Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Jeg vil i likhet med dem som har hatt ordet før meg, takke statsråden for en innholdsrik og etter mitt syn god redegjørelse, supplert med en god informasjonspakke fra Stortingets faggruppe for EU- og EØS-informasjon. Statsråden startet sitt innlegg med å referere til EUs offensive utenrikspolitiske strategier i 2003, til det EU vi ser i dag, som er både mer sammenkoblet, mer komplekst og mer omstridt enn tidligere. Det er utfordrende, som mange har vært inne på så langt i debatten. Dette har også ført til at EU og Europa fortsatt preger dagsordenen i mange land. Ja eller nei, to ord som skaper engasjement i viktige debatter, men også to ord som skaper fronter i mange land i dagens Europa, når europapolitikken diskuteres. Senest i går registrerte vi at et flertall i regionforsamlingen i Catalonia ønsker å løsrive seg fra Spania. De første tilbakemeldingene fra Madrid er krystallklare – det vil ikke skje – men de vet at det vil skape skarpe debatter. Et annet ord på dagsordenen i denne sammenhengen er Brexit. Spørsmålet mange stiller, er: Vil et flertall i befolkningen i Storbritannia si nei til EU? Jeg verken håper eller tror det vil skje, fordi jeg mener svaret ligger i en meget viktig setning i statsrådens redegjørelse, som har vært og fremdeles er bærende for mitt ja til EU, nemlig det å sikre fred mellom landene i Europa, men også bidra til sikkerhet i Europas nabolag. I det nabolaget har Storbritannia absolutt sin tilhørighet, slik også statsråden uttrykker det i sin redegjørelse. Statsråden berører mange temaer i sin redegjørelse som burde få oppmerksomhet. Det digitale indre markedet er svært interessant sett i et vekst- og konkurranseperspektiv. Men vi skal være obs: I alle muligheter ny teknologi kan bidra til, ligger det klart noen utfordringer som berører meg og deg på godt og vondt, Big Data – storebror ser meg – der data om meg og mine bruksvaner på nett er blitt milliardindustri. Personvern blir da et stikkord som vi må og skal ha et våkent øye på, selv om det hemmer vekst og handel. Klimautfordringer, sikkerhetspolitikk og økonomisk utfordrende tider har vært på den politiske dagsordenen i lang tid, mens migrasjon og flyktninger var noe som skjedde langt der borte, og som andre måtte ordne opp i. Jo da, vi skulle selvfølgelig hjelpe til, men det skulle skje der borte. Sånn skulle det ikke gå. Over natten var en av de største utfordringene verden har opplevd, en del av den norske politiske dagsordenen nasjonalt så vel som i kommunestyrene landet rundt. Boblen som har beskyttet oss fra nøden ute i verden, har sprukket. Det som skjer på Storskog i mitt hjemfylke, er svært utfordrende. Jeg må bare si at regjeringen så langt har vært tafatt – store ord i media, men lite handling og liten dialog overfor vår nabo i øst. Når det er sagt, støtter vi beslutningen om ikke å stenge grensen. Dessverre tror jeg det vil ta lang tid før den arktiske ruten går over i historien, der mennesker på flukt kommer syklende til vår grense mot Russland. Dette bringer meg over til en annen stor utfordring, nemlig kjeltringene bak menneskesmuglernettverkene. Det er bra at EU med norsk støtte virkelig ser ut til å sette hardt mot hardt mot disse kyniske menneskesmuglerne. Vi har alle sett tv-bildene som dokumenterer menneskelig råskap når penger betyr mer enn et menneskeliv. Det er blitt milliardindustri av verste sort. Under et studiebesøk på Sicilia i høst møtte vi 26 unge menn som hadde overlevd et forlis der over 800 mennesker omkom. Jeg kan underskrive på at det var et sterkt møte. Men vi ble også kjent med hvordan menneskene om bord på «Siem Pilot» tok imot mennesker i nød. Vi fikk ta del i et norsk sjømannskap av beste sort, der ordene verdighet og respekt ikke bare var ord på et papir, men det var handling i møtet mellom mannskapet og menneskene som ble tatt om bord i live eller døde. Det står det respekt av. Vi fikk vite at menneskesmuglerne også er begynt å kidnappe hverandres migranter for så å kreve løsepenger for dem. Disse menneskene må tas med de midlene som kreves. 340 000 mennesker var tatt i land på Sicilia de to siste årene. Når vi spør hvordan samfunnet klarer det, svarer fylkesmannen i Catania: Det er vår plikt å hjelpe mennesker i nød – vår forventning til dere er å ta imot noen av dem. Storskog er blitt vårt Catania, eller Lampedusa. Da kan ikke vårt svar være å stenge grensen mellom Norge og Russland.