Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-06-11:
Å ha karakterkrav til lærerutdanningen er et signal til dem som går på videregående skole i dag, om at læreryrket er spennende, utfordrende, og at det krever noe av deg, men det kan også være et bidrag til kvalitet på studiene. Det kan bidra til at gjennomføringen går opp, det kan også bidra til at det faglige nivået blir høyere, og det kan naturligvis også – siden gjennomføringen går opp – bidra til at frafallet går ned. Som jeg også har skrevet i kommentaren til dette innspillet, trekker det absolutt i samme retning som regjeringen. Jeg skal likevel kommentere kort hvorfor jeg mener vi ikke bør gjøre dette nå. La meg først bare dvele et par sekunder ved historien. Da Kristin Clemet i sin tid i Bondevik II foreslo de karakterkravene som gjelder i dag, var det veldig kontroversielt. Mindretallspartiene på Stortinget skrev den gangen at det ikke er påvist noen sammenheng mellom karakterer og hvorledes man fungerer som lærer. De mente at det kunne risikere å ta oppmerksomheten bort fra innholdet i lærerutdanningen. Det er det ingen som bruker som argument lenger i dag, det er ingen som ønsker å fjerne den karaktergrensen vi har i dag for å ta opp lærerstudenter. Snarere tvert imot er det nå stor enighet om at man burde ha enda strengere krav. Så er vi i gang, og jeg skal begrunne litt hvorfor jeg ikke mener vi skal gjøre dette med en gang. La meg ta den lille grunnen først, med representantforslaget til Arbeiderpartiet. Det er litt semantikk og ikke av avgjørende betydning, men Arbeiderpartiet foreslår her at man skal beholde karakteren 3, men at man skal ha en prøve som gir deg en slags kompetanse til karakteren 4 – altså at karakteren 4 blir det reelle opptakskravet. Da mener jeg det er ryddigere med vår modell, som sier at det er karakteren 4 som er opptakskravet, men at man gjennom å ha karakteren 3 kan kvalifisere seg til en forprøve, som man så tar. Men som sagt: Det er en mindre sak. Det vi har sendt ut, er en skjerping av karakterkravet fra 3 til 4 fra og med studieåret 2016/2017. Det er nå fastsatt i forskrift for opptak til høyere utdanning. Vi har også vurdert kompenserende tiltak, og det er rett og slett fordi vi også må ta hensyn til rekrutteringen i en reell og ikke ideell verden. Derfor er det nå fastsatt i forskrift at søkere som har et karaktergjennomsnitt i matematikk på minst 3, og som består et nasjonalt forkurs i matematikk før studiestart, også vil oppfylle det nye kunnskapskravet. Så er det, som i dagens ordning, andre regler for dem som har programfag, altså fordypning i matematikk. Den store grunnen til at jeg mener vi ikke skal gjøre dette nå, handler ikke om – som representanten Giske sa – at vi har lagt bort ambisjonen om å skjerpe karakterkravene. Den ambisjonen har vi fortsatt. Men det er ikke til å legge skjul på at dette også har vært et kontroversielt forslag. I andre saker vi har hatt her i dag, har man lagt avgjørende vekt på innspill fra faginstanser, fra organisasjoner, innspill som har kommet i høringsrunden. Det er en avveining mellom høye karakterkrav og rekruttering. Jeg er ganske overbevist om at høyere karakterkrav på sikt også kan gi bedre rekruttering, rett og slett på grunn av signalet det sender. Men det å ha en gradvis opptrapping av karakterkravene er etter min mening klokere som fremgangsmåte enn å innføre alle karakterkravene på en gang. Det er ikke en vurdering av fagenes viktighet, for jeg er helt enig med representanten Giske, som sier at norsk er et helt avgjørende og helt sentralt fag. Det handler rett og slett om at når politiske idealer møter realitetene ute i sektoren, mener jeg det er ansvarlig å gjennomføre det gradvis, og å gjennomføre det slik at vi både kan sikre høyere opptakskrav og samtidig ikke få større rekrutteringsproblemer enn det det kan se ut som vi har i dag.