Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-22:
Det er en veldig krevende jobb å gi gode råd til ungdom om hva som er lure valg for dem for framtiden, både fordi vi ikke vet 100 pst. hvordan den framtiden kommer til å se ut – representanten Trine Skei Grande har helt rett i at hvis vi ser oss tilbake, ser vi at den så annerledes ut på 1960-tallet i Porsgrunn enn det den ser ut nå – og fordi det i ungdoms forventninger om hva man kan gjøre, ofte er et ganske stort sprik mellom på hvilket område det er muligheter for å få jobb, og hva slags drømmer man har. Hvis presidenten tillater, tenkte jeg jeg skulle fortelle én liten historie. Det var en av disse utallige ungdomsskoleelevene jeg har diskutert skole med, som gjerne ville ha en begrunnelse for hvorfor man skulle ha sidemål. Han hadde jo fått én begrunnelse, og det var at hvis han jobbet i stat og kommune, skulle han svare på nynorsk hvis han fikk et brev på nynorsk. Så så han helt forskrekket på meg, og så sa han: Jammen jeg skal jo ikke bli byråkrat, jeg skal bli stylist i Hollywood. Det finnes vel kanskje begrensede antall stylister i Hollywood, i hvert fall tror jeg ikke at alle ungdommer som går rundt og drømmer om å bli det i 14–15-årsalderen, får muligheten til det. Men da å finne noe som likevel kan treffe interessen, og som kan være en måte å realisere seg på, er jo ganske viktig. En rådgivers jobb er ofte å få de ønskene, forventningene, drømmene og håpene man har om framtiden, til å møte noe som har en realistisk framtid i norsk arbeidsliv, og å treffe de interessene. Rådgivningstjenesten er veldig viktig. Heldigvis har den blitt bedre. Men det er fremdeles altfor mange ungdommer som får for dårlige råd, som får for lite råd, og som ikke enkelt finner svar på hva det er de lurer på. Derfor er våre ambisjoner på dette området store. Så kan vi diskutere: Hvordan får vi de beste rådgiverne i norsk skole? Vi har i 2010 gitt veiledende kompetansekriterier for rådgivere, og det er gjort kjent for skoleeiere sammen med anbefalte krav til utdanning for rådgivere. Det vi anbefaler, er utdanning minst på bachelornivå, og at minst 60 studiepoeng er «rådgiverrelevant». Det åpner for at det kan finnes flere veier for en rådgiver i skolen: lærerutdanninger, helseutdanninger, studier i samfunnsfag og utdanningsvitenskap osv. Yrkeserfaring og godt kjennskap til skolen nevnes også i de anbefalte kravene. Det er de veiledende kompetansekriteriene som er til hjelp for skoleeier i ansettelsesprosessen. Det er viktig å profesjonalisere rådgivningstjenesten. Derfor er også dette et av de prioriterte områdene innenfor vår videreutdanningsstrategi. Men jeg er ikke overbevist om at det er riktig å lage en egen profesjon ut av en rådgiveroppgave. Jeg tror at ulike andre typer yrkesbakgrunn og erfaring sammen med 60 studiepoeng i rådgiving kan være det som treffer best i mange tilfeller. Det vil også ofte være sånn, som representanten Tingelstad Wøien var innom, at rådgivingstjenesten på mange skoler vil være en stilling som er i kombinasjon med andre typer oppgaver, f.eks. undervisningsoppgaver. Derfor er det ulike kombinasjoner som kan treffe bedre. Det er heller ikke sånn at de veiledningene og tilbakemeldingene vi har fått f.eks. når SINTEF har evaluert rådgivingen, sier at vi må tenke helt annerledes enn det vi gjør nå. Vi får tilbakemeldinger om at det er mye bra i det som nå gjøres, og at det kan forsterkes og utvikles videre. Det er flere som har holdt opp eksemplene fra Sverige og «Studie och yrkesvägledarprogrammet», men der har man jo fått en tilbakemelding og evaluering som gjør at jeg ikke er overbevist om at det er riktig vei å gå. Jeg mener at vi har en rimelig god modell. Jeg mener vi må ha mye større ambisjonsnivå i kommuner og fylker for å sørge for at rådgivere får del i videreutdanningsprogrammer på dette feltet, at de får tid nok på skolene til at elevene vet at de kan få hjelp til å diskutere seg igjennom hvilke alternativer som finnes, og at faget utdanningsprogram på ungdomstrinnet brukes aktivt til å introdusere ulike yrker for elevene.(Presidenten klubber.) Så kan jeg helt sikkert komme tilbake til mer i replikkordskiftet. (Presidenten klubber.)