Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 1998-12-10:
Fra en del talere her i dag er det kommet frem holdninger om at skolen ikke krever noe av elevene. Det er et slapt og et uriktig utsagn. Skolen har aldri krevd mer av elevene enn i dag, og i dag krever skolen mye av alle elevene sine. Et stadig mer komplisert samfunn og arbeidsliv krever kunnskaper og ferdigheter som aldri før. Men det er overmåte viktig å ha klart for seg at disse kravene ikke alene er krav om kunnskap om flere byer i Belgia. De unge får en nokså dårlig start om de bare får med seg de tradisjonelle kunnskapene. De er hjelpeløse i samfunn og arbeidsliv dersom de ikke har skaffet seg et minimum av evne til å samarbeide. De er nokså fattige dersom de ikke gjennom skolen har fått oppøvd evnen til solidaritet. De har, som ingen tidligere generasjoner, behov for både sin kritiske sans og sin skapende evne. Svaret på slike utfordringer ligger ikke i det som var. Flere nasjonale kunnskapsprøver, nasjonale vurderingssystemer, nasjonal kontroll og flere karakterer er elendige svar på de utfordringene vi nå står overfor. I dette arbeidet er den enkelte lærer, det enkelte lærerteam, viktigere enn både statsråd, komite og sentrale forskrifter. Det vurderingssystem vi kan lage på grunnlag av det som skjer i den enkelte skole, er det som har fremtiden foran seg. I debatten i dag har regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Høyre brukt mesteparten av sine muskler til forsvar av sin høyredreining. Tilskuddet til private skoler har ikke fått noen reduksjon. Man har samtidig tonet ned konsekvensene av at offentlige tilbud som skolefritidsordning, læremidler til 6-åringene – som ikke minst Lilletun tidligere forfektet burde være mye høyere – og tiltak til minoritetsgrupper utsettes for kutt. Da hjelper det lite at statsråden forsvarer seg med å liste opp hvem som byr mest i de ulike budsjettene. For til syvende og sist er det måten man bruker pengene på, som alltid vil angi den retningen man ønsker å gå i. I forhold til det som statsråden tidligere har stått for, føler jeg at han ikke viser det samme engasjementet nå overfor en enhetsskole som faktisk utsettes for press fra mange kanter – veldig mange kanter. Det er klart at med en vektlegging av de individuelle ordningene, som regjeringspartiene nå har satt alt inn på å få igjennom ved sin kontantstøtte, angir man også en annen oppvekst- og familiepolitikk. Når det i tillegg nå kommer til å bli endringer med en så stor reduksjon av skolefritidsordningen, ville det være riktig om statsråden kunne ha sagt om det også angir en annen retning på skolepolitikken enn tidligere. Det er ikke rart at de spørsmålene blir reist her, for det passer godt med den vekten som det legges på de individuelle ordningene i barnehagene. Med kontantstøtte istedenfor barnehager og med reduksjon av skolefritidsordningene ser mange av oss en høyredreining i forhold til de oppvekstordningene som vi tidligere har lagt vekt på, og som det har vært stor oppslutning om i samfunnet vårt. Jeg opplevde at statsråden i sitt innlegg ikke sa noe om hvilke linjer som skulle legges til grunn videre. Vi vet alle sammen at Kristelig Folkeparti ikke var noe særlig for 6-åringsreformen, og det er der statsråden nå tar penger fra. Han tar de 50 millionene derfra. Vi vet at Kristelig Folkeparti ikke var noe særlig for skolefritidsordningen. Det er der han tar penger fra. Han burde ha sagt om han her angir en annen linje, og at Senterpartiet, som tidligere har vært for de offentlige ordningene, da virkelig har tapt den kampen.