trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-03-09:
Vi ser på utviklingen av bredbånd som et generelt virkemiddel, en generell rammebetingelse, som skal gi alle like muligheter over hele landet. Jeg var nylig i kontakt med et datafirma som ville etablere seg i Finnmark, men som ikke kunne gjøre det, for det fantes ikke nettkapasitet. Komiteen var på reise i Nordland forleden, og da snakket jeg med en som ville lage en digital auksjonshall for fersk fisk i Finnmark for å selge varer til kontinentet, men han kunne ikke gjøre det, fordi det ikke var nettkapasitet. Vi vet at når det gjelder mammografiscreening som skal overføres elektronisk fra Finnmark, lar ikke det seg gjøre, for vi har ikke nettkapasitet. Skal vi ikke la alle fylker i landet få den samme muligheten? Det ser vi på som en generell rammebetingelse, og det burde også de såkalte borgerlige partier i denne salen være innstilt på å gi.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-03-09:
Det forliket Arbeiderpartiet sammen med regjeringspartiene er med på, bidrar til å skape usikkerhet når det gjelder bredbåndssatsingen. Man skal komme tilbake i neste års statsbudsjett og legge inn en økning til Høykom, og støtte også geografiske områder hvor det ikke er mulig å få en markedsbasert utbygging. Men man vet ikke hva den satsingen vil bli, og tre kvart år er veldig lang tid i den digitale verden. Det er ingen resept på hvordan man skal løse samordningsproblemet. Det skjer jo hele tiden en utvikling i de enkelte kommuner, og vi taper mer og mer ved at det er et fravær av samordning. Så mitt spørsmål til representanten er: Har man ikke noe mer konkret å komme med når det gjelder samordningsproblematikken? Den er et problem både i Oslo-regionen – vi har f.eks. sju fiberkabler som går gjennom sentrale strøk i Oslo, i Groruddalen, uten at nesten noen har bredbånd. Og vi kjenner alle til problematikken i distriktene. I tillegg, når man skal gi et bredbåndstilbud i 2007 – kan representanten Gaundal definere hvilken kvalitet det skal være på det bredbåndstilbudet? Det er veldig viktig.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-03-09:
Representanten Nornes var veldig opptatt av det frie markedet, at det er markedet som skal styre bredbåndsutbyggingen, og at man i tillegg kan ha en viss etterspørselsstimulering, som er den politikken som er ført. Men vi ser jo at det frie markedet og privat initiativ ikke alltid fungerer. Beviset på det er samordningsproblematikken. En del kommuner både i sentrale strøk og i distriktene klarer utbyggingen utmerket, men har ikke noen samordning av nettene mellom forskjellige kommuner og regionalt. Det gjør at vi taper betydelige beløp. Jeg vil spørre representanten Nornes om hva som er Høyres markedsbaserte løsning for å få til en fornuftig økonomisk samordning av de forskjellige nett. Det andre, som han også kom inn på, er dette med bredbånd og kvalitet. Står Høyre for OECDs definisjon av hva bredbånd er? Det er veldig viktig når også Høyre forplikter seg til at alle skal ha bredbåndsdekning i løpet av 2007.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-03-09:
Jeg er enig med representanten Gjedrem i at innholdet i bredbåndstilbudet er viktig. Når flertallet ønsker å gi bredbånd til alle i løpet av 2007, må det også være en forpliktelse for flertallet å fortelle hva dette innholdet skal være. Representanten Kristiansen sa tidligere i en replikkveksling med representanten Ryan at utbyggingen går raskere i Norge enn i Sverige. Men dette er ikke sammenlignbart i det hele tatt, fordi Sverige står for kvalitet. De bruker veldig mye fiber – og fiber i kombinasjon med radio – og det gir en båndbredde som er noe helt annet enn det som tilbys av Telenor, som er den dominerende aktøren i distriktene i dag. Telenor bygger på eksisterende kobberlinjer, og det vil være veldig vanskelig å kunne gi et fullgodt tilbud til distriktene ved hjelp av kobber. Vi vet også at prisen på leide linjer fra Telenor er så enorm at det ikke vil være noe realistisk tilbud med 90 pst. dekning. Kunne representanten være så snill å si hvordan han vil forplikte Kristelig Folkeparti til å si noe om kvaliteten på det bredbåndstilbudet som skal gis i 2007?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-03-09:
Det er knyttet stor spenning til hvordan man nå skal få utviklet BaneTele. Her har en enstemmig komite lagt sterke føringer for den proposisjonen som skal komme til Stortinget. Det skal være en landsdekkende og fullverdig konkurrent til Telenor. Man skal ha disposisjonsrett til en helhetlig nasjonal nettstruktur, og man skal få en proposisjon. Jeg har tre spørsmål til statsråden. Når kan vi regne med at proposisjonen kommer? Vil Regjeringen foreta prioriteringer mellom interessentene? Det er jo foretatt en føring mot BredbåndsAlliansen – hva betyr det? Og det tredje: Hvilken rolle skal staten spille i det nye BaneTele?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-03-09:
På tampen av debatten skal jeg trekke opp noen punkter som blir viktige i oppfølgingen av bredbåndsmeldingen, basert på de vedtak som vil bli fattet her i dag, og som vil forplikte Regjeringen. Det er en enstemmig komite som vil øke bredbåndsmålet til å omfatte alle innbyggere i landet. Det er klinkende klart. Utbyggingstakten skal økes, slik at det målet kan nås i 2007. Det er like klart. Regjeringen skal også utrede spørsmålet om et eget fond for å øke takten i utbyggingen, og det skal fremlegges en vurdering av samordning av bredbåndsutbyggingen. I forbindelse med det forslaget som vil bli vedtatt, er det også viktig å finne løsninger på samordningsproblematikken. Det blir også viktig at vedtakene blir fulgt opp med utredninger som har tilstrekkelig tyngde og fremdrift. Jeg håper at det skal bli en åpen prosess som munner ut i konkrete forslag ved neste års statsbudsjett, slik det ligger i forslagene, og som forplikter Regjeringen. Utredningene bør gi svar på hva som skal til for å skaffe bredbånd til grisgrendte strøk og en norsk modell for bredbåndsfond basert på erfaringene fra andre land, ikke bare fra Sverige, som har vært fremme her, men fra Canada og også EU, som statsrådens parti gjerne vil inn i. Det er mange land som nå får tilgang til å bygge ut bredbånd ved hjelp av strukturfondene i EU. Man bør også la uavhengig fagekspertise definere hva som er bredbånd, og ikke la dette spørsmålet påvirkes av leverandører, som naturlig nok vil preferere egne løsninger. Regjeringen erkjenner i meldingen at en markedsbasert utbygging alene ikke vil sørge for et fullgodt bredbåndstilbud over hele landet. Den setningen mener jeg også statsråden bør merke seg i det videre arbeidet. Det er realiteten både i grisgrendte og sentrale strøk. I Oslo har jeg, som jeg nevnte tidligere, gitt eksempel på at man i Groruddalen har syv forskjellige fiberkabler, men forbausende få har bredbånd i et så folketett område. Det er fordi man der ikke har noen fiberavtapning. I Stockholm fungerer dette glimrende. Så her har vi mye å lære. Stortinget har lagt sterke føringer for BaneTeles fremtid. Det er viktig at dette selskapet ikke blir en regionalisert greie, men at Regjeringen sikrer selskapet en eier- og kapitalstruktur som setter det i stand til å levere konkurransedyktige ende-til-ende-løsninger i hele landet. Verken ekom-lov eller konkurranselov har virkemidler som kan sikre bredbånd til alle eller gi adgang til å pålegge infrastrukturutbygging etter bestemte planer og kriterier. Som eksempel: Så lenge Telenor velger å prise avstandskomponentene i leide linjer som de gjør, vil aldri 2 Mbit/s i leide linjer i Telenors prisliste være aktuelt for de fleste bredbåndskunder. Det blir altfor dyrt. Tilbudet blir kun skuebrød. Derfor er det nå viktig å bygge opp BaneTele, slik at vi får reell konkurranse på landsbasis i det norske bredbåndsmarkedet. Det ser Fremskrittspartiet frem til.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Slik saksordføreren sa, er det mye vi er enige om. Men i forhold til bredbåndsfond nå er det en klar meningsforskjell. Representanten Hedstrøm skjeler til Sverige. I Sverige har de sagt at de skal bruke 5,5 milliarder kr i løpet av 2000–2005. Hedstrøm understreket hvor viktig det er at vi ikke sløser med midler på det vi nå skal foreta oss. Men forslaget fra mindretallet – Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet – er at vi skal bruke 3 milliarder kr på to år. Er de så trygge på at det ikke blir sløsing med penger? Vil de klare å bruke dem fornuftig? Så har jeg et spørsmål til. En del kommuner har nå tatt tak, bl.a. Vestre Slidre, som har brukt 800 000 kr til sitt reisebyrå og til sin Opel-forhandler, og som har sørget for at bedriftene har bredbånd. Hvordan tror Hedstrøm de ville oppfatte det hvis vi nå skulle gå inn med et så storstilt økonomisk tilskudd? Ville de ikke føle at de nå har foretatt noen investeringer de skulle ha ventet med?
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
De som på en måte opererer i det frie markedet, og har gjort det hittil, sier: Hvordan i all verden har dere tenkt å løse det? Vi er i et marked. Vi har ingen løsning på hvordan det kan samordnes. Vi står jo sammen om et forslag i innstillingen om at det må bli en bedre ordning med informasjonsplikt når det offentlige har gravevirksomhet i gang, slik at flere kan bli med. Men vi har ikke noen løsning på hvordan vi kan samordne bedre. Det er jo litt opp til selskapene selv også hvorvidt de vil fungere mer samordnet enn det de gjør i dag. Så hører jeg at vi er utålmodige. 2007 er jo et tall for oss begge. Vi mener altså at i løpet av 2007 skal alle ha bredbånd. Senterpartiet, SV og Fremskrittspartiet mener innen 2007. Det skiller et år. Jeg synes at hovedsaken er at vi har nærmest gitt en garanti, at i 2007 skal alle ha det.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Det kan godt hevdes at Regjeringa er mest fornøyd. Men det som var viktig for oss da vi kom i samtale med regjeringspartiene, var at vi fikk et årstall, og vi har sagt at i løpet av 2007 skal alle ha det. Det kan godt hende at det føles uforpliktende, men for oss er det forpliktende. Det er også forpliktende i den forstand at det er et felles ansvar å sørge for at det blir en del midler på budsjettet for 2005. Mindretallet hevder at det som ville være løsninga, er 3 milliarder kr. Ja, kanskje hadde vi kommet på linje med Sverige, som har brukt nesten 5,5 milliarder kr. De opererer stort sett med de samme tallene som vi gjør, noen få prosent mer i forhold til hvor mange som har tilgang, og noen få prosent mer i forhold til hvem som har koplet seg på. Jeg tror det er viktig at vi, selv om vi er utålmodige, tar oss tid til å se på hva vi kan gjøre for å få opp bruken. Men la oss se på hva vi blir enige om i budsjettet. Det er jo det som er det store spørsmålet.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Det er noen ganger jeg blir for fristet til å spørre litt tilbake. Hvis de 3 milliardene er blitt brukt i 2005 og i 2006, slik som Fremskrittspartiet, Senterpartiet og SV vil, hva vil de gjøre hvis målet ikke er nådd? Det kan godt hende at det er en samordning, en teknologisk utvikling, som gjør at vi når målet. Men det som er helt sikkert, er at vi må bruke penger i de områdene markedet ikke når. Så kan en jo diskutere: Er det markedets skyld at det ikke er bredbånd i Groruddalen, i det etter min mening for så vidt sentrale strøk, eller hva er det? Er det samordninga? Jeg har ikke noen løsning på dette, men det vi har sagt, er at folk skal ha garanti for et tilbud, og det er på en måte sterkt nok. Så får vi få de midlene som skal til, på plass, i hvert fall i forhold til distriktene, for jeg tror det er der utfordringene kommer. Og dem er vi like mye opptatt av som representanten Inge Ryan.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Representanten Enoksen sa i sitt innlegg at Arbeiderpartiet på en måte ble sinkeren i dette opplegget fordi vi ikke var villige til å si ja til bredbåndsfond nå. Men ingen av oss bevilger penger fra dags dato! Alle partier snakker om økt bevilgning fra 2005, og så kan vi selvsagt krangle om hvem som da legger inn de største beløpene. Men med hensyn til å være sinker – det er 2005-budsjettet vi snakker om alle sammen. Så litt i forhold til den teknologiske utviklingen. Jeg er enig med representanten Enoksen i at det ikke er godt nok at 10 pst. blir stående uten tilbud – hvis det er ADSL de vil ha, noen kunne jo tenke seg noe annet enn ADSL. Men det er vel ikke sånn at de 3 milliarder kr som Senterpartiet, SV og Fremskrittspartiet går inn for, bare skal brukes til distrikt? En snakker også om at det skal kunne brukes til prisreduksjon, og da hadde det vært greit å få høre: Hvor store deler av beløpet er ment til distrikt, og hvor store deler er ment til reduksjon i pris?
Erlend Nornes (Høyre), 2004-03-09:
Saksordføraren ynskte å stoppa salet av BaneTele AS. Dette ynskte representanten Hedstrøm uavhengig av kven eventuelle kjøparar var, og han ville ikkje la Regjeringa fremja eiga sak om BaneTele AS før representanten hadde teke standpunkt i saka. Det kan ikkje tolkast i anna retning enn at Hedstrøm prinsipielt meiner at staten er ein meir kompetent eigar enn private. Kva har endra seg sidan 1998, då Framstegspartiet og Høgre i innstillinga til St.meld. nr. 40 for 1997-98 om eigarskap i næringslivet skreiv: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet og Høyre mener private eiere som deltar aktivt i bedriftenes daglige liv, og industrielle investorer som investerer egne midler i næringsprosjekter, vil ivareta investeringer på en bedre måte enn offentlige myndigheter. Et offentlig organ som satser andres penger på næringsutvikling, kan aldri bidra med den samme grad av kompetanse og engasjement som en industriell investor som satser egne midler på et prosjekt.»? Kan representanten Hedstrøm kort gjera greie for kva som har endra seg som gjer at Framstegspartiet er prinsipielt for statleg eigarskap og på fleire og fleire område ser ut til å vera prinsipielt imot privat eigarskap?
Erlend Nornes (Høyre), 2004-03-09:
Eg trur ein i denne saka berre må konstatera at Framstegspartiet og Høgre har litt ulike oppfatningar når det gjeld behovet for samordning. Høgre si haldning til desentraliserte strukturar og mangfald er i utgangspunktet positiv. Me meiner at mangfald og desentralisert utbygging eigentleg er av det positive, medan Framstegspartiet stadig vekk trekkjer fram behovet for ei sentralisering. Det reflekterer kanskje litt skilnaden mellom dei to partia, og korleis dei partia vert styrte, for å seia det slik. Når det gjeld dette med definisjonen av breiband, trur eg òg ein skal vera klår over at det stadig skjer endringar i teknologien. Då Stortinget for fire år sidan behandla breiband, vart det lagt opp til ein definisjon av breiband. I dag har me f.eks. fått trådlaust breiband, breiband over satellitt og mange andre ting som ikkje var nemnde på det tidspunktet.
Erlend Nornes (Høyre), 2004-03-09:
Høgre har i utgangspunktet ikkje noka negativ haldning til at dei private aktørane også kan delta i utbygging av vegar. Me har f.eks. ved fleire høve peika på moglegheitene for eit offentleg privat samarbeid på vegsektoren. Sidan representanten Enoksen trekkjer inn vegsektoren, er det i denne samanhengen interessant å peika på at mens Senterpartiet i det siste har hatt eit veldig stort utolmod når det gjeld utbygging av infrastrukturen innanfor breibandsområdet, har det ikkje vore ein tilsvarande stor entusiasme for å forsera utbygginga av infrastrukturen på vegområdet. Til dømes vart dei siste riksvegane asfalterte i 2003 – 40 år på overtid – og i den 40-årsperioden har Senterpartiet hatt statsministeren, og representanten Enoksen har sjølv sete i regjering.
Erlend Nornes (Høyre), 2004-03-09:
Det er sjølvsagt ikkje slik at Høgre er mot alle former for samordning. Me kan visa til fleire eksempel på at det faktisk foregår ei samordning på dette området. Til dømes er det 18 kommunar på Sørlandet som har eit samarbeid med private aktørar, og det finst tilsvarande regionale eksempel rundt omkring i landet, bl.a. i Troms. Problemet når det gjeld den modellen som saksordføraren ynskjer, altså eit breibandsfond for å koordinera og samordna utbygginga av breiband, er at me i Høgre meiner det kan vera i strid med prinsippet om ein teknologinøytral politikk på dette området.
Erlend Nornes (Høyre), 2004-03-09:
Representanten Bastesen sa i sitt innlegg at konkurransen i breibandsmarknaden vert dyr for forbrukarane. Meiner representanten Bastesen også at konkurransen i f.eks. mobiltelefonmarknaden har ført til at det har blitt dyrarere for forbrukarane enn om f.eks. Telenor Mobil skulle ha bygd ut GSM-nettet åleine?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-09:
Aller først vil jeg gi representanten Hedstrøm som saksordfører honnør for den jobben han har gjort med å lede arbeidet med bredbåndsmeldinga. Jeg syns han har gjort det på en veldig flott måte. En av de tingene som jeg syns er flott, er at Fremskrittspartiet nå er veldig opptatt av at vi skal få bredbånd i hele landet, at vi også skal få bredbånd ute i distriktene. For den som har fulgt med i politikken, har Fremskrittspartiet vært litt uklart med hensyn til dette med distriktene opp gjennom årene. De har ikke vært så opptatt av dem bestandig. Kan vi nå forvente at Fremskrittspartiet også framover vil være opptatt av å bygge infrastruktur i distriktene og ta vare på tjenestetilbudene i distriktene, enten det gjelder post, skoler, veier eller andre ting?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-09:
Det er ikke så veldig mange dager til 2007, og jeg tror det haster lite grann med å komme seg fra prat til handling. På kontoret mitt har jeg samlet en del av de utredningene som er gjort de to-tre siste årene når det gjelder bredbånd, og den bunken er i hvert fall 60 cm høg. Utredningene er fra ulike regjeringer og fra ulike personer, som har pekt på at en utbygging må skje. Men så kommer man til det viktige punktet: Er vi villige til å bruke penger på at det skal skje? Og da er det at Arbeiderpartiet igjen velger å fortsette å prate om viktigheten av at vi må høste erfaringer fra Sverige. Det sa vi jo for to år siden og for tre år siden også, at vi måtte høste erfaringer fra Sverige. Men det er ikke så mange dager til 2007, og mitt spørsmål til Aud Gaundal er: Hva gjør man i Arbeiderpartiet i 2006 dersom man ser at man er langt fra å nå målet om at samtlige skal ha bredbånd? Vil man da ha en kjempeoffensiv og få en gigantisk satsing i 2007 – for å få dette på plass?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-09:
Representanten Kristiansen var litt skeptisk til auksjon. Jeg er ikke skeptisk til det. Auksjon kan være en god ting i mange sammenhenger – bare for å ha nevnt det. Kanskje er det også behov for auksjon i det politiske landskapet enkelte ganger, for å komme seg av flekken, slik at man ikke bare blir stående på stedet hvil. I denne sammenhengen tror jeg faktisk det er viktig at vi kommer oss av flekken, fordi vi ser at det er en del områder i Norge som faktisk ikke får bredbåndsutbygging dersom ikke Stortinget er villig til å sørge for at man tildeler midler. Det er spesielt de områdene som undertegnede, og også representanten Kristiansen, er opptatt av – nemlig Distrikts-Norge. Vi ser at vi har en kolossal fraflytting fra distriktene, vi ser at det må tas en rekke grep. Ett av de grepene er at man må kunne konkurrere på like vilkår når det gjelder dette med infrastruktur, og da er det bredbånd som nå er den infrastrukturen der man sakker akterut når det gjelder næringsutvikling.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-09:
Statsråden har fått igjennom mye av det han ønsket i Stortinget i dag. Mitt spørsmål til statsråden er følgende: Når statsråden skriver julekort til meg i desember 2007, vil det da stå på det julekortet at samtlige husstander i Norge har fått et fullverdig bredbåndstilbud?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-03-09:
Arbeiderpartiet er fornøyd med at de fikk en avtale med regjeringspartiene, sier Aud Gaundal. Jeg tror nok ærlig talt at det er regjeringspartiene som har størst grunn til å være fornøyd med den avtalen som er inngått, for den er fullstendig uten forpliktelser på noen som helst måte. Det legges opp til nye utredninger, og man sier at det skal legges inn mer midler i 2005. Hva er mer midler? Jeg hadde nær sagt – hvis det er lov til å si det – at kjenner jeg næringsministeren rett, kan det komme til å bli en skarve million. Det skal bli interessant å se om Arbeiderpartiet vil komme til å være fornøyd med det. Det ligger ingen forpliktelser i dette. Derimot ligger det nye utsettelser, nye utredninger som skal legges fram i forbindelse med budsjettet for 2005. Det er altså en utsettelse av en offensiv satsing på bredbygging. Når representanten Aud Gaundal har brukt tid i sitt innlegg på å ramse opp de målsettinger regjeringen Stoltenberg hadde, men som ikke er nådd, må jeg spørre henne: Hvor lenge vil Aud Gaundal og Arbeiderpartiet akseptere at store deler av befolkningen skal leve i det hun kaller for steinalderen?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-03-09:
Erlend Nornes har helt rett i at markedet fungerer. Det har vi sett i forhold til det som har skjedd så langt. Der markedsgrunnlaget og konkurransen er størst, blir det først gitt tilbud, og der er det også muligheter til å få de beste prisene. Der konkurransen er liten og mulighetene for avkastning er små, blir både priser og tilbud deretter. Disse delene av landet får tilbud sist og får de høyeste prisene, som vi har fått illustrert også i tidligere innlegg. Så markedet fungerer nøyaktig slik som markedet er tenkt å fungere. Men det jeg har lyst til å spørre representanten Nornes om, er følgende: Hva er det som tilsier at statens rolle på veisektoren ikke skal være den samme som det representanten definerte for dette området, altså å legge til rette for virksom konkurranse, som man sier? Hvorfor ikke la private investere i veisektoren og finansiere denne gjennom brukerbetaling i form av veiavgift eller bompenger o.l., og bruke konkurransen på nøyaktig samme måte på et annet viktig infrastrukturområde?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-03-09:
Det er helt riktig at utviklingen går fort, og at dette er en utfordring for denne sektoren. Jeg husker også den gang vi hadde en telefon hvor vi sveivet på en sveiv. Vi hadde til og med signalet to lange og ett kort, og vi var sju stykker på samme linjen. Hun som satt på sentralen, gikk hjem kl. 20, og etter den tiden var det ikke mulig å ringe. Men det var vel ingen som kom på den tanke at vi skulle vente til vi hadde en digitalisert telefon før vi skulle starte utbyggingen av telefonen. Da ville vi faktisk stått på et helt annet utviklingsnivå i dag enn det vi gjør. Jeg har lenge hatt planer om å kjøpe meg et slikt digitalt kamera som er så moderne i dag, men jeg venter til stadighet, fordi det kommer nye modeller hvert halvår. Jeg er helt overbevist om at det kan jeg fortsette med i evinnelige tider, for det vil stadig vekk komme nye modeller. Man må her rett og slett gjøre et politisk valg. Dette er ikke en debatt om teknologi, dette er en debatt om politikk. Vil vi at dette skal være en teknologi som skal være tilgjengelig for alle i hele landet, uavhengig av bosted og økonomi? Det vil Senterpartiet, og det er det som må ligge til grunn for de valg vi tar, ikke om det i framtiden vil komme en teknologi som gjør dagens teknologi umoderne.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-03-09:
Svaret på spørsmål 1 er kort og godt nei. Det er ikke godt nok for Senterpartiet at 90 pst. skal ha tilgang på ADSL, og jeg vil håpe det ikke er godt nok for regjeringspartiene. 10 pst. av befolkningen betyr faktisk ganske store geografiske områder, og det berører særdeles mange mennesker hvis det skal være målsettingen som Regjeringen skal være fornøyd med. Det vil alltid være et problem når man baserer seg på en blandingsmodell, at noen vil få tilgang til den offentlige støtten og andre ikke. Det er hele intensjonen med dette fondet. I de områder hvor markedet er godt nok, og hvor man får en god utbygging til rimelige priser uten offentlig innsats, er det greit. Der har det allerede kommet godt i gang, og der er det bygd ut. Men i de områdene hvor man ikke vil få det, er det nødvendig med et større statlig engasjement for å komme ned på de samme prisene, for å unngå at det blir som for denne fotobutikken i Sogn og Fjordane som Aud Gaundal refererte til, som betalte 30 000 kr i måneden, istedenfor 3 000 kr om de hadde vært lokalisert i Bergen. Nettopp for å hjelpe denne type virksomheter til å få en lavere pris er det nødvendig med et offentlig engasjement.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-03-09:
Jeg tror faktisk det er en overkommelig oppgave å avgrense de områder hvor markedet ikke vil være godt nok, hvor prisene vil komme til å bli for høye, og hvor det vil være nødvendig med et større statlig engasjement. De områdene er det ingen utbygging i i dag, og vi vet alle at det er områder der det vil være nødvendig å gå inn med midler. Poenget med å bruke et sånt fond, eller å bruke et offentlig bidrag, er jo nettopp at med en sånn deltakelse vil prisene gå ned, ikke i form av prisregulering, men fordi kostnadene ved utbygging – som hver enkelt må betale – vil bli lavere når det også er et offentlig engasjement i dette. Dermed vil man få lavere priser. Så er det riktig at mindretallet foreslår bevilgninger som i hovedsak skal komme inn i 2005. Problemet med det flertallet gjør, er at man viderefører den satsingen som man har hatt så langt, og så ber man om utredning i forbindelse med budsjettet for 2005, der man skal se på behovet for offentlig engasjement i de områdene hvor markedet ikke er stort nok. Det innebærer en forsinkelse i utbyggingen som jeg faktisk ikke hadde trodd at Arbeiderpartiet kom til å gå for i denne omgang.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-03-09:
Det var kanskje en blanding av pessimisme og optimisme i Inge Ryans replikk. Han regnet i alle fall med å bli gjenvalgt i neste periode, men dessverre regnet han vel også med at vi skal slite med den samme statsråden i 2007. Det er sagt at alle skal ha tilbud om bredbånd innen utgangen av 2007. Det er flertallet enig om i innstillingen vi behandler i dag. Samtidig har næringsministeren brukt sitt innlegg her til ganske ettertrykkelig å understreke at det statlige engasjementet må begrenses sterkt. Ikke bare det, han har sagt at det advares mot statlig innblanding i utbyggingen av bredbånd. Det jeg kunne tenke meg å utfordre statsråden på, var å få ham til å si noen ord om hvilke virkemidler det er nødvendig å ta i bruk for at vi skal nå det målet som flertallet har satt seg. Jeg tror nemlig Arbeiderpartiet har tro på at det må noe mer til enn det som er lagt til grunn hittil av satsing. Hvilke virkemidler må tas i bruk for å nå det målet?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Høgre inngår i eit fleirtal som ber Regjeringa om i samband med statsbudsjettet for 2005 å leggja fram ei vurdering av ei samordning av utbygginga av breiband. Då eg høyrde på representanten Nornes no, høyrdest det ut som om han var imot all form for samordning. Eg vil gjerne få oppklart det, for me frå Arbeidarpartiet meiner noko med forslaget til vedtak. Det er klart, som representanten Hedstrøm sa, at dersom det er sju parallelle nett nokre stader og ingen andre stader, kunne det kanskje vera ein idé å sjå på om ein kunne samordna det noko betre. Eg tenkjer med gru på om me skulle byggja veg- eller jernbanestrekningar på den måten.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Målet er breiband til alle som ynskjer det, innan 2007. Fleirtalet, Arbeidarpartiet og regjeringspartia, ber Regjeringa om å auka løyvingane til Høykom, å løyva pengar til støtte til infrastrukturen der det ikkje er mogleg med marknadsstyrt utbygging aleine, å greia ut spørsmålet om eit eige fond for å auka takten i utbygginga og å vurdera ei samordning – altså: marknad pluss støtte og stimulans. Statsråden seier at det går ganske bra. Ja, me har kome eit godt stykke på veg i Noreg, men det skal gå endå betre med fleire verktøy i verktøykassa. Er statsråden samd i det?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Eg hadde trudd at statsråden skulle takka Arbeidarpartiet for å ha hjelpt han med litt verktøy, sidan han har fått såpass mange kommentarar om at han har lite verktøy i verktøykassa si. Me meiner at det verktøyet som ligg i denne innstillinga, er veldig godt tilpassa. Eit lite oppfølgingsspørsmål: Tykkjer statsråden det er ei utfordring å få pengane til investering – meir enn 12 milliardar kr, sa statsråden – til å nå mykje lenger, bokstaveleg talt? I staden for å ha eit utal parallelle breiband i sentrale strok kunne ein vri investeringane slik at ein med dei same pengane kunne dekkja større delar av landet. Så eit oppfølgingsspørsmål om BaneTele. Dette selskapet har jo versert i Stortinget i mange år i ulike samanhengar, og Stortinget har tidlegare sagt at det ikkje skal seljast utan at ein kjem tilbake til Stortinget. Det er gjenteke no. Det kjem som eiga sak. Eg skulle gjerne høyra litt meir om dei visjonane som statsråden har for BaneTele, når han seier «når tiden er moden». Vi kan ikkje risikera å venta i tre år til, slik me har gjort fram til no.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-03-09:
Jeg har til svært liten overraskelse registrert SVs ønske om en såkalt raskere utvikling, hvor man sammen med Fremskrittspartiet og Senterpartiet står for dette forutsigbare begrep. Men blir dette, når vi ser utviklingen, ser tallene, noe annet enn en politisk auksjon over hvem som skal være best i å ha politiske ambisjoner? Hva annet kan man kalle dette, særlig når man ynder å henvise til Sverige som eksempel? Når vi ser at vi har hatt en langt raskere og større utvikling de siste par år i Norge når det gjelder tilknytning, enn man har hatt i Sverige, må jo spørsmålet til representanten Ryan bli: På hvilket annet område i vårt land ser vi at utviklingen og veksten skjer raskere enn nettopp innenfor bredbåndsområdet, og dette i en tid som er vanskelig for kommersielle foretak generelt sett?
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2004-03-09:
Det var to spørsmål Hedstrøm nemnde – for det fyrste korleis denne formidlinga skal gå føre seg, og for det andre kva slags type band me skal ha. Eg har tiltru til at aktørane vil finna fram til fleire alternativ. Det er ikkje berre éin måte å løysa dette på kommunikasjonsmessig. Det er fleire alternativ som i dag er etablerte, og som er i rivande utvikling. Anten det gjeld koppar, fiber eller luft, vil dette vera ei spennande og allsidig utvikling. Marknaden, forskinga og utviklinga vil visa kva samfunnet er best tent med i framtida. Når det gjeld innhaldet, er Kristeleg Folkeparti, som eg sa i innlegget mitt, òg oppteke av å få ei fokusering på dette. Eg nemnde konkret Lyse, som har hatt ei marknadsundersøking med omsyn til kva forbrukarane ynskjer, samtidig som dei har tilbode dei tenestene dei meiner dei kan gje teknologisk. Det skaper ei spennande blanding. Eg ser for meg ei utvikling der me vil få eit innhald som er interessant og nyttig for forbrukarane.
Michael Momyr (Høyre), 2004-03-09:
På den tid da representanten Enoksen og jeg gikk på gymnaset, var vi utrustet med regnestav. Det var et fenomenalt instrument, som vi gjorde bruk av. Så opplevde vi i løpet av ett år, og det tror jeg var i 1974, at regnestaven ble totalt umoderne – minikalkulatoren gjorde sitt inntog. En parallell til den historien ser vi også innenfor utviklingen av bredbånd. I dag defineres bredbånd som et toveis kommunikasjonsnett som kan overføre ulike former for data, som tekst, lyd og bilde. Nettet må kunne bære nye tjenester og tillate at mange benytter det samtidig. I 2000, mens Enoksen selv satt som statsråd, var definisjonen på bredbånd: kapasitet i telenettet. Spørsmålet mitt blir derfor: Ser ikke representanten Enoksen at teknologiutviklingen går så fort at det å legge statlige midler inn her er å spille rulett med skattebetalernes penger?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2004-03-09:
Telenor har i sitt brev til næringskomiteen av 10. februar pekt på at et restmarked vil utgjøre maks 10 pst. av husholdningene i løpet av 2006. Ser ikke Senterpartiet at Høykoms program, og særlig distriktsprogram, vil ivareta den bekymring Enoksen har for distriktene? Spørsmål 2: Hva med de kommunene som allerede har lagt ned store summer i bredbåndsutbygging? Har Senterpartiet tanker om dem, eller blir dette – når man tenker på dette fondet – midler til dem som har sittet på gjerdet og ventet på offentlige midler?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-03-09:
Da jeg vokste opp, og det er jo lenge siden, hadde vi, som Odd Roger Enoksen sa, telefonsentraler og telefondamer, og jeg minnes at den telefondamen som vi hadde, sa at Bastesen-ungene, de skulle hatt en telefon på ryggen. Hun skulle bare ha visst hvor rett hun hadde – vi har ikke telefon på ryggen, men vi har den i lommen. Vi har mobiltelefon alle sammen. Vi diskuterer i dag utbyggingen av bredbånd, og bredbåndsutbyggingen foregår i de lokale øysamfunn. Enkelte kommuner satser og får det til. Men ulike steder velger ulike løsninger – som ikke nødvendigvis kommuniserer med hverandre. Når man f.eks. setter opp en lokal videokonferanse, er det store muligheter for støy i kommunikasjonen med andre områder. En uregulert konkurranse mellom ulike private aktører kan ofte føre til at det bevisst lages løsninger som blokkerer for konkurrerende systemer. Dermed får man en lang periode med konkurser og omstillinger, helt til det sterkeste selskapet har slukt alle konkurrentene og systemene derved kan synkroniseres. Dette er dyrt for forbrukerne. Hva kan vi gjøre for å sikre at bredbåndsutbyggingen følger et så lite hensiktsmessig mønster? Kystpartiet mener at det må settes krav om at bredbåndsnettene som etableres, skal være sømløse i forhold til de andre nettene. Bare på den måten kan man sikre at det blir etablert hensiktsmessige og forbrukervennlige systemer. Jeg kan nevne at det finnes flere brukbare løsninger. Det er mye uenighet om hva som kan markedsføres som en bredbåndsløsning for ulike aktører. Det offentlige burde sette et krav til båndbredde på minimum 2 Mbit/s, slik at alle som får bredbånd, er sikret en viss kvalitet på tilbudet. I dag brukes mange ulike løsninger for bredbånd. Digitale bakkenett, fiberoptiske kabler, satellittsendinger til parabol, osv. Når vi nå har vedtatt at det skal bygges opp et digitalt bakkenett for å distribuere TV-programmer og annet, er det viktig at de som har ansvaret for denne utbyggingen, gis full frihet til å ta i bruk det fremste vi har av teknologi i dag på bredbåndsområdet. Kystpartiet mener at NTV burde vurdere å prøve det systemet som kalles «Ultra-wide band». Dette systemet har store fordeler både kapasitetsmessig, helsemessig og økonomisk. I forhold til den kapasiteten som nå er foreslått i det digitale bakkenettet, snakker vi om en tidobling. Systemet sender ikke de skadelige radiobølgene som nåværende digitale bakkenett gjør. Og systemet krever bare en brøkdel av den elektriske energien som trengs for å drifte det nåværende systemet. Et bredbåndsnett er å sammenligne med et moderne vegsystem, og vil være viktig for næringslivet, ikke minst i distriktene. En rik nasjon som Norge burde være villig til å investere betydelige summer for å få et bedre bredbåndsnett. Det vil kunne være med på å kompensere for de konkurranseulemper vi har med dyr arbeidskraft og store geografiske avstander til markedene.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-03-09:
Når det gjelder dette spørsmålet, vil jeg si at det har alltid vært dyrt å leve i en verden med kannibalisme. Den som spises, synes det er forferdelig, men den som har spist, synes det er veldig godt. Det er det jeg peker på at vi kan oppleve i den bredbåndsutbyggingen som foregår i dag, for vi vet ikke hvem som sitter med jokeren til slutt. Men å grave opp hele Norge tar tid og er dyrt. Vi må finne andre løsninger.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-03-09:
Jeg er vel kanskje en av de få her, ja muligens den eneste, som har dykkersertifikat. Jeg har det iallfall – det er greit nok at det er sportsdykkersertifikat, og det er mange, mange år siden jeg tok det. Så jeg kan jo uttale meg lite grann på vegne av dykkerne. Vi behandler denne saken i Stortinget i dag. Det er pionerdykkerne som kan takkes for at vi behandler saken her i Stortinget. Hvis ikke de utrettelig hadde stått på, hadde vi aldri kommet til å behandle den i Stortinget. Det er jo en tankevekker i seg selv. Dykking er risikabelt, veldig risikabelt. Jeg falt ikke for fristelsen til å bli arbeidsdykker og havne i Nordsjøen, og glad er jeg for det. Da hadde også jeg vært en av dem som skulle fått erstatning. Det burde komiteen ha tenkt over: Uten pionerdykkernes innsats hadde nasjonen Norge aldri hatt tusenvis av milliarder å smykke seg med. Vi har et oljefond som vi kan trekke på når den tid kommer. Uten deres innsats kunne vi aldri hatt oljefondet. Dykkerne har fremmet et krav om erstatningsordning for tapt arbeidsfortjeneste. Og det skulle bare mangle! Det er ikke snakk om billighetserstatning, som har vært fremme fra denne talerstolen – det har vært trukket en sammenligning med billighetserstatning. Men det er jo ikke det det er snakk om! Og jeg må ærlig talt si at det som blir vedtatt, ikke er i tråd med det dykkerne ber om. Siste ord er overhodet ikke sagt i denne saken, det skal jeg garantere. Uten pionerdykkernes innsats hadde saken ikke blitt behandlet i Stortinget. Siste ord kommer ikke til å være sagt selv om ordningen blir vedtatt. Men jeg støtter mindretallets forslag, nr. 1–4.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-09:
Det er alltid viktig med verktøy i verktøykassen, men det viktigste er faktisk ikke å ha verktøy, men å ha verktøy som passer. Det oppdaget jeg da jeg arvet et verktøyskrin fra en onkel i Amerika, hvor tommeskruene ikke passet i Norge. Det som er det aller viktigste, er at dette markedet fungerer, at vi har den konkurransen. Det har tidligere i debatten vært snakket om å få opp investeringene fra det offentlige for i det hele tatt å få opp investeringene på dette området. For å sammenligne med de tallene som blir dratt opp i forhold til veiinvesteringer, som i sum utgjør 12 milliarder kr inklusiv drift, overgås det langt av det som investeres i sum i telekom og bredbånd. Det investeres milliardbeløp hver dag, holdt jeg på å si, i Norge for utbredelse. Derfor er det så mye viktigere at det verktøyet som heter konkurranse, er et element i dette. Vi vil også bruke BaneTele i en slik sammenheng. Hovedhensikten med å designe det selskapet er at vi får en ny, aktiv aktør som kan bidra til at den konkurransen fungerer i bredbånds- og telemarkedet.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-09:
Representanten Hedstrøm benyttet anledningen til å stille tre spørsmål. Først til når proposisjonen kommer. Den kommer når tiden er moden og tiden er inne. Spørsmål to: Vil Regjeringen foreta en prioritering? Ja, selvfølgelig. Når vi fremmer en proposisjon, vil vi prioritere det som er nødvendig for at Stortinget skal kunne ta stilling til det Stortinget skal ta stilling til. Spørsmål tre: Hvilken rolle skal staten ha? Det vil fremgå av proposisjonen. Jeg har i utgangspunktet sagt at når det gjelder eierskap i BaneTele, er jeg åpen for alle løsninger. Det som er det viktigste anliggendet for meg, er at vi tar vare på den infrastrukturen som BaneTele forvalter, og som delvis eies av Jernbaneverket, og at vi får opp en konkurrent i markedet på den motorveien, slik at vi gjennom den konkurransen kan bidra til både en raskere utbygging og gunstigere priser for forbrukeren.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-09:
Jeg leser spørsmålet som at pessimismen har bredt seg i det som er regjeringsalternativet, nemlig SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet, ved at man spør om statsråden i sitt julekort i 2007 vil redegjøre for hvor langt man er kommet med bredbåndsutbyggingen. Det vil være med den største glede at jeg skriver det kortet til den da som forhåpentligvis er stortingsrepresentant med det nummeret som Ryan har pr. i dag.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-09:
At jeg har advart mot å bruke 3 milliarder kr, legger jeg ikke skjul på, og særlig etter det innlegget som representanten Ryan hadde, der han sa at han nærmest etter innspill fra IKT-Norge og hr. Hoff hadde fått antydet et slikt tall, men det kunne like godt være 2 milliarder kr eller 4 milliarder kr. Jeg tror det er ganske viktig at en fokuserer på det som etter mitt skjønn er minst like viktig som etterspørselen av tilkoblinger, nemlig hva som er av innhold på dette nettet. Det er klart at å stimulere til utbygging fra det offentliges side kan vi gjøre på flere måter. Det ene er selvfølgelig å etablere et statens bredbåndsverk og rulle ut kabel for noen milliarder i året, men det tror jeg blir veldig vanskelig å tenke seg at en egentlig skal gjøre. Det viktige er, tror jeg, ganske enkelt bare å fortsette der vi er, med å stimulere etterspørselen ved å bruke bevilgninger over Høykom ved Høykom-distrikt. Vi får i budsjettet til høsten vurdere hvilke beløp vi der må sette inn, gitt den utviklingen som har vært i mellomtiden. Jeg må minne om at rapportene fra hvert halvår nå viser at bredbåndsdekningen er kraftig økende, og den øker mye raskere hos oss enn hos våre broderfolk. Jeg må minne om, som ikke minst representanten Enoksen er fullstendig klar over, at vi har et landskap i dette landet som er enda mer utfordrende enn antakeligvis noe annet land i den vestlige verden når det gjelder å bygge ut. Men vi er på meget god vei.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-09:
Jeg var klar over at det var fem replikker, og at Arbeiderpartiet i kraft av sin foreløpige størrelse har to. Derfor gir dette meg en utmerket anledning til å si at jeg selvfølgelig er veldig glad for at Arbeiderpartiet har formulert seg slik som de har gjort, i innstillingen, og står på det man egentlig etablerte gjennom det daværende næringsminister Grete Knudsen gjorde i Stoltenberg-regjeringen, og som Stortinget sluttet bredt opp om. Jeg mener at det er den eneste farbare veien for å nå våre mål uten å kaste bort mange milliarder kroner. Jeg har altså ikke tro på et fond som i løpet av en toårsperiode skal bruke 7 mill. kr pr. dag til å rulle ut bredbånd. Når det gjelder BaneTele, er det godt å høre at Arbeiderpartiet er utålmodig etter å få en slik privatiseringssak til Stortinget. Det skal jeg selvfølgelig bidra til. La meg si det slik, uten å forskuttere noe som helst: Jeg tror Stortingets kontrollkomite kommer til å behandle den saken og det selskapet i forkant. Jeg vil ha en del av disse tingene ferdig før vi eventuelt går ut og presenterer endelig det vi skal selge.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Avstand har alltid vært et betydelig hinder for utvikling i Distrikts-Norge. Avstand tar tid, og avstand koster, gjennom behovet for transport. Utvikling av den nye informasjons- og kommunikasjonsteknologien gir en mulighet til å overvinne viktige deler av denne avstandsulempen. Ved tilknytning til et internasjonalt nettverk får også de som bor i utkantene, tilgang til et stort utvalg av tjenester: mulighet til å handle i et stort marked og mulighet til å få informasjon som man tidligere ikke hadde tilgang til. Men enda viktigere: Arbeid som tidligere måtte utføres nær markedet eller nær de store befolkningssentra, kan nå skje hvor som helst, også i de ytterste strøk. Bedrifter som tidligere måtte reise langt for å presentere sine produkter, får nå tilgang til et bredt internasjonalt marked gjennom nettet. Disse mulighetene forutsetter fire viktige politiske grep – for det første at myndighetene vil bruke denne muligheten til å legge nye oppgaver ut til distriktene. Faren er jo også at det motsatte kan skje, at nettet brukes til å sentralisere oppgaver som tidligere ble utført i distriktene. Vi må derfor ha en politisk vilje til å bruke informasjonsteknologien til å legge nye oppgaver ut til distriktene. For det andre må vi ha vilje til å bruke de nye mulighetene til å gi bedre tjenester. Utbyggingen av telemedisin i samarbeid mellom Universitetet i Tromsø og f.eks. sykehusene i Finnmark er et viktig eksempel på det. Tilbud om nettbasert opplæring er et annet eksempel. For det tredje må vi stimulere befolkningen til å ta mulighetene i bruk. Finnmark fylkeskommunes opplegg for at befolkningen skal læres opp til å være såkalte eBorgere, er et eksempel på det. For det fjerde, og kanskje det viktigste, må vi sikre at befolkningen i distriktene har tilgang til de samme tjenestene som befolkningen i sentrale strøk har. Det forutsetter at distriktene har tilknytning til nett med høy hastighet, bredbånd. Arbeiderpartiet vil at alle husstander skal ha tilbud om tilknytning til bredbånd innen utgangen av 2007. Finnmark er det eneste fylket uten tilknytning til nasjonalt bredbåndnett. Arbeiderpartiet vil derfor at den videre nasjonale utbyggingen av bredbånd bør starte i Finnmark. Mulighetene til å utnytte det potensialet som ligger i den nye teknologien, forutsetter at tettstedene i fylket knyttes til det nasjonale fibernettet. Derfor er det også viktig at Arbeiderpartiet har bidratt til at Stortinget nå vil gi økte bevilgninger til utbygging av bredbåndstilbudet i distriktene.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
En åpenbar misforståelse!
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Dette er en alvorlig sak. Og jeg legger til grunn at det er et bredt ønske om en verdig og saklig debatt. Jeg registrerer at representanten i likhet med sakens ordfører antyder at Stortingets flertall har lagt budsjettmessige grenser til grunn for hvor mye som skal bevilges. Det har aldri vært et tema. Jeg registrerer at Sosialistisk Venstreparti for sin del har valgt å finansiere det utenfor budsjettet. Det får SV ha som sitt valg, men vær snill og ikke tillegg flertallet andre hensyn enn det flertallet har lagt til grunn, nemlig en god, romslig og rettferdig kompensasjonsordning. Så håper jeg at resten av debatten kan foregå på en ryddig måte.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Som representanten Oppebøen Hansen viste til, har denne saken vært veldig spesiell for komiteen på grunn av at Regjeringen har lagt fram en sak uten tilråding til Stortinget. Det har også fra Administrasjonsdepartementets side skjedd i flere andre store og viktige saker. Jeg håper at den nye statsråden legger til grunn at det bør være et utgangspunkt at statsråden og Regjeringen gir en tilråding når man legger fram en sak, noe annet er helt ekstraordinært. Denne saken har en historisk side. Den berører mange mennesker, men den berører også hvordan virksomheten skal organiseres for framtiden. Komiteen har i innstillingen også vist til at man kan sette spørsmålstegn ved om også dagens organisering av dykkeaktiviteten er tilfredsstillende. Derfor vil det i dag bli fattet et vedtak hvor man ber om at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en gjennomgang av hvordan dykkeaktiviteten organiseres på norsk sokkel i dag. Jeg vil be om at statsråden her har nær kontakt med fagbevegelsen i det arbeidet og raskt kommer tilbake til Stortinget, slik at vi sikrer oss at vi har en god organisering av den framtidige dykkevirksomheten og unngår den type skader som dessverre nokså mange har blitt utsatt for.