Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2001-12-12:
Et overordnet mål for Regjeringens helsepolitikk er et likeverdig tilbud av helsetjenester til alle, uavhengig av bosted og økonomi. Vårt mål er å løfte fram de svakeste, de sykeste, de som selv ikke har krefter eller mulighet til å ta til orde for bedre helsetjenester, og vi vil satse forebyggende. Samarbeidsregjeringens forslag til statsbudsjett innebærer en særlig styrking av helsetilbudet til rusmisbrukere, og arbeidet med å legge til rette for et godt tilbud for mennesker i livets sluttfase står også sentralt. Disse prioriteringene er en oppfølging av fokuset på dem som er svakest og sykest. Herunder er det totalt foreslått en styrking på 20 mill. kr for å opprette flere hospiceplasser og 71,5 mill. kr mer til rusmisbrukere som er lengst nede på samfunnets rangstige. Jeg er glad for at disse prioriteringene får tilslutning i dag. Innenfor ruspolitikken står vi overfor et voksende samfunnsproblem som rammer stadig flere enkeltmennesker, familier og lokalsamfunn. Vi må møte dem som er rammet på en kvalitativt bedre og mer helhetlig måte, helsetjenesten må møte dem på en bedre måte. Samtidig må vi satse forebyggende og bygge holdninger mot rus. For å styrke og tydeliggjøre ansvaret for helsetilbudet til rusmisbrukere overføres ansvaret for dette til Helsedepartementet fra 1. januar neste år. Arbeidet med en rusreform er i full gang. Målet for vårt arbeid er å sikre rusmisbrukere som ønsker det, gode og effektive sosial- og helsetilbud. Rusmisbrukere er mennesker med svært ulik bakgrunn, og som på høyst forskjellige måter sliter med å mestre livet sitt. Langvarig misbruk vil nesten alltid resultere i omfattende helsemessige problemer og dermed øke behovene for psykisk og somatisk helsetjeneste og samarbeid på tvers av sektorer. Fra Regjeringen er det foreslått en styrking på 20 mill. kr i 2002 til lavterskel helsetilbud. Dette er et tiltak rettet mot de mest forkomne blant de rusmisbrukere som ikke klarer å benytte seg av ordinære helsetjenester. Formålet med tiltakene er bl.a. å gi veiledning, vaksinasjoner, helsesjekk, utdeling av brukerutstyr og drive med smitteforebyggende tiltak. Et slikt lavterskel helsetilbud vet vi vil være et viktig redskap i kampen mot overdosedødsfallene, da det er grunn til å tro at helsetilstanden gjør rusmisbrukere mer utsatt for slike overdoser. Vi vil også spre kompetanse i hele kommunesektoren i primærhelsetjenesten bl.a. gjennom medisinsk faglig veiledning og behandling av sykdommer hos tungt belastede rusmisbrukere. Vi er, som sosialministeren nevnte, i gang med arbeidet med en handlingsplan mot rusmiddelproblemer. Der vil vi både vektlegge forebyggende tiltak og et bedre helsetjenestetilbud. Tiltakene skal være personrettet slik at den enkelte kan få effektiv hjelp ut fra egen situasjon og forutsetninger. Helsevesenets innsats overfor dem som er i livets siste fase, er for meg et kjennetegn på om vi våger å være til stede også når fremragende kunnskaper og vitenskapelige fremskritt ikke strekker til. Jeg startet arbeidet med å sette livshjelp på dagsordenen i min forrige periode som helseminister. I møte med mennesker i livets siste fase opplever jeg at helsetjenestens verdier virkelig blir satt på prøve. Hospiceplasser som er integrert og skjermet på våre sykehus, er en nødvendig og riktig oppfølging av dette. På den måten synliggjøres det at vi står overfor en politikk som tar hele menneskelivet på alvor i alle dets faser. Derfor er vi glad for at vi får tilslutning til en styrking på 20 mill. kr for å opprette slike hospiceplasser i verdige former innenfor våre sykehus. Arbeidet med å redusere aborttallet er viktig. Derfor har Samarbeidsregjeringen også foreslått – og fått støtte til – en økning på 2 mill. kr til abortforebyggende tiltak. Dette er penger som skal gå til frivillige organisasjoner som driver forebyggingsarbeid. Disse 2 millionene er en videreføring av det arbeidet som ble satt i gang under den forrige Bondevik-regjeringen, da det kom på plass en tilskuddsordning til organisasjoner som utenfor det statlige apparatet og det offentlige apparatet arbeider forebyggende mot abort og uønskede svangerskap. Det er viktig for Regjeringen å videreføre satsingen innen psykisk helse gjennom opptrappingsplanen. Her øker satsingen fra 2001 til 2002 med 520 mill. kr. Samarbeidsregjeringen vil fortsatt satse på å gi et bedre helsetilbud til dem med psykiske problemer. Den nye regjeringen vil gjennomgå de store helseplanene. Kart og terreng skal sjekkes slik at det passer til hverandre. Dette gjelder også opptrappingsplanen for psykisk helse, slik komiteens leder har vært inne på tidligere i dag. Svært mange mennesker med psykiske lidelser har behov for sammensatte tjenester over tid. Psykiske lidelser er ofte langvarige, og intensiteten i symptomene og den enkeltes mestringsevne vil variere over tid. Det betyr at vi må ha et tjenesteapparat som både er differensiert nok og spisset nok til å kunne tilby effektiv behandling. Målet med opptrappingsplanen er at mennesker med psykiske lidelser skal få et bedre liv, og at vi skal forebygge psykiske problemer. I tillegg til utdanning av personell, omstrukturering og utbygging av tjenester og tiltak må det en holdningsendring til i det norske samfunnet til psykiske problemer og lidelser. Vi vil særlig prioritere arbeidet i forhold til barn og unge. Samtidig må vi gjøre det vi kan på alle fronter for å bryte fordommene og mytene rundt det å ha en psykisk lidelse. Vi har alle en psykisk helse – og psykiske helseproblemer kan ramme hvem som helst. Opptreningsinstitusjonene er viktige institusjoner i vårt helsevesen. Samarbeidsregjeringen ønsker å utvikle en ny finansieringsordning for opptreningsinstitusjonene som sikrer dem økonomisk, samtidig som brukerbetalingen er slik at økonomien ikke hindrer de som trenger det, å benytte seg av slike tilbud. Jeg konstaterer at et flertall i komiteen nå står bak et forslag om en styrking på 20 mill. kr for å sikre drift ved eksisterende opptreningsinstitusjoner. Vi nærmer oss med raske skritt tidspunktet for den formelle ikrafttredelse av sykehusreformen – dvs. den statlige overtakelsen fra fylkeskommunene av sektoransvar og eieransvar knyttet til spesialisthelsetjenesten og omorganiseringen av sykehusene til foretak. Jeg vil også ved denne anledning understreke at det i departementet arbeides intenst med å sikre at gjennomføringen av reformen forløper uten større problemer. Alle praktiske forhold som må være avklart innen årsskiftet, skal være avklart. Det skal ikke foreligge uavklarte forhold som har potensial til å forstyrre driftssituasjonen ved institusjonene etter 1. januar 2002, så langt vi har kontroll med det. Stortinget har vedtatt et gjennomføringsløp som stiller meget store krav til alle aktører, inklusiv storting og regjering. Jeg er glad for at det uttrykkes så sterk støtte til dette gjennomføringsløpet både fra Fremskrittspartiet og fra Arbeiderpartiet i denne sal i dag. Det kommer vi til å trenge. Knyttet til oppfølgingen av sykehusreformen vil Regjeringen igangsette en evaluering av eksisterende finansieringsordninger for alle tjenesteområder innenfor helsevesenet. Det er videre behov for en utredning av finansieringsordninger innenfor helsetjenesten med sikte på at de skal understøtte foretaksorganiseringen og gi incitamenter til en bedre samhandling mellom nivåene. Dette arbeidet vil bli igangsatt på nyåret, men med en oppstart og fremdrift som ikke forstyrrer hovedfokuset som nå må være på å gjennomføre selve reformen. Regjeringen Stoltenberg la i sitt budsjettforslag til grunn en aktivitetsvekst i sykehusene fra 2001 til 2002 på om lag 1,5 pst. Denne økningen var forutsatt å komme på toppen av en antatt aktivitetsvekst i 2001 på ca. 2 pst. Som redegjort for i St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 4 foreligger det nå ny informasjon om aktiviteten i sykehusene pr. 2. tertial i år, som klart overstiger vekstforutsetningen for inneværende år på 2 pst. Under ISF-ordningen er det forutsatt en økning på om lag 3,5 pst. fra 2000, som er det siste året det foreligger regnskapstall for. Det er en betydelig styringsutfordring som styrene i de regionale helseforetakene nå står overfor. Med utgangspunkt i de helsepolitiske målene skal de koordinere samlet drift innenfor helseregionen. Utgangspunktet er det faktiske aktivitets- og kostnadsnivået som foretakene går inn i 2002 med. Det vil være nivået på basisbevilgningen og effektiviteten i sykehussektoren som skal være bestemmende for aktivitetsutviklingen og dermed også utbetalingene gjennom innsatsstyrt finansiering. I og med at det knytter seg stor usikkerhet til hva som er det faktiske kostnadsnivået for spesialisthelsetjenesten ved inngangen til 2002, vil det første halvåret måtte være en konsolideringsperiode. Med utgangspunkt i det aktivitets- og kostnadsnivå som spesialisthelsetjenesten nå har, vil det fra Regjeringens side bli lagt vekt på stram styring med fokus på effektiviseringsmuligheter. Omorganiseringen av sykehussektoren innebærer i tillegg en viss usikkerhet om forbruket av basisbevilgningen. Regjeringen har derfor i Tillegg nr. 4 varslet at den vil komme tilbake til helheten i sykehusbevilgningene i revidert nasjonalbudsjett etter en viss erfaring med og vurdering av ny struktur. Tilsvarende vil Regjeringen som varslet i tilleggsnummeret, foreta en gjennomgang av de samlede sykehusinvesteringer frem mot revidert nasjonalbudsjett, og komme til Stortinget med resultatet av denne. La meg avslutningsvis bemerke til representanten Alvheim, som i debatten har advart Regjeringen mot å følge opp sin egen erklæring når det gjelder bioteknologi, at det kan vi selvsagt ikke love. Vi skal aktivt delta i utviklingen og bruken av nye medisinske fremskritt, men denne bruk må skje innen rammen av og i respekt for menneskeliv og menneskeverd. Et føre var-prinsipp er avgjort betimelig på dette feltet, og vi vil komme nærmere tilbake til dette i en stortingsmelding til våren.