Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-19:
De fleste forslagene i Nærings- og handelsdepartementets proposisjon om endringer i budsjettet for 2005 er av såkalt teknisk karakter. Jeg vil derfor i det etterfølgende kommentere tre saker som er litt mer substansielle. Den 30. juli i år brøt det ut brann i Svea Nord-gruva på Svalbard. Dette medførte ødeleggelser og driftsavbrudd. De økonomiske tapene for Store Norske Spitsbergen Kulkompani A/S kan bli betydelige. Den likviditetsmessige situasjonen vil være anstrengt til langt inn i 2006, også etter forsikringsdekningen. Brannen ser imidlertid i liten grad ut til å ha påvirket kullreservene. Styret vurderer at det er gode muligheter for videre lønnsom drift. I statsbudsjettet for 2005 ble det opprinnelig forutsatt et aksjeutbytte fra Store Norske på 107 mill. kr. Regjeringen har på bakgrunn av brannen foreslått å justere utbyttet ned til 7 mill. kr. Det vil bidra til å styrke selskapets egenkapital og likviditet. Vi ønsker gjennom dette å bedre selskapets finansielle situasjon og trygge grunnlaget for videre drift i Svea. Fortsatt er forholdene slik at bare røykdykkere har adgang til store deler av gruva, men selskapet har startet en prosess med gradvis åpning. Det er ikke aktuelt å foreta utskifting av ødelagt utstyr eller igangsette ny drift i gruva før sikkerheten er ivaretatt og alle nødvendige tillatelser foreligger. Nammo AS er engasjert i produksjon av ammunisjon og har hovedkontor på Raufoss. Staten ved Nærings- og handelsdepartementet eier 45 pst. av aksjene, mens svenske Saab AB og finske Patria Oy eier 27,5 pst. hver. Selskapet har de siste årene hatt gode resultater. Regjeringen har foreslått å øke statens eierandel i Nammo AS fra 45 pst. til 50 pst. Bakgrunnen er at det er inngått en avtale mellom de to andre eierne om at Patria kjøper Saabs eierandel. Gjeldende aksjonæravtale gir staten rett til å sikre seg 50 pst. eierandel og bli likeverdig eier med Patria. Det er viktig med et sterkt og aktivt statlig eierskap som kan bistå til å opprettholde den norske forankringen med hovedkontor og sentral virksomhet på Raufoss. Gjennom et 50/50 pst. eierskap for den norske stat og Patria er Nammo sikret eiere som er solide og har et langsiktig perspektiv på videre utvikling av selskapet. Det er partenes intensjon at transaksjonen skal gjennomføres i slutten av 2005. Nærings- og handelsdepartementet må melde sitt krav om å kjøpe aksjene i Nammo fra Saab etter at Stortinget har truffet vedtak i saken, og senest innen 31. desember i år. En del vilkår må imidlertid være oppfylt før aksjekjøpet kan gjennomføres. Det kan ta noe tid før endelig avtale kan inngås og betaling for aksjene kan finne sted. Det er dermed mulig at betalingen for aksjene fra Saab AB ikke vil skje før i 2006. Så til såkornfond. Som de fleste er kjent med, pågår det en dialog mellom Norge og ESA om når og hvordan disse såkornfondene skal operasjonaliseres. Den dialogen er veldig god, og vi tar sikte på å få disse samtalene avsluttet tidlig på nyåret. Jeg vil også si at den forrige regjeringen har gjort en god jobb i de dialogene som har vært ført tidligere. Det framgår av Soria Moria-erklæringen at Regjeringen vil opprette et såkornfond i Tromsø. I tillegg finnes det et godt kvalifisert forvaltningsmiljø i Bodø, med tilgang på privat kapital. Den siste grupperingen er utpekt av Innovasjon Norge, som også er nevnt, til å forvalte ett fond. To fond i Nord-Norge vil være den raskeste måten å tilføre markedet kapital på fra den distriktsrettede såkornordningen. Dette vil gi totalt to nye distriktsrettede og fire landsdekkende såkornfond i Sør-Norge og to distriktsrettede fond i Nord-Norge. Med seks fond i sør og to i nord blir det en bedre balanse mellom nord og sør. Denne løsningen vil være den beste for Tromsø. I den distriktsrettede ordningen er de finansielle vilkårene gunstigere enn for landsdekkende fond. Renten er lavere, den statlige andelen er høyere og det gis administrasjonsstøtte. Såkornfond investerer som regel i fysisk nærhet av det stedet administrasjonen er lokalisert. At fondet i Tromsø kun kan investere i det distriktspolitiske virkeområdet, innebærer dermed ingen reell begrensning. Jeg vil avslutningsvis oppklare misforståelsen om at de landsdekkende såkornfondene er universitetsfond. Fondene skal forvaltes profesjonelt, være privateide og investere i innovative prosjekter i tidlig fase med stort vekstpotensial, herunder prosjekter fra universiteter og høyskoler. Målet er å sikre en best mulig utnyttelse av statlige midler og sikre at de beste prosjektene blir realisert. Lokaliseringen til universitetsbyene er gjort for å sikre fysisk nærhet til prosjekter fra universitetene.