Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-06-15:
Saksordføreren har gitt en god redegjørelse for sakens innhold. Jeg vil dessuten trekke fram alle som har bidratt i høringsprosessen og kommet med innspill til komiteen. Retthjelpsmeldingen er møtt med store forventninger av de mange som har behov for fri rettshjelp, og de som er i posisjon til å kunne tilby slik hjelp, enten det er etablerte advokater eller frivillige rettshjelpstilbud. Dialogen under og etter høringen mener jeg har bidratt til nødvendige påpekninger av sider ved meldingen som ikke er uttømmende, og som krever ytterligere utredning. Det er snart ti år siden rettshjelpsordningen sist ble underlagt en grundig drøfting i Stortinget. Det er fornuftig at den diskuteres med jevne mellomrom, fordi ordningen er viktig for mange – og fordi samfunnet og behovene endrer seg. Rettshjelpsordningen ble først utformet som en sosial støtteordning, og det er etter Høyres mening på den bakgrunn den fortsatt bør innrettes. Det innebærer at rettshjelp finansiert av det offentlige, i hovedsak bør gis der behovet er størst, og til dem som har dårligst mulighet til å betale – og som uten den offentlige ordningen ikke ville være i stand til å hevde sin rett for egen regning. Høyre er derfor positiv til den utvidelsen av ordningen som gjøres for gjeldssaker. Disse har ofte stor velferdsmessig betydning og kan for enkeltpersoner handle om betydelige beløp. Det brukes mye penger på rettshjelp over offentlige budsjetter i Norge, både i konkrete summer og sammenlignet med i våre naboland. På tross av pengebruken håndterer rettshjelpstilbudene i flere andre land langt flere saker enn i Norge. Meldingen danner et godt grunnlag for å arbeide videre med rettshjelpsspørsmål. Den er imidlertid lite konkret på en del punkter. Det er etter Høyres oppfatning for mange løse tråder i meldingen, for mange spørsmål står ubesvart og overlates til departementet for videre vurdering. Det er grunn til å spørre om dette skyldes intern uenighet i Regjeringen, eller om fire år har vært for kort tid til å gjøre seg opp en mening i disse spørsmålene. Høyres utgangspunkt er at vi aldri vil bli ferdige med arbeidet med å utforme rettshjelpsinstituttet. Det må stadig tilpasses samfunnsutviklingen. Målretting av tilbudet er derfor viktig i det videre arbeidet med å utforme ordningen. Førstelinjetjenesten er, og skal være, sekundær til den generelle veiledningsplikten det offentlige har. Veiledningsplikten er lovfestet. Det er derfor ikke valgfritt for forvaltningen om det skal ytes veiledning til innbyggerne eller ikke. På tross av både lovfesting og gode intensjoner viser all erfaring at den likevel ikke fungerer som den burde. Derfor er det viktig med et supplement, og derfor stiller også Høyre seg bak flere av de skisserte utvidelsene av førstelinjetjenesten. Når det er sagt, er det flere spørsmål vi mener bør diskuteres nærmere. Det er bl.a. viktig at førstelinjetjenesten ikke organiseres som et offentlig monopol. Om de som utgjør førstelinjetjenesten, er ansatt i kommunen, vil det å gi råd som innebærer søksmål mot kommunen, kunne sitte langt inne. Uavhengighet i førstelinjetjenesten er derfor svært viktig. Advokater eller andre rettshjelpere må være uten bindinger til kommunen for å unngå tvil om lojalitet. Videre må det etableres gode kontrollmekanismer både for å ivareta kvaliteten på tilbyderne av førstelinjetjenesten og på tjenesten i seg selv. Dette vil kunne ivareta innbyggernes rettssikkerhet og velferd i førstelinjetjenesten. Det er gjennomgående i meldingen at bekjempelse av fattigdom og fokus på mindre ressurssterke grupper er et viktig aspekt ved den rettshjelpsordningen vi har i dag, og de utvidelsene som vi nå diskuterer. Det er derfor med en viss undring jeg har registrert at virkemidlene som foreslås, ikke i større grad er rettet inn mot fattigdomsbekjempelse. Dette har også vært en gjenganger i høringen i komiteen og i de mange henvendelsene vi har fått også etter høringen. Meldingen belyser på en god måte frivillig rettshjelpsarbeid som et nyttig og godt supplement til rettshjelp over offentlige budsjetter. Jusstudenter i hele landet bidrar også i stor grad og har vist seg særlig dyktige til å komme i kontakt med utsatte grupper i samfunnet. Både ved oppsøkende virksomhet og ved aktiv tilstedeværelse hjelper de mennesker som ellers har vanskeligheter med å benytte seg av de øvrige rettshjelpstilbudene. Det er på denne bakgrunn Høyre og Fremskrittspartiet har fremmet forslag om å vurdere en utvidelse av de frivillige rettshjelpstiltakene. For øvrig vil jeg signalisere at Høyre vil støtte Venstres forslag nr. 8, 9 og 11.