noe hva en statsråd mener offentlig. Mitt spørsmål er: Vil statsråden ta et initiativ til å invitere strømleverandørene til et møte og si at de også har i hvert fall et moralsk ansvar, etter mine begreper, for å sørge for at når de kjøper inn billigere strøm, skal det også komme forbrukerne til gode.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-11-21:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Jakt og fiske har lange tradisjoner i Norge. For mange er det en viktig kilde til rekreasjon. Denne kvalitet er det viktig at vi utvikler og tar vare på for fremtidige generasjoner. Da er det viktig at alle har denne muligheten til jakt og fiske. Arbeiderpartiet ønsker å fastsette rammepriser for jakt og fiske på privat grunn. Vil statsråden følge opp dette?»
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-11-21:
Jeg syns statsråden er litt uklar i svaret. Det som jeg syns er bra i det statsråden sier, er at han ønsker at alle skal ha god tilgjengelighet til naturen. Men jeg vil også si her som jeg tror jeg sa i den forrige spørretimen, at det faktisk er handling som teller, og ikke ord. Jeg registrerer at statsråden prøver å lage et skille i allmennhetens rettigheter i forhold til jakt og fiske på et rent formalistisk grunnlag. For Arbeiderpartiet er det å kunne drive med jakt og fiske også noe som vi definerer under allmennhetens rettigheter, at det er noe alle må kunne ha mulighet til, uansett hvor rik eller fattig man er. Jeg vil også sitere en kollega av statsråden, Bjørn Hernæs fra Hedmark, som til Hamar Arbeiderblad den 14. august i år sa som følger: «Markedet må bestemme prisen. … Jakt, fiske og turisme er store vekstnæringer. Det grunneieren vil ha, og det brukerne er villige til å betale, må bestemme prisen på jakt og fiske.» Det betyr at markedet skal bestemme. Er statsråden enig i det?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-11-21:
Jeg velger å tolke det statsråden sier, positivt – på den måten at jeg velger å forstå det slik at hans representanter i komiteen er fristilt i forhold til det Ansgar Gabrielsen og Bjørn Hernæs har uttalt, at det er markedet som skal bestemme. I så fall er jeg glad for det, for da øyner jeg muligheten for at det kan være mulig å oppnå flertall for rammepriser på dette området. Hvis den tolkningen er gal, vil jeg gjerne ha svar på det. Poenget er jo, når arbeiderpartiregjeringa i sin tid gikk inn for rammepriser, og i forbindelse med den meldinga vi nå skal behandle: Preventive hensyn er én ting, en annen ting er at i deler av landet er det etter hvert blitt så dyrt at det ikke er alle som har råd til dette. Det er en utvikling som Arbeiderpartiet ønsker å hindre. Derfor er det viktig å få avklart hva statsråden her mener. Hvis det ligger i det at hans representanter i komiteen har friere tøyler enn det tidligere Høyre-representanter har hatt, er jeg selvfølgelig glad for det. La meg på tampen også legge til: Når statsråden sier at landbruket må hente inntekter annetsteds fra, går jeg ut fra at det kuttet på 300 mill. kr som Regjeringa har lagt opp til, ikke skal oppveies av dyrere priser på jakt og fiske i den størrelsesorden, for da er vi i alle fall ute på helt ville veier.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Nå har representanten Sylvia Brustad i en skriftlig henvendelse til departementet bedt om svar på det samme spørsmålet som hun nå stiller i den muntlige spørretimen. Hvis vi kan være effektive og avlevere svaret her, gjør jeg gjerne det, men dette er til en grundig vurdering og utredning i departementet som svar på spørsmål nr. 33 fra representanten Sylvia Brustad. Det som er mitt ansvar som olje- og energiminister, er å legge til rette for at energimarkedet fungerer effektivt, dvs. at det skal komme forbrukerne til gode. Siden 1998 har forbrukerne hatt anledning til å skifte kraftleverandør kostnadsfritt, og fra 1. februar i år har det faktisk også vært mulig for forbrukerne å gjøre dette gjennom Internett. Det betyr at forbrukerne har en helt annen mulighet for å velge kraftleverandør, og det kunne sette press på de ulike kraftleverandørene, slik at prisene gikk ned, til beste for forbrukerne. Nå ser vi at forbrukerne dessverre er lite aktive i forhold til å utnytte disse mulighetene. Det er mindre enn 15 pst. av alle husholdningene som skifter kraftleverandør og på den måten reagerer overfor leverandørene. Jeg syns det er grunn til å se nærmere på disse mekanismene. Det har med informasjon å gjøre og kanskje også med måten dette blir utøvet på. Når det gjelder den prisen som kraftleverandøren tar, er det ikke ulovlig å ta høy pris, men det er opp til forbrukerne å sørge for å utnytte markedet og presse leverandørene slik at prisen går nedover. Når det gjelder selve de konkurransemessige forholdene knyttet til dette, sorterer det ikke under mitt departement.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Jeg syns det er en utmerket idé, og den skal jeg gjerne vurdere. Det var bare mitt anliggende her å klare opp i hva som er olje- og energiministerens ansvar formelt i forhold til konkurransesituasjonen. Men jeg sa også i mitt første svar at når vi ser at bare 15 pst. av husholdningene benytter denne anledningen til å skifte kraftleverandør og på den måten gir et signal til leverandørene, er det noe med informasjonen som vi kanskje må se nærmere på. Det var egentlig det den tidligere landbruksminister gjorde. Ved at han skiftet sin dagligvareleverandør, fikk han fokus på dette. Det er i grunnen en idé som jeg syns jeg kan videreformidle til forbrukerne, gjerne gjennom den muntlige spørretimen, men også gjennom den type initiativ som Sylvia Brustad nå lanserte. Jeg tar gjerne opp den ideen.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Når det gjelder konkurranseforholdene på markedet, er det Konkurransetilsynet som skal se til at det regelverk som kraftleverandørene skal forholde seg til, blir fulgt. Det ligger ikke under mitt departement. Men jeg er helt enig med representanten Hedstrøm i at konkurransemyndighetene må påse at en ikke her skaper monolittiske strukturer i kraftmarkedet, slik at produsentene utnytter dette på en slik måte at det holdes unaturlig høye priser. For øvrig vil jeg si for min del at energiloven, som jeg fikk gleden av å være med på å legge til rette for i den forrige regjering jeg deltok i, fungerer utmerket. Jeg vil si det slik at Norge her gikk foran og på den måten liberaliserte kraftmarkedet, til beste for forbruker. Og her har Hedstrøm helt rett: Prisdannelsen viser at det har skjedd noe positivt. Men når en ser at prisen på elektrisk kraft er fallende i markedet uten at dette kommer forbruker til gode, er det et stykke arbeid å gjøre for alle som er involvert i dette.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Jeg tror det er veldig verdifullt og viktig at det finnes ulike aktører i det norske kraftmarkedet. Sluttbruker, husholdningene og næringslivet skal ha valg mellom ulike alternativer. Det er til det gode for prissettingen på norsk kraft. Men jeg er helt uenig med representanten Vaksdal når han tilskriver Statkrafts rolle i markedet årsaken til at man ikke har den tilfredsstillende dynamikken i kraftmarkedet som er ønskelig. Jeg var litt inne på det i mitt svar til representanten Sylvia Brustad. Det ble et kompromiss under behandlingen av denne saken i vår, og det endte med at Statkraft fikk tilført 6 milliarder kr i økt kapital. Det er viktig at vi har en norsk aktør som er sterk nok til å kunne ivareta norske interesser i et nordisk kraftmarked. Kraftmarkedet vil sannsynligvis bli mer og mer internasjonalisert. Foreløpig har man en åpen nordisk kraftbørs, og det er viktig at det også finnes en norsk aktør. Samtidig må man ta hensyn til at man ikke får en monolittisk struktur, og jeg skjønner at det er det representanten Vaksdal er opptatt av, at Statkraft skal få en så dominerende rolle at de de facto bestemmer så å si prissettingen på norsk kraft. Jeg tror at den nordiske kraftbørsen vil motvirke slike uheldige tendenser. Jeg mener at Stortinget gjennom den behandling som ble foretatt, foretok en fornuftig balansering mellom de to hensynene.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Det som er grunnlaget for min håndtering av Statkraft, er de rammer som Stortinget la til rette for. Slike betingelser som det representanten Øyvind Vaksdal nå fremfører, er ikke noen del av de rammebetingelsene. I så fall må jeg komme til Stortinget med nye premisser for Statkrafts agering i markedet. Jeg mener for min del at Statkraft har en tilfredsstillende konkurransekraft, og at Statkraft har gjort en meget god jobb. Det avspeiler seg også i de betydelige avkastningene som vi har kunnet bruke til å øke velferdsgoder osv. Innenfor de rammene som Statkraft har fått til disposisjon, foretar de fornuftige disposisjoner og gjør gode strategiske valg. Jeg mener at det er ingen grunn til å endre på de forutsetningene som Stortinget nylig selv har satt opp.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Representanten Ingvild Vaggen Malvik begynte med å referere til Sem-erklæringen. Hun kunne gjerne fortsatt. Der står det veldig mye forstandig når det gjelder bruk av naturgass i Norge. «Samarbeidsregjeringen vil i større grad ta i bruk naturgass til innenlands verdiskapning. … Det er således behov for en satsing på distribusjon og bruk av naturgass innenlands.» Men den støtte som Regjeringen ønsker å bidra med, skal være innenfor rammen av våre internasjonale miljøforpliktelser. Det er altså ikke aktuelt å finansiere transport av naturgass til såkalte konvensjonelle gasskraftverk. Regjeringen holder nå på å arbeide med en gassmelding, som jeg håper skal bli fremlagt på slutten av vårsesjonen. Her vil Regjeringen konkretisere og detaljere nærmere det regelverket som skal gjelde for slik støtte som Ingvild Vaggen Malvik refererer til. Størrelsen på medfinansieringen må også Regjeringen drøfte, prioriteringer mellom ulike aktuelle prosjekter må Regjeringen vurdere, og Stortinget må inviteres til å være med og drøfte hvordan en skal iverksette en slik viktig politikk, som har med både verdiskaping og miljøforvaltning å gjøre. Det er således ikke mulig å konkretisere nærmere de forventninger som Industrikraft Midt-Norge måtte ha til et planlagt gassrør inn til Skogn. Hvis Industrikraft Midt-Norge allerede nå ønsker å ta en beslutning, må de i så fall foreta sine vurderinger på grunnlag av de mer generelle formuleringene i Sem-dokumentet som jeg allerede har referert til. Vi kan ikke komme tilbake med konkrete beløp, og vi kan ikke stille i utsikt noen konkret støtte, før både regjering og storting har hatt sine drøftinger.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-11-21:
Jeg kan svare bekreftende på det. Alle de som nå arbeider med spørsmål knyttet til denne viktige saken, vil selvfølgelig bli hørt. Deres synspunkter vil bli tatt med i de vurderinger som Regjeringen gjør seg når det gjelder hvordan et regelverk for en medfinansiering av en miljøvennlig anvendelse av naturgass i Norge skal utformes. Derfor vil jeg bare bekrefte nok engang at den begeistring som muligens er i visse miljøer i Trøndelag for antatte støttebeløp for et gassrør, etter mitt syn synes å være noe overdreven. Jeg har ikke kunnet stille i utsikt hvor dette røret befinner seg på prioriteringslisten, ei heller størrelsen på det eventuelle støttebeløp som en måtte komme fram til.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-11-21:
Vi fikk en ny energilov i 1990, og det ble åpnet for private husholdningsabonnenter da vi fikk nye forskrifter fra januar 1995. Det famøse er at vannmagasinene er fulle av vann. Selv om det, som statsråden påpeker, ikke er så mange tusen private husholdningsabonnenter som er ute i markedet, fungerer likevel markedet. Beviset på det er at forskjellen mellom den dyreste og billigste strømprisen er utjevnet – det er bare en forskjell på et par øre. Men allikevel er ikke dette markedet funksjonelt, fordi produsentene holder prisene oppe. Det kan ikke være slik at vi etter hvert får noen store aktører som manipulerer dette markedet. Kan det ikke være greit at man f.eks. vurderer om Konkurransetilsynet skal gå inn og kontrollere dette, slik at det frie marked, der Norge var et foregangsland, ikke bringes i vanry?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-11-21:
Jeg har følgende spørsmål til vår ærede landbruksminister: «Ulovlig rituell slakting og salg av kjøtt til muslimer har vært utbredt i Østfold. Nylig oppdaget dyrevernsnemnda i Mosseregionen et nytt tilfelle av halal-slakting. For å tilfredsstille en muslimsk skikk påføres dyrene sterke lidelser når de tappes for blod i bevisst tilstand i slakteprosessen. Vil statsråden skjerpe beredskapen mot ulovlig rituell slakting?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-11-21:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg syns var veldig defensivt. Det er en rekke innspill som er kommet angående halal-slakt. Jeg har også vært i kontakt med Dyrevernalliansen, en omfattende allianse, som sier at det er indikasjoner på dette. I Østfold har pressen vært ute og avdekket tilfeller. Jeg vil minne om at dette er en bestialsk form for slakting og et grovt brudd på dyrevernsloven. Jeg tok opp dette i 1998 med tidligere landbruksminister Gjønnes, og han gjennomførte nettopp det som statsråden nå refererer til. Men det har altså vist seg ikke å være nok. Vi har vurdert dette i samband med bl.a. Dyrevernalliansen, hva man kunne gjøre for å bedre forholdene. Kunne f.eks. statsråden vurdere at det ble laget en informasjonsbrosjyre som blir utdelt til dem som driver virksomheter rundt omkring, slik at ingen er i tvil om regelverket? En annen måte å gjøre dette på er at man kan pålegge produsenter å melde fra om dødsfall og dødsårsak i slakteprosessen, slik at man kan ta stikkprøvekontroller og være ute for å forsøke å avdekke dette på en annen måte.(Presidenten klubber.) Da vil det ikke være så lett å unnskylde seg heller. For det man ofte merker, er at produsentene sier de ikke kjenner regelverket. Men enhver næringsdrivende ellers i Norge må kjenne det elementære regelverket for næringsdrift. Her bør det ikke være noen forskjellsbehandling. (Presidenten klubber.)
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-11-21:
Jeg takker for positiviteten i tilleggssvaret. Statsråden nevnte at det ikke var noen toleranse på dette området, at det ikke skulle være noe slingringsmonn. Men hvorfor er det beviselig slik at dyrevernsnemnder som oppdager dette, ikke direkte går til anmeldelse når det er et grovt brudd på dyrevernsloven § 9, som statsråden viste til? Hvorfor blir ikke sakene automatisk anmeldt når det er så grove overtramp?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2001-11-21:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Den første i denne måneden, altså for ikke så mange dager siden, var statsråden i et intervju i Aftenposten hyggelig høyt på banen i forhold til mer penger til Forsvaret, penger til nye kampfly og penger til nye transportfly. Dette var gode nyheter. Så fikk vi tilleggsproposisjonen. Den inneholdt svært skuffende bare noen få linjer om Forsvaret. Hovedbudskapet var ganske enkelt at man skulle komme tilbake til saken til våren. Senere har statsråden etter min mening inntatt en svært defensiv holdning i forhold til hva hun uttalte i avisintervjuet, og ikke minst i forhold til hva Høyre markedsførte i valgkampen. Da var Forsvaret høyt på banen, ikke minst fra nåværende utenriksministers side. Hvordan vil statsråden forklare denne voldsomme retretten, og føler hun seg vel med situasjonen?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2001-11-21:
Jeg trodde at statsråden etter den 13. juni hadde hatt rimelig god tid til å tenke litt mer enn det hun gir uttrykk for nå, og kunne kommet med noe mer i proposisjonen. I den samme artikkelen i Aftenposten mener statsråden at det ikke er noe problem å finansiere nye kampfly ved å ta pengene rett fra oljefondet og dermed unngå inflasjonsdrivende tiltak. Her står jo virkelig også i Aftenposten: «Sikter mot oljefondet for å få milliarder til kampfly». Det kan ikke misforstås – det var forresten et pent bilde også. Dette er Fremskrittspartiet helt enig i. Men noen dager senere rykker finansministeren ut og sier at det kommer ikke på tale å bruke penger fra oljefondet. Hva er riktig? For meg virker det som om det er noen i Regjeringen som ikke snakker sammen. I tillegg står våre transportfly stort sett på bakken fordi de er for gamle og utslitte. For at vi bl.a. skal kunne delta med norske styrker utenlands, er transportfly en forutsetning. I den samme artikkelen i Aftenposten sier statsråden at dette er noe «vi må ta stilling til svært raskt». Da regner jeg med, i henhold til denne uttalelsen, at bestillingen av transportfly er nær forestående. Eller hvor står saken nå?
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Jeg vil først takke Per Ove Width både for spørsmålet og for at han syntes jeg hadde vært hyggelig høyt på banen når det gjaldt vilje til å slåss for midler til Forsvaret. Det er jeg selvfølgelig fortsatt. Jeg er også tilfreds med den fremgangsmåten den sittende regjering har valgt, nemlig å si at skal vi være helt sikre på at vi får til samsvar mellom den vedtatte struktur og den bevilgningen Stortinget vedtar, trenger vi noe mer tid enn de få dagene vi hadde før tilleggsbudsjettet ble fremlagt. Derfor synes jeg at den mest fornuftige fremgangsmåte var den som Regjeringen valgte, nemlig å si at vi får en egen sak til våren, fortrinnsvis fremlagt i mars, som gir oss mulighet til å sørge for at denne balansen oppstår. Så ble det også vedtatt 13. juni at Regjeringen skulle forberede innkjøp av kampfly. Da vil jeg gjerne få lov å minne om at innkjøp av nye kampfly er anslått til å skulle skje rundt år 2015. Det er det greit å ha sagt, for det ble etter intervjuet i Aftenposten dannet et inntrykk i media av at dette var nærmest noe som skulle skje neste år. Det jeg pekte på i intervjuet, og som jeg er sikker på at Regjeringen skal finne en løsning på, er at kostnadene ved disse nye kampflyene som kommer rundt år 2015, ikke er lagt inn i noe forsvarsvedtak, f.eks. knyttet til det vi gjorde 13. juni. Dette er et problem som Stortinget må løse i fellesskap med Regjeringen, og som jeg er sikker på vi skal finne en løsning på. Det arbeidet starter opp med den proposisjonen som blir lagt fram, antakelig i mars.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Jeg er glad for at representanten Per Ove Width også brakte inn transportflyene her – dem fikk jeg ikke nevnt i mitt første svar. Det er riktig at det er et akutt behov for å finne en løsning på den transportflysituasjonen vi har, og det er riktig at vi bl.a. gjennom NATO-medlemskapet er forpliktet til å kunne stille en transportkapasitet. Men også her vedtok Stortinget 13. juni at Regjeringen skulle forberede en løsning for nye transportfly. Det er vi i gang med, og også når det gjelder denne saken, vil det bli lagt fram forslag i proposisjonen til våren. Det må sies å være en rimelig rask oppfølging av Stortingets vedtak 13. juni. Så har jeg noen få sekunder igjen til å berøre min regjeringskollega Per-Kristian Foss" uttalelse her forrige uke, som gikk på å følge handlingsregelen. Der gir jeg ham full støtte, og jeg vil igjen gjenta at når det gjelder finansieringen av kampfly rundt år 2015, må vi finne fram til en finansiering av det på en ansvarlig måte.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Jeg tror at når det gjelder representanten Marit Nybakks beskrivelse av «full forvirring» i Forsvaret, var det først og fremst knyttet til arbeiderpartiregjeringens fremlegging av statsbudsjett. Da kom det en relativt kraftig pressemelding, ikke minst fra Forsvaret selv, fordi det var stor avstand mellom det budsjettet som ble fremlagt, og de kostnadsberegninger som den forrige forsvarsministeren hadde lagt fram, senest i brev til forsvarskomiteen i september 2001. Etter at den nye regjeringen tiltrådte og la fram sitt tilleggsbudsjett, og etter omtalen av våre planer for en proposisjon til våren der, kom det en ny pressemelding fra Forsvaret, der en gav uttrykk for at det nå var positive signaler. Jeg tror at når det gjelder bekymringen omkring den holdning som finnes i Forsvaret om vilje til omstilling og vilje til å følge opp forpliktelser som Stortinget har, er det en mer optimistisk holdning etter regjeringsskiftet nettopp ved det veivalg og den metode som den nye regjering har valgt.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Slik jeg oppfatter representanten Arnstad, er hun særlig opptatt av at vi opprettholder en høy vernepliktsprosent, og at planene for Heimevernet også blir opprettholdt, slik det ble vedtatt 13. juni. Der kan jeg forsikre representanten Arnstad om at vi nok har den samme innstillingen. Jeg er også svært opptatt av å opprettholde en høy vernepliktsprosent, og der har vel Stortinget antydet at den i hvert fall ikke bør komme under 50 pst. Jeg tror faktisk også at Heimevernet i så måte vil spille en viktig rolle. Etter hvert som både Hæren, Sjøforsvaret og Luftforsvaret blir omstilt mer i retning av styrker som kan opptre internasjonalt, tror jeg at Heimevernet i stor grad kommer til å medvirke til at vi klarer vernepliktsambisjonen vår. Jeg tror Heimevernet er viktig i den forbindelse, og at det som Stortinget vedtok 13. juni, var riktig. Dette vil jeg også berøre i proposisjonen som kommer til våren, og jeg regner med at Stortinget og statsråden vil ha et felles syn i dette spørsmålet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Jeg vil takke for spørsmålet. Jeg kan bekrefte at arbeidsgruppen som var nedsatt av forrige regjering, konkluderte med at det innenfor de operative krav og rammer som gjelder for Luftforsvaret, ikke umiddelbart ville være en økonomisk gevinst ved å relokalisere virksomheten på Rygge, Gardermoen og Kjeller. I den sammenheng vil jeg bl.a. vise til pressemelding av 2. oktober og brev til forsvarskomiteen av 17. oktober 2001 fra min forgjenger i statsrådsstolen. Imidlertid har denne regjeringen i Tillegg nr. 4 bebudet at det er behov for å vurdere endringer og justeringer både i Forsvarets styrkestruktur og organisasjon, som skal følges opp i en egen proposisjon til våren. I arbeidet som er igangsatt, inngår også en vurdering av ytterligere rasjonalisering i Luftforsvaret. I likhet med forrige regjerings opplegg ser jeg spesielt på virksomheten på Rygge, Gardermoen og Kjeller. I den forbindelse er det aktuelt å vurdere nye alternativer, bl.a. i lys av NATOs behov og fremtidige norske behov for transport- og tankflykapasitet. Jeg er innstilt på å konkludere om fremtidig virksomhet på Rygge, Gardermoen og Kjeller i forbindelse med dette arbeidet, som jeg altså tar sikte på å legge fram for Stortinget ca. ved påsketider.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Det ble ved Stortingets behandling av proposisjonen – altså i forbindelse med Innst. S. nr. 342 for 2000-2001 – den 13. juni vist til det potensialet som kunne ligge i salg av Kjeller, ved å flytte ut verkstedsenheter fra Luftforsvarets forsyningskommando, LFK. Det var det som gjorde at Stortinget vedtok å få utredet dette videre, samt muligheten for å flytte hele eller deler av verkstedsvirksomheten til én av Luftforsvarets stasjoner. I den utredningen som den forrige regjering påbegynte, kom det frem strenge faglige krav fra Luftfartsverket til militær bruk av Gardermoen, spesielt i test- og øvelsesflyging for jagerfly og helikoptere, og det endrer forutsetningene for hvilke virksomheter som kan legges til Gardermoen. I lys av dette ser vi altså på det på ny. Jeg skjønner representantens bekymring for det med kompetanseflukt. Det er et generelt problem nå når vi står overfor omstillingene i Forsvaret, og derfor skal jeg bestrebe meg på at vi så raskt som mulig kommer med en anbefaling.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Da vil jeg bare kort bemerke at jeg selvfølgelig ikke har kompetanse innenfor mitt felt, som er Forsvarsdepartementet, til å ha meninger om den sivile luftfarten. Men at det skal kunne være muligheter for aktiviteter på Rygge når det gjelder den militære luftfarten, det er riktig, og det er også en av de tingene som vi nå utreder nærmere.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Som jeg var inne på i mitt forrige svar, har Regjeringen varslet at den til våren vil legge frem en proposisjon med eventuelle forslag til endringer og justeringer både i Forsvarets styrkestruktur og organisasjon. I den sammenheng skal selvfølgelig også Sjøforsvarets organisasjon settes under lupen. Men inntil eventuelle forslag om endringer foreligger er det naturligvis Stortingets beslutning som gjelder. Og når det gjelder Olavsvern, er Stortingets beslutning at Olavsvern som orlogsstasjon legges ned og videreføres som base under Ramsund orlogsstasjon for å kunne understøtte MTB-er og undervannsbåter når de skal operere i nord. Jeg vil presisere at Stortinget ikke har vedtatt at det skal være fast stasjonering av MTB-er ved Olavsvern. Det er derfor – med det vedtaket som foreligger – viktig å skille mellom hva som er en understøttelsesfunksjon, og hva som er en fast stasjonering. I den gjennomgangen jeg skal foreta, der jeg altså tar sikte på å komme med en slags anbefaling rundt påsketider, vil jeg imidlertid legge stor vekt på hensynet til rasjonell drift og potensial for ytterligere innsparinger for de årene vi har foran oss.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-11-21:
Ja, min klare intensjon når jeg antyder påsketider som fremleggelsestidspunkt for en proposisjon, er at alle er tjent med at vi får vedtak før sommeren. Det har også vært et klart signal til de organene her i huset som vil måtte behandle en slik proposisjon. Så vil jeg også knytte noen kommentarer til spørrerens premiss for spørsmålet, nemlig at det er et økende ønske i Sjøforsvarets ledelse om å lokalisere hele MTB-flåten til Olavsvern. Jeg oppfatter det slik at de signaler som jeg har mottatt fra deler av Sjøforsvaret, har vært at når man får etablert en ny Skjold-klasse, er det enkelte som kunne tenke seg at Hauk-klassen i større grad kunne rendyrkes for nordområdene. Det har også vært en diskusjon om hvorvidt stortingsvedtaket fra juni kunne tolkes i retning av at man skulle videreføre åtte Hauk MTB-er, eller 14. Denne regjeringens konklusjon har vært 14, og det øker selvfølgelig muligheten for tilstedeværelse i nord.