May Britt Vihovde (Venstre), 2004-06-15:
Då Stortinget den 15. februar 2001 handsama den første Nasjonal transportplan, understreka eg i mitt innlegg at for Venstre hadde det i handsaminga av den planen vore følgjande hovudmål: sterk kollektivsatsing i byområdagul stripe på vegane i Distrikts-Noreg, med fokus på trafikktryggleik og framkomsttilhøve Venstre meiner at vi har fått gjennomslag for våre hovudmål når Samarbeidsregjeringa legg fram forslag til Nasjonal transportplan for 2006-2015 med følgjande hovudmål: auka vekt på tryggleiken i trafikken, både på land og på vatn, i lufta og på jernbanenbetre framkomst i og mellom regionar for å fremja busetnad og næringsutvikling i alle delar av landetmeir miljøvennleg bytransport, med redusert bilbruk og auka kollektivtrafikkeit meir effektivt transportsystem, med auka bruk av konkurranse, for å få meir og betre transport for penganeeit transportsystem som er tilgjengeleg for alle, og eit transporttilbod som gjer det mogleg for alle å leva eit aktivt liv Éin ting er kva økonomiske rammer ein stiller til disposisjon. Venstre meiner at ved handsaminga av Nasjonal transportplan er det viktigaste at ein seier klårt frå om kva ein vil prioritera innanfor den ramma som til kvar tid vil bli vedteken i dei ulike statsbudsjetta. Ofte blir det for mykje fokus på sjølve rammenivået framfor kva prioriteringar dei ulike partia ønskjer å bruka ramma på. Venstre meiner at denne Nasjonal transportplan gir grunnlag for ein visjon for framtidas samferdselssektor som Venstre kan slutta seg fullt og heilt til. Vi ønskjer byar med reinare luft, mindre trafikk, betre folkehelse og at fleire reiser kollektivt. Vår visjon er at talet på drepne og skadde i trafikken går vesentleg ned frå 2005 til 2025, både fordi trafikkårene er blitt betre, og fordi langt fleire vil overhalda reglar og lover på grunn av gode haldningar og høg kontrollaktivitet. Jernbanen blomstrar og tek stadig aukande delar av trafikken i dei tettast busette områda. Nye spor har gitt grunnlag for fleire avgangar. Alle togstrekningar er etter 2005 lagt ut på langsiktige anbod, og det finst fleire selskap med ulike driftsmodellar og ulik regional forankring. Innføring av nullutsleppsteknologi i transportsektoren er komme langt. Det er dermed ikkje motsetnad mellom gode transporttilbod også i distrikta, og god miljøpolitikk. Det blir stilt strenge miljøkrav, og transportmarknaden konkurrerer om å vera "først i løypa" for å tilpassa seg nye krav. Forslaget til Nasjonal transportplan er eit klårt gjennomslag for Venstre sin politikk, særleg for ein meir miljøvennleg bypolitikk og for å satsa tungt på jernbane der han betyr mest. Vi har no ei regjering som seier i klårtekst at moderne bypolitikk ikkje er auka bilbruk, men ei klår og tydeleg prioritering av kollektivtrafikk, sykkel- og gangvegar. Vi har fått gjennomslag for at trafikktryggleiken må prioriterast, både ved auka satsing på rastryggleik og ved prioritering av dei vegane som er mest ulykkesbelasta. Venstre har merka seg at eit fleirtal i Stortinget, inkludert Arbeidarpartiet, er nøgd med at Nasjonal transportplan følgjer opp klimameldinga, og at ein legg til rette for ein offensiv klimapolitikk for samferdselssektoren, med auka kollektivandelar, skjerpa miljøkrav og satsing på nullutsleppsteknologi. Eg er glad for at Venstre er med i ein regjeringskoalisjon som vågar å prioritera, og som er realistisk med omsyn til kva vi kan gjera dei neste åra. Arbeidarpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Framstegspartiet spring no land og strand rundt og gir folk og lokalsamfunn falske håp om at dei har sikra meir pengar til all verdas gode prosjekt. Med all respekt: Det såkalla fleirtalet, som no samlar seg om tidas verste samferdselsbløff, er eit fleirtal som innbyrdes er ueinig om så godt som alt. Dei er ueinige om kva pengane skal brukast til, og om kvar pengane skal hentast frå. Arbeidarpartiet sitt rammeforslag er 23,5 milliardar kr høgare enn det regjeringa Stoltenberg foreslo i Nasjonal transportplan 2002-2011. Arbeidarpartiet sin fraksjonsleiar i samferdselskomiteen for åra 1997-2001 uttalte i samband med handsaminga av siste NTP: "Jeg synes det blir betenkelig når samferdselsplanene blir en konkurranse om hvem som klarer å tenke på det høyeste tallet. Og jeg synes det er trist når enkelte tenker mer på valgkampen enn på hva som det faktisk er mulig å gjennomføre. Å love gull og grønne skoger, som vi vet vi ikke klarer å gjennomføre, tror jeg kun fører til politikerforakt, og det er ingen av oss tjent med." Dette er eg heilt einig med representanten Ola Røtvei i. Forskjellen mellom dagens regjeringsparti og Arbeidarpartiet då var 5 milliardar kr. Det er to prosjekt som eg bør nemna raskt mot slutten. At Venstre har vunne fram med at ferjesubsidiar skal kunna nyttast til nye vegsamband, har gitt oss det gledelege resultatet at Imarsundsambandet no kan realiserast. Det er eg glad for. Det andre er bru over Hardangerfjorden. Vi vil ha både kostnader knytte til tilførselsvegar og sikring av ei vinteropen hardangervidde der vi oppfyller våre miljøforpliktingar. Fyrst då får vi oversikt over alle kostnadene knytte til dette prosjektet, og fyrst då kan vi ta stilling til og eventuelt prioritera Hardangerbrua.