trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
Eg vil innleie med å seie meg nøgd med at interimsbrua i Hopen i Bodø, som er ei midlertidig erstatning for dagens Hestsundet bru, Hopenbrua, no er opna for trafikk. Brua vart opna den 13. februar i år. Det har vore høgt prioritert å få på plass ei midlertidig bru så raskt som mogleg. Interimsbrua har to felt, den har ingen aksellastavgrensingar og vil gje eit tilfredsstillande tilbod til dagens trafikantar på kort sikt. På lengre sikt er det likevel sterkt ynskjeleg å leggje rv. 80 utanom Hopen, via eit nytt brusamband mellom Løding og Vikan, altså ei ny Hopen bru. Dette vil, i tillegg til å erstatte den gamle brua, føre til at ein unngår den rasutsette strekninga på dagens rv. 80 gjennom Hopshamran vest for Hopen. Samtidig vil eit nytt brusamband innebere ei innkorting mellom Fauske og Bodø i forhold til dagens veg. Arbeid med planlegging av ny Hopen bru er sett i gang. Kommunedelplan for eit nytt brusamband med tilknytingar til rv. 80 er vedteken. Arbeidet med reguleringsplan er i ein oppstartfase. Reguleringsplanen er venta ferdigstilt i 2009, med atterhald om politisk handsaming i Bodø kommune. Regjeringa sine prioriteringar for stamvegnettet frå og med 2010 vil verte presentert i stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan for 2010–2019. Utbygging av rv. 80 mellom Fauske og Bodø må sjåast i samanheng med det lokale arbeidet med komande fasar av Vegpakke Salten.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
For det første vil eg seie at punkt II i forslaget frå Framstegspartiet er ei umoglegheit. Det er ikkje mogleg å starte opp prosjektet i 2009 – det gløymde eg å ta med i innlegget mitt. Dernest ligg det i dag ein Vegpakke Salten som ein ynskjer å få gjennomført frå lokalt hald, og det er heilt naturleg at ein i samband med bygging av denne brua ser det i samanheng. Så får vi kome tilbake til korleis finansieringsansvaret vert i dette konkrete prosjektet. Det har eg ikkje teke stilling til pr. i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
Eg har oppfatta etter debatten tidlegare i dag at uavhengig av kva som er bakgrunnen for eit bompengeprosjekt, har Framstegspartiet bestemt seg for å seie nei til det, anten det gjeld naudløysing, oppgradering eller utviding. Og det er slik at uansett kvar ein byggjer veg i dag, avløyser han eit utslite vegnett, som har vorte for lite og for trongt. Det er derfor det vert laga bompengeringar. Det er derfor me har auka samferdsleløyvingane med 15 milliardar kr frå førre periode til denne perioden – me har brukt 15 milliardar kr meir. Eg høyrer Framstegspartiet gjentek at me har auka bompengane. Ja, det har me, òg for å finansiere bompengeprosjekt som vart vedtekne i førre periode, for dei dreg me med oss inn i denne perioden. Det gjer me, og det skal me fortsetje med. Me skal fortsetje med å leggje fram prosjekt – mange prosjekt – som skal få stor aktivitet i Veg-Noreg, for det er folk opptekne av, og det ynskjer folk rundt i det ganske land.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
Ei vesentleg årsak til at eg ikkje går vidare med dette er jo nettopp at Flytoget er ei privat bedrift. Flytoget seier sjølv at ein ikkje ser at det er eit potensial for dette tilbodet, og å utvikle det vidare no. Så kan framtida vise at utviklinga vil endre seg, og det får ein i så fall kome attende til. Det forundrar meg at Framstegspartiet, slik eg kjenner partiet, no vil påleggje eit privat selskap å drifte strekningar som selskapet sjølv ser som lite relevante og ikkje lønsame. Dette handlar ikkje om konkurranseforholda, dette handlar om kva som er fornuftig bruk av staten sine midlar i tida framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
Finansieringskostnadene ved ferjeavløysingsprosjekt vert behandla på same måten som ved andre prosjekt. Nokre er statlege, og nokre er spleiselag mellom fylke, kommunar og stat – og gjennom bompengar. Slik er det òg på andre samband, så det skil lite i forhold til det som gjeld andre riksvegnett, eller fylkesvegnett. Når det gjeld detaljane om korleis finansieringa av ferjeprosjekt vil verte i det nye systemet, arbeider vi framleis med det, og det må vi få kome tilbake til.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
Eg meiner representanten her har eit rettkome innspel. Eg skal ta med meg det og vurdere det nøye før me konkluderer heilt endeleg på det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-26:
Det vil vere mogleg for dei som har fått vedteke sine prosjekt, å ta opp igjen saka på nytt og fremje ho, men då må ein gjennom ein ny prosess. Den moglegheita er det opna for. Elles vil eg seie at eg sjølv har vore brukar av eit ferjeavløysingsprosjekt i mange år, Fjærlandstunnelen, som rett nok ikkje var inn under denne ordninga, men som var eit ferjeavløysingsprosjekt. Me betalte bompengar, som rett nok har vore ganske høge, truleg blant dei høgste i landet. Men til neste år er det slutt. Då har me fått ein god veg, som òg har vore tenleg i dei åra som det har vore bompengar, men som altså no vert gratis – kanskje den viktigaste vegen for å binde saman bustad- og arbeidsmarknadsregionar i eit fylke. Viss ein ikkje hadde gått for den bompengeløysinga, er det kanskje tvilsamt om vegen hadde vore bygd i dag. Det er nettopp det som er poenget. Ferjekostnad har ein altså «for ever», både på staten si hand og for den einskilde som reiser. Ei bompengeløysing kan vere ei belastning i ein periode. Men det er ein periode, og etterpå har ein altså eit system som vil vere mykje, mykje betre.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-02-26:
I Aftenposten forrige søndag kunne man lese at Vegvesenet er i sjokk, og at samferdselsministeren sier: «Det er første gang vi har en regjering som satser på samferdsel. Vi ligger foran tidligere regjeringer med milliarder. Veivesenet er i sjokk!» Å være i sjokk er ikke noen god tilstand. Da er man ofte handlingslammet, så jeg håper Statens vegvesen ikke er det. Nå er det slik at enhver regjering sier at den har bevilget mer penger enn tidligere regjeringer, men la nå det ligge. Tverrpolitisk håper jeg vi alle sammen ønsker å få mer vei for pengene. Hvilke refleksjoner gjør samferdselsministeren seg rundt det? Jeg tenker da på AutoPASS-ordningen. I min naivitet har jeg faktisk trodd at nettopp AutoPASS-ordningen skulle gjøre at innkrevingskostnadene skulle bli redusert.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-02-26:
Jeg vil takke representanten Sandberg for at han gir meg anledning til å utdype det jeg har sagt til Aftenposten – Adresseavisen har jeg ikke snakket med, jeg har ikke sagt noe til den. Jeg kan berolige representanten Sandberg med at Venstres politikk ligger fast. Venstre har vært og er fortsatt positiv til lokalt initierte bompengesøknader. Det har ført til at mange viktige samferdselsprosjekter har sett dagens lys. Det har vært lokalt initierte prosjekter som til og med har vært uten statsstøtte, der fylket, kommuner og ferjesubsidier har finansiert prosjektene. Dette er en type spleis og dugnad som er i Venstres ånd. Så er jeg glad for at Fremskrittspartiet støtter Oslopakke 3, iallfall har de gjort det lokalt, og jeg regner med at partiet henger sammen, og at de også vil støtte det her i Stortinget når det kommer hit. Oslopakke 3 vil føre til at vi får kollektivprosjekter som er viktige i Oslo-Akershus, og vi får viktige miljøtunneler som skal skåne nærmiljøet. Så mener jeg fortsatt – og det kommer jeg til å snakke mer om i framtiden – at det er viktig at vi får mest mulig ut av skattebetalernes penger. Det har jeg vært tydelig på her i replikken til statsråden, der jeg oppfordret henne – det vil jeg fortsatt gjøre – til å se på hvordan man kan få mer vei for pengene, og hvordan det kan gå mindre til administrasjon og innkreving. Det lovet statsråden her i dag, og det kommer jeg til å følge nøye med på. Venstre har brukt og ønsker å bruke mye penger på vei, og vi har brukt 294 mill. kr mer til trafikksikkerhet og veivedlikehold. Jeg tror at det viktigste vi som driver med samferdsel, kan drive med, er trafikksikkerhet. Derfor kommer jeg til å snakke mye om det framover, også i forbindelse med behandlingen av NTP. Fysiske midtdelere koster masse penger – det er jo ikke midtdelerne som koster penger, det er utvidelsen av veien, Flere gang- og sykkelstier er kjempeviktig, og rassikring er viktig. Avslutningsvis vil jeg bare si at jeg står ved det jeg har sagt. Jeg ønsker mer vei for pengene, og jeg ønsker å bruke penger på trafikksikkerhet, gang- og sykkelstier og andre viktige tiltak.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Rv. 80 er innfartsvegen til fylkeshovedstaden Bodø og er en av de viktigste innfartsårene i Nordland fylke. I Bodø kommune bor det i dag ca. 47 000 innbyggere, og det er en kommune i stadig vekst. Bodø by er en bo-, arbeids- og serviceregion for Saltens kommuner, i alt ni kommuner, som til sammen har 76 000 innbyggere. Det er stor trafikk på strekningen, og det er bl.a. 800 større kjøretøy pr. døgn og ca. 10 000 totalt – det er ikke lite. Strekningen har to spesielle punkt som har forhøyet risiko for veibrudd. Det er Hestsundet bru – eller, som vi sier, Hopen bru – og Hopshamran. Brua er 60 meter lang og 5,5 meter bred, og den ble bygd i 1947. Brua var neppe tiltenkt trafikken som er i dag. Det var vel ikke mange biler på den tiden. Den 1. november 2008 var tilstanden så kritisk at brua ble nedklassifisert fra veigruppe A til B. Det ble også besluttet å iverksette kortsiktig tiltak med å ta i bruk en beredskapsbru på stedet. Den 13. februar 2009, for ikke så mange dager siden, ble reservebrua åpnet for trafikk, som går parallelt med dagens bru. Trafikken går nå på den midlertidige brua og Hestsundet, eller Hopen, bru er stengt. Reservebrua har to felt og ingen aksellastbegrensninger. Reservebrua vil gi et tilbud til dagens trafikanter på kort sikt. Strekningen er smal og utsatt for stein og bl.a. isras. Strekningen vurderes som et raspunkt, og det er en ca. 40 meter lang strekning med sig i veien. Det som er mest ønskelig, og som det jobbes med i forhold til rv. 80, er å legge rv. 80 utenom Hopen via en ny bruforbindelse, mellom Løding og Vikan, en ny Hopenbru. En slik omlegging vil også føre til at man unngår den rasutsatte strekningen på dagens rv. 80. Jeg vil også peke på at en omlegging på denne strekningen vil korte ned avstanden mellom Fauske og Bodø. Regjeringens prioriteringer for stamveinettet fra og med 2010 vil bli fremmet i NTP 2010–2019. Jeg viser også til at Regjeringens prioriteringer for rv. 80 mellom Fauske og Bodø i planperioden vil måtte ses i sammenheng med det lokale arbeidet som pågår med å planlegge omfang og innhold i de kommende faser av Vegpakke Salten. Én ting ønsker jeg å slå fast: Reservebrua må være en kortsiktig løsning. En reservebru er en reservebru, og den skal kunne nyttes også på eventuelle andre steder som kommer opp i en slik kritisk situasjon. Derfor må dette være en kortsiktig og midlertidig løsning. Å få en god og sikker transportløsning er særdeles viktig – ikke minst for pendlerne og for næringstransporten. Vi har hatt mange diskusjoner om bompenger i dag. Vegpakke Salten er også et bompengeprosjekt. Men jeg har ikke hørt de store protestene mot at man ønsker å bompengefinansiere både Saltenpakke 1 og Saltenpakke 2.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Det vi opplever i dag, er en historisk dag for kystens befolkning. Man får ikke minst muligheten til å binde dette landet sammen på en enda bedre måte. Sett i forhold til de utfordringene man har langs kysten og den verdiskapingen som skjer, får man kanskje bygd veier og broer sammenhengende, slik at man slipper å stå i ferjekø, slipper å stå og vente og slipper å bli over til neste dag. Når det gjelder kystens befolkning, har man betalt bompenger i alle år. Man betaler jo for ferja. Jeg tror ikke det blir det store ramaskriket om det blir en forlengelse. Kystens befolkning har vært vant til det. Det som er litt artig å høre i denne debatten, er faktisk at det nesten høres ut som en liten misunnelse fordi denne regjeringen tar det ene grepet etter det andre. Da er spørsmålet mitt: Hvorfor gjorde man ikke noe da man hadde muligheten, verken med ferjeavløsningsproblematikken, eller med å bevilge mer penger til veier, jernbane osv.? Hvorfor tok man ikke disse grepene? Man hadde muligheten. Man hadde muligheten i flere perioder. Man gjorde det ikke, men nå kommer man hoppende etter og synes det er for lite. Det er for lite penger, det er for få år – og slik kunne jeg fortsatt. Jeg synes heller man burde gi statsråden – og Regjeringen – enda mer ros for at hun nå har tatt en del grep. Så får det heller komme noen lekkasjer. Det er kanskje positivt at det har kommet en del lekkasjer. Det er ingen som er i tvil om at når Nasjonal transportplan kommer, får vi alle sammen behandle dette under ett. Jeg gleder meg og ser fram til det. Da blir det vel kanskje enda flere luftmilliarder fra opposisjonen.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-02-26:
Sammenbruddet av Hopen bru på rv. 80 mellom Løding og Vikan er et godt eksempel på det store etterslepet som vi har på vedlikehold av veinettet i landet vårt. Rv. 80 er innfartsveien til Bodø og en av de mest trafikkbelastede strekningene i Nord-Norge, og Saltenpakke 1 og 2 skal bidra til en betydelig standardheving av deler av veien mellom Fauske og Bodø, herunder også ny Hopen bru. Det er bare synd at brua brøt sammen før nybrua kunne være på plass. Det er grunn til å berømme både regionveisjefen og ministeren for at vi på en så hurtig og grei måte klarte å få den midlertidige brua på plass den 13. februar i år. Så er planleggingen av nybrua i gang. Kristelig Folkeparti la inn 20 mill. kr ekstra utover Regjeringens budsjett til forsert planlegging av Hopen bru, slik at arbeidet med nybrua skulle kunne komme i gang så fort som mulig. For øvrig vil Kristelig Folkeparti komme sterkt tilbake til bl.a. Salten-pakke 2 og Hopen bru i forbindelse med Nasjonal transportplan. Siden jeg ikke deltok i den store debatten om bompengefinansiering før vi tok pause, skal jeg bare kort en liten tur innom det temaet uten å dra i gang den debatten på nytt igjen. Jeg er litt forundret over forslaget fra Fremskrittspartiet denne gangen. Det var snakk om at regjeringspartiene og bl.a. Kristelig Folkeparti har stemt for bompengefinansiering 24 ganger i denne perioden. Samtidig har Fremskrittspartiet fremmet likelydende forslag i 24 saker. Nå står det jo i svarbrevet fra ministeren at man er i gang med planleggingen av ny Hopenbru som skal inn i Salten-pakken og drøftes i Nasjonal transportplan, og at man må regne med at det går minst halvannet år før man i det hele tatt kan være i gang med brua. Da forundrer det meg litt at man i punkt II i forslaget fra Fremskrittspartiet velger å skrive på nytt igjen: «Stortinget ber Regjeringen fremme forslag om statlig fullfinansiering av prosjektet i forbindelse med Revidert nasjonalbudsjett 2009.» Det er ikke mulig, hvor mye man enn hadde villet, å gå i gang med denne brua i 2009. Men jeg går ut fra at Fremskrittspartiet har så mye penger at man bare kan ta det på forskudd. Hvis ikke vil jeg gjerne ha en forklaring på hvorfor.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-02-26:
Kristelig Folkeparti støtter intensjonen i dette forslaget fra Fremskrittspartiet, nemlig å intensivere arbeidet med utbygging av jernbaneinfrastrukturen i intercitytriangelet på Østlandet for også å legge grunnlaget for et styrket togtilbud til og fra lufthavnene Torp og Rygge. Kristelig Folkeparti er derfor medforslagsstiller til forslag nr. 1. Kristelig Folkeparti er for videre konkurranseutsetting av togtilbudet i Norge, og vi ser gjerne at Flytoget AS melder seg på i en slik anbudskonkurranse for å drive flere togstrekninger på kommersielt grunnlag. Vi kan derimot ikke se at det er statens oppgave å prioritere Flytoget framfor andre på de nevnte strekningene. NSB eller andre togselskap vil også kunne betjene disse lufthavnene på en utmerket måte, og Kristelig Folkeparti imøteser en styrking av togtilbudet i intercitytriangelet i østlandsområdet, enten det skjer med Flytoget, med NSB, ved anbudsutsettelse eller i rent offentlig regi. Flytoget AS må gjerne utvide sin virksomhet på kommersielt grunnlag, men Kristelig Folkeparti vil advare sterkt mot at Flytoget i sin nåværende form skal betjene stopp som ikke er tilknyttet flyplass, og ta opp passasjerer som ikke skal til flyplass. Det vil etter Kristelig Folkepartis mening undergrave Flytogets legitimitet og svekke et suksesskonsept innen norsk kollektivtrafikk. Kristelig Folkeparti stemmer derfor ikke for mindretallsforslag nr. 2.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-02-26:
Dette er en sak som de fleste partiene på Stortinget har vært opptatt av – også Kristelig Folkeparti. Derfor synes jeg det er helt greit å oppleve at vi slår inn åpne dører i dag. Som flere har vært inne på, brakte nyhetene oss den gode meldingen om at retningslinjene for fergeavløsningsprosjekter får utvidet tidsrammen fra 15 til 30 år. Det er skikkelig gledelig, og helt i tråd med Kristelig Folkepartis ønske. Samtidig deler vi den bekymringen som Halleraker har, over at vi får Nasjonal transportplan levert til Stortinget via media, stykkevis og delt, men ferdig behandlet. Jeg vil be om at ikke alt blir levert ut til media på forhånd, og at det kun blir et spørsmål om å lete opp de mindre salgbare delene for opposisjonen når Nasjonal transportplan kommer til Stortinget. Tidsrammen kan selvfølgelig diskuteres. Fremskrittspartiet vil ha 50 år. Fra Kristelig Folkepartis side vil vi si at vi tror ministeren har landet på et fornuftig nivå. «Livskvalitet i hverdagen» er Kristelig Folkepartis motto for vårt politiske arbeid framover, og det ligger mye livskvalitet i fergeavløsning. En bru eller en tunnel åpner opp for kontakt mellom enkeltmennesker, lag, foreninger og næringslivet på en helt annen måte enn det en ferge kan gjøre. Det viktigste av alt er at man unngår stenging ved nattetid. Det ligger betydelig tidsbesparing ved fergeavløsning, og man unngår usikkerheten med kødannelse på fergeleiene. Dette vil gjøre mange fergeavløsningsprosjekter gjennomførbare som i dag ikke er det. Dette er en god sak som vi håper at et samlet storting vil stille seg bak når Nasjonal transportplan skal behandles i nær framtid.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
President! Jeg skulle stemme for, men voteringsanlegget mitt virket ikke.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Etter gjeldende veilov § 7 andre avsnitt er det slik at etter at kommunen har uttalt seg, kan fylkeskommunen gjøre vedtak om at en fylkesvei skal legges ned eller omgjøres til kommunal vei. Vil det også gjelde for disse 17 150 km riksvei som nå nedklassifiseres fra riksvei til fylkeskommunal vei?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Det svaret nyanserte jo det svaret jeg fikk på mitt første innlegg her, nemlig at det foreligger en åpning for fylkeskommunen i etterkant for å gjøre noe med det veinettet den blir eier av. Men mitt spørsmål nå går like mye til kommunalministeren som til fungerende samferdselsminister. Jeg lurer på om kommunalministeren på vegne av fylkeskommunene er fornøyd med å ha ansvar for en sektor som nå får tildelt ca. 17 000 km vei med et samlet etterslep på 12 milliarder kr, og hvordan statsråden ser for seg at dette etterslepet, etter at reformen er gjennomført, skal kunne dekkes inn på rimelig kort tid, slik bilistene og trafikantene sikkert ønsker seg.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Helt til slutt, i en svært kort debatt om en nokså skjebnesvanger reform: La meg si at mitt inntrykk både fra innspill som er kommet til NTP-en, og fra de høringene som ikke minst transportkomiteen nå har hatt om Nasjonal transportplan, hvor denne reformen inngår, er at det er stor bekymring fra nesten samtlige av landets fylkeskommuner – når de både først har skrevet sine høringsmerknader og også selv kommet fysisk og gitt til beste sine bekymringer. Det knytter seg spesielt til det at staten og Regjeringen gir seg selv fritak fra veglovens § 7, altså krav til vei man overfører. Det er særlig der bekymringen fra de aller fleste fylkeskommunene ligger – en sterk og stor og tydelig uttalt bekymring for at man altså skal tvinges til å motta veier fra staten som er dårlig vedlikeholdt av staten. Og man forventer i kjent statlig stil minst like sterke og kanskje enda sterkere krav fra staten til veihold etter at veien har skiftet eier. Hvis det hadde vært lagt til grunn en rimelig likebehandling fra Regjeringen mellom de forskjellige veikategoriene i forbindelse med reformen, tror jeg faktisk at bekymringen ville vært mindre. Men utgangspunktet er altså at når det gjelder veisatsing på stamveinettet, som ble liggende igjen hos staten, og som også er en del av NTP-en, er det en økning på over 50 pst. i den tiårsperioden som ligger i Nasjonal transportplan – over 50 pst. På de veiene som staten nå tvangsflytter til fylkene, er det en økning på under 10 pst. – 9,6 pst., for å sitere svaret fra departementet – altså en betydelig ulikebehandling. Og det nører jo selvfølgelig opp under den frykten fylkene har for at her kommer det på ingen måte nødvendige midler med, og slett ikke til å ta etterslepet på hele 12 milliarder kr. Låneramme til tross er det uklart, i beste fall, for fylkeskommunene hvordan man i løpet av noen år skal klare å få rustet opp dette veinettet, som altså ble overført med et slikt omfattende etterslep som det man ser her. Tar man med lånerammen, mangler det faktisk 5,5 milliarder, hvis øvrige riksveier skulle fått samme opprustning og samme påplusning som det staten gir de veiene staten fortsatt skal ha ansvar for.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Kort til statsråden: Ja, vi har lest proposisjonen. Ja, vi har lest ny § 62, og vi har lest at det er en unntaksbestemmelse i forbindelse med gjennomføring av forvaltningreformen, en unntaksbestemmelse der man altså setter bestemmelsene i §§ 3 og 7 i vegloven til side. Vår problematisering går på hva som skjer etter gjennomføringen, når vegloven § 7 blir stående som den er, og brukes og skal gjelde etter overføring. Betyr det da at fylkeskommunene kan foreta en ytterligere nedklassifisering av veier etter at de har fått 17 000 km riksveg som ikke lenger er riksveg? Det var det vi forsøkte å få litt klarhet i, og det har vi kanskje fått omsider. Overføringen har altså unntak fordi staten ikke vil ta ansvar for de veiene de fører over, men deretter skal fylkeskommunen få full anledning til faktisk ytterligere å nedklassifisere veier, hvis fylkeskommunen skulle finne ut at man ønsker det.
Trond Helleland (Høyre), 2009-06-02:
I vinter registrerte jeg i Kommunal Rapport – i alle fall stod det der – at det var en viss strid mellom kommunalministeren og samferdselsministeren om organiseringen av hvor de ansatte skulle jobbe – om de fortsatt skulle være ansatt i Vegvesenet, eller om de skulle over i fylkeskommunen. Jeg holdt på å si – nå har vi jo de to opponentene i én og samme person her, og vi registrerer at de ansatte i Vegvesenet fortsatt skal være ansatt i Vegvesenet, og at fylkeskommunene eventuelt skal bygge opp en liten eller stor administrasjon for å håndtere dette. Men i § 10 nytt tredje ledd står det: «Når det gjeld arbeid med saker som gjeld fylkesvegar, er det fylkeskommunen som har ansvaret som arbeidsgjevar etter reglane i skadeserstatningslova § 2-1 for dei tilsette ved regionvegkontoret.» Altså: Der Vegvesenet gjør en for dårlig jobb og noe går galt, er det fylkeskommunen som skal betale regningen. Er det rimelig?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-06-02:
Da vi hadde saken om forvaltningsreformen til behandling i Stortinget, var Kristelig Folkeparti svært offensiv. Vi bad om å få saksordføreren, og det fikk vi. Det kan ikke være noen overraskelse for verken Høyre eller Fremskrittspartiet at Kristelig Folkeparti var opptatt av å få en regionreform igjennom der vi skulle få noen større regioner, og vi skulle flytte makt ut fra Stortinget. Kristelig Folkeparti tror at fornuften er relativt likt fordelt mellom dem som er på Stortinget, og dem som i dag er fylkestingsrepresentanter for oss. Så vet vi alle hvordan det gikk med reformen. Regjeringspartiene stakk halen mellom bena, Høyre og Fremskrittspartiet var imot, og vi endte opp med det jeg vil kalle for en minireform. Men på tross av det står Kristelig Folkeparti ved det vi lovte da, nemlig å flytte arbeidsoppgaver som ikke nødvendigvis må avgjøres her i Stortinget, ut og ned på et lavere nivå, nærmest mulig brukerne. Jeg vil minne representanten Helleland om at veinettet i utgangspunktet er oppsplittet allerede. Vi har noe som kalles fylkesveier, og vi har noe som kalles kommunale veier. Det som skjer nå, er at vi får betydelig mer fylkesvei. Fra Kristelig Folkepartis side skulle vi gjerne ha sett at dette hadde endt opp i en større region. For mitt vedkommende kunne vi godt hatt et samlet Nord-Norge eller et Nord-Norge delt i to. Alle vet at slik ble det ikke, men vi står ved de lovnadene som vi da gav, om at vi vil allikevel flytte ut makt. Vi tror at vi med denne reformen kan oppnå en større nærhet rundt om i de enkelte fylkene til de utfordringene de har. Da er det helt klart at det er en oppgave for Stortinget å stille med de økonomiske ressursene som fylkene rettmessig skal ha i forhold til de veilengdene de har, og i forhold til de budsjettene som Stortinget til enhver tid vil legge fram. Da er vi betydelig kritiske til det som kom i kommuneproposisjonen. 2009-nivå, pluss 1 milliard kr og pluss et rentekompensasjonsfond på 2 milliarder kr er etter Kristelig Folkepartis mening ikke i nærheten av å kunne gi fylkeskommunene den økonomiske ballast de trenger for å kunne ta seg av det nødvendige vedlikeholdet på det nye veinettet de har fått, og ikke minst for å kunne ta igjen etterslepet. Men det er en annen side av denne saken som Kristelig Folkeparti vil komme tilbake til i forbindelse med behandlingen av kommuneproposisjonen. Vi vil der foreslå å øke bevilgningene til fylkeskommunene, slik at man i startfasen skal ha midler til å gå i gang med den store oppgaven som fylkespolitikerne nå har fått. Så vil vi selvfølgelig fortsatt sørge over at ikke reformen ble slik vi ønsket at den skulle bli. Det må etter mitt skjønn først og fremst regjeringspartiene ta ansvaret for. Vi er særlig skuffet over Senterpartiet, som gikk veldig høyt på banen, og som vi trodde skulle kunne være med og styre denne reformen til noe helt annet enn det den nå er blitt. Men Kristelig Folkeparti står last og brast med det vi lovet. Derfor går vi inn for å overføre en betydelig del av det øvrige riksveinettet til fylkene, de 19 som vi ble sittende med.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-06-02:
Det er med forundring jeg lytter til Fremskrittspartiets innvendinger, og da særlig rettet mot Kristelig Folkeparti, i denne saken. Med de ambisjonene som Fremskrittspartiet har på samferdsel, og med de beløpene som Fremskrittspartiet vil legge inn i Nasjonal transportplan, går jeg ut fra at Fremskrittspartiets politikere i fylkene vil komme til å juble over hva de vil få overført og selv kan prioritere innenfor sine egne rammer – personer som representerer fylket totalt sett, og som vet hvor skoen trykker. Til representanten Sandberg vil jeg si: Det vi har stilt kritiske spørsmål til, er den overføringen som kom i forbindelse med kommuneproposisjonen, som vi mener er for liten. Vi har større ambisjoner enn det som er lagt der, for hva slags startkapital vi bør gi fylkeskommunene når de skal gå i gang med denne nye oppgaven. Og vi ønsker – som jeg sa – å flytte makt nedover. Det er jo nøyaktig det samme som Fremskrittspartiet vil når de skal ha folkeavstemning i viktige saker. Enten det gjelder kommuner eller fylker, ønsker de til stadighet å be om folkeavstemning – folk flest skal få lov til å bestemme. Ja, det vil Kristelig Folkeparti også. Vi vil flytte makt nedover på de områdene der det er mulig. Og her har fylkene kompetanse pr. i dag, fordi de har fylkesveiene, og de får noe mer. Så er det vi som fortsatt skal sitte med ansvaret for midlene og for økonomien. Det ansvaret ligger hos oss. Det ligger hos Fremskrittspartiet, det ligger hos Kristelig Folkeparti, ved framleggelsen av kommuneproposisjonene de nærmeste årene framover. Så Kristelig Folkeparti opplever ikke dette som noen tvangsflytting. Tvert imot: Det er villet av oss. Det var villet fra første runde da vi behandlet den store, nye forvaltningsreformen. Jeg har uttrykt at vi er skuffet over at det dessverre ikke ble mer enn dette, men det det ble, ble det, og det ønsker vi å overflytte, og gi makt og myndighet til underliggende organer. For oss er dette en gledens dag, og så er det vårt ansvar å følge det opp framover.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-06-02:
Jeg skal være helt kort. Det er klart at enhver tekst kan tolkes. Også vi i Kristelig Folkeparti kan tolke i verste mening. Jeg vil påstå at denne merknaden fra Kristelig Folkeparti og Venstre knytter seg til økonomien. Vi er bekymret for økonomien, og vi vil komme tilbake til det i forbindelse med kommuneproposisjonen. Det er egentlig det som er innholdet i merknaden. Ellers er det, som jeg gav uttrykk for, en gledens dag i dag.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2009-06-02:
Forvaltingsreforma er ei stor og viktig reform, der fylkeskommunane og Oslo kommune m.a. får ansvar for storparten av dei vegane som vi no kjenner som «øvrige riksveger». Det er nødvendig med lovendringar i vegsektoren for å gjennomføre denne forvaltingsreforma. Denne saka handlar om overføringar av rettar og plikter i samband med at vegane skal omklassifiserast. Føremålet med at store delar av vegnettet blir overførte til fylkeskommunane, er å leggje til rette for at vegnettet i fylka blir meir heilskapleg utvikla. Fylka spelar ei viktig rolle som regionale utviklingsaktørar, og samferdselspolitikken er i høgste grad viktig for å skape god regional utvikling. Derfor meiner vi i Senterpartiet og regjeringspartia elles at det er rett at fylka får hand om dei vegane som er viktigast i denne samanhengen. Samtidig får fylka med denne reforma også ansvaret for å føre ein samferdselspolitikk som saman med staten sine grep skal bidra til å nå nasjonale mål. Vi i dei raud-grøne partia har forventingar til at fylkeskommunane tek dette ansvaret, og at dei kjem til å skjøtte oppgåva på ein god måte. Samtidig er det grunn til å peike på at det er eit statleg ansvar å overføre tilstrekkeleg med midlar til fylkeskommunane, slik at dei blir i stand til å byggje, drifte og halde ved like eit trygt og funksjonelt vegnett. Det må i overføringane i åra som kjem, takast omsyn til at det er eit betydeleg etterslep i vedlikehaldet på det vegnettet som frå nyttår blir fylkesveg. Vidare må overføringane ta høgd for at somme fylke har mange ferjesamband. Trafikken på desse sambanda aukar, og etter kvart som dei aukar, vil det vere behov for eit utvida ferjetilbod som står til trafikkmengda. Det er tilfredstillande å sjå at Samferdselsdepartementet legg til grunn at både frekvens og opningstid i planperioden skal aukast for dei fleste sambanda. Eg er glad for at det kjem på plass ei rentekompensasjonsordning på 2 milliardar kr årleg som fylkeskommunane kan søkje om midlar frå. Dei kan ved hjelp av denne ordninga få finansiert heilt eller delvis investeringar og større utbetringar, og dermed frigjere midlar frå dei andre rammene til vedlikehald og drift av vegnettet. Vidare vil eg òg nemne den betydelege auken av rassikringspotten som vil bidra til å få gjort viktige tiltak på fylkesvegnettet. Alt i alt er det grunn til å forvente at standarden både på riksvegane og fylkesvegane skal bli vesentleg betre i dei kommande åra. Eg viser elles til merknadene og tilrådinga i saka.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-06-02:
Lat meg visa til innlegget mitt, der eg seier at det blir føreslått ein heimel for å ta opp veg som riksveg og gjera vedtak om at riksveg kan gjerast om til fylkesveg eller kommunal veg i samband med reforma, og utan at retningslinjene for tekniske krav blir følgde, slik dei blir ved ordinære omklassifiseringar.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-06-02:
Lat meg fyrst kommentera det som kunne sjå ut som ein strid i Kommunal Rapport. Eg veit ikkje heilt korleis eg skal uttrykkja meg, men eg trur eg får seia at kommunalministeren si utsegn der vart trekt noko langt i høve til det som var sagt, og som det faktisk var tilfellet at ho hadde god tru på – at det skulle skje ein konstruktiv dialog med Samferdselsdepartementet, noko det òg gjorde. Det framgår av dei lovendringane som er gjorde, det framgår av den organiseringa som no er på plass, og det framgår òg av dei midlane som no er til disposisjon. Så til spørsmålet. Slik som det no er lagt opp, skal Kongen i statsråd avgjera tvilstilfelle. Eg meiner at så langt har vi lagt godt til rette for at det ikkje skal vera tvil.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-06-02:
Når ein fylkesveg i dag blir overført til kommunane, er det visse prosedyrar på det. Når nye vegar blir klassifiserte som fylkesvegar, vil eg anta at prosedyrane er dei same. Men lat meg for ordens skuld seia at eg ikkje har vore direkte inne her i forkant i debattane rundt den enkelte paragraf, og må få lov til å koma tilbake, slik at eg er heilt sikker på at svaret er korrekt.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-06-02:
Då må eg fyrst seia at kommunalministeren og samferdselsministeren er medlem av ei felles regjering, og det betyr òg at i dei sakene som blir lagde fram for Stortinget, er vårt syn avklart. Så svaret er ja, òg her er samferdselsministeren og kommunalministeren einige om det som er lagt fram. No er det slik at sjølve økonomien, oppfølginga av desse 17 150 km, skal Stortinget få moglegheit til å koma tilbake til i samband med kommuneproposisjonen, men lat meg berre seia: Her blir det for det fyrste overført snautt 6,9 milliardar kr i forhold til veglengda. Så blir det stilt til disposisjon i frie inntekter, som er fordelte av departementet, 1 milliard kr. Så er det ytterlegare ein halv milliard kroner i vekst for fylkeskommunane, der dei jo òg kan bruka delar av dette til samferdselsformål, og så kjem då dei to lånemilliardane.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-06-02:
Fyrst når det gjeld stamvegar: Kva som skal klassifiserast som det framover, går fram av ei eiga sak som er lagd fram for Stortinget 15. mai. Det eg refererte til i forhold til Kongen og kva som kan avgjerast der, er altså overføring av staten sine rettar og pliktar til fylkeskommunane og Oslo kommune, og i tillegg sikra likearta behandling av tredjeperson. Så registrerer eg at Regjeringa og stortingsfleirtalet og Framstegspartiet har totalt ulik innfallsvinkel her. Mitt bestemte inntrykk no er at fylkeskommunane er fornøgde med det heilskaplege ansvaret som dei no får for mange nye vegar, dei moglegheitene det gjev i den rolla som fylkeskommunen skal utøva som regional utviklingsaktør.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-06-02:
Lat meg ta opp to forhold som er nemnde i debatten. Det eine gjeld grensene, altså den generelle byggjegrensa. Forholdet er at her blir det 17 000 km med riksvegar som i utgangspunktet får ei ny grense. Bakgrunnen for det er at vi no har fått eitt vegnett å halda oss til. Grensa i dag for andre riksvegar er 50 m. Men lat meg ein gong til understreka at her er det etter lova rom for både unntak og dispensasjon med omsyn til gjeldande føresegner. Så har eg her fått spørsmål frå representanten Arne Sortevik om § 7. Lat meg då berre understreka følgjande: På sidene 26–27 i proposisjonen er det lista opp på kva for område i veglova Regjeringa føreslår endring. Det er i §§ 2, 10 og 16. Det er i §§ 29 og 40, og det er i §§ 52 og 62. Eg sa at eg i forkant ikkje hadde vore inne i alle detaljane på lovsida her. Eg har faktisk hatt litt overdrivne forventningar til korleis Framstegspartiet set seg inn i ei sak som dette, for det er tilfellet at det er inga endring i § 7. Det betyr at utanom forvaltingslova gjeld veglova på ordinær måte, med dei prosedyrane og dei krava som det fører med seg. Så er det slik at overføringar i forhold til reforma er bestemt av Stortinget med den standarden dei har. Det er òg difor departementet no må gå til Stortinget. Det gjer vi i denne saka. Så vil eg òg understreka to forhold til. Det eine er at her er ei eiga sak til behandling om kva for vegar som skal vera riksvegar framover. Regjeringa har òg vore oppteken av å sikra gode moglegheiter når det gjeld økonomi framover for dette nye vegnettet. Det meiner vi òg er avgjerande for at vi skal få dette godt til framover, og då viser eg til det arbeidet som no går føre seg med kommuneproposisjonen.
Georg Indrevik (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Som medlem av fylkestinget i Hordaland og samferdselsutvalget i Hordaland har jeg følgende spørsmål til statsråden: Kan vi på fylkesregionalt nivå overføre fylkesveier til kommunene på samme betingelser som staten nå overfører riksveier til fylkene?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg har full forståelse for at statsråden ikke kan svare konkret på alle spørsmål, i og med at området ligger litt utenfor hennes. Men jeg synes at de svarene som er gitt til representantene Sortevik og Indrevik, er interessante i forhold til dette med omklassifisering av veier. Nå forstår jeg det slik, og nå spør jeg mer ut fra at jeg kanskje ikke har forstått innholdet i svarene selv, at det er en åpning for at fylkeskommunene kan omklassifisere de nye fylkesveiene, i dag riksveier, til kommunale veier, og jeg forstår det også slik at fylkeskommunene nå, med de nye 17 150 km med vei som de får, kan omklassifisere veier til riksvei, altså stamvei, men at det da skal avgjøres i statsråd. Har jeg forstått det riktig? For det er interessant i den sammenheng at innenfor disse 17 150 km med nye veier som fylkeskommunene får nå, er det veier som har karakter av å burde ha vært oppgradert til stamvei for lenge siden.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Det er kanskje ikke så mye å legge til i debatten. Jeg tror det bare er framtiden som vil vise hvorvidt veiene våre vil få et løft, særlig disse ca. 17 000 km som nå skal flyttes. Det vil ta lang tid, tror jeg, å få svar på det. Men jeg registrerer at en av hovedmålsettingene til flertallet, inklusive Venstre og Kristelig Folkeparti, er å gi det regionale nivå et løft. Da er det også veldig interessant å registrere hva representanten Sahl fra Kristelig Folkeparti legger i sitt innlegg. Jeg registrerer også at Kristelig Folkeparti i sine merknader nærmest nekter for – man sår totalt tvil om – at de løsningene som vi legger på bordet her i dag, er til det beste for de nye veiene. Ja, jeg går så langt som til å si at Kristelig Folkeparti og Venstre slår fast i sine merknader at den saken som ligger på bordet her, ikke vil være til det beste for veiene våre. Men så sier de at de skal komme tilbake i forbindelse med kommuneproposisjonen. Tror da Kristelig Folkeparti og Venstre at de vil snu regjeringspartiene i behandlingen av kommuneproposisjonen, at de vil få noen tilleggsbevilgninger i forhold til det som ligger der? Det blir jo interessant å se. Hvis Kristelig Folkeparti og Venstre vil lykkes med det, vil det være fantastisk. Hvis man hadde ønsket et løft for det regionale nivå, tror jeg man burde hatt mye mer fokus på primærkommunen, som da er det reelle lokale selvstyret, i hvert fall i Fremskrittspartiets øyne. Nå skal man videreføre et regionalt nivå, gi dem ytterligere makt gjennom å overprøve vedtak i primærkommuner osv., noe som jeg mener er å senke utviklingen i det regionale nivået. Saksordføreren har klart og tydelig redegjort for at de tallene som er signalisert både gjennom Ot.prp. nr. 68 og den innstillingen som foreligger, og det som også er signalisert gjennom kommuneproposisjonen, nærmest er minus. Man viderefører knapt det som staten i dag bruker på disse veiene og bruene og tunnelene – knapt – og det er klart at da blir det interessant å se hvorvidt det blir et løft på det. Noe som er veldig viktig, som representanten Helleland var inne på, er at man – i hvert fall så langt tilbake som jeg kan huske – har prøvd å få til samordning; intermodale knutepunkt, samordning av transportformene osv. Her registrerer jeg at man gjør det motsatte av det man alltid har gjort tidligere. Det er ikke noe mer å legge til annet enn at jeg tror at de 5 800 broene og utallige tunnelene og antall kilometer med vei dessverre vil få et ytterligere forfall.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg skulle bare komme med en kort merknad, en oppfordring til komiteen om at umiddelbart etter at vi er ferdig med denne saken, skal alle medlemmene i komiteen stille i Eidsvollsgalleriet for fotografering. Men når jeg først har inntatt talerstolen, vil jeg føye til noen kommentarer. Det var ikke på noen måte min intensjon å provosere Venstre eller Kristelig Folkeparti, og jeg vet at de har sterke ønsker om å styrke lokaldemokratiet og også det regionale nivået. Men så påpeker jeg – og det er mulig jeg leser merknaden fra Kristelig Folkeparti og Venstre som en viss mann leser Bibelen – at jeg har vanskelig for å tolke det som står i Venstre og Kristelig Folkepartis merknad annerledes enn at hvis det vi vedtar nå, blir gjennomført, har både Regjeringen brutt et løfte, som det står i merknaden, og Kristelig Folkeparti og Venstre er meget skuffet, fordi de ser at ressursene for å skape gode veier ikke ligger i det vi behandler nå, osv. Med bakgrunn i den merknaden jeg beskrev her, vil Venstre og Kristelig Folkeparti i dag være med på å vedta noe som ikke vil styrke det regionale nivået. Det er den tolkningen jeg har gjort. Saksordføreren har tolket det statsråden har sagt, og det er ganske interessant hvis det medfører riktighet, for da blir spørsmålet i neste runde: Hvor mange kilometer av disse 17 150 km vil nå fylkeskommunen omklassifisere eller nedklassifisere fordi det ikke følger med midler? Det blir interessant. Eller kanskje man ikke trenger å gjøre noe med store deler av disse 17 150 km med vei som i dag er gode nok til å bli klassifisert som kommunevei, for å få en viss oppgradering? Det blir også interessant. Så registrerer jeg selvfølgelig hva som skal være stamvei eller ikke. Den diskusjonen skal vi ta senere. Jeg har også merket meg forslaget fra Regjeringen her. Det er klart at hvis ikke den listen blir betydelig utvidet, vil vi få store utfordringer, særlig når det gjelder mange av våre eksportveier som fylkeskommunene nå skal ta over. Der er det store diskusjoner allerede. Men min oppfordring var til medlemmene av komiteen om å stille til fotografering!
Borghild Tenden (Venstre), 2009-06-02:
Bakgrunnen for at Venstre støtter denne forvaltningreformen er demokratitankegangen – rett og slett, som Jan Sahl også sa i sitt innlegg, å flytte makt fra oss her i Stortinget og nærmest mulig brukeren og gi regionene større makt. Det burde ikke være noen overraskelse at Venstre mener det. Så er vi med på en merknad, sammen med Kristelig Folkeparti, der vi understreker at «det fortsatt må være statens ansvar å sørge for at fylkeskommunene blir økonomisk i stand til å vedlikeholde og drifte fylkesveinettet». Venstre er, som forhåpentligvis alle andre partier i denne sal, opptatt av at vi skal ha gode og sikre veier i hele landet, og vi kommer til å følge nøye med på hva som skjer når veiene blir flyttet over til fylkeskommunene. Man kan stole på Venstre i den sammenhengen.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-10:
Representanten Dørum hadde et meget godt innlegg, der han gikk rett inn i kjernen av saken og reflekterte over både hva denne saken dreier seg om, og hvordan et samlet storting er opptatt av det. Vi er alle opptatt av det. Jeg forstår at representanten Ellingsen er utålmodig. Det er også vi. Men det å framstille seg som utålmodig samtidig som han framstiller det som at andre ikke er det, er merkelig. Vi er minst like mye opptatt av at barn som blir bortført, må komme tilbake til forelderen fortest mulig. Vi trenger ikke å bli påkjørt for å forstå smerten til den som er blitt påkjørt. Vi trenger ikke selv å få barnet vårt bortført for å forstå det som representanten Ellingsen var inne på i stad. Når det gjelder høringer, vil ikke jeg undervurdere viktigheten av og formaliteten i høringer. Det vil jeg ha respekt for. Høring er et institutt som Stortinget har. Men komitelederen, min kollega, var inne på at de rød-grønne hadde et større seminar om dette, hvor de var i dype samtaler med foreldre og med dem som jobber med dette hver dag. Det viktigste er å få de riktige, de tunge, de dype og reflekterte innspillene slik at de kan komme til anvendelse, og slik at vi får bruke dem til å finne gode løsninger. Helt til slutt: Jeg er helt enig med representanten Ellingsen i at ingen skal finansiere kriminalitet og de kriminelle. Men vi må samtidig huske én ting – og det er SV veldig opptatt av – at selv om barnet er bortført og mor eller far har begått en kriminell handling, er det barnet som står i sentrum. Om barnet befinner seg i Tyrkia, Vietnam, Marokko eller Oslo, har det krav på å bli underholdt. Barnet har visse behov. De behovene skal bli møtt, og da har begge foreldre et ansvar. Vi må ha dette viktige momentet med i bildet. Så kan vi se på hvor mye det koster å underholde et barn i, la oss si, Pakistan, Tyrkia eller Marokko i forhold til i Oslo. Vi kan se på det, men vi må hele tiden huske at dette barnet har visse krav. Det må bli ivaretatt.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-10:
Jeg takker statsråden for positivitet i tilbakemeldingen. Han har jo kjennskap til dette både fra forrige og fra nåværende periode. Et enkelt spørsmål til å begynne med: Det er jo sånn at departementet har en statstikk over saker som er såkalt løst, altså hvor man har fått løst saken med bortføring. Tar departementet også til inntekt for sin egen statistikk saker der foreldre gjennom utradisjonelle grep faktisk på egen hånd henter tilbake et kidnappet barn hit til landet? Kommer det inn i den offisielle statistikken som departementet bruker?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-10:
Statsråden var også inne på dette med samspillet og utfordringen tidsmessig. Det er vel slik at både Haagkonvensjonen og Luganokonvensjonen sier noe om premissene for domsslutningen her i landet og den videre prosessen. Det var også noe av det jeg tok opp i mitt innlegg når det gjaldt tiden. Ser statsråden noen muligheter for noen større inngrep i de føringene som legges i Haagkonvensjonen, nettopp for å hensynta tidsfaktoren, som etter mitt skjønn er den store risikofaktoren i denne typen saker?