Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-05-13:
Jeg tror det var slik at jeg og representanten Inge Lønning var enige om at det var et ganske høyt retorisk nivå i den forrige debatten. Min ambisjon var å ikke føre debatten om denne saken på samme nivå, men jeg ble litt usikker etter å ha hørt Høyres hovedtaler, Heieren Hundhammer. Det har aldri vært noen ambisjon for Arbeiderpartiet i alle fall å beskrive det som kommer til å skje i denne saken i dag, som et nederlag for Regjeringen, at Regjeringen går på et tap osv. i Stortinget. Det har ikke vært noen som helst felles pressekonferanser eller noe annet mellom opposisjonspartiene for å understreke den dimensjonen i saken. Jeg har lyst til å understreke at jeg tror stortingsflertallet så absolutt er klar over at dette er en stor og viktig reform. Det er jo en stor og viktig sak som nettopp Stortinget har initiert. Men det som er et faktum, er at stortingsflertallet er uenig i Regjeringens forslag til modell. Stortingsflertallet mener at de bad om en utredning av én felles etat, men etter dets oppfatning er ikke dette blitt tilstrekkelig utredet. Og det blir egentlig helt håpløst at Regjeringen kommer og sier at saken liksom er utredet, og at Stortinget nærmest ikke skjønner sitt eget beste dersom stortingsflertallet er av en annen oppfatning. Da må vi føre dialogen litt videre. Da må vi altså fra denne salen få insistere på at det beslutningsgrunnlaget vi trenger for å fatte vedtak, må vi selv få lov til å definere. Istedenfor å beskrive dette som et problem for stortingsflertallet, tror jeg statsråden gjør klokt i å bruke litt tid nå på å gå inn i seg selv og vurdere hvorfor det er slik at statsråden nå taper den ene saken etter den andre i Stortinget. Hvis statsråden gjør det til et problem for stortingsflertallet, har hun et problem. Arbeiderpartiet mener at det nå må gjennomføres en grundig utredning av nettopp det Stortinget har bedt om, altså én felles etat, og at det er viktig å understreke at det inkluderer én felles førstelinjetjeneste. Det er viktig å understreke at vi i Arbeiderpartiet mener alvor med behovet for nå å få en grundig utredning på dette området. Så er jeg enig med Beate Heieren Hundhammer i at det er et åpenbart problem knyttet til valget av én felles etat, hvorvidt den skal være statlig eller kommunal. Det er det en debatt om i Arbeiderpartiet, og det er det en debatt om blant brukergruppene og blant de ansatte. Det er altså en samfunnsdebatt, og det er en vanskelig debatt med mange argumenter både for og imot. Og nettopp en grundig analyse, å veie for og imot ulike sider knyttet til én felles etat, er det vi føler at Regjeringen har gjort en for dårlig jobb på. Blant annet er det, som flere har understreket, ikke gjennomført grundige prosesser i form av å involvere ansatte og brukere for å få til brede analyser av et så krevende spørsmål. Så kan man si at Stortinget satte en veldig kort tidsfrist. Denne meldingen skulle være ferdig og legges fram i løpet av 2002. Jeg kan se at det var en veldig knapp tidsfrist, og at det kanskje ikke var mulig å tilfredsstille Stortingets forventninger med en så kort tidsfrist. Men det som forbauser meg, er at statsråden ikke da kommer til Stortinget, enten til de enkelte partiene eller til komiteen, og sier: Hør her, det Stortinget nå har bedt om, er så krevende at vi trenger noe mer tid. Hadde statsråden kommet til meg, skulle hun i hvert fall fått stor forståelse for en slik henvendelse. Men problemet her er at vi ikke har hørt et ord fra statsråden om det problemet. Isteden får vi en melding som stortingsflertallet i dag konstaterer ikke er det vi har bedt om. Jeg beklager i og for seg at det fører til en utsettelse, men det verste som nå kan skje for brukerne, er at Stortinget tar feil valg når det gjelder modell.