Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2002-12-13:
Først av alt vil jeg takke komiteen for et konstruktivt og godt samarbeid for å få budsjettene i havn. Jeg vil også rette honnør til Fremskrittspartiet for at de i en vanskelig budsjettsituasjon bidrog til gode forlik i statsbudsjettet generelt og i fagbudsjettene spesielt. Som kjent forhandlet og inngikk vi forlik med Fremskrittspartiet på alle tre områdene. Resultatet viser at Regjeringen har fått bred støtte til hovedlinjene og hovedprioriteringene. Det har vært svært viktig for Regjeringen å legge et best mulig grunnlag for en lavere rente. Norges Banks beslutning om å sette ned renten med ½ prosentpoeng bekrefter at det har vært riktig av Regjeringen å holde fast ved stramheten i budsjettet. Et stramt budsjett er et godt sosialt budsjett. En høy rente ute av kontroll rammer blindt og usosialt, og det rammer hardest dem som har det vanskeligst fra før. Jeg er svært tilfreds med at et stort flertall i Stortinget gir støtte til Regjeringens moderniseringspolitikk og arbeidet for et enklere Norge. Modernisering og forenkling vil gi mer makt og innflytelse til brukerne. Det handler om å gjøre kvaliteten på de offentlige tjenestene bedre for brukerne og for næringslivet. Og nærhetsprinsippet er et godt prinsipp. Avgjørelsene må treffes så nær brukerne av offentlige tjenester som mulig. Regjeringen har et flertall bak seg i arbeidet med å fristille offentlige etater og delegere ansvar og ressurser til laveste effektive nivå. Sammen med resultatstyring, konkurranseutsetting og brukervalg vil dette gi et bedre og mer fleksibelt servicetilbud av høy kvalitet, og det vil også gi mer velferd. En moderne, veldrevet og ubyråkratisk offentlig sektor skal være et konkurransefortrinn også for norsk næringsliv og norske arbeidsplasser. Det trenger landet nå. Men nyskapningen på venstresiden i norsk politikk tenker annerledes. Det er med stor undring jeg ser at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har funnet sammen om å bruke gårsdagens løsninger på morgendagens utfordringer. Enda verre blir det når de samme partiene vil kombinere gammeldagse løsninger med kraftige skatteøkninger. Dette er umoderne, uklokt og lite framtidsrettet og ikke spesielt ansvarlig. Men heldigvis for landet er det flertall for en annen og mer ansvarlig og framtidsrettet politikk. Og det er viktig å ta hele Norge i bruk. Regjeringens planer om utflytting av statlige tilsyn fra hovedstadsområdet har vår støtte. Det vil styrke den regionale utviklingen, det vil bidra til å styrke arbeidsmarkedet og kompetansebasen andre steder enn i sentrale strøk, og det vil bidra til en mer balansert regional utvikling i hele landet. Når det gjelder rammeområde 2, er det et bredt flertall i Stortinget som støtter Regjeringens satsinger på barne- og familieområdet. Barne- og familiepolitikken er et høyt prioritert område, og vi har til behandling i komiteen en stortingsmelding om barn og ungdoms oppvekstvilkår og en om barnevernet. Regjeringen har i tillegg varslet en familiemelding på nyåret. Samlet vil disse tre sakene gi en stor mulighet til å gå dypere inn i hele dette området og legge et solid grunnlag for gode oppvekstvilkår for barn og unge, en god familiepolitikk og et godt barnevern. Familien er samfunnets viktigste byggekloss. En framtidsrettet familiepolitikk må derfor ta hensyn til alle typer familier, og også ivareta de ensliges situasjon. Valgfrihet for barnefamiliene er sentralt for Høyre og flertallet. Vi har respekt for at folk er forskjellige, og derfor velger ulike løsninger og ulike måter å organisere hverdagen på. En forutsetning for økt valgfrihet og økt likestilling for småbarnsforeldre er at den enkelte familie har mulighet til å velge en omsorgsform som passer best for dem. Derfor er tilbudet om flere og billigere barnehager og en økning av kontantstøtten avgjørende. Reell valgfrihet innebærer at foreldrene må ha noe å velge mellom. Men denne valgfriheten vil Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ta fra småbarnsforeldrene. Arbeiderpartiet vil gjøre det ved å halvere kontantstøtten, og kjenner jeg dem rett, vil de nok fjerne den helt etter hvert. SV vil å avvikle hele ordningen, og Senterpartiet vil bare gi støtte til foreldre som er hjemme med barna, og ikke til dem som er i jobb. Dette blir det ikke mye valgfrihet av. Vi er svært tilfreds med Regjeringens historiske satsing på barnehager, og vi stiller oss selvsagt bak intensjonen i barnehageforliket mellom Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet. Vi er imidlertid fortsatt skeptiske til deler av innholdet i avtalen. Komiteen har da også gjennom høringer fått relativt utvetydige tilbakemeldinger fra dem som utreder innføringen av barnehageavtalen, om at det blir en svært byråkratisk ordning som kan bli vanskelig å gjennomføre på alle områder. «En pinlig retrett» var overskriften i lederen i Dagsavisen 19. november 2002 om de fire partienes tilbaketog når det gjaldt makstaksten. Jeg vil ikke bruke slike ord, men faktisk gi de fire partiene kreditt for at de til slutt lyttet til dem som skal gjennomføre dette i praksis, ved å foreslå å forskyve innføringen av selve maksprisen med fem måneder. Men til tross for tvil om denne avtalen skal selvsagt Regjeringen følge opp stortingsflertallets vedtak. Regjeringen hadde lagt en plan for opptrapping av overføringene til barnehagene uansett. Mange av detaljene rundt gjennomføringen vil Regjeringen komme tilbake til i mars, slik stortingsflertallet har forutsatt. Men jeg antar at flertallet ønsker å få seg forelagt en sak som er gjennomarbeidet og kvalitetssikret på best mulig måte, og at det må bli viktigere enn selve tidspunktet. Regjeringen har klare ambisjoner for en ny forbrukerpolitikk. Særlig vil jeg framheve innsatsen mot kommersiell påvirkning av barn. Dette er et område innen forbrukerpolitikken som har vært oversett altfor lenge. Generelt er Høyre for reklame, markedspåvirkning og konkurranse. Men barndommen skal beskyttes mot noen av utslagene av denne utviklingen. Barndommen er ikke til salgs. Jeg er derfor glad for at Regjeringen vil følge opp Nyborg-utvalget og komme tilbake med en gjennomgang av markedsføringsloven. I forbindelse med budsjettet ble det lagt fram en handlingsplan og en vurdering av likestillingsperspektivet i fagbudsjettene. Dette er et historisk dokument. Det tidligere regjeringer bare har snakket om, har Samarbeidsregjeringen satt ut i livet. Likestilling mellom kvinner og menn skal være et prioritert område på alle sektorer. Hensikten med å integrere kjønnsperspektivet i budsjettene er å synliggjøre ulikheten mellom kvinner og menn og målrette tiltak for å rette opp denne skjevheten. Gjennom en egen handlingsplan blir behovet synliggjort, og det vil føre til en bevisst holdning til spørsmålene. Og dette er bare starten på et langsiktig arbeid for å nå målene om full likestilling. Men jeg er utålmodig. Åtte av departementene er med i handlingsplanen. Ved neste budsjett regner jeg med at alle departementer er inne i dette arbeidet. Mindre enn det kan ikke ambisjonene være. Til slutt vil jeg nevne et område som opprører meg og resten av komiteen. Internett er et uvurderlig verktøy, og er naturligvis først og fremst positivt. Men den muligheten Internett gir til kopiering og distribusjon av barnepornografisk materiale, er skremmende, og omfanget er sjokkerende. Jeg er opprørt over hvordan kyniske voksne mennesker utnytter barn, også sine egne, for å oppnå egen tilfredstillelse eller en økonomisk gevinst. Det er ingen tvil om at både produksjon og distribusjon av barneporno foregår i Norge. Jeg var i høst hos Kripos for å se igjennom en del av det materialet som er produsert. Innsynet i dette – seksuelle overgrep mot barn helt ned i bleiealder – var en rystende, ja en virkelig rystende opplevelse. Det er overgrep av verste slag, virkelig grove overgrep. Jeg tror ikke de fleste av oss har fantasi til å sette seg inn i hva dette egentlig dreier seg om. Vi vet at politiet over det ganske land gjør en enorm innsats for avsløre de verste. I tillegg til det gjør Redd Barna en fantastisk innsats når det gjelder holdningsskapende og forebyggende arbeid. De bidrar aktivt med avsløringer av en del av disse overgrepene, og de har god kontakt med politiet. Derfor ønsker en samlet komite å støtte det arbeidet som Redd Barna gjør. Jeg vet at dette er et tema som vi vil måtte komme tilbake til i forbindelse med den stortingsmeldingen om barn og ungdoms oppvekstvilkår som vi skal behandle etter nyttår.