Jan Tore Sanner (Høyre), 1999-06-16:
Saken vi behandler i dag, berører mange industribedrifter og lokalsamfunn – lokalsamfunn som er bygd opp rundt bedriften og i de fleste tilfeller lokalisert i Distrikts-Norge. Det nye kraftregimet vil påvirke planlagte investeringer og dermed berøre arbeidsplasser. Det er derfor forståelig at både fagforeninger, direktører og interesseorganisasjoner har engasjert seg i denne saken. Høyre er opptatt av at industrien i Norge skal ha konkurransedyktige rammebetingelser. Den kraftkrevende industrien bidrar i betydelig grad til videreforedling av kraft, til verdiskapning og sysselsetting. Industrien ligger langt fremme i å utvikle og ta i bruk moderne teknologi. Det understreker betydningen av at industrien får gode rammebetingelser. Høyre mener at langsiktige, forretningsmessige leveringsavtaler kombinert med salg av kraftverk til industrien vil skape et bedre fungerende energimarked og sikre industrien kraft til stabile og konkurransedyktige vilkår. Vi er skuffet over at Høyres forslag om å gi industrien mulighet til å kjøpe kraftverk tilbake, ikke oppnår flertall. En slik løsning ville ha skapt større forutsigbarhet og de beste rammebetingelsene for den kraftkrevende industrien. Når dette forslaget faller, vil Høyre støtte Regjeringens forslag om leieavtaler. Norsk Hydro, Norske Skog og store deler av Elkem dekker sitt kraftbehov gjennom forretningsmessige avtaler. Med økt konkurranse på kraftmarkedet vil det etter hvert bli mulig for flere bedrifter å oppnå gunstige vilkår i markedet. Høyre erkjenner imidlertid at det er behov for en ny runde med kraftkontrakter på myndighetsbestemte vilkår. Samtidig er det bred enighet om at de kontraktene som nå vedtas, er å betrakte som en overgangsordning. Høyre synes det er vanskelig å ta stilling til Regjeringens forslag. På den ene siden inviteres Stortinget til å ha en mening om hvilke bedrifter som skal tilbys nye kraftkontrakter, hvor mye kraft de skal få, og til hvilken pris. På den andre siden advarer departementet Stortinget mot å gjøre endringer i Regjeringens forslag, fordi det vil øke usikkerheten i forhold til EØS-avtalen. Vi må være forberedt på at med liberaliseringen av kraftmarkedet i EU blir det økt fokusering på at konkurransevilkårene i EØS-området overholdes. Jeg er uenig når Bent Hegna fremstiller Anne Enger Lahnsteins brev til komiteen som en trussel. Jeg oppfatter det i større grad som en konstatering av de faktiske forhold. Høyres holdning er krystallklar: Vi kommer ikke til å bidra til økt usikkerhet for bedriftene. Vi har stor forståelse for mange av de ønsker og krav som er kommet fra industrien. Men Anne Enger Lahnstein har vært krystallklar under behandlingen av denne saken. Endringer i omfang eller prisvilkår vil skape usikkerhet. Den risiko vil ikke Høyre ta eller være med og påføre bedriftene. Det valgflesk enkelte deler ut i dag, kan raskt vise seg å bli til den sure svie i morgen. Vi konstaterer at departementet mener at Regjeringens opplegg er i tråd med EØS-forpliktelsene. Men med den økte fokusering på konkurransereglene er vi overrasket over at departementet ikke har forhåndsklarert prinsippene for tildeling av kraftkontrakter med kontrollorganet i EØS, ESA. Med en forhåndsklarering ville man kunne feiet all tvil til side. Nå må vi leve med en usikkerhet. Høyre fremmer derfor forslag om å sende proposisjonen tilbake til Regjeringen med beskjed om at prinsippene skal forhåndsklareres med ESA. Dette forslaget ser ikke ut til å oppnå flertall. Høyre velger derfor subsidiært å støtte proposisjonen med henvisning til at departementet mener at denne er innenfor EØS-protokollens rammer. Det er lite dramatikk i de forslag Arbeiderpartiet fremsetter, selv om Bent Hegna i retorikk får Anne Enger Lahnstein til å fremstå som den reneste markedsliberalist. Substansen i Arbeiderpartiets forslag bærer mest preg av å være symbolske justeringer. Men hvis det er riktig at vi allerede befinner oss på grensen av hva ESA vil akseptere, kan slike justeringer bli kostbare for industrien. Det betyr ikke at Høyre er uenig i de forslagene som fremsettes i dag, men vi mener at det er departementet som må vurdere om dette er innenfor EØS-protokollens rammer. Jeg ser derfor frem til statsrådens innlegg senere. Den pussigste opptreden i dag er det Fremskrittspartiet som står for. De er imot myndighetsbestemte kraftkontrakter, ja, de går for et rent markedsbasert system. Samtidig stemmer de for Høyres forslag om å sende proposisjonen tilbake. Fremskrittspartiet står sammen med Høyre i å advare mot å gjøre endringer i Regjeringens forslag, men ser allikevel ut til å stemme for de endringene som foreslås i de kraftavtalene de er imot. Jeg vet ikke om dette er for å skape en total forvirring, eller et uttrykk for interne kompromisser mellom liberalistene og populistene. Men nærmere en politisk helgardering har knapt noe politisk parti vært i denne sal. Jeg vil avslutningsvis ta opp det forslag Høyre står alene om.