trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-04-12:
Representanten Knag Fylkesnes tar opp to problemstillinger. Det ene går på åpenhet, og det ble egentlig godt belyst i den replikkvekslingen som var. Vi i Arbeiderpartiet ser at i Norge har vi egentlig en ubalanse i næringslivets kontakt med akademia – til forskjell fra Sverige, som kanskje er bedre på den dialogen. Litt av formålet med dette forskningsfondet er nettopp at man skal styrke næringslivets problemstillinger, at det er dem det forskes på, og at det er de som blir bestillere av de oppdragene som handler om å få en bedre balanse. Vi kan godt støtte «å vurdere», men jeg vil bare signalisere fra denne talerstolen at både departementet og styret må være varsomme med hensyn til om det er lurt å lokalisere seg for tett opp mot akademia. Men den tiltroen har vi til styret at de klarer å vurdere det.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-04-12:
Jeg vil takke statsråden. Jeg har en kommentar, sånn umiddelbart. I hvert fall de bearbeidingsbedriftene som jeg har besøkt, og det er en del, viser til at det ikke er lønnskostnadene som er utfordrende, fordi det har skjedd en så positiv utvikling knyttet til automatisering og innovasjon. Lønnskostnadene utgjør en så liten del av produksjonen, så det er ikke rett oppfattelse av foredlingsindustrien. Tilgang på råstoff er en utfordring, men det kan vi ta senere. Arbeiderpartiet er bekymret for utviklingen. Vi har sett hvor raskt denne næringen utvikler seg. Skal vi nå målene om økt verdiskaping og økt sysselsetting i Norge, tror Arbeiderpartiet det er klokt at vi er føre var og ser gjennom rammene for den utviklingen vi ønsker å få på plass videre. Vi må faktisk ha litt ambisjoner på vegne av oss selv for å nå de målene vi har satt oss. Vi har også en utfordring når det gjelder hvordan man skal ivareta tilsyn om bord på disse slaktebåtene. Er det utfordringer knyttet til eksport når det skjer om bord på båtene? Arbeiderpartiet har tidligere, i alle fall overfor de største aktørene, ment at det var klokt om vi knyttet krav om økt foredling opp mot konsesjoner. Det hører jeg ministeren ikke ønsker seg. Spørsmålet til statsråden, som får ordet etter meg, er: Hvilken strategi har man, og når får vi konkrete tiltak for å sikre helårsarbeidsplasser innenfor foredling? Det er iallfall ett tiltak. Og er det ikke noen områder hvor ministeren ser at vi bør være føre var med hensyn til utviklingen? Etter at interpellasjonen ble varslet, har jeg fått innspill fra ganske mange aktører langs hele kysten. Statsråden må ikke glemme at dette faktisk er den viktigste næringen langs kysten vår – både villfisk og oppdrett – ikke minst for å skape bærekraftige og lønnsomme arbeidsplasser innenfor foredling.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-04-12:
Takk for debatten. For Arbeiderpartiet er det helt avgjørende at vi klarer å se helheten i næringen, skal vi lykkes med økt verdiskaping og økt sysselsetting i Norge. Næringen er ny, den har vokst usedvanlig raskt, og min erfaring er i alle fall at den forholder seg til regelverk som ikke alltid henger sammen. Da må vi ha klokskap til å kunne se på alle sider ved denne næringen, inklusiv hvordan vi skal innrette avgiftene, hvor mye ressursrente vi skal ta ut. Jeg må bare si at Arbeiderpartiet er ganske skeptisk når en nå kommer opp i 120 mill. kr per konsesjon. Er det en utvikling vi ønsker med hensyn til mangfold og med hensyn til å sikre innovasjon og utvikling? Arbeiderpartiet er opptatt av at provenynivået skal være samfunnsøkonomisk ansvarlig med tanke på å utvikle næringen. Derfor er det litt trist at en kommer med argumenter som at Arbeiderpartiet bidrar til slakt av en hel næring. Det vi ønsker å ta opp, er nettopp den endringen som vi nå ser med slaktebåter. Jeg tror det er klokt å utvikle slaktebåter som slakter ved merdkanten og tar det direkte inn til Norge. Men når man får et system der man utvikler større slaktebåter, hvor all aktivitet skjer borte fra vår kyst og med direkte ilandføring på kontinentet, tror vi at vi skal være til de grader føre var og varsomme når det gjelder utviklingen, og følge den tett. Derfor vil Arbeiderpartiet følge opp. Vi mente at interpellasjonen handlet om slaktebåtene som nå er under bestilling – vi kommer iallfall til å være tett på denne delen. Vi kommer også til fortsatt å være tett på regelverket, og ikke minst på hvordan vi innretter avgiftene, slik at de blir transparente og forutsigbare for kommunene med hensyn til vederlag, for om det har vi også hatt en debatt. Så tror jeg det kan være klokt – avslutningsvis – at vi ønsker hverandre vel med hensyn til intensjonene med hva vi løfter opp, at det er til næringens beste, og ikke minst at vi klarer å realisere våre felles mål om økt verdiskaping i Norge og flere lønnsomme arbeidsplasser langs hele kysten.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-04-12:
Jeg registrerte debatten rundt dette og også Riksrevisjonens påpekninger, men jeg vil gjøre oppmerksom på at alle FHFs prosjekter rapporteres åpent på nett. Det er faktisk det reelle, rasjonelle bak FHF-modellen at forskningen som finansieres, skal være åpen og tilgjengelig for alle. Alle skjønner jo at det er svært viktig at resultatene av forskningen som finansieres her, er åpen og dermed også kan etterprøves på alle mulige måter. Man skal ha transparente, gode og ryddige rutiner for tildeling av midler. Konkurranseutsetting skal være hovedregelen ved tildeling av midler, både i det nåværende selskapet og i det framtidige aksjeselskapet. Vi har hatt møter, senest i 2017, vi er i ferd med å rydde opp, vi har gitt påpakninger. Så jeg håper og tror at alle de problemene som har vært, blir ryddet opp i i det nye selskapet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-04-12:
Tusen takk. Ja, jeg registrerte at jeg fikk 15 sekunder ekstra, det er helt riktig fra presidenten – men det var viktige 15 sekunder! Men svaret er ja, det er klart og tydelig signalisert at dette skal det ryddes opp i, og her aksepterer man ingen slingringsmonn framover. Men det henger også sammen med diskusjonen om åpenhet, anbudsprinsipper, konkurranser og den type ting. Det har vært enkeltsaker, men det er ettergått, og det er kvittert ut. Det er viktig når alle prosjektene er åpne på nett. Åpenheten rundt forvaltningen når det gjelder forskningsmidler, henger jo sammen med hvordan en bruker anbudsprinsippene og konkurransen. Standardvilkår og retningslinjer ligger tydelig på hjemmesidene til selskapet i dag og vil selvfølgelig gjøre det framover. Sluttrapporter kvalitetssikres og legges på nett. Så alle har tilgang til dette, og det er – det tror jeg både representanten Knag Fylkesnes og jeg er enige om – en fordel for oss alle sammen. Da kan man heller ikke i ettertid kunne si at man ikke har hatt innsyn.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-04-12:
For å følge opp innlegget fra representanten – jeg fikk det ikke med i hovedinnlegget, og heller ikke i replikkrunden: For å skape legitimitet og for at dette på en måte skal være ut fra næringens forskningsfond, er det viktig at man har et skille her. Men det er ikke slik at FHF ikke samarbeider med akademia. Det gjør man i mange sammenhenger. Organisasjonsmodellen og arbeidsformen legger nettopp til rette for det. Næringen styrer prioriteringen av satsingsområdene og av enkeltprosjekter gjennom bl.a. styret, dvs. næringsrepresentantene faggruppen, som består av representanter fra de ulike sektorene i næringen store referansegrupper for hvert enkelt prosjekt, representanter fra næringen, der over 500 personer er involvert. Resultatene fra enkeltprosjektene formidles tilbake til næringen gjennom bl.a. referansegruppene og fagsamlinger, hvor man nettopp deltar på samme arena. Det er faktisk mellom 1 500 og 2 000 personer i løpet av et år som deltar på disse fagsamlingene. Det er åpne presentasjoner av resultatene fra enkeltprosjekter på hjemmesidene, og de er aktivt formidlet i fagpressen. Derfor mener jeg at det siste som ble sagt, at næringskomiteen har lagt så sterk vekt på at næringen sikres innflytelse på virksomhetens strategier og prioriteringer, er viktig. Derfor mener jeg også at det faktisk blir vanskeligere å opprettholde en sterk næringstilknytning gjennom Forskningsrådets generelle virkemidler, eller en kobling til det. Derfor tror jeg det kan svekke ordningens legitimitet. Men å vurdere dette ser jeg ingen utfordringer med.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-04-12:
Jeg er rimelig sikker på at jeg ikke nevnte lønnskostnader i mitt innlegg, men jeg sa totalkostnadene, og jeg pekte på investeringskostnader og krav som vi legger på næringen for at den skal få vekst. Derfor må næringen ta ulike grep, investere på ulike måter, tilrettelegge på ulike måter for å få vekst, og det koster penger. Bare se på de mange selskapene som i dag har et kostnivå som er tett oppunder 40 kr. Man kan si at det er ikke noe problem så lenge vi har gode laksepriser, men gode laksepriser kan fort forsvinne. Vi har gode laksepriser nå rett og slett fordi temperaturen i havet er sånn som den er, og det er slikt som kan påvirke prisen. Vi har gode laksepriser fordi markedet andre plasser har falt sammen. Det kan endre seg. Jeg tror ingen i næringen tror – og heller ingen politiker bør gå rundt og tenke og tro – at vi vil ha laksepriser på 60 kr og 70 kr i framtiden. Det er derfor jeg sier at det totale kostnadsbildet for næringen nå gjør at vi som politikere må ha stor forståelse for at næringen – små, mellomstore eller store – leter etter nye måter å effektivisere seg på og skape bedre kvalitet, og da er transport en del av bildet. Jeg har selv lagt et betydelig press på transportkostnader som kommer ved flytting av levende fisk, lukking av brønnbåter, osv. Dette er kostnader som næringen må ta hvis den skal få vekst i framtiden, for å hindre bl.a. sykdom og rømning. Det kommer nye kostnader for næringen, og det var det jeg snakket om da jeg snakket om det totale kostnadsbildet, ikke at det er noe galt med lønningene i Norge. Jeg tror man blir litt blendet av at det går så godt nå, men vi skal ikke så mange år tilbake før det var et annet bilde. Vi må ikke bli blinde av alle de verdiene som skapes heller. Jeg tror ikke vi skal være så fascinert at vi liksom blir blendet av alle de arbeidsplassene og veksten som vi ser nå. Jeg tror vi må prøve å se litt framover. Derfor tror jeg at trafikklyssystemet faktisk er det som etter hvert vil legge til rette for en betydelig, forutsigbar vekst og en bærekraftig vekst i årene som kommer, som vil gi de nødvendige inntektene for vekst og sysselsetting langs kysten. Men det er en interessant problemstilling som ligger i det som interpellanten tar opp, og jeg hører også at interpellanten i stor grad tenker bredere enn det som går bare på dette med slaktebåter. Jeg er ikke så kritisk eller bekymret i dag, for det er vel en par-tre båter det snakkes om. Det gjenstår å se.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-04-12:
Jeg er veldig glad for det som representanten Grung sa avslutningsvis, om at vi i fellesskap bør se på helheten og skape forutsigbarhet. Jeg sa nettopp at jeg tror trafikklyssystemet – når det får satt seg skikkelig – er det verktøyet som skal få til vekst. Men vi må ha øynene åpne for alt det andre som skjer. Når jeg hører på representanten Ingalill Olsen, blir jeg litt overrasket, for når det gjelder det som skjer nå framover, er det ingen som kan slå fast at det blir sånn. La oss gå offshore, som et eksempel: Jeg ser hva som kommer av framtidsrettet teknologi for å flytte oppdrett langt til havs. Jeg ser hvilken teknologi som kommer – ganske raskt – for lukkede anlegg. Jeg ser hvor raskt det går med oppdrett på land – opptil 800–1 000 gram – som vil redusere produksjonstiden i havet med en tredjedel. Dette er like rundt hjørnet. Det er vi som har initiert det gjennom utviklingskonsesjoner, miljøkrav og alle mulige andre krav til denne næringen – og det koster penger. Derfor tror jeg det blir riktig å gjøre som representanten Grung også sier: Nå må vi ikke handle raskt. Nå må vi lage oss et bilde av hva vi skal gjøre med denne næringen, selv om det er gulltider nå, for disse gulltidene kommer til å endre seg. Jeg hørte at representanten Knag Fylkesnes sa noe meget fornuftig. Han sa at vi må ha et balansert rammeverk. Det er helt riktig. Da må vi se på alt av regelverk og rammene som ikke handler om økonomi også, og koble det sammen med alt det andre. Det er ingen som er uenig i at en andel av denne produksjonen skal komme samfunnet til gode, men spørsmålet dukker opp gang på gang. I 2015 ble det inngått et bredt forlik i denne salen, der nesten samtlige partier sa nei til arealavgift/produksjonsavgift og ville ha Havbruksfondet i stedet. Så går det to år, og så fremmes det et forslag i denne salen om en eksportavgift. Så går det et år til, og så fremmes det et forslag om arealavgift/produksjonsavgift. Disse selskapene betaler også selskapsskatt. Det er skatt på skatt og avgift på avgift. La oss nå gjøre som representanten Grung sa, og sette oss ned og se hva et forutsigbart uttak av andelen av produksjonen skal være. La oss ikke lesse nye avgifter og skatter – fra alle retninger – på næringen. Dette handler om at vi alle sammen tar et ansvar for å påse at vi ikke regulerer oss mot økonomiske realiteter, for da går det galt.
Ingjerd Schou (Høyre), 2018-05-29:
Nordisk råd er et av verdens mest omfattende regionale samarbeid. Samarbeidet er både politisk, økonomisk og kulturelt forankret. En vesentlig del av …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-29:
De sakene vi behandler i dag, viser et bredt politisk engasjement for å sikre at alle i Norge får leve frie liv. Mange kjemper fortsatt for den grunnleggende retten til frihet fra vold og tvang og for retten til å velge kjæreste, ektefelle og selv bestemme hvordan de skal leve sitt liv. Vi har et stort ansvar for å bidra til denne frihetskampen. Det krever bred innsats på mange områder, med tiltak på både kort og lang sikt. Regjeringens handlingsplan inneholder 28 konkrete tiltak, og i regjeringserklæringen varsler vi at vi vil forsterke innsatsen. Det viktigste vi gjør for å forebygge, er å bidra til å endre de holdningene og den praksisen som legitimerer negativ sosial kontroll, overgrep og tvang. Det krever først og fremst at innvandrermiljøene selv og andre som utøver dette, er villige til å ta et oppgjør og sørge for endring. Vi støtter de positive kreftene gjennom samarbeid og tilskudd til organisasjoner som jobber med dette. Jeg har selv møtt mange representanter for innvandrerorganisasjoner som forteller om hvordan holdninger og handlinger endrer seg med diskusjon og bevisstgjøring. I revidert nasjonalbudsjett foreslår vi å styrke dette arbeidet. Regjeringen har også fremmet et lovforslag som innebærer at vi kan nekte støtte til trossamfunn som forfekter holdninger som krenker menneskers rettigheter og frihet. For dem som rammes av tvang, negativ sosial kontroll og overgrep, er det viktig å sikre god støtte, hjelp og oppfølging. Det krever et hjelpeapparat som ser, som forstår, og som kan bistå når det trengs. Minoritetsrådgiverne på skolene er en førstelinjetjeneste som har særlig kompetanse på dette området, og som er lett tilgjengelig for ungdom. Også denne ordningen foreslår regjeringen å styrke i revidert nasjonalbudsjett, med 13 nye rådgivere. Vi har også et kompetanseteam som kan bistå, og regjeringen har igangsatt en rekke tiltak for å styrke kompetansen i de ordinære tjenestene som møter barn, unge og voksne som utsettes for dette. Selv om vi har en utenrikstjeneste og dyktige integreringsrådgivere ved ambassadene, er muligheten til å bistå betydelig mer begrenset når den som trenger hjelp, er i utlandet. Det er derfor avgjørende å hindre utreise dersom vi mistenker at barn eller ungdom kan utsettes for tvang eller overgrep. Regjeringen vil derfor sende på høring et forslag som gir bedre mulighet for å beslaglegge pass i tilfeller der vi mistenker at barn eller ungdom kan utsettes for dette. Vi lanserer også en rekke informasjonstiltak i disse dager, som når både ungdom og ansatte i hjelpetjenestene. De aller fleste forslagene som fremmes i de sakene vi nå behandler, er allerede ivaretatt gjennom regjeringens oppfølging av handlingsplanen. Vi vil forsterke innsatsen ytterligere gjennom vårt arbeid med en ny strategi for integreringspolitikken. Jeg deler det engasjementet Stortinget viser for dette arbeidet, og vil selvsagt også sørge for å følge opp de vedtak som Stortinget gjør i dag.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-29:
Det var et viktig og godt spørsmål. Dette er en problemstilling som mange er engasjerte i, både i det politiske miljøet, i forskermiljøene og i minoritetsmiljøene. Regjeringens holdning til dette er at vår anbefaling må være kunnskapsbasert. Vi kan ikke se at vi har tilstrekkelig med kunnskap i dag til å anbefale noe forbud mot søskenbarnekteskap. Jeg mener det er viktig i disse diskusjonene at vi diskuterer hva vi ønsker å oppnå. Er det en potensiell helserisiko, eller er det innvandringsbegrensning? Hvis det er det siste, vet vi at andre tiltak har større effekt. At man har satt en grense for inngåelse av ekteskap, har effekt, og det er også andre tiltak som kan ha ønsket effekt. Vi fortsetter fortgangen i dette arbeidet. Helse- og omsorgsdepartementet leder arbeidet og kommer til å jobbe fortløpende for å hente inn nødvendig kunnskap.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-29:
La meg først gi en anerkjennelse til representanten Bøhler for engasjementet i disse sakene. Det er viktig, både det som vises her i salen, og også det som gjøres av konkret arbeid i veldig mange av miljøene og bomiljøene. Når det gjelder dette spørsmålet, jobber regjeringen med en felles lov for tros- og livssynssamfunn. Vi ser at det er noen utfordringer med et slikt forslag. Vi har på den ene siden hensynet til livssynsfrihet. Vi har på den andre siden et behov for å ivareta verdier som likestilling, demokrati og rettsstat. Derfor mener vi at det er noen spørsmål som må utredes, bl.a. forholdet til Grunnloven og spørsmål knyttet opp mot menneskerettigheter. Så er jo spørsmålet: Hva slags tilsyn er det vi her snakker om? Er det rapportering, eller er det stedlig tilsyn? Så kan et slikt trossamfunn melde seg av offentlig støtte. Dermed vil det ikke være noe tilsyn lenger. Dette er et viktig spørsmål, men vi må sørge for at vi balanserer det på en nødvendig måte.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-29:
La meg bare først slå fast at ekteskapsloven fastslår at kvinner og menn har samme rett til fritt å velge ektefelle. Ekteskap skal inngås av egen fri vilje og med eget samtykke. Brudefolkene skal anerkjenne hverandres rett til skilsmisse. Etter gjeldende norsk rett må ekteskap stiftes i tråd med ekteskapslovens regler i Norge. Det som har vært, og er, vår bekymring med det forslaget som er fremsatt, er at det også kan oppfattes som en aksept av såkalt religiøse ekteskap. Det man her er opptatt av, mener vi er ivaretatt innenfor dagens lov. Så er det ikke min oppgave fra Stortingets talerstol å anbefale partiene i Stortinget hva man skal gå inn for. Det er noe partiene selv må ta stilling til.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-29:
Det er ingen av disse spørsmålene som er enkle. Jeg har stor respekt for at alle partier ser kompleksiteten i disse sakene. Jeg synes ikke det er lett å konkludere i spørsmål om søskenbarnekteskap, for hvis det er familiens plan man ønsker å sette en stopper for, kan man da gå til tremenning istedenfor til søskenbarn. Så vi må være sikre på hva vi gjør, og hvorfor vi gjør det. Da er helserisiko ett spørsmål, det andre spørsmålet er mer de innvandringsrestriksjonene man ønsker å ha, og der mener vi det er andre tiltak som kan ha større effekt. Men vi jobber med kunnskapsgrunnlaget og vil trekke en konklusjon når vi mener at tiden er inne for det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-29:
Jeg er ikke fornøyd før vi har vunnet kampen mot negativ sosial kontroll. Og jeg mener vi har en historisk oppgave i å stå på jentenes side – og også de guttene som utsettes for negativ sosial kontroll – og vi skal vinne kampen sammen med dem. Jeg har brukt mye tid på dette etter regjeringsskiftet, og jeg ser også positive utviklingstrekk, bl.a. etter et besøk på Alnaskolen på Furuset, der unge mennesker klarer å sette ord på disse vanskelige spørsmålene. De sier rett ut at før de begynte på Alnaskolen, var ikke dette et tema. Møhlenpris Idrettslag i Bergen jobber også godt med dette. Og vi jobber sammen med dem. Da er mitt klare budskap at det er ikke slik at vi er fornøyd der vi er nå, men vi jobber målrettet og konkret, for vi skal vinne denne kampen sammen, og jeg er glad for at det er så pass stort engasjement i Stortinget.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
De nordiske landene er små, men vi står sammen. Gjør vi det, er vi sterke. Det er også den overordnede visjonen for det nordiske samarbeidet, en visjon som det er lett å slutte opp om. Med en befolkning på 25 millioner er Norden verdens ellevte største økonomi. Og ikke bare det, vi er blant de tettest integrerte regionene. I tillegg har et intensivert, altså et styrket, samarbeid stor legitimitet. Over 90 pst. av innbyggerne i Norden mener at nordisk samarbeid er viktig, og to av tre mener at den internasjonale utviklingen taler for et tettere samarbeid. Som representanten Kolberg sa tidligere i dag, er økende oppslutning i folket en stor styrke. For å si litt mer om den globale utviklingen: Den er mer uforutsigbar og mindre ordnet enn vi har vært vant til. Vi bør framover være forberedt på en internasjonal dreining der USA ikke lenger dominerer, slik de har gjort i etterkrigstiden. Det er også et realistisk scenario at velkjente og viktige internasjonale institusjoner svekkes, noe som igjen kan gi Norden et potensial for å fordype og videreutvikle samarbeidet på flere samfunnsområder og med bred støtte i befolkningen. Et viktig område er nettopp det Kolberg var inne på, utenriks- og sikkerhetspolitikk, ved å samarbeide om felles sikkerhetsutfordringer som et supplement til NATO. Allerede nå har vi mye å tjene på å lære av hverandre og samarbeide om felles løsninger, ikke minst når det gjelder de viktige driverne for samfunnsutviklingen. Derfor har jeg lyst til å løfte fram at man som resultat av det norske formannskapet i Nordisk ministerråd i 2017 fikk vedtatt en erklæring om digitalt samarbeid. Dette vil kunne styrke den digitale omstillingen og næringslivets konkurranseevne i Norden og fremme et indre marked. Men det er særs viktig at regjeringen følger opp de nordisk-baltiske ministererklæringene og gjennomfører handlingsplanen for digitalt samarbeid på konkrete områder. Dessverre, og det har jeg tatt opp tidligere, har den norske regjeringen så langt satset lite på digitalisering, både i utdanning, i forskning og i arbeidslivet nasjonalt. Det trengs et taktskifte for å ruste oss for den digitale omstillingen i Norge og for å bidra til å dra nytte av et nordisk samarbeid. Til slutt: Et viktig poeng i rapporten fra Ministerrådets eksterne ekspertgruppe som kom med anbefalinger om det framtidige utdanningssamarbeidet i Norden, er at de særlig peker på behovet for engasjement og forankring hos politisk ledelse. Jeg vil derfor avslutte med å oppfordre de ansvarlige statsrådene til å merke seg dette: For at det nordiske samarbeidet skal styrkes, må det bli viktig for ministrene.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Norden er uten tvil en sterk region både demokratisk og økonomisk. Norden sitter også samlet sett på store og rike naturressurser, og vi har stilt oss slik at vi har en veldig mobil befolkning. Vi har tall som viser at om lag 70 000 nordboere regelmessig pendler over en nordisk grense. Det er om lag 5 000 personer som flytter mellom de nordiske land hver måned. Skal vi beholde og utvikle det samarbeidet i Norden, er vi avhengig av å ha gode og moderne kommunikasjonsmuligheter. Da snakker vi om vei, vi snakker om bane, vi snakker om sjø, og vi snakker om luft. De nordiske statsministrene har deklarert at Norden skal være verdens mest integrerte region, og på en del områder er det også slik. Men vi ser at transportområdet i Norden fremdeles har sine utfordringer. Jeg ser at under «Samferdsel» på side 11 i meldingen står det at «Samferdselssektoren er ikkje med i det formaliserte nordiske regjeringssamarbeidet». Jeg har lyst til å si at slik kan vi ikke ha det. Dette burde man nå gjøre noe med. Jeg registrerer også at komiteen i sine merknader har skrevet at det er viktig at Nordisk ministerråd arbeider med samferdsel og kommunikasjon. Det er veldig bra at komiteen skriver det. Jeg kunne ønsket at man hadde gått enda litt lenger, men det er en god inngang. Nordisk råd hadde sesjon på Akureyri for noen uker siden. De tok dette inn over seg, og de gjorde et enstemmig vedtak på transportområdet. Egentlig fattet de 15 ulike vedtak i en bolk. Jeg har bare lyst til å nevne noen få av dem som særs viktige. Det ene er at man betingelsesløst skulle diskutere alternative finansieringsmetoder for å få på plass samfunnsøkonomiske investeringer som krysser riksgrenser. Nordisk råd mente også at man kunne lage et nordisk fond som kunne finansiere utredninger, analyser, planarbeid osv. som berører transportinfrastruktur, og som strekker seg over riksgrensene i Norden. Det var også et vedtak om utredning av flaskehalser og hvordan næringsliv og arbeidsmarked i distriktene kan utvikles gjennom å tenke på parallelle eller alternative transportveier. Så til det siste punktet, som i hvert fall jeg oppfatter som et av de tyngste. Det er at Nordisk råd nå enstemmig ber om at man gjenoppretter et ministerråd for transportspørsmål. Det hadde man tidligere, det ble fjernet. Nordisk råd har i flere omganger og gjennom lang tid diskutert dette, men er nå altså enstemmige om at transportområdet er så viktig at man ber om at man oppretter et ministerråd for transport. Jeg håper statsråden kan svare positivt på at det ønsker man i hvert fall fra norsk side å bidra til, for skal Norden – og dermed Norge – fortsatt være et av verdens fremste samarbeidsregioner, må altså muligheten til å forflytte gods og mennesker være på plass. Da kreves det et godt overblikk og en god samordning. Der ligger utfordringen til statsråden, og den er altså gitt av et enstemmig Nordisk råd.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
At Fremskrittspartiet og Høyre og regjeringen ikke kan støtte forslagene som ligger her fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, er egentlig ganske skandaløst – i hvert fall sett i lys av hva en rekke Høyre- og Fremskrittsparti-representanter tidligere har uttalt om byggingen og tempoet i byggingen av Oslo–Stockholm og Oslo–Göteborg. Nå vil tydeligvis Fremskrittsparti-statsråden bare avvise hele saken. Det er noe nytt fordi dette er en annen holdning enn hva vi gjentatte ganger har hørt i valgkamper, hørt fra representantene, kollegaene til statsråden, partikollegaene i Østfold: veldig for rask utbygging Oslo–Stockholm, veldig for rask utbygging Oslo–Göteborg, Østfoldbanen. Men hva skjer i praksis? I hvert fall ikke rask utbygging, men det motsatte. Så reagerer jeg litt når jeg hører saksordføreren vise til at Nordisk råd skulle være et argument for på en måte å avvise disse forslagene. Det henger ikke sammen, for Nordisk råd har for bare noen uker siden vedtatt at de ønsker sterkere framdrift på transportkorridorer i Norden og mellom Norge og Sverige. Så det argumentet henger ikke på greip. Det vi ser, er skuffende – Høyre og Fremskrittspartiet går nå imot forslagene. Men det legger seg bare på stabelen av fagre valgløfter fra disse to partiene – Fremskrittspartiet og Høyre – som de nå løper ifra. Det er bare å registrere at statsråden fra Fremskrittspartiet med ansvar for samferdsel mer framstår som en klamp om foten – i hvert fall når det gjelder representanter fra eget parti og deres løfter og lovnader om jernbane Oslo–Stockholm og Oslo–Göteborg – enn noe annet. Sånn har det blitt. Fremskrittspartiet i regjering er ikke troverdig. Jeg sitter og hører på spørsmål etter spørsmål etter spørsmål. Statsråden klarer ikke engang å gi et tydelig svar på om f.eks. en trasé om Askim skal være en del av dette. Det er utrolig skuffende.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
I Nord-Norge er fly offentlig kommunikasjon, og flyseteavgiften er direkte distriktsfiendtlig. Den rammer de korte rutene før de lange. Vår komitétur i forrige uke viste dette meget tydelig, og alle i komiteen fikk med seg at Widerøe var dypt bekymret, og at det allerede har fått konsekvenser ved at Widerøe har måttet melde at de reduserer antallet avganger. Det rammer Lofoten kraftig og sterkt. Over 40 avganger fjernes. Jeg synes det er trist at Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, også, stemmer ned dette forslaget. Det er nemlig nødvendig med en gjennomgang, sånn at alle passasjerer i dette landet hensyntas, ikke bare bilister og de som bruker jernbanen. Nå er det kanskje på tide at man ser på også dem som er avhengig av fly. Vi ser fram til at flertallet realitetsorienterer seg og kommer tilbake til Stortinget med et forbedret opplegg, og jeg vil si: et kraftig forbedret opplegg. Ministeren snakket om subsidier til småflyplasser. Vi kan gjerne diskutere det, men hvis vi ikke hadde hatt småflyplasser i hele landet som mater de store, og som sørger for at de går med overskudd, hadde flytrafikken vært atskillig mindre – og overskuddet vært atskillig mindre. Vi kan ikke ha en offentlig kommunikasjon i dette landet hvor man bare kan reise med fly mellom Oslo, Bergen, Trondheim og Sola, hvis man bare skulle reise på dem som var lønnsomme. Da var de kanskje ikke lønnsomme lenger. Jeg registrerer at ministeren hver gang han får et spørsmål eller en kommentar han ikke liker, har for vane å angripe de rød-grønne og skylde på de rød-grønne. Det er litt spesielt, all den tid han faktisk har vært samferdselsminister i fem år. Det er på tide at ministeren begynner å ta ansvar for det han selv og hans egen regjering holder på med.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Stortinget har vedtatt NTP, og i den slås det fast at målet er at gods skal overføres fra vei til sjø og bane. Utgangspunktet er at sjø- og jernbanetransport er mer miljøvennlig enn det å frakte gods på vei. Riksrevisjonen har undersøkt overføringen av godstransport fra vei til sjø og bane. Hovedfunnet fra Riksrevisjonen er nedslående. Målet om overføring av godstransport fra vei til bane er ikke nådd. Myndighetene har ikke klart å styrke sjø- og jernbanetransportens konkurranseevne sammenlignet med veitransport, kanskje heller tvert imot, osv. Det må være en bedre tilrettelegging for tilbyderne hvis vi skal få en endring av dette. Slik sett har ikke departementet fulgt opp Stortingets vedtak knyttet til det å legge til rette for dette. Kanskje har de i praksis undergravd det når de ikke har gjort noe med det. Jeg etterlyser at regjeringen iverksetter tiltak og sørger for at godstransport blir gjenstand for aktiv handling, som gjør at målet kan nås. Det må stimuli til. Godset flytter seg ikke selv, og markedet velger det mest lønnsomme. I dette tilfellet er det på veiene. Skal vi lykkes i å nå målet om å endre godsstrømmen, må det tas grep, og det nytter ikke med fromme vedtak som ikke iverksettes. For Nord-Norge handler mesteparten om gods på sjø, for vi har svært lite jernbane. Denne regjeringen halverte tilskuddet til fiskerihavner, som faktisk i de fleste fiskeværene i Nord-Norge også fungerer som godshavner. Derfor er det svært relevant hva man bruker av penger til fiskerihavner. Arbeiderpartiet fordoblet dette i sitt alternative budsjett. Dette er et eksempel i praksis på at regjeringen nedprioriterer kysten. Det har vi sett, og det er utrolig tragisk – ikke bare konsekvensene av overføringen av Fiskeridepartementet til Næringsdepartementet, at det har blitt mindre slagkraftig, men vi ser det også når det gjelder bevilgninger, og vi frykter det som skjer når utviklingen og utbyggingen av fiskerihavner overføres til regionene. Det blir ikke mer gods på sjø eller økt verdiskaping i fiskerihavnene slik. Jeg tenker at dette er et viktig felt å følge med på, og det er viktig å sørge for at også dette blir utbygd i Nord-Norge, slik at det tilføres mer penger til de havnene som skal motta gods.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Vi er nå i gang med å behandle et forslag der forslagsstillerne foreslår at regjeringen skal utrede og endre innretningen på luftfartsavgiftene. Hensikten med denne gjennomgangen skal være å sikre at avgiftene styrker tilbudet på kortbanenettet. En ser nå nemlig at innretningen på avgiftene fører til en skjevhet i fordelingen av avgiftsbyrden. Det er slik at små fly med få seter har en vesentlig høyere avgift per passasjer enn store fly med mange seter. I tillegg er det en vesentlig forskjell mellom korte og lange ruter. Det er større avgifter på flygninger tur–retur Stokmarknes–Bodø enn f.eks. tur–retur Oslo–London. Noen av avgiftene baserer seg på vekt og andre avgifter på antall flyseter. Konsekvensene er uansett at billettprisene blir så høye at det svekker konkurranseforholdet til andre transportmidler. Flygningene på kortbanenettet blir i store deler av landet betraktet som kollektivreiser. Avstandene er store, og andre reisemåter blir tungvinte og tar lang tid. Det er derfor viktig at ikke avgiftene fører til at det kuttes utilsiktet i antall flygninger. Mindretallet i komiteen mener at en må endre avgiftene, slik at mindre fly ikke har høyere avgift per passasjer enn store fly – og eventuelt slik at miljøavgifter differensieres etter reiseavstand. Gjennom det vil en da følge prinsippet om at forurenser skal betale. Det er imidlertid også slik at innbyggerne i Nord-Norge ofte er avhengige av å reise langt for å komme kort. Hva mener jeg med det? Det betyr at reiser mellom flyplasser må foretas via Oslo. For eksempel må en reise mellom Kirkenes og Trondheim gjøres via Oslo. En gjennomgang av avgiftene må derfor også ivareta dette forholdet. Flertallet i komiteen går imot dette forslaget, med begrunnelsen at regjeringen allerede har satt i gang et arbeid. Men dette forslaget går lenger enn det arbeidet, i og med at forslagsstillerne vil vurdere det totale avgiftstrykket og ikke bare passasjeravgiften. Derfor er det merkelig at flertallet ikke vil gå inn for det. Kortbanenettet i Norge er som skapt for en kommende elflyrevolusjon. Elfly vil i første omgang komme som relativt små fly, med relativt kort rekkevidde. De vil passe utmerket på dette nettet. Derfor er det også viktig at vi får opprettholdt aktiviteten på flyplassene, denne typen flyplasser, de neste ti årene. Når elfly overtar disse flygningene, blir det en løsning på reisemønsteret i store deler av landet. De blir billigere å fly, og de vil ikke forurense i særlig grad. Derfor foreslår Arbeiderpartiet og Senterpartiet at Stortinget ber regjeringen gjennomføre denne gjennomgangen av avgiftene og endre dem på en måte som ivaretar disse utfordringene. Hermed tar jeg på vegne av Arbeiderpartiet opp det forslaget vi har fremmet sammen med Senterpartiet i saken.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Det er ikke alltid det er like stor enighet i denne salen under samferdselsdebatter som det er i dag i denne saken. Men til tross for at det er ganske stor enighet, ser det altså ut til at dette forslaget stemmes ned. Ministeren sier at en slår inn åpne dører, men vi ser jo nå at den store aktøren på kortbanenettet legger ned flere ruter i høst. På bakgrunn av det og for å gi et signal til bransjen vil jeg spørre ministeren om han vil legge opp til å endre avgiftene, sånn at små fly med få seter og mange landinger får en rimeligere andel av avgiftene.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Nå var det ikke denne representanten som svartmalte noen ting. Det jeg bar fram av budskap, var det vi opplevde i forrige uke, da vi snakket med innbyggere i Lofoten. Men vi hører fra opposisjonens side at det er sendt noen signaler fra regjeringen om endring, og da er det enkle og greie spørsmålet igjen: Vil regjeringen fremme forslag i henhold til det forrige spørsmålet, og vil det eventuelt skje snarlig, f.eks. i forbindelse med statsbudsjettet? Når vil en sånn utredning eventuelt bli ferdigstilt?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Regjeringen skal nå utrede en differensiering av flypassasjeravgiften. Da vil jeg minne om at dette forslaget går lenger enn til flypassasjeravgiften. Her er det det totale avgiftsnivået som skal vurderes og endres. Det som er den store utfordringen, er at Widerøe legger ned 44 ruter i august. Det krever handling. Det krever at vi går gjennom denne saken skikkelig. Men jeg hører nå at statsråden sier at dette er å slå inn åpne dører. Det betyr at det som nå gjøres i departementet, skal ta inn alle avgiftene i tråd med dette forslaget. Da ser jeg fram til en snarlig tilbakemelding fra regjeringen på dette området. Så må jeg i tillegg si meg enig med representanten Mossleth. Meg bekjent er det ingen som har foreslått å legge ned taxfree-salget på flyplassene. Til det er det for viktig for det lokale kortbanenettet.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Jeg skal ikke forlenge denne debatten mye, men jeg synes det er fantastisk at statsråden tar æren for den teknologiske utviklingen av jetmotorer, men det er greit. Det som fikk meg til å ta ordet, var representanten Gunnes’ påstand om at det er svikt i antall passasjerer som er grunnen til at Widerøe legger ned. Nei, Widerøe sier selv at kommersielle kortbaneruter ikke er lønnsomme etter avgiftsøkningen. Det betyr at de ikke kan opprettholde et like godt tilbud på grunn av avgiftsøkningen som kom med den trippelblå regjeringen.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-05-29:
Smarte byer er et relativt nytt begrep. Det dreier seg om den teknologiske utviklingen, som gjør at innovative, IKT-baserte måter å organisere små og store deler av livet i byene på blir viktigere og viktigere. Dette må vi gjøre på innbyggernes, næringslivets og offentlig sektors premisser og kreve at ting settes inn i et system som letter og trygger hverdagen for alle. Transportkomiteen var på besøk hos Nkom, Nasjonal kommunikasjonsmyndighet, i går. Der ble vi forespeilt en framtid der alt fra avfallstømming til autonome kjøretøy og fjernstyrte hus, omtrent, blir digitalt styrt – gjennom smarte systemer som vil både lette hverdagen for mange og sannsynligvis også spare liv. Forslagsstillerne viser til at byer over hele verden står overfor store utfordringer, med økende urbanisering, manglende infrastruktur, større krav og en økende andel eldre i befolkningen. Byenes utfordringer løses best med ny teknologi, med samarbeid og tett innbyggerinvolvering. Dette alene bør føre til at vi får en nasjonal strategi på dette området. Samtidig viser forslagsstillerne til at dette området også vil gi en markedsmulighet på over 13 000 mrd. kr de neste fem årene. Det er penger, det også. Det kan gi oss store muligheter. Vi bor i et lite land med få innbyggere, men har et kjempestort fortrinn knyttet til arbeidet som ligger foran oss på dette området. Vi har en av verdens mest teknologisk avanserte befolkninger, og det fortrinnet må vi bruke. Med en relativt liten befolkning er vi avhengig av å tilrettelegge byene sånn at innbyggerne har en god og trygg hverdag. Derfor er det et godt forslag som behandles i denne saken. Smarte byer er, som saksordføreren var inne på, en internasjonal samlebetegnelse. Norge burde ligge helt i front i dette arbeidet. Det skjer mye i norske kommuner, men det er ingen samlet strategi for det. De fragmenterte satsingene gjør at det er et stort potensial for både næringsliv, marked og effektivisering. Norge ligger to–tre år etter foregangsland som Spania, Japan og Sør-Korea. Dette gjør at vi risikerer at vi ikke blir et foregangsland innen teknologi, innovasjon og bærekraftige, smarte byer. Da risikerer vi å ikke få ta del i det store markedet dette vil utgjøre om få år, og den verdiskapingen dette vil bringe med seg. Dette forslaget er godt. Det er så godt at Stortinget bør vedta det, sånn at regjeringen utarbeider en nasjonal smartbystrategi, og at regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet for 2019 vurderer behovet for en nasjonal finansieringsordning for smartbyinitiativer. Det er en finansieringssak som fremmer samarbeid mellom kommuner og eskalerer lokale prosjekter til å bli nasjonale. Herved tar jeg opp de tre forslagene som fremmes i saken, og håper de blir vedtatt, til beste for landet.
Jonny Finstad (Høyre), 2018-05-29:
Kortbanenettet er for mange i Distrikts-Norge det eneste alternative kollektivtilbudet på linje med tog i mer sentrale områder, men også for innlandsreiser som er litt lengre, oppleves fly som et viktig kollektivtilbud. Regjeringspartiene har altså, med støtte fra Kristelig Folkeparti, gjennom et anmodningsvedtak i budsjettbehandlingen allerede bedt regjeringen legge fram en sak om en gjennomgang av luftfartsavgiftene. Der heter det: «Stortinget ber regjeringen vurdere en omlegging av dagens flypassasjeravgift, slik at den får en miljøprofil, for eksempel differensiering etter flyreisens lengde.» I tillegg har man i Jeløya-erklæringen satt inn et punkt hvor vi skal «vurdere hvordan luftfartsavgiftene kan restruktureres med sikte på økt konkurransekraft for norsk luftfart». Regjeringspartiene har altså med støtte fra Kristelig Folkeparti dermed allerede erkjent og ivaretatt behovet for en gjennomgang av luftfartsavgiftene. Jeg – og Høyre – er veldig opptatt av at vi skal ha et godt flytilbud i hele landet. Utfordringen for flytilbudet på kortbanenettet er i første rekke svak lønnsomhet og mangel på konkurranse på kommersielle flyvninger, med det materiell og de rammebetingelsene som nå foreligger. Brukerfinansiering til drift av flyplasser og luftfartstjenester er politisk godt forankret gjennom skiftende politisk flertall over tid, gjennom Avinor-modellen. Det er kun noen av de større flyplassene som går med overskudd, bl.a. gjennom innmatingen av passasjerer fra kortbanenettet. Taxfree-salget er også en viktig inntektskilde for driften av alle landets flyplasser. Dersom man tar utgangspunkt i at kortbanenettet er et viktig kollektivtilbud på linje med f.eks. tog, trikk, buss osv., er altså flyplassene brukerfinansiert gjennom avgiftssystemet. Man snakker av og til om at småflyplassene ikke er lønnsomme og ikke går med overskudd, men jeg har aldri hørt noen snakke om at en togstasjon, en toglinje eller et busstopp er lønnsomme. Og så vidt jeg kjenner til, er det heller ingen togstasjoner som går med overskudd. Jeg mener man må tenke litt annerledes framover når det gjelder kortbanenettet, og jeg synes at kortbanenettet i langt større grad må sidestilles med annen kollektivtransport som storsamfunnet tar ansvar for. Vi ser også at det er en rivende teknologisk utvikling i flybransjen. Utviklingen av elektriske fly og bruk av andre energikilder vil om kort tid revolusjonere luftfartens miljø- og klimaavtrykk i transportsektoren. Det vil også senke kostnadene til flyoperatørene. Jeg tror også dette i økt grad vil sette luftfarten i fokus som kanskje den mest miljøvennlige transportformen i framtiden, og det vil øke konkurransekraften til flyselskapene. Å legge til rette for denne utviklingen med et framtidsrettet avgiftssystem og helhetlige strategier for luftfarten blir en viktig oppgave for regjeringen framover.
Jonny Finstad (Høyre), 2018-05-29:
Jeg synes, med respekt å melde, at retningen denne debatten har tatt, framstår litt underlig, med den voldsomme kritikken fra opposisjonen som viser at man faktisk ikke anerkjenner den jobben som regjeringspartiene sammen med Kristelig Folkeparti allerede har gjort i denne saken. Så hevder Senterpartiet at man har foreslått endringer i flypassasjeravgiften. Likevel salderer man budsjettene med flypassasjeravgiften, og man stemmer imot forslag i budsjettbehandlingen som inkluderer en gjennomgang av flypassasjeravgiften. Så jeg gjentar gjerne det jeg sa i stad: Opposisjonen slår inn åpne dører. Jeg skulle for så vidt ha ønsket at vi ikke trengte å stemme ned forslaget, men at vi, sånn som det var mulig å gjøre tidligere, kunne legge forslaget ved protokollen. Men sånn er ikke ordningen i Stortinget lenger. Det jeg imidlertid synes er kjempepositivt, er at vi i denne salen i dag har diskutert flypassasjeravgift, vi har diskutert framtidens luftfart og hva slags rammebetingelser det skal være for avgiftssystemet i luftfarten totalt sett i framtiden. Som statsråden har vært inne på, regjeringen jobber med saken, og da framstår det noe spesielt å få kritikk for noe man faktisk er i gang med.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2018-05-29:
Regjeringspartiene skriver at de har foreslått en gjennomgang av flyseteavgiften, og at de etter Jeløya-plattformen skal ha en gjennomgang av avgiftene. Dersom forslaget om å gjennomgå flyseteavgiften er oppfølging av regjeringsplattformen, mener Senterpartiet at dette er altfor snevert. Om en ønsker en samlet gjennomgang, er flyseteavgiften en naturlig del av det, men det holder ikke bare å endre den. Det er systemet som må endres. Derfor er jeg overrasket over at ikke flertallet støtter Senterpartiets forslag, i og med at det er en del av regjeringsplattformen. Er det riktig oppfattet at regjeringa kun vil vurdere endringer i flyseteavgiften, og at det er oppfølgingen av regjeringsplattformen?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2018-05-29:
Statsråden nevnte i innlegget sitt at vi vil kvitte oss med de lange flyrutene. Det skal vi ikke, vi skal bare prøve å endre urettferdigheten. Det er det vi ønsker. Nå vil regjeringa ikke støtte oss i en samlet gjennomgang av luftfartsavgiftene. Jeg må si at i det som vises til av flertallet, er ikke kortbanenettet nevnt. Den urettferdigheten som små fly med færre seter utsettes for, er ikke nevnt. Vi må huske på at også luftfartsavgiftene til Avinor må tilpasses, de er over 30 pst. høyere per solgte sete for små fly kontra store fly. Er regjeringa komfortabel med at folk og næringsliv, spesielt i distriktene, får et dårligere flytilbud?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2018-05-29:
Statsråden snakket om store subsidier på flyruter. Jeg vil be statsråden om å se litt annerledes på dette. Jeg ser på dette som investering for å oppnå og ta ut den store verdiskapingen som skjer bl.a. i nord. Statsråden bruker også ordet «meningsløst» om forslaget vårt. Regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti sier at vi slår inn åpne dører. Nei, vi gjør ikke det. Vi prøver å endre den meningsløse urettferdigheten som er innført de senere åra, gjerne i en sen nattetime, for å få budsjettet til å gå i hop.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2018-05-29:
Jeg beklager at jeg må ta ordet en gang til, men det er hakk i plata til regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti. Vi slår ikke inn åpne dører. Vi ser at det haster å endre den urettferdigheten som regjeringa og støttepartiene har innført. Det er ikke vi som har sørget for at flyplassavgiftene slo inn for fullt i 2016 og er blitt plusset på hvert år siden. Til representanten fra Fremskrittspartiet: Senterpartiet har fremmet et forslag om å la Vinmonopolet overta taxfree-ordningen, ikke å legge ned taxfree-ordningen. Vi mener at Avinors inntekter ikke skal reduseres, heller ikke gjennom avgiftene, men at de skal endres, for vi er et av de få landene som ikke differensierer.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2018-05-29:
Jeg ble rent rørt av representanten Johnsens første innlegg i dag. Jeg har merket meg at det ikke har vært veldig mange som har tatt tak i hans ønske om folkeavstemning i denne saken. Men jeg kan ikke unngå å se denne saken og dette kravet om folkeavstemning når det gjelder bompenger, opp mot den folkeavstemningen som nettopp har vært i Finnmark. Slik jeg har tolket regjeringen, har Fremskrittspartiet i regjering ikke hatt til hensikt å lytte til folkeavstemninger. I Finnmark var det helt tydelig: Ni av ti finnmarkinger var imot sammenslåingen. Det var 58 pst. deltakelse, og 87 pst. stemte imot. Jeg går nå og venter på at Fremskrittspartiet, gjerne ved representantene Johnsen og Stordalen, som er de eneste som har nevnt folkeavstemninger, nå tar konsekvensen av det de sier her i dag om folkeavstemning. Jeg forventer at de tar initiativ til å oppløse fylkessammenslåingen av Troms og Finnmark. Det kan ikke være slik at Fremskrittspartiet driver med dobbeltkommunikasjon om både bompenger og folkeavstemninger.