Erna Solberg (Høyre), 2007-10-04:
Regjeringen kom til ferdig dekket bord økonomisk sett i 2005. Økonomien var snudd, utsiktene til sterke oppgangstider var store. Veksten er fortsatt solid, og arbeidsledigheten er lav. Rentene er riktignok stigende, og kronekursen er bekymringsfull for mange i næringslivet, men likevel har Norge sannsynligvis verdens heldigste regjering. Aldri har en finansminister hatt en lettere jobb. Aldri før har noen regjering hatt et så godt økonomisk utgangspunkt for å bygge et enda sterkere velferdssamfunn som både kan gi nye muligheter og større trygghet for stadig flere mennesker. I gode tider må man investere for fremtiden, prioritere de store oppgavene først og sørge for en bærekraftig utvikling i årene som kommer. Regjeringen må utnytte det unike handlingsrommet den nå har, til å gjøre det den sier at den skal gjøre, men aldri har gjort – å bruke de store pengene på de store oppgavene. For sannheten er at Regjeringen har prioritert ned det som er viktigst, smurt pengene tynt utover til de av oss som klarer seg godt fra før, og latt de store utfordringene stå uløst. De som trenger velferden mest, har fått minst ut av Regjeringen. Vi har en regjering som er mer opptatt av å gjøre de rike fattigere enn av å gjøre de fattige rikere. Selv om økonomien aldri har vært så god som nå, har fire år med merkbar nedgang i sykehuskøene og ventetiden blitt snudd til 20 000 flere i kø og lengre ventetid. Selv om økonomien aldri har vært så god som nå, kuttes det i rehabiliteringstilbud, til tross for at 700 000 mennesker i arbeidsfør alder står utenfor arbeidslivet og mange trenger rehabilitering for å komme tilbake i jobb. Selv om økonomien aldri har vært så god som nå, nedprioriteres kunnskap, forskning og utvikling, til tross for at forutsetningen for kunnskapssamfunnet vi skal leve av i årene fremover, nettopp er en satsing på dette. Og selv om økonomien aldri har vært så god som nå, er støtteordningene til fornybar energi så dårlige at selv det statseide Statkraft velger å satse på fornybar energi i Sverige fremfor i Norge. Et av Regjeringens store problemer er at den setter ideologi foran gode resultater og fornøyde innbyggere. Derfor nedprioriteres private og frivillige alternativer som kunne bidratt til at flere fikk behandling og tilbud om rehabilitering. Offentlig kø er åpenbart bedre enn privat behandling. Et offentlig finansiert mangfold i helse- og omsorgssektoren innebærer faktisk å gi valgfrihet til flere enn dem som har mest fra før. Å investere for fremtiden betyr bl.a. å satse langsiktig på å bedre kvaliteten i det offentlige tjenestetilbudet. Da er det ikke bare nødvendig å satse på flere ansatte. Vi må også gi omsorgsarbeidere mulighet til å styrke kompetansen gjennom etter- og videreutdanningstilbud, gi dem friheten til å organisere tilbudet slik de mener er best, og sørge for at det er attraktivt å jobbe med omsorg for eldre og pleietrengende. Men ikke minst må vi måle kvaliteten, ikke bare hoder og hender. Vi må måle, vi må evaluere, vi må gi tilbakemelding, vi må offentliggjøre resultater, om vi skal bygge en bedre velferd fremover. Og så må vi gi de omsorgstrengende både bytterett og valgfrihet, ikke bare klagerett. Det å investere for fremtiden innebærer fremfor alt å satse på kunnskap, på kompetanse, på forskning og på utvikling. Kunnskap er fremtidens olje. Ingenting er en bedre investering i fremtidens velferdssamfunn enn å skjerpe kravene og kvaliteten fra grunnskolen og videregående skole til høyskoler og universiteter. En barnehageplass er viktig og bra, men i kunnskapssamfunnet er det ingen erstatning for en god skole. Høyre har presset på for å få mer satsing både på høyere utdanning og på forskning. Regjeringen har så langt svart med å kutte 275 mill. kr i bevilgningene til høyere utdanning og innført et hvileskjær i forskningsinnsatsen. Det holder ikke. Hvileskjæret må ikke bare avlyses; det må tas et skikkelig fraspark for igjen å komme i rute med økt satsing på skole og forskning. Jeg regner med at Regjeringen i morgen vil levere det de lovet, istedenfor å fortsette å love mer enn de leverer. Fremtidens arbeidsliv krever nemlig at vi satser mer på kunnskap. For verden endrer seg raskt, og vi må endre oss med den. Hvis ikke kommer vi som nasjon og vår økonomi til å sakke akterut. Og vi kommer til å ha mindre evne til å hjelpe dem som trenger det mest. Kunnskap, forskning og utvikling er noe av det aller viktigste vi som politikere kan bidra med for å legge fundamentet for fortsatt vekst og fremgang. Det dreier seg om å skape en skole som har ambisjoner, som har drømmer, og som har mål på vegne av alle barn. Vi kan ikke forvente at fremtidige finansministere skal ha like enkel jobb som dagens finansminister har! Fremtidens arbeidsplasser krever det. Men det kreves også at vi fører en god næringspolitikk som lar de mange små og mellomstore bedriftene blomstre og utvikle seg, som premierer dem som tør å satse og realisere gode ideer, og som gir oss en konkurransedyktig industri med stor omstillingsevne. Svaret er ikke da å legge enda flere egg i den samme kurven, å satse flere titalls milliarder på å styrke statens eierskap i bedrifter den allerede er tungt inne i. Det er gårsdagens næringspolitikk. Når lederen for Regjeringens reiselivssatsing trekker seg i protest mot Regjeringens politikk for næringen, er det et tegn på at Regjeringen er så opptatt av de store statsdominerte bedriftene at den helt glemmer knoppskytingen i en av våre viktigste distriktsnæringer, som altså kan danne grunnlaget for fremtidens suksessbedrifter, arbeidsplasser i distriktene og en bedre utvikling i hele landet. Morgendagens næringspolitikk er derfor ikke å gjøre det Regjeringen gjør, men å skape gode rammebetingelser, satse på kunnskap, forskning og utvikling, på en førsteklasses infrastruktur og en moderne, kompetent og serviceinnstilt offentlig sektor. Hvis vi gjør det, ruster vi landet for fremtiden. Det er noen utfordringer vi har felles med andre land, ja med alle andre land i verden. En av dem er klimaendringene. Statsministeren har uttalt at Regjeringen har verdens mest ambisiøse klimamål. Nå er det fint med store mål, men det er enda bedre med handling. Store ord må omsettes i konkrete tiltak og reelle resultater, og der har Regjeringen mye å gå på. Regjeringen har lagt frem en tannløs klimamelding. Høyre savner de gode støtteordningene som kan bidra til at vi kan realisere det enorme potensialet som ligger i fornybar energi. Vi må ikke bare være ambisiøse. Vi må også være konkrete med hensyn til hvordan vi skal kutte klimautslippene lokalt, nasjonalt og internasjonalt. Regjeringen skrapet et felles marked for grønne sertifikater med Sverige. Høyre mener at når vi ikke får det, kan det være en god – men ikke like god – erstatning å doble fondet for fornybar energi, fra 20 til 40 milliarder kr, slik at vi øker støttebeløpene til alternativ energi. Vi må bruke markedet i miljøets tjeneste for å gjøre vårt levesett mer klimavennlig. Klimautfordringene er et felles ansvar som må møtes med gode nasjonale tiltak og forpliktende internasjonalt samarbeid. Det er ingenting å utsette på statsministerens retorikk, men det er langt igjen før det faktisk skjer noe. Jeg mener det er bra at Norge kjøper klimakvoter ute, men det kommer aldri til å være noe annet enn et supplement til reelle endringer her hjemme. Hvis ikke vi, i et av verdens rikeste land, klarer å tenke, leve og forbruke mer klimavennlig, hva tror vi da sjansen er for at langt fattigere land enn Norge skal kunne klare det i årene fremover? Dette er de store oppgavene som jeg mener vi sammen burde finne gode løsninger på. Regjeringen er etter min mening dessverre mer opptatt av å ri ideologiske kjepphester og oppnå kortsiktig politisk profitt enn av å prioritere de store oppgavene. Vi bør heller finne gode løsninger til innbyggernes og fellesskapets beste – gjøre det sammen på de områdene der det er naturlig, og gjøre det hver for oss gjennom å fokusere. Uten å fokusere på fremtiden og skape en mer moderne, fremtidsrettet og ikke minst kunnskapsbasert politikk, er denne perioden misbrukt i verdens heldigste land med verdens heldigste minister.