Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2001-06-14:
Med høgt tempo i fornying av offentlig sektor er det bra at et flertall, bestående av Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstre, understreker at dette må skje i nært samarbeid med de ansatte og deres organisasjoner. Modellkommuneprosjektet der tre kommuner deltar, har vist seg å være positivt. Jeg mener selvfølgelig ikke at vi skal ha slike prosjekt i hver kommune når det kreves omstillinger, men erfaringene fra disse modellkommuneprosjektene blir viktige også for andre kommuner. Regjeringas opplegg når det gjelder kompensasjonsordninga for særlig ressurskrevende brukere, er etter min mening en klar forbedring i forhold til inneværende år. Med en økning innenfor skjønnspotten på 87 mill. kr til 500 mill. kr for 2002, samt klarere premisser for ordninga, er tilbakemeldingene så langt positive. Dette gir bedre forutsigbarhet med mulighet til å planlegge tilbudet til denne gruppen, og samtidig vil kommuner med mange brukere komme bedre ut. Jeg er glad for at Høyre ikke får flertall for sitt forslag overfor denne gruppen. De foreslår nemlig at Regjeringa bør utrede og fremme forslag om en toppfinansieringsordning for ressurskrevende brukere, med en betydelig kommunal egenandel, skissert til minst 30 pst. Slik jeg tolker merknaden og forslaget, er dette begrunnet i kostnadskontroll. Spørsmålet jeg stiller meg, er om Høyre mener at kommunene kan bli fristet til å gi denne gruppen for gode tilbud. For å si det slik, Arbeiderpartiet mener at de fortjener bedre tilbud, og derfor økes bevilgningene til kommunene. Handlingsplanen for eldre skal avsluttes i 2002. Søknadsfristen for bygging av omsorgsboliger og sykehjemsplasser er forlenget til 1. oktober 2001. Allerede nå ser vi at det vil bli behov for ytterligere prioriteringskriterier i sluttfasen. For Arbeiderpartiet er det viktig å understreke at enerom og kvalitetsheving er viktige målsettinger, i tillegg til å øke dekningsgraden av plasser/boliger med heldøgns omsorg og pleie. Vi mener prioriteringene mellom disse målsettingene må skje lokalt og i samarbeid med fylkesmann og fylkeslege. Det vil være uheldig å forsøke å styre disse vurderingene fra sentrale myndigheter. Forslag nr. 45 som er lagt fram, har en innretning som gjør at vi fra Arbeiderpartiet vurderer forslaget. For øvrig viser Arbeiderpartiets medlemmer i komiteen til Innst. S. nr. 92 for 1999-2000. Regjeringa fortsetter arbeidet med avvikling og innlemming av øremerkede tilskudd. Det er bra, men det ligger noen utfordringer her. Arbeiderpartiet, Høyre, Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet har en egen merknad som omhandler den kommunale landbruksforvaltningen. Fra 2002 er det foreslått at midlene omfattes av overgangsordninga, slik at de gradvis fordeles etter kriteriene i inntektssystemet. Dette flertallet mener imidlertid at omfordelinga av landbruksmidlene kan gi enkelte urimelige utslag. Med dette som bakgrunn understreker flertallet at det i samarbeidet mellom Kommunaldepartementet og Landbruksdepartementet må gis kompensasjon for store omfordelingseffekter, slik det er lagt opp til i proposisjonen. Høyre har satsing på skole som flaggsak, og sier i en merknad at de har tillit til at Høyres lokalpolitikere innenfor rammen til kommunene vil prioritere skole. Slik sett skulle en tro at Arbeiderpartiet og Høyre hadde samme syn, da vi også mener at det innenfor den økte rammen vil være mulig for lokalpolitikerne å satse mer på skole. Jeg ser imidlertid en klar forskjell, nemlig at Høyre vil ha mer satsing på private løsninger enn vi i Arbeiderpartiet vil. Så kan vi være enige om at denne duellen må avgjøres i kommunestyrene. For Arbeiderpartiet er barn og unges oppvekstvilkår av stor viktighet, og vi har tro på at like muligheter og likt grunnlag gjennom den offentlige fellesskolen er best. Sykehusreformen og kompensasjonen for denne har selvfølgelig stått høgt på listen i behandlinga av kommuneproposisjonen. Saksordføreren har understreket dette i sitt innlegg, så jeg vil bare kort bemerke at jeg er glad for den tilleggsbevilgninga på 200 mill. kr som Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet er blitt enige om. Dette er ikke all verden med penger, men innenfor de premissene disse partiene har lagt i sine merknader, vil det gi en noe bedre situasjon for enkelte fylkeskommuner.