Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-04-20:
Stortinget vedtar nå at det skal kunne gis rett til kontakt mellom barn og biologiske foreldre etter at barnet er adoptert bort, en såkalt adopsjon med besøksrett. Det representerer noe helt nytt når det gjelder forholdet mellom barnet, biologiske foreldre og adoptivforeldre. En adopsjon med kontakt vil medføre at adopsjonen vil få en annen karakter enn den har i dag. Adopsjon med besøkskontakt innebærer at adopsjonen ikke betyr et absolutt brudd mellom barnet og biologisk familie. Kristelig Folkeparti støtter innføringen av denne adgangen og fremmer samtidig et forslag om at vi går igjennom ordningen og evaluerer konsekvensene når det har gått noen år og vi har et visst erfaringsgrunnlag å se på. Det er viktig, fordi dette er et krevende landskap. Det skal gjøres krevende vurderinger fra tilfelle til tilfelle. Derfor er det også viktig å gå igjennom de erfaringene som er gjort, og eventuelt justere praksis etter noen år. Når det gjelder saksordførerens oppfordring om å gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag, er jeg positiv til det hvis statsråden nå bekrefter at han ønsker å foreta en slik gjennomgang. Vi snakker her om barn som har foreldre som ikke har kunnet gi barna den omsorgen de trenger. De er fratatt foreldreansvaret, og fylkesnemnda har vedtatt at barna skal adopteres bort. Jeg er glad for at hele komiteen også fastslår at dette er å betrakte som et meget inngripende tvangstiltak. Det er viktig å ha med seg det alvoret og den ydmykheten når vi diskuterer nettopp adopsjon, for det kan jo knapt nok tenkes noe mer drastisk inngrep i et menneskes liv som myndighetene kan gjøre, enn nettopp å fatte et vedtak om at du ikke lenger er i slekt med din egen familie. Derfor er det også på basis av de diskusjonene vi har hatt om adopsjonsloven de siste årene, viktig å understreke at adopsjon ikke er en rettighet for voksne, men er til barnets beste. FNs barnekonvensjon artikkel 7 gir barnet så langt det er mulig, rett til å kjenne og få omsorg fra sine foreldre. Artikkel 9 gir beskyttelse mot at barnet blir skilt fra foreldrene uten at det skjer etter prosessuelle regler og med hensyn til barnets beste. Poenget her er at vurderinger i hvert enkelt tilfelle er gjort nettopp med hensyn til barnets beste. Men selv om barnet adopteres bort, kan det være tilfeller der barnet kan fortsette å ha kontakt med sin biologiske familie. Derfor slutter altså flertallet i Stortinget seg i dag til at der det etter en konkret vurdering framtrer som den beste løsningen for barnet, kan det fastsettes en rett til kontakt mellom barnet og de biologiske foreldrene etter en gjennomført adopsjon. Når det gjelder innretningen på ordningen, har Kristelig Folkeparti noen avvikende synspunkter. For det første mener vi at en eventuell besøkskontakt ikke bare bør begrenses til biologiske foreldre. Tilknytning til søsken, besteforeldre eller andre slektninger kan i ulike sammenhenger være like viktig som tilknytning til biologiske foreldre, og det er derfor fornuftig at det i loven nå åpnes adgang for å vurdere det. Videre mener Kristelig Folkeparti at fosterforeldre, dvs. de mulige adoptivforeldrene, ikke skal kunne hindre at barnet får ha besøkskontakt med biologisk familie etter en adopsjon, dersom denne kontakten vurderes til å være til barnets beste. Det bør være en vurdering ut fra hva som er barnets beste, men en skepsis fra adoptivforeldrene bør naturligvis tillegges stor vekt i en slik vurdering, selv om de ikke bør gis en absolutt vetorett, som proposisjonen har lagt opp til. Jeg tar opp de forslagene som Kristelig Folkeparti står bak i saken, enten alene eller sammen med andre. Det gjelder endringer vedrørende biologiske foreldre, at man nå skal kunne vurdere kontakt med biologisk familie, og endringer vedrørende adoptivsøkernes samtykke. Kristelig Folkeparti stemmer primært for egne forslag og sekundært for Regjeringens forslag.