trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2018-05-28:
Akkurat når det gjelder de halvparlamentariske uttrykkene, har det vært godt med dem under denne debatten, helt fra prinsesse Vil Ikke – unnskyld, dronning Moxnes – til det som nå ble presentert fra talerstolen. Jeg tror at hele debatten og norske sjøfolk fortjener at vi tar det ned et bitte lite hakk. Jeg er fullstendig enig med representanten Sandtrøen i at det er alvorlig, men samtidig skal en innse at verken den ene eller den andre siden av denne salen har noe annet enn en reell og skikkelig omsorg for dem som jobber om bord på norske skip. Til dem som beskriver Høyre som redernes parti: Sjøfolk trenger skip, skip må ha redere. Er det ingen av dem, verken skip eller redere, er det heller ikke sjøfolk. Slik henger dette sammen. Alle disse er avhengig av hverandre, og gjør man forholdene bra for totaliteten i den norske maritime klyngen, kommer alle bedre ut av det. Vi har to forskjellige risikovurderinger i denne salen i dag. Jeg ønsker å sikre flest mulig norske sjøfolk på norske skip gjennom å sikre meg og oss mot at utflaggingsmuligheten blir for stor, at utflaggingssannsynligheten blir for stor. Andre i denne sal deler ikke den vurderingen, men det er ingen tvil om at man også tar en relativt høy risiko hvis man velger å sette i fare 2 300 jobber fordi man mener at det redder 700. Det skal vi ha med oss i dette. Jeg vil si at det er ingen i denne salen som ikke har omsorg for sjøfolkene om bord – alle har vi det – men vi har forskjellige risikovurderinger av hvordan det skal skje. Det er klart at dersom dette selskapet skulle flagge ut – dersom det skulle flagge ut – kan alle gange med 3 det de har sagt her i dag om faren for de 700 familiene. Den oppfatningen deler vi. Og det ansvaret deler vi: å sørge for at dette på lang sikt blir trygge arbeidsplasser, med skikkelige arbeidsforhold for norske sjøfolk. Så får vi være enige om at vi har litt forskjellige vurderinger av hvordan vi best gjør det, men det tjener ikke saken at vi bruker harde ord om hverandres intensjoner i disse sakene. Tvert imot har vi alle – alle – de beste intensjoner om å gjøre det beste forsøket vi kan for å sikre flest mulig de best mulige forholdene.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-05-28:
Fremskrittspartiet har seilt under falskt flagg. Lenge har de gitt sjøfolk og oss som er opptatt av norske sjøfolk, et håp om at nettopp Fremskrittspartiet ville bidra til å redde jobbene til 700 norske sjøfolk. Arbeiderpartiet har foreslått å be regjeringen vente med å innføre forskriften som lar rederiene overføre ferjene til NIS. Når komiteen nå har brukt godt med tid på å komme med sin innstilling til Stortinget, ga det håp om at også Fremskrittspartiet – som Arbeiderpartiet – ville være opptatt av at det for framtiden også skal være norske sjøfolk her til lands, men det vil ikke Fremskrittspartiet. Lærdommen er at Fremskrittspartiet er mer opptatt av å støtte egen regjering enn å sikre arbeidsplasser for norske sjøfolk. Fremskrittspartiet viser med dette at de står nærmere styrtrike skipsredere enn sjøfolk flest. Ved ikke å ta ansvar i denne saken viser Fremskrittspartiet at de er et parti i en regjering som gjør forskjell på folk. Representanten Dag Terje Andersen og jeg er med på å fremme dette forslaget fra Arbeiderpartiet, og det er det mange gode grunner til. Hver eneste én av våre sjøfolk i Sandefjord og i Vestfold er blant disse gode grunnene. Vi setter pris på sjøfolkene våre, og vi vil gjerne ha dem med inn i framtiden. Det er synd at Fremskrittspartiet og regjeringen ikke står sammen med oss om dette ønsket.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-05-28:
Dette er også en viktig sak for vår maritime klynge, men kanskje ikke en sak med samme temperatur i denne salen, for det er en enstemmig næringskomité som støtter lovendring om Eksportkreditt Norge AS, for å gi mulighet for å finansiere kjøp av skip fra verft i Norge når disse også skal brukes i Norge. Ordningen er på markedsmessige vilkår og på samme vilkår med andre OECD-land med tilgang til tilsvarende nasjonale eksportkredittordninger. Ordningen er også innenfor EØS- og WTO-regelverket. Den vil være midlertidig for tre år og skal evalueres. Målet med endringen er økt aktivitet for skipsverft i Norge og at kompetansen blir i Norge og videreutvikles her. Ordningen vil gjelde for bl.a. ferger, fiskebåter, brønnbåter, nærskipsfartøy, hurtigbåter og også ombygging. Verftsindustrien har stor betydning for sysselsetting, verdiskaping og distriktspolitikk samt for å opprettholde vår ledende maritime posisjon. Flåtefornyelse gjør det mulig å teste ut nye innovasjoner på miljø- og klimateknologi. Forslaget har vært på bred høring. Norske skipsverft viser til at det planlegges mange nybyggingsprosjekt, og de frykter eksportlekkasje. De viser også til store svingninger innen fiskerinæringen og at det derfor bør være mulighet for avdragsfrihet i krevende perioder. Norges Rederiforbund etterlyser en midlertidig toppfinansiering for nærskipsfarten for å fornye flåten og teste ut nye innovasjoner på miljø- og klimateknologi. Nybyggingsstatistikken for ordrer over 50 mill. kr viser hvor viktig fartøy til havbrukssektoren er blitt, mens kun fem av de nye Fjord1-fergene skal bygges i Norge, og en stor andel av andre spesialskip kontraheres i Danmark og Tyrkia. Tre av fire fiskebåtkontrakter havner i utlandet – også de hovedsakelig i Danmark og Tyrkia. Næringsorganisasjonene viser til at andre EU-land har bedre ordninger enn Norge, også etter at denne vil tre i kraft. Stortinget ber derfor regjeringen utrede en midlertidig toppfinansieringsordning på markedsmessige vilkår for nærskipsfarten, som legges fram for Stortinget på egnet måte. Ordningen bør innrettes slik at den stimulerer til flåtefornyelse, med det mål å redusere miljøskadelige utslipp fra nærskipsfartsflåten. Arbeiderpartiet mener regjeringen allerede nå bør se på tiltak slik at flere ferger og fiskebåter blir bygd i Norge. For fiskebåt er det forstemmende at Danmark er blitt mer attraktiv enn norske skipsverft. En bør vurdere mer fleksible nedbetalingsordninger som tar høyde for at fisket kan slå feil en sesong. Med dette anbefaler jeg komiteens tilråding.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-05-28:
Norge har en sterk maritim klynge. Mens vi behandlet saken, kom det flere innspill, bl.a. om det med toppfinansiering, for etter finanskrisen har kravet til egenkapital økt fra 10–20 pst. og er nå oppe i 50–60 pst. Men det er også kommet innspill om at f.eks. spanjoler har en toppfinansiering, og at enkelte land i EU har kravspesifikasjoner som er tilpasset. Spørsmålet er: Vil ministeren også se på andre tiltak, slik at vi reelt sett får likeverdige rammevilkår med EU spesielt?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-05-28:
Takk for et positivt svar. Nå ser vi fram til resultatet. En ting som overrasket meg, er at kun én av fire nye fiskebåter blir kontrahert i Norge, og at spesielt Danmark er blitt mer konkurransedyktig og mer foretrukket enn de norske verftene. Litt av forklaringen er at vi har bygd supplyskip, og at vi kanskje har forringet kompetansen litt knyttet til det å bygge fiskebåter, som også er en utrolig viktig del av den maritime klyngen, og der vi også skal være helt i front. Spørsmålet er: Kan man se på hvordan man fort kan bygge opp kompetansen på nytt i de norske verftene, men kanskje også ta litt hensyn til at det ikke er like forutsigbart for fiskeflåten? Selv om man tjener godt med penger på lang sikt, kan man i enkelte år ha dårlig fiske, som kan slå uheldig ut, og man trenger dermed kanskje en annen risikovurdering på grunn av egenarten.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2018-05-28:
Saken om Norges fiskeriavtaler for 2018 og fisket etter avtalene i 2016 og 2017 er en sak som kommer årlig. Den gir god informasjon om fiskeripolitikken og er en nyttig oversikt over hvordan det internasjonale fiskerisamfunnet fungerer, og hva som ikke fungerer. Fiskeriavtalene bygger på gode og lange tradisjoner om langsiktig forvaltningsarbeid, som igjen gir grunnlag for at vi kan høste av robuste fiskebestander, som igjen gir verdiskaping og aktivitet i og fra havområdene våre. Vi deler hele 90 pst. av fiskeriressursene med andre land, og det samarbeidet vi har på tvers av landegrensene, er avgjørende for at vi skal kunne ha både langsiktig og bærekraftig forvaltning av ressursene. Et eksempel som har stor verdi for Norge, er fiskeriavtalene som er inngått med Sovjetunionen og senere Russland som har tjent landet vårt godt. Torsken i Barentshavet er den kommersielt viktigste bestanden Norge har, og den norske kvoten hadde i 2017 en verdi på om lag 7,3 mrd. kr. Det er grunnen til at over halvparten av de samlede verdiene i fiskeriavtalene kommer nettopp fra Russland-avtalene. Komiteen legger selvfølgelig til grunn at det arbeides for å oppnå best mulig avtaler for Norge, med bakgrunn i de overordnede målene vi har, som handler om en bærekraftig forvaltning og skal sikre at vi får vår rettmessige andel av kvotene, og at man har både god kontroll av håndheving av forvaltningen. Komiteen har også sagt at det er viktig at man tar ulovlig fiske på alvor. Det er en alvorlig trussel mot ressursene, og komiteen understreker viktigheten av det internasjonale samarbeidet mot dette. Man sier også at det er viktig at Norge har – og det er viktig – en aktiv rolle i det internasjonale havsamarbeidet, både når det gjelder regelverk og forvaltning. Her er det viktig at Norge tar og spiller en viktig rolle. Komiteen mener også at Riksrevisjonens anbefalinger etter deres funn om fiskeriforvaltningen i Nordsjøen og Skagerrak må følges opp, siden det er funnet en rekke svakheter i forvaltningen av disse områdene. Komiteen har også fremmet forslag om en vurdering av om det norske fiskeriregelverket skal gjøres tilgjengelig på engelsk. Med det vil jeg takke komiteen for samarbeidet, og innstillingen er anbefalt.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-28:
Jeg stemte feil. Jeg skulle stemme for, men stemte imot.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-02-28:
På vegne av representantene Knut Arild Hareide, Olaug V. Bollestad, Tore Storehaug, Geir Jørgen Bekkevold og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om evaluering av seksårsreformen og en skolestart på barns premisser.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-02-28:
Rundt 40 000 ettåringer begynner i barnehage hvert år. En forskningsoversikt fra Høgskolen i Oslo og Akershus analyserte norsk og internasjonal forskning. Denne viste at noen av de aller viktigste faktorene for at barn under tre år får et godt barnehagetilbud, er de ansattes sensitivitet og evne til å inngå i viktige, gode relasjoner med barn. Nok voksne til å se hvert enkelt barn er dermed helt avgjørende for kvaliteten i tilbudet og ivaretakelsen av spesielt de aller yngste. I tillegg: Barnehagelærerne har en treårig utdanning med vektlegging på bl.a. relasjonskompetanse og er dermed den yrkesgruppen i Norge som er spesialisert for å jobbe med små barn i grupper, slik vi har det i barnehagene. Mange nok barnehagelærere er derfor viktig for at de minste barna skal ha et godt barnehagetilbud. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at de aller yngste barna har nok voksne og barnehagelærere, som kan se dem?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-02-28:
På vegner av representantane Ivar Odnes, Kari Anne Bøkestad Andreassen, Sigbjørn Gjelsvik og meg sjølv har eg gleda av å leggja fram eit forslag om mindre bompengar gjennom statleg overtaking av garanti på bompengelån.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-02-28:
Det er nærmast rystande å høyra på at statsråden vrir seg unna å svara på spørsmålet her – at han ikkje har noko ansvar for dette. Det vert bygd eit nytt sjukehus i Stavanger, og der har dei ikkje lagt inn noko anna enn at fleire mødrer skal dra heim same dag. Så det er ei endring i politikken. Når dette sjukehuset står ferdig i 2023, nyttar det ikkje å koma med fromme ønske om å oppretthalda liggjetida, for då er ikkje romma der lenger. Så dette er avgjerder som ein må ta i dag. Eg meiner òg det er ei ansvarsfråskriving når statsråden seier at han ikkje kan bestemma om ein skal ut etter nokre timar eller etter nokre dagar. Nei, men statsråden kan leggja til rette for at dei som ønskjer den tryggleiken, kan få det. Så mitt spørsmål er om statsråden kan garantera at kvinnene i Rogaland i framtida skal sleppa ein «fast track» ut frå sjukehuset etter at dei har født.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-02-28:
Mitt spørsmål går til helseministeren. I Norge ser vi i dag dessverre en økning av psykiske helseproblemer blant våre ungdommer. Det er faktisk en av våre største helseutfordringer. Helseministeren viser ofte selv til at mellom 15 pst. og 20 pst. av barn og unge i Norge i dag har nedsatt funksjonsevne på grunn av psykiske plager. Jeg tror vi er enige om at det må bli enklere å få rask og god helsehjelp. Men regjeringen er i ferd med å gjøre det vanskeligere for unge mennesker som trenger psykisk helsehjelp eller rusbehandling, å få hjelp i sykehusene våre gjennom å innføre egenbetaling. Over hele landet finnes det gode psykiatriske ungdomsteam som gir behandling til ungdom mellom 15 og 30 år, sårbare mennesker med liten betalingsevne. Nå, siden nyttår, må ungdommene betale 345 kr per konsultasjon og det samme i straffegebyr hvis de ikke møter til timen – mye penger for unge, sårbare mennesker. Så istedenfor å senke terskelen hever regjeringen terskelen for å få helsehjelp. Hvordan mener statsråden at dette skal gjøre det enklere for unge som sliter med helsen sin, å kunne få hjelp?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-02-28:
Statsråden eier jo sykehusene. Dette skjer der ute i Norge i dag, og det skjer under statsrådens ansvar. For eksempel gjør man i Bergen vurderinger ned på avdelingsnivå om ikke å følge dette pålegget. Man kan sikkert argumentere med at det er de knappe rammene til sykehusene som gjør at man velger å innføre egenbetaling – dette er jo avdelinger som ikke har noen systemer for å ta inn betaling heller – men jeg må jo stille spørsmålet: Når dyktige, dedikerte fagfolk ned på avdelingsnivå tar ansvar for sine pasienter og avviker fra dette kravet som de får av de regionale helseforetakene – som statsråden eier – hvordan mener statsråden det føles å oppleve at faglige vurderinger er så ulike landet over, når han har ansvar for å gi alle barn og unge et godt hjelpetilbud over hele landet?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-02-28:
Verden skjer jo der ute, og de psykiatriske ungdomsteamene som hjelper ungdom mellom 15 og 30 år, finnes i alle helseregionene. De rapporterer inn at fra nyttår må de begynne å ta inn egenandel, og så gjør de ulike vurderinger fra avdeling til avdeling. Da synes jeg det nærmest framstår som en raritet at statsråden står i denne sal og sier at det er det samme egenandelsreglementet som har gjeldt fra 1980-tallet. Det skjer en endring der ute, terskelen for å få hjelp heves, og det skjer på statsrådens vakt. Hvordan vil statsråden sørge for at terskelen for å få hjelp senkes? Vil han gå inn for å standardisere dette, gi en norm som sier at det ikke skal være egenandel i disse ungdomspsykiatriske teamene, f.eks.? Han kan ikke bare stå og vise til et reglement fra 1980 når dette skjer der ute nå.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-02-28:
Her er situasjonen at man opplever at man ikke har hatt en egenandel tidligere. Det har vært lav terskel. Man har sluppet å betale for denne tjenesten. Man har heller ikke fått straffegebyr hvis man ikke har møtt opp. Terskelen har vært lav. Det har jo vært en innovasjon i tjenesten – psykiatriske ungdomsteam som har truffet et behovet godt. Så endres dette på grunn av de økonomiske rammene som statsråden har ansvar for. Å gjøre dette til en regeldiskusjon opplever jeg som en betydelig ansvarsfraskrivelse for en pasientgruppe som statsråden selv har sagt at han har løftet til topps på sin prioriteringsliste. Hvor lenge kan vi vente? Og hva skal man si til ungdommene som nå opplever at det er vanskeligere å få hjelp?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-02-28:
Verdens beste fødsels- og barselomsorg har Norge. Det er en skanse som må forsvares hver eneste dag, og særlig når man planlegger for nye tilbud. Nå er situasjonen den på flere sykehus at man planlegger med mindre liggetid, man planlegger med tidligere utreise. Sånn sett er spørsmålet mitt til statsråden, når han i et tidligere svar her sier at han har full tillit til den faglige vurderingen som jordmødre og fødselsleger gjør for hjemsending: Vel, hva da, gode statsråd, når det er disse fagfolkene som nå roper varsku for at liggetiden nå nærmer seg et grensepunkt, og at mottaksapparatet i kommunene ikke er godt nok? Hva da med disse fagfolkene, som statsråden sier at han har full tillit til?
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Det er ikke riktig at regjeringen har innført egenandeler for pasienter over 18 år innenfor psykisk helse. Egenandelsgrensen på 18 år har vært uendret siden 1980-tallet. Så er det helt riktig at noen barne- og ungdomspsykiatriske institusjoner har praktisert egenandelsfritak også for dem over 18 år. En del av dem har endret dette, men det har ikke skjedd noen regelendringer på dette området. Jeg mener det er grunn til å se på om en skal ha en høyere aldersgrense for egenandel innenfor barne- og ungdomspsykiatrien, men i tilfelle er det noe som vi må utrede og komme tilbake til i budsjettsammenheng. Men det er ikke riktig som representanten sier, at regjeringen har innført egenandeler innenfor psykisk helse for personer over 18 år. Det har siden 1980-tallet vært en aldersgrense på 18 år. Dette har vært praktisert veldig ulikt fra helseforetak til helseforetak. Noen helseforetak har gitt fritak også for dem over 18 år innenfor barne- og ungdomspsykiatrien, andre har ikke gjort det. Derfor har det vært tilfeldig om man når man har blitt overført fra barne- og ungdomspsykiatrisk avdeling til f.eks. DPS, som er veldig vanlig, har måttet betale egenandel. Derfor er det all grunn til å gå gjennom dette og se på om det er behov for endringer, og det arbeidet har vi nå satt i gang. Så er jeg helt enig med representanten i at det er viktig å gi rask hjelp, senke terskelen. Derfor bygger vi nå ut et godt tilbud også i kommunene ved å bygge ut psykologtilbudet der. Vi stiller lovkrav om at kommunene skal ha et psykisk helsetilbud. Det er også verdt å merke seg at disse egenandelene også går under egenandelstak 1, så her er det en skjermingsordning allerede.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Dette er ikke noen ny situasjon, som jeg sa i mitt foregående svar. Dette har vært praktisert veldig ulikt fra sted til sted over veldig mange år. Egenandelsgrensen på 18 år har gjeldt siden 1980-tallet. Jeg kan selvfølgelig ikke pålegge helseregionene å følge en annen egenandelsgrense enn det Stortinget har vedtatt. Det vil alltid gjøres lokale vurderinger i helsetjenesten. Da en innførte den ordningen om at personer som ikke møter til time, skal betale en høyere egenandel, var det også godt forankret i Stortinget at innenfor spesielt psykisk helse og rus skal det gjøres spesielle vurderinger, rett og slett fordi en ikke skal straffe personer for ikke å møte til timen hvis det er gode grunner til at de ikke gjorde det. Det vil være lokale vurderinger. Men som jeg sier, synes jeg det er behov for å gå gjennom dette for å se på om vi skal inn på en annen regel enn den som er i dag.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Det kan umulig være en raritet at jeg på et spørsmål i Stortinget svarer på hva som faktisk er regelverket. Det ville vært en raritet om jeg ikke gjorde det. Jeg er helt enig i at det er grunn til å diskutere om en skal ha en høyere aldersgrense for egenandel innen barne- og ungdomspsykiatriske tilbud enn det som ble satt på 1980-tallet, nemlig 18 år, men skal vi gjøre det, må vi for det første utrede det og for det andre fremme det for Stortinget f.eks. i forbindelse med et budsjett, for dette har økonomiske konsekvenser, og det vil være en regelendring. Jeg kan ikke pålegge sykehusene å følge et annet regelverk enn det Stortinget har vedtatt. Jeg tror representanten hadde blitt svært engasjert og stilt spørsmål hvis jeg hadde gjort det på andre områder. At dette praktiseres ulikt, er heller ikke noe nytt. Sånn har det vært i veldig mange år, men da er det lokale vurderinger som gis. Men den refusjonen de får fra statens side, er knyttet til det regelverket som er forankret i Stortinget, som sier 18 år.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Den beskrivelsen som representanten gir av hva som har vært situasjonen, er ikke riktig. Det har vært helt avhengig av hvilket team en har tilhørt, og hvilket helseforetak en har tilhørt. Dette har vært praktisert ulikt over mange år. Det betyr at noen har betalt egenandeler før, mens andre ikke har gjort det. Nå er det flere som har fått krav om egenandel, men det skyldes ikke en regelendring. Det skyldes at flere har forholdt seg til det regelverket som Stortinget har vedtatt. Det jeg har sagt, er at jeg er i gang med et arbeid med å se på dette. Men som representanten vet: Skal vi heve aldersgrenser knyttet til egenandeler, har det en økonomisk betydning. Derfor vil det være naturlig å komme tilbake til dette i budsjettsammenheng.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Innføringen av innsatsstyrt finansiering innen psykisk helse er et viktig verktøy, både for å få bedre oversikt over aktiviteten innen psykisk helse, bidra til økt aktivitet og få en mer lik behandling med andre sykehustjenester. Dette er nettopp fordi vi ønsker økt aktivitet, ikke minst innen psykisk helsevern for barn og ungdom, og at det prioriteres i tråd med den gylne regel. Når det gjelder lokale vurderinger knyttet til hvem som skal betale egenandeler, kan det gjøres nå som før, men den statlige refusjonen er knyttet til regelverket Stortinget har vedtatt. Der har Stortinget vedtatt en aldersgrense på 18 år. Jeg er i gang med å vurdere om den aldersgrensen er klok, og vil komme tilbake til Stortinget med en vurdering av det. Det er også viktig å si at alle disse egenandelene går inn under egenandelstak 1, og når en har nådd det taket, er alle tjenestene gratis.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Alle norske unge opptil 18 år er fritatt for egenandel innenfor psykisk helse – helt uavhengig av hvor man får hjelp, om man får hjelp hos en privat avtalespesialist, om man får hjelp på et distriktspsykiatrisk senter, om man får hjelp innen barne- og ungdomspsykiatrien. Egenandeler for barn og unge under 18 år er det ikke innen psykisk helse i Norge. Denne regjeringen har heller ikke gjort noen endringer i den grensen. Helt uavhengig av hvor mange ganger representanten gjentar den feilen, er det en feil. Regjeringen har ikke gjort noen endringer i den grensen. Jeg er i gang med å vurdere om vi skal heve den aldersgrensen, spesielt innen barne- og ungdomspsykiatrien, men det er en endring som i tilfelle vil ha budsjettkonsekvenser. Det er en regelendring som vi må komme tilbake til Stortinget med. Regelverket kan praktiseres ulikt ute i tjenesten. Det har blitt gjort i alle år. Det betyr at det har vært en betydelig urettferdighet, helt tilfeldig utfra hvor man har fått hjelp, om man har betalt egenandel eller ei når man er over 18 år.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
På samme måte som før mener jeg at den beste vurderingen i møte med den enkelte pasient kan gjøres ute i tjenesten. Det er det fortsatt mulighet til. Dette er egenandeler som går inn under egenandelstak 1. Veldig mange som får hjelp innen barne- og ungdomspsykiatrien, har f.eks. også legemiddelutgifter. Det betyr at de relativt tidlig på året når tak 1, og har dermed helt gratis helsetjenester etter det. Det er det også veldig viktig å si, for det skapes nå et inntrykk av at en må betale over 300 kr hver gang man er innom barne- og ungdomspsykiatrien hvis man er over 18 år. Det er fram til egenandelstak 1 er nådd, og så er det gratis. Veldig mange går også til fastlege, og de har legemiddelutgifter. Det betyr at de tidlig på året når det taket – og etterpå er det gratis.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
For det første: Det er ingen plan for at norske kvinner skal sendes ut av sykehuset seks timer etter fødselen. Det er alltid en individuell vurdering av hvor lang tid kvinner og barn har behov for å være på sykehuset etter en fødsel. Jeg har full tillit til at jordmødrene, sammen med dyktige fødselsleger, vurderer hvor lang tid den enkelte kvinne har behov for å være på sykehuset etter en fødsel, og slik skal det også være i framtiden. Jeg tror det er veldig uklokt om vi politikere bestemmer hvor lenge den enkelte pasient skal ligge på sykehus. Det har jeg full tillit til at fagfolkene kan vurdere. Det vi har et ansvar for, er å bidra til fortsatt å bygge ut en god barselomsorg i Norge. Det vil ikke minst handle om å styrke jordmortjenestene i kommunen. Vi ser at veldig mange fødende kvinner får et veldig mye bedre tilbud hvis de får kontinuerlig oppfølging fra den samme jordmoren, både i svangerskapet og etter fødselen. Derfor satser denne regjeringen, sammen med Kristelig Folkeparti, på en kraftig oppbygging av helsestasjonene og jordmortjenestene i kommunene. Vi har bevilget over 1 mrd. kr til dette de siste fire årene. Nå i 2018 har vi i budsjettforliket med Kristelig Folkeparti i tillegg satt av øremerkede midler til en videre oppbygging av jordmortjenesten, og vi ser heldigvis at det blir flere jordmødre i kommunene. Men sykehusene skal selvfølgelig fortsatt ta et ansvar for spesialisthelstilbudet som fødende kvinner har behov for også etter fødselen. Det er de nasjonale føringene på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Jeg tar absolutt et ansvar for at vi skal styrke barselomsorgen i Norge. Det er en av grunnene til at regjeringen, sammen med Kristelig Folkeparti, har styrket tilbudet, satt av penger, og nå i 2018 forsterket dette gjennom øremerkede penger til jordmorstillinger i kommunene, og det ser vi gir resultater. I tillegg til penger reverserer vi den rød-grønne politikken som fjernet lovkravet om at kommunene skal ha jordmødre. Da Senterpartiet satt i regjering, tok en et initiativ og fjernet kravet i loven om at kommunen skulle ha jordmødre. Det har vi nå snudd. Fra 1. januar 2018 er det et lovkrav at kommunen skal ha jordmorkompetanse, i tillegg til at vi gir kommunene penger til å ansette jordmødre, og vi pålegger også sykehusene å ha et mye bedre samarbeid med kommunene. Sykehusene skal selvfølgelig også vurdere hvilke tilbud som er i kommunene når de vurderer utskriving av pasientene.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Kvinnene i Rogaland og i resten av landet skal få en god vurdering av jordmor/fødselslege om hvor lenge de har behov for å ligge på sykehuset før de sendes hjem. I den vurderingen må en også legge vekt på hvilke tilbud den kommunen som kvinnen bor i, har. For eksempel er det sykehus som har gode samarbeidsavtaler med kommunen, som gjør at det er den samme jordmoren som følger kvinnen inn til fødselen, som også følger kvinnen hjem fra fødselen, og som følger opp etterpå. Vi ser at det er noe de fødende kvinnene er veldig fornøyd med, ikke minst i distriktene der det er lange avstander. Når det gjelder Stavanger, er det slik at veldig mange av de fødende kvinnene i dag legges på pasienthotell før de sendes hjem. Det Helse Stavanger har lagt opp til, er at flere av dem som legges inn på hotell i dag, kan få en bedre oppfølging, i samarbeid med jordmødrene hjemme i kommunen, enn det de får på hotellet. Det synes jeg er en faglig vurdering og ikke en politisk vurdering, om en skal ligge på hotell eller ligge hjemme etter fødselen.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Det er helt riktig som representanten Kjerkol sier, at Norge er sannsynligvis blant de fire–fem landene i verden det er tryggest å føde i og være mor i. Det viser internasjonale undersøkelser. Og ikke bare at vi er det, men vi har også hatt en positiv utvikling de siste 10–20 årene. Den positive utviklingen har skjedd samtidig med at en har hatt en ganske betydelig reduksjon i liggetiden i sykehusene for fødende kvinner. Så samtidig som liggetiden har gått ned, har kvaliteten og resultatene blitt bedre. Den reduksjonen i liggetid som har vært de siste 20–30 årene, har ikke vært politisk bestemt. Den har vært en del av en faglig utvikling. Sånn kommer det sannsynligvis også til å være framover, at en har en utvikling. Dette er ikke noe som er unikt for fødende, det har vært den samme utviklingen for alle pasienter. Men det er den enkelte lege som må ta vurderingen av den enkelte pasient.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Jeg tror at vi med trygghet kan si at Norge har kontroll på kvaliteten i fødselsomsorgen. Vi er altså blant de beste landene å føde i. Alle internasjonale undersøkelser viser at vi er det, og at utviklingen har gått i riktig retning. På tross av at vi startet blant de beste i de internasjonale undersøkelsene, har vi allikevel også forbedret oss betydelig. Det er helt riktig at vi har et kvalitetskrav om at en skal ha én-til-én-oppfølging i sykehusene under fødsel. Jeg har, i motsetning til det som har vært tilfellet tidligere, også innført rapporteringskrav, sånn at sykehusene nå rapporterer hvor stor andel av kvinnene som får én-til-én-oppfølging. Tallene på det har jeg dessverre ikke i hodet, men dem kan jeg formidle til representanten på et senere tidspunkt.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Dimensjoneringen av det enkelte sykehus gjøres lokalt og alltid i et veldig nært samarbeid med fagfolkene som jobber på sykehusene. Der er egne arbeidsgrupper for hvert enkelt område, og dette vurderes lokalt ut ifra de prognosene en har der. I tillegg har vi etablert et eget helseforetak, Sykehusbygg HF, som sørger for at erfaringene ved nye sykehusbygg, både positive og negative, tas med videre inn i planleggingen av nye bygg. Det gjør at en går vekk fra det som har vært litt av modellen i Norge tidligere – at en bygger sykehus hver gang som om en gjorde det for første gang – men bygger på både positive og negative erfaringer for hvert enkelt bygg. Det vil også bidra til at en får kunnskap, og til stadig å forbedre disse arbeidene. Men de som gjør de beste vurderingene knyttet til dimensjonering, er fagfolkene og ledelsen lokalt.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Ja, økningen i svangerskapsdepresjoner og psykiske utfordringer – det er ikke bare snakk om svangerskapsdepresjoner her, men også om psykiske helseutfordringer – hos fødende kvinner er noe som bekymrer meg. Derfor er jeg, på samme måte som representanten, veldig opptatt av at vi bygger opp og forsterker en god barselomsorg i Norge. I den perioden representanten refererer til, der denne økningen har vært, har den gjennomsnittlige liggetiden gått fra 3,2 til 2,7 døgn. Jeg tror ikke en nedgang på 0,5 døgn kan forklare den utviklingen i psykiske helseutfordringer blant fødende kvinner. Som fagfolkene sier, er dette et sammensatt spørsmål. Vi har i samme periode sett en stor økning i psykiske helseutfordringer i befolkningen generelt. Men jeg tror svaret på den utfordringen er det jeg opplever at Kristelig Folkeparti og regjeringen er enige om, nemlig at vi er nødt til å styrke barselomsorgen, ikke minst i kommunene, slik at en får en god oppfølging i svangerskapet og etter fødselen, og det gjør vi gjennom å styrke jordmortjenesten i kommunene.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Regjeringen har prioritert vekst i sykehusenes økonomi og lagt til rette for en vekst i pasientbehandlingen på 11,9 pst. gjennom de fem budsjettene vi har lagt fram. Jeg vil bare minne om at den samlede budsjettveksten under Stoltenberg II-regjeringen – altså gjennom åtte år – var på 10,5 pst. På fem år har denne regjeringen prioritert en høyere vekst i sykehusene enn det den forrige regjeringen klarte å gjøre gjennom åtte år. Det er jeg veldig glad for, for det er det behov for, ikke minst for å gi et godt tilbud til alle typer pasienter. Det er viktig å prioritere sykehusene. Det har vi klart også i tøffe tider, når landet har stått i en situasjon med høy ledighet og lav oljepris. Dette har også gitt gode resultater. Ventetidene er kortere, færre pasienter står i kø. Vi opplever også at vi har gode resultater innenfor f.eks. fødselsomsorgen. Jeg er fullstendig klar over at de som jobber på sykehusene, har – og opplever – en travel hverdag også i dag, slik de har gjort over mange år. Det legges ned en enorm innsats i sykehusene. Jeg tror ikke det er lurt at Stortinget eller regjeringen begynner å øremerke penger i sykehusenes budsjetter til de enkelte områdene. Jeg tror det er klokt at de vurderingene gjøres lokalt, og at sykehusene planlegger å bruke de pengene de får fra Stortinget, på de områdene der de mener det er størst behov.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Jeg må igjen si at både representanten og andre gir et bilde av norsk fødselsomsorg som på ingen som helst måte stemmer overens med det vi ser er resultatene. Norge har sannsynligvis en av verdens beste fødselsomsorger. At enkeltpasienter har dårlige opplevelser, skal vi selvfølgelig ta på alvor. Det må det hele tiden jobbes med. Det jeg er opptatt av, er at en, ikke minst i helsetjenesten, skal møte det enkelte mennesket. Å beskrive norsk fødselsomsorg med at kyr som kalver, har det bedre – bruke den type bilder – mener jeg er helt feil. Det skaper et skremmebilde overfor kvinner i Norge som ennå ikke har født, om at det er det de skal møtes med. Det er det ikke. En er heldig når en er en fødende kvinne i Norge, fordi en føder i det landet som sannsynligvis har det beste tilbudet, og som rangeres som et av de beste landene å være mor i, også etter fødselen.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Den første delen av spørsmålet er jeg hundre prosent enig i – arbeid er i all hovedsak helsebringende, og det at folk deltar i arbeidslivet, får mulighet til å bidra i samfunnet, det at samfunnet sender signal til alle sammen om at vi har bruk for dem, skaper god helse. Det er noe av bakgrunnen for at den blå-grønne regjeringen i sin nye plattform har sagt at staten skal gå foran i en integreringsdugnad, der folk med hull i CV-en, kanskje som følge av en psykisk helseutfordring eller rusavhengighet, blir prioritert og får mulighet til å komme i arbeid. Staten skal gå foran. Det er også sånn at vi i helsetjenesten nå legger sterkere og sterkere føringer på at arbeid skal ses som en del av behandlingen. Vi har f.eks. i min hjemby, Stavanger, innenfor psykisk helse noe som en kaller JobbResept, som gjør at en allerede når en er under behandling for psykiske helseutfordringer, som en del av behandlingen, kommer i arbeid. Det gir veldig fine resultater. Når det gjelder selve spørsmålet, er det en annen statsråds ansvarsområde, men jeg kan bare si at jeg har liten tro på at svaret på at flere skal komme i arbeid i Norge, er at vi skal dele de arbeidsoppgavene vi har, på enda flere. Jeg tror at svaret på det er å skape flere lønnsomme arbeidsplasser i Norge, og ikke minst bidra til at flere får mulighet til å prøve seg i arbeid. Så er det noen arbeidsoppgaver som i sin natur er skiftarbeid. Noen må jobbe netter og helger i sykehusene våre, i eldreomsorgen, og det er viktig at det skjer innenfor rammer som er trygge, selv om vi har dokumentasjon på at det også kan gi helseutfordringer for enkelte.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Nå er representanten langt inne på en annen statsråds ansvarsområde, nemlig arbeidsministerens, så jeg tror jeg avstår fra å svare på det. Det jeg kan si, er at å delta i arbeidslivet, det å oppleve at samfunnet har behov for en, er noe som er helsebringende, helt uavhengig av alder. Jeg er veldig glad for å se at flere nå står lenger i arbeid, for jeg tror det bidrar til bedre helse i alderdommen.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
SSB har jo et overordnet ansvar for statistikk i Norge, på tvers av sektorer. Folkehelseinstituttet har under denne regjeringen fått en tydeligere og mer rendyrket rolle i å levere kunnskapsgrunnlag for beslutninger innen helse. Det er et oppdrag som jeg opplever at de leverer godt på, bl.a. gjennom å levere gode folkehelseoversikter for den enkelte kommune. Nå kan den enkelte kommunestyrerepresentant eller den enkelte rådmann gå inn og lese sin folkehelseprofil og lage en lokal folkehelsepolitikk med utgangspunkt i det. Det synes jeg er veldig positivt, og jeg er helt overbevist om at min nye kollega i regjeringen, Åse Michaelsen, som har ansvar for folkehelsepolitikken, vil følge dette veldig godt opp og jobbe videre med det i forbindelse med den nye stortingsmeldingen om folkehelsepolitikken som skal legges fram.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Svangerskaps- og fødselsomsorgen i Norge holder høy kvalitet i internasjonal sammenheng, og Norge er blant landene som har lavest nyfødtdødelighet. På landsbasis er antall dødsfall som skjer under og like etter fødsel, redusert fra om lag 167 i 2014 til 147 i 2016. Dette er en positiv utvikling. Som representanten Toppe viste til, er risikoen for dødfødsler større i noen grupper enn i andre. Det gjelder særlig gravide med innvandrerbakgrunn, eldre og overvektige gravide og gravide med svangerskapsdiabetes, slik som perinatalkomiteen skriver i sin rapport. Det betyr at det er viktig å nå fram til kvinner med risiko og andre sårbare grupper tidlig i svangerskapet, bl.a. gjennom tilbud ved helsestasjonene. De fleste gravide følges opp hos jordmor ved helsestasjonen, hos fastlegen eller hos begge. Regjeringen har styrket kapasiteten ved helsestasjonene betydelig de senere årene. I 2018 er det bevilget over 1 mrd. kr til tjenesten, og vi begynner nå å se en økning i jordmorsårsverk, i tillegg til andre faggrupper. Det betyr at regjeringens systematiske satsing på helsestasjons- og skolehelsetjenesten gir resultater. Helsedirektoratet har laget flere nasjonale faglige retningslinjer på området, som Nasjonal faglig retningslinje for svangerskapsomsorgen og Nasjonal faglig retningslinje for svangerskapsdiabetes. Disse retningslinjene er viktige verktøy for helsepersonell i svangerskapsomsorgen, og de bidrar til at omsorgen kan planlegges etter grad av risiko. Retningslinjene gir anbefalinger for oppfølging og videre henvisning til spesialisthelsetjenesten. For eksempel anbefales ultralyd i uke 36 for kvinner med svangerskapsdiabetes, og det anbefales at kvinner som i tillegg har sykelig overvekt, henvises til spesialisthelsetjenesten. Retningslinjene for svangerskapsdiabetes anbefaler også hvordan kvinner med bakgrunn fra land med høy risiko for svangerskapsdiabetes bør følges opp. Retningslinjene oppdateres jevnlig, og Helsedirektoratet opplyser at det kommer en ny utgave av retningslinjene for svangerskapsomsorgen til sommeren. I denne anbefales det at eldre gravide i alderen 37–40 år bør vurderes for oppfølging i spesialisthelsetjenesten. Helse Sør-Øst har innhentet informasjon fra noen av kvinneklinikkene i regionen. De opplyser at det arbeides med å forbedre oppfølgingen av gravide med tanke på å hindre komplikasjoner og perinatale dødsfall. Ikke alle kvinner er klar over den mulige helsegevinsten det er å oppsøke lege eller jordmor tidlig i svangerskapet. Derfor arbeider direktoratet med å utvikle pasientinformasjon på flere språk og tjenester med å sikre bruk av tolk.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Denne typen spørsmål er det selvfølgelig mulig for komiteen å ta opp med sin egen helseregion, men det er også mulig å spille dette inn i forbindelse med det arbeidet som direktoratet gjør i forbindelse med de nasjonale retningslinjene. Det er egentlig i de prosessene denne typen spørsmål – etter min vurdering – hører hjemme, fordi vi har også et ønske om at dette praktiseres likt i hele landet, og at det ikke varierer fra region til region. Spørsmålet om hvilke kvinner som skal tilbys ekstra ultralydundersøkelse underveis i svangerskapet, er nettopp et slikt spørsmål som forankres i de nasjonale retningslinjene, og som følges opp av tjenesten. Jeg opplever at det er sterk involvering av fagmiljøene i utviklingen av retningslinjene. Da vil det være naturlig at dette er et spørsmål som fagmiljøene tar opp i forbindelse med det arbeidet som nå gjøres i direktoratet, i forbindelse med retningslinjene som skal komme til sommeren.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Jeg synes det er veldig viktig at denne typen faglige komiteer gir tilbakemeldinger til den faglige ledelsen i helseregionene hvis de opplever en utvikling som de mener er negativ, og at de kommer med forslag og innspill om det. Det er nettopp på den måten jeg mener vi har utviklet et av de beste tilbudene på dette området til nå. Jeg mener også at det er den typen vurderinger som må ligge til grunn for å forsterke tilbudet videre. Jeg er klar over at når det gjelder å sørge for at vi får en god oppfølgingstjeneste i kommunene, både i svangerskapet og etter fødselen, er det et politisk ansvar å sørge for at det er tilgjengelig jordmortjeneste i kommunene. Det ansvaret tar jeg og regjeringen ved både å innføre lovkrav om at det skal være jordmorkompetanse i kommunene og ved å øremerke midler og gi andre midler for at kommunene skal kunne bygge opp denne tjenesten.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
I svaret som ble gitt til Stortinget i juni 2016 under behandlingen av langtidsplanen for forsvarssektoren, var det understreket tydelig at det er en betydelig usikkerhet knyttet til de prognosene som gjøres omkring framskriving av BNP-andeler. Dette er tilfellet i dag, og det var også tilfellet sommeren 2016 da dette svaret ble gitt. Svaret som da ble gitt, med betydelige forbehold, estimerer en mulig BNP-andel i 2020 innenfor et betydelig spenn. Dette illustrerer denne usikkerheten. Regjeringen har fulgt opp det ambisjonsnivået Stortinget har sluttet seg til gjennom behandlingen av langtidsplanen for forsvarssektoren. Vi vil fortsatt gjøre dette. Det er lagt en solid plan for styrkingen av Forsvaret. Planen ligger fast – både tiltakene og budsjettopptrappingen. Regjeringen har ikke endret sin forsvarspolitikk eller sine tydelige prioriteringer av forsvarssektoren og NATO-samarbeidet. Regjeringens målsetting om å bevege seg i retning av å bruke 2 pst. av BNP på forsvarsformål ligger fast. Både forsvarsbudsjettene og investeringsandelen ligger an til å øke de neste årene. Dette er i tråd med NATOs mål. Forsvarsbudsjettene har økt hvert år etter 2013 og vil fortsette å øke i tråd med opptrappingen i langtidsplanen. Den reelle økningen av forsvarsbudsjettet har med denne regjeringen vært på om lag 24 pst. De prognosene som gis på ulike tidspunkt omkring den framtidige utviklingen i forsvarsbudsjettets andel av BNP, er i kontinuerlig bevegelse og beheftet med en betydelig usikkerhet. De vil derfor også kunne variere signifikant over tid. De oppdaterte prognosene som nylig er kommunisert til Stortinget, er ikke et uttrykk for en endret prioritering av forsvarssektoren. Regjeringen har i samtlige svar som er gitt Stortinget, vært tydelig på den usikkerheten som ligger i slike prognoser. De grep og den satsingen som denne regjeringen gjør, tar oss i riktig retning. Å oppnå en situasjon der Norge bruker 2 pst. av BNP til forsvarsformål, vil samtidig kreve betydelige rammeøkninger i de kommende årene. Dette har vi også vært åpne og tydelige på.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Det er ingen tvil om at det er en betydelig styrking av forsvaret. Det legger både budsjettene og langtidsplanen opp til, og det er jeg veldig fortrolig med. Til de årlige svingningene i andelen knyttet opp mot BNP: Representanten vet veldig godt at det vil svinge, og denne typen prognoser er beheftet med stor usikkerhet, nettopp fordi det også, selvfølgelig, er stor usikkerhet knyttet til hvordan BNP blir fra år til år. Nå er vi heldigvis inne i en veldig positiv utvikling i norsk økonomi, ikke minst takket være den riktige og viktige omstillingen som regjeringen har bidratt til. Det er noe som burde glede representanten, og når det samtidig kombineres med en reell styrking av forsvaret, er det det som har betydning, ikke minst for dem som har uniformen på.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-28:
Det er ikke verken undertegnede eller Frank Bakke-Jensen som har invitert til denne talldiskusjonen. Det er det representanten som har gjort. Svaret som representanten får, er like tydelig hver eneste gang. Regjeringen er i Jeløya-plattformen tydelig på at målsettingen, å bevege seg i retning av å bruke 2 pst. av BNP til forsvarsformål, ligger fast. Det står i Høyres program, det står i regjeringsplattformen, og det er det som er regjeringens politikk. Jeg så at representanten også var inne i salen da statsministeren svarte på et spørsmål om dette tidligere, og jeg regner med at representanten fikk med seg svaret på det spørsmålet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Innføringa av innsatsstyrt finansiering i psykisk helsevern tvingar no alle sjukehus til å krevja eigendel av unge som slit med rus og psykiatri. Tidlegare var det praksis hos mange føretak ikkje å krevja eigendel av pasientar over 18 år, særleg i barne- og ungdomspsykiatriske poliklinikkar og psykiatriske ungdomsteam. Det har vore ein klok praksis. I Helse Bergen har dei foreløpig avstått frå å krevja inn eigendelar frå personar under 30 år, og dei kan ikkje sjå at det er forsvarleg å krevja inn pengar frå desse ungdomane. Dei fortel om ungdom som ikkje lenger har råd til å ta imot hjelp, dei fortel om at sjukehus må bruka si tid på å hjelpa desse med å søkja Nav om støtte. Ungdomsteam skulle jo vera eit lavterskeltilbod. Innser statsråden at innføringa av innsatsstyrt finansiering i psykisk helsevern er eit feilsteg, og vil statsråden gjera meir enn å vurdera og diskutera – og la ungdom i psykiatrien sleppa eigendelar?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Fleire stadar i landet planlegg sjukehus å korta ned liggjetida for kvinner og nyfødde etter fødsel. På ti år har den gjennomsnittlege liggjetida etter fødsel på norske sjukehus sokke frå 3,2 døgn i 2007 til 2,7 døgn i 2016. I Bergen er det f.eks. eit mål om at 40 pst. av dei nybakte mødrene skal kunna reisa heim etter 6–24 timar når det nye sjukehuset er ferdig i 2023. Det skal ikkje byggjast barselrom for normalfødande. Dette skjer samtidig som det på landsbasis manglar mellom 600 og 700 jordmorårsverk for at mor og barn skal kunna få eit forsvarleg tilbod. 60 pst. av kommunane tilbyr ikkje heimebesøk innan to veker, slik som tilrådinga er. Planen om å senda mor og barn heim etter seks timar er uverkeleg. Utviklinga er totalt uakseptabel, og fleire fagfolk ropar varsku. Barnelegane og jordmødrene fryktar for helsa til mor og barn. Dei fryktar for auka spedbarnsdødelegheit, ammeproblem som ikkje vert oppdaga, hjelp som ikkje vert gitt, sjukdom som ikkje vert behandla. Seks timar er kort tid. Det er omtrent dobbelt så lang tid som vi sit i spørjetimen her i dag. Å sikra norske kvinner eit framleis trygt føde- og barseltilbod er eit politisk ansvar. Barselomsorga held no på å verta definert ut av norske sjukehus. Det vert lagt opp til at mange kvinner ikkje skal overnatta etter fødselen – og det skjer på vakta til denne regjeringa. Klinikkdirektørane viser berre til at barselomsorga må skje på ein mest mogleg effektiv måte med minst mogleg kostnader. Er statsråden einig i dette, eller vil han no ta grep for å sikra kvinner og deira nyfødde barn eit anstendig og fagleg forsvarleg føde- og barseltilbod i norske sjukehus og i kommunane òg i åra framover?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Det er ei grense for alt, også for gjennomsnittleg liggjetid på fødeavdelingane våre. Det er òg ei grense for kva ein fagstatsråd kan sleppa å ta ansvaret for. For det er  eit politisk ansvar å hindra at fødekvinner vert ein salderingspost, at barselkvinner vert ein salderingspost, og at spedbarn får ein unødvendig tøff start på livet. Det manglar mellom 600 og 700 jordmorårsverk i kommunane. Dei siste fire åra har det vorte tilsett 87, og med den farten ville det tatt 30 år før ein fekk nok jordmødrer til å oppfylla dagens kvalitetskrav. Når ein i tillegg byggjer sjukehusbygg som ikkje gir rom – bokstaveleg talt – for barselomsorg, er det ekstra bekymringsfullt. Vil statsråden setja ein stoppar for reduksjonen i liggjetid på norske sjukehus og ha ein opptrappingsplan for jordmødrer i kommunane?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
«Ifølge ein rapport frå Den regionale perinatale komité i Helse Sør-Øst kunne ein tredjedel av barna som døyr i mors mage, vore redda. Gravide med innvandrarbakgrunn opplever i større grad dødfødslar enn andre gravide, og det same gjeld eldre og overvektige gravide. Fagfolk etterlyser betre oppfølging i svangerskapet av kvinner med risiko. Kva konkret vil regjeringa gjere for å styrke norsk svangerskapsomsorg og førebygge dødfødslar?»