Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-01-07:
La også meg få benytte anledningen til å ønske Stortinget et riktig godt nytt år. Jeg ser frem til mange og spennende debatter i dette året. Etter forslag fra regjeringen i Prop. 1 LS Tillegg 1 for 2013–2014 har Stortinget vedtatt at arveavgiften fjernes, og at det innføres et kontinuitetsprinsipp for fastsettelse av skattemessige verdier for eiendeler som overtas ved arv og gave. Kontinuitet betyr at arving eller gavemottaker overtar forgjengerens skattemessige verdier og posisjoner. Når arveavgiften nå er fjernet, forsvinner en avgift som mange lenge har ønsket å bli kvitt. Fjerning av arveavgiften letter likviditetsbelastningen ved generasjonsskifte i familiebedrifter og overføring av familieeiendommer til neste generasjon. Å fjerne arveavgiften vil innebære store forenklinger for skattyterne fordi de ikke lenger må forholde seg til et omfattende regelverk. Samtidig reduseres de administrative kostnadene i Skatteetaten. I proposisjonen har regjeringen beskrevet virkningene av å innføre kontinuitetsprinsippet for fastsettelse av skattemessig inngangsverdi for driftsmidler og andre eiendeler etter fjerning av arveavgiften. De virkningene som er beskrevet, er at kontinuitetsprinsippet kan gi en større skattebelastning for arving eller gavemottaker som følge av at mottaker ikke kan oppskrive inngangsverdien på eiendeler til markedsverdi. Alt etter hvordan markedsverdien på driftsmidler har utviklet seg i forhold til skattemessig verdi, kan dette føre til lavere avskrivningsfradrag ved fortsatt drift eller større skattepliktig gevinst ved salg. Det vil være tilfellet hvis eiendelene har lavere skattemessig verdi enn markedsverdi. Kontinuitet kan også føre til høyere avskrivningsfradrag og lavere skattepliktig gevinst dersom markedsverdien på driftsmidler er lavere enn skattemessig verdi. Dette er en fordel som man ikke hadde med det tidligere diskontinuitetsprinsippet. Når et driftsmiddel har falt mer i verdi enn de skattemessige avskrivningene, førte diskontinuitet til at man mistet fradragsrett for denne verdinedgangen. Med kontinuitet kan skattemessig verdi videreføres og fortsatt avskrives av mottakeren uten hensyn til verdinedgang på driftsmiddel. Dersom avskrivningssatser avspeiler verdifall på driftsmidler korrekt, skal det i prinsippet ikke være noen forskjell mellom skattemessig verdi og markedsverdi. Når markedsverdien er høyere enn skattemessig verdi, er dette gjerne et uttrykk for at avskrivningssatsene er for høye, og at giver eller arvelater har fått for høye inntektsfradrag gjennom avskrivningsreglene. Jeg synes ikke det er rimelig eller fornuftig at det skal gis ytterligere fordel i form av oppregulering av avskrivningsgrunnlaget til markedsverdi ved arv og gave. Virkningene av å innføre kontinuitet er sammensatte og innebærer ofte både fordeler og ulemper. Kontinuitet medfører også at arving som hovedregel overtar forgjengerens skatteposisjoner til inntekts- eller fradragsføring. Dette gjelder f.eks. positiv gevinstkonto til inntektsføring. En positiv gevinstkonto representerer en skattekreditt for skattyter, ved at beskatning av gevinster kan fordeles over flere år. Hittil har regelen vært at en positiv gevinstkonto skal inntektsføres ved dødsfall. Det vil si at skattekreditten opphører. Kontinuitet gir derimot den fordel at arvingene kan videreføre skattekreditten som ligger i ordningen med gevinst- og tapskonto og andre skatteposisjoner til inntektsføring. Med kontinuitet overtar arvingene også skatteposisjoner til fradragsføring. Dette kan f.eks. gjelde fremførbart underskudd på arvelaters hånd, som ville falt bort etter de tidligere reglene dersom avdøde eller dødsboet ikke har inntekter som dekker underskuddet. Kontinuitet åpner for at det fremførbare underskuddet og andre skatteposisjoner som innebærer fradrag i inntekten, fortsatt kan utnyttes av arvingene ved videre drift av skattyters virksomhet, eller utnyttes mot andre skattepliktige inntekter som arvingene måtte ha. Konsekvensene for næringsdrivende ved innføring av kontinuitetsprinsippet er derfor nokså sammensatt og delvis nyansert. Noen vil komme dårligere ut, mens andre vil tjene på det. Det har ikke vært et mål med endringene å øke skattebyrden for mottakere av arv og gave. Ved fjerning av arveavgiften har det vært min intensjon å opprettholde sammenhengen i skattesystemet. Målet har vært å ha regler som er nøytrale, og som gir likebehandling. Det mener jeg vi har oppnådd. Kontinuitet innebærer at man får samme skattemessige resultat om driftsmidler selges før eller etter arv eller gave. Arving eller gavemottaker kommer ikke bedre ut enn forgjengeren, men heller ikke dårligere. Dette reduserer mulighetene og behovet for skatteplanlegging ved generasjonsskifter. Når arveavgiften fjernes, kunne en oppskrivningsadgang resultere i doble avskrivningsfradrag for samme investering når arvelater og arving ses under ett. Da ville det heller ikke blitt gevinstbeskatning på verdistigning i arvelater eller givers eiertid. Jeg mener derfor at en rett til oppskrivning av skattemessig verdi ved arv og gave ville være en ren arvesubsidie fra staten. Uten kontinuitet ved arv og gave ville det dessuten være enkelt å omgå gevinstbeskatning for innehaver av enkeltpersonforetak. Gevinstbeskatning kunne i så fall unngås ved gave som medfører oppskrivning av skattemessig verdi til markedsverdi, med etterfølgende salg fra gavemottaker uten beskatning av verdiøkningen. Det er et viktig prinsipp i skatteloven at ulike organisasjonsformer skal behandles likt. For aksjer i aksjeselskaper og andeler i deltakerlignende selskaper har det vært et kontinuitetsprinsipp ved arv og gave siden 2005. Når f.eks. aksjer i familieeide selskaper overføres ved generasjonsskifte, må de nye eierne overta forgjengerens inngangsverdi og skjermingsgrunnlag uten noen mulighet til å oppskrive disse verdiene til markedsverdi. Innføring av kontinuitet også for selvstendig næringsdrivende ved fjerning av arveavgiften gir derfor større likebehandling for overføring av virksomhet i enkeltpersonforetak og for overføring av aksjer og andeler i selskaper. Det er gjort unntak fra kontinuitet for visse eiendeler som arvelater eller giver kunne solgt skattefritt etter særskilte fritaksregler i skatteloven. Dette omfatter bolig, fritidsbolig og alminnelig gårdsbruk og skogbruk. Unntaket er begrunnet med at det er rimelig og logisk at mottaker overtar den posisjonen som forgjengeren hadde til å selge skattefritt. Av all næringsvirksomhet er det bare landbrukseiendommer som har et slikt fradrag for gevinstbeskatning. For alle andre eiendeler i næring er gevinst skattepliktig og tap fradragsberettiget ved salg. Dette skatteoppgjøret er et helt grunnleggende trekk ved vår næringsbeskatning. Det sikrer at verdistigning på næringseiendeler blir skattlagt, og at skattekreditter som ligger i for høye avskrivninger, blir tilbakeført til beskatning. Videre sørger det for at verdinedgang på eiendeler kommer til fradrag gjennom et tap. Så lenge vi har hatt arveavgiften, har det skjedd et skattemessig oppgjør gjennom at mottaker er arveavgiftspliktig for den verdi som etableres som ny skattemessig inngangsverdi. Når slikt skattemessig oppgjør fra 2014 ikke lenger vil finne sted som følge av at arveavgiften fjernes, ville det vært et vesentlig brudd med et sentralt prinsipp for vårt skattesystem om en hadde hatt rett til å skrive opp skattemessige verdier ved arv og gave. Jeg mener at innføring av kontinuitet ved fjerning av arveavgiften ivaretar hensynet til sammenhengen i skattesystemet på en god måte. Oppskrivningsadgangen kan ses på som en kompensasjon for den ulempen som arveavgiften representerte. Når arveavgiften forsvinner, er det rimelig og logisk at også oppskrivningsadgangen bortfaller. Som ledd i budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre vil regjeringen gjennomgå skattereglene for bønder i lys av endringene knyttet til arveavgiften. At arveavgiften fjernes, er i seg selv en fordel for bøndene, som for andre arve- og gavemottakere. Bortfall av arveavgiften gir isolert sett lavere skattebelastning, og særlig bønder kan få enklere generasjonsskifter. Samtidig kan kontinuitetsprinsippet være til større ulempe for bøndene. Utslagene for bøndene må imidlertid ses i sammenheng med at vi i utgangspunktet har mange gunstige skatteregler for landbruket. Noen av disse gunstige reglene får mindre betydning når arveavgiften faller bort. Jeg mener dette illustrerer at det er mange særlige og kompliserte skatteregler for landbrukssektoren. Jeg er ikke imot at vi skal støtte landbruket gjennom skattesystemet, men jeg er for at skattereglene for denne sektoren skal være enkle og transparente. Jeg mener derfor at det vil være nyttig med en gjennomgang av disse reglene. Jeg vil komme tilbake til dette i revidert nasjonalbudsjett. Jeg vil imidlertid ikke ta initiativ til en ny gjennomgang av virkningene av kontinuitetsprinsippet for næringsvirksomhet utenfor landbrukssektoren.