trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Takk for rosen og hyggelige ord! Jeg er enig med representanten Andersen Eide i at det er et godt budsjett. Jeg synes også at Kristelig Folkepartis alternative statsbudsjett var et langt bedre statsbudsjett enn det som regjeringen la fram. Når det gjelder klimaforpliktelsene vi har lagt fram i vår alternative statsbudsjett, er det noe vi står for, det er noe vi mener er mulig å gjennomføre. Vi viser det gjennom en tydelig handlingsplan for utslippskutt på over ti millioner tonn fram til 2030. Vi har nå lansert den veien vi mener det er riktig å dra samfunnet i, og vi tror det er en god politikk for klimaet, framtiden og for kommende generasjoner.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Representanten Bru viste i sitt innlegg til at klima kunne være ubegripelig for folk flest. Etter å ha observert budsjettforhandlingene i høst tror jeg kanskje ubegripeligheten når det gjelder klima, er større i regjeringen og blant regjeringspartiene enn hos folk flest. For folk flest er ganske opptatt av klima. Men det er ikke det jeg har tenkt å spørre om. Vi har forsøkt å gjøre noen beregninger og forstå hva som ligger i budsjettpakken som er lagt fram av de fire partiene. Våre beregninger viser at budsjettavtalen når det gjelder ikke-kvotepliktig sektor fram til 2030, vil ha et utslippskutt på i overkant av 5 millioner tonn CO2. Kan det tallet stemme med beregningene som Bru har gjort når det gjelder budsjettavtalens konsekvenser for klimagassutslipp i 2030?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
En av de mest sentrale diskusjonene etter at statsbudsjettet ble lagt fram, var konsekvensene for klimaet som følge av statsbudsjettet. Den diskusjonen pågikk noen uker – noen måneder – og så har en kommet fram til et resultat. Det som har blitt en sentral diskusjon i tilknytning til det, er: Hvilke utslippsreduksjoner vil budsjettavtalen faktisk gi fram mot 2030? Det er vanskelig å beregne, det har jeg forståelse for, men jeg har lyst til å få rede på om statsråden stiller seg bak sin partifelle Tina Bru og hennes beregninger når det gjelder utslippskutt i 2030 som følge av budsjettavtalen på over 11 millioner tonn?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det burde bekymre statsråden at han ikke klarer å beregne konsekvensene av sitt eget statsbudsjett, og heller ikke konsekvensene av den budsjettavtalen som er inngått. Våre beregninger viser ut fra de tall som er gjort kjent gjennom Miljødirektoratet og andre, at budsjettavtalen innebærer kutt fram til 2030 på i overkant av 5 millioner tonn. Så hevder representanten Tina Bru at dette er på over 11 millioner tonn. Vi har lagt fram en egen beregning over det vi ser ut fra vårt alternative statsbudsjett og de utslippsforpliktelsene vi vil ha fram mot 2030. Det er ganske vesentlig at en klarer å beregne konsekvensen av statsbudsjettene og de avtalene som inngås. Jeg vil igjen spørre: Hvilke konsekvenser mener statsråden ligger til grunn for den budsjettavtalen som er inngått? Vil anslaget være nærmere 11 millioner tonn enn i overkant av 5 millioner tonn, eller hvordan anser klima- og miljøministeren at budsjettavtalen og grunnlaget for …?(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
La meg aller først forsikre om at Arbeiderpartiet tar opp de forslag som Arbeiderpartiet har fremmet, både alene og sammen med andre. Vi stiller oss også bak innstillingen, med unntak av de temaene som omhandler de ulike rammeområdene. Arbeid og klima er to vesentlige saker for folk – og ikke minst for vår framtid. Så er det et faktum at regjeringen ikke har levert på de to områdene, og det er ikke så lett å være overbærende med regjeringen på akkurat det området – som en liten visitt til representanten Tina Brus innlegg. Vi er altså i en situasjon nå hvor vi har nesten 140 000 mennesker i dette landet som er arbeidsledige. Jobbveksten i privat sektor som var skyhøy, er nå omtrent utradert. Vi har en olje- og energiminister som – når han går av – mest av alt kommer til å bli husket for alt han ikke gjorde. Dette handler selvfølgelig ikke om Troms, men det handler om et samfunn og et land som er på feil kurs, og som går i feil retning, og vi har en politikk som blir ført, som faktisk ikke virker på de store områdene. Uansett hvor mange ganger klimaministeren sier at de har en langsiktig og systematisk politikk, fungerer ikke politikken. Klimagassutslippene går opp. Han overtok en veisektor hvor utslippene var på vei ned. SSBs statistikk som kom i går, viser at veisektoren igjen har økning i sine klimagassutslipp. Jeg er glad for at vi skal ha klimabudsjetter. Arbeiderpartiet er for det. Derfor har vi lagt fram en tabell som vi faktisk oppfordrer folk til å ettergå – både partier, miljøbevegelse og andre. Og det er utslippskutt i ikke-kvotepliktig sektor som innfrir våre utslippsforpliktelser fram til 2030. Jeg mener, basert på den usikkerheten og den utydeligheten som klimaministeren tilkjennegir i Stortinget når det gjelder konsekvensene av budsjettavtalen, at han burde ha fått embetsverket sitt til å regne på konsekvensene når det gjelder klima. Kort om noen av utfordringene: Enova-satsingen er altfor svak til å klare å få på plass en infrastruktur for nullutslippskjøretøy som kan passe hele landet. 2025-kravet blekner med det som nå blir gjort. Det skulle vært langt hardere satsing på det. Når det gjelder biodrivstoff, er det kjempebra med vedtak i 2020 og et mål i 2030, men det må være forpliktelse bak det, dersom noen skal investere i å utvikle bærekraftig biodrivstoff i Norge. De forpliktelsene og de tydelighetene har ikke kommet. Når det gjelder karbonfangst, har katta kommet ut av sekken i løpet av budsjettbehandlingen. Nå er det kun ett anlegg regjeringspartiene og støttepartiene vil gjennomføre. Så min påstand er at budsjettavtalen – og regjeringen – fører landet i feil retning.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er kanskje på tide at de som nå sitter og bestyrer flertallet, begynner å vurdere Arbeiderpartiet ut fra den tiden vi faktisk lever i. For det første sier Elvestuen at vi sier mer og gjør mindre. Jeg vil oppfordre Elvestuen til faktisk å stemme for vårt budsjettforslag. Det hadde betydd at man hadde kuttet mer utslipp fram mot 2030 enn med det forslaget Venstre stemmer for. Jeg mener bestemt, og skal påstå det også i denne salen, at de utslippsreduksjonene vi har lagt fram i vår tabell, er reelle og mulige å oppnå og gjennomføre basert på vårt alternative statsbudsjett. Det kutter utslipp mer enn det Venstre nå velger å stemme for. Og så: Energimeldingen inneholdt jo ingen klimatiltak – tvert om. De klimatiltakene som ble tatt inn i innstillingen, som til slutt ble rimelig grei, kom jo takket være Arbeiderpartiets klimaforslag fra februar.
Tina Bru (Høyre), 2016-12-14:
Da Arbeiderpartiet styrte landet, ble det satt rekord i antall dieselbiler på veiene. Nå blir det satt rekord i antall elbiler. Jeg antar at representanten Aasland har lest rapporten fra Grønn skattekommisjon, og jeg synes det er veldig bra at Arbeiderpartiet nå virkelig tar et krafttak på transportsektoren, for den er avgjørende for å få ned utslippene i fremtiden. Grønn skattekommisjon er veldig tydelig på at økte klima- og miljøavgifter bør kompenseres sektorvis og også gi noe tilbake, gi lettelser i andre enden. I sitt alternative budsjett øker Arbeiderpartiet drivstoffavgiftene mer enn det regjeringen og samarbeidspartiene gjør, men de kompenserer ikke i det hele tatt. Arbeiderpartiet har også ambisjoner om å styre sammen med Senterpartiet, som ikke ønsker økninger i avgiftene overhodet. Hvordan henger dette sammen? Mener Arbeiderpartiet at det er riktig bare å øke skattene, og ikke kompensere noe? Skjønner Arbeiderpartiet at ikke alle bor i en storby og faktisk trenger bil?
Tina Bru (Høyre), 2016-12-14:
Det tallet vi har referert til på utslippskutt i forbindelse med budsjettavtalen i årets budsjett, har vært et 2017-tall. Da har vi vist til at denne avtalen og dette årets statsbudsjett kommer til å kutte utslippene med ca. 600 000 tonn neste år, i 2017. Men jeg er helt enig i at det er 2030 vi må strekke oss etter og se mot nå. Jeg har også forsøkt å regne på de tingene vi har gjort, både i tidligere budsjett og det vi gjør med denne enigheten, og jeg har prøvd å bruke samme regnemodell som Arbeiderpartiet har brukt på sine tiltak. Nå vet ikke jeg hvor representanten Aasland får sine tall fra, men når jeg bruker samme regnemodell som Arbeiderpartiet har brukt i sin modell, ender jeg på 11 millioner tonn med politikken som føres av regjeringspartiene og samarbeidspartiene. Nå har vi ikke disse modellene her, så vi får vente og se. Men jeg synes det er gledelig å se at det ikke er tvil om at samarbeidspartiene og regjeringspartiene presser Arbeiderpartiet i klimapolitikken, og at de er nødt til å trappe opp innsatsen kraftig for å holde følge. Jeg håper at det fortsetter når de en dag skal tilbake og styre landet.
Tina Bru (Høyre), 2016-12-14:
Alle de årene SV satt i den rød-grønne regjeringen, økte utslippene i Norge, med unntak av under finanskrisen, som også er begrunnelsen representantens partifeller har gitt for hvordan utslippsveksten var under de rød-grønne. Min kritikk når jeg sier at debatten er forvirrende, handler om nettopp dette. Representanten Holmås var medlem av en regjering som var med på å vedta ikke bare veldig ambisiøse klimamål mot 2020, men samtidig, rett etterpå, var med på å vedta utbygginger på sokkelen, noe som har bidratt til å øke utslippene innenfor kvotepliktig sektor, sånn som det er nå. Mitt parti var også med på det. Det har jeg aldri prøvd å skjule. Men når SV står i Stortinget og klager på at utslippene går opp, må de også være med på å erkjenne at også de har bidratt til at det har blitt slik. Det er dét jeg mener er forvirrende i klimadebatten – at man ikke skiller mellom det som er kvotepliktig sektor, og det som er ikke-kvotepliktig sektor, og at partier som har vært med på å vedta politikk – om det er Enova-støtte eller utbygginger på sokkelen – ikke tar ansvar for det.
Tina Bru (Høyre), 2016-12-14:
All fossil energi som brennes eller produseres, fører til utslipp. Det er ingen tvil om det. Selvfølgelig har representanten helt rett i det. Det gjelder også den norske oljen og gassen. Jeg er helt enig i at vi er på vei inn i en fremtid – og vi må inn i en fremtid – hvor det er fornybar energi som skal være det som leverer kraft til verden. Men vi er ennå ikke der hvor det kan erstatte det enorme energibehovet verden har. Hvis vi stenger norske oljefelt, vil det behovet bare bli dekket av andre land. Og all den tid norsk olje og gass produseres med lavere utslipp gjennomsnittlig, med strenge krav til miljø og strenge krav til HMS, så mener jeg det er fornuftig at også Norge er med og bidrar. Ikke minst tror jeg at norsk gass kommer til å være en veldig, veldig viktig brobygger inn i fornybarsamfunnet. Man trenger noe som kan spille på lag med de fornybare kildene, som vind og sol, inntil man har f.eks. superbatterier. Den dagen kommer også, men den er ikke her ennå.
Tina Bru (Høyre), 2016-12-14:
Jeg forsøkte å være litt raus med alle partiene i Stortinget i mitt innlegg her i stad. Jeg var ganske tydelig på at jeg mener at alle partiene i denne sal tar klimapolitikk på alvor. Jeg mener at vi stort sett trekker i ganske lik retning når det gjelder de viktige tingene – og så er det noe som skiller oss, det er helt tydelig. Jeg har forståelse for at SV og spesielt Miljøpartiet De Grønne ikke ønsker å være med på den historiefortellingen jeg prøver å komme med, men at Arbeiderpartiet i denne sal skal sette seg i den situasjonen de gjør, ved å svartmale regjeringens budsjett og enigheten med samarbeidspartiene om klimapolitikk på den måten de gjør, synes jeg rett og slett er underlig. Men jeg begynner å bli vant til det, for dette er det samme hvert eneste år. Jeg forstår det ikke. Det har vært mye snakk om utslippsreduksjoner og beregninger. La meg forsøke å oppklare det litt aller først, siden det kommer så mange spørsmål om det. Først og fremst: Beregninger av utslippsreduksjoner er ingen nøyaktig vitenskap. Det er bare fremtiden som kan gi oss fasiten. Alle tall vi bruker, er i beste fall anslag av hva vi tror, og vi i Høyre lener oss på de samme anslagene som Arbeiderpartiet har gjort i sin modell. Vi bruker Miljødirektoratet, vi bruker departementene, vi bruker f.eks. NHOs egne beregninger om hva CO2-fondet kan bidra med. Når det gjelder tallet 11 millioner tonn, har jeg lagt sammen både kvotepliktig sektor og ikke-kvotepliktig sektor. Men hvis man skiller på det, er våre tall 9 millioner i ikke-kvotepliktig sektor og 2 millioner i kvotepliktig sektor. Jeg har ikke sett de beregningene som Arbeiderpartiet legger til grunn for Høyres politikk, så det er det litt vanskelig for meg å ta stilling til på denne talerstol. Så er jeg helt enig i at vi trenger et bedre system for å kunne vite hva utslippsbanene er. Men her også synes jeg det er litt underlig å høre på kritikken fra Arbeiderpartiet, for i Soria Moria-erklæringen fra 2009 ble det slått fast at man skulle ha klimabudsjetter, og man viste til utslippsbanene og tiltak. Det leverte den rød-grønne regjeringen aldri på. Men det kommer vi til å få nå, takket være vedtak regjeringen gjorde sammen med samarbeidspartiene i energimeldingen, takket være klimaloven. Grunnen til at vi ikke har et system på dette i dag, er at det ikke har vært det tidligere. Det kommer bedre tall i perspektivmeldingen, men det tar tid å lage et sånt system. Men når Arbeiderpartiet blir så sinte på oss for ikke å gjøre dette, da kan de også se seg i speilet, for dette burde de ha levert på selv. Så helt til sist. Det blir vist til tallene fra CICERO. CICERO har selv sagt til Aftenposten at de til en viss grad sammenlikner epler og pærer i denne debatten. Jeg har stor respekt for CICERO som forskningsinstitusjon, men de tar ikke med alle forslag. De regner f.eks. ikke med effekten av biodrivstoffsatsing, for det får de ikke til, og da vil også de tallene være noe mangelfulle.
Tina Bru (Høyre), 2016-12-14:
Man kan ikke klage på at det vises til hva slags resultater man leverte når man faktisk satt med makten, når man i dag sitter i opposisjon og flytter på politikken sin fordi man nettopp blir presset av nåværende posisjon. Hadde det ikke vært for de klimabudsjettene denne regjeringen har levert og vedtatt sammen med våre samarbeidspartier, ville heller aldri Arbeiderpartiets alternative budsjetter sett ut som de gjør. Det står ikke til troende. Da Arbeiderpartiet styrte, la man ned biogassanlegg. Da Arbeiderpartiet styrte, ble det ikke noe grønt skatteskifte i transportsektoren, og det var ikke noe satsing på CCS – i hvert fall ikke som var vellykket. Så det står ikke til troende. Det er sikkert behagelig å glemme at man har sittet og styrt landet i åtte år, men det må det faktisk minnes om når man bruker sånne ord som man gjør i denne debatten.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Arbeiderpartiet virker å tro at det kun er økte skatter og avgifter som fungerer for å få private og næringslivet til å endre atferd. Budsjettenigheten mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre endret innretningen og øker vrakpantordningen, noe som gir kjøretøy- og fartøyeiere et incentiv til å levere inn sine utrangerte kjøretøy eller fartøy. Hvorfor ønsker ikke Arbeiderpartiet å prioritere denne type incentiver framfor å øke skatter og avgifter?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
I Senterpartiets alternative budsjett er det bevilget 50 mill. kr ekstra, utover budsjettenigheten mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, til tilskudd for rovvilttiltak. I den sammenheng er det naturlig å spørre hvorfor Senterpartiet forlot forhandlingene etter under én time, og derav valgte ikke å bidra til ulveforliket i vår for å sikre langsiktige og forutsigbare rammer for forvaltningen av rovdyr, og spesielt ulv, i norsk natur – som igjen er med på å redusere konflikten mellom rovdyr og husdyrhold. Er dette et forsøk på å reparere en selvpåført skade?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
For det første sier SV at de ønsker en omlegging av miljøavgifter for å fremme miljøvennlig adferd, men SV sier ikke om det blir høyere eller flere såkalte miljøavgifter med SVs politikk. For det andre har SV skrevet inn et eget avsnitt hvor de kommenterer klima- og miljøeffektene av budsjettenigheten. SV er veldig opptatt av å kommentere andre, men hva fikk SV gjennomslag for av SVs primærpolitikk da de satt i en flertallsregjering i åtte år? For det tredje er det bra at også SV nå ser verdien av å fokusere på tiltak for å redusere marin forsøpling. Men hvorfor fokuserte ikke SV på dette da de satt i en flertallsregjering i åtte år? Eksisterte ikke problemet den gangen?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Miljøpartiet De Grønne har til det kjedsommelige påstått at de er et blokkuavhengig parti. Sannheten, slik jeg ser det, er at partiet er tilsynelatende grønt på utsiden, men rødt på innsiden – ikke helt ulikt fargen og konsistensen til en vannmelon. På meg virker det som om Miljøpartiet De Grønne gjerne skulle vært foruten at Norge er en olje- og gassnasjon. Så hvorfor er Miljøpartiet De Grønnes alternative statsbudsjett avhengig av inntekter fra petroleumssektoren for å få det til å gå i hop? Er man blitt helt Ole Brumm?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Aller først har jeg lyst til å kommentere innlegget til Per Rune Henriksen. Personlig ønsker han større aktivitet innenfor olje- og gassutviklingen, men det ser ut til at flertallet i Arbeiderpartiet er imot en slik utvikling, ikke minst i nord. Dette er det motsatte av hva Fremskrittspartiet ønsker. Vi ønsker å skape aktivitet og arbeidsplasser i Norge. Norge som nasjon kan ikke basere seg på SV- og MDG-politikk. Men nå ser vi at Arbeiderpartiet kanskje er i ferd med å innføre den samme politikken som SV og MDG har, og det er et tankekors. Miljø- og klimautfordringen er global og krever både nasjonale og internasjonale løsninger. God klima- og miljøpolitikk innebærer at alle sektorer og aktører i samfunnet bidrar til å redusere utslipp og lokal miljøforurensing. Regjeringen vil derfor styrke overføringen til Energifondet i 2017, noe som igjen vil styrke Enova. Etter budsjettenigheten med Venstre og Kristelig Folkeparti øker Enovas transportsatsinger med ytterligere 300 mill. kr. Mye av løsningen på våre utfordringer ligger i teknologiutvikling og i å erstatte fossil energi med fornybar energi, ikke minst innen transport. Et godt budsjett har blitt enda bedre med budsjettenigheten med Venstre og Kristelig Folkeparti. Noen ting ligger vårt hjerte nærmere enn andre. Jeg er personlig utrolig glad for at vi fikk på plass midler for å bygge nye laksetrapper i Vefsna, det setter jeg stor pris på. Det er også svært viktig at tiltak mot marin forsøpling er styrket og at Skjærgårdstjenesten er prioritert. Komiteen har i løpet av året behandlet både Meld. St. 14 for 2015–2016 om naturmangfold og Meld. St. 18 for 2015–2016 om friluftsliv. Friluftsliv gir økt trivsel, bedre folkehelse og øker forståelsen og interessen for å ta vare på norsk natur og det biologiske mangfoldet. Regjeringen la fram en rekke tiltak for å motivere og rekruttere flere til å delta i friluftslivet og til å ivareta arealer for friluftsliv, noe som et bredt flertall på Stortinget sluttet seg til. Det ble også inngått et bredt ulveforlik, hvor grensene for ulvesonen ble noe redusert, og forvaltningen – både i og utenfor sonen og for grenserevirene – ble overført til de regionale rovviltnemndene. Helt til slutt vil jeg takke Venstre og Kristelig Folkeparti for godt samarbeid, jeg vil takke komiteen, og vi får håpe at julefreden nå snart senker seg over Stortinget.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Jeg vil starte med å gi litt ros til Arbeiderpartiet. Det alternative budsjettet de har lagt fram, er et godt budsjett, synes jeg – nesten like bra som det budsjettet som vi behandler i dag. Spørsmålet mitt blir da om vi vil se et like offensivt klimabudsjett om Arbeiderpartiet kommer i regjeringsposisjon? Arbeiderpartiets innsats har ikke tidligere vært like offensiv når de har vært i posisjon.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Jeg mener at det vi har fått gjennomslag for, ikke minst i det siste budsjettet, har tatt klimapolitikken i en ny retning. Så har jeg allerede gitt ros til Arbeiderpartiet for budsjettet som, da det endelig kom, er bra for det grønne skiftet. Gjennomslag – ja, vi kunne selvfølgelig ha fått gjennomslag i klimapolitikken i et samarbeid med Arbeiderpartiet og det andre flertallet i denne salen, men når det er sagt, handler samarbeid om langt mer enn klimapolitikken.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Det er kjekkere å gi ros enn å kritisere. Kristelig Folkeparti har vært tydelig på at fossil oppvarming skal fases ut. Det er det ikke tvil om. Det er ingen endring i det. Det er viktig å minne SV om at dette er et høringsforslag og ikke en sak som er lagt fram for Stortinget. Så jeg forventer at regjeringa jobber i tråd med stortingsflertallets bestilling, og at saken blir lagt fram for Stortinget i tråd med det. Samtidig respekterer jeg regjeringas arbeid med å effektivisere. De trenger tid for å gjøre dette.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Vi er enige i at det trengs kutt. Vi registrerer at Miljøpartiet De Grønne i sitt forslag går hardere til verks og i større grad prøver å tvinge fram atferdsendringer hos folket på kort tid. Det er ikke en måte som Kristelig Folkeparti ønsker å gå fram på. Dette er en stor inngripen i folks liv og hverdag. Da synes vi at det å ha med seg befolkningen er en klok framgangsmåte. Det å legge på bensinen, slik som Miljøpartiet De Grønne ønsker, f.eks. med 5 kroner literen, tror vi ikke er veien å gå. Vi må ta de skritt som er nødvendig, men vi må ha med oss folket for å få dette gjennom.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Jeg synes Miljøpartiet De Grønne er den tøffeste i klassen i klimadebatten, ikke minst når det gjelder tiltak som vil tvinge fram store atferdsendringer på kort tid – uten å ta hensyn til hva dette betyr for folks liv. Mener representanten at det grønne skiftet skal være en toppstyrt prosess med hurtige endringer heller enn en prosess som gir folk og næringsliv tid til omstilling?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Som nevnt i statsrådens innlegg har vi sammen styrket statsrådens handlingsrom og mulighet til å gjøre en god jobb ganske betydelig. Da er det fristende å spørre klima- og miljøministeren om han håpet på at Kristelig Folkeparti og Venstre skulle lykkes i forhandlingene for å forbedre både klimaprofilen og satsingen på klassisk naturvern sammenlignet med det som lå i regjeringas eget forslag.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Da regjeringa la fram budsjettet, var tilskuddet til utjevning av overføringstariffer radert helt ut. Heldigvis fikk vi på plass igjen 10 mill. kr til dette i budsjettavtalen. Dette er god distriktspolitikk. Hvorfor er statsråden så opptatt av å fjerne denne ordningen? Og et annet spørsmål: Er det kun for å presse mindre kraftselskaper til å slå seg sammen?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-14:
Menneskeskapte klimaendringer skyldes at vi henter karbon opp fra bakken og pumper det opp i atmosfæren. Hvor store klimaendringer vi får, er et direkte resultat av hvor mye karbon vi henter opp fra bakken, og hvor mye av det som havner i atmosfæren. Så går representanten Bru til frontalangrep på oss som ønsker en planmessig avvikling av norsk oljevirksomhet i samsvar med hele formålet med Paris-avtalen, fordi det skaper en utrygg framtid. For en del andre av oss er den utrygge framtiden nettopp et resultat av for store klimaendringer. Er representanten Bru enig i at den oljen som hentes opp av norsk sokkel, bidrar til ytterligere global oppvarming, eller mener hun at den ikke gjør det?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-14:
Jeg vil også gratulere Kristelig Folkeparti med et godt bidrag til å gjøre årets statsbudsjett litt mer miljøvennlig. En følge av de klimaforpliktelsene som Kristelig Folkeparti har vært med på å inngå, er at Norge trenger å kutte i gjennomsnitt 800 000 tonn utslipp i ikke-kvotepliktig sektor fra 2017–2030, hvert år. Miljøpartiet De Grønne er de eneste som legger fram et budsjett som gjør det. For det har vi fått mye kritikk, inklusive fra representanten Kjell Ingolf Ropstad fra Kristelig Folkeparti, og kritikken går på at dette er urealistisk. Er representanten Andersen Eide enig i at det eneste realistiske også for Kristelig Folkeparti er å kutte 800 000 tonn hvert år fra og med 2017 til og med 2030?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-14:
Svar én: Ja, vi støtter satsingen til Hydro, men den må selvfølgelig skje innenfor et klimabudsjett. Det er årsaken til at vi år ut og år inn insisterer på at regjeringen må legge fram et samlet klimabudsjett som gir samlet kutt. De utslippsøkningene som en sånn industrisatsing gir, må selvfølgelig kompenseres med utslippskutt på andre områder – det er forholdsvis elementært. Gass er en annen historie. Gass er å løfte karbon ut av fossile lagre og sprute det opp i atmosfæren. Det bidrar til økt klimaendring. Det er derfor vi sier: Vi må over på fornybar energiforsyning, og Norge må ha en planmessig avvikling av sin olje- og gassvirksomhet fordi det er helt umulig å fortsette produksjon av klimaendring og olje og gass i Norge samtidig som man skal klare de internasjonale klimamålene. Og det er noe vi må planlegge for, ikke sitte og vente til verdensmarkedet fikser på en måte som skaper ukontrollert arbeidsløshet i Norge.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-14:
Miljøpartiet De Grønne har til det kjedsommelige gjentatt at Norge må avvikle sin olje- og gassvirksomhet på en planmessig måte. Det er et standpunkt som blir mer og mer fornuftig ettersom vi – for det første – ser at olje- og gassvirksomheten må erstattes av annen virksomhet hvis verden skal nå klimamålene, og fordi olje- og gassprisene i verden, bl.a. på grunn av konkurranse fra fornybar teknologi, faller, slik at det blir mindre og mindre fornuftig å satse offentlige ressurser på å videreutvikle norsk olje- og gassvirksomhet. Vi forholder oss til de budsjettene og det næringslivet Norge har i dag, når vi lager et budsjett. Så ber vi om en planmessig endring av det norske samfunnet, i samsvar med det som var målet da vi skrev under på Paris-avtalen. Det mener vi kan skje allerede i løpet av en 20-årsperiode, og det vil også ledsages av endringer i våre budsjetter – akkurat som det vil måtte ledsages av endringer i Fremskrittspartiets budsjett.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-14:
Miljøpartiet De Grønne er opptatt av hva ukontrollerbare klimaendringer vil bety for folks liv, for våre barns og barnebarns liv, og vi er opptatt av hva slags ansvar vi her og nå sitter med for å hindre de katastrofale konsekvensene det kommer til å få hvis Norge fortsetter den klimapolitikken de fører i dag, som ikke kutter utslipp, og som Kristelig Folkeparti er en del av. Hvis Norge skal kutte utslipp i samsvar med de løftene som Kristelig Folkeparti selv gir, må man jo gjøre noe for å kutte utslippene. Og Miljøpartiet De Grønne gjør altså det. Det kommer til å ha noen konsekvenser som ikke alle liker, men det kommer også til å ha den konsekvensen at politikk blir litt mer troverdig enn den politikken som bl.a. Kristelig Folkeparti fører, hvor man lover og lover og lover, og aldri holder det man lover. Det skaper politikerforakt, og det løser ikke klimaproblemene.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-14:
Når FNs klimapanel og utallige fagmiljøer påpeker at store, kjente reserver av kull, olje og gass må bli liggende under bakken hvis vi skal unngå stor global oppvarming, er det fordi menneskeskapt klimaendring er forankret i enkel fysikk: Mengden karbon som vi totalt sett henter opp fra bakken og pumper ut i atmosfæren, er den viktigste faktoren som bestemmer global oppvarming. Derfor er det særdeles relevant hvor mye det enkelte land beslutter å hente opp av sine kull-, olje- og gassreserver for å kunne selges, brennes og pumpes opp i atmosfæren. Norges suverent største bidrag til global oppvarming er den olje og gass vi produserer og selger. Totalt har Norge bidratt med 14 milliarder tonn CO2 til global oppvarming i løpet av vår olje- og gassepoke. Det er et stort bidrag som Norge har gitt til global oppvarming. Beslutningen om hvor mye mer olje og gass som skal produseres fra norsk side, med andre ord hvor mye mer norsk karbon som skal opp i atmosfæren og produsere enda mer global oppvarming, fattes her, i denne salen når vi tar stilling til konsesjonsrunder som åpner for en forventning om å hente opp nye mengder kull, olje og gass, og beslutningen fattes her når vi åpner for produksjon i nye felt. Da vi besluttet å åpne Johan Sverdrup-feltet, mot MDGs stemmer, besluttet vi å tilføre jordas atmosfære ytterligere 900 millioner tonn CO2, og dere vet godt at det Norge slipper ut årlig og som vi krangler om her i debatter, er 53 millioner tonn utslipp. 900 millioner tonn CO2 ekstra, bare fra Johan Sverdrup, ble besluttet her. Derfor foreslo Miljøpartiet De Grønne at vi skulle stanse 23. konsesjonsrunde, fordi det var en runde som var en beslutning om et massivt økt norsk bidrag til global oppvarming, og derfor foreslår vi det samme om 24. konsesjonsrunde. Det vi i hvert fall vil oppfordre til, er at alle partier nå tar innover seg at vi må tenke på konsesjonsrundene og oljeproduksjonen som en del av det norske klimapolitiske ansvaret. Vi kan ikke fortsette å late som om de beslutningene vi fatter i denne salen om hvor mye karbon vi skal produsere og levere til atmosfæren og til framtidig global oppvarming, ikke angår oss.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Jeg tror nok at Carl I. Hagen kommer til å påvirke det politiske klimaet mer enn han kommer til å påvirke klimaet det neste året. Carl I. Hagen er fjerdekandidat på listen til Oslo Fremskrittsparti og skal etter hvert, når Fremskrittspartiet har vedtatt sitt nye partiprogram, gå inn i en valgkamp. Da tror jeg det vil være sånn at alle som har ambisjoner om å komme inn på Stortinget, og som står på de ulike listene, vil forholde seg til det partiprogrammet de går til valg på. Denne fireårsperioden har Fremskrittspartiet styrt etter regjeringserklæringen og samarbeidsavtalen vi har med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det har vi gjort på en god måte. Opposisjonen er selvfølgelig ikke fornøyd med klimapolitikken vi har ført, men vi har ført en moderne, framtidsrettet og løsningsorientert klimapolitikk.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
La meg bare si at bilpakken ligger fast – som representanten startet sitt spørsmål med. Det er også sånn at Fremskrittspartiet i regjering, sammen med samarbeidspartiene, har redusert det generelle skatte- og avgiftsnivået slik at man styrker både næringslivet og enkeltpersoner. Når det gjelder det generelle skattenivået, eller endringer av kraftbeskatningen for kommunene, har vi også gjort en endring i så måte, og mener at det er en riktig vei å gå for å få et tilpasset skattesystem – som det også står i budsjettinnstillingen fra finanskomiteen, som behandler det spørsmålet.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Hva Carl I. Hagen kommer til å gjøre framover, får tiden vise. Øyvind Korsberg kommer til å mene det som ligger i samarbeidserklæringen vi har med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det kommer jeg til å følge ut denne perioden. Etter denne perioden skal ikke jeg være på Stortinget. Da skal jeg gjøre helt andre ting, og jeg skal ikke heve etterlønn. Når det gjelder utslippsreduksjonene, kan man gjerne bruke en masse tid på en talldebatt om hvor mye man skal gjøre. Det som er det avgjørende for meg, er at man har klare og gode ambisjoner for å nå målene i de internasjonale avtalene. Samtidig tar man også grep som sørger for at man ikke går inn i en gate der man endrer rammevilkårene på en så dramatisk måte at det medfører uforutsigbarhet for enkeltpersoner og næringsliv og høy arbeidsledighet.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Vi var mange som advarte mot klimainnsatsen da man skulle få Fremskrittspartiet inn i regjering og la Siv Jensen få det avgjørende ordet når budsjettene skulle skrives. Jeg mener at summen av de fire budsjettene denne regjeringen har lagt fram, viser at de som advarte, fikk rett. I så måte må man nesten bare gratulere Fremskrittspartiet med gjennomslag på klimaområdet – på sin måte. Korsberg har sin siste budsjetthøst her på Stortinget. En som kanskje tar hans plass i denne debatten om et år, er Carl. I. Hagen, som akkurat har blitt nominert i Oslo. Han går til valg mot klimahysterikere. Etter å ha blitt nominert uttalte han at vi ser ingen utvikling når det gjelder klima, og at IPPC jukser og bedrar og lurer statsministre og finansministre i mange land til å tro at CO2 har noe med klima å gjøre. Dette er lett å le av, men det er ikke noe å le av. Kunnskapsfornekting fra et regjeringsparti er ikke morsomt. Er det derfor sånn at Fremskrittspartiet og Korsberg kan ta uforbeholden avstand fra Carl. I. Hagens syn på klimaendringene?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Takk til Rigmor Andersen Eide for et godt innlegg. Jeg vil starte med å gi ros til Kristelig Folkeparti og Venstre som de siste to månedene har fått til mye debatt om klima og miljø. De har definitivt gjort statsbudsjettet til Høyre og Fremskrittspartiet bedre. Vi skjønner at det ikke har vært noen lett vei, og at man har måttet hale og dra og nærmest brukt alle politiske virkemidler man har. Det behøver jo ikke å være slik. Arbeiderpartiet la fram et statsbudsjett som kuttet utslippene langt mer enn det regjeringens budsjett gjorde, men også mer enn det man endte opp med i forliket. Mitt spørsmål til Rigmor Andersen Eide er derfor: Er hun enig i at den regjeringen vi har, og de budsjettene den har lagt fram, har vist seg å være et ytterpunkt i klima- og miljøpolitikken, og at det er et reelt flertall i denne sal for en langt mer offensiv klimapolitikk enn den regjeringen fører?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Jeg heier på klimaministeren når han er på internasjonale klimamøter. Jeg håper han og dyktige klimadiplomater får gjennomslag. Men det ser veldig rart ut når klimaministeren – den samme ministeren som holder flotte taler i utlandet – foreslår kutt her hjemme. I fjor rammet Siv Jensens sparekniv virkelig det internasjonale klimaarbeidet. Også i år innfridde man ikke løftene man hadde til regnskogen. En samlet komité skriver i sine merknader at det som regjeringens budsjettforslag la opp til, ville gjort det «vanskelig å finne nye samarbeidsland», og at også det som regjeringen la opp til, var i strid med det Stortinget tidligere har gjort et vedtak om, både i denne perioden og i klimaforliket. Vi hørte igjen klimaministeren si i debatten at denne regjeringen forsterker klimaforliket. For meg er det en gåte hvordan man kan gjenta å si det, så lenge man ikke kan si at man skal innfri klimaforliket. Skal man forsterke noe, må man i alle fall kunne innfri det. Jeg håper ministeren kan svare på om han har til hensikt å innfri det som Stortinget har vedtatt som målsettinger. Klimaforliket er jo ikke en rekke virkemidler som det skal måles på. Nei, klimaforliket skal måles på hva som faktisk er våre utslipp. I den politikken som regjeringen fører, er det ingenting som tyder på at denne regjeringen har til hensikt å innfri klimaforliket. Alle pilene peker i feil retning. Ikke minst vet vi lite om hva som kommer til å være utslippene våre i framtiden. Vi hørte Tina Bru si at dette kom til å gi 11 millioner tonn i kutt inn mot 2030, mens klimaministeren ikke engang klarer å si om det er et sted mellom 5 millioner tonn og 11 millioner tonn. Vi ber ikke om et helt presist, nøyaktig, tall, men et anslag må det i alle fall kunne være mulig å forvente. Jeg vil minne om at også ministeren har taletid i denne debatten, og har mulighet til å tegne seg for å oppklare. Et av kuttene innen natur og miljø var et stort kutt til Miljødirektoratet. Et titalls ansatte ville ha mistet jobben med det forslaget. Det er oppsiktsvekkende at statsråden mener at de ikke trenger disse, og at han vil bygge ned miljøforvaltningen, som vil gi en betydelig redusert kapasitet. Så jeg er veldig glad for at Venstre og Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for å reversere det kuttet. Jeg hørte klimaministeren si på Dagsrevyen at med det som nå ble vedtak i Stortinget, var det et stort behov for å ha disse menneskene ansatt i direktoratet. Hvis det var mangel på oppgaver ministeren så, burde han ha lest naturmangfoldmeldingen og de vedtakene Stortinget gjorde i forbindelse med den. Der er det en rekke marsjordre til ministeren innenfor natur og miljø.
Eirik Milde (Høyre), 2016-12-14:
Vi har i vår komité behandlet mange viktige saker det siste året. Jeg kan nevne ulvesone, ulike vernesaker, blyhagl, snøscooter og ganske mange olje- og energisaker. Jeg vil gi Senterpartiet og representanten Arnstad ros for å vise stor vilje til å finne ulike kompromisser i disse sakene, selv om vi på ingen måte er enige om alle detaljene. Representanten Arnstad og hennes parti har åpenbart funnet det lettere å finne sammen med regjeringspartiene innenfor flere av disse klassiske politikkområdene, enn med sine tidligere regjeringspartnere. Derfor er mitt spørsmål: Hvilke av disse områdene vil Senterpartiet kunne være villig til å ofre i et nytt regjeringsalternativ med SV og kanskje også Miljøpartiet De Grønne?
Eirik Milde (Høyre), 2016-12-14:
Debatten i dag har i stor grad dreid seg om klima og CO 2 -utslipp. Det er viktig for hele verden, og det er også viktig for Norge. Budsjettavtalen mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre svarer godt på våre felles utfordringer på dette området. Denne regjeringen fører en offensiv klimapolitikk og løfter ambisjonene sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre i større grad enn i noen annen stortingsperiode. Men det er lett å glemme andre viktige deler av et budsjett når overskrifter skal skrives. Jeg vil derfor ta opp noe av det positive som ligger i både det opprinnelige budsjettforslaget fra regjeringen og avtalen innenfor det klassiske naturvernet. Skogene våre inneholder et omfattende biologisk mangfold, og regjeringen foreslo å videreføre den store satsingen på skogvern med 392 mill. kr. Dette er ytterligere økt med 50 mill. kr i budsjettavtalen. Her kan også smettes inn den økte klima- og skogsatsingen til hele 2,8 mrd. kr i 2017, noe som ble tilført enda mer i avtalen. Regjeringen styrker forskningen på marine økosystemer med 10 mill. kr, herunder 600 000 kr til et prosjekt om kysttorsk i Færder og Ytre Hvaler nasjonalparker. Som en flittig bruker av Oslofjorden vet jeg at den forsvunne torsken bekymrer mange, og budsjettavtalen legger opp til enda mer kunnskapsinnhenting. Hav er et av seks prioriterte satsingsområder i langtidsplanen for forskning og høyere utdanning under denne regjeringen. Videre ble forvaltningen av villaksstammen styrket med 25 mill. kr, og nå er 11,5 mill. kr lagt til for å få bedre kontroll med lakselusproblemene, sammen med enda 60 mill. kr til kalking, villaks og vanndirektivet. Regjeringen la tidligere i år fram en naturmangfoldmelding og en friluftsmelding. Mange av tiltakene var det bred enighet om, og dette blir fulgt opp både av regjeringen og i den avtalen som foreligger mellom de fire partiene. Av alle foreslåtte poster vil jeg trekke fram tiltak i sikrede friluftsområder med 20 mill. kr som svært positivt og – den kanskje aller viktigste styrkingen – ytterligere 35 mill. kr til økologisk grunnkart. Oppdatert kunnskap om naturmangfoldet er både kostnads- og tidsbesparende når ulike planer skal behandles i kommuner og i departement.
Odd Henriksen (Høyre), 2016-12-14:
Vi som kommer fra distriktene, er opptatt av god luft og har god luft, men vi er også opptatt av distriktspolitikk. Norsk olje og gass må være tidenes distriktspolitiske virkemiddel. SV har fra da de satt i regjering, sagt ja til ny drift og nye utbygginger. Til og med i slutten av den siste regjeringsperioden var de med og la fram en stortingsmelding med tittelen En næring for framtida. I dag sier de nei til alt som angår næringen: Nei til nye leteområder, nei til nye konsesjoner, også i modne felt, nei til Johan Sverdrup-utbyggingen – og ja til endringer som forverrer rammevilkårene for næringen. Mitt spørsmål er enkelt: Er det egentlig slik at SV vil avvikle næringen, med de konsekvenser det får for Distrikts-Norge?
Odd Henriksen (Høyre), 2016-12-14:
Jeg trodde vi skulle ha en debatt om vårt budsjett, men jeg ser at vi har fått en dreining også inn mot finans. Og vi kan ikke la det være usagt dette med grunnrenteskatt og kapitaliseringsrente. Når det gjelder grunnrenteskatten, er det faktisk ikke denne regjeringen som har vedtatt den – det er gjort gjennom et bredt skatteforlik på Stortinget. Man ønsket å senke selskapsskatten og kompensere ved å øke grunnrenteskatten. Det har selvfølgelig regjeringen fulgt opp, det skulle bare mangle. Så til kapitaliseringsrenten. Det som gjør at verdien på disse kraftselskapene går ned, er – helt naturlig – at kraftprisene har stupt. Vi har innført grønne sertifikater. Vi har en overproduksjon av fornybar kraft i dette landet, noe vi alle sammen er glad for. Det som da skjer, er at verdien på kraftselskapene går ned, for mye av den verdien de sitter på, er jo knyttet opp mot den prisen som de får for sin kraft. Det er helt naturlig det som da skjer, at verdien på selskapene går ned. Og så vil det selvfølgelig virke inn når man skal beregne eiendomsskatt. Dette burde selvfølgelig de som sitter i kommunene, ha regnet ut, gitt at man har et godt regime og har ganske gode systemer for hvordan dette vil fungere. Så er det et lite paradoks at mange av de kommunene som nå kommer og ber om at man skal øke kapitaliseringsrenten, så man ikke skal på en måte øke verdien av selskapene, også er eiere av kraftselskap. Når vi vet at fornybarbransjen sliter litt med sine konkurransevilkår, er kanskje ikke det lureste man da gjør, å øke skatter og avgifter for de samme selskapene i samme åndedrag. Jeg er ikke så sikker på at det nødvendigvis gir det beste incitamentet for at de skal foreta de investeringene som de er nødt til å gjøre med det grønne skiftet, som de også skal delta i. Skatteregimet knyttet til fornybarnæringen har ligget fast. Kapitaliseringsrenten har også ligget fast og ikke vært justert, og rentenivået har på mange måter vært rimelig stabilt over mange år. Det som er den store forskjellen, er at verdien på kraften har gått ned og følgelig også verdien på selskapene. Det er den direkte årsaken til at også verdien på eiendomsskatten for kommunene går ned. Så kan man diskutere om det er bra eller dårlig, men det er som en naturlig konsekvens av det regimet vi har. Så er spørsmålet om man bare ensidig skal øke kapitaliseringsrenten og på en måte øke verdien på selskapene, slik at disse kraftselskapenes konkurranseevne og øvrige rammevilkår blir dårligere. Vi tror ikke det er fornuftig. Det kan selvfølgelig være fornuftig å se på skatt og skattesystemet rundt fornybar energi, og det er jeg sikker på at vi skal få anledning til å gjøre i årene som kommer.
Torhild Aarbergsbotten (Høyre), 2016-12-14:
Hydros aluminiumspilot på Karmøy er et eksempel på ny lavutslippsteknologi i industrien, men vil også samtidig øke norske utslipp. Støtter Miljøpartiet De Grønne at Enova skal gi støtte til denne typen prosjekt? Jeg tar også et annet eksempel: Det er godt kjent at kull er verre for klimaet enn naturgass. Er representanten Hansson enig i det? Og i så fall: Hvorfor skal ikke Norge levere denne gassen til Europa?
Torhild Aarbergsbotten (Høyre), 2016-12-14:
I går var jeg på åpningen av Norges første fornybarinkubator Watts Up, som TrønderEnergi og NTNU Accel står bak. Her skal gründere samles og klekke ut nye og innovative løsninger som skal gi oss flere arbeidsplasser og lønnsomme bedrifter. Watts up er et godt eksempel på hvordan vi ønsker det grønne skiftet i praksis: nye ideer og løsninger som bidrar til å redusere klimagassutslipp, og som samtidig gir oss flere, trygge arbeidsplasser. Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti står samlet bak en historisk satsing på forskning og utvikling som vil legge grunnlaget for omstillingen som er nødvendig for å nå de ambisiøse målene som ligger i Paris-avtalen. Med vel 2,5 mrd. kr til Enova, nesten 1 mrd. kr til Forskningsrådet, rundt 500 mill. kr til Miljøteknologiordningen i Innovasjon Norge, rundt 200 mill. kr til CO 2 -prosjekt og en liten halvmilliard til Gassnova. Her er det satsing på grunnforskning og for å avhjelpe risiko i markedet for å få kommersialisert ny teknologi. Uten disse virkemidlene hadde ikke biogassanlegget på Skogn kunnet avduke grunnsteinen for 14 dager siden. Fabrikken vil produsere flytende biogass fra råstoff fra oppdrettsnæringen og skogsindustrien til drivstoff til busser og båter. Avfall som i utgangspunktet er et problem, blir brukt for å redusere utslipp fra transportsektoren samtidig som det skapes nye og trygge arbeidsplasser. Slike kinderegg ønsker vi oss flere av. For de fire borgerlige partiene er Enova et av de viktigste verktøyene for å redusere klimagassutslipp og realisere lavutslippssamfunnet. En av suksessfaktorene til Enova er at de har stor faglig frihet til å utvikle virkemidler og tildele støtte til enkeltprosjekt. Enova skal bidra til å drive fram markedsløsninger som kan bli varige. For å sikre Enova forutsigbarhet i nivået på overføringer og for ikke å være avhengig av rentenivået stiller vi oss bak regjeringens forslag om at overføringene fra Energifondet erstattes med en ordinær utgiftsbevilgning. Ja, det haster med å få redusert klimagassutslippene – også her i landet, og også i 2017. Vi må ikke tape av syne at det aller viktigste er å få til en langsiktig omlegging til lavutslippssamfunnet. Skal vi lykkes med den omstillingen, må alle spille på samme lag. Det må lønne seg for næringslivet, og folket må oppleve av hverdagen blir enklere og bedre. Et godt eksempel er de som har kjøpt elbil. De vil ikke gå tilbake til en fossilt drevet bil – ikke bare på grunn av de økonomiske fordelene, men fordi de opplever elbil som bedre å bruke. Årets budsjettforhandlinger viser at vi ikke tar lett på tiltakene for å redusere klimagassutslippene. Derfor er jeg utrolig glad for at de borgerlige partiene står samlet om et offensivt og framtidsrettet budsjett som vil bidra til flere jobber i hele landet, bedre velferd og betydelige utslippskutt.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Det kan aldri være snakk om annet enn anslag når vi snakker om konsekvenser for utslipp av enkeltbudsjetter. Vi vet hvor vi må være i 2030, men det er ikke slik – og det bør ikke være slik, og det kommer ikke til å være slik – at det betyr at vi matematisk skal dele der vi må være i 2030, på hvert år mellom her og 2030. Satsinger vi gjør i dag bl.a. på kollektivtransport, på klima- og miljøteknologi og på elbilpolitikk, vil gi betydelig større resultater fremover. Blant annet kan vi anta at med en fremskrivning bare av dagens unntak på elbilområdet vil en fjerdedel av det vi skal gjøre per 2030, være gjort. Men vi kommer ikke til å nøye oss med å gjøre det vi gjør i dag, vi kommer til å gjøre mer både på kollektiv og på elektrifisering av transportsektoren. Jeg er trygg på at vi i 2030 kommer til å være der vi skal, ikke minst fordi vi får årlige utslippsbudsjetter og et mye strengere klimaregime enn Norge har vært vant til.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Jeg er trygg på at vi skal nå 2030-målene, og at det vi gjør i år, er et viktig bidrag for å komme dit. Men det er ikke dette budsjettet alene som kommer til å gjøre det. Vi må gjøre det ved hvert eneste budsjett mellom nå og 2030. Vi anslår at biodrivstoffopptrappingen kan bety opp mot 1 millioner tonn reduksjoner i 2020. Det betyr enda mye mer i 2030. Vi anslår at elbilpolitikken isolert sett kan bety en kvart million tonn i 2020, men veldig mye mer i årene etter det. Når vi ser at vi overoppfyller de rød-grønnes jernbanesatsing med 5,2 mrd. kr, når vi ser på CO 2 -fondet som skal etableres, når vi ser på stimuleringsordningene for varebil, slik at vi også får elektrifisering og hydrogenifisering i varebil- og tungtransporten, ja, så er jeg helt trygg på at vi kommer til å se betydelige resultater. Selv om vi år for år ikke kan se resultater av alt vi gjør, men av noe vi gjør, så vil mye av investeringene vi gjør i dag, gi store resultater i årene som kommer.