Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2010-03-09:
Målet for samfunnet vårt må være at alle må få lov til å leve slik de selv ønsker, også barn med nedsatt funksjonsevne og deres familier. Det er viktig å legge forholdene til rette for livskvalitet og mestring. Barn har rett til å bo sammen med sine foreldre. Dette er bl.a. nedfelt i FNs barnekonvensjon. Også vår velferdsstat har ordninger som legger opp til det. Dessverre er det slik at ikke alle har muligheten til det. I forrige uke på TV 2 kunne vi se og i dagens Fædrelandsvennen kunne vi lese om familien til lille Petrine, som ikke lenger får pleiepenger av Nav, en støtte som tilsvarer full lønn. I stedet får de tilbud om en institusjonsplass til mange tusen kroner om dagen, eller 148 kr. dagen i omsorgslønn. Dersom dette fører til at familien ikke kan stelle lille Petrine, er det elendig samfunnsøkonomi, og det er uholdbart overfor familien, som bare ønsker å gjøre alt de kan hjemme med Petrine. I denne saken har Kristelig Folkeparti foreslått en rekke tiltak for funksjonshemmede barn og deres familier. Særlig sentralt er forslaget om at Regjeringen må legge fram et forslag om hvordan hjelpestønad, pleiepenger og omsorgslønn kan slås sammen til én statlig ordning for å sikre et enklest og best mulig regelverk som kan tilbys på en like god måte over hele landet. Norges Handikapforbund påpekte i sin høringsuttalelse til forslaget som behandles i dag, at økonomiske støtteordninger for mange oppleves som urettferdige, lite fleksible og at de gir liten trygghet i forhold til arbeidssituasjon og inntektsmuligheter. Helsetilsynet har bl.a. påvist store forskjeller fra kommune til kommune i praktiseringen av ordningen med omsorgslønn. Hele 70 kommuner utbetaler ikke omsorgslønn, og størrelsen på utbetalingen varierer. Kristelig Folkeparti foreslår at også de som har mottatt omsorgslønn, må gis rett til å motta dette i inntil tre måneder i tilfeller der barnet de har hatt omsorg for, dør. Flere familier kan fortelle at utbetalingen av omsorgslønn opphørte umiddelbart etter at barnet døde. Dermed sto de midt i sorgen uten inntekt. Det er få som klarer å søke jobb mens de holder på å miste barnet sitt. Jeg er glad for at Regjeringen følger opp dette for dem med pleiepenger i Prop. 64 L, men mener at kravet om tre års pleie for å få pleiepenger etterpå er unødvendig strengt. Vi mener også at denne ordningen burde gjelde omsorgslønn. Satsene for omsorgslønn bør også øke, og det bør også foretas en helhetlig gjennomgang av ordningen slik at like tilfeller behandles likt uansett bostedsadresse. Når familier får vite at de venter eller får et funksjonshemmet barn, eller opplever en ulykke eller sykdom som medfører dette hos barnet, er det avgjørende at de får god støtte i den sorgen og det sjokket som dette kan innebære for mange. Rådgivere eller veiledere på alle sykehus bør være en standard. Disse kan bidra til informasjon, veiledning om støtteordninger og koordinere oppstarten av aktuelle støttetiltak. Tilsvarende foreslår Kristelig Folkeparti at kommunene skal ha en lovfestet plikt til å tilby familier med funksjonshemmede barn en koordinator. Disse bør kunne bistå med å etablere et helhetlig og godt hjelpetilbud. Regjeringen har somlet med å legge fram et forslag til individuell rett til BPA, brukerstyrt personlig assistanse. Denne ordningen har vært viktig for å fremme selvstendighet og uavhengighet for mennesker med nedsatt funksjonsevne. Også barn må få individuell rett til denne tjenesten, helt fra fødselen. Det vil kunne bidra til at familiene får større valgfrihet, bl.a. fordi de kan velge å ha assistanse hjemme slik at barnet kan bo hjemme. Kristelig Folkeparti mener at Regjeringen snarest må legge fram lovforslag som sikrer individuell rett til brukerstyrt personlig assistanse. I debatten er det flere som har sagt at en ikke ønsker en hopp og sprett-metode der lovforslag eller viktige ordninger blir vedtatt rett over bordet. Men jeg vil minne om at dette forslaget ble levert for lenge siden, og lignende forslag har vært vedtatt før, og Regjeringen har varslet at en ønsket å komme tilbake med saker. Det burde ikke stått på tiden i et tilfelle med så mange gode tiltak, som for så vidt regjeringspartiene omtaler på en positiv måte både i innstillingen og i debatten. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig å kunne fremme et tiltak for nettopp å oppfylle målet vårt, at alle skal få lov til å leve som de ønsker. Til slutt vil jeg bare fremme forslagene fra Kristelig Folkeparti.