Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-02-28:
Jeg vil starte med å si at jeg synes statsråden i sitt innlegg kom med mange positive signaler. Det er bra at vi har fått en felles servicestrategi som skal gå over flere år, med brukerundersøkelser, hvor man kan følge saken sin på nettet, og differensiert saksbehandling. Jeg synes det er veldig bra, og det ser jeg fram til blir gjennomført. Tilliten til asylinstituttet vårt er avhengig av at vedtak blir iverksatt og utført så raskt som mulig. Raskere saksbehandling og hurtigere bosetting vil dessuten være positivt for det generelle integreringsarbeidet. Jeg er faktisk generelt bekymret for den lange saksbehandlingstiden som vi har hatt, og som vi fortsatt har hos utlendingsmyndighetene, både i de tilfellene der asylsøkere får opphold og skal bosettes, og i de tilfellene der det tar for lang tid å effektuere vedtak om avslag på asyl eller oppholdstillatelse, eller bortvisnings- og utvisningsvedtak. Det er et arbeid det må legges sterkere vekt på, uavhengig av om det ligger innunder utlendingsforvaltningen eller politiet. Som kjent er regelverket på utlendingsfeltet lagt opp slik at det er UDI og UNE som vurderer og avgjør enkeltsaker. Som politikere skal vi derfor ikke gå inn i avgjørelser i forhold til enkeltsaker på det feltet. Men det er viktig at vi forholder oss til saksbehandling og byråkrati, og det må være så effektivt som mulig uten at det går ut over nødvendig grundighet og kvalitet. Fra Høyres side ønsker vi en streng, men rettferdig innvandringspolitikk, og den skal være forutsigbar. I hovedsak mener vi at det regelverket vi har, er godt og tilstrekkelig bare det brukes med riktig skjønn, eller det vi på godt norsk kan kalle sunt bondevett. Jeg hører statsråden si at det har vært en positiv utvikling i 2007. Jeg synes det er bra at statsråden ser at det kan blir bedre, for det er også mitt inntrykk. Jeg er klar over at vi har grenseland, og at det ikke alltid er lett. Men jeg ser helt klart at byråkratiet vårt har stort forbedringspotensial i forhold til enkeltsaker. Jeg må være så ærlig og si at jeg ved mange henvendelser har satt store spørsmålstegn ved forvaltningen og praksisen i forhold til lovverket vårt. Det går ikke lang tid mellom hver gang jeg som stortingsrepresentant får en henvendelse fra folk som har fått avslag, eller som føler seg dårlig behandlet i forhold til byråkratiet. Jeg skal ta ett konkret eksempel, det kjenner statsråden til fra et tidligere spørsmål fra min side. Det var en nordmann som hadde vært i Colombia på ferie, truffet en kjæreste der, og hadde vært der mange ganger og utviklet forholdet. Etter halvannet år syntes han det var på tide at hun fikk lov til å komme til Norge. Alle papirer ble skaffet til veie og økonomisk garanti ble stilt. Alle papirer var i orden og alt var etter boka, men de fikk avslag. Først gikk det seks måneder, og så var det anke og nytt avslag. Dermed ble jeg involvert i denne saken, hvor min bekymring er at det svaret som jeg så fra UDI, var at de i denne saken hadde tolket alt i verste mening. Vi er inne i grenseland, jeg er klar over det, men jeg blir bekymret når jeg ser - med mine øyne - at man ikke har lagt tilstrekkelig vekt på en individuell behandling og et fornuftig skjønn. Hvorfor jeg sier det, er fordi brevet fra UDI inneholdt en forklaring som sier at - det står på engelsk, jeg skal prøve å oversette - etter UDIs erfaring med spesielle grupper eller nasjonaliteter, hvor de har dårlig erfaring, har de utviklet den praksisen at de i svært sjeldne tilfeller innvilger visa. Det er bare i helt spesielle tilfeller. Jeg mener at man faktisk skulle snudd bevisbyrden. I det minste skal man i hvert fall ha en individuell behandling på et nøytralt og skjønnsomt grunnlag. På den bakgrunnen er det jeg setter store spørsmålstegn ved en del av saksbehandlingen i UDI. Jeg skal også ta for meg litt av visumregimet, som jeg mener kan bli bedre. Jeg vet at ambassaden i Marokko har god praksis på å følge visumsøkerne og sjekke at de kommer tilbake til landet ved hjemkomst. Jeg er litt lei meg for at statsråden ikke har villet gå inn på det som et generelt bidrag i den nye utlendingsloven. Det kommer vi til å foreslå og håper at det kan bli praksis i vårt land.