Lars Rise (Kristelig Folkeparti), 2000-03-09:
Debatten i dag har mer og mer vist at påstanden fra representanten Stoltenberg om at de ikke er på regjeringsjakt, ikke holder. Det er ikke særlig mange lenger som tror på den. Det blir litt for enkelt når Stoltenberg sier troskyldig: Vi stemmer bare for det vi er for, og mot det vi er imot. Arbeiderpartiet er for gasskraftverk, og når vi har sjansen til å få gjennomslag for et viktig punkt i partiets program, sier Stoltenberg, stemmer vi selvsagt ikke mot noe vi er for. Men i det samme innlegget signaliserer han at de vil stemme mot noe de er for. Arbeiderpartiet gjorde det samme i april 1986. Da stemte også Arbeiderpartiet mot noe de var for, nemlig å øke bensinavgiften, så dersom man kan oppnå noe annet man er for, ved å stemme mot noe man er for, stemmer man imot. Så sier representanten Stoltenberg at hele problemet startet med at Regjeringen lot være å konsultere Stortinget da statsråd Guro Fjellanger behandlet anken fra Naturkraft. Hvorfor i all verden benyttet ikke Stoltenberg anledningen til å synge ut sin misnøye da han ble intervjuet av Bergens Tidende den 23. juni 1999 om departementets avgjørelse, dagen etter at den var fattet? Da hadde Stoltenberg ikke hastverk med å trumfe gjennom gasskraftverk. Han sa faktisk: «Dette har inga hast.» Hvorfor har han fått hast med å trumfe gjennom et vedtak i dag, på tross av at alle vet at gasskraftverk ikke vil bli bygd på mange år? Både Stoltenberg og Akselsen har i debatten flere ganger fremsatt påstander om at forurensende gasskraftverk i Norge fører til lavere utslipp globalt. Dette forsøker de å underbygge med påstander fra NVE og SFT. Representanten Akselsen har bedt om dokumentasjon fra mindretallet på at dette ikke er tilfellet. Jeg ber derfor flertallet spisse ørene. Forutsetningen for at bygging av gasskraftverk skal føre til lavere totale utslipp, er for det første at gasskraft erstatter kullkraft. Det er ikke fremlagt dokumentasjon fra flertallets side som kan garantere dette. Tvert imot har vi fått omfattende dokumentasjon på at kullkraften, f.eks. i Danmark, bygges ned uavhengig av hva Norge gjør. Danmark tar faktisk sine internasjonale forpliktelser på alvor. De vil redusere utslippene ved å stenge kullkraftverkene. For det andre: Økt produksjon av kraft med gass må ikke spises opp av økt forbruk. Når det gjelder den forbruksutviklingen flertallet legger til grunn, er det heller ikke fremlagt dokumentasjon fra flertallet på at dette er tilfellet. Vi har ingen garanti for at norsk gasskraft ikke vil bli brukt til å dekke et økende forbruk. Da går ikke utslippene ned. Representanten Stoltenberg understreket at vi må kunne drøfte gass, men jeg registrerer at han nå ikke er særlig interessert lenger. For det tredje: Dersom man skal vurdere totalutslippene av CO2, er det lureri å se utelukkende på eventuelle kortsiktige gevinster. Flertallet har i debatten vært svært opptatt av kraftbalansen fram mot 2020. Det ville vært en fordel om de var like opptatt av CO2-utslippene fram mot 2020. De langsiktige konsekvensene er ikke reduserte CO2-utslipp. Tvert imot sier SFT at det er bedre å vente i opptil ti år på lønnsom teknologi for miljøvennlig gasskraft, fremfor å bygge forurensende gasskraftverk nå. For det fjerde: Dersom det var slik at SFT mente at forurensende gasskraft er et svært miljøvennlig tiltak, hvorfor i all verden er man da pålagt av SFT å fjerne 90 pst. av CO2-utslippene? Så vil jeg til slutt få nevne en problemstilling jeg tidligere i dag reiste overfor en av Stortingets fremste gasskrafttilhengere, representanten Akselsen. Slik gasskraftsaken har utviklet seg, handler den også om hvordan vi skal nå våre internasjonale forpliktelser. Disse er nedfelt i Kyoto-avtalen og innebærer kraftige reduksjoner i utslippene av klimagasser. Arbeiderpartiet har sagt i innstillingen til Kyoto-meldingen at de fleksible gjennomføringsmekanismene bare skal være et supplement til nasjonale tiltak. En betydelig del av våre forpliktelser må altså gjennomføres ved at det norske folk reduserer sine utslipp. Da synes jeg representanten Akselsen og Arbeiderpartiet må fortelle hvilke tiltak som må til. Det er klart at disse tiltakene vil svi for vanlige folk. Vil det bli økte bensinavgifter, nedleggelse av industri, dyrere kollektivtransport? Hva velger man skal skje? Ingen fra Arbeiderpartiet har i debatten nærmet seg denne problemstillingen. Nå må det norske folk få svar!