trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2017-02-08:
Jeg opplever at jeg, men ikke minst klima- og miljøministeren, som har det overordnede ansvaret for dette temaet, og også fiskeriministeren, er engasjert i dette temaet. Vi har også på tvers jobbet sammen og engasjert oss i dette spørsmålet. Fiskeriministeren har bl.a. valgt å prioritere dette og bevilge midler til å utvide prosjektet Fishing for Litter i 2017, som gjør at fiskere og andre på permanent basis kan levere avfall de har plukket på havet, gratis – det vil nå bli utredet. Fiskeridirektoratet gjennomfører også årlige tokt med opprydding av tapte fiskeredskaper. Klima- og miljødepartementet mottok en rapport fra Miljødirektoratet i desember når det gjelder spørsmålet om mikroplast, som en i departementet skal ta raskt stilling til. I rapporten foreslås en rekke tiltak mot ulike kilder til mikroplast.
Bent Høie (Høyre), 2017-02-08:
Som jeg sa i mitt opprinnelige svar, opplever jeg at dette er en sak der Norge har en internasjonal pådriverrolle og har fått internasjonalt gjennomslag for viktig arbeid. Norge vil fortsatt være en pådriver i dette arbeidet for å holde høyt tempo, nettopp fordi Norge er en havnasjon, og vi er helt avhengige av å ta vare på miljøet i havet vårt av hensyn til miljøet, men også av hensyn til at havet er en av våre viktigste ressurser for å skape og ta vare på trygge arbeidsplasser i Norge. Det betyr at i Klima- og miljødepartementet, men også i de andre departementene som har ansvar på dette området, er dette temaet høyt på agendaen. Vi jobber med det internasjonale arbeidet, men også med oppfølging av de ulike tiltakene i Norge. Så er det sånn at selv om en stortingsmelding blir lagt fram i juni, er det et storting også til høsten, så meldingen blir nok behandlet.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-02-08:
Spørsmålet lyder: «I januar ble et eksemplar av den sjeldne gåsenebbhvalen funnet med 30 plastposer i magen i Hordaland. Dette illustrerer hvordan marin forsøpling er en global trussel mot livet i havet og dermed også en fundamental trussel mot norsk sjømatnæring. I dag er fiskeri- og oppdrettsnæringen en kilde til marin forsøpling. Samtidig har næringen utstyret og infrastrukturen som trengs for å bli en del av løsningen. Hva vil statsråden gjøre for å beskytte livet i havet og fremtiden til norsk sjømatnæring?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-02-08:
Takk til helseministeren for et godt svar, hvor han bl.a. beskriver kjerneproblemet, nemlig det raskt økende mikroplastproblemet som også i løpet av kort tid kommer til å bli et helseproblem. Vi stilte spørsmålet til fiskeriministeren fordi mikroplastutviklingen kan komme til å bli en fundamental trussel mot norsk sjømatnæring, og vi konstaterer med forundring at fiskeriministeren ikke svarer på spørsmålet og til og med overfører det til miljøvernministeren, som om det ikke angår ham. Regjeringen har varslet at de skal ta opp mikroplastproblemet, etter pålegg fra Stortinget, i en melding om sirkulær økonomi. Men den meldingen er ikke varslet lagt fram før i juni, hvilket sannsynligvis betyr at den ikke kommer til å bli behandlet av dette stortinget. Er helseministeren fornøyd med at dette er regjeringens framdrift i et så viktig spørsmål – som også angår hans eget område – som plast- og mikroplastforurensning?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-02-08:
Da konstaterer jeg at helseministeren ikke svarer på spørsmålet om hvorfor regjeringen fremmer tiltakene for mikroplastbekjempelse så sent. Men helseministeren påpekte i sitt første innlegg veldig riktig at plastproblemet er et globalt problem som bare kan løses globalt, og det er – kan jeg føye til – et problem som kommer til å vokse oss over hodet hvis vi ikke gjør veldig mye med det veldig fort. Framdriften i internasjonale forhandlinger er veldig langsom. Miljøpartiet De Grønnes forslag om at Norge skal ta initiativ til en internasjonal konvensjon som regulerer bruk og produksjon av plast, ble nedstemt i Stortinget, også av regjeringspartiene. Spørsmålet er da: Hva mener helseministeren er en god nok framdrift fra norsk side for å få tatt tak i det plastproblemet som ikke bare truer havene generelt, men i høy grad også norske interesser, inklusiv norsk næringsinteresse?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2017-02-08:
«Over flere tiår har ulike regjeringer hatt mer eller mindre forpliktende formuleringer om å styrke næringsdrivendes sosiale rettigheter. Lite har imidlertid blitt gjort. Selvstendig næringsdrivende betaler en høyere trygdeavgift enn de av oss som er i et ansettelsesforhold. Allikevel har de langt dårligere vilkår når det gjelder sykelønn, yrkesskade og yrkessykdom, arbeidsledighet, lønnsgaranti og pensjon. Vil statsråden ta initiativ til å sikre bedre ordninger for selvstendig næringsdrivende?»
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2017-02-08:
Det er fleire sider ved skattesystemet som gjer at sjølvstendig næringsdrivande ikkje kjem spesielt godt ut, bl.a. at dei ikkje har moglegheit til minstefrådrag, slik arbeidstakarar har. Men vi er glade for at vi saman med regjeringa har vorte einige om å styrkje retten til pleiepengar og likestille dei der. Det er ein viktig ting dei har gjort i denne perioden. Noko vi derimot ikkje har gjort, er å sikre sjølvstendig næringsdrivande betre rettar til privat pensjonssparing. I dag er det slik at vanlege arbeidstakarar, som vel tener opp til 650 000 kr i året, kan spare opptil 7 pst. av inntekta skattefritt til privat pensjonssparing. For sjølvstendig næringsdrivande er avgrensinga 4 pst. Det er ein forskjell som det er veldig vanskeleg å forstå grunngjevinga for – ikkje minst med tanke på at sjølvstendig næringsdrivande normalt ikkje har noko anna å lene seg på enn folketrygda når det kjem til pensjon. Vil regjeringa ta initiativ til å sikre sjølvstendig næringsdrivande betre rett til privat pensjonssparing?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2017-02-08:
Det er vel og bra at sjølvstendig næringsdrivande har rett til arbeidsavklaringspengar og uføretrygd, men det hjelper ikkje når det gjeld spørsmålet om pensjon. Det er riktig at Banklovkommisjonen har tilrådd ei likestilling, men han er, så vidt eg hugsar, ganske mange år gamal no, og framleis har lite skjedd. Eg konstaterer at statsråden heller ikkje no vil grunngje kvifor ein skal ha forskjellsbehandling. Det har eg heller ikkje sett at denne regjeringa eller tidlegare regjeringar har grunngjeve på ein tilfredsstillande måte. Eg vil likevel til sist bevege meg vidare til eit nytt tema her, og det gjeld sjukelønsordning. Vi ser i dag ein stor kjønnsforskjell når det gjeld kven som etablerer seg som sjølvstendig næringsdrivande. Det er langt fleire menn enn kvinner som er sjølvstendig næringsdrivande, og som etablerer aksjeselskap. Det som blir framheva av mange, er at sjukelønsrettane er svake, særleg at ein må vente i to veker før ein i det heile får noka form for sjukepengar. Ein har høve til å kjøpe seg betre rettar innanfor Nav, ei sjukeforsikring, men den er veldig dyr, og berre 10 pst. nyttar seg av det. Vil statsråden vurdere å seinke kostnaden for å teikne ei slik tilleggsforsikring?
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-02-08:
Selvstendig næringsdrivende har i hovedsak de samme rettighetene til de store ordningene i folketrygden som alderspensjon, arbeidsavklaringspenger, uføretrygd og foreldrepenger. Arbeidsgiveravgift og trygdeavgift bidrar til delvis å finansiere folketrygden. Selvstendig næringsdrivende betaler kun trygdeavgift. Bidraget fra selvstendig næringsdrivende er dermed lavere enn for den samlede innbetalingen fra arbeidsgiver og arbeidstaker. Både Proba Samfunnsanalyse og Delingsøkonomiutvalgets rapporter konkluderer med at selvstendig næringsdrivendes fordeler med lavere beskatning av sin næringsinntekt mer enn oppveier for dårlig inntektskompensasjon ved sykdom og manglende rettigheter ved bortfall av inntektsgivende arbeid. Gjennom budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre høsten 2014 fikk selvstendig næringsdrivende i løpet av 2015 også samme rett til pleiepenger og omsorgspenger fra folketrygden. I fjor bedret de muligheten til å kombinere etablering av virksomhet med mottak av dagpenger. Det ligger nå en sak, Prop. 37 L, til behandling i Stortinget, som også vil gi de selvstendig næringsdrivende som også er frilansere, bedre kompensasjon ved sykdom.(Presidenten klubber) (Presidenten klubber)
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-02-08:
Tusen takk for det. Jeg synes tiden løp veldig fort, så det var godt å få det avklart. Det er riktig, som representanten Rotevatn sier, at selvstendig næringsdrivende ikke er omfattet av den obligatoriske tjenestepensjonsordningen, slik arbeidstakere er. Selvstendig næringsdrivende har imidlertid adgang til å opprette en tjenestepensjonsordning etter innskuddspensjonsloven, men da med andre betingelser enn det som gjelder for arbeidstakere, som også representanten var innom. Banklovkommisjonens forslag om likestilling mellom selvstendig næringsdrivende og lønnstakere på dette området er nå til vurdering i Finansdepartementet – det ligger altså under et annet departement enn mitt – hvor ordningen vurderes opp mot øvrige deler av skatte- og pensjonssystemet. Det vil i så fall være finansministeren som må komme tilbake til en statusoppdatering på det. Men som jeg nevnte i mitt hovedsvar, er det i dag store ordninger selvstendig næringsdrivende er omfattet av. Det er gjort bedringer i de sosiale rettighetene i denne perioden, som en følge av budsjettforliket mellom Kristelig Folkeparti og Venstre, men også etter initiativ fra regjeringen. Det er viktig med forbedring, eller at vi i hvert fall reduserer barrierene for å etablere virksomhet for folk. Vi ønsker at flere skal etablere egen virksomhet. Hvorvidt vi skal gjøre noe med pensjonsordningen, som representanten var inne på, må nesten finansministeren svare på i forbindelse med oppfølgingen av det utvalgsarbeidet som nå ligger i Finansdepartementet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-02-08:
Det er riktig at selvstendig næringsdrivende har færre rettigheter. Det henger sammen med at man ikke er arbeidstaker. Når man er selvstendig næringsdrivende, betaler man ikke arbeidsgiverandelen, ergo har man også færre rettigheter enn om man hadde vært arbeidstaker, fordi innbetalingen der er større. Som representanten også er inne på, kan man tegne en forsikring som vil bedre det noe. Som jeg også var inne på i mitt første svar, sier både Probas analyse og Delingsøkonomiutvalgets rapport, som kom denne uken, at summen av skattefordelene er større enn ulempene ved de sosiale rettighetene. Men det er klart at i en tid da vi ønsker at flere skal etablere egen virksomhet, og vi ønsker at flere kvinner skal etablere egen virksomhet, vil også de sosiale rettighetene være noe man bør se på. Men full likestilling vil nok kanskje ikke være mulig, all den tid man betaler mindre inn. Så er det samtidig viktig å minne om at det er flere måter å organisere virksomheten sin på, som også vil påvirke tilgangen på rettigheter, dersom det i seg selv er viktig for den som ønsker å etablere seg. Dersom man organiserer seg som et enmannsaksjeselskap, kan man ta ut lønn. Da vil man også få tilgang på fulle rettigheter som lønnsmottaker. At flere velger ikke å organisere seg på den måten, kan ha sammenheng med den skatte- og avgiftsbyrden man da får – det kan være ulike vurderinger som ligger til grunn. Men jeg er for så vidt enig i, som jeg har sagt, at det er viktig at man reduserer barrierer. Full likestilling vil det kanskje ikke bli, all den tid man betaler ulikt inn, men vi er selvfølgelig åpne for å se på ytterligere forbedringer. Noen forbedringer er gjort allerede i denne perioden når det gjelder tilgang på dagpenger når man etablerer egen virksomhet. Så får man vurdere om det skal gjøres ytterligere ved en senere anledning.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-08:
«I media leser vi om en enslig mindreårig som sendes ut av landet med tvang, der svært inngripende tvangsmidler er brukt over en lang periode. Hvilke tiltak vil statsråden iverksette for å sikre at hensynet til barns beste er ivaretatt i slike situasjoner, og hindre at mindreårige utsettes for ubotelig psykisk eller fysisk skade?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-08:
Takk for svaret, som tydeliggjør den alvorligheten denne saken dreier seg om, og de vanskelige både etiske, moralske og lovlige spørsmålsstillingene som er knyttet til det. En viktig oppgave i asyl- og innvandringspolitikken er nettopp å unngå konflikter og tiltak, forebygge og redusere forhold som skaper frykt og usikkerhet for asylsøkere og for innbyggerne i Norge. Rammeverket er jo nettopp internasjonale konvensjoner og de lover og regler vi har. Som statsråden pekte på, er det forutsetninger i forkant av at de strengeste tvangstiltakene skal settes i verk, og Barneombudet har satt spørsmålstegn ved om det har skjedd i denne saken. Denne saken skal vi ikke omtale enkeltvis, men kan statsråden garantere overfor Stortinget at politiet i disse sakene alltid har vurdert mindre inngripende tiltak, som de etter regelen skal gjøre?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-08:
Det er riktig at det er vanskelige situasjoner, og at det kan være både øyeblikkshendelser og hendelser som kan vare over noen tid, som kan være utfordrende for alle impliserte. Det er heller ikke noen mistanke om at politiet ikke ønsker å gjøre en så god jobb som mulig. Men det som jeg da lurer på, er: Hvilke tiltak har statsråden satt i verk for at en skal dokumentere dette grundig, og for at en skal lære av de erfaringene en har? Disse rapportene fra bl.a. Sivilombudsmannen om at tiltak innenfor f.eks. Trandum ikke er bra nok, kommer jevnlig. Så hvilke konkrete signaler har statsråden gitt til politiet for å sørge for at det blir godt dokumentert at hensynet til barn skal ivaretas? Hvilke momenter i den hensynsvurderingen er tillagt mest eller mindre vekt? Hva har statsråden gjort for at politiet og etaten skal lære av de sakene som vi har hørt om i media?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-02-08:
Når mindreårige uttransporteres, skal prosessen skje så skånsomt som mulig, og barnets beste skal alltid hensyntas. Dette er gjennomgående i politiets arbeid, og det følger av utlendingsinternatforskriften § 3 fjerde ledd at barnets beste skal være et grunnleggende hensyn ved alle beslutninger og handlinger som berører barn som oppholder seg på internatet. Dette gjelder også ved bruk av maktmidler, og bestemmelsen er i samsvar med barnekonvensjonen artikkel 3 nr. 1. Den konkrete saken stortingsrepresentanten viser til, omhandler ikke en enslig mindreårig, men en ungdom som ble pågrepet sammen med sine foreldre. Jeg vil ikke kommentere enkeltsaken ytterligere her. Bruk av maktmidler og innsettelse på sikkerhetscelle er et svært inngripende tiltak. Det følger uttrykkelig av regelverket at maktmidler bare skal benyttes når det er strengt nødvendig. Uttalelser fra lege skal så vidt mulig innhentes og tas i betraktning ved vurdering av iverksettelsen og opprettholdelsen av tiltaket. Særlig når det gjelder mindreårige, må maktmidler brukes med varsomhet. Terskelen for å plassere mindreårige på sikkerhetscelle er og skal være svært høy. Opplysning om bruk av maktmidler skal registreres og være tilgjengelig for tilsynsrådet. Alle situasjoner som aktualiserer bruk av maktmidler, må håndteres individuelt, men generelt må det være slik at politiet ikke kan la denne type handlinger stanse returgjennomføring. Det ville være en svært uheldig smitteeffekt og ville i det enkelte tilfellet kunne føre til økte traumer og belastninger gjennom behov for ny pågripelse og ny returprosess kort tid etter. Jeg vet at politiet legger stor vekt på å løse den krevende oppgaven med uttransporteringer på en god og profesjonell måte. I tillegg har vi et eget tilsynsråd, og jeg har tillit til at rettssikkerheten er godt ivaretatt. Min vurdering er at gjeldende regelverk og praksis er godt egnet, også for å håndtere krevende situasjoner der det blir behov for maktbruk.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-02-08:
Jeg forutsetter at politiet følger opp det regelverket som er gjeldende. Så er det klart at det er veldig vanskelige saker. Når man står midt oppe i det og det er snakk om personer som kan være til fare for seg selv eller andre, vil det kunne være behov for svært inngripende virkemidler. Det kan være at vedkommende kutter seg selv, truer med å ta sitt eget liv, eller forsøker – eller truer med – å kvele seg selv. Det kan være tilgrising av inventar i cellen med avføring og urin, det kan være stanging av hodet i veggen, som kan bety at vedkommende setter seg selv i fare. I de tilfellene der dette brukes, er det som en siste utvei fordi vedkommende er en fare for seg selv eller andre.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-02-08:
Det som gjelder for Trandum, er det regelverket som ligger til grunn for det handlingsrommet som de har der ute. Det er det de må følge opp, og det er det vi selvfølgelig er opptatt av at de skal gjøre. I de tilfellene der Sivilombudsmannen er inne, vil de i mange tilfeller besvare de forholdene som der kommer opp, og Trandum går da igjennom sine rutiner og vurderer dem. I den forbindelse må man jo alltid vurdere om det er ting som kan gjøres annerledes. Det er noe som vi virkelig tar på alvor. Men jeg tror det er viktig å understreke at det alltid vil være vanskelige saker på Trandum, rett og slett fordi de som er der, er i en veldig vanskelig situasjon. De har fått sine drømmer knust i Norge. De ønsker å være i Norge, men skal transporteres ut med tvang. Derfor vil det alltid være krevende situasjoner for ansatte der ute. Men jeg er glad for at tilbakemeldingene fra dem som er der, i det alt vesentlige er at de ansatte gjør en god jobb.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2017-12-08:
På vegne av representantene Marit Arnstad, Sandra Borch, Nils T. Bjørke og meg selv vil jeg sette fram et representantforslag om endringer i energiloven § 4-7 om krav om funksjonelt skille.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2017-12-08:
Innledningsvis kan jeg konstatere at det aldri før har vært etablert et regelverk i Stortinget for hvem som kan sitte og hvem som er valgbare til Nobelkomiteen, men da navnet på vår kandidat til Nobelkomiteen ble kjent, måtte man altså hastebehandle et regelverk for å unngå at Carl I. Hagen kunne velges inn i Nobelkomiteen. Det finner vi veldig uheldig. Det er en dårlig form for saksbehandling, og det hadde vært mye bedre om man hadde brukt litt tid på å utrede et regelverk for valgbarhet både til Nobelkomiteen og til de andre komiteene og utvalgene som Stortinget oppnevner medlemmer til. Så til innstillingen. Vi tar jo opp mindretallsforslaget, og vi ønsker vårt forslag om Carl I. Hagen som medlem av Nobelkomiteen satt til separat votering, i henhold til forretningsordenen § 59. Carl I. Hagen er ikke et alternativ til dem som er innstilt, og ikke et alternativ til Berit Reiss-Andersen, for Stortinget skal velge to medlemmer for seks år, ikke ett medlem, som det er foreslått. Vi ønsker ikke å utfordre Arbeiderpartiets rett til å velge et medlem til Nobelkomiteen, men vi ønsker å hevde Fremskrittspartiets rett til akkurat det samme. Vi stemmer imot I, hvor det er en innstilling på ett medlem for seks år og et suppleringsvalg av ett medlem, men vi ønsker å stemme for de øvrige romertallsforslagene. Og så ønsker vi altså en separat, skriftlig votering over vårt mindretallsforslag om Carl I. Hagen som medlem av Nobelkomiteen.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2017-12-08:
Ja, jeg tar opp forslaget.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2017-12-08:
Jeg vil for ordens skyld gjøre oppmerksom på at Fremskrittspartiet vil stemme imot I fordi vi ønsker at det skal velges to medlemmer for seks år til Nobelkomiteen. Så ønsker vi ikke alternativ votering over de foreslåtte kandidater, men vi ønsker en separat votering, med henvisning til Stortingets forretningsorden § 59 annet ledd. Vi har ikke fremmet en motkandidat til Berit Reiss-Andersen, og jeg har ikke registrert at noen andre i denne salen har gjort det. Vi ønsker å stemme for hennes kandidatur til Nobelkomiteen, men vi ønsker også å stemme for vår egen kandidat til Nobelkomiteen.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2017-12-08:
Siden Stortinget nå har vedtatt alternativ votering, mot våre stemmer, opprettholder vi forslaget på Carl I. Hagen, og jeg anbefaler Fremskrittspartiets stortingsgruppe å stemme på Carl I. Hagen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-08:
Alle partier sier nå at de ønsker å få tettere skott mellom Nobelkomiteen og det offisielle Norge – mellom den utøvende makt, lovgivende makt og Nobelkomiteen og dens medlemmer. Da er det samtidig litt rart at flertallet på Stortinget fortsatt betrakter oppnevnelsen av Nobelkomiteen som et partipolitisk bytte, hvor man, for å unngå Carl I. Hagen i dag, med en teknikalitet – som man for så vidt har all mulig rett til – kun velger én person for å unngå at den som anses som Fremskrittspartiets representant i komiteen, skal velges. Rødt ønsker ikke å anse Nobelkomiteen som en arena for partipolitiske bein. Vi har vårt eget forslag til kandidat basert på at Stortinget også må vurdere om de som velges til komiteen, er skikket, og om de også vil støtte opp under fredsprisens formål. Man kan si mye om Carl I. Hagen, men at han er en utpreget fredsforkjemper, er jeg i tvil om at de fleste i vårt land vil sette to streker under. Han har i hele sitt virke bl.a. bidratt til å skape splid, stigmatisere og grave grøfter der det kunne blitt bygd bruer, og er slik sett – etter vårt syn – spektakulært uegnet som medlem av Nobelkomiteen. Derimot har vi et navn på en kandidat som ikke er fra Rødt, som ikke er en del av vårt parti, men som derimot er en veldig kjent fredsforkjemper. Hans navn er Fredrik Heffermehl. Han er blant de ytterst få i Norges land som har gått grundig inn i Alfred Nobels testamente, prøvd å tolke hva Nobel egentlig ønsket med fredsprisen i sin tid, og som ikke minst har god kjennskap til arbeidet internasjonalt for nedrusting og for fred. Vi kommer til å stemme mot I i innstillingen. Rødt ønsker at det velges to kandidater for seks år i dagens møte, og vi fremmer forslag om Fredrik Heffermehl som alternativ til Carl I. Hagen. Jeg tar da opp Rødts forslag.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-08:
Som varslet vil også Rødt stemme imot I, og hvis det vedtas, vil Rødt opprettholde Fredrik Heffermehl som kandidat for seks år fordi det vil gi et tydelig valg for Stortinget mellom lojalitet til partiene og til Alfred Nobels testamente og fredsprisens formål.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-12-08:
Den Norske Turistforening er en viktig forening for Norge. Vi er heldige i dette flotte landet vårt, for uansett hvor vi bor, har vi nærhet til naturen. Det skal vi være stolte av, det skal vi ta vare på, og vi skal selvfølgelig bruke naturen. Derfor er Turistforeningen viktig. De gjør en fantastisk jobb, der frivillige stiller opp. Selv kommer jeg fra Drammen og har jobbet tett med Turistforeningen. Uten den jobben Turistforeningen gjør i Drammen, ville stier grodd igjen, færre ville tatt i bruk naturen. De er superflinke til å lage nye arenaer, slik at barn og framtidige generasjoner lærer å bruke naturen. Denne flotte jobben gjør de i hele landet. Derfor unner Arbeiderpartiet Turistforeningen en gave i anledning 150-årsjubileet – det skulle bare mangle – som en stor takk for den jobben de gjør hver eneste dag. Takk til alle frivillige som bruker av egen fritid for fellesskapet! Men det som er en stor utfordring, er regjeringen og kulturministerens framgangsmåte når det gjelder finansiering av denne gaven. Jeg synes det er både litt trist og synd at noe så flott, viktig og virkelig fortjenstfullt som en jubileumsgave skal følges av en debatt om uryddig finansiering. Dette stortinget er avhengig av tillit når det kommer til fordeling av tippemidler. Hvorfor? Det er fordi tippemidler er fellesskapets modell for å finansiere idrett, kultur og frivillighet. Det er ikke Stortingets penger, men fellesskapets penger. Da må de som er med på å eie denne modellen, også være med på beslutningene. Poenget mitt er at det viktigste er ikke flotte valgkampstunt fra en statsråd. Den statsråden bør også ha politisk forankring for det man gjør. Inviterer man til fest, skal man ikke sende regningen til noen andre. Er det et spleiselag, må også spleiselaget være med og bestemme. Det handler om respekt. Vi håper og tror at dagens kulturminister og framtidige kulturministre, uavhengig av regjeringsdannelse, tar kritikken på alvor. Det vi bevilger i dag, er Stortingets gave, tverrpolitisk.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-12-08:
Arbeiderpartiet mener at Islamsk Råd ikke skal få utbetalt tilskudd. Nylig la SSB fram nye tall som viser en økning av antall medlemmer i muslimske trossamfunn – 135 000 medlemmer. Den organisasjonen som skulle ha ansvaret for å organisere og samordne, har sviktet. Islamsk Råd er ikke lenger en paraplyorganisasjon, men en organisasjon preget av konflikter og splittelse. Da har de sviktet. For undertegnede var siste dråpen at Islamsk Råd valgte å ansette en kvinne som brukte nikab – ja nikab. Arven etter Islamsk Råd er altså å kjempe for noe av det mest kvinnefiendtlige plagget som finnes. Vi bor i Norge. Det er rett og slett tragisk. Da har de misforstått rollen sin totalt. Rollen med å bidra til god integrering, at innvandrerkvinner skal opp og fram og inn i arbeidslivet, var ikke viktig for Islamsk Råd. Derfor er det bra at Stortinget i dag sier at det ikke blir støtte videre. Det er også kjent at Arbeiderpartiet ønsker å stille tydelige krav til de muslimske trossamfunn. Vi må være tydelige på hva slags verdier vi ønsker at det norske samfunnet skal bygge på. De skal jobbe med integrering. Det betyr nei til koranreiser og nei til sosial kontroll og religiøse domstoler. De skal melde ifra, de skal åpne seg, og de skal jobbe tett med barnevern, politi og kommune. De skal være tydelige på at innvandrerkvinner skal lære seg norsk og delta i arbeidslivet, og dette skal gjentas og gjentas i deres lokaler. Arbeiderpartiet er klar til å stille tøffe og tydelige krav. Vi kommer til å være kompromissløse når det kommer til våre aller viktigste verdier i Norge, som er frihet, demokrati og likestilling. Dette skal også være en viktig oppgave for paraplyorganisasjoner, som med myndighetene og den enkelte medlemsorganisasjon skal sørge for at dette følges opp i den enkelte moské og i forsamlingslokaler.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-12-08:
Vi er nå tverrpolitisk enige om å kutte støtten til Islamsk Råd Norge, men jeg tror Stortinget er tjent med å være tydelig med tanke på hva slags kriterier som skal legges til grunn for at man skal få støtte til dialog og samarbeid, altså det å være en paraplyorganisasjon for de muslimske trossamfunnene. I dette tilfellet er tilbaketrekkingen av støtten begrunnet med mangel på samarbeid og mangel på tillit, slik at medlemsorganisasjoner har meldt seg ut. Kan statsråden nevne tre kriterier som skal være krav for å motta tilskudd i framtiden, og var ansettelsen av en person med nikab en avgjørende faktor for statsrådens valg?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-12-08:
Jeg vil varsle at ikke bare vil Arbeiderpartiet stille krav til de muslimske trossamfunn. Vi kommer også, i den loven som statsråden refererer til, til å stille en del krav til grunnlag for å motta tilskudd til å være en paraplyorganisasjon. Jeg mener det er nødvendig at Stortinget er tydelig, slik at vi ikke får disse diskusjonene gang etter gang. Det betyr bl.a. at Arbeiderpartiet mener at paraplyorganisasjonene skal samordne integreringsarbeidet, kampen mot sosial kontroll og framvekst av religiøse domstoler, og opplæring av imamer, slik at de forstår hva slags verdier Norge bygger på: likestilling, frihet og demokrati. Da er spørsmålet mitt: Vil statsråden ønske et slikt forslag fra Arbeiderpartiet velkommen?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-12-08:
Først og fremst må jeg si at det er stor stas at Den Norske Turistforening feirer 150 år i 2018. Ingen er uenig i at Den Norske Turistforening er en fantastisk organisasjon, den største norske friluftslivsorganisasjonen, som har gitt, og fortsetter å gi, store opplevelser, glede og rike naturopplevelser for flere tusen nordmenn, ikke minst min egen familie. Så selvsagt skal Den Norske Turistforening feire jubileum med brask og bram – det skulle bare mangle. Det Senterpartiet finner problematisk, er regjeringens forslag om å foreta en midlertidig lovendring i pengespilloven for å finansiere jubileumsgaven på inntil 15 mill. kr. Det er hovedsakelig to sider ved forslaget som har vært avgjørende for Senterpartiets ståsted i denne saken. For det første er Senterpartiet uenig i at det skal gjøres midlertidige endringer i en lov, slik regjeringen foreslår her. Riktignok var det en tilsvarende endring i 2012, da det ble gitt jubileumsgave til Norges idrettsforbund. Det er korrekt at Senterpartiet den gangen ga støtte til forslaget, men jeg vil på vegne av Senterpartiet understreke at det er uheldig hvis det etableres en praksis der det gjøres midlertidig endring i pengespilloven hver gang det er snakk om å tildele jubileumsgaver til frivillige organisasjoner. Det sies fra talerstolen at dette er et engangstilfelle. Like fullt vil jeg påpeke at lover skal være forutsigbare, ikke flyktige. Så må det også nevnes i sakens anledning at kulturliv og kommuner i lang tid har etterlyst større likeverd mellom spillemidler til kulturbygg sammenlignet med idrettsanlegg. Andelen av spillemidlene til kulturbygg har blitt redusert fra 135 mill. kr i 2013 til 47 mill. kr i 2017, mens tiltak som f.eks. gaveforsterkningsordningen foreslås flyttet over til spillemidlene, slik at det frigjøres penger på det ordinære statsbudsjettet. Jeg er skeptisk til at stadig flere poster blir flyttet fra statsbudsjettet og over til spillemidlene. En konsekvens av dette er at stadig flere må konkurrere om disse midlene, og det blir på denne bakgrunn vanskelig å forsvare finansieringen av jubileumsgaven slik regjeringen foreslår. Det andre som er problematisk for Senterpartiet, er at vi skal ta fra spillemidlene, som går til fordeling til veldig mange små lag og organisasjoner etter en gitt fordelingsnøkkel, og finansiere én stor organisasjon. Mange vil se på det – og det gjør også Senterpartiet – som urimelig, fordi det aldri vil være mulig for de andre små organisasjonene å komme i en posisjon hvor de kan ende opp med å få den typen gave fra den samme potten ved en senere anledning. Det er derfor på prinsipielt grunnlag at Senterpartiet ikke støtter dette lovforslaget og sammen med Sosialistisk Venstreparti fremmer et alternativt forslag, der vi ber regjeringen finne en annen måte å finansiere gaven på framfor å ta fra spilleoverskuddet, noe som selvfølgelig er fullt mulig. Det gis gaver i løpet av året fra regjeringen. Jeg hadde ønsket å se flere partier bli med på dette forslaget, slik at vi sikret at det ikke ble tatt penger fra den fellespotten som i utgangspunktet skal komme de mange til gode.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-12-08:
Da tar jeg opp det forslaget jeg refererte til.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-12-08:
Jeg var ikke stortingsrepresentant i 2012 da den samme typen lovendring ble vedtatt. For meg er dette en prinsipiell sak. Jeg lurer på hvordan statsråden tenkte den gangen når det gjelder det prinsipielle her, versus hvordan hun nå tenker. Har hun endret standpunkt, eller er det bare en veldig enkel løsning når man ser på hvordan man skal finansiere dette, at vi ser på hvordan de andre gjorde det? Ser statsråden det prinsipielle og problematiske i at man tar noe som egentlig skal fordeles på veldig mange små, og gir til én stor? Ingen andre vil være i stand til å få den samme behandlingen ved en senere anledning.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-12-08:
Jeg må si at når vi nå diskuterer prinsipielle ting her og har et forslag – før vi vedtar budsjettet vårt – om at vi mener det finnes måter å finne penger til denne gaven på, er det en oppfordring til regjeringen. Det er en oppfordring til ministeren om å gå en annen vei. Jeg er helt sikker på at hadde hun villet det, kunne hun funnet de pengene, funnet en annen post. Når det er sagt, er jeg også litt opptatt av en annen ting. Idrettsforbundet var én sak, denne saken gjelder Den Norske Turistforening. Er det absolutt ingen andre som vil kvalifisere til en sånn type gave i framtiden, tror statsråden?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-08:
Jeg vil begynne med å understreke at SV støtter å gi Den Norske Turistforening denne jubileumsgaven, men at vi er kritiske til hvordan regjeringen foreslår å finansiere det hele. DNT er veldig viktig for å gjøre norsk natur og friluftsliv tilgjengelig for folk. Det frivillige arbeidet som gjøres hver dag gjennom folkelig organisering med å merke turstier, vedlikeholde hyttene og formidle informasjon om friluftslivet, skal hele det norske samfunnet være veldig takknemlig for. Derfor støtter SV å gi DNT en skikkelig jubileumsgave nå som organisasjonen har blitt 150 år. Men SV deler derimot kritikken som har kommet fra flere aktører på feltet, flere høringsinstanser, når det gjelder hvordan dette skal finansieres, nemlig gjennom tippemiddeloverskuddet. Vi ser flere skumle tendenser i regjeringens politikk for fordeling av tippemiddeloverskuddet. Det er i ferd med å bli skapt presedens for at større jubileumsgaver skal finansieres over disse midlene. Disse midlene skal støtte små og mellomstore frivillige lag og foreninger rundt om i landet i deres aktivitet, og mange andre gode formål. Det at disse midlene nå skal finansiere jubileumsgaver for større organisasjoner, er vi svært skeptiske til. Det kan bli til en undergraving av ordningen. Men det er ikke bare jubileumsgaver som skal finansieres over tippemidlene. Stadig flere andre ordninger blir også flyttet over til disse midlene. I fjor ble hele Frifond flyttet over fra statsbudsjettet til å bli finansiert utelukkende av tippemidlene. Det ga usikkerhet for Frifond, og det ga nok et formål å finne penger til fra overskuddet til Norsk Tipping. Senest nå i statsbudsjettet for 2018 blir gaveforsterkningsordningen for kultursektoren flyttet vekk fra budsjettet og over til spillemidlene – enda et godt formål å finne midler til. Samtidig som at kulturbudsjettet går på en realnedgang totalt i regjeringens forslag til statsbudsjett, dyttes altså stadig mer over til Norsk Tippings overskudd. Det er en utvikling SV ikke ønsker å være med på. Regjeringen må selv ta ansvar for å finne finansiering til jubileumsgaver og alle de andre gode formålene. Derfor ber vi regjeringen om å finne andre måter å finansiere jubileumsgaven til DNT på. Om det skal være ymse-poster eller ved å sette opp ekstra trekninger, vil ikke vi bestemme, det er regjeringens ansvar, men vi ønsker å forsvare et prinsipp om at spillemidlene skal gå til lokal frivillig aktivitet. Stemmeforklaringen er da at SV primært stemmer for forslag nr. 1, men subsidiært stemmer for innstillingen, med de kritiske merknader til hvordan finansieringen blir gjennomført.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-08:
Vi kan legge merke til i statsrådens begrunnelse at det ble sett på tidligere praksis for å finne den beste modellen. Men noe av poenget i de kritiske merknadene som har kommet inn til komiteen og i høringsuttalelsene, er jo nettopp at det ikke skal settes presedens. Det er nettopp derfor det er viktig å framheve dette prinsippet i denne salen i dag, for det ser ut som om det er i ferd med å settes en presedens, hvis det er begrunnelsen at det er blitt gjort før. Hva annet kan presedens bety? Kanskje 0,5 pst. eller under er lite akkurat nå, men hvis dette blir presedens, kan det fort bli mer. Hvis man tar med alle de andre ordningene som blir flyttet inn i tippemiddeloverskuddet, blir det enda mindre penger. Så må jeg bare påpeke den logiske bristen i begrunnelsen her, når statsrådens begrunnelse er at det ble gjort ...(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-08:
Som jeg var i ferd med å redegjøre for, er den logiske bristen åpenbar når statsråden selv var kritisk til måten det ble gjort på i 2012, og nå viser til at den beste måten det har blitt gjort på før, var i 2012, nettopp fordi det ikke skal settes presedens. Jeg må spørre statsråden igjen hva som har blitt annerledes siden den gang. Hvorfor er det ikke skummelt nå å skape denne presedensen? Hva har endret statsrådens vurdering fra 2012 til i dag?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-08:
Dette er en trist sak. Islamsk Råd Norge, IRN, har tidligere spilt en veldig viktig rolle for å legge til rette for dialog og samarbeid. Derfor har IRN mottatt et driftstilskudd for å være en representativ paraplyorganisasjon for muslimske trossamfunn som kan bidra til samhold blant muslimer og være en brobygger og dialogpartner for andre tros- og livssynsamfunn og offentlige myndigheter. Hvor viktig det har vært, kan illustreres gjennom at sjia- og sunnimuslimer i Norge har vært samlet i én organisasjon. Det er ganske unikt. Men for at IRN skal ha en sånn samlende rolle for dialog, som er formålet for denne støtten, må organisasjonen ha tillit og legitimitet, både blant sine egne medlemmer, medlemsorganisasjoner, andre tros- og livssynssamfunn og hos myndighetene. Nå registrerer vi at denne tilliten og legitimiteten ikke lenger er til stede, noe som bl.a. kommer tydelig fram når medlemsorganisasjoner med til sammen flere titalls tusen medlemmer nå har trukket seg ut av IRN fordi de er bekymret over utviklingen til paraplyorganisasjonen. Det er en veldig trist situasjon. SV er opptatt av at det skal stilles krav for å motta støtte. Man må også begynne å stille krav til organisasjoner som opererer innenfor tro, livssyn o.l. Når en organisasjon ikke lenger oppfyller målene for støtten, kan den ikke lenger motta støtten heller. Det finnes mange dyktige organisasjoner og stiftelser i Norge som jobber med dialog og brobygging mellom trossamfunnene. Disse organisasjonene kan ha god nytte av denne støtten, og derfor mener vi det er bedre om organisasjoner som bedre kan bidra til en inkluderende religionsdialog, får søke om disse midlene. Det er viktig fordi vi lever i en tid med stadig mer spissete konflikter mellom majoritet og minoritet, og hvor vi har en offentlig debatt som er preget av skumle tendenser i understrømmene rundt våre egne meningsutvekslinger. Så vi trenger dem som kan samle opp folk i denne situasjonen, som kan være en brobyggende part. Derfor anmoder jeg SVs representanter om å stemme for komiteens tilråding.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2017-12-08:
Jeg synes det er flott at vi kan være med på å gi en jubileumsgave til Den Norske Turistforenings 150-årsjubileum. Det er en flott måte å verdsette det fantastiske arbeidet som Den Norske Turistforening gjør. Det er en frivillig organisasjon som rommer over 300 000 medlemmer, som eier 550 hytter, og som bare i 2016 nedla 750 000 dugnadstimer. Det er en fantastisk organisasjon, som betyr så mye for folks friluftsglede og naturglede. Likevel er også Kristelig Folkeparti kritisk til denne måten å gi en gave på. Vi la inn i vårt alternative budsjett et beløp til en slik gave. Vi mener det hadde vært en mer ryddig måte å gjøre det på. Det fikk vi ikke gjennomslag for. Derfor går Kristelig Folkeparti med på forslaget slik det ligger nå, men også vi står inne i en kritisk merknad. Vi ønsker ikke at det er denne måten jubileumsgaver skal gis på. Vi ønsker ikke at det skal skapes presedens for denne måten å håndtere slike saker på. Det ble gjort i 2012. Det er interessant å lese innstillingen til saken i 2012 og se hvilke partier som da var med på å håndtere det på den måten, og hvilke partier som var veldig kritiske og ikke var med. Den som var mest kritisk, var hun som er kulturminister i dag, som skrev en egen merknad om at de ville komme tilbake igjen i saldert for å gi en slik gave. Vi blir med på å håndtere det på denne måten også, men vil bare igjen understreke på det sterkeste at det å gjøre slike midlertidige lovendringer for å kunne gi en gave ikke skaper forutsigbarhet. Og igjen må det understrekes at dette ikke må skape presedens. Det skrives i innstillingen at Stortinget anser dette for å være Stortingets gave til Den Norske Turistforening. Vi må vel være såpass ærlige og si at det er mer frivillighetens gave til Den Norske Turistforening, all den tid det er andre frivillige organisasjoner som må bruke sin del av overskuddet for å bidra til en slik gave. Jeg er helt sikker på at de frivillige organisasjonene synes det er veldig flott å bidra på den måten, men jeg synes at vi burde håndtere slike ting på en annen måte, og jeg håper virkelig at vi unngår å komme i en sånn situasjon neste gang det er en frivillig organisasjon som feirer et jubileum, og at vi da finner mulighet til å kunne gi en slik gave over det ordinære budsjettet. Kristelig Folkeparti er med på dette forslaget, men med de kritiske merknadene som vi står inne i.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2017-12-08:
Statsråden og jeg er helt enige om at det er helt på sin plass å gi en slik gave til Den Norske Turistforening, som betyr så mye for så utrolig mange mennesker. Det står i innstillingen at dette må anses som Stortingets gave til Den Norske Turistforening. Deler statsråden dette synspunktet, at det er Stortinget og regjeringen som gir denne gaven, eller er det frivilligheten som i prinsippet gir denne gaven til Den Norske Turistforening?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2017-12-08:
Jeg vil også berømme statsråden for måten hun har håndtert denne saken på, hvordan hun har håndtert debattene. Jeg er enig med representanten Abid Q. Raja i at det har ikke vært enkle debatter å stå i. Men jeg er også enig med representanten Abid Q. Raja i at når det gjelder Islamsk Råd Norge, har det rådet hatt stor betydning for dialog, også innenfor det som har med tros- og livssynsfeltet å gjøre, i veldig lang tid. Derfor er det sørgelig at dette rådet har fått utvikle seg på den måten det har gjort den siste tiden. Sånn sett støtter Kristelig Folkeparti regjeringens håndtering av denne saken, at siste rate for utbetaling til rådet holdes tilbake, for det er helt klart at slik rådet framstår i dag, er det ikke lenger et dialogforum og oppfyller sånn sett ikke kriteriene for å få denne typen støtte. Jeg synes det er trist, og jeg deler også synet til de representantene som har tatt til orde for at vi nå snart må få et slikt dialogforum på plass igjen, for det trengs. Vi trenger dialogforumer som tør og våger å løfte fram det som har med tros- og livssynsfeltet å gjøre, ut i det åpne rom. Ja, vi lever i et sekulært samfunn. Noen får også høye skuldre når vi diskuterer det som har med tro og livssyn å gjøre, av en eller annen merkelig grunn. Det burde ikke være sånn. Dette, som betyr så enormt mye for så mange mennesker, bør også kunne diskuteres i det offentlige rom. Arbeiderpartiet henviser til et representantforslag som komiteen har liggende til behandling, og som vi skal diskutere i tiden framover. De mener at det må stilles tydelige krav til og gjennomføres kontroll av alle tros- og livssynssamfunn i forbindelse med statsstøtten. Jeg vil bare presisere at dette er en litt annen sak. Dette har ingen ting med den offentlige støtten som gis til trossamfunn, å gjøre. Den støtten som Islamsk Råd Norge har mottatt, blir gitt på helt andre typer vilkår, så her må vi passe på at vi ikke blander ting. Jeg husker – og jeg husker godt – tilbake til den rød-grønne regjeringen, som ønsket å frata Frelsesarmeens ungdom statsstøtte fordi de har et annet syn på det som har med ekteskap å gjøre. Jeg tror vi skal få ganske mange interessante diskusjoner hvis det er slik at deler av dette storting mener at statsstøtten kun skal gis dersom man oppfyller de, på en måte, politisk korrekte meningene til enhver tid. Dette skal vi få veldig mange interessante diskusjoner rundt når det som nå er ute på høring, og som har med finansiering av trossamfunn å gjøre, kommer til Stortinget. Og jeg ser virkelig fram til gode diskusjoner rundt dette temaet. Jeg vil bare avslutte med å si at vi i Kristelig Folkeparti støtter innstillingen, og så får vi håpe at det kan etableres et dialogforum som kan gå inn og gjøre det arbeidet som er så viktig å få til.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
I 2018 fyller en av Norges største og mest tradisjonsrike organisasjoner, Den Norske Turistforening, 150 år. Turistforeningen er vår viktigste friluftsorganisasjon. Den gir det norske folk over hele landet tilgang på opplevelser i naturen og fysisk aktivitet, samtidig som den ivaretar kulturarven gjennom alle hyttene i fjellheimen og den norske tradisjonen med å inspirere oss til å gå ut på tur. Når en så viktig organisasjon, som har en så stor plass i mange nordmenns hjerter, fyller 150 år, mener regjeringen det er helt på sin plass at den hedres med en jubileumsgave for å støtte opp om det positive arbeidet organisasjonen gjør. Jeg er glad for at en enstemmig komité støtter regjeringen i at denne gaven er en flott måte å verdsette arbeidet på som DNT gjør over hele landet. Proposisjonen inneholder forslag om at det gjøres en endring i pengespilloven, som åpner for at 50 pst. av overskuddet av én lottotrekning i 2018 kan gå til jubileumsgaven. Jeg registrerer at noen mener at gaven kunne ha vært finansiert på en annen måte enn gjennom denne endringen, men jeg understreker at da det ble snakk om dette, så så vi på tidligere praksis. Vi så hva regjeringen bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV mente var den beste måten å gjøre det på i 2012, da Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité skulle få en tilsvarende jubileumsgave, og det var å benytte midler på den samme måten som vi gjør nå. Regjeringen mente at vi kunne se til samme modell som de rød-grønn gjorde, og jeg er glad for at hele Stortinget slutter opp om det i dag. Jeg anser det som både naturlig og ønskelig at jubileumsgaven nettopp finansieres gjennom en av Norsk Tippings lottotrekninger. Begrunnelsen er den samme som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV hadde i sin tid – at Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité hadde en særstilling i det norske samfunnet. Det mener regjeringen at også Turistforeningen har. Når det er sagt, så respekterer jeg at de øvrige overskuddsmottagerne føler behov for forutsigbarhet. Forslaget som ligger til behandling i dag, innebærer at summen som går til fordeling over tippenøkkelen, blir redusert med beløp tilsvarende gaven til DNT. Jeg vil imidlertid understreke at størrelsen på Norsk Tippings overskudd varierer fra år til år, og det er ingen mottagere som kan belage seg på å få en fast sum. Men som komiteens flertall påpeker, vil jubileumsgaven utgjøre mindre enn en halv prosent av Norsk Tippings totale overskudd. Det er et veldig lite beløp sett i sammenheng med deres totaloverskudd, i hvert fall basert på fjorårets tall. Så gaven vil med andre ord være et veldig positivt tilskudd til Turistforeningen, samtidig som den ikke i noen særlig grad vil ha følbar negativ effekt for de øvrige overskuddsmottagerne. Det hadde blitt en helt annen diskusjon hvis dette hadde rammet andre, gjerne små, organisasjoner i veldig stor grad, men det vil det altså ikke gjøre i særlig grad. Så jeg takker for tilslutningen til forslaget i proposisjonen.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Hadde det vært slik at de andre organisasjonene hadde kommet til å bli rammet i særlig grad, hadde det selvsagt vært en annen vurdering. Men det var nettopp den vurderingen vi gjorde, at dette er to organisasjoner, både Norges idrettsforbund og Den Norske Turistforening, som har spesielle posisjoner i det norske samfunnet. Det var selvfølgelig nærliggende å se på hvordan det ble gjort sist gang, da Senterpartiet selv satt i regjering. Jeg tenker slik at hvis dette er prinsipielt veldig utfordrende for Senterpartiet og de ikke vil være med på det, men mener at det burde vært en del av en statsbudsjettfinansiering, hadde det vel kanskje vært naturlig at Senterpartiet hadde prioritert det i sitt alternative budsjett – hvis man hadde ment at dette var veldig viktig?