Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2003-02-27:
«Jeg er skuffet over Regjeringens forslag, som så til de grader svikter den norske sjømann.» – Dette kunne godt ha vært mitt eget utsagn nå i dag, men det er faktisk ordrett sitert fra et innlegg som ble holdt av daværende stortingsrepresentant Ansgar Gabrielsen om et forslag til reduksjon i refusjonsordningen for skipsfarten som kom fra regjeringen Bondevik I i juni 1998. Jeg kan ikke forstå hva det er som har endret seg så mye at nåværende næringsminister Ansgar Gabrielsen i dag så totalt har endret oppfatning av saken. Vi har i dag en langt vanskeligere situasjon når det gjelder sysselsetting totalt sett i samfunnet enn det vi hadde den gangen. Dette skulle være en viktig grunn til å sikre skipsfartsnæringen en framtid i Norge. Hvorfor er ikke denne Regjeringen mer opptatt av å bakke opp om de næringene i dette landet som vi er gode på, og som vi har naturgitte fortrinn for å kunne være best på? Norge er den tredje største skipsfartsnasjon i verden. Dette har gitt oss en høy maritim kompetanse som igjen har hatt meget store ringvirkninger for andre næringer. Blant annet er vi i fremste rekke når det gjelder kompetanse for petroleumsvirksomheten til havs, noe som klart har en sammenheng med vår kompetanse og lange erfaring som skipsfartsnasjon. Jeg hørte at næringsministeren i en radiodebatt i går sa at budsjettgrunner er årsaken til at Høyre og Regjeringen går mot det forslaget som Arbeiderpartiet har lagt fram, og som vi nå behandler. Jeg vil heller spørre: Har vi råd til å la være? Jeg er slett ikke for denne formen for skattedumping, men vi må forholde oss til realitetene og innse at dersom vi fortsatt skal ha norske sjøfolk og en skipsfart under norsk flagg, må vi gi næringen tilnærmet de samme rammebetingelsene som våre konkurrenter har. Regjeringen må forhandle med andre nasjoner og med internasjonale handelsorganisasjoner om slike spørsmål. Regjeringen kan jo ikke overlate dette til næringen selv og bare snu ryggen til de problemene som så ulike konkurransevilkår gir for næringen og for dem som jobber der. Ledigheten i Norge vokser nå dramatisk, og vi kan ikke med viten og vilje gjøre denne situasjonen enda verre ved også å la flere tusen sjøfolk gå inn i ledighetskøen. Dette vil også virke sterkt inn på næringer på land. Høyre har flagget skipsfarten og sjøfolkenes sak høyt i lang tid og i flere valgkamper. Arbeiderpartiet har fått sterk kritikk fra Høyre for ikke å gå langt nok i de ordningene som har blitt innført. Jeg forstår godt at mange blir skuffet når de opplever at det første Høyre gjør i regjeringsposisjon, er å foreslå å kutte alle de ordningene som de før har krevd forbedret. Er det slik at Høyres skipsfartspolitikk ble skrinlagt da tidligere stortingsrepresentant Inger Stolt-Nielsen forlot Stortinget og også forlot partiet? Arbeiderpartiet har forsøkt å vise smidighet for å komme fram til løsninger her i Stortinget som kan sikre norsk skipsfart. Det samme kan vi ikke si om regjeringspartienes vilje til å imøtekomme denne invitten. Derimot har Sosialistisk Venstreparti, som hele tiden har vært prinsipielt imot disse ordningene, vist vilje til å høre på argumenter og lete etter løsninger. Jeg håper nå at også Fremskrittspartiet kan fri seg litt fra regjeringspartienes grep og komme videre nå i dag. Jeg har fortsatt det håp at vi i dag skal komme fram til en løsning som gjør at sjøfolk fra alle deler av Norge skal kunne ha tro på en framtid for sitt yrke og sin arbeidsplass med den betydning dette har for kysten vår og for distriktene våre. Til slutt må jeg bare få opplyse til representanten Hedstrøm at også bøyelasterne ligger inn i Arbeiderpartiets forslag.