Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-10-28:
I Innst. 30 S fra utenriks- og forsvarskomiteen om årsrapporten fra Stortingets delegasjon til Nordisk Råd som vi behandler nå, heter det enstemmig: «Komiteen har notert seg at det foreligger forslag om at alle Stortingets faste delegasjoner skal fremme en plan for kommende års arbeid og dermed bidra til en mer fremadrettet debatt når delegasjonsrapportene skal fremlegges.» Vi i Senterpartiet er svært glad for det. Hva vil vi? Hva vil Stortinget med Nordisk Råd, ja, hva vil folk flest med Nordisk Råd? Det trengs en mer aktiv debatt blant folk flest. Det trengs mer folkeopplysning, slik at arbeidet i Nordisk Råd og all tilliggende virksomhet får et større fokus, får større oppmerksomhet. Som medlem i Nordisk Råd-delegasjonen ser jeg at ulik tilknytning til Den europeiske union kompliserer arbeidet mye. Det gir også sjølsagt ulikt perspektiv på hvilken rolle Norden og Nordisk Råd skal fylle. Men for Senterpartiet skal det ikke herske noen tvil om at vi ønsker å utvikle og bygge videre det nordiske fellesskap. Sjølsagt er vi opptatt av å redusere grensehindre innenfor rammen av den ulike EU-tilknytning som vi har. Sjølsagt skal vi arbeide for forbedringer, eksempelvis – for å gå ned i en liten sak, men som er viktig – arbeide for felles pantesystemer for drikkevareemballasje. Det er et spørsmål som for mange er ganske vesentlig. Vi ser dem som nå peller opp tomemballasje. Veldig mye av den tomemballasjen som blir pelt opp, som er kastet, er tomemballasje som ikke kan pantes i Norge og derfor vil forurense naturen. Det som imidlertid er viktigst for å bygge det nordiske felleskap over generasjoner, er språk- og kultursamarbeidet, fordi det når mange mennesker, og det er viktig for folk i dagliglivet. Frivillig sektor er her avgjørende vesentlig, og Foreningen Norden gjør et svært godt arbeid som har store ringvirkninger, fordi det knytter mennesker til det nordiske samarbeidet på en måte som er inni kroppen, det er noe betyr noe i dagliglivet. En annen sak når det gjelder å styrke språk- og kultursamarbeidet som det bør legges mer vekt på, og som styrker folk flests forståelse av det, er tilgangen til TV-program fra de nordiske lands statlige TV-kanaler, noe som er svært viktig for nyhets- og debattinformasjonen. Det må det satses mer på, slik at TV-seerne i Norden lett og rimelig kan få tilgang til denne viktige språk- og kulturinformasjonen. Stoltenberg-rapporten har flere vært inne på. Det er et svært godt og viktig dokument for videre drøfting og videre opptreden. Heldigvis har den rapporten blitt mottatt med den forståelse som lederen ønsket, nemlig at det var en langsiktig linje som en skulle arbeide videre med, og når mulighetene bød seg, skulle en ta inn over seg de forslag og konkrete tiltak som da er mulig å få til. Til slutt til Nordisk Råds rolle som aktiv aktør i et regionalt samarbeid i Nordens nærområder. For Norge er det sjølsagt spesielt viktig hva som skjer i Vest-Norden, Barentsregionen og Arktis. Det er viktig å forsterke innsatsen og samordne interessene på en grundig, systematisk og langsiktig måte her. Det som skjer på Barentsområdet og i Arktis, har et sterkt fokus, og det er svært bra. Det som ikke har så sterkt fokus, er Vest-Norden. Samspillet mellom Norge, Grønland, Island og Færøyene er svært sentralt for Norges interesser for å sikre felles opptreden når det gjelder ressursforvaltning og inntektsfordeling av de naturressursene som vi her snakker om. Det er å håpe at det fokuset blir enda sterkere, for det er svært vesentlig for store grupper i Norge framover.