Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-11-20:
Gjeldende formålsparagraf for skolen har, som det har vært nevnt før i dag, vært en del av opplæringsloven siden revideringen i 2008. En samlet komité gikk da inn for å oppdatere lovteksten sånn at skolens formål på en bedre måte skulle samsvare med foreldreretten og et mangfoldig, flerkulturelt samfunn. En formålsparagraf skal både ivareta behovet for en trygg verdiforankring for skolens virksomhet og ivareta de mulighetene og utfordringene som vi har i et mangfoldig og flerkulturelt samfunn. Senterpartiet mener det er misforstått toleranse dersom svaret på mangfoldet og pluralismen er å arbeide for å nedtone vår kulturarv. Det vil kun skape økt verdiforvirring i samfunnet. I et mangfoldig samfunn er det viktig å kjenne sin egen identitet og tilhørighet – og la det være en plattform for å forholde seg til det nye. Vi ønsker en verdiforankring som sikrer at vi som samfunn har noe som står fast, noe varig som gir trygghet. Det vil gi oss mot og trygghet til å stå oppreist i skiftende tider der vi kan oppleve sterk påvirkning. Vi trenger en forankring som plasserer oss inn i historien i tid og rom, men der noen verdier overlever oss – verdier som samler oss om noe som er større enn oss sjøl, og som gir livet mening. Formålsparagrafen sikrer skolen en sånn verdiforankring. Det drar seg snart mot jul, som flere har påpekt, og som interpellanten tar opp, er det mange skoler som har lange tradisjoner for å avholde gudstjeneste for skolens elever og ansatte, før skolen tar julefri. Mange holder denne tradisjonen høyt og føler at den gir elevene en fin anledning til å bli kjent med julens innhold, salmer og kirkelige tradisjoner. Det synes jeg er bra. Skolen kan gjennomføre gudstjenester som en del av sin generelle kultur- og tradisjonsformidling. Men gudstjenesten kan ikke være en del av RLE-faget. RLE-faget skal kun være kunnskapsformidlende – ikke forkynnende. Ingen kan pålegges å delta i en julegudstjeneste – ei heller om den organiseres som en del av skoledagen – men opplæringsloven gir ikke noe spesifikt forbud mot arrangementer der det er religionsutøvelse. Jeg mener derfor at julegudstjeneste er en fin anledning til å gjøre ungene kjent med denne kulturtradisjonen. Dommen i Den europeiske menneskerettighetsdomstolen mot KRL-faget i 2007 og uttalelsen med kritikk av KRL-faget fra FNs menneskerettskomité fra 2004 tar ikke opp spørsmålet knyttet til julegudstjenester direkte, men gir klare føringer for slike aktiviteter i en obligatorisk opplæring. Gudstjenesten trenger ikke framstå som en semesteravslutning, for en avslutning skal være samlende for alle elever på skolen. Det mener jeg er selvsagt, og i tråd med hvordan dette praktiseres rundt omkring. Det mest vanlige er vel at hver klasse, hvert trinn eller hver skole har sine avslutningsarrangementer, som inkluderer alle elever – at det inviteres til å delta på gudstjeneste i for- eller etterkant bør være uproblematisk. Å ta opp med foreldrene i forkant hva som er skolens praksis, og orientere om f.eks. gudstjenester en inviterer ungene til, må anses å være en grei praksis. Det er viktig å gi hjemmet god informasjon om arrangementer i god tid sånn at den enkelte familie kan ta stilling til arrangementet, og om barnet skal delta eller ei. Jeg synes det er fint at representanten Aspaker tar opp denne saken, nå når skolene snart går inn i adventstida. Det gir en mulighet til å gi støtte til de skolene som fortsatt mener at julegudstjeneste er en del av vår kulturelle arv, som alle i vårt flerkulturelle samfunn bør ha kjennskap til.