trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2013-05-15:
I fjor sommer opplevde byene våre en stor tilstrømming av EØS-borgere, de fleste fra rombefolkningen, som tigger på gater og overnatter ute. Tigging er blitt et stort ordensproblem i byene våre om sommeren. Virksomheten er delvis organisert og henger sammen med annen kriminalitet. På mange måter er denne nye formen for tigging blitt annen kriminalitets ansikt utad. Mye tyder på at flere er på vei denne sommeren. Høyre mener derfor det er nødvendig å gjeninnføre forbudet mot tigging. Dette er fordi tiggingen i dag er en helt annen enn den vi hadde erfart på det tidspunktet da forbudet ble opphevet. Et forbud vil gjøre det mindre attraktivt for bakmenn å sende tiggere til Norge, og politiet vil få et enkelt virkemiddel for å starte arbeidet med å sende personer som oppholder seg i Norge på falske premisser, ut igjen. Regjeringen har lansert sin tiltaksplan mot tigging. Det er veldig vanskelig å finne noen fra de områdene som er sterkest berørt, som mener at den vil ha noen effekt. Både Riksadvokaten og Politidirektoratet mener at forslaget vil ha liten effekt for de uheldige følgene av tigging. Politidirektoratet og de sterkest berørte politidistriktene mener ikke bare at forslaget om registreringsplikt vil ha liten effekt, men de advarer mot forslaget. De sier bl.a. at det «vil være så ressurskrevende at det merkbart vil gå ut over andre og antatt viktigere politioppgaver.» Forslaget møter også motstand i Kirkens Bymisjon og Frelsesarmeen. Justisminister Grete Faremo sa i forbindelse med pressemeldingen at tigging er uønsket i Norge. Jeg regner med at statsministeren er enig i den uttalelsen. Tror statsministeren at folk i Oslo, Bergen og Stavanger denne sommeren vil oppleve å møte færre tiggere enn i fjor?
Bent Høie (Høyre), 2013-05-15:
Justisministeren sa at tigging er uønsket i Norge. Jeg regner med at statsministeren er enig i det. Vil disse tiltakene føre til at det denne sommeren blir mindre eller mer tigging i byene våre?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
I henhold til SSB-undersøkelsen det var referert til, var vi vel mer eller mindre ulønnsomme alle mann – og kvinner, for så vidt. Av og til må sånne undersøkelser tas med en klype salt. Et annet aspekt i forhold til det som var hovedspørsmålet, er et vedtak som LO har gjort – eller som i hvert fall den nye ledelsen har proklamert – nemlig at når Kroatia blir medlem av EU, bør man ha overgangsordninger for arbeidsinnvandring fra Kroatia. Har regjeringen noen mening om det, og hva er i tilfelle den?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
Slik vi i Kristelig Folkeparti forstår det, har vel egentlig denne regjeringen laget seg sin egen skattepolitiske handlingsregel, nemlig at det er Bondevik-regjeringens vedtatte budsjett – de siste årene den satt ved makten – som også er malen for denne regjeringen. Så bare for å få dette helt klart: Når statsministeren nå har annonsert skattelettelser, betyr det – hvis jeg tolker ham riktig – at enhver skattelette skal ha et motsvar i økt skatt for noen andre. Er det riktig oppfattet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
Det er interessant at statsministeren ikke vil svare på det som er hovedutfordringen – hvordan få bygd flere boliger i dette landet. Det er et faktum at en av dem som har ledet Arbeiderpartiets eget boligpolitiske utvalg, finanskomiteens leder, snakker om at etter sju år med rød-grønt styre er boligmarkedet ute av kontroll, og det eneste statsministeren da er opptatt av, er egenkapitalkravet. Men jeg kan gjøre statsministeren oppmerksom på én ting, at det nå tas opp mange forbrukslån for å dekke det egenkapitalkravet, og det overføres risiko heller til Husbanken. Så det er ikke slik at det som statsministeren refererte til, er det sanne bildet. Mitt spørsmål er: Vi har hatt et Arbeiderparti som gjennom tiår tidligere har sagt at det at staten bidrar til at vi får ordentlig boligforsyning i dette landet, er et av Arbeiderpartiets kjerneområder. Hvorfor har man forlatt det?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-05-15:
Jeg er ikke helt enig med første spørsmålsstillers utgangspunkt, nemlig at alle utlendinger koster Norge noe uansett. Det er ikke nasjonalitet og hudfarge som bestemmer om man bidrar til samfunnet, det er om man er i jobb, og om vi har en god integreringspolitikk. Det er en dårlig integreringspolitikk som koster samfunnet noe. Det vi derfor bør fokusere på de neste åra, er å ha en bærekraftig integreringspolitikk for dem som kommer hit. Her syns jeg Arbeiderpartiets samarbeidspartner LO har et veldig fornuftig standpunkt. De er nemlig enig med Venstre i at alle asylsøkere bør settes i jobb fra dag én – når de kommer til Norge. Mitt spørsmål er om statsministeren er enig med LO i at det er bedre integreringspolitikk at alle settes i jobb fra dag én i stedet for passivt å bli satt på et asylmottak og få beskjed om at i Norge kan man bare motta penger. Eller kan han forklare hvorfor regjeringa ønsker å bruke lediggang som straff for folk som ikke har de riktige papirene når de kommer til Norge?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-05-15:
Jeg har lyst til å følge opp Ropstad, for jeg syns egentlig ikke statsministeren svarte helt på spørsmålet. Dette er en stor, kompleks problemstilling som er veldig sammensatt, og som krever mange sammensatte svar. Det fins ingen enkel løsning som gjør at dette forsvinner fra våre bybilder eller fra vår overflate. Men vi ser også at det oppstår sannheter som det absolutt kan stilles spørsmål ved, og sannheter som er feil. I fjor sommer oppsto en sannhet om at folk måtte passe på kjæledyrene sine fordi de ble stjålet og grillet på engangsgriller på Tøyen. Det oppstår sannheter om at mange barn er med og tigger i gatene i Norge, sjøl om ingen egentlig kan bevise at det skjer i dag. Det oppstår en masse sannheter om koblinger mellom kriminalitet og tigging, og det oppstår sannheter knyttet til andre kriminelle strukturer. Hva vil statsministeren gjøre? Ser han det som sitt oppdrag å bekjempe feil i disse debattene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-05-15:
La meg først starte med å takke statsministeren for at han setter skatt på dagsordenen. Det er Høyre glad for, og vi er glad for at regjeringen og Arbeiderpartiet nå etter åtte år erkjenner at lavere skatt er viktig for å trygge norske arbeidsplasser og styrke bedriftenes konkurransekraft. Det er en viktig erkjennelse, fordi regjeringen har brukt de siste åtte årene på mer enn å doble skatten på arbeidende kapital, som rammer norskeide bedrifter og norske arbeidsplasser. I flere aviser har statsministeren nå varslet betydelige endringer i skattesystemet. Man har snakket om lavere skattesatser både på selskaper og på arbeidsinntekt. Hvis skattesatsen settes ned med én prosentenhet på arbeidsinntekt, utgjør det mer enn 10 mrd. kr. Det hersker total forvirring om hva Arbeiderpartiet egentlig ser for seg, fordi man snakker om lavere skattesatser og samtidig skal man opprettholde skattenivået. Det vil i så fall være første skattereform som gjennomføres uten at den smøres med skattelettelser. Det sentrale spørsmålet er: Hvem skal betale mer skatt når noen skal betale mindre skatt? Er det boligeierne som skal betale mer skatt? Er det pensjonistene som skal betale mer skatt? Er det trygdeavgiften som skal opp, eller er det arbeidsgiveravgiften som skal opp? Dette er spørsmål som velgerne bør ha krav på å få vite før valget. Hvem skal betale mer skatt hvis andre skal betale mindre skatt?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-05-15:
Dette var ikke spesielt klargjørende, og det hersker ikke noe mindre forvirring etter dette svaret. Statsministeren tar feil når han sier at dobling av skatten på arbeidende kapital har bidratt til å styrke norske arbeidsplasser. Hvordan kan statsministeren mene det, når dobling av skatten på arbeidende kapital er noe som rammer bedrifter som er eid av nordmenn, og når det rammer beskatningen av maskiner, bygninger og lagervare? Det bidrar ikke til å styrke norske arbeidsplasser. Før valget i 2009 holdt regjeringen hemmelig konsekvensene av den økte boligskatten som man hadde planlagt. Kristin Halvorsen skriver i sin bok at dette var så betent at man ikke ville si noe før valget om konsekvensene av politikken. Er det noe av det samme vi ser nå, når man snakker om endringer som kan bety titalls milliarder som «noen» skal betale? Hvem er det som skal betale mer skatt, når andre skal betale mindre?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-05-15:
Jeg skjønner veldig godt at statsministeren ikke har lyst til å svare veldig konkret på spørsmålet. Vi verdsetter signalene om at skattesatser er viktige for å styrke norske arbeidsplasser og konkurransekraft, men hvis vi ser på det som har skjedd den siste halvannen uke, hastet det voldsomt med å varsle nedsatte skattesatser på selskapsskatten. Så oppdaget plutselig statsministeren at det ikke er lett å skille på nivåforskjeller mellom de forskjellige skattesatsene, og dermed må også personbeskatningen ned. Da renner milliardene fort. En prosentenhet betyr – som forrige spørrer sa – ca. 13–15 mrd. kr. Det er på nivå med formuesskatten. Så når statsministeren varsler at dette bare er starten på en betydelig endring, mener jeg at velgeren faktisk har krav på å høre hvem det er som skal betale for omleggingen, for det er ikke småbeløp vi snakker om her.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2013-05-15:
Regjeringens foreslåtte revisjon av bedriftsbeskatningen betyr at statsministeren innser at det finnes dynamiske effekter i skattepolitikken. Det er flotte toner som passer inn på 17. mai. Fremskrittspartiet har gjentatte ganger foreslått forbedringer i skattesystemet. Det inkluderer redusert nivå for å stimulere folk til å arbeide mer og næringslivet til å investere mer. Tidligere har statsministeren avvist at det finnes slike sammenhenger, så vi kan i grunnen gjenta at alt lykkes for denne opposisjonen. Fremskrittspartiet har foreslått bedre avskrivningsregler. Før avviste statsministeren dette fordi avskrivningsreglene måtte reflektere teknisk levetid. Nå har regjeringen lagt seg på Fremskrittspartiets linje. Det er strålende. Statsministerens skatteutspill betyr imidlertid at noen vil måtte betale regningen. Der Fremskrittspartiet ser muligheter for å bruke skattepengene bedre, effektivisere offentlig sektor, redusere innvandringen – som vi snakket om i sted – slik at folk kan betale mindre til staten, ser statsministeren et planøkonomisk behov for å opprettholde skattetrykket. Ser statsministeren for seg en reform for å redusere det totale skattetrykket i Norge, for altså å gjøre det enda mer rettferdig for folk flest?
Borghild Tenden (Venstre), 2013-05-15:
Det er mye bra i regjeringens skattepakke, slik Venstre ser det. Dette er noe Venstre har gått inn for i åtte år og blitt nedstemt på. Utfordringen nå, som vi hører i denne debatten, blir inndekningen, og statsministeren sier at det skal dekkes inn krone for krone. Så har det vært mye snakk om de tre milliarder budsjetterte kronene. Hvis jeg ikke husker feil, skriver Dagens Næringsliv den 8. mai at regjeringen ikke vet om de får inn de tre milliarder budsjetterte kronene knyttet til rentefradrag for flernasjonale konsern. Det blir litt som å tenke på et tall. Derfor vil jeg nok en gang utfordre statsministeren på grønt skatteskifte. Venstre har vist i sine alternative budsjetter at det går an å håndtere dette – inndekning krone for krone – på den måten at man bruker mer penger, miljøet tjener på det. Så dette er en vinn-vinn-situasjon. Hvorfor er statsministeren så motvillig til dette når stadig flere mener det er klokt?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
Eg har lese Einar Gerhardsens tale som han heldt ved inngangen til valkampen i 1955. Den heiter «Vi bygger landet». Dette er nok ein tale statsministeren kjenner godt til, men ei lita oppfrisking kan vere greitt. Gerhardsen sa: «Med det store presset på boligmarkedet har det inntil nå vært nødvendig å samle kreftene om å få bygd mest mulig familieboliger, og på det området har vi kommet langt». Inn i ein ny valkamp – og viss me gjer opp status for regjeringa sin bustadpolitikk – må eg seie at eg saknar krafta og det fokuset som Einar Gerhardsen hadde. Me veit at berre i fjor blei det bygd 10 000 færre bustader enn det behovet tilsa. Me veit at i Oslo og i kommunane rett rundt treng me 200 000 nye bustader innan 2030. Me ser òg at prisane på bustader har blitt fordobla i løpet av dei siste ti åra. Me treng framtidsretta tiltak. Kristeleg Folkeparti foreslår at me må byggje både tettare og høgare rundt kollektive knutepunkt. Me må få forpliktande avtalar mellom kommunar og stat. Me må forenkle planprosessane. Me må redusere eigenkapitalkravet. Me må auke BSU-grensa for ungdom til 300 000 kr. DnB-sjef Rune Bjerke slår fast at regjeringa sin bustadpolitikk bidreg til auka klasseskilje. Ingen kan jo vere ueinige i det, men me ser at forskjellane mellom dei som er innanfor, og dei som er utanfor bustadmarknaden, blir større for kvar dag som går. Kva vil regjeringa gjere for å redusere det klasseskiljet som me ser innanfor bustadområdet?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
Eg høyrer ein statsminister som er veldig fornøgd med den utviklinga me ser no, der me ser eit tydeleg klasseskilje. Eg er meir einig med Torgeir Micaelsen, som seier at «norsk boligpolitikk er ute av kontroll». Han seier vidare at «den brede boligpolitikken, den som angår folk flest, er et forsømt felt». Eg vil utfordre statsministeren spesielt på eigenkapitalkravet, som rammar dei som står utanfor bustadmarknaden, ikkje minst dei unge. Spørsmålet er jo kva som er eigenkapitalen du kjem inn med i bustadmarknaden – er det berre den delen du har i finansiering? Er det ikkje sånn at viss du er ein ung arbeidstakar, nettopp har fått jobb, er jo det ein eigenkapital i seg sjølv, samanlikna med om du er 60 år, er utan arbeid og så vidt har dekt eigenkapitalkravet?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-05-15:
Bustadpolitikken til den raud-grøne regjeringa er kjenneteikna av mange detaljkrav og detaljstyring. Det har resultert i auka byggjekostnader og også auka prisar, som igjen betyr at mange, spesielt unge, får store problem med å etablere seg på bustadmarknaden. Eit av dei krava som regjeringa har pålagt utbyggjarane, er at alle leilegheiter, uansett kor små dei er, skal ha plass til rullestol. Det har då naturleg nok medført at utbygging av små hyblar og hybelleilegheiter i privat regi nesten har stoppa. Då er mitt spørsmål til statsministeren: Kva meiner statsministeren er det viktigaste – at det i det heile blir bygd små hyblar og hybelleilegheiter, eller at alle leilegheiter som blir bygde, skal ha plass til rullestol, uansett kor små dei er?
Trond Helleland (Høyre), 2013-05-15:
Vi vet at det vil bli en stor befolkningsvekst i hovedstadsområdet og rundt de store byene, og mange kommuner gjør sitt aller beste for å legge til rette for økt boligbygging. I Oppegård har de i mange år jobbet med kommuneplaner for å fortette rundt kollektivknutepunktene rundt jernbanen. Så får de plutselig beskjed fra Jernbaneverket om at nå skal godstogene gå der persontrafikken var tiltenkt. Det er en mulighet. I Lier har de lagd en kommunal reguleringsplan for Lierstranda, der det kan bosettes 20 000 nye innbyggere. Den planen fikk innsigelser fra ulike statlige etater og har nå ligget og ruget i to år i Miljøverndepartementet. Hva vil statsministeren gjøre for å begynne å samordne statlige etater og departementers politikk, som hindrer økt boligproduksjon – i strid med statens overordnede retningslinjer om økt boligproduksjon?
Trond Helleland (Høyre), 2013-05-15:
Statsministeren er opptatt av at det er økonomiske virkemidler som kan brukes, særlig i EØS-landene. Når det gjelder de økonomiske virkemidlene ved den nye ordningen for meldeplikt og registrering, skriver regjeringen i sin proposisjon til Stortinget: «Politiets håndheving av en meldepliktordning vil innebære et merarbeid for de aktuelle politidistriktene. Utgiftene vil kunne dekkes innen de ordinære budsjettrammer.» Det er ikke satt av så veldig mange kroner der. Vi får stadig meldinger – land og strand rundt – om økende tigging på dørene. Politiet ber folk om å låse dørene og være på vakt – og sier samtidig at dette er fullt lovlig. Regjeringen vil gi kommunene adgang til å innføre tiggefrie soner, noe som riksadvokat, politidirektorat, politiet i Oslo, Bergen, Trondheim osv. er imot. Dersom ordningen med tiggefrie soner i kommunene fungerer så godt som statsministeren og regjeringen tror, er statsministeren redd for at det blir mer eller mindre tigging på dørene til folk?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2013-05-15:
I helse- og omsorgskomiteen behandler vi i disse dager omsorgsmeldingen. I den kan vi lese at det er avdekket at enkelte kommuner tildeler sykehjemsplass til dem med høy pensjon og omsorgsboliger til dem med lav pensjon. Enkelte kommuner tar altså økonomisk motiverte avgjørelser framfor medisinske. I høringen i komiteen i går fikk vi denne påstanden bekreftet. Spørsmålet blir da: Hvordan kan statsministeren fortsette å forsvare et system som setter økonomi og system foran sårbare mennesker, som trenger vår hjelp og vår oppfølging?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
Det nærmer seg valgkamp. Da pleier jo årsverk og hvor mange hender vi skal få i eldreomsorgen, å være et yndet tema. Sist lovet man å få 12 000 flere årsverk i pleie- og omsorgstjenesten innen 2015. Statsministeren sier her at man har fått 22 000 årsverk. Men det viser seg i den samme rapporten som Bent Høie viste til, at dekningsgraden for de over 80 år, altså de som har behov for et heldøgns botilbud, går ned. Så mitt spørsmål til statsministeren er for det første: Er de 22 000 årsverkene som regjeringen mener at de har klart å skaffe, nok? Trenger vi flere? For det andre: Hvor mange av disse årsverkene har faktisk gått til eldreomsorgen? Statsministeren bruker konsekvent betegnelsen «pleie og omsorg». Hvor mange av disse årsverkene som statsministeren refererer til, går til eldreomsorg?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-15:
Jeg er enig med statsministeren i at man trenger tiltak for å løse problemene på kort sikt. Et forbud vil ikke hindre at mennesker kommer til Norge for å søke hjelp. Uavhengig av om vi har et forbud eller ikke, vil det komme mennesker til Norge. Derfor må vi løse denne langsiktige utfordringen. Vi må gi menneskene arbeid, og det er mange frivillige organisasjoner som jobber med akkurat det. Vi må også hjelpe sånn at flere av dem får utdanning, slik at de på lang sikt kan få arbeid. Poenget er at vi må hjelpe dem ut av fattigdom og nød. For en uke siden, den 8. mai, feiret vi frigjøringsdagen, og vi mintes holocaust-ofrene. 6 millioner jøder ble drept, og kanskje så mange som 1,5 millioner romfolk ble også drept i holocaust. Europas rombefolkning er fremdeles på vandring, ofte er de fritt vilt. Vi er enige om at tigging ikke er bra, vi ønsker ikke at de skal tigge – vi ønsker at de skal ha noe annet å gjøre. Jeg tror det gjør noe med oss alle når vi ser tiggerne. Men dessverre er det noen som reagerer, de bruker stygge ord og gjør stygge ting, og det blir ofte en hatsk debatt. Mitt spørsmål er: Hva gjør det med statsministeren når han opplever sånne ting?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-05-15:
Det ble sist, men best. «Landets fire største byer har etter åtte år med rød-grønt styre fortsatt store transportmessige utfordringer. Forventet befolkningsvekst øker behovet for transport og øker derved utfordringene i de neste 10–30 årene. Det er behov for tiltak på kort, mellomlang og lang sikt for å forbedre og utvikle infrastruktur og for å finansiere investeringer og driftstiltak. Regjeringens gamle og nye «bypakker» møter ikke behovet for forutsigbar, langsiktig og avklart finansiering. Vil regjeringen ta større ansvar for transport i storbyene?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-05-15:
Takk for forventet svar om tiltak som ikke møter behovet. Storbyutfordringene gjelder finansiering av både gods- og persontransport. I byene Bergen, Stavanger og Trondheim vil veien fortsatt være viktigste transportbærer. Mange som har vært med på høring om ny NTP, understreker behovet for tydeligere og mer omfattende statlig finansiering av nødvendige investeringer i tjenlig veinett. Slik det nå er, lar regjeringen bilistene ta mesteparten av regningen. At transportnettet fungerer i og rundt de største byene er av nasjonal betydning. Effekten av raskere gjennomføring, og derved raskere effektuttak, er stor. Forsterket statlig finansiering er samfunnsøkonomisk svært lønnsomt, styrker verdiskapningen og gir stor klimaeffekt, så mitt spørsmål er igjen: Hvorfor tar ikke staten et større og tydeligere finansieringsansvar når det gjelder investering i veinett i de fire største byene?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-05-15:
Fra investeringer i veinett til kollektivtiltak: Mange av dem som nå har vært i høring, understreker behovet for tydeligere og mer omfattende statlig finansiering av kollektivtransport og en mer avklart og forutsigbar finansiering enn både belønningsordningen og de nye bymiljøpakkene. Trøndelagsfylkene sa det slik i høringen: «Satsing på kollektivtransport i storbyene krever økte driftsmidler. Det må settes av økte generelle driftsrammer ut over de tidsbegrensede ordningene.» Ordningen med statlig kjøp av persontransport med tog er vel kjent – jeg viser til Kap. 1351 i statsbudsjettet – men den gjelder bare tog og gir derfor svært ulik behandling av de fire største byene, der tre har få tog og mange busser. Vil statsråden utvide ordningen med statlig kjøp av kollektivtransport til å gjelde kollektivtransport også på vei?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-15:
Representanten Sortevik spør om regjeringen vil ta et større ansvar for transport i storbyene. Svaret på det spørsmålet er ja. I forslaget til Nasjonal transportplan, som nå ligger til behandling i Stortinget, legger regjeringen opp til en kraftig økning i midlene til de nye helhetlige bymiljøavtalene og til belønningsordningen. Midler fra bypotten kan også brukes til fylkeskommunal infrastruktur av stor nasjonal interesse. I tillegg varsles en sterk satsing på tiltak for å bedre framkommeligheten for syklister og fotgjengere. En kraftig satsing på jernbane er også foreslått i Nasjonal transportplan, og særlig i byområdene. Sist, men ikke minst, foreslås det også i Nasjonal transportplan en kraftig økning i vegmidlene. Vi vet alle sammen at et godt vegnett er avgjørende for en god kollektivtrafikk rundt og i de store byene. Sammenliknet med budsjettet for inneværende år betyr regjeringens forslag at regjeringen i neste planperiode legger opp til et nivå som er om lag 50 pst. høyere enn nivået i inneværende års budsjett. I kroner betyr det et nivå som er nesten 17 mrd. kr høyere enn i budsjettet for 2013. Det kommer til å hjelpe når det gjelder tiltak rundt og i de store byene. Representanten Sortevik hevder at det er behov for tiltak på kort, mellomlang og lang sikt for å forbedre og utvikle infrastruktur, og for å finansiere investeringer og driftstiltak. Her er jeg helt enig. Men så hevder han også at regjeringens gamle og nye bypakker ikke møter behovet for forutsigbar, langsiktig og avklart finansiering. Det er jeg uenig i. Forslagene i NTP innebærer nettopp en kraftig økning av innsatsen for å møte det behovet som finnes, ved å sette av midler til byene, og det gjøres også i form av nye grep for organisering av transportpolitikken i byområdene, der stat, fylkeskommune og kommune går sammen i forhandlinger, og forhåpentligvis er i stand til å forplikte seg til å følge opp felles mål. Mål og virkemidler skal sikre økt kollektivandel, sykling og gange, tiltak for redusert bilbruk og arealbruk som bygger opp under miljøvennlig transport i byområdene samlet sett. Det har aldri før vært tatt den type grep for transportsatsing i byområdene som foreslås i den nasjonale transportplanen som nå er framlagt. I kapittel 6 i forslaget til NTP som nå ligger til behandling i Stortinget, er det også foreslått tiltak som i større grad sikrer forutsigbarhet og langsiktighet, og de tiltakene, kombinert med de økonomiske rammene regjeringen legger opp til når det gjelder byområdene, kommer til å bringe oss et langt skritt framover når det gjelder transportsystemet i byområdene – og for så vidt også i hele landet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-15:
Staten tar et større samlet ansvar for transporten i byområdene når det gjelder både jernbane, kollektive tiltak som i dag er et fylkeskommunalt ansvar, og vegnett. En må se alt det i sammenheng dersom en er opptatt av de framtidige og moderne transportløsningene i byområdene. Jeg er ikke uenig med representanten Sortevik i at vegnettet har betydning for kollektivtrafikken, men det er klart at det også må ses i sammenheng med jernbane og andre kollektive tiltak i byområdene. Det er en rekke forslag i Nasjonal transportplan som vil bidra til et betydelig bedre vegnett rundt og i de store byene. Jeg kan nevne Jaktøya–Sentervegen–Tonstad i Trondheim, som er en del av Miljøpakke Trondheim. Jeg kan nevne Ramstadsletta–Lysaker, som er E18 vestover fra Oslo, og Sotrasambandet, som vil bety at vi får en helt annen kapasitet på broen mellom Sotra og Bergen, som eksempel på tiltak på vegnettet som vil bedre situasjonen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-15:
Jeg tror det i denne debatten er nødvendig å understreke at det ikke er statens ansvar alene å løse transportutfordringer i byområdene. Det er i utgangspunktet et fylkeskommunalt ansvar å utforme kollektivtrafikk i de store byene og på en god del av vegnettet. Når det er sagt, vil jeg si at denne regjeringen har økt satsingen på byområdene betydelig. Bare belønningsordningen i seg sjøl er blitt tidoblet fra denne regjeringen kom inn i regjeringskontorene, og fram til i dag. Nå tar vi nye grep for å få en sterkere og mer langsiktig satsing på byene. I den sammenheng må sjølsagt også spørsmålet om driftsmidler vurderes i forbindelse med de forhandlingene en skal ha med byområdene om eventuelle nye bymiljøavtaler. Jeg ser ikke bort fra at dette er et tema det er naturlig å forhandle om med de byene som har satset på bl.a. busstransport som en viktig del av sin kollektivtrafikk.
Trond Helleland (Høyre), 2013-10-08:
Jeg foreslår Olemic Thommessen.
Trond Helleland (Høyre), 2013-10-08:
Jeg vil foreslå Ingjerd Schou.
Trond Helleland (Høyre), 2013-10-08:
Jeg har den ære å foreslå Sylvi Graham.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-10-08:
Jeg har den ære å foreslå Marit Nybakk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-10-08:
Jeg har den ære å foreslå Svein Roald Hansen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-10-08:
Jeg har den ære å foreslå Jette F. Christensen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-10-08:
Jeg har gleden av å foreslå Kenneth Svendsen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-10-08:
Jeg har den glede å foreslå Line Henriette Hjemdal.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
Jeg har først gleden av på vegne av representanten Ketil Solvik-Olsen og meg selv å fremsette et representantforslag om merverdiavgiftskompensasjon for privatpersoner ved bygging av omsorgsbolig for egne barn. Så har jeg også gleden av å fremsette et representantforslag på vegne av representantene Laila Marie Reiertsen, Vigdis Giltun og meg selv om et mer helhetlig, effektivt og brukervennlig Nav.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2013-04-24:
På vegne av representantene Line Henriette Hjemdal, Kjell Ingolf Ropstad og meg selv har jeg gleden av å fremsette et forslag om retten til tolk og ledsagerhjelp for døvblinde ved fritidsaktiviteter.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2013-04-24:
Jeg var selv til stede i Parkteatret i går under visningen av dokumentarfilmen, og jeg møtte der mange av au pairene og også andre fra det filippinske miljøet. Det var en sterk opplevelse, det var en trist opplevelse, det var en opprørende opplevelse, og jeg satt der og var nærmest helt flau over situasjonen. Dette er utnyttelse av mennesker. Selvsagt er det, som også representanten Ropstad var inne på, mye bra, og mange har det godt, men flere fortalte at de fikk beskjed fra vertsfamilien om at hvis de sa ifra, ble de sendt hjem umiddelbart, for de kunne ikke være i Norge uten arbeid. Det er bra at informasjonsordningen er iverksatt, men det er også et umiddelbart behov for et sted der de trygt kan henvende seg og bli trodd, bli ivaretatt og ikke bli sendt hjem på grunn av at de ikke har arbeid. De må bli hjulpet videre. De har også behov for bistandsadvokat i den grad det blir en sak av det. Vil statsråden umiddelbart sørge for dette?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
På vegne av representantene Bård Hoksrud, Jan-Henrik Fredriksen, Ingebjørg Godskesen, Gjermund Hagesæter og meg selv har jeg fornøyelsen av å legge frem forslag om strakstiltak for å gjennomføre nødvendig rassikring på E16 mellom Bergen og Voss.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
På vegne av representantene Anders Anundsen, Jon Jæger Gåsvatn, Per Arne Olsen og meg selv fremmer jeg forslag om å styrke pasientrettighetene for sårbare pasientgrupper.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-04-24:
På vegne av Henning Skumsvoll, Kjell Ingolf Ropstad, Borghild Tenden og meg selv har jeg gleden av å fremsette forslag om å gi berørte lokalsamfunn en større andel av verdiskapingen fra vindkraftproduksjon.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
På vegne av representantene Siv Jensen, Kari Kjønaas Kjos og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om et styrket aktivitets- og folkehelsetilbud for mennesker med psykisk utviklingshemming.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
Mitt spørsmål går til justisministeren – hvis det var noen som lurte på det! Vi har en situasjon der kapasiteten i norske fengsler er sprengt. I kjølvannet av det får vi urovekkende meldinger fra diverse fengsler. Man slår alarm om farlige fengsler. Noen påstår at det gambles med sikkerheten. Situasjonen er at fengslene også fylles opp med flere og flere utenlandske kriminelle. Fengselskøer er vi ikke ukjent med. Storberget prøvde jo i sin tid å fjerne fengselskøene ved å få til åpen soning og strafferabatt. Dagens justisminister reduserer også køene, eller forsøker å redusere køene, gjennom elektronisk soning og åpen soning. Likevel har vi fengselskøer. Man har maks kapasitetsutnyttelse. Det er sendt et brev til justisministeren fra 72 ansatte i Bodø fengsel, og jeg siterer fra dette brevet: «Mangelen på penger hindrer oss i å utføre dette arbeidet i fengslet. Vi står foran drastisk nedbemanning. Vi frykter for liv og helse for betjenter og innsatte. Dersom noe går galt holder vi direktør i KSF Marianne Vollan og justisminister Grete Faremo personlig ansvarlig.» Sett i forhold til det svaret som justisministeren har gitt til representanten Jan Arild Ellingsen per 22. april dette år, der justisministeren svarer at man har mottatt forsikringer om at situasjonen ved Bodø fengsel og andre fengsler er forsvarlig både for ansatte og innsatte, er mitt spørsmål til statsråden: Hvem har riktig virkelighetsoppfattelse?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
Jeg blir litt overrasket når justisministeren påpeker at man har redusert køen. Ja, det er enkelt å redusere køen når man slipper de kriminelle ut og gir dem strafferabatt, for da blir det ledig kapasitet til å fylle opp med nye. Det er også betenkelig at justisministeren peker på økt kapasitet i nordregionen fordi man åpner for elektronisk soning. Det er jo ikke en økt kapasitet i fengselsinstitusjonene, det er bare en økt kapasitet gjennom å øke antall kriminelle som er ute på åpen soning. Situasjonen i fengslene begynner å bli alvorlig. Det pekes på at man i mye større grad må bruke vernevester og skjold i hverdagen. Man finner i større grad ulike våpen, hjemmesnekrede våpen, i fengslene. Situasjonen er alvorlig. Så mitt siste spørsmål til ministeren er: Vil ministeren nå garantere for at det ikke skjer uheldige episoder på grunn av nedbemanning i norske fengsler?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Virkeligheten er at det dessverre har skjedd et overforbruk av midler i Region nord, og at det i den situasjonen er maktpåliggende at KSF følger opp overfor regionen med sikte på igjen å få kontroll over økonomien. I den situasjonen som foreligger, er det helt nødvendig at alle fengslene i regionen er forsvarlige, både for innsatte og ansatte. Sikkerheten skal ivaretas, og selvsagt er vi i en situasjon hvor heller ingen skal sies opp. Men det er et dilemma når man ikke har kontroll med ressursbruken, å agere på en slik måte at man belønner et merforbruk med ytterligere nye, friske midler. Det er riktig at regjeringen har satset mye på å redusere soningskøene, og heldigvis har vi lyktes godt med det. Det er også riktig at vi har gjort en rekke tiltak for å øke kapasiteten og har lyktes godt med det. I Nordland vil det i inneværende år bli tatt i bruk 16 nye plasser med elektronisk kontroll, slik at det også skjer en utviding av kapasiteten der, noe som er viktig med hensyn til den situasjonen vi nå har ikke minst i Bodø. Jeg kan forsikre representanten Sandberg om at vi følger denne situasjonen nøye. Det er viktig for oss å ivareta de ansatte, ikke minst sikkerheten for de ansatte, i den situasjonen vi er i.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Vi har en situasjon der vi har økt kapasiteten betydelig, og vi har en situasjon der også antallet utdannede i kriminalomsorgen er vesentlig høyere enn tidligere. Kriminalomsorgen gjør en kjempegod jobb hver dag i de ulike anstaltene. Ett av tiltakene som nå gjennomføres i Region nord i tilknytning til en anstrengt situasjon, er en konkret risikovurdering av turnuser. Det er maktpåliggende for oss å ivareta sikkerheten på arbeidsplassen. Elektronisk kontroll gir økt kapasitet. Det er et soningsalternativ som fungerer godt for den gruppen som kan gjennomføre slik soning. Tallene viser også få brudd og lavere tilbakefall.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Det er bred enighet i Norge om virkemidlene innenfor kriminalomsorgen, og vi diskuterte senest i går en interpellasjon om straff som virker – i kjølvannet av den meldingen som ble lagt fram for Stortinget i 2008. Det er en rekke ting som virker. Kriminaliteten synker faktisk på en rekke områder. Utviklingen i første kvartal i år er bemerkelsesverdig på flere områder, sett opp mot første kvartal i fjor. Tilbakefallet synker også. Bruken av elektronisk kontroll viser at vi her har en straffemetode som ytterligere reduserer tilbakefall, og som også fører til færre brudd under soning. Jeg skal likevel være den siste til å si at det ikke er en rekke utfordringer på kriminalomsorgsområdet som vi skal ta tak i.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Jeg er helt enig med representanten Werp i at kapasiteten i kriminalomsorgen er under et sterkt press. Jeg vil derfor trekke fram den jobben som gjøres i kriminalomsorgen med både å redusere køer og sikre at vi har høy kapasitetsutnyttelse. Vi har et press på ikke minst varetektsplassene, og vi jobber derfor med konkrete prosjekter som er i kvalitetssikringsprosess, bl.a. i Agder-fylkene, Vestfold, Buskerud og Telemark. Jeg tror det er nødvendig å få opp konkrete prosjekter. Samtidig ser vi at den kapasitetsplanen vi nå har til behandling i departementet, gir oss verdifull informasjon både om hvordan dagens status er, og hvordan vi skal jobbe målrettet for å sikre ny kapasitet. Det vil være de ordinære budsjettprosessene(presidenten klubber) som … (presidenten klubber)
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Jeg refererte til et overforbruk av penger. Når det er brukt for mye penger, og mer enn man har, må man sørge for endringer som gjør det mulig å få økonomien under kontroll. Utfordringene er likevel mange, og det å sikre – som sagt – både ny kapasitet og et mangfold av alternativer, slik at vi også gjør det mulig å komme tilbake til en straffri tilværelse på en best mulig måte, er viktig. Når vi bl.a. utreder ny kapasitet i bestemte deler av landet, er det også med en erkjennelse av at transport er en vesentlig ressursforbruker i kriminalomsorgen og i politiet. Med kapasitet på riktig plass vil det også være mulig å redusere dette forbruket.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Representanten Ropstad tar opp et svært viktig spørsmål. Aupairordningen som en mulighet for kulturutveksling har eksistert i en lang periode. Jeg tror likevel vi er mange som ser at ordningen etter hvert har utviklet seg på en måte som avdekker klare svakheter. Det er noe av bakgrunnen for at regjeringen også i den senere tid har jobbet for både å sikre bedre informasjon, bedre kontroll, bedre oppfølging og flere alternativer for dem som deltar i ordningen. Jeg er ikke fornøyd med dagens ordning. Det er noe av bakgrunnen for at vi om kort tid kommer med egne nye karanteneregler for å sikre ytterligere mot misbruk. Det er karantene for misbruk av ordningen og selvsagt – i de alvorligste tilfellene hvor det foreligger dom – lang karantene for dem som måtte bli dømt. Jeg må innrømme at for meg er dette en ordning som nå henger i en tynn tråd. Jeg tror det er helt nødvendig at vi følger utviklingen nøye. Jeg knytter forventninger til den informasjonsordningen som nå er etablert i et samarbeid med Norsk Folkehjelp og Fagforbundet, og som kom på plass ved årsskiftet. Vi kan ikke videreføre en ordning som har gitt slik mulighet for utnyttelse som noen av disse eksemplene som har kommet fram den senere tid, bærer bud om.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
De tilfeller av utnyttelse av en ordning som ellers kunne vært god, er alvorlige. Vi ser at vi her har med parter å gjøre som er så svake at det også gir rom for utnytting, og det må vi følge tett. Jeg forventer at politiet også følger opp denne type saker med det alvor det betinger. Er det utnyttelse av mennesker, og er det menneskehandel, skal det slås ned på – det kan på ingen måte unnskyldes med det utgangspunktet som aupairordningen har. Dette vil vi følge meget nøye.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Den informasjonsordningen jeg refererte til, som kom på plass ved nyttår, tror jeg kan bedre både informasjonen og oppmerksomheten rundt de vanskelige forholdene. Vi forventer selvsagt også at Utlendingsdirektoratet forsterker og styrker sitt informasjonsarbeid, slik det er redegjort for. Det er også gjort flere endringer i dagens ordning siden i fjor. Jeg tror vi skal iverksette en ny evaluering av ordningen i løpet av et par–tre år for å se om endringene virker etter sin hensikt. Dette er, som sagt, en ordning som har gitt rom for misbruk, som vi må jobbe aktivt for å forhindre, og får vi det ikke til med de endringene som er gjennomført, sier jeg – for min del – at ordningen synes å henge i en tynn tråd.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Det er en forskningsrapport som ligger til grunn for de endringene som nå gjennomføres. Det er gjort grundig forskning på ordningen. Som sagt bebuder jeg en ny evaluering i løpet av få år. Jeg er ikke ute etter å henge ut familier, slik representanten refererte til, men jeg er ute etter å få oppmerksomhet om de svakheter ved ordningen som rapporten har avdekket, og de tiltak som nå gjøres for å forhindre misbruk. Jeg tror vi stort sett er i stand til å betale for vårt barnepass eller behovet for hushjelp gjennom andre, ordinære kanaler. Denne kulturutvekslingsordningen var viktig i sin tid, men dersom den etter hvert har utviklet seg til en ordning som gir rom for misbruk, må vi vurdere hele ordningen.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Antall returer har vist økning de senere årene, men det er riktig som representanten påpeker: Det har likevel gitt enda flere som sitter i mottakene, fordi antallet søkere som har fått avslag og likevel ikke returnerer til hjemlandet, har økt mer. Vi har sett en gledelig økning i de frivillige returene, og vi har også investert mer i tvangsreturer. At vi har fått en større økning i de frivillige returene av den grunn, er for så vidt gledelig å kunne registrere. Det er en utfordring at vi både har flere med avslag i mottak og også flere i mottak som venter på bosetting i norske kommuner. Så når vi fører en helhetlig flyktning- og asylpolitikk, må vi altså ha oppmerksomhet både på bosettingsutfordringen og den utfordringen det er med retur. Vi forventer at de som har fått avslag på opphold i Norge, returnerer frivillig, og har derfor også etablert stadig sterkere støtteprogrammer til såkalt assistert frivillig retur. Før stortingsperioden er omme, vil vi også komme tilbake til Stortinget med forslag til endringer i mulighetene for såkalte omgjøringsbegjæringer. Vi skal ta hensyn til våre internasjonale forpliktelser, men vi ser på hvordan vi kan lette og effektivisere behandlingen av disse begjæringene, som jo framsettes etter at avslag er gitt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Jeg kunne selvsagt ha gjort et forsøk på å anslå hvor mange uttransporteringer som vil finne sted. Målsettingen er et høyere tall enn fjorårets, og i lys av at også antall asylankomster har økt, er det viktig for oss å nå det målet. Jeg har vært opptatt av en helhetlig og god asyl- og flyktningpolitikk. Det må også omfatte retur, og det må omfatte hvordan man informerer om norsk asyl- og flyktningpolitikk. Da er det viktig at den som søker opphold i Norge, får sin sak grundig vurdert, og at opphold gis når det er grunnlag for det. Men det er også viktig at det er kommunisert tidlig hvordan vi forventer at et avslag følges opp – både hvem som meddeler, og hvordan det blir informert og meddelt, er noe av det jeg nå følger opp.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Det vi har fokusert på, er å korte ned saksbehandlingstiden, og vi har investert både i Utlendingsdirektoratet og i Utlendingsnemnda, som behandler klagesakene, for å oppnå det. Da jeg i sted brukte mye tid på hvordan et avslag oppfattes, skyldes det at jeg har bedt Utlendingsdirektoratet gå grundigere inn i rutinene vi har for dette. Dette er også noe som er viktig for en asylsøker å være bevisst tidlig, også under behandling av en klage – kanskje allerede ved vurderingen av om det skal framsettes en klage. Når vi nå også ser på om vi kan effektivisere behandlingen av omgjøringsbegjæringene, er det altså disse områdene regjeringen primært har fokusert på.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Det skal jeg grundig redegjøre for når saken presenteres for Stortinget. Det vi går igjennom, er både hvordan kravene er stilt, knyttet til at det faktisk foreligger ny informasjon, og hvordan vi likevel skal sikre at reelle omgjøringsbegjæringer behandles slik vi er forpliktet til, både etter norske og internasjonale forpliktelser. Så når det gjelder hvordan dette kan se ut, vil jeg anbefale representanten å avvente det dokumentet som jeg bebuder kommer til Stortinget før sommeren.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Situasjonen for enslige mindreårige asylsøkere bekymrer mange – ikke bare regjeringen, men jeg vil tro også mange her i stortingssalen. Det ble gjort en rekke tiltak for å sikre best mulig at enslige mindreårige lot være å legge ut på en farefull reise. Det ble også gjort flere tiltak for å sikre godt grunnlag for opphold mens de avventet behandlingen av sine søknader her i landet. Vi kunne konstatere at det gledelig nok ga reduksjon i antallet ankomster. Nå ser vi igjen en bekymringsfull økning i disse tallene. At vi åpner for å vurdere ulike tiltak, også retursenter i Kabul, er et faktum. Det står fortsatt. Men det har vært et vanskelig prosjekt å realisere. Jeg har ikke noe nytt å meddele når det gjelder diskusjonen vi har hatt om dette tidligere.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-24:
Jeg mener det gjøres et godt og omfattende arbeid i utlendingsforvaltningen for å sikre frivillig retur etter intensjonen. Disse programmene er bygd ut betraktelig de senere årene for å sikre et best mulig grunnlag for de personene og de familiene det gjelder, til å etablere seg godt på nytt i sitt hjemland. Så er jeg nok, som representanten Skei Grande pekte på, ikke i stand til å si at det ikke vil forekomme tilfeller som kan karakteriseres som at her kunne det vært gjort en bedre jobb. Men jeg tror vi deler et grunnleggende ønske om at våre ordninger skal legge til rette for effektiv retur, og så langt vi kan, frivillige returer. Det er det beste for alle.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2013-04-24:
Det er viktig å se helheten her, for vi er klar over at antallet kriminelle som slipper varetekt, øker, antallet døgn på glattcelle øker, antallet ufaglærte i fengslene øker, antallet kriminelle i soningskø øker, antallet utenlandske kriminelle i fengsel øker, antallet kriminelle som slipper ut for tidlig øker, volds- og trusselsituasjonene i fengslene øker, antallet illegale asylsøkere øker. Er det ikke noe som synker? Jo, antallet politi per tusen innbyggere synker, sjansen for å bli tatt synker, sikkerheten i fengslene synker. Jeg kunne egentlig ha fortsatt enda lenger på denne listen. Det har vært åtte år med flertallsregjering. Jeg har bare et helt enkelt spørsmål: Hvem er det som ikke har gjort jobben sin?
Anders B. Werp (Høyre), 2013-04-24:
Det er ingen tvil om at kapasiteten i kriminalomsorgen er under et sterkt press, slik representanten Sandberg påpekte. Presset øker også ved at det er mange fengsler som opplever usikkerhet. Sist jeg så på det, var det vel 29 av landets fengsler som sto på en liste hos kriminalomsorgen med trussel om nedleggelse. I en slik situasjon er det viktig at Stortinget får seg forelagt en kapasitetsplan som synliggjør hvilke ambisjoner regjeringen har, og som inviterer til en politisk debatt og en politisk dugnad for å gjøre langsiktige tiltak for å øke kapasiteten, redusere usikkerheten og samtidig bedre kvaliteten på både soning og rehabilitering. Høyre har etterlyst en slik kapasitetsplan til Stortinget for å få en bred politisk dugnad og et sterkt politisk eierskap til resultatet. Hva tenker statsråden om det?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-24:
Jeg tror jeg skal bidra til at statsråden kan komme tilbake til det. Jeg må si at jeg stusset litt da statsråden begynte på sitt svar. Hun sa at det var et beklagelig faktum at det hadde vært et overforbruk i kriminalomsorgen i nord. Da fikk jeg liksom det bilde at målstyringen er slik at de har fengslet for mange i nord i det siste i forhold til måltallene. Eller hva ligger det i det statsråden der sa? Det kan hun jo svare på. Jeg har i tillegg akkurat hørt et foredrag av politimesteren i Oslo. Derfra må man nå transportere varetektsfengslede til andre steder i landet og bruke masse ressurser på det – eller man må løslate. Mitt konkrete spørsmål er – for Oslos del, som ikke var nevnt i statsrådens svar: Har man noen kortsiktige og/eller langsiktige planer for å sikre god nok kapasitet når det gjelder varetektsfengsling i Oslo-området?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2013-04-24:
Jeg har et spørsmål til utviklingsministeren. Høyres utviklingspolitikk har to overordnede mål: varig ut av fattigdom og respekt for menneskerettigheter og demokrati. Hele vår utviklingspolitikk skal bygge opp om disse to målsettingene. Norge ga i 2011 40 amerikanske tenketanker totalt 250 mill. kr. I en intern rapport som Aftenposten viser til i dag, står det: «Størrelsen på bidragene gir Norge en betydelig positiv posisjon.» En av Utenriksdepartementets mange kommunikasjonsrådgivere sier videre til Aftenposten: «Prosjektene skaper dessuten viktige møteplasser med amerikanske – og andre lands – beslutningstagere.» Det er åpenbart at Utenriksdepartementet bruker bistandsbudsjettet for å kjøpe seg politisk innflytelse i USA. Store deler av ordningen med støtte til amerikanske tenketanker er skjult. Pengene hentes fra en rekke ulike budsjettposter for å gjøre innsyn og kontroll vanskelig. Høyre har så langt ikke funnet denne omfattende ordningen i noe dokument til Stortinget. Mener statsråden at det å bruke en kvart milliard av norske bistandskroner årlig på amerikanske tenketanker bidrar til at mennesker kan arbeide seg varig ut av fattigdom eller øke respekten for menneskerettigheter eller demokrati vesentlig?