trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til miljøvernminister Erik Solheim. Med FNs klimapanels siste delrapport friskt i minne er Kristelig Folkeparti opptatt av at vi i Norge må bli flinkere til å effektivisere bruken av strømmen vår. Vi har i en årrekke vært velsignet med mye ren kraft, noe som gjør at vi har sløst mye. Det at strømprisene som følge av CO2-avgiftene i Kyoto-avtalen nå vil øke fra 1. januar, vil forhåpentligvis bidra til at vi blir flinkere til energieffektivisering i husene våre, i næringslivet og i det offentlige. Det er bra, og det har vi allerede sett tendenser til. Men det er samtidig slik at de økte strømprisene vil føre til økte inntekter hos energiselskapene og deres eiere, som for det meste er staten og kommunene. For å motvirke en eventuell misnøye hos folk flest når prisene blir høyere, mener jeg at satsingen på klimatiltak må være tilsvarende høy som den merinntekten staten nå vil få. Da er mitt spørsmål: Vil statsråden arbeide for at den forventede inntektsøkningen fra offentlig eide energiselskap neste år går til klimatiltak?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-21:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til finansministeren. Solvik-Olsen var opptatt av strømsprisen, som jo er en funksjon av hva som ble bygget ut av vannkraft. Det har vært en strøm av småkrafteiere i finanskomiteen denne høsten som har fortalt at de nye reglene for grunnrentebeskatning vil ødelegge lønnsomheten for eksisterende småkraftverk og hindre utbygging av ny småkraft. Hvis det er slik at man er opptatt av strømpris, at man er opptatt av å bygge ut fornybar energi, miljøvennlig energi, hvorfor er da det rette grepet å sørge for betydelige skatteøkninger som gjør denne virksomheten ulønnsom?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-21:
Jeg har da følgende spørsmål til finansministeren: «Med pressen på slep aksjonerte store politistyrker og skatteetaten for kort tid siden mot et navngitt entreprenørfirma i Oslo-området for deretter å sikte bedriften for omfattende lovbrudd. Ifølge Aftenposten 9. november tyder mye på at de siktede ikke har gjort noe galt, og skatteetaten har også frafalt sikringen av kravet fullstendig. Hva vil statsråden foreta seg for å sikre at gjennomføring av nødvendig bokettersyn og regnskapskontroll i norske bedrifter ikke utarter til en offentlig gapestokk med full pressedekning?»
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Jeg var selvsagt ikke opptatt av denne spesielle saken, men jeg synes at avisoppslaget var en meget god illustrasjon på de to sidene vi har ved skatteunndragelser, nemlig at vi selvsagt skal informere og sette inn mye ressurser på å oppdage og avdekke den type ting. På den annen side må skattyterne og bedriftene ha en sikkerhet for at de er anonymiserte, at de blir behandlet på en real og fair måte. Jeg oppfatter statsrådens svar slik – selv om det ikke er helt uttalt – at man kanskje vil innskjerpe det at det skal være anonymitet, og at departementet i hvert fall ikke kjenner til at skatteetaten var kilde for dette. Jeg tror vi må ta dette ganske alvorlig også for å få bedriftene til å følge de lover og regler som det er snakk om.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-21:
Jeg tror statsråden når hun sier dette, men statsråden sa også i sitt første svar at informasjon til skattyterne er viktig, kanskje ikke bare om hva de har å forholde seg til, men kanskje hadde det også vært en idé at man informerte bredere om den anonymiteten som skal foreligge, om de rettighetene som folk har. Jeg ville tro at veldig mange ville sette pris på å se f.eks. en avisartikkel, et oppslag, som gikk inn på noenlunde det samme som statsråden har sagt til meg her i dag, om hvilke rettigheter man har, og at det ikke er fritt frem, som veldig mange faktisk har fått inntrykk av.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
For det første: Det skjer et kontinuerlig arbeid for å sikre kraftsituasjonen i Midt-Norge, og det går, som jeg allerede har gjort klart, gjennom ulike kanaler. Statnett gjør et viktig arbeid, Enova gjør et viktig arbeid, og NVE gjør et viktig arbeid i forhold til å få konsesjonene fram. Så dette går kontinuerlig. Så er det spørsmål om ny produksjon i området. Det er tre aktuelle utbyggere. Jeg er i samtaler og drøftinger med alle tre. Det er klare forventninger fra de tre aktørene om betydelig statlig medvirkning for å realisere prosjektene. Vi vil tenke nøye gjennom hva som er den klokeste samfunnsmessige tilnærmingen til disse tre prosjektene i forhold til å sikre økt produksjon i området.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det er ingen tvil om hva som er Regjeringas politikk på dette området. Det illustreres gjennom at det foregår et betydelig arbeid i flere kretser for å komme opp med prosjekter. Vi er i dialog med flere av dem, inkludert Møre. Vi har som utgangspunkt at vi skal ha rensing på nye gasskraftverk, og at det skal være rensing fra oppstart. Vi har god dialog med de aktuelle produsentene i Midt-Norge, som var utgangspunktet for spørsmålet, og jeg tror ingen av dem er i tvil om hvilke betingelser Regjeringa legger til grunn.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
Jeg er ikke kjent med at Regjeringa har mottatt henvendelser fra EU eller EU-land som knytter Norge opp mot EUs mål for fornybar energi. EUs politikk vil imidlertid påvirke krafthandelen mellom EU-land og Norge. Vi har i dag omfattende krafthandel mellom Norge og våre naboland. Norge inngår i det nordiske kraftmarkedet og har en omfattende overføringskapasitet til Sverige og Danmark. Det nordiske markedet er videre knytta til kontinentet og Russland. Videre knyttes vi om ikke lenge til Nederland gjennom den nye NorNed-kabelen. Dette bidrar til å styrke forsyningssikkerheten for strøm. Videre legger det til rette for en god utnyttelse av kraftressursene, siden kraftutvekslingen utnytter forskjellene mellom det vannkraftdominerte kraftsystemet i Norge og varmekraftsystemene i Europa. Den faktiske utvekslingen med utlandet bestemmes av den løpende utviklingen i produksjons- og forbruksforholdene i Norge og i landene vi er knytta til, i tillegg til av overføringskapasiteten. Økt bruk av norsk vannkraft som regulerkraft for Europa utover det som følger av normal kraftutveksling i dag, krever økt overføringskapasitet. Slik kapasitet er gjenstand for konsesjonsbehandling i Norge og i andre land og krever at det er på plass et avtaleverk eller regelverk mellom de aktuelle landene. Jeg kjenner ikke til at EU eller enkelte EU-land ønsker å inngå noen slik avtale med Norge nå. Jeg vil ikke avvise at det kan være interessante framtidsperspektiv knytta til et tettere samarbeid mellom Norge og EU på fornybarfeltet. Skulle det komme henvendelser fra EU eller EU-land, skal vi sjølsagt forholde oss til dem.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
Her er det viktig å skille mellom hva det er som foreligger av konkrete henvendelser og forespørsler, og hva som kan ligge i et framtidsperspektiv. Dette er et felt der utviklingen er rivende, så vi må være åpne for at det kan skje endringer. Vi er ufattelig heldige i Norge som har vannkraft som er regulerbar. Det er en usedvanlig verdifull ressurs, og den kommer til å bli enda mer verdifull i åra framover. Nå er vi i en situasjon i Norge hvor vi satser mer på fornybar energi som ikke er regulerbar – type sol, som noen er opptatt av, og ikke minst vind, som vi vil få mer utbygging av. I lys av denne utviklinga i Norge må vi ha et gjennomtenkt forhold til hvordan vi skal bruke vannkrafta vår framover. Per nå er det ingen tvil om at vi sjøl vil ha behov for å bruke den regulerbarheten som ligger i vannkrafta.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
Jeg gjør nettopp det representanten ber om, jeg forholder meg til realitetene. Og realiteten er at det ikke foreligger noen henvendelser, verken fra EU eller EU-systemet, som vi må forholde oss til nå. Det utelukker sjølsagt ikke at vi har tenkning omkring dette, en tenkning som vi skal komme tilbake til Stortinget med når det er naturlig å gjøre det. Men mitt utgangspunkt er at i dagens situasjon skal vi ta godt vare på vår regulerbare kraft og behandle den med stor forsiktighet. Vi er sjøl i en situasjon hvor vi er i ferd med å utvikle ei fornybarsatsing som ikke er regulerbar. Ergo er den regulerbare krafta også usedvanlig viktig for oss, for at vi skal få vårt kraftsystem til å gå. Representanten kan være helt rolig for at vi skal forholde oss til henvendelser når de kommer, og det foregår sjølsagt et tankearbeid rundt disse spørsmålene.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
Med all mulig respekt for representanten Tord Lien er mitt inntrykk at man totalt sett ikke er så opptatt av kraftkrisen i Midt-Norge som spørsmålet kan gi inntrykk av, men at man er mest interessert i å rette oppmerksomheten mot gasskraftverk og produksjon basert på gasskraftverk i området. Det spørsmålet har jeg svart på i flere omganger. Jeg har nylig hatt samtaler med alle de tre aktuelle produsentene i området. Vi jobber aktivt med å få realisert prosjekter i regionen, og vi vil komme tilbake til spørsmålet om gasskraftverk i området når vi er rede til det. Vår målsetting er, som jeg har sagt gjentatte ganger, at det skal være CO2-rensing knyttet til nye konsesjoner, og utgangspunktet er rensing fra oppstart.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-11-21:
Når det gjelder småkraft, ligger det en del beskatningsforslag inne i budsjettet for 2008. Det er riktig. Og jeg er sjølsagt den første til å erkjenne at det har vakt reaksjoner, bl.a. hos Småkraftforeningen og andre. Det det ligger an til, er at det vil bli vedtatt en merknad i budsjettsammenheng som innebærer at vi skal ha en full gjennomgang av alle sider ved utviklingen av småkraft fram mot revidert nasjonalbudsjett. Da skal man gjennomgå de miljømessige sidene ved utbygging av småkraft, de næringsmessige sidene og de skattemessige sidene med det utgangspunkt at man ønsker å ha en utvikling og en større produksjon av el fra småkraft. Det vil være et viktig tema for regjeringspartiene i månedene framover, og man kommer tilbake til saken i revidert nasjonalbudsjett.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «EU har signalisert ambisjoner om å bruke norsk vannkraft som regulerkraft for å nå unionens mål om 20 pst. fornybar energibruk innen 2020. Dette vil medføre et enormt press på den allerede sterkt pressede norske vannkraftproduksjonen. Rimelige strømpriser vil for all tid bli historie i Norge. Norske strømforbrukere vil altså få regningen for EUs energipolitiske målsettinger. Hva er Regjeringens syn på, og vurderinger av, at EU nå synes å ville satse på å bruke det norske vannkraftsystemet som regulerkraft?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
: Ja, jeg synes dette var et både unnvikende og svært underlig svar fra statsråden, for det er altså veldig mye nå som tyder på at en slik henvendelse kan komme fra EU allerede i 2008, og dette burde statsråden absolutt være informert om. Norge har jo i dag en kraftproduksjon som knapt er i stand til, selv i et normalår, å forsyne landet selv med nok elektrisk energi. Da kan en tenke seg hva konsekvensene vil være dersom vi også i perioder skal forsyne, som regulerkraft, kanskje halve EU med elektrisk strøm. Hva vil konsekvensene bli for norske strømforbrukere? Jeg holdt på å si: Er Regjeringens kraftpolitikk egentlig i stand til å møte de utfordringer som morgendagens integrerte europeiske kraftmarked vil representere for Norge? For det vet vi kommer. Statsråden sa at vi vil trolig bygge flere overføringslinjer til utlandet. Da må også Regjeringen legge om sin kraftpolitikk for aktivt å møte disse utfordringene.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Da tror jeg at jeg må gjenta at det er veldig mye nå som tyder på at EU vil rette en forespørsel til Norge allerede neste år, og det bør som sagt Regjeringen forberede seg på. For saken er at EU har ambisjoner om å øke vindkraftproduksjonen, som i dag er på snaut 100 TWh, til ca. 450 TWh i framtiden. De har også et mål om å ha ca. 34 pst. av den stasjonære energiproduksjonen som fornybar energi, fordi vindkraft er såkalt periodisk kraft. Da er det klart at de vil ikke klare det uten å ha tilgang på regulerkraft, og Norge har i dag nær 50 pst. av Europas regulerkraft. Den henvendelsen vil etter mitt syn garantert komme. Jeg synes det svaret statsråden gav nå, er så unnvikende i forhold til det som er realitetene, det som vi må se for oss vil skje, som jeg sier, kanskje allerede til neste år. Så jeg mener statsråden må ta med seg det som nå er på gang i denne saken, og ha en mye mer realistisk tilnærming til hva Norge nå er stilt overfor i forhold til å være et integrert land i det europeiske kraftsamarbeidet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
«Kraftkrisen i Midt-Norge vil nå det Statnett kaller «kritisk nivå», vinteren 2009-2010. Tidligere statsråd Enoksen lovet en handlingsplan mot denne krisen. Til tross for løftene har Regjeringen ikke gjort noen praktiske tiltak utover å bestille to meget forurensende og inneffektive mobile kraftverk, som heller ikke har fått de nødvendige utslippstillatelser. Hvilke nye konkrete tiltak vil Regjeringen iverksette for å forhindre varig underdekning av kraft i Midt-Norge, og når vil disse bli forelagt Stortinget?»
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg noterer meg at også den nye statsråden har en tendens til ikke å bli veldig konkret når hun skal fortelle hva hun skal gjøre med kraftkrisen i Midt-Norge. Det hun imidlertid sier, er at man arbeider med å løse krisen og få bygd et gasskraftverk i Midt-Norge. Men statsråden har sagt tidligere i denne spørretimen at det forutsettes å ha fullskala CO2-håndtering fra dag én. Samtidig vet man at Regjeringen nå jobber med et prosjekt på Mongstad, som tidligst vil kunne vise til resultater fra fullskala CO2-håndtering i 2014. Da minner jeg om tidshorisonten for kraftkrisen i Midt-Norge, som er 2009–2010. Trøndelag tåler sikkert noen år med kraftmangel, men hvis investeringsbeslutninger blir tatt i 2014, er jeg stygt redd for at industrien har flyttet derfra. Når tror statsråden at investeringsbeslutning for gasskraftverk i Midt-Norge kan bli tatt, hvis man legger til grunn fullskala rensing fra dag én?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Så da får vi gasskraftverk i Midt-Norge i 2020. Det er sjelden jeg lar meg provosere når jeg er i debatter i stortingssalen, men det gjorde jeg nå. Det er altså ikke Fremskrittspartiet som har laget en strategi for skattlegging av minikraftverk, som Senterpartiet 31. oktober i Nationen sier er for dårlig – som Senterpartiet 23. oktober i Nationen sier er for dårlig – og Småkraftforeningen sier i dag at de føler seg sviktet av Senterpartiet. Det er ikke Fremskrittspartiet som har sørget for at man ikke vil få bygd ut vannkraft i Midt-Norge! Det er ikke Fremskrittspartiet som har sørget for at en av de største vindparkene i Vest-Europa, nemlig Ytre Vikna, ikke blir realisert. Det er det skatteregimet, skatteregimet til Regjeringen, som har sørget for. Er det da slik at statsråden er enig i at småkrafteierne rundt omkring i Norges land, og ikke minst rundt elven Gaula som alene kunne ha levert 0,8 TWh i løpet av tre-fire år i Midt-Norge, har rett når de sier at de føler seg sviktet av Senterpartiet?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Takk for det! Det kunne egentlig vært fristende å henge seg på den forrige spørsmålsstilleren, for representanten har nemlig skrevet en hovedfagsoppgave om Kongsvinger festning.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Unnskyld, president! Da stiller jeg spørsmålet: «I høst har bjørn angrepet mennesker i grensetraktene to ganger, ett angrep ble fatalt. Samtidig observeres det stadig oftere både ulv og bjørn i områder hvor det ikke ifølge rovdyrforliket skal finnes bjørn og ulv. En undersøkelse offentliggjort i Nationen 29. oktober i år viser at et klart flertall ikke ønsker en firedobling av bjørnestammen. Mener statsråden at det er realistisk å nå bestandsmålet for bjørn uten alvorlige konsekvenser for utmarksnæringene og livskvaliteten for utmarksbefolkningen?»
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Det kunne vært fristende å spørre statsråden om hvorvidt kunnskapsformidling, hvordan man skal leve med bjørnen, også vil involvere hvordan sauen lærer seg å leve med bjørnen. Det skal statsråden få slippe å svare på. Nationen melder i dag at «de dokumenterte skadene etter bjørn er tredoblet fra i fjor» – tredoblet fra i fjor. Likevel mener statsråden og Regjeringen at bjørnebestanden i Norge bør firedobles. Er dette tapsnivået – for dette handler ikke bare om livskvaliteten til folk flest, men også om en trussel mot en hel næring – noe som bekymrer statsråden?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
La meg skryte litt av Regjeringen. Det kan tyde på at forvaltningen av jerv og gaupe nærmer seg et anstendig og fornuftig nivå. Vi i Fremskrittspartiet er helt klare på at man også må bidra til å ta vare på de store rovdyrene. Statsråden sier at man ønsker å redusere konfliktnivået, og der er jo litt av kjernen. Én av måtene man kunne ha redusert konfliktnivået på og samtidig vernet de store rovdyrene, er å ha en felles nordisk forvaltning og en felles nordisk byrdefordeling når det gjelder rovdyrpolitikken. For det er slik at verken ulv eller bjørn som art er – eller er i nærheten av å være – truet. Det er slik at vi i Norge har bestander som kanskje ikke er livskraftige, men artene som sådanne er ikke truet. Bjørnøy åpnet i teorien for en felles nordisk forvaltning. Vil også Erik Solheim åpne for en felles nordisk forvaltning og byrdefordeling?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-11-21:
Jeg har et spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Fra og med september 2007 er det innført månedlige vedtak i bostøtten. I Kommunal Rapport 22. mai 2007 hevder Kommunenes Sentralforbund at kommunene vil tape 120 mill. kr i 2007 på endringen. Husbanken bestrider i samme artikkel dette og hevder at tapet bare vil være 2 mill. kr. I avisa Hallingdølen 10. november 2007 blir det på lederplass hevdet at staten ved Husbanken inndrar over 600 mill. kr i 2007 som konsekvens av omleggingen. Kan statsråden redegjøre for de økonomiske konsekvensene for kommunene i 2007?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Jeg har ett oppfølgingsspørsmål: Ifølge tall fra Husbanken referert i avisen Hallingdølen 10. november hadde over 100 000 mottakere bostøtte til gode for siste kvartal. For en husstand med en i utgangspunktet lav inntekt må dette både ha vært uforutsett og ha kommet ubeleilig. Hvis antallet stemmer, gjelder det langt flere enn vi har blitt forespeilet. Kan statsråden gjøre rede for antallet som ble rammet av inndratt bostøtte i forrige kvartal, og hva konsekvensene for disse er?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Jeg har ikke flere spørsmål.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg er fornøgd med at det er innført månadlege vedtak for bustønad. Omlegginga var mykje etterspurd av kommunane. Stortinget stod samla bak tiltaket. Innføringa inneber at ein no kan søkja om bustønad kvar månad, og eventuelt få utbetalt bustønad den påfølgjande månaden. Det er òg slik at ingen fell ut av ordninga etter omlegginga dersom husstanden framleis har rett til bustønad. Innføring av månadlege vedtak sikrar at vanskelegstilte husstandar kjem raskt inn i ordninga, mens dei som ikkje har krav på bustønad, fell raskare ut av ordninga. Tidlegare fekk husstandar utbetalt bustønad i opptil fire månader etter at behovet hadde falle bort. No fell husstandar ut av ordninga etter ein månad dersom husstanden t.d. får auka inntekt som følgje av arbeidsdeltaking. Såleis er nyordninga meir treffsikker. Ifølgje artikkelen i Kommunal Rapport i mai 2007 vart det hevda at omlegginga medførde ei budsjetteknisk mindre inntekt for kommunane på 120 mill. kr på landsbasis. Dette hadde si årsak i rekneskapsmessige tilhøve. Desse er no løyste av Husbanken og KS. Kommunane vil etter dette ikkje tapa økonomisk på omlegginga til månadlege vedtak. Lat meg elles opplysa at budsjettet for bustønaden for 2008 er auka med 27 mill. kr som følgje av omlegginga til månadlege vedtak. Kommunane vil ikkje tapa – i enkelte tilfelle vil dei faktisk ha økonomisk fordel av omlegginga. Årsaka til det er at mange husstandar slepp å søkja om supplerande sosialhjelp i startfasen av eit butilhøve mens dei ventar på bustønad.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det eg kan seia, er at det er over 100 000 husstandar som tek imot bustønad kvar månad. Det som er beskrive i Hallingdølen, synest å byggja på ei misforståing. Eg kjenner ikkje detaljane i berekningane, men det kan sjå ut som om beløpet er basert på at alle hushald som tek imot bustønad, før eller seinare vil falla ut av ordninga – og vil dermed mista bustønaden raskare enn ved tidlegare regelverk. Mens ein før fall ut av ordninga etter fire månader, går det no ein månad. Lat meg òg minna om at det er ei årsak til at nokre hushald fell ut av ordninga. Det kan vera arbeidsdeltaking, død eller andre tilhøve. Men det er ikkje rett at staten har inndrege 600 mill. kr.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Kongsvinger festning sliter med et etterslep på vedlikeholdet. Statsråden har vært på besøk, men uten direkte å love penger ble det signalisert at man skulle se positivt på saken samt se på forlegningsbygget som også må rehabiliteres. Hvor langt i prosessen har man kommet, og vil det bli gitt økonomiske midler til Kongsvinger festning?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg takker statsråden for et grundig og godt svar, som for så vidt gjør meg beroliget. Grunnen til at jeg stilte spørsmålet, er at utredningen har tatt noe lengre tid enn forespeilet. Jeg var litt urolig for at dette skulle gå i glemmeboken – og for at man også glemmer å sette av midler til dette. Kongsvinger festning er én festning, men vi har mange andre festninger også rundt omkring i Norge som man må ta vare på. Den muren som raste sammen på Kongsvinger festning – det kan kanskje skje flere steder på Kongsvinger festning – er eksempel på noe som også kan skje på andre festninger rundt omkring. Vi har et stort ansvar, og forsvarsministeren og jeg har en felles interesse av å ta vare på disse festningene. Jeg visste at utredningen hadde tatt lengre tid enn beregnet, så jeg var bekymret. Nå lover statsråden at dette skal bli sett på rundt juletider og tatt opp igjen. Så hvis statsråden nok en gang kan bekrefte dette, er jeg fornøyd.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg takker for klargjørelsen og bekreftelsen. Det er en kjensgjerning at mange av disse festningene de senere årene har fått en annen bruk enn før, f.eks. var Kongsvinger festning senter for bl.a. Heimevernet – der var det heimevernsfolk hele tiden, og Heimevernsskolen hadde kurs der. Det var også en del soldater der – det var liv og røre. Men etter at antall heimevernsdistrikter ble redusert, ble også aktiviteten på Kongsvinger festning sterkt redusert. Man har nå bare et lite kommandantskap, og lite hjelp. Bruken av Kongsvinger festning og andre festninger er derfor en helt annen nå, og det krever større fokusering på vedlikeholdet. Samtidig drives det litt utleievirksomhet, og en del ombygging i den sammenheng må også til, bl.a. på Kongsvinger festning. Det er klart at det å leie ut en festning slik den er i dag, ikke er bare, bare. Det er en del utfordringer – og en del utgifter – hvis en skal få leieinntekter.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Jeg er veldig opptatt av å ivareta og videreutvikle de nasjonale festningsverkene, fordi de representerer noen av de viktigste statlige kulturminnene som vi har i Norge. Vi har derfor et klart ansvar for at festningene forvaltes på en god måte, gjennom bl.a. målrettet vedlikehold, slik at de framtrer med verdighet. Departementets tilskudd til de nasjonale festningsverkene skal sammen med leieinntekter fra statlige og sivile brukere av festningene dekke Forsvarsbyggs kostnader til ivaretakelse og vedlikehold. Etter forslag fra Regjeringen vedtok Stortinget å øke tilskuddet fra 38 mill. kr i 2006 til 51 mill. kr i 2007. Stortinget godkjente også i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2007 Regjeringens forslag om bruk av ca. 20 mill. kr til prosjektet «Hele landet – nasjonale festningsverk». Det vedlikeholdet som har vært prioritert på Kongsvinger festning i år, har i hovedsak vært videre arbeid på muren som raste ut sommeren 2005, og kalkpussarbeider på Slaveriet. Her er det til sammen brukt 1,3 mill. kr. Videre er det bl.a. utført rydding av forterrenget. Totalt er det utført vedlikehold for ca. 2 mill. kr i 2007. Arbeidene med den utraste muren vil fullføres i 2008. Utover dette er det planlagt nødvendige helse-, miljø- og sikkerhetstiltak, vedlikehold av tekniske anlegg samt skogsrydding. Foreløpig planlegges det tiltak for ca. 1,5–2 mill. kr i 2008. Det er Regjeringens ambisjon å ruste opp forlegningsbygget på Kongsvinger festning. Forsvarsbygg er derfor gitt i oppdrag å utarbeide nødvendig dokumentasjon for dette prosjektet. Arbeidet med å lage et tilstrekkelig dokumentasjonsgrunnlag har tatt noe lengre tid i Forsvarsbygg enn antatt. Forsvarsbygg har antydet at de vil framsende forespurt prosjektdokumentasjon til departementet rundt juletider. Deretter vil departementet behandle Forsvarsbyggs anbefaling. På det nåværende tidspunkt er det derfor for tidlig å si noe konkret om prosjektets framdrift og om prosjektets kostnader.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Jeg deler absolutt representanten Bredvolds bekymring for forsvarsverkene. Jeg har reist mye rundt og sett på de ulike forsvarsverkene, og det er helt riktig at murene raser mange steder. Derfor er det økt fokusering på å få tatt igjen etterslep på vedlikehold, men dette er et stort løft. Vi har mange festninger som det er verdt å bevare. Derfor er det viktig at vi gjør et grundig forarbeid, selv om det tar noe lengre tid. Disse festningsverkene skal tross alt overleveres til våre etterkommere i framtiden.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Når det gjelder det med bruk av festningene i pakt med en ny tid, er dette et arbeid som drives på de fleste festningene, også i samarbeid med lokale myndigheter og interesseforeninger – for mange festninger har det. Det er veldig viktig at vi igjen kan få liv innenfor festningsmurene. Samtidig er dette veldig krevende, fordi noen av festningene er veldig gamle, og det er vanskelig å få en hensiktsmessig og tidsmessig bruk. Det gjør også at det er ganske krevende, også kostnadskrevende, å få dette til. Men dette er noe vi fokuserer sterkt på. Jeg skal i hvert fall love at vi skal følge utviklingen på festningene videre.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
«Norge samarbeider med blant annet Sveits om handelsavtaler med utviklingsland i regi av EFTA. Sveits har i disse avtalene ønske om å inkludere strengere patentbeskyttelse av medisiner enn det praktiseres i Verdens handelsorganisasjons(WTO) TRIPS-avtale. Norge har i WTO tatt til orde for fleksibilitet i TRIPS, og vil prioritere hensynet til tilgang på billige medisiner for fattige. (WTO) Hva er Norges posisjon på dette området i EFTA-forhandlingene, og hvordan mener statsråden at han skal få gjennomslag for vår posisjon?»
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Statsråden skal delta på EFTAs ministermøte i begynnelsen av desember. Jeg lurer litt på hva det er som skal diskuteres på dette ministermøtet, og om man kommer til å bli enige om hva som skal være EFTAs forhandlingsposisjon i forhold til TRIPS. Det er viktig å avklare dette før Norge eventuelt velger å inngå forhandlinger med f.eks. India, hvor vi vet at det finnes mer enn 200 millioner fattige. Vi må ikke komme i en situasjon, som statsråden også sa i sitt svar, hvor en reduserer tilgang på medisin i fattige land. Mitt spørsmål er om dette blir en diskusjon på ministermøtet i desember.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret, og jeg takker også for at det ikke er forandringer på dette punktet. I tillegg til forhandlingene med India deltar Norge nå i EFTA-forhandlinger med Colombia og Peru. Det er også fullført en forstudie om Indonesia. Her finnes det mulige utfordringer på nettopp det temaet som vi har diskutert i dag – liberaliseringen av finanstjenester, offentlige anskaffelser og investeringer, i tillegg til spørsmålet som vi har diskutert i dag om patentrettigheter. Mitt spørsmål til statsråden er om han vil informere Stortinget om innholdet i disse forhandlingene, og om når de konkluderte forstudiene om India og Indonesia vil offentliggjøres, så vi vet hva resultatet blir.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Formålet med å inkludere bestemmelser om immaterielle rettigheter i handelsavtalene er å sikre norske aktører effektivt vern av deres immaterielle rettigheter. Det er minst like viktig å sikre at vernet håndheves effektivt, som å sørge for et materielt sett høyt beskyttelsesnivå. Norge har vært en pådriver i WTO for at det etableres en ordning der utviklingsland på visse vilkår kan produsere kopier av patentbeskyttede medisiner for å bekjempe spredning av livstruende sykdommer. Det WTO-initiativet har sitt utspring i behovet for at utviklingsland skal kunne tillates å produsere aidsmedisin selv om medisinene er patentbeskyttede. Sveits motarbeidet i utgangspunktet disse WTO-initiativene, men da det først ble enighet om TRIPS og helse i WTO, var Sveits blant de første landene som ratifiserte og iverksatte avtalen. Sveits har også endret sine posisjoner betydelig de senere årene, og viser i dag mer forståelse for utviklingslandenes behov. Norges posisjon er at handelsavtaler ikke må innskrenke partenes adgang til å gi tvangslisenser etter TRIPS-avtalen. Dette gjelder overfor alle land, også land som ønsker slike bestemmelser. Regjeringen legger til grunn at utviklingsland ikke skal presses til å godta bestemmelser som innskrenker deres handlingsrom etter TRIPS-avtalen når det gjelder patentbeskyttelse, beskyttelse av fortrolige testdata og plantesortbeskyttelse. Dette er en fortsettelse av den politikken som tidligere regjeringer har ført. I erklæringen fra Soria Moria har vi også understreket at hensynet til billige medisiner mot livstruende sykdommer i fattige land må tillegges avgjørende vekt i internasjonale forhandlinger om patentrettigheter. De andre EFTA-landene respekterer norsk politikk, og EFTA presser derfor ikke u-land til å akseptere TRIPS pluss-elementer i handelsavtaler.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Det er helt riktig. Jeg skal for så vidt ikke bare delta, men lede det møtet. Norge har nå formannskapet i EFTA, uten at det har vakt like stor oppmerksomhet som når det gjelder hvilke land som har formannskapet i EU til enhver tid. Det er allikevel slik at handelsavtaler er et av de faste temaene på EFTAs ministermøter. Som det gikk fram av mitt første svar, ligger de prinsipper som jeg legger til grunn, allerede inne som en forutsetning i EFTA. Det tas opp spørsmål om TRIPS pluss – som det omtales som – i noen forhandlinger med enkelte land, men det er der disse landene allerede har slike avtaler, enten internasjonalt eller bilateralt, med andre. Vi har altså allerede fått gjennomslag i EFTA for at vi ikke tvinger land inn i den typen avtaler. Her er jeg overbevist om at holdningen til den forrige regjeringen og den nåværende regjeringen er så lik at dette er et av de områdene hvor vi ikke kan si at det har vært forandringer i politikken – i hvert fall ikke i retning av å presse fattige land hardere enn det som ellers gjøres i forhandlinger.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Det er vårt håp at forstudien om India kan avsluttes, og at vi kan igangsette konkrete forhandlinger så snart som mulig. Det ville vært et vesentlig bidrag til bl.a. norsk maritim sektor og andre sektorer som har gode handelsforbindelser med India. TRIPS kan handle om mye mer enn det som var utgangspunktet for spørsmålet, altså medisiner, som mitt svar var knyttet til. Det finnes rimelige krav om at en ikke i andre land skal produsere «Swiss made watches», f.eks., så en del av det som handler om beskyttelse, vil vi oppfatte som rimelige krav. Når det gjelder de spørsmål som er knyttet til det representanten opprinnelig spurte om, er altså vår praksis at dersom landet har andre avtaler som går lenger enn det WTO sier, har vi muligheten til å ta opp spørsmålet. Men vi er altså enige om ikke å påtvinge den type løsninger i de forhandlingene vi har. Det vil også bli linjen videre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Jeg vil vise til at noe av det som er foreslått, har man jo full anledning til å gjøre i dag innenfor det eksisterende lovverket. Noen av forslagene synes jeg absolutt man bør se nærmere på, særlig det siste representanten peker på – politiposter i Oslo. Det var den forrige regjeringa som valgte å legge ned en god del av politipostene. Jeg tror ikke det var noe sjakktrekk. Regjeringa arbeider derfor nå med en bemanningsplan for politiet, og politiposter i Oslo står sentralt i den tenkingen. Jeg tror at det er viktig for å få nærhet, særlig til de gruppene vi her snakker om. Samtidig er det jo slik – som jeg gav uttrykk for i svaret – at det er et svært godt samarbeid mellom politi og barnevern i kommunen, her i Oslo. Det er også noe man absolutt bør bygge videre på, for der fins det virkemidler for å kunne gripe inn mot denne gruppen. Men jeg er åpen for å diskutere flere forslag, nettopp for å komme denne type atferd til livs.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-11-21:
Dette er et omfattende spørsmål. Når det gjelder spørsmålet om innvandring, har jeg lyst til å si at jeg ikke vil formulere meg slik at det er innvandring som sådan som har ført til at man har fått alvorlig kriminalitet i samfunnet. I Norge er det fortsatt slik at den største andelen av kriminalitet begås av oss nordmenn, selv om vi ser at visse innvandrergrupper er overrepresentert i en del kriminelle handlinger. Men det er ikke innvandring som sådan som har ført til dette. Jeg mener at vi har store utfordringer i forhold til hvordan vi integrerer, og i hvilken grad man forhindrer at bl.a. yngre gutter som kommer fra utlandet, dropper veldig raskt ut av videregående skole. Argumentasjonen omkring å få offerperspektiv er jeg enig i. Ofrene er jo opptatt av at man skal unngå slike handlinger i framtida, ofrene er opptatt av at vi skal forebygge. Dette er altså ikke hensyn mot eller for, men jeg tror vi kan tjene ofrenes sak ved å være raskere og reagere tydeligere.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «Statsråden hevder i brev til undertegnede at trafikken på tognettet i Oslo-området nå er så tett at det ikke er mulig å gjennomføre selv de minste endringer i rutetabellen. Da rutetabellen ble endret i juni, førte dette til en forverret situasjon for reisende fra enkelte stasjoner. Den samferdselsmessige situasjonen i Oslo-området er kaotisk. I en slik situasjon må lokaltog ha forrang på tognettet. Vil statsråden bidra til et godt rutetilbud på tognettet i Oslo-området ved at lokaltrafikken får forrang?»
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg er på ingen måte fornøyd med svaret fra statsråden. Som det står i spørsmålet, har Jernbaneverket og NSB gjort endringer som har gitt passasjerer på Eidsvollsbanen et betydelig dårligere tilbud i det siste halve året. Det synes jeg er beklagelig, fordi dette er det området i landet som vokser sterkest. Det er flere kommuner i det området som har over 3 pst. vekst i året, og det betyr at kapasiteten på jernbanen nå ikke henger med i det hele tatt. Jeg har også tidligere tatt opp med statsråden muligheten for at pendlere kan få benytte seg av Flytogets tilbud, noe som er etterspurt hos pendlerne. Derfor synes jeg at statsråden bør svare klarere på om hun vil bidra til et bedre tilbud.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
I brev til undertegnede har statsråden påpekt at det er kapasitetshensyn som gjør det umulig for tog som allerede går på denne strekningen i dag, å stanse. Det har lite med endringen på Frogner stasjon å gjøre, selv om det nok har noe betydning. Men dette vil bare kreve noen ekstra minutters stopp for disse togene. Da mener jeg at toget fra Lillehammer, eller f.eks. godstrafikken som går på denne strekningen, heller bør kunne bruke noen minutter mer, slik at pendlerne i dette området får et tilbud som er tilstrekkelig i forhold til hva befolkningen forventer. Dette har også medført at Jernbaneverket ikke er i stand til å følge opp med tilstrekkelig med parkeringsplasser på stasjonene, noe som gjør at kapasiteten er helt sprengt og det er fullstendig kaos.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Reglane for prioritering mellom ulike typar tog i ruteplanlegginga er fastsette i den såkalla fordelingsforskrifta. Det går m.a. fram av forskrifta at dersom det ikkje er plass til alle toga, skal Jernbaneverket fordele kapasiteten på ein slik måte at det i størst mogleg grad vert teke omsyn til den betydninga transporten har for samfunnet i forhold til annan transport, som dermed vert utelukka eller fortrengd. Det er også fastsett retningsliner som gir forrang til offentleg kjøpt lokal persontrafikk og andre persontog som staten kjøper. Det einaste unntaket frå dette prinsippet er på strekninga Asker–Gardermoen, der tilbringartenesta til Oslo Lufthamn – i regi av Flytoget – har same prioritet som den offentleg kjøpte persontrafikken. Desse reglane vil difor medverke til at den lokale persontrafikken med tog i Oslo-området vert best mogleg vareteken ut frå den gitte kapasiteten på jernbanenettet. Store delar av det norske jernbanenettet er hardt belasta, då store delar av trafikken skjer på enkeltspor. Jernbaneverkets ruteplanleggjarar arbeider kontinuerleg med å utvikle best moglege ruter både for gods- og persontog. Dersom Jernbaneverket vert pålagt å endre sin praksis, slik at persontog vert gitt ytterlegare fortrinn, kan det føre til at jernbanen ikkje kan ta imot større delar av tungtrafikken frå veg, noko som vil bryte med målsetjinga om overføring av gods frå veg til bane. Auka satsing på jernbaneinfrastruktur er den einaste varige måten å løyse kapasitetssituasjonen i Oslo-området på, og dette er Regjeringa godt i gang med gjennom dobbeltsporutbygginga i intercity-triangelet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det er slik at den konkrete situasjonen som eg trur er bakgrunnen for representanten sitt spørsmål, har lite med prioritering av togslag å gjere. Det handlar om at spor 2 ved Frogner stasjon vart stengt av omsyn til tryggleiken på denne stasjonen, ved ruteendringa i juni 2007. Dette førte til at alle tog som skulle stoppe, måtte køyre i spor 1. Og som ein konsekvens av det allereie stramme ruteopplegget på pendlarstrekninga Kongsberg–Eidsvoll vart det ikkje mogleg å halde oppe stoppa på Leirsund og Lindeberg. I staden fekk ein stopp på strekninga Drammen–Dal på Leirsund og Lindeberg. Så konsekvensen for dei reisande er at dei mistar direkteruta til Gardermoen, men dei har elles fått halde oppe eit godt tilbod.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det er feil det som representanten seier, at dette ikkje har samanheng med situasjonen etter stenginga av spor 2 på Frogner stasjon. Det har det. Dersom alle toga som køyrer på spor 1, skulle stoppe, ville det i praksis bety forseinkingar på opptil eitt minutt, som forplantar seg vidare, og det ville bety at ein ikkje ville nå fram til Kløfta stasjon i tide til togkryssinga som skal skje der. Dette er eit veldig komplisert system, der eitt minutt kan verke som veldig kort tid. Men i dette systemet er det veldig lang tid, og det får store konsekvensar. Den langsiktige målsetjinga er sjølvsagt at me skal få tilbake eit så godt tilbod som dei reisande på Lindeberg og Leirsund ynskjer, men me er nøydde til å få bygd ut kapasiteten før me greier det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Gjennom den nye skiltforskrifta – og med det nye skiltnormalar – som vart sett i verk 1. juni i fjor, er det lagt opp til ein meir liberal praksis når det gjeld veg- og serviceskilting. Mellom anna har me fått betre moglegheiter for god og informativ skilting enn tidlegare. Som skiltstyresmakt for denne typen skilting må Statens vegvesen likevel gjere ei avveging mellom ulike omsyn, der informasjonsmengd og trafikktryggleik er dei viktigaste. Skiltnormalen gir føringar for kor mange visingsmål ein kan skilte til utan at det vert utrygt for trafikantane. Av trafikktryggleiksomsyn er talet på visingsmål som ein kan skilte til på kvart skiltoppsett, avgrensa til fem eller seks. Der det er mange geografiske visingsmål som det også må visast til, vil det kunne verte liten plass til skilt som syner veg til ei serviceverksemd. Der det ligg føre fleire ynske om skilting enn det regelverket tillèt, må det gjerast ei prioritering. I dei situasjonane der det vert for mange visingsmål i eit vegkryss, kan det nyttast alternative måtar for å syne veg til serviceverksemder. Til dømes kan ein setje opp informasjonstavler på rasteplassar. I nokre høve kan eit nytt skilt som heiter «Samleskilt for vegvising» nyttast. Dette skiltet syner kva for stader eller verksemder ein kan nå ved å følgje eit felles vegval i etterfølgjande vegkryss eller avkøyring. På eit slikt samleskilt kan ein liste opp dei verksemdene og tilboda ein kan nå ved å følgje skiltinga til eit felles namn – det vere seg eit felles namn for verksemdene, eit geografisk namn eller eit omgrep som gir uttrykk for kva type verksemd eller attraksjon skiltet leier til. Eit døme på dette er skiltinga frå E6 til «Den Gyldne Omvei» på Inderøy i Nord-Trøndelag, der «Den Gyldne Omvei» er eit samleomgrep for mange ulike verksemder som har felles organisasjon. Når det gjeld Bjørnsonvegen, er det etter det eg har fått opplyst, eit namn som m.a. er sett for å marknadsføre distriktet kring rv. 255. Vegvesenet skal etter reglane i stadnamnlova i utgangspunktet ikkje innføre slike namn i vegvisinga. Vegdirektoratet har gjort unntak frå dette i høve til nokre godt innarbeidde namn. Eg meiner det vil vere uheldig om vi legg oss på ei line der marknadsføring og reklame er det viktigaste motivet for skilting. Vegvesenet skal freiste å finne gode og tenlege løysingar. Sjølv om ikkje reglane alltid gir rom for at det primære ynsket om skilting kan oppfyllast i den forma det vert søkt om, vil ein likevel ofte lukkast med å finne alternative og tilfredsstillande løysingar. I lys av det ovannemnde ser eg dermed ikkje no behov for å ta reglane for denne typen skilting opp til ny vurdering. Regelverket er berre to år gamalt – og nett det å gjennomføre ei liberalisering var eit av siktemåla med ny skiltforskrift.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg meiner bestemt at det er innført ein meir liberal praksis. Erfaringane med den praksisen er ikkje så lang i og med at det er vel eitt år sidan desse reglane vart innførte. Vi må nok samle litt meir erfaring før me på ny tek opp til vurdering om ein skal endre skiltforskrifta. Det viktige med skilting er sjølvsagt at ein skal kjenne igjen dei vegane ein finn avmerkte på kartet. Det handlar framfor alt om vegnummer. Årsaka til at ein er restriktiv, handlar sjølvsagt om trafikktryggleik, at merksemda skal vere på vegen og ikkje på ei mengd skilt som er i grenseland mellom opplysing og reklame for servicetilbod langs vegen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eitkvart regelverk gir rom for skjøn. Slik er det. I dette tilfellet er skjønet delegert til Statens vegvesen som ansvarleg skiltmyndigheit. Om denne vegen, som det ikkje er så lenge sidan eg køyrde på – i eit vakkert område med mange spennande attraksjonar – burde få eit slikt skilt, skal eg ikkje meine noko om i dag. Eg synest den dialogen skal gå mellom dei lokale styresmaktene, interessentar og Statens vegvesen. I det skiltregelverket ein har i dag, er det rom for det dersom organiseringa er gjord på ein samla måte. Det spesielle med «Den Gyldne Omvei» er at ein har ei organisering for alt som ligg langs den vegen, og det er difor gjort eit vedtak om at dei får opp sitt skilt. Eg tenkjer at dei lokale interessentane må fortsetje å ha ein god dialog med Statens vegvesen for å finne ei god løysing.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg er samd i at E134 over Haukeli er eit viktig aust–vest-samband. For å betre kommunikasjonen mellom Statens vegvesen, lokalsamfunn og lastebilnæringa vart det den 7. november arrangert eit orienteringsmøte på grendehuset i Røldal. Statens vegvesen orienterte om det pågåande arbeidet med tunnelane og synte til at det er naudsynt å stengje tunnelane for kortare eller lengre tid fordi arbeidet med utbetringa er omfattande. Dette er sjølvsagt tilfellet også etter at eg instruerte Statens vegvesen om å gjennomføre langt mindre omfattande oppgradering av tunnelane enn det var lagt opp til. Lastebilnæringa og bygdefolket kom på møtet med konstruktive forslag til betre framkomst for trafikantane. Frå og med 15. november er det innført nye og utvida opningstider for trafikken. Desse nye opningstidene gjeld til 15. desember, då arbeidet vert avslutta. Etter det vil tunnelane vere opne for trafikk heile døgeret. Haukelitunnelen vil vere open for fri ferdsle, men ha strekningsvise innsnevringar med trafikkdirigering. Røldalstunnelen har fått utvida opningstider, med kontinuerleg kolonnekøyring frå klokka 06.30 til 12.00, fri ferdsle frå 12.00 til 20.00 og ein kolonne på kvelden klokka 22.30 frå Håradalen med retur frå Seljestad. På nattestid vert det òg ein ekstra kolonne frå aust til vest som følgjer ekspressbussen klokka 04.45. Frå laurdag klokka 06.30 til sundag klokka 20.00 er tunnelen open for trafikk. For å sikre framkomst på omkøyringsvegen for Røldalstunnelen, rv. 13 Brattlandsdalen, vert det iverksett forsterka vinterdrift på strekninga. Fram til 15. desember vil det gå ekstraferje mellom Sand og Ropeid, òg på natta. Gamlevegen over Røldalsfjellet har vore nytta som omkøyringsveg for personbilar, men denne vart stengd 15. november av omsyn til vêr- og føreforhold og trafikantane sin tryggleik. Eg håper at desse tiltaka vil sikre ein trygg og effektiv framkomst på E134 over Haukeli.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg meiner at dei opningstidene som no er innførte, og som vil vere kontinuerlege gjennom sesongen, er føreseielege. Pressemelding er sendt ut om dette. Det er publisert på Lastebileigarforbundet si heimeside for næringstransporten. Det er sett inn annonse i Haugesunds Avis, Vest-Telemark Blad og Hardanger Folkeblad. Statens vegvesen har lagt ut informasjon på sine heimesider, og sjølvsagt har vegtrafikksentralane denne informasjonen. Både trafikkmeldingssider, prosjektet sine eigne sider og Region vest sine sider har den same informasjonen. Eg ser difor ikkje at dette ikkje er føreseieleg. Eg meiner at me no har fått eit opplegg som bør kunne tilfredsstille både næringstransport og annan transport langs vegen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Sjølvsagt har statsråden forståing for at det er ergerleg å kome opp på fjellet nett etter at ein kolonne har gått. Dilemmaet for dei som køyrer kolonne, er at me har vekslande føreforhold, vekslande vêrforhold, og det å setje opp ei slags ferjerute kan òg, etter mitt syn, verte ei kjelde til irritasjon – i den grad ein då ikkje evnar å følgje dei tidene som er sette opp. Det er no sett opp fri ferdsle kl. 12.00–20.00. Det er sett opp ein kolonne om kvelden, og det er altså kolonnekøyring kl. 06.30–12.00. Det er innanfor denne kolonnekøyringsperioden at ein kan risikere å få noko ventetid. Den er likevel ikkje uoverstigeleg. Det går an – som òg statsråden har gjort ein gong oppe på fjellet – å ringje og få opplyst når kolonnen er på den eine eller andre plassen. Då får ein informasjon frå dei som køyrer brøytebil.