Unn Therese Omdal (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
29. juni 2007 falt dommen i Den europeiske menneskerettighetsdomstolen om at Norge har krenket grunnleggende menneskerettigheter. Vi skal ta det på alvor, når vi får en slik dom. Når vi i dag behandler forslag til endringer i opplæringsloven for KRL-faget, er det en naturlig oppfølging av dommen, og det er i proposisjonen lagt vekt på at det ikke skal være tvil om at faget samsvarer med menneskerettighetene. Endringene er òg i samsvar med grundige råd fra våre fremste juridiske eksperter på området, som statsråden har gjort grundig rede for nå i replikkvekslingen. Norge anno 2008 er et flerkulturelt samfunn, der alle religioner har krav på samme respekt. Derfor er det viktig at skolen gir kunnskap om religioner og livssyn på en objektiv måte, med likeverdig behandling av disse. Kritiske røster hevder at Regjeringen nå toner ned vår kulturarv. Det er med respekt å melde feil. Tvert imot ønsker vi å gjøre faget til et inkluderende fag, der ingen blir diskriminert i menneskerettighetenes navn. Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet frykter at kjennskapen til den kristne kulturarven og dermed grunnleggende forståelse av samfunnet skal forvitre i løpet av noen generasjoner. Vår intensjon er selvfølgelig ikke å frata framtidige generasjoner kjennskap til den kristne kulturarven. Kristendommens plass i det nåværende KRL-faget sikres videreføring i det nye RLE-faget. I tillegg er faktisk den kristne kulturarven vevd inn i historien, litteraturen, kunsten og filosofien. Elever lærer vel så mye om den kristne kulturarven i andre fag, særlig i norsk og historie - men òg i samfunnsfag, språkfag og til og med i naturfag. Tross alt er det disse fagene som behandler den kristne kulturarven i et historisk lys. For hvordan kan du lese Alexander Kielland, uten å komme inn på haugianerne? Hvordan kan elever lese Arne Garborg, uten å snakke om kristen tradisjon satt opp mot verdslig modernitet? Elever som leser Arnulf Øverland, skjønner fort at Tore Renberg ikke er den første som har sett på kristendommen som en landeplage. Jeg kunne kommet med langt flere eksempler. Poenget er å vise at den rollen som kristendommen har spilt i utformingen av vårt samfunn, er noe som elever får god - og kritisk - kjennskap til i de aller fleste fag. Det er derfor med en viss undring vi registrerer den enorme mobiliseringen som særlig Kristelig Folkeparti nå har hatt mot denne saken. Det er òg overraskende at opposisjonen prøver å gjøre avstanden mellom partiene større enn den er, og ikke ønsker å inngå et bredt forlik. Kristelig Folkeparti kaller lovendringen et nytt midlertidig RLE-fag, og signaliserer samtidig at dette vil bli en viktig valgkampsak i 2009. Det samme har Fremskrittspartiet snakket om. Da lurer jeg på: Hvem er det som skaper uro? Fremskrittspartiet hevder òg at vi er verdinøytrale og ikke tør ta stilling til verdier. Det er òg feil. Det er nettopp verdier som likeverd, toleranse og respekt for grunnleggende menneskerettigheter som ligger til grunn for vårt syn, sammen med kristen og humanistisk kulturarv og tradisjon. Kristendomskunnskap har vært et obligatorisk fag siden skolen startet i 1739. Da var det en del av Kirkens dåpsopplæring. Samfunnet og skolen har gjennomgått store endringer siden den gangen. Jeg er derfor tilfreds med de endringene som ligger i innstillingen i dag, og glad for at vi som et flerkulturelt samfunn sidestiller de ulike religioner og livssyn, samtidig som vi faktisk tar vare på kristendommens plass i den norsk kulturarven.