trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-04-06:
Planen har vært å skulle igangsette betaling av bompenger på både ny og gammel bru ved Svinesund idet den nye brua er åpnet for trafikk. Ny bru vil bli åpnet for trafikk 10. juni i år. Som representanten Hedstrøm påpeker, er det oppstått enkelte problemer på svensk side knyttet til bompengeinnkreving der. Hvilken løsning som velges der, er et internt svensk anliggende. Det pågår drøftinger mellom de to lands myndigheter med tanke på at en raskest mulig skal kunne finne en ordning som realiserer avtalen om bompengeinnkreving. Samferdselsdepartementet tar sikte på å komme tilbake til Stortinget med en orientering om dette i en samleproposisjon i slutten av april 2005.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-04-06:
Det er helt riktig at vi jobber for å finne fram til felles løsninger. Vi har en avtale som ligger i bunnen, og det er den vi jobber ut fra. Men om det skulle bli sånn at man over tid er i en situasjon hvor det ikke betales bompenger, vil det bety at det må betales lenger. Så vi ønsker at vi så fort som mulig kan komme i gang med bompengeinnkrevingen, og da helst når trafikken åpnes, sånn at vi kan avslutte bompengeinnkrevingen til den tid som det er intensjon om. Utover det synes jeg det er vanskelig for meg å gjøre vurderinger av hvordan man angriper dette i Sverige, og hvilke vurderinger man gjør i forhold til svensk lovgivning. Dette vil vi komme tilbake til Stortinget med en orientering om.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-04-06:
Det er et mål for oss at innkrevingskostnadene skal bli så lave som mulig, sånn at folk som ferdes på vegen og betaler sine bompenger, skal oppleve at de får mest mulig vegløsning og infrastrukturløsning igjen for de pengene som brukes. Vi har avtalen som ligger i bunnen, og det er den vi jobber ut fra videre i forhold til de løsningene som må komme på plass. Utover det er det vanskelig for meg å kommentere dette nærmere før vi kan komme tilbake til Stortinget med saken.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg ønsker å stille forsvarsministeren følgende spørsmål: «Forsvaret kan spare flere millioner på å bytte ut vernepliktige med sivilt ansatte. Som eksempel kunne 38 vernepliktige hjelpekokker i Troms byttes ut med noen få sivile og dermed spart Forsvaret for 3 mill. kr årlig. Er statsråden enig i at man må se på hva våre soldater skal brukes til, at Forsvaret i større grad lar soldater være soldater, og at mer «sivile» tjenester løses av sivile?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg takker statsråden for svaret, som var et svar som jeg er meget godt fornøyd med. Det er klart at Forsvarets budsjetter skal gi mest mulig forsvar – og mest mulig ut i den spisse enden. Altså mest mulig forsvar for hver krone, det er bra. Når man ser at man ved å redusere antallet soldater i visse servicetjenester, som i gitte situasjoner kan utføres av sivile, dermed kan spare penger, må dette være riktig. Slik sett tolker jeg statsrådens svar som positivt. Samtidig er det riktig at Stortinget har bestemt at vi skal redusere antall ansatte med 5 000 mann, noe som ikke er enkelt, men jeg skjønner og er enig i at vi er på god vei. Jeg tror at statsråden og vi andre forsvarsvenner skal komme til en god løsning på dette. For det er klart at et antall soldater i sivil tjeneste i visse stillinger med fordel kan byttes ut med fast sivilt ansatte. Så jeg takker statsråden for svaret og har for så vidt ikke noe oppfølgingsspørsmål.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-04-06:
Det har lenge vært et mål å bruke vernepliktige i mindre grad i støttetjenester, ganske enkelt fordi de vernepliktige skal ha en interessant og relevant tjeneste, og fordi det vil bidra til å heve førstegangstjenestens status. Derfor kunne det vært fristende å svare veldig kort og godt og bare svart ja på dette spørsmålet. Spørsmålet gjenspeiler nemlig i all hovedsak Regjeringens politikk på viktige punkter i moderniseringen av Forsvaret: Vi skal dreie driften fra støttevirksomhet til operativ tjeneste.Vi skal heve statusen for de vernepliktige.Vi skal bruke sivile ressurser på områder som ikke krever spesifikk fagmilitær kompetanse. Det er imidlertid viktig at det ene tiltaket ikke bremser for gjennomføringen av det andre. I inneværende planperiode har Stortinget veldig sterkt prioritert en reduksjon av 5 000 årsverk, fordi det gir de største driftsinnsparingene og samtidig er en forutsetning for å kunne gjennomføre strukturelle rasjonaliseringer. Forsvaret vurderer nå ulike modeller for regional støttevirksomhet, bl.a. basert på en minimal bruk av vernepliktige i slike funksjoner. Samtidig må vi sørge for at de aktuelle løsningene ivaretar behovet for å videreføre og videreutvikle lærlingordningen i Forsvaret, og her er også kokkefaget inkludert. Vi må ikke glemme at for enkelte vernepliktige kan tjeneste i støttefunksjoner være meritterende i forhold til senere sivil karriere. Vi må heller ikke glemme at Forsvaret trenger kokker både til øvelser og internasjonale operasjoner, og at dette er en del av en helhetlig kompetanse som Forsvaret trenger. Forsvaret bør fortsatt kunne tilby f.eks. kokketjenester for dem som ønsker dette, og for dem som av ulike årsaker ikke kan gjennomføre førstegangstjenesten i operativ tjeneste. Jeg vil også legge til at ifølge en undersøkelse utført av MMI i november 2004 blant personer som har avsluttet førstegangstjenesten, uttaler 81 pst. at de trivdes meget eller ganske godt i førstegangstjenesten, og 75 pst. uttaler at de var meget eller ganske fornøyd med sine arbeidsoppgaver. Det betyr at det er svært mye bra i dagens verneplikt. Målet er likevel klart: Antall soldater i støttefunksjoner skal reduseres til et minimum, og personellressursene skal tilpasses slik at det gir størst mulig kostnadsbesparende effekt. Reduksjonen av årsverk går etter planen, slik at det etter hvert også blir mulig å justere oppsetningene ved de enkelte avdelinger. Det kan åpne for ordninger som de man har skissert på Setermoen, som representanten Bredvold bruker som eksempel i sitt spørsmål.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-04-06:
Jeg er glad for at svaret anses tilfredsstillende. Det begynner å bli en ukentlig tradisjon at vi to har vår passiar her, og det er faktisk en hyggelig del av jobben. Jeg er glad for at vi har felles målsetting, både at vernepliktige skal ha en meningsfull tjeneste, og at vi innenfor reduksjonsmålet skal klare å håndtere dette på en fleksibel måte.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Jeg vil få stille et spørsmål til moderniseringsministeren: «Ved behandling av St.meld. nr. 17(2002-2003) Om statlige tilsyn inngikk regjeringspartiene, Arbeiderpartiet og SV en avtale i 6 punkter. Punkt 5 omhandler ansattes vilkår og rettigheter. Dette ble presisert i årets budsjettbehandling og støttet av samme partier. Regjeringens mål var at flest mulig ansatte skulle velge å flytte med og avtalen presiserer at det skal legges opp til ekstra stimuleringstiltak for å få dette til. Dette ivaretas ikke godt nok, og de ansatte behandles ulikt. (2002-2003) Hva gjøres for å følge opp avtalen?»
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Jeg vil takke for svaret. Vi får ulike henvendelser fra ansatte i de ulike tilsynene som sier at man deles opp i nøkkelpersonell, ikke nøkkelpersonell og ikke ønsket medflytterpersonell. Det er jo klart det er billigere for disse tilsynene å ansette f.eks. kontorpersonell på de ulike stedene. Det er ikke vanskelig å rekruttere, og det blir billigere ved utflytting. Vi er ganske opptatt av dette, og dette har vi presisert to ganger ved et flertall, og vi presiserte dette på nytt i komiteen ved behandlingen av årets budsjett. Vi har helt klart sagt at her skal man stimulere til at alle skal kunne flytte med, uavhengig av om man er nøkkelpersonell eller ikke nøkkelpersonell. Jeg vil utfordre statsråden: Kan statsråden si helt eksplisitt at dette er et tilbud til alle ansatte?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Takk for svaret. Det er likevel slik at vi helt klart har sagt i et flertall, i en avtale, at de ansatte skal ha muligheten til å flytte ut, ha like muligheter, og at det skal stimuleres, og det er statsrådens ansvar. Vi sa også at fortrinnsretten må gjøres reell, slik Stortinget lovet i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 17 for 2002-2003. Saken ble tatt opp av LO Stat med den gang Arbeids- og administrasjonsdepartementet, nå Moderniseringsdepartementet, i juni 2004. En partssammensatt gruppe vurderte om fortrinnsretten i staten kunne forbedres. Uansett hva denne hovedsammenslutningen foreslo, ble forslagene totalt avvist av departementet. Jeg kunne godt tenke meg å høre hvorfor det fungerte på denne måten.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-04-06:
Regjeringen ønsker at det ved utflytting av tilsyn blir slik at flest mulige av de ansatte flytter med. Det er derfor lagt opp til et bredt spekter av ulike økonomiske virkemidler for de ansatte nettopp for å nå dette målet. Bevilgningen over statsbudsjettet til den enkelte tilsynsflytting er basert på en kostnadsmodell som skal ivareta de ulike tilsynenes utfordringer og egenart, f.eks. i forhold til alders- og utdanningsprofil og i forhold til avstand til ny geografisk plassering, tilpasset de ulike forutsetningene som tilsynene har i den prosessen de står foran. Mitt departement har som overordnet arbeidsgiverinstans inngått en sentral særavtale med hovedsammenslutningene i staten som regulerer bruk av virkemidler ved geografisk flytting av virksomheter. Det finnes bl.a. ulike løsninger for pendlerordninger, lønnstilskudd for å stå i stilling, dekning av flytteutgifter, dekning av utgifter til visningstur og ekstra boliglån i Statens Pensjonskasse. Det er også mulig for ansatte som ikke kan flytte med, å få sluttvederlag og studiestønad. For arbeidstakere som gis fritak for flytteplikten, er det mulig å søke om ventelønn. Dette gjelder i hovedsak de eldste arbeidstakerne, som blir vurdert som lokale arbeidssøkere i samsvar med Aetats regelverk. Moderniseringsdepartementet har, i samråd med hovedsammenslutningene i staten, lagt som forutsetning at det er arbeidsgiveren i de enkelte tilsynene som bestemmer hvordan de ulike økonomiske virkemidlene best kan benyttes innenfor de sentralt gitte rammene. Moderniseringsdepartementet har i tillegg lagt opp til et eget program med karriereutvikling, som er et tilbud til samtlige ansatte i tilsynene som er under utflytting. Tiltaket er delvis finansiert over Moderniseringsdepartementets budsjett. Tilsynenes personalsjefer har fått eget tilbud og oppfølging i nettverk. Bruk av karriereutvikling som verktøy skal bidra til at den enkelte ansatte får bedre grunnlag for beslutninger om videre jobbvalg. Tiltaket er blitt meget godt mottatt. Moderniseringsdepartementet har fra de ulike tilsynene fått bekreftet at prosessene går etter oppsatte fremdriftsplaner, og at det for tilsynene nå ikke er alvorlige problemer med å beholde og nyrekruttere medarbeidere. I tilfeller der det oppstår helt spesielle utfordringer, slik som det f.eks. har gjort i forhold til Luftfartstilsynet, vil forholdene bli forelagt Stortinget som egen sak.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-04-06:
Jeg understreker at ved utflytting av tilsyn er det et klart mål at flest mulig medarbeidere skal flytte med. Det er et betydelig virkemiddelapparat som er stilt tilgjengelig for tilsynene nettopp for å få dette til. Det vil i en slik prosess alltid være noen større utfordringer for enkeltmedarbeidere, men jeg har altså all mulig grunn til å ha tillit til de lederne som står for utflyttingen av disse tilsynene. Jeg har all mulig tillit til at medarbeideres interesser blir godt ivaretatt, og at virkemidlene blir brukt slik Stortinget har forutsatt. Det betyr ikke at enhver medarbeider kan forvente – skal vi si – en likebehandling. Det er jo helt nødvendig å tilpasse virkemidlene til den aktuelle enkeltmedarbeideren, og det handlingsrommet har selvfølgelig etatslederne. Jeg har som sagt tillit til at etatslederne bruker det virkemiddelapparatet godt og med medarbeiderens interesser for øye.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-04-06:
Mitt inntrykk er at det underveis i denne prosessen har utviklet seg et svært godt samarbeid mellom hovedsammenslutningene og mitt departement som overordnet arbeidsgiverdepartement, og at prosessene tilknyttet tilsynsutflyttingene nå er inne i et godt spor med relativt små problemer, problemer som i hvert enkelt tilfelle er håndterbare. Jeg understreker at der hvor det eventuelt skulle oppstå utfordringer som har et større omfang, vil selvfølgelig Stortinget bli orientert om det. Jeg tror vi nå er ved en korsvei hvor vi kan glede oss over oppfølgingen av et viktig vedtak, hvor vi sprer viktige kompetansearbeidsplasser til hele Norge. Jeg tror vi gjør et arbeid nå som innebærer at denne tilsynsutflyttingen vil bli karakterisert som vellykket og forhåpentligvis vil være en ytterligere spore til å videreføre denne politikken.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Nye tall fra Statistisk sentralbyrå viser at byggingen i strandsonen fortsetter i samme omfang som før. I 2004 ble 72 pst. av dispensasjonssøknadene fra byggeforbudet innvilget. Dette fører til at en stadig større del av strandsonen blir for de få som får bygge, mens allmennheten får dårligere tilgang. Hva vil statsråden foreta seg for at byggingen i strandsonen kan reduseres?»
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Jeg merker meg hva statsråden sier, og takker for det. Dette er en sak som vi i Arbeiderpartiet har tatt opp gjentatte ganger, og vi har i grunnen fått de samme svarene, uavhengig av statsråder. Jeg synes ikke det er godt nok å vise til et eksempel i Lillesand i forhold til Post- og teletilsynet, når man i nabokommunen nå står overfor en situasjon der det er snakk om at Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet vil gi dispensasjon til at 853 sjøbuer kan innredes til hytter. Jeg har spurt statsråden tidligere om det, og da svarte han at det er kommunen som har ansvaret for arealforvaltningen, og at de skal ha et samarbeid med fylkesmannen og fylkeskommunen. I dag er det et oppslag i Fædrelandsvennen der de fra fylkeskommunen sier at kommunen ikke har tatt kontakt, og at fylkeskommunen eller fylkesmannen ikke har vært inne i bildet i forhold til situasjonen som nå har oppstått i Kristiansand. Hva vil statsråden nå foreta seg for at det skal bli en skikkelig saksbehandling i den kommunen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Med den utviklingen vi ser i forhold til strandsonen, bør det snart gå opp for statsråden at det kanskje må gjøres mer enn bare å prate og henstille. Nå viser det seg altså at kommune etter kommune ikke følger opp det statsråden sier. Vi i Arbeiderpartiet ønsker å få en sterkere lovregulering for å få en strengere praksis på dette området. Tidligere miljøvernminister Børge Brende viser til mulighetene kommunene har hvis disse sjøbuene blir brukt ulovlig. Han viser f.eks. til at man kan bruke pålegg, at de er strafferettslig ansvarlige når de bruker sjøbua, og at en kan bruke plan- og bygningsloven og eventuelt gi tvangsmulkt for å gjennomføre pålegg etter loven. Er det ting som nåværende miljøvernminister vil vurdere?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Eg er særs oppteken av å unngå uheldig bygging i strandsona og å sikra ferdsel for allmenta. Eg er derfor glad for at representanten Klungland vel å fokusera på dette. Dei tala det her blir referert til, er ikkje endelege. Endelege tal for dispensasjonar for nye bygg i 100-metersbeltet langs sjøen for 2004 får me først i midten av juni. Eg vil likevel framheva at det er nødvendig med ei offensiv og framtidsretta strandsoneforvalting. Strandsona er omtalt i St.meld. nr. 21 for 2004-2005 om Regjeringas miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand, som blei lagd fram like før påske. I meldinga blir det foreslått ei rekkje tiltak og verkemiddel med sikte på å betra strandsoneforvaltinga. Regjeringa vil utfordra kommunar, fylkeskommunar og fylkesmenn til ein streng praksis ved behandlinga av plansaker og dispensasjonar i 100-metersbeltet. Regjeringa vil klargjera kommunen sine moglegheiter til å rydda stengsler i strandsona. Regjeringa vil sikra og leggja til rette dei mest attraktive områda i strandsona. Regjeringa vil etablera eit landsdekkjande nettverk for kystsoneforvalting. Regjeringa vil prioritera kystsona i oppfølginga av Planlovutvalet sitt arbeid. Den praksisen eg ønskjer for strandsona, kjem bl.a. til uttrykk i avgjerda 22. mars i år i saka om Post- og teletilsynet sitt kontorbygg i Lillesand. Eg valde å ta motsegna frå fylkesmannen til følgje og stadfesta ikkje reguleringsplanen. Eg meiner plasseringa av bygget i 100-metersbeltet kjem i strid med nasjonal strandsonepolitikk. Eg har tru på at dei tiltaka eg har nemnt, vil gi ei betre utvikling for strandsona framover.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Eg vil ikkje gå inn i den konkrete saka som er til behandling i Kristiansand knytt til sjøbuene på Flekkerøya. Det kjem av at det er ei sak som godt kan hamna i departementet, og dersom ho gjer det, vil eg sjølvsagt ta stilling til saka. I min dialog med fylkesmennene har eg lagt vekt på og bedt om at ein legg opp til ein veldig streng praksis knytt til behandlinga av saker i strandsona, og det er fordi den utviklinga me ser i dag, ikkje kan fortsetja. Det er derfor eg har teke initiativ til møte med fylkesmennene og bedt om at ein legg opp til ein streng praksis. Eg hadde i går gleda av å vera saman med alle landets fylkesordførarar. Eg bad òg der om at fylkeskommunane i sine plansaker tek hand om strandsoneproblematikken for å få til ein streng praksis. Eg meiner me har verkemiddel i dag til å overhalda det. I alle dei sakene som kjem til meg, er det viktig for meg å leggja opp til ein streng praksis nettopp for å ivareta strandsona.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Som eg sa i mitt første tilleggssvar, vil eg ikkje kommentera den saka som no er på gang i Kristiansand, og det er fordi me ikkje kjenner til utviklinga vidare, og om den saka eventuelt kjem til departementet. Derfor vil eg ikkje gi noka utsegn om det no. Men eg vil tilbakevisa at dette berre er prat. Me gir altså instruksar til våre fylkesmenn om ei streng forvalting. Det medfører at alle plansaker som kjem i konflikt med dei nasjonale måla, vil det komma innvendingar mot og dermed hamna i departementet. Me veit òg at når det gjeld dei konkrete sakene, kan fylkesmennene reagera på dei, og dei vil då komma til behandling hos ein settefylkesmann. Så den politikken som blir ført, med den strenge praksisen, får altså betydning når det gjeld både dei konkrete sakene og plansakene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Når Regjeringen legger fram sin tilleggsproposisjon, og sikkert ved mange andre korsveier framover, kommer vi tilbake til de enkeltelementene i skatteopplegget som representanten var opptatt av i dette spørsmålet. Jeg har lyst til å understreke at næringspolitikken i Soria Moria-erklæringen er meget offensiv og framtidsrettet. Men det er også et skifte i forhold til den regjeringen som nå har gått av, fordi vi ønsker å ta et større offentlig ansvar for at også privat virksomhet skal komme i gang rundt omkring. I tillegg til den satsingen som er på forsking og kunnskap vil dette være meget offensiv næringspolitikk. Jeg har også lyst til å understreke det som ligger her når det gjelder miljø. I skjæringspunktet mellom miljø og næringspolitikk ligger det tusenvis av arbeidsplasser, og i det arbeidet kommer vi også til å trenge offensive, forhåpningsfulle og effektive gründere.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Jeg vil først takke Hans Olav Syversen for replikken, men avkrefte at vi har planer om å fjerne utenriksministeren og erstatte ham med en dame. Vi er tvert imot veldig godt fornøyd – alle tre partier – med den innsatsen som er gjort så langt. Jeg er glad for at Kristelig Folkeparti ønsker et konstruktivt samarbeid med den nye flertallsregjeringen. Og når det gjelder pensjonsforliket, har representanten rett. Det ligger inne en tilslutning til pensjonsforliket i Soria Moria-erklæringen. Vi kommer tilbake til de enkelthetene som gjenstår i forhold til å konkretisere det. Men når det gjelder hvorvidt dette vil være et pensjonsforlik som er bærekraftig for framtiden, kommer det først og fremst an på hvordan arbeidsmarkedet utvikler seg framover. For det er én ting som kommer til å avgjøre det, og det er om folk faktisk er ønsket som arbeidskraft fram til de er 67 år og etter det. Det er en offensiv politikk for et mer menneskelig arbeidsliv som ligger i Soria Moria-erklæringen, og det er faktisk det viktigste svaret på denne replikken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Regjeringen driver nå og arbeider med de endringene som vi skal foreslå i forhold til det statsbudsjettet som regjeringen Bondevik har lagt fram for Stortinget, så svarene på alle spørsmål rundt skatt kommer når tilleggsproposisjonen blir lagt fram. Jeg tror ikke jeg skal stå her og tenke litt høyt rundt skatt, men tvert imot holde kjeft og jobbe med de forslagene som skal komme. Men jeg har lyst til å understreke det som jeg var inne på tidligere, at det er jo et linjeskift her med tanke på hvordan en regjering forholder seg til det ansvaret det er å bidra til verdiskaping og sysselsetting. Det som ligger i Soria Moria-erklæringen, er et linjeskift i forhold til det den borgerlige regjeringen Bondevik la fram. Det er snakk om en langt mer aktiv næringspolitikk både når det gjelder mulighet til lån, når det gjelder forskning, når det gjelder utdanning, og når det gjelder innsats for reiseliv. Det er veldig mange offensive planer der som gjør at næringslivet kommer til å ha gode kår. Men slik som jeg kjenner norsk næringsliv, er man der opptatt av flere ting enn skatt; man er også opptatt av disse andre rammebetingelsene. Man er ikke minst opptatt av å bli sett og hørt av en regjering, og ser at det er noe som hele samfunnet tar ansvaret for.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
I innlegget til Kristin Halvorsen og i regjeringserklæringen savner jeg hva man konkret vil gjøre for å bedre rammevilkårene for gründerne i Norge, det at det skal lønne seg å starte opp for seg selv. Saken er den at det å drive for seg selv og være selvstendig næringsdrivende i et enkeltmannsforetak ikke nødvendigvis er så økonomisk lønnsomt sammenliknet med det å være i et ansettelsesforhold. Dessverre er det i dag mange områder hvor ansatte og selvstendig næringsdrivende forskjellsbehandles. Eksempler på dette er lønnsgarantiordningen, arbeidsgiveravgift, minstefradrag, skattefri behandlingsforsikring, skattefri etter- og videreutdanning, sykepenger, arbeidsledighetstrygd, kollektiv pensjonsordning. En undersøkelse fra Norges Autoriserte Regnskapsføreres Forening viser at selvstendig næringsdrivende i et enkeltmannsforetak straffes med opp til 40 000 kr i ekstrakostnader pr. år sammenliknet med personer i ansettelsesforhold. Hvis man eier et enkeltmannsforetak, må man årlig tjene 80 000 kr mer enn en vanlig lønnsmottaker for å sitte igjen med det samme beløpet etter skatt, altså et regelverk som diskriminerer gründere. Hva vil finansministeren konkret gjøre for å likebehandle de selvstendig næringsdrivende i enkeltmannsforetak og de som er ansatt?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Først vil jeg få gratulere Kristin Halvorsen med utnevnelsen som finansminister og med det faktum at hun er første kvinne i den posisjonen. Da er det vel i regjeringssammenheng bare Utenriksdepartementet som er siste skanse i så måte, men jeg skal ikke spørre om når den skansen faller. Regjeringen har i sin erklæring uttalt at den ønsker et bredt samarbeid med Stortinget. Vi er selvsagt positive i Kristelig Folkeparti til en slik invitt. Vi ønsker å være konstruktive også i opposisjon, noe jeg mener Kristelig Folkepartis historie i denne sal faktisk underbygger. I går sa statsministeren at pensjonsforliket skal gjennomføres, bl.a. for å få «et system som samfunnet kan finansiere i framtida». Og med SVs deltakelse i Regjeringen har jo det inngåtte pensjonsforliket blitt enda bredere. Mitt spørsmål til finansministeren blir da: Hvilke elementer i det framtidige pensjonssystemet anser hun for å være det viktigste bidrag til at vi får et slikt bærekraftig pensjonssystem?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Representanten Svein Roald Hansen fra Arbeiderpartiet var opptatt av at Kristelig Folkepartis talere visstnok skulle være særdeles begeistret for erklæringen som Stoltenberg-regjeringen har framlagt. Det kan så være. I hvert fall har vi forventninger. Så får vi se når hverdagen kommer og forventningene skal innfris. Det jeg imidlertid kan si til representanten Svein Roald Hansen, er at vi ikke blir særlig begeistret når vi hører f.eks. statsråd Djupedals beskrivelse av den forrige regjerings barnehagepolitikk. Djupedal påstod tidligere i dag at Samarbeidsregjeringen ikke var opptatt av kvalitet i barnehagen – etter at den avgåtte regjering har framlagt et budsjett som gir et løft for kompetanse i barnehagene på 50 mill. kr, og etter at vi har fått en ny barnehagelov hvor kvalitet har fått et eget kapittel, noe som ikke har vært tilfellet tidligere. Statsråd Djupedal ville imidlertid ikke svare på det han fikk spørsmål om i replikkordskiftet, hvor han heller angrep Kristelig Folkeparti. Han svarte ikke på om Regjeringen vil opprettholde muligheten for barnehager til å gå utover maksimalprisen dersom kvaliteten trues. Når Djupedal ikke svarer på det, bidrar han til en uvisshet, ikke minst for de private barnehagene, når den nye maksimalprisen skal innføres fra 1. januar. Jeg tror Regjeringen vil stå seg på å avklare de forskrifter som følger med maksprisen på dette punkt, så raskt som overhodet mulig.
Svein Flåtten (Høyre), 2005-10-20:
Finansministeren vil gjerne avskaffe fattigdommen. Da må man begynne med å skape arbeidsplasser. Det har hun også selv sagt. Da er betingelsene for næringslivet viktig, og skattereformen er sentral. Den har lagt opp til en mer lik beskatning av kapital og arbeid ved å heve marginalskatten på kapitalinntekter og senke den på arbeidsinntekter, og vi har gjennomført det. Nå er signalene fra den nye regjeringen at de vil øke marginalskatten på arbeid. Dette vil innebære en skattesmell for personlig næringsdrivende, hvor foretaksmodellen forutsetter betydelige reduksjoner i toppskatten. Jeg forstår at finansministeren ikke vil eller kan svare på detaljerte spørsmål om dette i dag, men det ville være viktig om hun kunne dele noen tanker med oss om hvorvidt man vil åpne låvedører av omgåelsesmuligheter for de ressurssterke, som vil kunne omdanne reelle arbeidsinntekter til lavere beskattede kapitalinntekter, og om vanlige lønnsmottakere skal få regningen. Eller er det slik at Regjeringen har planlagt å lukke denne låvedøren av skattetilpasningsmuligheter gjennom å øke marginalskattene på utbytte betydelig? Dette har betydning for titusenvis av arbeidsplasser over hele landet. Om vi ikke får et eksakt svar, skulle vi gjerne høre noen tanker om dette.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Det er med interesse jeg hører representantens hylling av situasjonen til den frivillige sektoren på grunn av muligheten til å utgiftsføre den støtte en eventuelt gir til den. Jeg har de siste to og et halvt år jobbet i den frivillige sektoren, og må nok innrømme at mitt inntrykk fra den praktiske hverdag er noe annerledes enn det blir gitt inntrykk av her. Den frivillige sektoren i Norge har vært utsatt for kutt på nasjonale ordninger til f.eks. antirasistisk arbeid, integreringsarbeid eller humanitært arbeid, også på de områder der det foregår profesjonelt, i form av konkurranseutsetting og pining av f.eks. de inntekter som frivillige organisasjoner som driver flyktningmottak, har til å drive en god integreringspolitikk. Så jeg kjenner meg ikke igjen i det bildet som blir beskrevet. Men mitt spørsmål gjelder egentlig mer representantens gode innlegg om lokaldemokratiet. Spørsmålet er ganske enkelt: Sandnes kommune kommer ut med 29 mill. kr. mer med den nye regjeringens opplegg for kommuneøkonomi enn med den avgåtte regjeringens. Vil det være bra for innbyggerne i Sandnes at vi har skiftet regjering?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Jeg hørte med interesse på representanten Høies utlegning om valgfrihetens velsignelse, eller privatisering og konkurranseutsetting, og tenkte med meg selv at når min mor eventuelt måtte bli gammel og fremdeles bor i vår hjemkommune, er jeg ikke sikker på at hun, hvis hun blir utstyrt med en sjekk, får mange tilbud fra private tilbydere om omsorg. Jeg er opptatt av at vi skal ha et offentlig ansvar for å kunne gi et godt tilbud til henne og til andre når de trenger det, istedenfor at vi skal oppleve den type konkurranseutsetting som vi så her i høst, der en går rundt med stoppeklokke hos gamle folk for å se hvordan markedskreftene fungerer, om en har tid nok – ja, snart er det så stram tid at en må vurdere om en kan si god dag til de gamle en skal besøke, eller om en bare må si hei av hensyn til effektiviteten i stoppeklokkesystemet. Skal vi få bukt med det, er det én måte å løse det på, og det er å gi kommunene bedre økonomi. Derfor har jeg et spørsmål til Høie: Tror Høie egentlig at hans hjemkommune og hans Høyre-ordfører er glade for at kommunen får 60 mill. kr mer på grunn av regjeringsskiftet, eller oppfatter han det som et demokratisk problem?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-10-20:
Det er ingen tvil om at det spørsmålet som ble reist av representanten Starheim, er et spørsmål som svært mange er opptatt av. En vil også vite at staten har store inntekter pr. i dag knyttet til dette feltet. Det å gjøre dramatiske endringer når det gjelder drivstoffpriser, vil få en rekke konsekvenser på mange områder. Vi kommer tilbake til denne typen spørsmål i forbindelse med statsbudsjettet. Men la meg få understreke én viktig ting som vi er opptatt av, og det er at vi skal sikre utjevningsordninger for drivstoff. Det vil være viktig for svært mange – ikke minst mange bedrifter rundt omkring i Distrikts-Norge.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-10-20:
Ja, en utflytting av statlige arbeidsplasser er et virkemiddel i distriktspolitisk sammenheng. Det har blitt brukt tidligere. Det som står i plattformen fra Soria Moria, er faktisk relativt offensivt til tross for hva representanten Thommessen her sier. Det står i vår plattform at nye statlige arbeidsplasser skal etableres utenfor Oslo. Hvis man bare ser litt på historien, er det faktisk slik at mellom 2001 og 2003 ble det over 2 300 nye arbeidsplasser i Oslo. Hvis man hadde valgt å legge disse utenfor Oslo, hadde en allerede kommet et godt stykke på vei i utflytting. Vi skal også evaluere den utflyttingen som har foregått. Det tror jeg er bra, for der tror jeg man vil se at utflyttingshistoriene er meget suksessfylte. Ta domstolsadministrasjonen til Trondheim, ta Polarinstituttet til Tromsø osv. Vi skal evaluere, vi skal gå gjennom det, og så skal vi se på hvilke arbeidsplasser som seinere kan flyttes ut.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-10-20:
Det er helt riktig som representanten Sørfonn sier, at Senterpartiet har vært opptatt av at når vi skal flytte statlige arbeidsplasser ut, skal vi legge oss på en frivillighetslinje. Vi har tenkt at det er en mye klokere tilnærming enn den tvangslinja som Bondevik II-regjeringa la seg på. Jeg har vært i London for å lære hvordan man kan drive frivillig utflytting av statlige arbeidsplasser. Nå skal statsministeren til London i neste uke, så kanskje han også kan ta seg en sving innom det temaet når han skal ha samtaler der. Vi skal gjennomføre det som står i regjeringsplattforma, Soria Moria-erklæringa. Hadde Senterpartiet sittet aleine i regjering, kunne det ha sett litt annerledes ut, men vi har funnet fram til gode kompromisser også på dette området. Vi skal plassere nye statlige arbeidsplasser utenfor Oslo så langt det overhodet lar seg gjøre. Vi skal evaluere, og vi skal med det utgangspunktet ta tak i sakene og se hva som kan flyttes ut, og jeg tror ikke det vil være noe alternativ til å tenke i en frivillighetsretning.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Eg registrerer at det rundt omkring i fylkeskommunane er sterke nedskjeringar i rutetilbodet til innbyggjarane. Eg registrerer at næringslivet rundt omkring i distrikta – og spesielt transportnæringa – strever hardt for å klare å ha inntening på drifta si. Hovudårsaka til dette er etter mitt skjøn ein vesentleg auke i drivstoffprisane. Mitt spørsmål til statsråden er difor: Vil statsråden nytte sin posisjon innafor Regjeringa til å syte for at staten reduserer drivstoffavgiftene, slik at næringslivet rundt omkring i distrikta og folk kan få eit rutetilbod som er godt?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Miljøaktivistar har alltid vore aktive i ei rolle som lobbyistar. No kan det sjå ut som om deira fremste sympatisørar har kome inn i Regjeringa, og det bekymrar meg sterkt. Som representant for Framstegspartiet og distriktsfylket Sogn og Fjordane er eg redd for at dette kan kome til å skape vanskar for tre viktige næringar i mitt fylke, nemleg havbruk-, turist- og transportnæringane. Er det noko desse næringane ikkje treng, er det fleire vernerestriksjonar. Dette vil eg som framstegspartirepresentant frå distriktsfylket Sogn og Fjordane slåst imot. Havbruksnæringa, som er særdeles viktig for mitt fylke, slit no på grunn av allereie innførte vernerestriksjonar for våre fjordar. Kysten er avhengig av vekst i denne næringa for å kunne eksistere, ikkje minst på grunn av reduksjon i den tradisjonelle fiskerinæringa. Ut frå dei signala som er komne frå den nye regjeringa, er eg engsteleg for at det vert ytterlegare vern, i staden for det som næringa aller helst bør få, nemleg noko som vi i Framstegspartiet har slåst for, mindre vern og færre restriksjonar, slik at næringa kan vekse og verte til nytte og gagn for distrikta langs vår lange kyst. Den same frykta har eg for turistnæringa. Denne næringa har vore og er av stor betydning for busetnaden i mitt fylke. Tidlegare var dei utanlandske turistane stort sett nøgde med å stå på båtdekk og sjå utover fjord og fjell. No vil dei ha oppleving i form av å kome seg i land og ut i vår vakre natur. Restriksjonar som landskapsvern, forbod mot motorisert ferdsel i utmark og bruk av helikopter hindrar dette. I Sverige har dei innsett betydninga av ei positiv haldning til motorisert ferdsel i utmark, knytt opp mot turistnæringa. Dette har skapt nødvendig og ønskt resultat. Her ligg det eit betydeleg vekstpotensial også for vårt land. Dette vekstpotensialet kan verte skusla bort, ikkje av realistiske grunnar, men av politiske prinsipp. Transportnæringa har også stor betydning for at vi skal ha eit aktivt og berekraftig næringsliv. Denne næringa slit på grunn av høge miljøavgifter på drivstoff og bompengar. Skal konsern som Lerum og Domstein, og for så vidt resten av næringslivet, overleve i framtida, må det kome reduksjonar i form av lågare avgifter. Eg vonar trass i tidlegare svar i dag frå kommunalministeren at Regjeringa snarast syter for reduksjon av drivstoffavgiftene, slik at viktige arbeidsplassar i mitt fylke og i heile landet kan reddast.
Olemic Thommessen (Høyre), 2005-10-20:
Statsråd Haga pekte på spesifikke grep i distriktspolitikken. Det høres lovende ut. Det mest spesifikke grepet som ble skissert i valgkampen, var utflytting av arbeidsplasser fra Oslo – hele 6 000 fikk vi høre. Vi fikk også høre i et intervju i Nettavisen at Senterpartiet lovte å være konkret på hvilke dette var i valgkampen. I ettertid kan vi vel konstatere at LOs klamme, men omsorgsfulle hånd har lagt seg på Senterpartiets skuldre. I det dokumentet som nå foreligger, er det kun noen generelle vendinger igjen av det hele. Mitt spørsmål til statsråd Haga er: Kan vi nå forvente at utflytting av statlige arbeidsplasser også er et virkemiddel, og kan kanskje statsråd Haga si noe mer om vi kan forvente at dette blir av noe omfang? Og til sist: Jeg husker at da vi flyttet ut de nye tilsynene, ble det applaudert av Senterpartiet. Men det var en kritisk bemerkning til at mange av disse tilsynene gikk til store byer. Tenker Haga seg at utflytting skal skje til små steder spredt utover landet?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Eg har lyst til å gå litt vidare på det temaet som var oppe i den siste replikken. Det er ikkje tvil om at den utflyttinga av tilsyn som Samarbeidsregjeringa gjennomførde, vil få ei enorm betydning når det gjeld oppbygging av nye kompetansemiljø og sikring av eksisterande. I valkampen var Senterpartiet tydeleg på at statlege arbeidsplassar skulle flyttast ut frå Oslo. Rett nok skulle det skje frivillig, men om eg forstod det rett, skulle det løysast ved å gje sentrale arbeidarpartipolitikarar eit lite vaksenopplæringskurs i London. No er eg ikkje så overbevist lenger. Etter dei sterke fråsegnene både frå LO og andre om at dette ikkje skal skje, det skal samarbeidskomiteen mellom LO og Arbeidarpartiet sørgja for, har eg blitt litt i tvil. Kan statsråden bekrefta at dette prosjektet ikkje er lagt på is, og jobbar ein framleis med å gje vaksenopplæringskurs, slik at prosjektet med utflytting av statlege arbeidsplassar verkeleg kan halda fram?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Kristelig Folkeparti er opptatt av lokaldemokratiet. Vi er opptatt av at vi skal fylle lokaldemokratiet med oppgaver. Vi skal desentralisere oppgaver fra stat og til kommune. Og vi skal ha tre folkestyrte forvaltningsnivåer. Det som er viktig for Kristelig Folkeparti, er å gi kommunene økonomisk handlingsrom til å kunne utføre de velferdsoppgavene som kommunene er pålagt. Vi taper ikke noen kamp, men vi deltar aktivt i den spennende debatten som nå skal foregå når vi nå skal ha en nyordning. Vi skal legge ned fylkeskommunen, men vi skal opprette et nytt regionalt nivå. Og vi vil bidra til at det blir et politisk folkevalgt styrt nivå.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Som stortingsrepresentant, og som den eneste stortingsrepresentant som representerer Sandnes, og som bor i Sandnes kommune i Rogaland, vil jeg si at det er klart at hver krone som går inn i kommunekassen i Sandnes, vil være en krone som kan brukes til økt velferd og en bedre skole i Sandnes. Så det er jeg selvfølgelig glad for på vegne av Sandnes kommune. Når det gjelder Sandnes kommune, har jeg lyst til å si at vi har noen utfordringer når det gjelder vekstkommuner. Det koster å ha barn og unge, og Sandnes er rikt på barn og unge, men fattig på kroner til å løse velferdsoppgavene. Vi må gjøre noe med inntektssystemet. Så har Sandnes kommune en mulighet til å innføre eiendomsskatt. Kristelig Folkeparti i Sandnes ønsker det, men det er ikke flertall i kommunestyret for å øke inntektene når det gjelder bidrag fra kommunens egne beboere.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
For Kristeleg Folkeparti er det alltid viktig å være opptatt av bekjempelse av fattigdom. Jeg har lyst til å si to ting om det, det ene som svar på spørsmålet. Vi har alltid prioritert fattigdom internasjonalt som den viktigste saken for Kristelig Folkeparti. Der har vi fått gjennomslag. Bistanden har økt betraktelig de siste fire år, men det er absolutt ikke godt nok. Og når oljeinntektene øker til landet, er det naturlig at bistandsøkningen vil fortsette, og vi vil bidra til en bred støtte til det. Vi synes at regjeringserklæringen har mye godt når det gjelder bistand. Når det gjelder velferden og fattigdommen i vårt eget land, har velstanden økt veldig i Norge, og forskjellen mellom fattig og rik er blitt større. Det skyldes i hovedsak at vi er blitt veldig mye rikere. Det utfordrer oss som politikere. Det vil alltid være viktig for Kristelig Folkeparti å bekjempe fattigdom. De som trenger det mest, skal få målrettede tiltak. Det vil vi være med og bidra til også i den stortingsperioden som ligger foran oss.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
At representanten Tørresdal og Kristelig Folkeparti har et stort hjerte for både oppvekstvilkår og eldreomsorg, er det ingen tvil om. Men det kan ofte høres ut som om Kristelig Folkeparti er mer opptatt av kommunestyrenes rett til å prioritere enn av å sikre en verdig eldreomsorg og en god skole. Jeg håper at representanten Tørresdal kan bekrefte at også for Kristelig Folkeparti er tilfredsstillende tjenesteproduksjon i kommunene det viktigste, ikke hvem som utfører disse tjenestene, og hvem som bevilger pengene til disse tjenestene. Så vet vi at Kristelig Folkeparti i løpet av denne perioden vil tape kampen for å opprettholde fylkeskommunen, til fordel for de regionene som Regjeringen legger opp til. Da spør jeg: Hvordan vil Kristelig Folkeparti stille seg til denne problemstillingen? Vil man jobbe for en reell maktoverføring primært til kommunene, eller vil man støtte Regjeringen i at disse regionene skal bli forvokste fylkeskommuner?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
I valkampen i Rogaland var det ein veljar frå Kristeleg Folkeparti som sa at når Halvorsen og Langeland kjem i posisjon, kjem Sodoma og Gomorra til å koma raskt. No høyrer eg på denne representanten frå Kristeleg Folkeparti at ho faktisk er ganske imponert over mykje av det som denne regjeringserklæringa uttrykkjer, bl.a. i forhold til kamp mot fattigdom, i forhold til fellesskap og i forhold til reduserte forskjellar mellom folk. Det var nemleg det motsette ein hadde med Bondevik II i posisjon: forskjellane auka, fattigdomen auka – i det heile ei forverring i forhold til det som Kristeleg Folkeparti no skrøyter på seg i forhold til raud-grønt alternativ. Er det sånn å forstå at Kristeleg Folkeparti no faktisk får gjennomslag for meir av sin politikk med den raud-grøne regjeringa enn dei gjorde då dei sjølve sat i posisjon?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Eg synest det er veldig interessant å høyra på ein Høgre-mann frå heimbyen min, Stavanger, forklara at ein eigentleg ikkje treng meir pengar i Stavanger kommune – for ein har dei pengane ein treng, det har ein alltid fått av Høgre. Men mi erfaring er dessverre den at når eg snakkar med Høgre-folk og ordførarar rundt omkring i kommunane, kjenner dei at dei har liten valfridom når dei sit og tenkjer på kva for eit tilbod dei må leggja ned, kva dei må tvangsprivatisera, kva dei må kvitta seg med. Det er den kvardagen dei sit i. Slik eg forstår representanten Høie, tyder det at den valfridomen som me no gjev lokalpolitikarane med det nye raud-grøne alternativet, er noko dei ikkje vil ha. Eg synest det kan vera greitt at han forklarar denne forsamlinga om det faktisk er slik at dei pengane som Stavanger kommune, hans eigen kommune, får, vil Høgre eigentleg ikkje ha, for dei vil heller privatisera og stengja offentlege tilbod.
Inge Lønning (Høyre), 2005-10-20:
Jeg var ikke i stand til å høre at det var noe i denne replikken som var i nærheten av å berøre noe av det jeg sa i mitt innlegg, men det forhindrer jo ikke at jeg kan svare på den. Det er soleklart at i en debatt som denne vil de ulike partiene vektlegge ulike forhold. For øvrig er ikke debatten ferdig ennå, så helhetsbildet får vi vente med å tegne til debatten er ferdig. Men jeg har så langt ikke registrert at det er tilnærmelsesvis den avstand mellom de tre tidligere regjeringspartiene som det er mellom de tre nye regjeringspartiene på det som er Regjeringens hovedområde, og som jeg talte om, nemlig Norges utenrikspolitikk. Det synes jeg historisk sett er interessant, for vi har hatt mange koalisjonsregjeringer i Norge i tidens løp, og de har alle sammen ligget på høyresiden av midtstreken. Det nye er at vi har fått én på venstresiden, men vi har aldri tidligere hatt en koalisjonsregjering hvor deltakerne er så uenige om utenriks- og sikkerhetspolitikken som de tre partiene i den nye regjering er.
Inge Lønning (Høyre), 2005-10-20:
Jeg har naturligvis ingen innsigelser mot den vennlige karakteristikk representanten Tybring-Gjedde gav av mitt innlegg. Men jeg har litt vanskelig for å skjønne problemstillingen han reiste. Jeg har ikke registrert i de forløpne fire år at det fra den avgåtte regjerings side har vært noen som helst tvil om vektleggingen av det transatlantiske samarbeid. Den har vært klar og entydig fra den avgåtte regjerings side hele tiden. Men kanskje kan jeg returnere spørsmålsstillingen, for det som har forbauset meg når det gjelder Fremskrittspartiets holdning til dette spørsmål, er at man alltid snakker veldig varmt om det norske NATO-medlemskap og det transatlantiske samarbeid, men aldri er villig til å snakke om det som er det nye i situasjonen, nemlig at NATO og EU samarbeider tettere og tettere på det militære og sikkerhetspolitiske området. Det har for meg alltid vært et tankekors at det er et parti i denne sal som har gjort det til en dyd å ikke ha noe standpunkt til den viktigste sikkerhetspolitiske utfordringen Norge står overfor.
Inge Lønning (Høyre), 2005-10-20:
Også når det gjelder denne replikken, må jeg nok bekjenne at jeg har litt problemer med å se forbindelsen til det innlegget jeg holdt, men la gå. Jeg har registrert at den nye regjering flagger det nasjonale høyt. Det er veldig lenge siden noen norsk regjering i sin regjeringsplattform har brukt «nasjonal» som et entydig honnørord. Det går kanskje an å returnere til det regjeringspartiet som Ryan nå er blitt parlamentarisk leder for, siden det er det eneste av partiene som bruker ordet «sosialistisk» i sitt navn, at kanskje er det et tankekors at akkurat et sosialistisk parti er så enormt opptatt av det nasjonale og de nasjonale særinteresser, for i hvert fall historisk, når vi snakker historie, er jo kombinasjonene av ordene «nasjonal» og «sosialisme» ikke akkurat det som har vært mest vellykket i historiens løp.
Inge Lønning (Høyre), 2005-10-20:
Jeg finner det riktig å gi et svar til representanten Ryan. Han glemte i sitt sitat den sammenhengen vår replikkveksling falt i. I mitt innlegg talte jeg utelukkende om utenrikspolitikk. Jeg viste til at den nye regjering sier at «bærebjelkene i vårt internasjonale engasjement vil være vårt medlemskap i NATO, EØS-avtalen og det forhold at Norge ikke er medlem av EU.» Jeg tillot meg å påpeke at det interessante ved denne regjeringskonstellasjonen er at på alle de tre punktene som den selv definerer som bærebjelkene, vet alle at det er stor uenighet mellom de tre regjeringspartiene. Til dette valgte representanten Ryan å ta en replikk, hvor han spurte om mitt syn på nasjonalt eierskap til naturressursene. Det må jeg si kom litt overraskende på meg. Derfor fant jeg grunn til å gi uttrykk for en viss undring over at den nye regjering flagger det nasjonale som en av sine høyeste verdier. Den sier jo nemlig i sin verdiplattform at den nasjonale kulturarv kommer foran det som kalles de humanistiske ideer og verdier. Det er ganske lenge siden en norsk regjering har flagget akkurat det nasjonale med positivt fortegn så sterkt. Og det må vel være tillatt å antyde at det er spesielt overraskende når det er for første gang en norsk regjering har et parti med som flagger sosialismen allerede i sitt partinavn. For jeg trodde faktisk at den hadde noe med Internasjonalen å bestille, og ikke primært var opptatt av det nasjonale og det å verne nasjonale særinteresser. Men hvis SVs parlamentariske leder har bruk for en forsikring fra min side om at jeg ikke betrakter SV som et nasjonalsosialistisk parti, er den forsikringen herved gitt.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Representanten Lønning begynte med kriseforliket og beveget seg videre inn i samarbeidsforholdene i norsk politikk. Jeg har lagt merke til at i denne debatten har Høyres talere vært svært opptatt av skatt og nesten bare det. Det er deres strategi. Høyre strever åpenbart med å forholde seg til det parti som i sin tur hadde sitt utgangspunkt i sterk nedsettelse av skatter og avgifter. Skattekonkurransen er en konkurranse som jeg tror Høyre er nødt til å tape. Kristelig Folkepartis talere derimot har vist en relativt positiv holdning til den nye regjeringen og uttaler seg til dels rosende om flere sider ved regjeringserklæringen. Jeg ser at dette er kimen til en forskjellig holdning fra de tidligere samarbeidspartiene til den nye regjeringen, og jeg undrer meg på om Lønning også ser det.