Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2011-06-07:
Kristelig Folkeparti mener at det bør etableres et prinsipp om at straffedømte skal sone sin straff i det landet de skal tilbakeføres til etter endt soning. Derfor er vi fornøyde med at det har kommet på plass en avtale om soningsoverføring med Romania, og at det nå pågår et arbeid for å få til tilsvarende avtaler med Litauen og Bulgaria også. Som flere har vært inne på, har det vært en sterk økning i antall innsatte med utenlandsk statsborgerskap i norske fengsler de siste årene. Mange av de innsatte har verken oppholdstillatelse eller tilknytning til Norge. Dette viser at slike avtaler om soningsoverføring er nødvendig. For slike avtaler vil, som flere har vært inne på, bidra til at kapasiteten i fengslene blir bedre. Slike avtaler eliminerer også muligheten for at utenlandske statsborgere ser på kriminalitet i Norge som en lavere risiko enn kriminalitet i sitt eget land på grunn av gode soningsvilkår i Norge. Kristelig Folkeparti ønsker også å presisere at det må være en forutsetning for slike soningsoverføringer at landene de domfelte overføres til, har ratifisert en forpliktende menneskerettighetskonvensjon, og at en eventuell overføring ikke er i strid med noen av de menneskerettighetskonvensjonene Norge har ratifisert. I tillegg er det noen svakheter med avtalen. Som flere har vært inne på også, vil denne avtalen kun gjelde for fanger med soningstid lengre enn et og et halvt år. Kristelig Folkeparti skulle ønske at avtalen kunne utvides, slik at den også omfatter fanger med kortere soningstid. De aller fleste lommetyver og andre småkjeltringer får straffer på fra en og en halv måned og opptil seks måneder, og det er kun et fåtall av de virkelige verstingene som vil få over et og et halvt års fengsel. Hvis soningsoverføringene virkelig skulle frigjøre fengselskapasitet, burde avtalen inkludere alle som fikk mer enn to måneders fengsel. Så til elektronisk kontroll: Soning med elektronisk kontroll kan oppfattes som en mildere straff enn soning i fengsel. Kristelig Folkeparti deler derfor Høyres og Fremskrittspartiets vurdering om at straffegjennomføring med elektronisk kontroll bør forbeholdes unge lovbrytere som ikke er domfelt for mange eller alvorlige lovbrudd, slik at utdanning eller arbeid kan videreføres, og risikoen for at den unge kommer inn i en kriminell løpebane, reduseres. Problemet mitt med dette forslaget er at det fortsatt vil være mulig å overføre gjerningspersoner som er dømt for volds- eller seksualforbrytelser, til straffegjennomføring med elektronisk kontroll. Personer som er dømt for alvorlig kriminalitet, bør ikke innvilges straffegjennomføring med elektronisk kontroll. Det bør være helt åpenbart at straffegjennomføring med elektronisk kontroll ikke bør innvilges i tilfeller der lovbruddet er begått i eget hjem eller mot medlemmer av husstanden. Slik lovteksten er i dag, er det dessverre rom for at dette kan bli tilfellet. Derfor vil vi, i likhet med Høyre og Fremskrittspartiet, stemme mot II. Til slutt ønsker jeg å kommentere at avgjørelsesmyndigheten i denne type saker skal flyttes ned til et lavere nivå i forvaltningen. Kristelig Folkeparti er en varm tilhenger av subsidiaritetsprinsippet, som vi kaller det, som sier at beslutninger skal tas på et lavest mulig og mest hensiktsmessig nivå. Så kan en spørre seg selv om hvor lavt en kan gå før en utfordrer hensiktsmessigheten ved å flytte avgjørelsesmyndigheten til et lavere nivå. Vurderingene i sånne saker er i stor grad basert på skjønn, og dette gir rom for ulike tolkninger ved de ulike fengslene. For Kristelig Folkeparti er det viktig at like saker blir behandlet likt, og at en får forskjellig straff ut fra forskjellige handlinger og ikke ut fra bosted. I tillegg vil overføring av avgjørelsesmyndigheten til lokalt nivå muligens gå lettere når alle fylkene er omfattet av ordningen. Kristelig Folkeparti støtter innstillingen og stemmer imot II.