John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2005-04-14:
Jeg vil innledningsvis få takke helse- og omsorgsministeren for en fyldig redegjørelse om situasjonen innen det psykiske helsevernet. Det meste har vi nok hørt før, men det er i redegjørelsen en del nye tanker som er verdt å legge seg på sinne. Da staten overtok spesialisthelsetjenesten, inklusiv psykiatrien, i 2002, hadde fylkeskommunene over år utarbeidet psykiatriplaner som skulle gjennomføres av foretakene, ikke minst gjaldt det de kvantitative målstørrelser. Disse er radbrekket av de regionale helseforetakene til det ukjennelige. I særlig grad gjelder dette antall døgnplasser i behandlingsapparatet, og til dels døgnplasser og en faglig kvalitet i de distriktspsykiatriske sentrene med en betydelig reduksjon av døgnplasser i disse. Personlig tror jeg at psykiatrien i dag hadde vært langt bedre om foretakene hadde gjennomført de planene fylkeskommunene hadde utarbeidet, og som var godkjent av departementet. Altfor mange døgnplasser, ikke minst ved de psykiatriske sykehjemmene, er lagt ned langt tidligere enn forutsatt, og uten at tilsvarende tiltak er bygd opp. Dette har dessverre skjedd med tilslutning fra både den tidligere og nåværende helse- og omsorgsminister. Resultatet i dag er at vi har altfor få akuttplasser og intermediære avdelinger. Jeg er derfor personlig dypt uenig med SINTEF når de hevder at kommunale tilbud i stedet for døgnopphold i spesialisthelsetjenesten hadde vært å foretrekke. Kommunale tilbud av ulike slag i kommunene, som bolig, arbeid og kulturell oppfølging, er viktig, men i det praktiske liv må vi, om vi skal være ærlige, erkjenne at for rask overføring av ansvar for psykiatriske tjenester til kommunene i stor utstrekning går ut over pasienten, og ikke minst pasientens pårørende, og at det i altfor stor grad er politiet i kommunene som må rydde opp når problemer av alvorlig karakter oppstår. Distriktsmedisinske sentre skulle være bærebjelken i psykiatriplanen og skulle tilby polikliniske tjenester, dagtjenester og døgnplasser. I mitt eget fylke, Telemark, var det således planlagt et DPS med 17 døgnplasser i regionen Vestmar, altså Kragerø, Bamble og Drangedal. Alle disse plassene er nå radert bort, og en har vedtatt å bygge 30 døgnplasser i Porsgrunn, som faktisk er en ny akuttavdeling, og hvor innleggelsesterskelen er like høy som ved den ordinære psykiatriske akuttavdelingen i Grenland. Det er både et godt og helt nødvendig tiltak som foreslås av helse- og omsorgsministeren, nemlig at pasientene i kommunene får en ansvarlig navngitt person å forholde seg til under behandlingen og rehabiliteringen. Like viktig og nødvendig er det, som anført, at en i større grad vektlegger brukerperspektivet både når det gjelder pasientene, og når det gjelder pasientenes pårørende. Slik jeg ser det, har overføringen av psykiatrisk ansvar fra spesialisthelsetjenesten til kommunehelsetjenesten gått altfor raskt, uten at det har vært mulig å stille opp med en faglig forsvarlig kompetanse til de overførte oppgavene. Antall boliger i kommunene for de psykiatriske pasientene er vel og bra, men det er innholdet i og omkring boligen og oppfølgingen av beboerne som er det viktigste. Og her har vi fortsatt en meget lang vei å gå. Jeg er personlig sterkt i tvil om det er riktig å erstatte døgnplass til DPS-ene med et såkalt ambulerende team. Det er faktisk slik at mange psykiatriske pasienter trenger å bli tatt ut av lokalmiljø, ut av hjemmet, i kortere eller lengre perioder og bli innlagt i institusjon. Dette har ikke minst med heldagstrygghet å gjøre for den enkelte pasient, men kanskje også i stor grad for deres pårørende. En døgnplass kan således etter mitt skjønn ikke erstattes av et ambulerende team som jobber fra kl. 8 til kl. 16, og om det skal være et godt supplement. Helse- og omsorgsministeren tar i sin redegjørelse opp et særlig viktig problem, nemlig en gjennomgripende endring i holdninger innen behandlingskulturen. Like viktig er det, noe som også tas opp, med en bedre konsensus i fagmiljøene om arbeidsmåter og innhold i behandlingen. Dels synes jeg at vi har altfor mange igjen av de gamle nessekongene i systemet, som vi må kvitte oss med. Til slutt tar jeg opp det forslaget som er omdelt på representantenes plasser.