trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Jeg er glad for at justiskomiteen i det store og hele følger regjeringens forslag til ny våpenlov. Lovforslaget viderefører i hovedsak gjeldende rett og løfter viktige prinsipielle spørsmål fra forskriftsnivå til lovnivå. Dette vil bidra til et mer tydelig og forutsigbart regelverk. Forslaget ivaretar den gode jakt- og skytterkulturen vi har i Norge, selv om det foreslås noen regler som vil være en innskjerping i forhold til gjeldende rett. Lovforslaget implementerer også de krav som EUs reviderte våpendirektiv stiller til vår nasjonale våpenlovgivning. Den mest markante innskjerpingen er forslaget om forbud mot halvautomatiske rifler som opprinnelig er konstruert for helautomatisk funksjon, eller for militære eller politiet. Slike rifler har stor ildkraft og derved stort skadepotensial ved feil eller misbruk. Det er derfor viktig å begrense tilgangen, slik at bare de som har et saklig behov, kan inneha slike rifler. Det foreslås nærmere bestemte unntaksregler for sportsskyttere og våpensamlere. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet ber regjeringen vurdere hvordan våpeneiere som rammes av forbudet mot de farligste halvautomatiske riflene, bør kompenseres. Siden skytevåpen har lang levetid, vil et forbud som bare skal gjelde for framtidige tillatelser, ha begrenset effekt. Det er derfor foreslått at forbudet også skal gjelde for allerede tildelte tillatelser. For å redusere ulempen ved forbudet er det i forslaget gitt overgangsregler. Disse gir våpeneierne en frist på tre år fra lovens ikrafttredelse til å avhende våpnene til personer som oppfyller vilkårene for tillatelse, eller til markedet i utlandet der denne våpentypen fremdeles er tillatt. Siden det må utarbeides forskrifter til loven, vil forbudet mot halvautomatiske våpen som allerede er i besittelse, neppe tre i kraft før i 2023. Lovforslaget viderefører de viktigste grunnlagene for erverv av skytevåpen, våpendeler og ammunisjon, som er jakt, sportsskyting og samling. Regelen om den såkalte jaktvåpengarderoben er foreslått videreført. Dette innebærer at personer som har gjennomført og bestått jegerprøven, kan erverve og inneha inntil seks komplette skytevåpen til jakt uten å måtte dokumentere et særskilt behov for de aktuelle våpnene. Jeg merker meg at komiteens flertall ønsker å øke antallet til åtte våpen. Lovforslaget innebærer en styrking av politiets våpenkontroll. Det innføres bl.a. krav til vandel både for fysiske og for juridiske personer. Videre lovfestes sentrale kriterier som skal tillegges vekt i vurderingen av om personen er skikket til å kunne inneha skytevåpen, våpendeler og ammunisjon. Det foreslås innført krav om registreringsplikt og krav til tillatelse for inn- og utførsel av deaktiverte skytevåpen. Denne endringen vil styrke kontrollen med deaktiverte skytevåpen og samtidig implementere krav som følger av EUs reviderte våpendirektiv. Samlet sett mener jeg at lovforslaget representerer en god balansegang mellom nødvendig våpenkontroll og muligheten til å utøve den tradisjonsrike norske jakt- og skytterkulturen.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Regjeringen har lagt fram sitt forslag til våpenlov i Stortinget. Det blir behandlet her. Så registrerer jeg at det er flere partier som ønsker å få vurdert en slik ordning. Det er en statsråds oppgave å følge opp de vedtakene som Stortinget fatter, og det skal jeg selvfølgelig også gjøre når det gjelder en kompensasjonsordning.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Vi følger opp de vedtakene som blir fattet i Stortinget. Jeg registrerte innlegget fra representanten Klinge på vegne av Senterpartiet, som jeg går ut fra betyr at man ønsker å stemme for det forslaget som Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet har fremmet. Således vil det være flertall for et slikt forslag, og vi kommer selvfølgelig til å følge opp de forslagene som får flertall i Stortinget.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Ja, av det jeg har sett av debatten, har nok mange fått med seg de endringene som nå kommer, men selvsagt vil det være de som ikke har gjort det. Vi skal se på hva som kan gjøres for å avverge at folk kjøper disse våpnene som om få år blir forbudt. Jeg tar med meg det tilbake og ser på hva som kan gjøres – det ene er politiet, men også de som selger disse våpnene, bør opplyse om dette. Vi skal ta med oss det tilbake. Det er i hvert fall ikke mitt ønske at noen nå kjøper katta i sekken – et våpen som blir forbudt innen kort tid.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Det vil alltid være avveininger når det gjelder hvilke hensyn man skal legge størst vekt på. I denne saken har regjeringen vært veldig tydelig på at vi har sikkerhetshensynet i samfunnet som vår ypperste prioritet. Vi ser rundt omkring i verden at det oppstår situasjoner knyttet til våpen som det er all grunn til å ta på ytterste alvor. Vi ser den diskusjonen som nå er i USA. Jeg er i hvert fall veldig glad for at vi har et restriktivt lovverk. I den tiden vi lever i, mener jeg det er riktig å stramme til ytterligere. Så er det sånn at det uansett vil være store muligheter framover til å ivareta det fantastiske miljøet vi har innenfor både skyttervesenet og jaktmiljøene. Jeg mener dette er en lov som vil gi muligheter til å videreføre de gode tradisjonene og den kulturen vi har.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Regjeringen mener at det som skjedde på Utøya alene, er en god nok grunn til å fjerne norske borgeres mulighet til å inneha dette våpenet. Det er en prinsipiell sak for oss som er utrolig viktig for oss å følge opp. Så vil det være mulighet for å ha halvautomatiske rifler i jaktsammenheng, men da med en del begrensninger. Jeg mener at dette er riktig å gjøre, av hensyn til det som har skjedd i Norge.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Jeg er glad for at justiskomiteen har sluttet seg til regjeringens forslag om et mer helhetlig regelverk om kontroll med bevegelsen av personer over Norges grenser. En ny grenselov er viktig både for Norges forpliktende deltakelse i Schengen-samarbeidet og for å gi oss et bedre rettslig fundament for framtidig utvikling. Som komiteen også har merket seg, innebærer ikke lovforslaget praktiske endringer i hvordan den sivile grensekontrollen under politiets ansvar er organisert. Norge har et velutviklet grensekontrollkonsept, og politiets personkontroll utøves i tett og godt samarbeid med andre etater, også under dagens regelverk. En ny grenselov som samler, moderniserer og forbedrer regelverket, vil likevel bidra til å styrke det viktige grensekontrollarbeidet. Grenseloven skal ikke bare forankre politiets ansvar, men også styrke politiets samarbeid og samhandling med andre etater gjennom tydelige og presise regler og avgrensninger. Reglene i lovforslaget skal derfor gi bedre grunnlag for styring og organisering. Det gis også bestemmelser som mer presist enn i dag angir rammene for utøvelsen av henholdsvis grenseovervåkning og inn- og utreisekontroll for sivile formål. Med en mer tidsriktig lov med oppdaterte forskriftshjemler får vi også et bedre grunnlag for å videreutvikle og tilpasse regelverket til nye nasjonale og internasjonale utfordringer og endringsbehov. Internasjonalt samarbeid – særlig et godt og effektivt Schengen-samarbeid – står sentralt i dagens grensekontrollsystem. Adgangen til midlertidig gjeninnføring av grensekontroll er et unntak fra Schengen-samarbeidets grunnleggende prinsipp om avskaffelse av personkontrollen ved indre Schengen-grense. En slik beslutning utløser en rekke forpliktelser for politiet i form av ressursbruk og utførelse og i relasjon til publikums og andre staters informasjonsbehov. Lovforslaget bidrar til å tydeliggjøre både grunnlaget for, beslutningsmyndigheten og rettsvirkningene av en slik gjeninnføring.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Jeg mener det er slike forhold som gjør at vi er nødt til å se på dette lovverket, foreslå endringer og sende dem på høring, og også bidra til at andre parter får komme med innspill til hvor det er hull i regelverket. Jeg vil si at dette er noe som opptar alle, både de unge som er i en situasjon der de kan utsettes for dette – det er ungdom og barn som er redde for å dusje på skolen av frykt for å bli tatt bilde av og for å bli utsatt for disse tingene – og foreldre. Jeg har selv barn som etter hvert begynner å komme i denne alderen, og det er klart at vi tenker på dette, og jeg er opptatt av at vi skal få på plass et regelverk som verner våre barn på en best mulig måte. Så jeg kan forsikre om at dette vil bli høyt prioritert, og at vi er godt i gang med dette arbeidet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Vi kommer til å kjøre en helt vanlig prosess som følger opp behovet for endringer på dette området. Så er det Stortinget som nå bestemmer hva man stemmer for, men det jeg registrerer, er at alle er enige om at vi skal ha endringer på dette området. Derfor er jeg enig med dem som sier at det ser veldig rart ut i mediene, at det ser ut som om ikke alle i denne sal deler behovet for og ønsket om å endre regelverket til det beste for de unge som er rammet av dette. Det vil nødvendigvis ta litt tid, for man må ha det ut på høring, vurdere hvilke endringer som skal gjøres, og gi alle dem der ute som ser at det er hull i regelverket, muligheten til å komme med innspill til det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Vi ønsker altså å følge opp de vedtakene som Stortinget fatter, og jeg registrerer at Arbeiderpartiet ikke får flertall for sitt forslag her. Vi må se på strafferammene – jeg mener det er helt naturlig at vi skal gjøre det – om de trenger å økes. Men vi må også se på straffenivået som er i dag. Utnyttes det slik som det burde? Dette er helt normale utredninger som må foretas, og som gjøres i departementet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Vi følger opp det som blir vedtatt i Stortinget, og det ligger an til at forslaget fra Arbeiderpartiet ikke blir vedtatt. Dermed kan vi ikke følge det opp akkurat slik det ligger. Men vi vil jo følge opp intensjonen i det, vi vil se på straffenivået, vi vil se på de bestemmelsene som dere i Arbeiderpartiet er opptatt av, og de hullene som dere er opptatt av å dekke. Så det vil bli gjort – til beste for dem som nå blir utsatt for disse situasjonene. Men jeg registrerer at man lager en mye større sak ut av dette enn det burde være. Man burde ha sagt at vi alle i denne sal er enige om at vi skal få på plass lovendringer som dekker behovet. Vi er alle i denne sal opptatt av at vi skal ha et straffenivå som er slik at det er i tråd med det som er rettsoppfatningen der ute. Det oppfatter jeg at alle som har vært på talerstolen, har sagt, og det skal vi også gjøre. Jeg registrerer også at det ikke står noe om hvor mye disse strafferammene skal økes, og det er vel fordi det må utredes – og det er det vi holder på med.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
Etter å ha hørt debatten, er jeg veldig glad for at det er veldig bred enighet om at vi skal gjøre noe med det. Jeg sitter også igjen med et inntrykk av at representanten Vågslid ikke ønsker å høre på det som blir sagt. Jeg var veldig tydelig på at dette blir prioritert. Jeg er veldig tydelig på at de hullene som er i lovverket, må vi tette. Jeg forstår heller ikke representanten Vågslid når hun sier at hun vil ha vanlig saksgang, for i merknadene til saken står det at Arbeiderpartiet og SV mener at dette forslaget ikke trenger å utredes. Da er spørsmålet, f.eks. om strafferammer: Hvilke strafferammer ønsker man da? Hvis man ikke trenger en utredning, burde man jo kunne si hva det forslaget skulle innebære. Utfordringene på nettet er alvorlig for unge jenter, men vi skal heller ikke glemme guttene. Forrige uke gikk Kripos ut og orienterte om en sak om en ung mann som tok livet av seg fordi han opplevde saker og ting på nettet. Så dette er noe som selvfølgelig er spesielt alvorlig for jenter, men vi skal heller ikke underslå at dette er en utfordring for mange gutter også. Til slutt vil jeg oppsummere med at vi ikke trenger en utredning av om vi skal ha lovendringer. Lovendringer skal vi ha, men utredningen handler om hvilke lovendringer vi trenger for å tette de hullene som vi alle sammen er enige om skal tettes.
Peter Frølich (Høyre), 2018-03-08:
Jeg har også lyst til å begynne med å takke saksordføreren for en veldig god losing av saken. Det har vært mange interesser inne i bildet, mange detaljer, og det har vært en omfattende sak. Det har vært gjort på en god og betryggende måte. Underveis i behandlingen av denne saken er vi sikkert alle blitt oppringt av journalister fra både inn- og utland. Det jeg har opplevd gang på gang, er at de har stilt spørsmålet: Hvem er det egentlig som har hatt behov for disse militære halvautomatiske våpnene? Og jeg må innrømme at det har vært et vanskelig spørsmål å besvare. Denne lovendringen er altså helt på sin plass. Det er betryggende at vi nå klarer å redusere antall halvautomatiske, kraftige våpen som dette i samfunnet, og det oppfatter jeg at det store flertallet også er enig i. Det har vært viktig å ta den tiden som trengtes for å harmonisere regelverket med EU, og også å ha en god dialog med de gode skytter- og jegermiljøene som finnes i Norge. Jeg har opplevd dem som konstruktive og samarbeidsvillige i hele prosessen, så også en takk til dem. Jeg har lyst til å rydde litt i debatten – først til dette med forhåndsvarsling. Vi har gang på gang presisert at rutinene for forhåndsvarsling som gjelder ved vanlig forvaltningskontroll, ikke skal endres. De skal ligge fast. Det har nå blitt presisert fra Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og andre, og da synes jeg kanskje vi kan gå sammen om å kommunisere det budskapet ut – i stedet for å fortsette å spre informasjon og påstander som man vet ikke er riktige. Det kan skape stabilitet og trygghet ute blant dem som er opptatt av denne saken. Det andre jeg har lyst til å rydde i, er dette med kompensasjon. Myndighetene forbyr ting hele tiden. Hadde venstresiden styrt i Norge, kan jeg garantere at den listen over forbudte ting hadde vært betydelig lengre. Det betyr ikke av den grunn at man automatisk skal inn og kompensere i hvert tilfelle. Det gjøres unntaksvis og primært ved ekspropriasjon av fast eiendom. Vi har kommet til at det ikke er passende med en økonomisk kompensasjon i dette tilfellet. Det gis romslige overgangsordninger, som bør være tilstrekkelig. I en tid hvor politikerforakten er på frammarsj, mener jeg at det noen ganger er mest ryddig og riktig å kalle en spade for en spade. I stedet for å komme med enkle formuleringer om at man skal vurdere det ene, det andre og det tredje, står faktisk Høyre fast på at i dette tilfellet er det ikke realistisk med noen økonomisk kompensasjon. Det er en klar og tydelig beskjed ut til dem som bryr seg om dette. Og det står vi fast på, selv om vi mest sannsynlig ikke får flertall for det, for i dette tilfellet er det ikke passende med noen økonomisk kompensasjon. Ellers har jeg, som sagt, lyst til å takke for en konstruktiv behandling av en betent sak. Jeg tror vi alle deler en felles interesse av å holde Norge og samfunnet sikkert.
Peter Frølich (Høyre), 2018-03-08:
Dette er lovgivning på sitt beste og på sitt verste. Jeg skal forklare hvorfor. Det er lovgivning på sitt beste fordi det viser hvordan vi som lovgivere klarer å henge med når kriminalitetsbildet utvikler seg. Deling av nakenbilder er et fenomen som har oppstått med ny teknologi. De av oss som har hatt den veldig tvilsomme gleden av å sitte og studere og pugge gammel rettspraksis, kan kanskje huske noe som heter telefonsjikanedommen, et fenomen som var helt nytt en gang på 1920- eller 1930-tallet da folk begynte å ringe og sjikanere folk, gjerne på nattetid, 100, 200 kanskje 300 ganger. Da det ble tatt opp for domstolene, hadde man ingen lov som kunne domfelle disse folkene. Det var et nytt fenomen som måtte møtes med lovgivning. Akkurat det samme kommer vi til å gjøre i dette tilfellet. Da går vi over til hvorfor dette er lovgivning på sitt mest problematiske. Hvorfor er det problematisk? Jo, fordi i dette spørsmålet er alle i denne salen enige. Ingen avviser en høyere strafferamme når det gjelder dette. Vi ønsker å slå ned på denne typen atferd, men vi skal gjøre det på en ryddig måte og på en måte som er i tråd med spillereglene i en rettsstat og i et demokrati. Store endringer i straffeloven gjøres best fra departementet. Da trekker vi heller ingen forhåndskonklusjoner om omfanget av bestemmelsen eller lengden på strafferammen – selv om det er helt tindrende klart at det kommer endringer, og ja, det vil innebære at man også er nødt til å ta i bruk andre sanksjonsmidler enn det dagens lovgivning legger opp til. Det eneste vi egentlig diskuterer her, er små kommaer. Hva leser folk der ute? De leser at Stortinget stemmer ned et forslag om å foreta endringer på dette feltet, og det brukes retorikk som at dette er på selve kvinnedagen, at de kriminelle jubler, og jenter fortsatt gråter. Hva er dette? Hva slags retorikk er dette – i en sak hvor folk er enige, og hvor vi ønsker å vise handling? Jeg gjentar det jeg sa i forrige debatt: Hvis noen lurer på hvorfor det er politikerforakt, se på denne typen diskusjoner. Det er i dag skapt et skjevt bilde av hva som egentlig er Stortingets intensjon i saken, og det er timet – jeg må få si det – på en ganske usmakelig måte på kvinnedagen. Man konstruerer og gjør dette til en kvinnekamp, hvor én del av Stortinget skal være på feil side, og den andre delen av Stortinget skal være på den riktige siden. Alle er enige. Alle ønsker endringer. Det eneste vi ønsker, er å gjøre det på en måte som er i tråd med tradisjonene vi har for lovgivning. Jeg håper diskusjonen videre kan ta inn over seg at det egentlig ikke er noen stor, fundamental uenighet i det politiske, men en uenighet om det rent prosessuelle.
Peter Frølich (Høyre), 2018-03-08:
Ja.
Peter Frølich (Høyre), 2018-03-08:
Nå har vi sett en debatt hvor Arbeiderpartiet og SV har tolket hele forslaget i sitt verdensbilde. Det siste de gjorde var å tolke også mitt innlegg på verst mulig måte og i sitt verdensbilde. De trodde at jeg snakket om at dette ikke var en kvinnekamp. Selvfølgelig er det en kvinnekamp. Det var ikke det jeg sa, heller. Det jeg sa, og advarte imot, var å gjøre dette til en kvinnekamp hvor man har en god side og en ond side. Hvordan kan jeg påstå det? Jo, fordi retorikken som brukes her, er nettopp slik. Bare hør hvordan noen representanter sier at det er vanskelig for Høyre på kvinnedagen å fatte at dette er en kvinnekamp. Det står i merknadene fra komiteen at Høyre og Fremskrittspartiet er «bremseklosser» i kvinnekampen, osv. – i en sak hvor alle er enige! I en sak hvor alle er enige, skal man liksom ha en slags ond og god side i et slikt spørsmål. I denne debatten har det også vært påstått at alle egentlig ønsker en utredning og en ryddig prosess osv., men jeg tror vi er nødt til å få fasiten: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti mener dette forslaget ikke trenger å utredes.» Dette viser en totalt annerledes og fundamentalt forskjellig innfallsvinkel til hvordan vi behandler straffelovgivning i Norge. Vi kunne laget et voldsomt stort poeng ut av det og ment at disse partiene ikke skjønner konstitusjonell skikk, osv., men jeg tror egentlig ikke det er noen vits i å gjøre det. Jeg tolker dette som at vi alle er enige, og at vi nå diskuterer på en måte som folk der ute er lei av. Politikere krangler om kommaer, osv., og trekker hverandres intensjoner i tvil, osv. Vi er enige i denne saken. Det burde vært budskapet i dag. Jeg skjønner at folk begynner å bli lei, hvis de hadde forstått hvordan så små og «miniatyriske» forskjeller kan blåses opp til nærmest eksistensielle kamper om hvem som er på den gode siden, og hvem som er på den onde siden på kvinnedagen, osv.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-03-08:
Det vil jeg.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-03-08:
Det har vært en interessant debatt fordi jeg, som jeg sa i sted, føler at alle er enige, men at man prøver å skape et skille som egentlig ikke eksisterer. For jeg opplever også at det forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet som det kommer til å bli flertall for, er helt i tråd med det Arbeiderpartiet har foreslått, men at det er en litt mer moderat versjon, som krever utredning. Og det mener jeg er helt på sin plass. Det er en stor forskjell på å si, i et forslag som skal ende ut i en ny lovbestemmelse, at man mener at det ikke er et behov for en utredning, at man mener det ikke er behov for å vurdere endring av strafferammene, og å si at man må vurdere endring av strafferammene. For meg har det vært en helt vesentlig forskjell. Økte strafferammer er ikke alltid svaret, og i arbeidet med en slik lovbestemmelse som den vi kommer til å be om i dag, er det – som justisministeren var inne på – veldig mye som må utredes. Det kan være mange tilfeller som bør rammes av en slik bestemmelse, som ikke ligger i forslaget i dag. Det kan være bilder, film, lydopptak og forskjellig grad av alvorlighet. Når det er snakk om ulovlig deling av bilder, kan man tenke seg alt fra en situasjon hvor det er en person som selv er et barn, som deler et bilde av en annen på Snapchat, til voksne som driver med organisert deling av krenkende bilder. Det er veldig mange nyanser, og jeg mener at det gjør at vi trenger en god utredning før vi vedtar en ny lovbestemmelse. Når det gjelder fastsettelse av strafferammer, mener jeg helt prinsipielt at det er viktig, også i denne saken, å utrede og vurdere grundig hva som er en hensiktsmessig strafferamme. Hvordan rammer straffen vi har i dag? Hva skal vi endre på? Hva skal vi ikke endre på? Kanskje skal det være forskjellige strafferammer for forskjellige typer av deling og spredning. Dette er noe jeg opplever at vi ikke har svaret på i dag, og derfor synes jeg det er bedre å støtte Høyre og Fremskrittspartiets forslag. Men jeg ser fortsatt på dette som en seier, og jeg mener at alle bør kommunisere det ut. Jeg opplever også at Arbeiderpartiet i dag kunne sagt: Dette er en seier, vi fikk Stortinget med på å fastsette en strengere lovgivning for denne typen kriminalitet. Når de ikke velger å gjøre det, synes jeg det er veldig synd, for det skaper et veldig feilaktig bilde av Stortingets vilje i opinionen.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2018-03-08:
Det er naturligvis ikke slik at høyere strafferammer alltid er svaret når vi vil komme uønsket atferd til livs. Så vidt jeg kjenner Arbeiderpartiets justispolitikk, er dette helt i tråd med det jeg tror representanten Vågslid også mener. Jeg mener det er nødvendig å gå runden med å få en skikkelig utredning før vi konkluderer når det gjelder strafferammen. Jeg takker justisministeren for imøtekommenhet i denne saken. Det er glimrende, og vi ser nå konturene av en ny lovgivning, som det er høyst nødvendig å ta tak i. Avslutningsvis vil jeg kommentere en uttalelse fra håndballspilleren Nora Mørk, som på mange måter har stått i sentrum i denne saken etter at hun ble utsatt for sterkt krenkende opplevelser da bilder av henne ble publisert på nettet. Jeg registrerer at hun i et intervju med VG i dag har forskuttert sin skuffelse over at Arbeiderpartiets forslag ikke kommer til å få flertall i denne saken. Jeg tror ikke det er grunnlag for den skuffelsen. La det ikke være noen tvil om at Venstre, som lenge har stått i front for å komme denne typen kriminell atferd til livs, kommer til å fortsette med det. Vi kommer til å delta aktivt for å oppdatere straffelovens bestemmelser i tråd med den teknologiske utviklingen. Men lovverk og domstolbehandling er et høyterskeltilbud, enten vi liker det eller ikke. Jeg mener det først og fremst må være grunn til å ta tak i et lavterskeltilbud til personer som til daglig krenkes på nettet, og da dreier det seg ikke om høyprofilerte håndballspillere. Venstre fikk gjennomslag i statsbudsjettet for økte bevilgninger til slettmeg.no, eller «slett meg no», som det bør uttales. Jeg håper det i framtiden vil være rom i statsbudsjettet for en varig og forutsigbar finansiering av dette lavterskeltilbudet, og anser det vel så viktig som økte strafferammer. Helt på tampen: Lovbestemmelser av denne art dreier seg om fotobestemmelser som også har noe med ytringsfrihet å gjøre. Det dreier seg om journalistikkens vilkår, og jeg registrerer at i denne komitéinnstillingen er ikke presseorganisasjonene blitt hørt. Det er også en grunn til at lovforslaget – eller den prosedyren som skal settes i gang nå – må sendes ut til en omfattende høring i presseorganisasjonene, f.eks. Redaktørforeningen og Norsk Presseforbund.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-03-08:
La meg starte med å takke forslagsstillarane for eit viktig forslag. Dette er eit godt bidrag for å gjere tydeleg kva handlingar vi som samfunn meiner er heilt uakseptable. Smarttelefonen gjer ting mogleg som tidlegare ikkje var moglege. Han har gjort det mogleg å effektivisere, bringe oss nærare kvarandre og hente inn store mengder informasjon. Men for mange, dessverre altfor mange, er den nye teknologien òg blitt ein fiende. Heimens fire veggar er ikkje lenger den tryggaste staden for born og unge, for ved hjelp av smarttelefonen kjem òg overgriparar heilt inn på barnerommet, utan å måtte vere der fysisk. Det er kvinnedagen i dag. På mange måtar er det litt krevjande at vi faktisk må behandle ei sak som denne, for så lenge ungar og kvinner opplever vald og overgrep, vil vi aldri kunne oppnå fullt likeverd og full likestilling. Vi må difor gjere meir for å beskytte ungane våre og kvinnene våre. Deling av intime bilde av personar, som ikkje har gjeve samtykke, er krenkande og nedverdigande for dei det gjeld. Statistikken frå politiet viser at dette er eit aukande problem. Konsekvensane for dei som blir ramma, er store og vil kunne følgje dei i lang tid. Førre veke hadde Forbrukerinspektørene på NRK ein reportasje om vaksne som brukar appar som er laga for ungar, for å kome i kontakt med ungar. Det er rystande å høyre kva vaksne kan utsetje uskyldige ungar for. Barneombodet har kome med to rapportar om seksuelle krenkingar mot barn og ungdom denne veka. Her kjem dei med sju anbefalingar for å kjempe mot vald og overgrep og ikkje minst for å hjelpe dei som er utsette for dette. Eg synest anbefalingane er veldig gode, og eg håpar at regjeringa vil lytte til dei. Det har dei høve til å gjere i samband med den opptrappingsplanen mot vald og overgrep mot barn som Kristeleg Folkeparti fekk gjennomslag for i 2015. Deling av nedverdigande og krenkande bilde er i dag straffbart, men Kristeleg Folkeparti er einig i at ei tydeleggjering i lovverket er på sin plass, og at vi difor skal kunne førebyggje denne kriminaliteten og styrkje rettstryggleiken til den enkelte meir. Difor kjem Kristeleg Folkeparti til å røyste for forslaget frå Høgre og Framstegspartiet.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-03-08:
I den siste tiden har vi gang på gang sett saker i media som viser at mennesker, gjerne barn og unge, utsettes for utpressing av penger eller seksuelle handlinger over internett. Frykten for at intime bilder spres til venner, familie og omverdenen er stor. Bilder og informasjon som spres på nettet, kan sirkulere og eksistere lenge. Vi ser også gang på gang at frykten for dette fører til at mennesker utsettes for gjentakende overgrep eller for krav om utbetaling av penger. Denne formen for kriminalitet kan ramme alle. Det spiller ingen rolle om en er ung eller gammel, mann eller kvinne. Likevel ser vi at særlig sårbare mennesker, som barn og unge, utsettes. Kvinner er også her, som i andre volds- og overgrepssaker, særlig utsatt. I dag er det den internasjonale kvinnedagen. 8. mars kommer i år til å være preget av metoo-kampanjen og sårbarheten til kvinner som utsettes for vold og overgrep. Deling av bilder på internett er en del av dette. Friheten frarøves de kvinnene som får bilder av seg delt på internett. Handlingen får konsekvenser for lang tid. Slik jeg forsto representanten Frølich fra Høyre, advarte han imot å gjøre dette til en kvinnekamp. Til det vil jeg si: Det er en del av kvinnekampen; det er kvinnekamp. Vi opplever et stort behov for folkeopplysning og for arbeid mot denne typen kriminalitet, både for å trygge enkeltmennesket og for å gi en tydelig beskjed til dem som utøver eller vurderer å utøve slike ulovlige handlinger. Internett har de samme reglene som samfunnet for øvrig. Det som bryter med loven på gata, bryter også med loven fra sofaen og over internett. Arbeiderpartiet har derfor fremmet dette representantforslaget som tydeliggjør alvoret i overgrep og utpressing ved ulovlig bildedeling. Arbeiderpartiet sier tydelig ifra og mener at lovverket også må gjenspeile denne holdningen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-03-08:
Eg vil takke statsråden for det gode svaret han gir på denne interpellasjonen. Eg synest det òg var eit offensivt svar. Eg har lyst til å nemne fleire ting. Eg tenkjer ikkje minst på dei initiativa som eg skal kome tilbake til, men òg problemforståinga her. At eit land, eit system, har ei skatteinntekt som er så låg som mellom 13 og 15 pst., kan alle me som sit i nasjonalforsamlinga i Noreg, forstå er krevjande, når me veit at gjennomsnittet i OECD er på 35 pst. Det kjem òg tydeleg fram. Eg er glad for det signalet som blir gitt om at Addis Tax Initiative vil bli følgt opp på alle delar, ikkje minst det som går på semje. Det er viktig. Så utfordra eg spesielt om nedgangen i den skatterelaterte bistanden. Der synest eg me har fått ei god forklaring. Skattebistanden vår har gått ned til samarbeidslanda våre. Så eg synest at forklaringa som me får på kvifor det har gått ned, gir oss eit godt svar. Men det eg kanskje vil utfordre statsråden på, er kva han nå tenkjer framover. For det verkar jo noko tilfeldig at han har gått ned. Det eg håper me kan seie, er at nettopp skatterelatert bistand bør vere noko som me satsar på. Det meiner eg er naturleg ut frå dei fire initiativa som statsråden viser til her, og som eg støttar fullt ut – alle fire. Nettopp det å bruke og utvikle det faglege samarbeidet med skatteetaten og vere med på styrkje det, det at me jobbar internasjonalt – IMF, OECD – det at me får ei breidd i dette, som var det andre punktet frå statsråden, er heilt i tråd med det eg ønskjer. Eg er òg glad for at statsråden nemnde FN spesielt når det gjeld det arbeidet. Det tredje punktet frå statsråden går på forsking, næringsliv og ikkje minst sivilsamfunn. Det er lett å undervurdere at òg på dette området speler sivilsamfunn ei veldig viktig rolle. Eg deler òg statsrådens ambisjon om å styrkje den politiske dialogen. Me veit at bistand er krevjande, fordi me er nøydde til å sikre eit nasjonalt eigarskap for å få til ei reell endring. Så eg har lyst til å takke for det gode svaret. Utfordringa er å gjere desse orda i Noregs nasjonalforsamling om til ein realitet i utviklingsarbeidet. Det er vår felles utfordring.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-03-08:
Eg vil takke dei mange som har bidrege til ein god debatt: representantane Schou, Amundsen, Lysbakken og Stoknes. Audun Lysbakken sa det veldig godt: Mange fattige land er rike land. Så enkelt er det. Me som sit nettopp i ei nasjonalforsamling, veit kor viktig det er å ha både institusjonar og rammer for å skape eit godt samfunn. Det er eigentleg det det handlar om. Derfor er eg glad for det som statsråden seier, at dette har stått på agendaen hans på reisene han har vore på. Det er mi forventning – og slik eg òg høyrer stataråden – at det kjem det framleis til å gjere. Det viser at me treng ein eigen utviklingsminister som nettopp har moglegheit til å setje dette på agendaen og ta dei initiativa som me treng. Utviklingsministeren har ei fortid frå finanskomiteen – så seint som i haust. Der stod me saman om å auke sukkeravgifta. Eg skal dra ein liten parallell – me veit jo at tobakk er ei stor utfordring, det er 7 millionar menneske som mister livet på grunn av den. Det å vere med på å auke tobakksavgifta er ein del av eit skattesystem. Det har ein fantastisk helseeffekt, og er ei enkel form for skattlegging som er til det gode for lands innbyggjarar. Dette er nemnt i Addis-initiativet, der er nettopp tobakk òg trekt fram som ei moglegheit. Eg ber statsråden leggje merke til nettopp det. Me har ei satsing på helse og utdanning. Eg meiner òg at det er synergiar for korleis me kan jobbe med dette. Noreg bør f.eks. bruke posisjonen sin i ulike organ innan helse- og utdanningsbistand på ein strategisk måte, få løfta opp ein rettferdig skattepolitikk som eit viktig instrument i nasjonal ressursmobilisering. Derfor er mi utfordring at Noreg har hatt ei leiartrøye innanfor dette området, me må no anstrengje oss for å vere med og ta ho tilbake. Det viser eigentleg innlegget til statsråden at mehar moglegheit til. Eg avsluttar innlegget mitt med nettopp den oppfordringa.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-03-08:
Takk igjen til interpellanten. Jeg tror det er bred politisk enighet om at dette skal være et prioritert område for Norge i vår utviklingssatsing. Som interpellanten er vel kjent med, har vi etablert Kunnskapsbanken i Norad, der «Skatt for utvikling»-programmet står sentralt, som nettopp handler om kompetanseoverføring på viktige områder. Vi har også en riksrevisjon som er aktivt inne i flere land og gir bistand, fordi disse tingene henger sammen. Jeg kan f.eks. nevne: Jeg kom nettopp hjem fra Nepal, i dag tidlig, og der har vår bistand bidratt til at man har fått et enhetlig kontosystem for staten, en reduksjon fra 14 000 kontoer i staten til en håndterlig mengde på linje med det vi har i Norge. Så dette gir resultater, og mye av dette er på en måte grunnfundamentet for å kunne bekjempe korrupsjon og ulovlig kapitalflyt. La meg også nevne at da statsministeren var i Davos tidligere i år, hevet hun også antikorrupsjon og den saken som en viktig sak for Norge, så dette er en prioritering som har stor støtte fra høyeste hold i regjeringen. Jeg tror som sagt vi er enige om mye, og som interpellanten var innom, handler det om hva som skjer fremover. Ja, det har vært en nedgang. Men, som sagt, i 2018 øker altså Norges innsats på dette området med 90 mill. kr, og vi skal, sammenlignet med 2015, levere på vårt løfte i Addis Tax Initiative med å doble beløpet. Så dette skal trappes opp, og det skal trappes opp i alle de kanaler som interpellanten var opptatt av. Jeg er glad for den støtten som jeg opplever at interpellanten gir til dette arbeidet. Så var interpellanten også inne på viktigheten av sivilsamfunnet. Det er helt åpenbart at sivilsamfunnet her bidrar i stor grad ikke minst til å synliggjøre problemet og å ta det opp på andre måter med utviklingslandenes myndigheter. Vi skal bidra, som sagt, gjennom tett politisk dialog med myndighetene i utviklingsland, og på alle de reiser jeg har vært på så langt, har dette punktet stått på min dagsorden i de samtaler jeg har hatt, fordi det er så avgjørende for å få til den nasjonale ressursmobiliseringen som skal til for å levere på 2030-målene.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-03-08:
Tusen takk for debatten, og igjen takk til interpellanten for å reise denne viktige debatten, og takk til dem som har bidratt. Til representanten Hareides siste poeng, nemlig å ta dette opp og koble satsingen vår på helse, utdanning og andre viktige områder med dette viktige området, kan jeg glede ham med at det har jeg allerede gjort og kommer til å fortsette å gjøre. Da jeg var i Senegal, for ikke så lenge siden, og lovde bort, på vegne av det norske storting og regjeringen, 2 mrd. kr til Det globale partnerskapet for utdanning, la jeg også til i min tale at Norge sto rede til å doble den skatterelaterte bistanden til de landene som selv var villige til å ta eierskap på dette området. På den samme konferansen kom også sammenhengen mellom nasjonal ressursmobilisering og måloppnåelse på bærekraftsmålene innenfor utdanning veldig tydelig frem. Som nevnt må 97 pst. av ressursene komme nasjonalt og 3 pst. fra internasjonale givere. På den konferansen var ikke det oppsiktsvekkende hvor mye land som Norge økte sin bistand med. Det oppsiktsvekkende var hvor mye utviklingslandene selv lovde å øke prioriteringen av utdanning med. Det var med over 40 pst., til 110 mrd. dollar. At bl.a. vårt bidrag kunne bidra til å utløse den type prioritering fra så mange utviklingsland, tror jeg var riktig. Forhåpentligvis kan vi oppnå mye av det samme også innenfor skatterelatert bistand. Så til representanten Lysbakken, som mente at dette ikke hadde vært høyt nok prioritert: Vel, antikorrupsjon er et tverrgående tema i vår utviklingssatsing og en sentral del av utviklingsmeldingen, herunder også ulovlig kapitalflyt, og det er et tema som vil bli fulgt opp. Som sagt startet året med at Erna Solberg reiste til Davos og heiste nettopp denne fanen, og det mener jeg er en viktig arena å gjøre det på. Dette er et arbeid som vi selvsagt må følge opp. Norge skal fortsette å være en aktiv pådriver i dette arbeidet også innenfor OECD. Det ligger ikke i min portefølje, men det er et viktig arbeid som gjøres av andre i regjeringen. Representanten Amundsen snakket om målet med bistanden, og at det må være bistandsuavhengighet. Det er jeg enig med ham i, og det som er gledelig, er at dette målet også deles av stadig flere utviklingsland. Senest da jeg var i Senegal, sa Ghanas president at hans visjon var et «Ghana beyond aid». Det mener jeg er en god visjon, som vi, gjennom bl.a. skatterelatert bistand på andre områder, kan bidra til å støtte opp om.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. Omfanget av melde valds- og overgrepssaker mot barn er sterkt aukande. Det er så langt fleire saker, men ikkje nok ressursar. Auken i sakene har ikkje vore overraskande, det har vore ein stigande tendens i fleire år. Politidistrikta som skal etterforske og ta sakene for domstolen, har fått eit redusert handlingsrom, ja faktisk om lag ein halv milliard mindre på fire år. Barn må vente lenger enn før på avhøyr, noko som ikkje er bra for ungane og heller ikkje for etterforskinga. I Oslo politidistrikt blir det rapportert om at valdtektssaker mot kvinner no blir liggjande på vent fordi ein ikkje har ressursar til å fylgje opp. Dette går ikkje an. Det bekymrar meg, og eg forventar at justisministeren har gode svar på korleis dette skal løysast. Justisministeren og regjeringa snakkar om at overgriparar skal takast, og skryt av satsingar me andre ikkje har sett. Det me har sett til no, er ein såkalla effektiviseringskuttreform for politiet på godt over 100 mill. kr, som et opp alle nye midlar. Me har heller ikkje fått eit einaste godt svar på kva som skal ha blitt meir effektivt. Spørsmålet mitt til statsråden er: Trur statsråden at ein kan spare seg fram til å hjelpe fleire barn og ta fleire overgriparar?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Det er statsråden som har sagt at ein skal gjere alt for å nedkjempe vald og overgrep. Som statsråden viser til, fremjar me 17 konkrete forslag her i Stortinget i år for å førebyggje betre, oppklare meir og hjelpe fleire barn som er utsette for vald og overgrep. Eitt av forslaga handlar om at me ynskjer meir openheit om ventetidene ved barnehusa. Det forslaget kostar ikkje stort, så det kan kanskje statsråden vere med på? Openheit om ventetidene ved barnehusa har mykje å seie for å kunne synleggjere ressursbehovet, for å kunne ha ein opplyst debatt om myndigheitene tek vare på rettssikkerheita til ungane på ein god nok måte. Eg er kritisk til at det fram til no har vore krevjande for oss her på Stortinget og for media å få tilgang på desse ventelistene innan rimeleg tid fordi den statistikken som finst, ikkje har blitt gjord offentleg. Difor er forslaget veldig enkelt: Stortinget ber regjeringa offentleggjere den månadlege statistikken som blir ført over kor lenge barn må vente på å få tilrettelagd avhøyr i dei ulike politidistrikta. Vil statsråden støtte eit slikt forslag?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. Eg vil gjerne fylgje opp saka om fotlenke, som me hadde litt om før her i dag, og eg vil gjere klart tre ting. Nr. 1: Det er den same fotlenka som blir brukt som omvend valdsalarm, som me no føreslår skal brukast for barnefamiliar som skal transporterast ut. Er det sikkert nok for dei, bør det vere sikkert nok for desse. Nr. 2: Det er ikkje lett å unndra seg fotlenke, sjølv om statsråden prøver å skape det inntrykket. Nr. 3: Regjeringa har ei plikt til å sørgje for alternativ til fengsling av barn. Det skal vere siste utveg. Spørsmålet mitt til statsråden er då: Undersøkjer norske myndigheiter i dag om det er mogleg å anvende alternative løysingar til internering av barn? I så fall, kva for alternativ blir vurderte, og kva for alternativ vurderer statsråden som aktuelle for framtida?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Spørsmålet mitt gjekk meir direkte på det statsråden sa tidlegare i dag, at det var forskjell på desse fotlenkene. Men det er jo Arbeidarpartiet som no føreslår i Stortinget at ein skal bruke fotlenke, akkurat den same typen – den same teknologien – som ein bruker på dei som i dag har omvend valdsalarm, i staden for å internere barn. Er statsråden einig med meg i at det er den same teknologien, og at det vil vere eit like godt tiltak for å beskytte, eller meiner statsråden at dei som i dag går med omvend valdsalarm, ikkje er beskytta nok i forhold til dei som er utsette?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Denne regjeringen har ikke snakket om politisatsing, den har faktisk gjennomført det. De forrige fire årene og fram til nå er det blitt over 2 300 nye stillinger i politiet, mange av dem ute i distriktene. Det som er et faktum, er at vi i de senere årene har avdekket hvilket omfang overgrep mot barn har, ikke minst som er generert gjennom Internett. Det er de siste årene Operasjon Jupiter har vært på plass, det er de siste årene vi har hatt Operasjon Dark Room, det er de siste årene Kripos er styrket for å håndtere denne typen saker – og det er jeg veldig glad for. Så har jeg vært veldig tydelig på at vi skal fortsette å styrke dette arbeidet. Det har selvfølgelig politimesterne tatt med seg når de nå skal ansette flere politifolk i året som kommer. Det ligger mer penger. Men jeg tror vi må være så ærlige å si at uansett hvor mye penger vi bevilger, vil det ikke være nok til å kunne følge opp alle saker som politiet står i. Det vil også være sånn, til enhver tid, at det er andre ting i tillegg som må prioriteres. Derfor er det viktig at vi framover både ser på hvordan vi kan forebygge mer, om vi har de verktøyene vi trenger i politiet, strafferammer, at vi ser på hvilken oppfølging straffedømte får i fengslene, og ikke minst hvilket ettervern og oppfølging disse personene får etter endt soning. Så svaret på dette er ikke bare mer penger, det er mange andre ting som må ses på. Jeg har jo merket meg at Arbeiderpartiet nå fremmer en haug med forslag om å bruke penger på alle områder. Men det er sånn at hvis man prioriterer alt, prioriterer man i realiteten ingenting. For meg er det viktig at vi faktisk skal prioritere overgrep mot barn.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Det har vært en formidabel satsing på barnehusene de siste årene. 240 mill. kr brukes i år på å gi barn som blir utsatt for disse forferdelige overgrepene, oppfølging og avhør. Dette er et forslag som absolutt kan ses på, og som kan vurderes. Vi må gå igjennom hvilke konsekvenser det vil ha. Jeg er ikke imot åpenhet, jeg er for at vi skal ha et best mulig system for å hjelpe disse ungene, og for at vi skal ha et best mulig apparat til å håndtere situasjonen. Derfor skal det nå opprettes to nye underavdelinger av barnehus. Vi skal ha en avdeling i Kirkenes og en i Sogn og Fjordane, slik at barn slipper å reise så langt, og slik at de kan få enda bedre oppfølging. Det er viktig framover at vi sørger for at vi greier å håndtere dette og hjelpe de ungene dette gjelder. Det er en vanskelig situasjon å komme i å skulle gjennomføre den typen avhør. Ofte er det omsorgspersoner som er involvert i overgrepene, derfor er det viktig at vi jobber for å ha et proft system.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Nå blander representanten epler og pærer. Det er to typer elektronisk soning. Det ene er elektroniske fotlenker, som det er veldig enkelt å klippe av seg, og som brukes ved soning der gjerningsmennene er dømt og kan foreta en enkel soning, der de kan være i sitt eget hjem, gå på jobb, følge opp barna sine og betale skatt mens de soner, samtidig som de har en innskrenkning i hvor de kan befinne seg. Voldsalarmene er det GPS-sporing på. De gir lyd fra seg dersom man kommer inn i områder der man ikke har lov til å oppholde seg. Det er en mye mer avansert og bedre løsning enn vanlig elektronisk kontroll. Derfor er det viktig, som representanten sier, å få i stand mer bruk av voldsalarm. Det er riktig at det er gjerningsmannen som skal ha utfordringene, ikke offeret, derfor venter jeg nå på at Politidirektoratet innen 1. juni skal komme tilbake med forslag om hvordan vi i større grad kan bruke omvendt voldsalarm på gjerningsmenn.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Når man snakker om den typen elektronisk kontroll som brukes på familier som skal sendes ut, er den, som jeg var inne på bl.a. i Dagsrevyen, veldig enkel å klippe av seg. Dette er personer som har brukt store ressurser på å komme til Norge, som har fått sin drøm knust ved at de har fått avslag, og som ikke ønsker å reise. Da er det lett å klippe av seg denne lenken og stikke av. Det er noe helt annet for dem som er dømt for forhold som gjør at de skal sone. Dette er personer som har begått en forbrytelse de skal gjøre opp for, som er opptatt av å komme videre i livet, og som i de aller fleste tilfeller ikke vil være interessert i å klippe av seg denne lenken, men faktisk gjøre seg ferdig med soningen og komme seg videre. Så det er to forskjellige ting. Jeg er opptatt av at returene av dem som skal returneres fra Norge, blir utført på en god måte. Det er også faktisk slik at de familiene som blir sendt ut ved hjelp av tvang, har hatt muligheten til å reise frivillig. Den har de ikke brukt, og da er norske myndigheter nødt til å returnere dem med tvang.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Det vil alltid være behov for prioriteringer. Det som er viktig, er at vi har fått til en styrking av politiet, men vi er ikke i mål. Derfor har denne regjeringen sagt at den ønsker å trappe opp antallet politifolk ytterligere. Mange av dem har gått til distriktene, hvor det har vært en økning på over 1 200 stillinger, som jeg var inne på tidligere. Men det er også andre organ i politiet som er blitt styrket. Kripos f.eks., som er kjempeviktig i jobben med å håndtere disse overgrepssakene, er vårt bindeledd med Europol, Interpol og andre land. De får inn henvendelser fra andre land som gjelder ulike politidistrikt. De kan komme inn med ekstra kompetanse i de sakene som er vanskelige. Vi kan ikke bare tenke på én ting. Vi er nødt til å ha et samlet politi som er rustet til å gjøre jobben. Det er nesten fristende å spørre: Hvor vil Senterpartiet kutte, når man hele tiden snakker om flere politifolk til distriktene – i Kripos, i Økokrim, i PST? Hvilke av disse sentrale organene ønsker man å kutte i for å tilføre distriktene flere ressurser? Man sier at man har alternative forslag med økninger, men det er ikke troverdig.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Det jobbes med å gjennomføre SARA og PATRIARK i alle politidistrikt. Dette er viktige verktøy for å blinke ut de sakene og personene man er bekymret for. Så det gjennomføres for fullt. Det er slik som representanten Andersen var inne på: Vi skal følge opp dette i år, gjennom bl.a. å sette ned et utvalg som skal gå igjennom partnerdrapene, for vi har i mange av disse sakene sett at det egentlig har vært snakk om varslede drap. Man har sett at det har vært situasjoner i forkant som absolutt har tydet på at dette kunne bli en livstruende situasjon. Derfor er jeg veldig glad for at vi skal sette ned dette utvalget, og at de skal gjennomgå dette for å se hvilke erfaringer vi kan høste av disse sakene, slik at vi kan jobbe forebyggende og få alarmklokkene til å ringe i de sakene det er grunn til å være bekymret for. Når det gjelder å være mer offensiv, har jeg vel ikke fått noe spørsmål om dette før. Dette var det første spørsmålet om partnerdrap. Jeg kommer i hvert fall til å følge opp dette framover.