Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 1999-12-13:
Kristelig Folkeparti er opptatt av en framtidsrettet familiepolitikk som er god for barn, menn og kvinner på vei inn i et nytt årtusen. En av de viktigste utfordringene vi står overfor, er å styrke familien og foreldrenes rolle når det gjelder å skape trygghet for barn og ungdom i samfunnet vårt. De siste årene har det vært fokusert mye på problemer knyttet til vold, mobbing, rus og rasisme blant barn og unge. Utfordringene vi står overfor her, må møtes på mange nivåer. Regjeringen la nettopp fram handlingsplanen «Vold mot kvinner», og sist fredag ble Handlingsplan mot barne- og ungdomskriminalitet lagt fram. I tillegg arbeider det såkalte Befring-utvalget med en helhetlig gjennomgang og vurdering av hvordan barnevernstjenesten fungerer. Det er viktig å sikre god kvalitet på tjenester og tiltak og høy rettssikkerhet i alle faser i behandlingen av barnevernssaker. I løpet av 1990-årene har barnevernstjenesten gjennomgått en betydelig forbedring og effektivisering. Økningen i antall barnevernssaker skyldes først og fremst vekst i antallet barn og unge i hjelpetiltak, mens antallet omsorgsovertakelser pr. år har holdt seg mer stabilt. Generell satsing på familiene, herunder familierådgivning, foreldreveiledning og samlivstiltak, i tillegg til forebyggende barnevernstiltak, er de beste og rimeligste, altså mest effektive, tiltakene å satse på. Men realistisk sett må vi alltid ha et velfungerende barnevern for de familiene og de barna som kommer i vanskeligheter. Vi har over tid sett et sterkt økende behov for nye måter å hjelpe de barna, ungdommene og familiene på som sliter med kompliserte og sammensatte problemer. Tungt bemannede institusjoner med topp kvalifiserte fagfolk har også måttet melde pass. Kristelig Folkeparti ser derfor med stor interesse fram til utviklingen av nye, spennende tiltak som f.eks. behandlingsmetodene Parent Management Training, PMT, og multisystemisk terapi, MST. Disse metodene er familie- og nærmiljøbasert med vekt på framheving av ressurser hos familiemedlemmene, andre aktuelle instanser og støttespillere i lokalmiljøet. En viktig målsetting er å få til et konstruktivt samarbeid mellom kommuner og fylkeskommuner for å hindre plassering av barn og ungdom utenfor hjemmet. Foreldre som har barn med alvorlig problematferd, skal få hjelp av fagfolk til å klare den tøffe utfordringen de står overfor. Kristelig Folkeparti har tro på en slik vinkling – man gjør noe med problemene der de oppstår. Der kan de også vanligvis best løses. I forbindelse med budsjettavtalen mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet ble det gjort visse endringer i forhold til Regjeringens foreslåtte budsjett. Disse endrin-gene er blitt positivt mottatt. Jeg tror f.eks. at barnefamilier flest kan leve godt med at reformen om innføring av barnetrygd for 16- og 17-åringer er utsatt i fire måneder. Reformen kommer i løpet av året, og det er det viktigste. Det er nå på tide at familier med ungdom i huset får et løft. De aller fleste barn går på skole og forsørges av sine foreldre, også etter at de har fylt 16 år. Forsørgerplikten etter barneloven varer til barnet er 18 år. For det store flertallet av barnefamiliene er barnetrygden fortsatt den viktigste overføringsordningen. Regjeringen har fått kritikk for å redusere barnetrygden noe pr. måned for å kunne utvide barnetrygden med to år. Jeg tror de fleste som har små barn nå, vil glede seg over at de får barnetrygd også for 16- og 17-åringene når den tid kommer. Forsørgerfradraget er tilbake igjen etter budsjettavtalen med Arbeiderpartiet. Den enkelte barnefamilie kommer ganske så likt ut om forsørgerfradraget innlemmes i barnetrygden, eller om forsørgerfradraget beholdes som nå. Men vi gav avkall på en forenkling av støtteordningene. Effektiviseringen på dette området fikk vi ikke til, men hovedmålet er nådd: barnetrygd til 16- og 17-åringene. Allerede i 1983 tok Likestillingsombudet opp spørsmålet om fedres opptjeningsrett til lønnet omsorgspermisjon. Både Likestillingsombudet og Barneombudet påpekte i 1990 at regelverket bidro til å opprettholde det tradisjonelle kjønnsrollemønsteret, og at dette var uheldig ut fra et likestillingshensyn, og også sett i forhold til barna. Etter dette har flere pekt på det samme. Økt grad av likestilling mellom mødre og fedre er til det beste for barnet. Jeg er glad for at Regjeringen nå har funnet rom for å gi fedre selvstendig rett til opptjening av fødselspenger. Det er spesielt viktig for barna det gjelder, og for far som får en større sjanse til kontakt med barnet sitt tidlig i livet. Kristelig Folkeparti er heller ikke fornøyd med familiepolitikken før full barnehagedekning er oppnådd. Målet er snart nådd. Vi er på god vei, og det er vi fornøyd med. Til slutt: Når det gjelder rammeområde 1, som er Arbeids- og administrasjonsdepartementets budsjett, tillater ikke tiden meg – rammen er på fem minutter – å komme så mye inn på det. En rekke saker fra dette departementet ligger imidlertid til behandling i Stortinget, og disse sakene får vi nå i tur og orden. Det ble gjort noen endringer i budsjettavtalen i finanskomiteen. I familie-, kultur- og administrasjonskomiteens arbeid med dette budsjettet er det derimot ikke foretatt noen omprioriteringer. Derfor vil jeg nøye meg med å vise til våre merknader i innstillingen.