trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Når det gjelder den såkalte invitasjonen fra statsråden om at han ville respondere hvis han ble pålagt å respondere, kan han snakke med sine egne i komiteen om hvorfor han ikke fikk den henvendelsen. I stedet fikk statsråden en rekke spørsmål som han ble bedt om å svare på. Svarene man fikk der, var ikke tilstrekkelige til å danne seg det bildet man ønsket. Statsråden viste selv i sitt innlegg til den vurderingen som er gjort av utenforstående. Der står det bare følgende: «Det er videre vår vurdering at de verdianslag som er gjort for verdien av tomter, eiendommer for salg, utviklingsprosjekter og utmarksressurser er rimelige.» Videre står det i neste avsnitt, om kontraktsvilkår, at de virker «fair». Det spørsmålet i hvert fall enkelte partier på Stortinget har bedt om svar på, er hva det er som ligger til grunn for selve verdivurderingen. Både Fremskrittspartiet og Høyre ønsket et lukket møte for å vurdere disse tingene. Det fikk man altså ikke.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Når det gjelder verdifastsettelsen, kan Stortinget ikke gi sin vurdering av den, for det vet vi faktisk ikke noe om. Vi må anta at det som er lagt til grunn, er «fair», som det står i selve teksten. Det er ingen betraktninger av hva andre har gitt bud på. Det er mulig at man ikke har fått tak i den informasjonen, men i hvert fall er mitt spørsmål til statsråden følgende: I den verdivurderingen som er gjort, har man der lagt til grunn at hele skogen, hele eiendommen, skal være drivverdig, eller har man tatt ut den biten som ikke er kommersielt drivverdig? Så er det et spørsmål til statsråden som han i hvert fall bør svare på: Har staten fra sin side satt en kroneverdi på friluftsliv, jaktrettigheter etc. i tillegg, slik at det også er en del av denne vurderingen?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Komiteens leder brukte mye tid til å snakke om Statkraft i sitt innlegg. Det synes jeg var en helt riktig vurdering av komitélederen. Det er, som han selv beskrev i høystemte vendinger – jeg holdt på å si høyspente vendinger – et av våre viktigste selskap. Det er kanskje det aller viktigste. Da vil jeg gjerne spørre representanten Aasland om hvordan han bedømmer den behandlingen som kapitalbehovet og den nye strategien i Statkraft har vært gjenstand for gjennom nesten to år, hvor et styre ba om tilbakemeldinger på hvordan man ville finansiere den nye strategien, uten å høre noen verdens ting. Er det noe som korresponderer med den beskrivelsen representanten Aasland nå har gitt av selskapets viktighet?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Det er jeg veldig tilfreds med. Jeg er selv av dem i Høyre som har foreslått dette for finansfraksjonen, fordi vi fyller på med, som representanten peker på, veldig mange andre midler veldig mange andre steder. I tillegg vil selvsagt de skattelettelsene som vi foreslår, også stimulere bedriftene. Næringsliv består jo ikke først og fremst av de tilskuddene som kommer over statsbudsjettet. Det dreier seg først og fremst om hva bedriftene selv kan få til, hvor mye de selv kan beholde av det de tjener, som øker deres investeringsevne – nettopp det jeg snakket om i forbindelse med landbruket. Det er det aller viktigste. Når det gjelder økonomien ute i Distrikts-Norge, ikke minst i fylkeskommunene, er det min erfaring at først og fremst fylkeskommunene har en relativt god økonomi.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Det jeg synes er en uheldig praksis i denne saken, er at man gjør det så lite forutsigbart for en bedrift å innføre prinsipper om at man først tar ut utbytte, så fører man utbyttet tilbake. I tillegg, i denne saken om Statkraft, sier man også noe om de fremtidige utbytter. Med min relativt beskjedne bakgrunn fra næringslivet har jeg i hvert fall lært så vidt mye at det å si noe om utbytter som ligger langt frem i tid, er ganske uvanlig. Det er greit å forholde seg til årets resultat før man gjør noe med det utbyttet som kommer. Så ja, jeg synes at vi har håndtert dette på en vel så ryddig måte som det regjeringen og posisjonspartiene har gjort.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
La meg i hvert fall for egen regning si at jeg ikke oppfatter vår politikk som frekk. Jeg tror noe av problemet i denne diskusjonen om landbrukspolitikken og økonomien er at vi har fundamentalister som mener at ethvert alternativ, enhver annen tenkning, er helt utilstedelig og ikke må forekomme. Men jeg har hørt representanten Lundteigen i andre sammenhenger, hvor også han står opp og lurer på hvor vi er, og hvor vi kommer hen. Det går fint an å presentere regnestykker for innsatsen i landbruket som er brutt ned både på timenivå og minuttnivå. Men jeg ber representanten Lundteigen om også å se på våre forslag til økt investeringsevne i landbruket. 18 mrd. kr over ti år – det blir noen kroner i timen det også!
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
I en lengre merknad om lakseoppdrett skriver Kristelig Folkeparti at de ønsker en sterk oppdrettsnæring i Norge. Det er jeg veldig enig i. De beskriver også problemene innenfor bærekraft og miljø, og foreslår en del tiltak, bl.a. lukkede oppdrettsanlegg. Jeg skal ikke gå direkte inn på det, men vi har jo en situasjon hvor det egentlig er vanskelig å vite hva som er status i norsk oppdrettsnæring i forhold til sykdom, bærekraft, og det at direktorater og departementer står mot hverandre. Det er ganske vanskelig å være politiker oppi dette. Det er i hvert fall vår oppfatning. Tenker Kristelig Folkeparti at man vil gjennomføre en del av disse tiltakene før man får en mer utførlig status fra de ansvarlige myndigheter, eller ser man at det nå trengs mer, om ikke utredning, så i hvert fall at man får en god politisk plattform for å mene noe om dette også i forhold til miljøtiltak?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Statsråden bruker mange gode ord om Statkraft i innlegget sitt. Det er vel fortjent for selskapet. Men da er det forunderlig at man har brukt nær to år på å bestemme seg for hva man skal gjøre. Nå sa komiteens leder tidligere i dag at det var nødvendig med en lang prosess. Min oppfatning er at det ikke har vært noen prosess, og det er det opposisjonen har kritisert. Jeg hører statsråden si her i dag at når vi skal bruke skattebetalernes penger, er det nødvendig med lange prosesser. Men hvis ikke min hukommelse svikter meg helt, så husker jeg absolutt en regjering som av og til har kommet løpende til Stortinget, med kapitalutvidelse i SAS og annet, når det trengs penger. Og da går det rimelig fort. Når statsråden ser tilbake på den tiden som har gått med tanke på behandlingen av Statkrafts styre og deres strategi, er han fornøyd med den behandlingen et så viktig selskap har fått?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Representanten Lundteigen sier at vi må ha en ny kurs for jordbrukspolitikken. Han sier også at ingen regjeringer har tatt noe oppgjør med den politikken vi har hatt, og derfor er vi havnet der vi er. Ja, det er jeg enig i. Selvsagt må alle ta ansvaret for at vi har havnet der vi er. Men hvem er det som skal ta ansvaret for at vi havner et annet sted? Jo, det er den regjeringen som representanten Lundteigens parti er en del av. Han må ikke stå her oppe på Stortingets talerstol og skjelle ut Høyre, eller der nede tidligere i dag, og mene at Høyres forsøk på å si at vi kanskje bør tenke alternativt, er en frekkhet. Det er jo nettopp det han etterlyser; han etterlyser alternative tanker. Vi skal bidra med det i den nye landbruksmeldingen, og jeg inviterer representanten Lundteigen tidlig inn i Høyres tankeloft om jordbrukspolitikk. Jeg skjønner at han ikke finner gehør for sine tanker hos Senterpartiet. Når han skyter på Høyre i denne debatten, mener han egentlig ikke det. Det er en dekkoperasjon for å få et svar fra sine medpartier i regjeringen – fra SV, men særlig fra Arbeiderpartiet, som han da også selv nevner. Det er der knuten ligger, og da synes jeg det blir helt feil å angripe oss på en forenklet måte, som jeg har sagt også tidligere i dag, gjennom bare å henvise til kutt i budsjettene. Vi har alternative tanker bak det vi gjør. Så er det ikke sikkert at det heller er riktig. Neida, men så vet vi jo da, som Lundteigen sier, at 20 års landbrukspolitikk heller ikke har vært riktig. Da er det faktisk behov for å tenke annerledes. Men først og fremst: Dette er regjeringens ansvar. Det er de som skal legge frem en ny landbruksmelding. Jeg er overbevist om at den må inneholde mye av de anfektelsene som representanten Lundteigen har i denne sammenheng. Hvis ikke får han komme til Høyre og se om han kan få gehør for noen av synspunktene sine i de mindretallsmerknadene som vi antakelig blir nødt til å skrive der.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Jeg oppfatter at representanten Lundteigen også føler seg vel i selskap med Fremskrittspartiet og deres landbrukspolitikk etter sin omfavnelse av representanten Kielland Asmyhr tidligere her i dag. Det jeg har forsøkt å si, og som jeg oppfatter at representanten Lundteigen er enig i, er at landbrukspolitikken har brakt oss til et sted hvor vi må finne ut hvor vi er. Det har jeg oppfattet at representanten Lundteigen er enig i. Det fremstår som en merkverdighet for meg at Fremskrittspartiets kutt, som er på 6–7 mrd. kr, tales det ikke negativt om, mens Høyres kutt, som er atskillig mindre, er Lundteigen mer opptatt av. Jeg tror at når Lundteigen sier at det han mener om Høyre er «historisk» betinget, er vi i nærheten av nøkkelen.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Statsråden gjør et nummer av at komiteen har fått en rekke informasjoner tilsendt. Poenget er at vi er Stortinget og nasjonalforsamlingen. Vi trenger informasjon som vi kan bruke åpent. Vi kan ikke sitte i de lukkede rom, slik som statsråd Brekk gjør, og vurdere lønnsomhet, forretningsmessighet og avkastning. Det bringer meg til replikken, nemlig om avkastningskravet, som vi jo ikke kjenner, som statsråden har sagt vil bli revurdert i en eller annen fremtid, men som antagelig allerede er vurdert. For det er det kritiske punktet når en skal si om dette er forretningsmessig eller ei. Jeg vil gjerne at statsråden sier noe om sine tanker om dette, og også om hvordan han vurderer det eventuelle nye avkastningskravet som kommer, i forhold til det som nå er avkastningskravet, i forhold til f.eks. konsesjonspriser ved kjøp av skogeiendommer.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-12-15:
Bare helt kort for å begrunne hvorfor vi ikke kommer til å stemme for forslaget. Det er ikke fordi vi er imot billigere ribbe. Det er heller ikke fordi vi under gitte forutsetninger er imot å justere ned tollsatser, men det er et større arbeid. Vi har et system i Norge med markedsregulering, og det er jo nettopp det saken viser, at markedsregulatoren Nortura her har vært inne. Nå er ikke vi enig i at det er Nortura som er markedsregulator, men vi er for at det skal være en markedsregulering, kanskje i et selvstendig system. Det vi i hvert fall ikke er for, er at Stortinget skal være markedsregulator. Det er grunnen til at vi stemmer imot forslaget.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Ideen om å videreføre føringstilskuddet for å sikre gode mottaksstrukturer langs kysten kommer faktisk fra denne regjeringen. Tilskuddet for føring av fisk og støtte til mottaksstasjoner er viktig i en fortsatt krevende situasjon etter finanskrisen – for enkelte distrikter. Så hvorfor er Fremskrittspartiet imot dette? Er det fordi Fremskrittspartiet ikke ønsker en desentralisert mottaksstruktur? I tillegg er det vel naturlig at Fremskrittspartiet følger opp det de påpeker i en av merknadene sine, at de ønsker en liberalisering av norsk fiskerinæring – ja, man mener faktisk det går for sakte. Hvordan mener Fremskrittspartiet at mottaksstrukturen vil se ut langs kysten, og hvordan vil da fiskeripolitikken utvikle seg?
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Aller først en opplysning til representanten Kielland Asmyhr: Alle vi fem fra Arbeiderpartiets fraksjonen i næringskomiteen skriver våre taler selv – alle sammen! Vi leser dem til og med opp for hverandre og tar tiden – dette altså til opplysning. Til representanten Frank Bakke-Jensen: Her må man være etterrettelig. Jeg sa aldri at alt er bra i norsk fiskerinæring. Jeg sa ikke det – tvert om, jeg sa at det går bedre. Det går mye bedre. Alt er ikke bra, men det er nettopp derfor vi viderefører tiltak som garantiordningen og føringstilskuddet. Så har jeg også lyst til å komme med en kommentar til representanten Harald Tom Nesvik. For det første blir jeg litt nervøs når han sier at det var et godt innlegg jeg hadde. Men jeg er veldig fornøyd med at han følte seg provosert. Så til det siste, som går på Lofoten Matpark. Det er veldig fint at Fremskrittspartiet ønsker en satsing på mat. Det er bra – det er kultur, og det er oppsiktsvekkende. Men jeg forutsetter, når man i en slik sak legger inn en merknad, at man har sjekket bakgrunnen. Det er merkelig at hele opposisjonen, altså Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet, i den merknaden støtter det prosjektet. Det er faktisk flere matprosjekt i Lofoten. Man er i regionen ikke blitt enige om hvordan de skal gå videre i denne saken. Det er som sagt minst to satsinger utenom Lofoten Matpark. Det er noe som heter Senter for Matopplevelse, som går i regi av Innovative Opplevelser og er finansiert av bedrifter og av Innovasjon Norge. Det skal visstnok – og det har jeg ikke fått tid til å sjekke – koordineres med Nærings- og handelsdepartementet etter departementets initiativ til et ressurssenter for reiseliv samt at det skal være et samarbeid med Universitetet i Stavanger. Matsatsingen i Lofoten er, etter mitt syn, veldig bra. Når det kommer en ordentlig sak hit fra min region, skal jeg også gripe fatt i den. Matsatsingen i Lofoten må og bør avstemmes før det legges inn, som det er gjort i en merknad fra opposisjonen, i budsjettforslaget som ligger til behandling i dag.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Jeg kan ikke la være å kommentere det siste innlegget fra representanten Harald T. Nesvik. Det er veldig bra at man ror seg tilbake til land igjen med tanke på Lofoten Matpark, men det står faktisk i merknaden – til slutt – at man forutsetter at Lofoten Matpark-prosjektet «følges opp av ansvarlige myndigheter». Klarere kan det ikke være, men det er bra.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Jeg hører at representanten fra Fremskrittspartiet er rimelig enig i at det budsjettet som regjeringen har lagt fram, er bra. Men jeg merket meg også at representanten har én setning om landbrukspolitikk, og det er en kritikk av det regjeringen gjør. Så har jeg oppfattet at Fremskrittspartiet er opptatt av tilsyn når det gjelder dyrevelferden – ja, til og med økt tilsyn er viktig. Jeg kan bare bekrefte at Fremskrittspartiets lokale representanter i vårt fylke er for akkurat det, de ringer til og med meg og sier at det er viktig å få økt bevilgningene til Mattilsynet. Fremskrittspartiet kutter i sitt alternative budsjett 35 mill. kr på Mattilsynet. Dette gjelder riktignok gebyr, men det svekker inntekten og gjør det selvsagt vanskeligere å gå ut og gjøre den jobben som også Fremskrittspartiet er opptatt av. Synes representanten Nesvik at dette henger på greip?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Regjeringen har i sin strategi stø kurs i forhold til den maritime politikken. Den inneholder mange viktige tiltak, bl.a. det å opprettholde taket på 198 000 kr i nettolønnsordningen. Det undrer meg at Kristelig Folkepartis representant, som for øvrig har et stort engasjement innenfor maritim næring, kan stille seg bak et kutt i nettolønnsordningen på hele 550 mill. kr i forhold til det budsjettet som regjeringen legger fram. Hvem er de over 2 500 sjøfolkene som skal settes på land, ut fra Kristelig Folkepartis budsjett?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Representanten Nesvik var innom flere viktige tema. Jeg vil stille noen spørsmål om landbruket. Fremskrittspartiet ønsker å kutte 7,7 mrd. kr i jordbruksavtalen. Det vil få dramatiske konsekvenser for landbruket. Samtidig viser de til at staten fortsatt skal gi økonomisk tilskudd til landbruket, men at dette skal være mer målrettet og mindre byråkratisk. Jeg vil derfor spørre representanten Nesvik om han kan utdype hva Fremskrittspartiet vil målrette mer, og hvordan de skal gjøre landbruket mindre byråkratisk.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Jeg synes det er veldig interessant at Fremskrittspartiet viser omsorg for landbruket. Jeg synes særlig det er interessant at Fremskrittspartiet i sitt forslag legger opp til et kutt på 7,7 mrd. kr. Jeg oppfatter ikke at Fremskrittspartiet er særlig opptatt av det som nettopp Senterpartiet er opptatt av, nemlig en økt selvforsyningsgrad, basert på norske ressurser og landbruk i hele landet. Vi er opptatt av at matproduksjonen skal være bærebjelken i norsk landbruk, og vi er opptatt av å styrke økonomien i det grasbaserte husdyrholdet. Det Fremskrittspartiets representant her tar opp, er en liten problemstilling i det store bildet. Her må vi være opptatt av å se på hvordan vi skal drive landbrukspolitikk og brødfø egen befolkning, i en verden der antall mennesker øker, og der antall mennesker i Norge også øker.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Jeg vil takke for spørsmålet og engasjementet fra Høyre. I regjeringserklæringen står det klart at vi skal ha nye bestandsmål for ulv og bjørn. Dette er et arbeid som pågår. Det er et stort engasjement på dette området, og det er viktig at vi får til en politikk som gjør at vi kan ha både beitedyr og rovdyr i dette landet. I regjeringserklæringen står det også at det skal være erstatning basert på faktisk tap. Jeg legger til grunn at dette blir fulgt opp. Jeg ser også at landbruksministeren har vært veldig tydelig på det i sine uttalelser. Rovdyrpolitikken vil det bli muligheter for å diskutere videre i denne sal. Jeg tror det er veldig viktig at vi har en stor oppmerksomhet også rettet mot denne delen av grunnlaget for å drive med landbruk i hele landet.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Senterpartiet er opptatt av trygg mat, og vi er også opptatt av dyrevelferd. Jeg legger til grunn at Mattilsynet vil prioritere sin ressursbruk ut fra de rammene de har, og at de også vil følge opp de pålegg som de har gitt, og det oppdraget de har fått fra storting og regjering. Vi er opptatt av å følge situasjonen nøye, ikke minst når det gjelder pelsdyr. Det er også et nytt regelverk som er under revisjon, som jeg tror representanten Andersen Eide også kjenner til. Det er viktig at vi viser området oppmerksomhet, og det er viktig at vi følger dette nøye, men jeg legger som sagt til grunn at Mattilsynet vil prioritere sine oppdrag og følge dem opp innenfor de rammene de har fått.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Jeg synes det er veldig positivt at representanten Andersen Eide viser et stort engasjement for landbruket. Kristelig Folkeparti er opptatt av å ha et aktivt landbruk i alle deler av landet, og opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret og et levende kulturlandskap. Mitt spørsmål til representanten er: Hva vil Kristelig Folkeparti gjøre for å styrke økonomien i landbruket i de områdene der samdrift og samarbeidsformer av praktiske årsaker ikke er mulig?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Norge har unike reiselivstilbud, og Senterpartiet er opptatt av at reiselivet må gis mulighet til å utløse sitt potensial. Senterpartiet er tilfreds med at regjeringen fortsetter satsingen på reiseliv, og denne næringen må ses i sammenheng med natur, kultur, landbruk, fiskeri og samferdsel. Senterpartiet er fornøyd med at minst 15 mill. kr av denne satsingen skal gå til Nordnorsk Reiseliv. Et nytt reiselivsselskap er nå etablert, og Senterpartiet har store forventninger til en felles profilering av Nord-Norge i utlandet gjennom dette selskapet. Vi er også opptatt av å få mer volum inn i reiselivsnæringen for å øke lønnsomheten, og det er derfor viktig å få etablert flere direkte flyruter og charter-ruter, slik de har lyktes med i Finland. Så må det satses på etablering av flere reiselivsfyrtårn i Nord-Norge, som kan fungere som motorer i reiselivssatsingen. Senterpartiet er opptatt av muligheten som ligger i at koblingene mellom tilgang til store og unike naturområder, utnytting av lokale ressurser og tradisjoner og særpregede kulturlandskap, og ikke minst kunnskapen som folk har, og som er opparbeidet gjennom generasjoner, må utnyttes bedre for utvikling i reiselivet. Senterpartiet mener det er viktig å styrke samarbeidet innen mat, reiseliv og opplevelser – på tvers av tradisjonelle næringer med bl.a. produkt, geografi og reisemål som fellesnevner. For å realisere dette potensialet er det nødvendig med koordinert og tverrsektoriell innsats, og det vil være viktig å støtte opp under kompetansesenter med ansvar for å utvikle og spre den kunnskapen som kan nyttes innenfor reiseliv, mat, jakt og utmarksturisme. Her vil nasjonale kompetansesentre kunne spille en sentral rolle. Et eksempel på kompetansesenter er Norsk Fjellmatsenter, som er etablert i tilknytning til Geilo nasjonalparklandsby, med sterkt regionalt og lokalt initiativ og gjennomføringsevne. Dette vil også være med på å løfte norsk tradisjonell matproduksjon inn i en større sammenheng. Fjord-Norge har over tid vært Norges flaggskip innenfor satsing på reiseliv, og fjordene på Vestlandet er svært viktig også nasjonalt. Etableringen av Nordnorsk Reiseliv er inspirert av denne satsingen på Vestlandet, og jeg synes det er spennende at det er interesse i fjellregionen i vest for en lignende satsing. Dette viser at regional profilering, sett i sammenheng med den nasjonale reiselivsstrategien, har et stort potensial. Det er derfor viktig at regional profilering også vektlegges når den nasjonale reiselivsstrategien nå skal evalueres, og jeg ser fram til dette arbeidet.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2010-12-15:
Statskogs kjøp av selskapene Borregaard Skoger AS, Børresen AS og Borregaard Vafos AS fra Orkla er det største kjøpet av produktiv skog i Norge i nyere tid. Kjøpet styrker Statskog som skogeier og gjør det mulig for selskapet å utvikle seg videre. Dette kjøpet vil gi en bedre arrondering av Statskog sine skogarealer, gi grunnlag for en bedre og mer effektiv skogsdrift og samtidig gi større fleksibilitet i planlegging og gjennomføring av avvirkning over tid. Oppkjøpet utvider også foretakets skogressursbase vesentlig og gir grunnlag for økt avvirkningsvolum, samtidig som det kan gi muligheter for nye energiprosjekter knyttet til fornybar og miljøvennlig energi. I tillegg utvider Statskog med dette kjøpet sitt grunnlag for å tilrettelegge for jakt, fiske og friluftsliv. Senterpartiet mener det var viktig å sikre denne skogen på norske hender, slik at staten gjennom Statskog sikres råderett over store og viktige naturressurser av stor betydning for samfunnet. Senterpartiet er opptatt av at råderetten benyttes slik at ressursene utnyttes til fellesskapets beste. Dette er i tråd med regjeringens eierskapspolitikk, som bl.a. går ut på å sikre råderetten over landets store naturressurser. Senterpartiet er fornøyd med at foretaket legger opp til et omfattende arronderingssalg av spredte skogteiger som foretaket eier fra før, noe som vil styrke foretakets økonomi ytterligere og ikke minst gi lokale skogeiere mulighet til å styrke næringsgrunnlaget på sine eiendommer. I merknadene til saken er det fra regjeringspartiene påpekt at vi ber regjeringen vurdere arronderingssalg av skogteiger også i Nordland og Troms. Jeg har klare forventninger til at landbruksministeren følger opp dette punktet overfor selskapet. Senterpartiet mener det er positivt at staten gjennom sitt eierskap i Statskog gir selskapet anledning til å gjennomføre et eiendomskjøp av historisk betydning. Vi mener helt klart at dette er en investering for framtiden.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Høgre har i sin merknad til oppkapitalisering av Statkraft foreslått å ta heile summen som skal tilførast Statkraft, som kapitalinnskudd. No er det sånn at Statkraft er eit heileigd selskap. Å skyte inn kapital under streken i eit heileigd selskap samtidig som ein tek utbytte over streken, blir vanlegvis oppfatta som ein måte å omgå handlingsregelen på. Meiner representanten Flåtten at det er god budsjettpraksis å setje inn kapital under streken i eit heileigd selskap same året som ein tek ut utbytte over streken?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Som eg sa i mitt innlegg, er landbruket ei viktig næring, og det er eit veldig viktig grunnlag for distriktspolitikken og for at vi skal ha levande bygder i heile landet. Det som eg òg sa i mitt innlegg, er at det er bra at opposisjonen kjem inn og ser på dei problemstillingane. Men det eg opplever her på nytt frå Framstegspartiet, er at dei har god oversikt og ei liste over problema i næringa, men dei har ikkje løysingar. Løysinga Framstegspartiet legg opp til, er kutt, og det er avregulering, som alle som er i næringa er heilt overtydde om berre vil føre til akselererande problem, og ikkje reversere problema.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Det gleder meg at Høgre er oppteken av ny fornybar energi, for det er også, som eg la vekt på i innlegget mitt, noko av det som SV har jobba sterkt for. Vi har faktisk fått til at det no skal investerast 82 mrd. kr i ny fornybar energi – ingen av dei kronene skal gå til fossil energi. Det er eit lyft for fornybar energi som er heilt utan sidestykke, og som rett og slett er blitt realisert gjennom ein god eigardialog mellom Statkraft og staten. Så alle dei pengane som no går inn frå staten si side, og dei nye midlane som er utløyste, blir utløyste i forhold til ny fornybar energi, og ingen av dei går til gasskraftverk eller fossil energi.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Då kan eg innleie med å seie at det er ikkje noko hemmeleg at SV er skeptisk til heile næringa. Men så lenge vi har næringa, må vi prøve å rydde opp så godt vi kan, og ein kan ikkje dømme enkeltoppdrettarar på førehand. Når vi snakkar om at nokre er useriøse, må det stå «eventuelle» til det motsette er bevist. Noko anna er at eg er skeptisk til heile næringa, og eg trur ikkje at ho har berekraft i seg. Men så lenge vi snakkar om enkeltoppdrettarar, skal vi ikkje dømme dei som useriøse før det er bevist, og då brukar vi ordet «eventuelle».
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Lærlingar og yrkesfagleg opplæring er veldig viktig for mange små og mellomstore bedrifter. No har Venstre i sitt alternative statsbudsjett foreslått å redusere stønaden til lærlingar og vil i staden gå inn for fritak for moms. No er det slik at vi har differensiert moms i Noreg, så det vil føre til at dei får vesentleg mindre stønad i dei delane av landet som har låg moms, enn i dei delane som har normal moms. Då er spørsmålet mitt til representanten: Kvifor skal det vere mindre stønad til lærlingar i Finnmark enn i Oslo?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Eg vil starte med ein liten kommentar til representanten Bakke-Jensen. Vi har her i denne salen diverse gonger fått beskjed frå opposisjonen om at no må regjeringa slutte å snakke om kva som har skjedd i tidlegare regjeringar, dei må slutte å snakke om kva tidlegare borgarlege regjeringar har gjort og ikkje gjort. Og så hadde Bakke-Jensen eit innlegg der han seier at det som går bra i næringslivet i dag, skriv seg frå tidlegare regjeringar. No må opposisjonen snart bestemme seg for om vi skal snakke om tidlegare regjeringar, eller om vi ikkje skal snakke om tidlegare regjeringar. Eller er det slik at vi skal snakke om tidlegare regjeringar kvar gong noko går bra, og så skal vi ikkje snakke om tidlegare regjeringar kvar gong noko går dårleg? Det blir ein litt banal retorikk som eg synest eg måtte kommentere, ut frå at det spesielt er Høgre som stadig vekk har bedt næringsministeren slutte å snakke om tidlegare regjeringar. No skal ein plutseleg gjere det motsette når det passar, og prøve å ta æra for at det går bra i norsk næringsliv i dag. Så vil eg kommentere ei sak som ikkje har vore teke opp her i dag før Tor Bremer tok ho opp, og det gjeld kompetanse og utdanning. Eg pleier av og til seie litt humoristisk – eller kanskje ikkje humoristisk – at det viktigaste næringsdepartementet er Kunnskapsdepartementet. Dersom ein har vore litt rundt i arbeidslivet i Noreg, og samanliknar det med arbeidslivet i andre land, ser ein at det som er veldig påfallande i norsk arbeidsliv, er at vi har eit høgt kompetansenivå på alle nivå i organisasjonen. Operatørar har eit høgt kompetansenivå, mekanikarar har eit høgt kompetansenivå, og dei kan lett samarbeide med folk med akademisk kompetanse, fordi dei har tillit til sin eigen kompetanse. Så dermed er det å vidareutvikle eit kunnskapsbasert samfunn som kan leggje til rette og vere konkurransedyktig ved at det er innovativt og ved at vi har arbeidarar som kan jobbe sjølvstendig, kanskje det viktigaste vi kan gjere. Då er den retorikken til Høgre som hovudsakleg går ut på at vi må få skattelette, for det vil redde alt i næringslivet, kanskje noko av det som er mest utfordrande i forhold til det som verkeleg betyr noko for næringslivet, nemleg at vi tek vare på dei fortrinna vi har, med høg kompetanse på alle nivå i organisasjonen. Då er også, som eg var inne på tidlegare, det å lage gode strukturar for at næringslivet og undervisningsinstitusjonane kan bli betre kjende med kvarandre, nokre av dei grepa vi må jobbe vidare med.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-15:
Eg skal ta nokre overordna vurderingar i denne saka, for vi har komme langt på dag i debattar med mange tunge saker. Det som er utgangspunktet for denne saka, er at vi har sikra viktige naturressursar på norske hender, og det er ein viktig verdi i seg sjølv. Det er gjort på forretningsmessig grunnlag, og samtidig som vi har fått gjort dette på eit forretningsmessig grunnlag, har vi lagt til rette for eit arronderingssal som kan komme andre skogeigarar til nytte, og som såleis er til nytte for næringa og ikkje berre for Statskog. I tillegg har vi fått lagt til rette for jakt, friluftsliv og fiske. Så det denne saka gjeld, er at vi har skaffa oss norske naturressursar på norske hender til kommersielle vilkår, og samtidig lagt til rette for andre positive ting i forhold til arronderingssal og i forhold til friluftsliv, fiske osv. Så er opposisjonen veldig oppteken av pris, men dette er ein pris som er skapt i ein marknad som opposisjonen alltid er veldig for i alle andre samanhengar.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Jeg hadde håpet at jeg en gang skulle unngå å ta replikk på Høyre i jordbrukspolitikken, men det nytter dessverre ikke. Frekkheten i partiet Høyre er så stor at det er på tide at yrkesutøvere sier fra om den økonomiske virkeligheten. Høyre har nå innført begrepet «realistisk» – det skal være realisme i den kommende landbruksmeldingen, og det er realistisk å redusere inntektene med 1 970 mill. kr. Høyres egne tall i innstillingen viser et vederlag til arbeid og egenkapital per årsverk på 163 900 kr. Med 5 pst. avkastning på 1 mill. kr i egenkapital er vi nede i 113 900 kr. Delt på 1 865 timer er det 64 kr per time. Tar vi vekk Høyres fradrag, kommer vi ned i 40 kr. Så presterer Høyre her å snakke om at en skal ha «en fremtidsrettet og lønnsom landbruksnæring over hele landet», og at investeringene skal økes. Hvorfor skal en som ungdom investere i landbruket når inntekten er slik? Er det realistisk?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Den internasjonale mat- og klimakrisen vil måtte få store konsekvenser både for internasjonal og norsk jord- og skogbrukspolitikk. På samme måte som i 1974 er vi nå i en ny situasjon. Det er da viktig å ha rett perspektiv. Jordbruk er bruk av jord, skogbruk er bruk av skog, landbruk er bruk av land – altså: Vi må tilbake til basics. Landbruk er dypest sett gjenvinning av solenergi, og vi får samtidig også en effekt, nemlig at vi får fangst og lagring av CO2 gjennom fotosyntesen. Dess flere grønne planter og dess grønnere planter, dess større produksjon av fornybart karbon basert på luftas CO2. Vi får altså redusert CO2-mengde i lufta, samtidig som det gjennom fotosyntesen produseres karbon til erstatning for olje, gass og kullkarbon. Jeg velger å gjenta dette fra denne talerstol, fordi noen sannheter må bankes inn. Det har jeg erfaring for. Dette gir enorme perspektiver i utvikling av et grønt næringsliv. Det er gledelig at regjeringspartiene i sine komitémerknader peker på viktigheten av å øke norsk sjølforsyningsgrad, basert på norske ressurser. Dette er helt i tråd med tilrådingen fra FNs matvareorganisasjon, FAO. Det er en trygg framtidspolitikk, som Norge har råd til! Hvordan skal dette kunne realiseres når dagens virkelighet i jordbruket preges av rekrutteringskrise, redusert jordbruksareal, økt import av mat og mjøl til husdyra – altså stadig svakere matvaresikkerhet? Det trengs ny kurs for jordbrukspolitikken. En trenger ikke være rakettforsker for å forstå at norsk matvaresikkerhet er gradvis svekket de siste 20 åra. Alle regjeringer i denne perioden har ansvar for dette. Ingen regjeringer har tatt et oppgjør med kursen. Diskusjonen har vært tempoet i å svekke matvaresikkerheten. Jeg skulle gjerne hørt denne ærlige sjølerkjennelsen fra flere i denne salen. Spesielt vil jeg utfordre Høyre og Arbeiderpartiet. I diskusjonen om framtidas jordbrukspolitikk må matpolitikken avklares først. Ved en ærlig faglig-politisk debatt om hvilken matseddel norsk jordbruk skal produsere for å øke matvaresikkerheten, skal stortingsflertallet så ta valget. For meg er bestemødrenes omsorg for barnebarnas helse og mat en god rettsnor for framtidas matseddel. De tenker langsiktig trygghet ut fra erfaring. Når denne matseddelen i større grad skal tuftes på norske naturressurser, er korn- og kraftfôrpolitikken et avgjørende virkemiddel. Det må bli mer lønnsomt å dyrke korn i Norge, det må bli mer lønnsomt å dyrke gras, og importen må reduseres. Sjølsagt vil det koste penger. Norge har en lav sjølforsyningsgrad, god økonomi og en rød-grønn regjering. Vi har forutsetninger for en ny kurs, og jeg venter i spenning.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Det hadde vært en fordel å ha mulighet til flere innlegg i sånne debatter, men vi får bruke de muligheter som er. Til representanten Bakke-Jensen: Ja, det å spise mer fisk er prøvd før. Da en prøvde det uten å ha jordbruksproduksjon, ble det rasjonering av den, og det var det eksperimentet. Fremskrittspartiets representant Kielland Asmyhr skal ha honnør. Han sier at Fremskrittspartiet tar klare veivalg, og han er redd for at den nye landbrukspolitikken i for stor grad blir status quo. Det er også jeg. Representanten sier at det må tas klare, tydelige valg, og vi må ligge langt foran utviklingen. Helt presist! Svært bra! Ingen næring er mer langsiktig enn jordbruk og skogbruk. I ingen næring har man større behov for at de som går inn i det med utdanning og investering, har et 30-årsperspektiv, minst, på det de driver med. Derfor kan en være uenig i representanten Kielland Asmyhrs syn, men han viser vilje til å se de logiske konsekvensene av egen politikk og har ansatser til å si åpent og ærlig hva som er konsekvensene. Men det gjenstår en del. Når det så gjelder Høyre, sier de at en «ønsker en fremtidsrettet og lønnsom landbruksnæring over hele landet som gis nye utviklingsmuligheter med en redusert avhengighet av offentlig støtte». Glitrende! Glitrende! Det skal være framtidsrettet! Det skal være lønnsomt! Det skal være over hele landet! Det skal gi nye utviklingsmuligheter! Og det skal gi redusert avhengighet av offentlig støtte! Glitrende! Men da må en jo vise vilje til en erkjennelse av hvordan en skal gjøre det framover, og ikke snakke om realisme – at det er realistisk nå å kutte jordbruksavtalens bevilgninger med 1 970 mill. kr det kommende året. Hvilken realisme er det over det, sett i forhold til Høyres målsetning? Det er det beste eksempelet på at Høyre fører videre en politikk hvor en har et flott mål og en politikk som går helt ut i grøfta i forhold til målet. Det er det mest elegante eksempelet jeg har sett her nå, hvor en prøver å presentere for det norske folk noe slikt. De som er jordbrukere, forstår det sjølsagt. Jeg tar gjerne diskusjonen med representanten Røbekk Nørve. Du er invitert til Vestfossen når som helst. Der har vi et lokale som tar store møter. Du skal få presentere deg i full blomst. Velkommen!
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Representanten Lødemel spurte om hvorfor ikke Høyre er en bedre alliansepartner for Senterpartiet enn SV. Senterpartiet har tatt sitt valg, bl.a. ut fra en nøktern vurdering av Høyres fatale landbrukspolitikk, som ikke respekterer jordbruksarbeid økonomisk. Jeg skal belegge det: svekker importvernet, stor trussel både for primærproduksjonen og de titusener som er i næringsmiddelindustrien, svekker samvirket, styrker kjedemakt og handel, redusert mulighet for prisuttak, står på selskapsjordbrukets side, sier at aksjeselskaper er framtidsløsning når det gjelder eierskap i jordbruket, uten muligheter for odelslov, priskontroll og plikter knyttet til eiendomsretten. Høyres syn er historisk og ideologisk tuftet på en klar opposisjon til Senterpartiets syn. Vi føler oss vel i en allianse med SV når dette er Høyres alternativ, og jeg har ikke sett tegn til at de vil justere hovedkursen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Saken gjelder ikke om dette er et forretningsmessig lønnsomt kjøp, men det gjelder spørsmål om kapitalforhøyelse og statlig lån til Statskog SF. Siden det er et kjøp som gjelder Borregaard Skoger organisert som aksjeselskap, er ikke konsesjonsloven mulig å gjøre gjeldende. Det er jo ett av de store hull som er i dagens konsesjonslov, og som raskest mulig må tettes for dermed å unngå den diskusjonen som Høyre og Fremskrittspartiet her drar opp, nemlig at en sier at dette ikke er forretningsmessig lønnsomt. En ønsker altså å ha en pris på skog framover som skal være basert på forretningsmessige kriterier – et bra prinsipp, som jeg skal komme nærmere inn på. Det som er spillereglene derfor i dag, er at det er høyeste bud som får tilslaget. Komiteen har fått brev fra landbruksministeren av 2. desember i år, hvor det står at rådgiver for Statskog, Arctic Securities ved Jon Gunnar Pedersen, sier at en har vurdert prisen til å være «i tråd med det andre kommersielle aktører kan ventes å verdsette eiendommen til». Elegant sagt – meget elegant sagt. Hva andre aktører kan ventes å verdsette eiendommen til, er på godt norsk den prisen andre er villig til å betale for eiendommen. Det er systemet som vi her står overfor. Det er bare staten som kan makte å reise nødvendig kapital for å sikre samfunnsinteressene på 1,1 millioner dekar, hvorav 756 000 dekar er produktive. Det er et godt kjøp i den betydning at det er riktig i forhold til hva som kunne vært alternativet. Men sjølsagt er prisen for høy i forhold til det som er bruksverdien – det som er den forretningsmessige avkastningen av det. Det er jeg da helt enig med opposisjonen i, men det er ikke det som er tema her i dag. Senterpartiet ønsket primært en annen løsning enn at det var Statskog SF som skulle kjøpe det. Vi ønsket primært at det var skogeiersamvirket som kunne kjøpe det, slik de har fått mulighet til ved andre store skogsalg, hvor en så videreselger det til aktive sjølstendige næringsdrivende, som altså bruker det som aktive skogbrukere. Senterpartiets syn på prisspørsmålet er jo at det er bruksverdien som skal legges til grunn for konsesjonsprisen. Skogbruk er bruk av skog, det skal lønne seg å arbeide i skogen, det skal lønne seg å plante, det skal lønne seg å tynne, og det skal lønne seg å høste på en skånsom måte. Det er jo noe som ville vært umulig å få til ved en fri prisdannelse. Det vet jo alle, inklusiv representanten Gundersen, meget godt. Arronderingssalg er viktig. Jeg håper statsråden sikrer at det startes opp umiddelbart og gjennomføres i denne stortingsperioden, til konsesjonspriser under konsesjonsloven.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Jeg fikk behov for å gi en kommentar til representanten Gundersens innlegg. Han sa at her sto vi overfor velstelte skoger som ga grunnlaget for en høy pris. Jeg er helt enig i at det er velstelte skoger, hvor det er nedlagt en betydelig god og omfattende forstlig innsats i mange tiår. Det er imidlertid sånn at ved salg av skog blir det i altfor liten grad sett på om skogen er velstelt eller ikke. Prisforskjell mellom velstelt skog og ikke-velstelt skog er langt mindre enn det som er kostnaden som er lagt inn i en velstelt skog kontra det som ikke er lagt inn i en ikke-velstelt skog. Hvorfor er det sånn? Jo, fordi vi står her overfor kjøp og salg av et knapt gode. Det blir stadig flere kjøpere av skog, men det blir ikke større areal som kan selges. Det er en naturressurs som med stor sannsynlighet vil få større verdi i framtida, men som i dag, avkastningsmessig, har lav verdi på grunn av priser på fornybart karbon, som er ekstremt lave i konkurransen med det ikke-fornybare karbonet. Så sa representanten Gundersen at denne saken viser hvilke verdier som private fratas når en kommer inn i konsesjonssystemet, kontra å ha fri prisfastsetting. På sett og vis er jeg enig i det poenget. Det viser det. Men da er spørsmålet: Hvorfor har vi vårt system? Hvorfor har vi vårt konsesjonsprissystem? Jo, fordi det er samfunnets oppgave å avbalansere interessene mellom partene, som er kjøper og selger. Stortinget har sjølsagt ansvaret for å ivareta kjøpers interesser. Det er jo kjøper som skal forvalte eiendommen framover. Hvis kjøper betaler en pris som er helt uavhengig av hva som gis av inntekter ved å forvalte eiendommen, ja vel, da vil vi få en forvaltning av eiendommen som ikke er i samfunnets interesse, for vi får et avstandseierskap og et bolagseierskap som vi ikke ønsker i Norge. Derfor er konsesjonsprissystemet et glitrende system, som sikrer avveiningen av interessene. Ikke-konsesjon er høyeste pris for eierskapet – det er historisk sett primitivt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Saken gjelder ikke ribbe, den gjelder å fjerne toll på import av kjøtt, alle former for kjøtt, i perioden 6.–31. desember 2010. Sjølsagt er det et helt logisk forslag fra Fremskrittspartiet. Det er i tråd med hva Fremskrittspartiet er gjenkjennelig på. Det er jo ingen kvantumsbegrensninger i forslaget, og det vil jo sjølsagt føre til at det blir et helt annet prisnivå på kjøtt, ikke bare i desember, men i store deler av 2011, og det er jo det som er poenget. Fremskrittspartiet ønsker at kjøttprisene skal være sånn at det blir naturlig å få slike oppslag som vi har hatt i det siste, nemlig at ribba går til bikkja. Det er nå den ene delen av det. Det andre er at prisnivået til dem som produserer kjøttet, blir på et nivå, slik at det økonomisk blir helt uinteressant å stå for det. Jeg er glad for at Høyre tar avstand fra forslaget, og jeg regner med at Fremskrittspartiet vil få høre nærmere om konsekvensen av forslaget fra dem innenfor næringsmiddelindustrien som hittil har luktet på Fremskrittspartiets politikk, for de vil jo raskt erfare at dette til de grader er i strid med næringsmiddelindustriens interesser. Det som er oppgaven i det temaet som vi her snakker om, er å få en produksjon i tråd med det som er salget i Norge. Det norske systemet baserer seg på et importvern som gir et tak på hvilke priser som kan tas ut i primærproduksjon, men det er ikke noe gulv i den prisen. Det systemet er sjølsagt helt avhengig av at det er en balanse mellom produksjon og forbruk, og det er ikke minst jordbruksavtalepartene og Stortingets ansvar å sikre det. Dersom det ikke skulle skje i en kortere periode, ja vel, da har en mekanismer som sikrer helheten i denne produksjonen, på samme måten som i arbeidslivet, med de sikkerhetsmekanismer som der er når det gjelder permisjon og ledighetstrygd. Det er altså en modell som baserer seg på en avveining av interessene. Men Stortinget har det overordnede ansvaret for å sikre at produksjonen av mat i Norge står i forhold til salget. Hvis ikke blir det kostnader, enten for forbrukerne eller for samfunnet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-12-15:
Jeg skal også være kort; jeg har bare to punkter. Det gjelder forslag og merknader knyttet til investeringsstøtte til miljøvennlig teknologi. Der har regjeringspartiene hatt en veldig poengtert merknad som viser at en ønsker å stimulere private bedrifter hvor pilot- og demonstrasjonsanlegg og tilhørende kommersialisering av teknologien er helt avgjørende. Det sies konkret at det er avgjørende at selskapene som søker, har gjennomføringsevne, og at det gjelder teknologi knyttet til ulike fagområder. Jeg hadde håpet at opposisjonen også kunne gi sin tilslutning til den poengterte innstillingen som vi har på det punktet. Den er blitt møtt med glede i det private næringsliv, fordi den er entydig, den er operativ, og den spenner videre framover i tid. Jeg tror det hadde vært klokere enn at en stadig fremmer forslag om høyere fond på noen områder, som partiet Høyre også gjør i denne sammenheng. Så bare en kort merknad til det som går på nedleggelse av skattekontorer. NTL Skatt har i henvendelse til finanskomiteen minnet oss om at en her må legge vekt på de ansattes medbestemmelse og i den forstand om og hvilke kontorer som i tilfelle kan nedlegges, og at også kommunestyrene, med sin politiske ledelse, trekkes inn, slik at en medvirker til det. En endring av kontorstrukturen på ligningsområdet har også betydning for hvilken informasjonsoppgave kommunene får, siden de fortsatt og helt rettmessig står for den kommunale skatteoppkreverrollen. Jeg håper at departementet kan være fleksibelt i forhold til den prosess som nå kommer, fordi det er ganske ulike vurderinger av i hvilken grad det er en omstilling som er framtidsrettet eller ikke, og vi ser at det er andre måter å gjøre dette på som virker mindre sentraliserende enn det som ligger i dette budsjettet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Dagens regjering bestående av SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet har sittet i regjering i mange år, hvor bl.a. landbrukspolitikken er et satsingsområde. Men aldri tidligere har det vært så mange tomme, ubebodde gårdsbruk som nå – nærmere 35 000. Aldri før har det vært så få heltids- eller deltidsbønder. Aldri før har vi hatt så lite matjord som nå, og aldri før har vi bygd ned så mye matjord som nå. Aldri før har bøndene hatt så dårlig betalt for sitt arbeid – i nyere tid – og 2009 var et spesielt dårlig år for en del av bøndene. Aldri før har det vært så mye frustrasjon mellom bønder som har bufe som yrke, sett i forhold til rovdyr, som f.eks. SV vil ha mange av. Aldri før har det vært gitt så mye overføringer til landbruket, sett opp mot antall bruk og antall drivere. Aldri før har det vært så mye mangel på nye tanker, løsninger eller investeringer. Hva har gått galt?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Reiseliv og turisme sysselsetter ca. 160 000 og betyr spesielt mye for Distrikts-Norge. Jeg får mange henvendelser fra bedrifter som står overfor et generasjonsskifte der barna eller andre ikke vil overta, selv om enkelte av bedriftene går med et greit overskudd. Denne skepsisen skyldes at Norge bl.a. har et stivbeint regelverk, høye skatter og avgifter, arveavgift, eiendomsskatt, formuesskatt, rigide alkohollover, forskjellige momssatser, lange arbeidsdager, stor konkurranse med naboland da disse kan levere et billigere produkt, nei til snøscooterkjøring etc. Det er selvfølgelig avhengig av hvor man bor i landet og hvilken type næring det gjelder. Dette er punkter som Fremskrittspartiet er enig med næringen i, og som vi vil bidra til å løse. Mitt spørsmål blir da: Hva har regjeringen tenkt å gjøre slik at ungdom vil overta foreldrenes eller andres næring, eller skape sin egen arbeidsplass som selvstendig næringsdrivende? Det er nemlig stor skepsis til det ute i distriktene.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2010-12-15:
Representanten Holmelid omtalte i varme ordlag den nasjonale satsingen på Statkraft og den nasjonale satsingen på fornybar energi. Nå er det sånn at Statkraft er en ganske stor eier i et tysk energiselskap som heter E.ON. E.ON driver en energiproduksjon som er fordelt som følger: 38 pst. er olje og gass, 34 pst. baserer seg på kull, 15 pst. baserer seg på atomkraft, 7 pst. på vannkraft og 6 pst. på nye fornybare ressurser. Spørsmålet mitt til Holmelid blir egentlig: Ville det ha styrket profilen til Statkraft at man fokuserer på den bærekraftige og fornybare ressursen, hvis man hadde solgt seg ut av E.ON og kanskje brukt den kapitalen til å skaffe kapital for å satse på den nye fokuserte strategien?