Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-10-21:
Først må jeg takke interpellanten for at han tar opp en svært viktig sak som angår mange, både kommuner og enkeltpersoner. Det er i første rekke lokalpolitikerne som får merke at myndigheten til å bestemme over kommunens arealer ikke ligger i kommunestyret, men hos overordnede myndigheter. Ingen kommunepolitiker kan med hånden på hjertet si at han ikke har opplevd å bli overkjørt enten av fylkesmannens miljøvernavdeling eller av Miljøverndepartementet i plan- og vernesaker. Det lokale selvstyret kan best beskrives som ikke-eksisterende. Som oftest blir beslutningene basert på uttalelser fra Direktoratet for naturforvaltning. En eller to saksbehandlere fra direktoratet har besøkt området og kan etter et kort besøk meget klart gi sin innstilling. Da er det helt uten betydning hva bygningsrådet eller kommunestyret tidligere har besluttet. Selv har jeg min utdannelse fra dette fagfeltet. I tillegg har jeg over 30 års erfaring som konsulent, teknisk sjef, bygningssjef og lokalpolitiker i arbeidet med plan- og vernesaker. Jeg overdriver ikke når jeg sier at den maktarrogansen som overordnede myndigheter har vist i plan- og vernesaker som jeg kjenner til, er helt utrolig. De dekker seg bak forklaringen at dette er nasjonale retningslinjer som stortingspolitikerne har bestemt. Oppfinnsomheten når det gjelder å begrunne negative avgjørelser i plan- og vernesaker, er meget stor. Hvem har vel ikke lest om at saken er avslått fordi tiltaket kan sees fra sjøen, fra riksveien, danner silhuett, passer ikke inn i bebyggelsen, punkterer landskapet? I det siste er begrunnelsen ofte at det kan skade det biologiske mangfoldet i området. Overkjøringen av lokale vedtak i plan- og vernesaker fra overordnede organer ser jeg på som den største faren for at interessen for lokalpolitikk helt skal forsvinne. Hvordan få unge mennesker til å interessere seg for politikk når lokaldemokratiet til stadighet blir overkjørt, er det store spørsmålet. I denne sal er det bare Fremskrittspartiet og Høyre som er villige til å redusere overordnede organers makt over lokalpolitikerne. Senest i vårsesjonen 2009–2010 hadde vi en debatt om å redusere fylkesmannens innflytelse i strandplansaker. Bare Fremskrittspartiet og Høyre ser på det som et problem at lokalpolitikerne stadig blir overkjørt. Det forundrer meg at ikke regjeringspartiene, med Arbeiderpartiet i spissen, ser problemer med at Direktoratet for naturforvaltning og andre organer stadig overkjører lokale avgjørelser. Hvem er det som særlig lider av at lokale vedtak blir opphevet? I svært mange tilfeller er det den vanlige lokale innbygger som ikke får gjennom sin søknad. De bemidlede, som regjeringen ofte vil stoppe, klarer enten å bygge eller kjøpe seg eiendommer, mens de minst bemidlede taper. Både Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, som utgir seg for å være forsvarer av den jevne mann, gjør absolutt ingenting for å vingeklippe alle overordnede organer i plan- og vernesaker. Fremskrittspartiet ønsker ikke fritt fram i disse sakene, men vi vil at kommunearealer skal kunne benyttes til det lokalpolitikerne bestemmer. Lokalpolitikerne kjenner sin kommune best. At en eller to personer i løpet av et kort besøk skal klare å danne seg et klart bilde av saken, er meget tvilsomt. Jeg avslutter med å stille det retoriske spørsmålet: Hvor lenge skal alle partiene på Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet og Høyre, arbeide mot lokaldemokratiet og lokalbefolkningen i plan- og vernesaker?