Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 2001-01-11:
Det Dokument nr. 8-forslaget vi behandler i dag, tar opp et viktig forhold knyttet til norsk næringsvirksomhet, nemlig måten menneskene utnytter andre levende vesener på for å sikre inntekt og velferd. Uten spesiell relasjon til norsk pelsdyrnæring vil jeg hevde at vi ser nok eksempler på nødvendigheten og viktigheten av at disse spørsmål til enhver tid er framme i den offentlige debatt. At fokus denne gang rettes mot norsk pelsdyrnæring, må tåles, for heller ikke denne næringen er tjent med at driftsmåtene ikke kan forsvares overfor en stor andel av befolkningen. Det er i denne sammenheng verdt å merke seg at Landbruksdepartementets etikkutvalg i 1994, altså for seks år siden, pekte på at de driftsformene som på det tidspunktet ble benyttet, ikke kunne forsvares dersom det ble lagt avgjørende vekt på dyrenes ve og vel. Når dette er sagt, må det også sies at vi snakker om en næring som ikke er uten betydning i deler av Distrikts-Norge. Det er nødvendig å ha også det i bakhodet i denne debatten. Det gjelder ikke minst fordi det tradisjonelle distriktsjordbruket blir satt under stadig økende press. Behovet for å gå nye veier, med nye produkter og nye måter å gjøre tingene på, vil bare øke i tiden som kommer. I landbruksmeldingen pekte regjeringen Bondevik på at primærnæringene i framtiden ikke ville være et tilstrekkelig grunnlag for å opprettholde bosetting og sysselsetting i distriktene, og at det måtte legges vekt på tiltak som sammen med primærnæringene kunne bidra til å styrke lokalsamfunnene. En enstemmig komite delte denne vurderingen og pekte på den rolle bl.a. pelsdyrnæringen kunne spille som bidragsyter til å opprettholde gårdsbruk gjennom utstrakt kombinasjonsdrift. Komiteen viste også til pelsdyrnæringens betydning som ressursutnytter av biprodukter og avfall fra fiskeoppdrett og fiske- og slakteriindustrien og mente dette hensynet burde vektlegges i de nasjonale rammevilkårene. Man kan på den bakgrunn trygt slå fast at komiteen ikke på noen måte har sett for seg at pelsdyrnæringen skal avvikles, snarere tvert imot. Det betyr imidlertid ikke at driftsformene skal være slik de er i dag. Også på dette området må det foregå en kontinuerlig prosess for å finne driftsformer som tilfredsstiller dyrenes behov best mulig. Slik jeg leser Dokument nr. 8-forslaget, gjøres det heller ikke her framlegg om avvikling. Målsettingen er begrenset til å bedre uheldig driftspraksis. Det er også verdt å merke seg at næringen selv har tatt en offensiv holdning til disse problemstillingene. I samarbeid med Statens dyrehelsetilsyn og lokale veterinærer gjennomføres det nå et kvalitetssikringsprogram som tar særlig hensyn til dyrevelferd og miljø. Som det framgår av innstillingen, har departementet besluttet å starte et arbeid med sikte på en bred gjennomgang av forhold mellom ulike former for dyrehold og dyrenes velferd. Arbeidet vil også omfatte pelsdyrnæringen. Resultatet vil bli lagt fram for Stortinget i form av en egen stortingsmelding. På denne bakgrunn innstiller komiteen på at Dokument nr. 8-forslaget vedlegges protokollen. Av samme årsak finner jeg det ikke hensiktsmessig å gå mer i detalj om sakens realiteter i denne omgang.