Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-05-07:
Jeg tror – i hvert fall med bakgrunn i foregående innlegg – det er viktig å nyansere situasjonen noe. Norsk arbeidsliv er i all hovedsak velfungerende og bra. Ni av ti ansatte har det bra på arbeidsplassen. Det er et godt forhold mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Det er selvfølgelig viktig å ta tak i de utfordringene man har, men igjen synes jeg ikke vi må prøve å fremstille norsk næringsliv og norske arbeidsplasser som om alt er ille. Vi har i dag to representantforslag til behandling. De omtaler en viktig problemstilling, som jeg tror vi alle er enig i. Det er også grunnen til at kampen mot arbeidslivskriminalitet er – og har vært – et prioritert område. Arbeidslivskriminalitet er skadelig for samfunnet. Samfunnet går glipp av betydelige skatteinntekter. Arbeidslivskriminalitet er skadelig for den enkelte arbeidstaker som blir utnyttet, og som ikke får sine rettigheter oppfylt. Ikke minst er arbeidslivskriminalitet skadelig for det store flertall i næringslivet, som driver lovlig og korrekt, ved at de blir utkonkurrert, og ved at deres seriøse, trygge og gode arbeidsplasser kan bli satt i fare. Det var noe av grunnen til at regjeringen bl.a. hadde et tett samarbeid med partene i arbeidslivet og la frem en strategi mot arbeidslivskriminalitet i januar 2015. Den har blitt revidert senere, bl.a. i februar 2017. Man har altså innført en strategi som innebærer et tett samarbeid mellom partene. Denne regjeringen har også styrket Arbeidstilsynet, noe som medfører at det er flere kontroller enn tidligere. Bare i fjor var det 3 400 kontroller. 54 aktører er nå ute av stand til å fortsette. 425 aktører, som var useriøse, har fått redusert sin mulighet til å handle. Vi har opprettet syv sentre mot arbeidslivskriminalitet. Jeg tror noe av nøkkelen ligger der, i at vi i det offentlige kanskje i for stor grad har hatt litt vanntette skott mellom offentlige instanser, at noe som én aktør avdekker, ikke nødvendigvis medfører at den informasjonen blir videreført til andre aktører. Slik har enkelte aktører kunnet fortsette med arbeidslivskriminalitet uten at det har blitt stoppet. Vi har også økt straffenivået. Og dette er bare noen av mange tiltak. Representanten Arild Grande hadde en lang tirade – jeg skjønner det ikke er lenge siden 1. mai – med bl.a. den faste påstanden om at fagforeningsfradraget ikke er blitt økt, men videreført på tidligere nivå, og at det er grunnen til mange av utfordringene. Da kan jeg minne om at faktisk.no har sjekket den påstanden og kommet frem til at den ikke holder mål. Under den rød-grønne regjeringen økte fagforeningsfradraget, men organisasjonsgraden steg ikke. Uansett mener Fremskrittspartiet det er et gode for mange å være organisert, men vi skal også ha respekt for at noen ikke ønsker å være organisert – av forskjellige grunner. Og vi må ha et lovverk og et rammeverk og et system som tar vare på alle arbeidstakere, uavhengig av om de velger å være organisert eller ikke, for det foregår arbeidslivskriminalitet både på arbeidsplasser med høy organisasjonsgrad og på arbeidsplasser med lav organisasjonsgrad. Kampen mot arbeidslivskriminalitet er prioritert. Vi har iverksatt mange tiltak, vi ønsker å forsterke de tiltakene, og vi ser også at vi begynner å få resultater av det arbeidet som er blitt gjort.