Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2000-02-01:
Kampen for økt trygghet og mot kriminalitet er en sentral oppgave i vårt samfunn. En effektiv og godt fungerende politi- og lensmannsetat er avgjørende i denne sammenheng. Her er ressurser, men også organisering og rutiner av stor betydning. Det har gjennom mange år pågått et arbeid for å sikre en bedre organisert og en bedre fungerende etat med hensyn til dens oppgaveløsninger. Krav er stilt både fra etaten selv, fra politikere og fra opinionen, krav som har forsterket seg de senere årene. Jeg vil understreke særlig to målsettinger som bør vektlegges. For det første: utnyttelse av tildelte ressurser, resultatoppfølging og klarere ansvarsforhold. Justiskomiteen beskrev utførlig i budsjettmerknadene for dette året behovet for resultatmåling i etaten for å avdekke flaskehalser og plassere ansvar. For det andre: behovet for bedre faglig og administrativ styring av etaten, et mer effektivt ledelsesapparat. Dagens organisasjonsmodell og oppgavefordeling er ikke god nok. Jeg tror det er en samstemt oppfatning at noe må gjøres, og i denne sammenheng at Justisdepartementets politiavdeling må avlastes og oppgaver delegeres. Sammenliknet med andre departementer har ikke Justisdepartementet deltatt tilstrekkelig i utviklingen av at tekniske og rutinepregede forvaltningsoppgaver og den løpende, daglige ledelse av store etater er blitt ført ut av departementene og over til andre og gjerne nyopprettede sentraladministrative organer. Opp gjennom årene har det vært tatt mange initiativer for å oppnå forbedringer i styring og ledelse og for å oppnå et klarere ansvarsforhold. Politiavdelingen i departementet har flere ganger vært omorganisert, både i forhold til struktur og til styringsform. Likevel er den nåværende organisasjonsform ikke godt nok tilpasset den samlede etats oppgaver og utfordringer. Det har også vært lagt vekt på delegering av myndighet til politidistriktene, og i 1986 ble politiets landsdelsordning etablert. Dette har heller ikke fungert etter forventningene. Jeg merker meg at Lande Hasle-utvalget, som enstemmig har tilrådd etablering av et politidirektorat, også har vurdert, men avvist en fylkes- og regionmodell som alternativ. Arbeiderpartiet mener derfor det nå er et riktig hovedgrep å etablere en sentral forvaltningsenhet, et politidirektorat, for delegering av oppgaver fra Justisdepartementet. Jeg merker meg her at det er en overveldende støtte blant høringsinstansene som har vurdert Lande Hasle-utvalgets forslag om direktorat, også blant dem som tidligere har uttrykt skepsis til dette alternativet. Vi bygger vår støtte til forslaget på enigheten om at noe må gjøres i forhold til delegering av oppgaver ut fra departementet. Porteføljen er for stor, med dagens kontrollspenn til dagens politidistrikter og særorganer. Endringen vil gi klarere ansvarsforhold mellom faglig-administrative oppgaver og mer overordnede politiske styringsoppgaver. Den løpende etatsstyringen og den faglige, politimessige oppfølgingen krever en kontinuerlig samhandling mellom sentralledelse og underliggende organer, som en departementsstruktur ikke vil kunne ivareta godt nok. Et direktorat vil bidra til en ansvarliggjøring av etaten som helhet i forhold til resultatoppfølging. Det er mer klargjørende og ryddig å få presentert politietatens synspunkter fra ledelsen i en sentralenhet enn, som i dag, delvis kamuflert i statsrådens standpunkter. Vi legger ellers stor vekt på behovet for en samordnet politiinnsats i forhold til utviklingen i den organiserte kriminaliteten og nødvendigheten av et forsterket internasjonalt samarbeid i kriminalitetsbekjempelsen. Fra Arbeiderpartiets side har vi særlig vurdert to hovedspørsmål knyttet til forslaget om et direktorat. For det første hensynet til den politiske og demokratiske kontrollen med samfunnets sivile maktapparat. For det andre om direktoratsformen, altså en sentral forvaltningsenhet, er det riktige administrative grepet. Arbeiderpartiet legger til grunn at forslaget til ny sentral organisering av politi- og lensmannsetaten bygger på prinsippet om at norsk politi skal være en desentralisert etat under betryggende demokratisk og politisk styring og kontroll. Jeg vil her fremheve følgende fra proposisjonen og innstillingen: Politidirektoratet skal være et forvaltningsorgan direkte underlagt Justisdepartementet, og departementet vil fortsatt utgjøre den øverste politiledelse. Justisministeren beholder det fulle konstitusjonelle og parlamentariske ansvar, slik som i dag, og vil ha instruksjonsmyndighet og adgang til omgjøring av vedtak i enkeltsaker. Vi merker oss også at Regjeringen beholder dagens ansettelsesmyndighet for politietatens ledere. På flere av disse punktene avviker forslaget vi har til behandling i dag, fra den svenske modellen, hvor den sentrale politiledelsen utenfor departementet er tillagt videre fullmakter og myndighet uten statsrådens direkte parlamentariske ansvar for virksomheten. Arbeiderpartiet mener at den politisk-demokratiske kontrollen er ivaretatt på en god måte i foreliggende forslag. Vi er for øvrig enig i at operative funksjoner og politimyndighet primært skal ivaretas av politidistriktene eller særorgan, og at politidirektoratet ikke gis påtalemyndighet. Når det gjelder det administrative grepet med en sentral forvaltningsenhet, ser vi dette som et alternativ til tidligere mindre vellykkede erfaringer med andre måter å oppnå bedre ledelse og klarere ansvarsforhold på. Forutsatt nødvendig behov for delegering av myndighet og oppgaver vil også et direktorat bedre sikre enhetlig ledelse og praksis i utøvelsen av politimyndighet. Likebehandling og rettssikkerhet landet over er viktige hensyn når en går fra regelstyring til mer vekt på resultatmål. Krav om mer samordning av politiressurser både nasjonalt og internasjonalt på grunn av kriminalitetsutviklingen tilsier også en organisering av sentralledelsen som kan ivareta løpende faglig og administrativ samhandling mellom de ulike ledd i etaten. Nå vil en nok ved en rundspørring sikkert få ulike oppfatninger om hvordan direktoratsformen eller en sentral forvaltningsenhet fungerer på andre områder i praksis. Med det mener jeg å understreke at dette ikke automatisk er noe sesam, sesam, men avhengig av oppfølging, oppgavefordeling, rutiner og ledelse på ulike nivåer. Dette får vi sikkert anledning til å komme nærmere inn på ved senere orienteringer og budsjettbehandling. Det siste vil også gjelde fremtidig behov for stillinger i politidirektoratet. Vi registrerer foreløpig at bemanningen vil dekkes ved stillinger fra politiavdelingen, ved omdisponeringer fra andre deler av etaten og ved nyrekruttering. Ved den øvrige omorganiseringsprosessen i politi- og lensmannsetaten er det fokusert på frigjøring av administrative ressurser til fordel for operativ virksomhet. Vi mener at dette kritiske blikk på oppbinding av administrative ressurser må være med når omfanget av nyrekruttering til politidirektoratet skal fastlegges. Jeg går ut fra at statsråden, som har krav om midler på mange andre områder, vil ta med seg dette kritiske blikket, selv om det her blir uttrykt kun fra Arbeiderpartiets side. Jeg har i dette innlegget konsentrert meg om avveininger knyttet til hovedmodellen med et direktorat som en del av den fremtidige sentrale politiledelsen. Når det gjelder de nærmere detaljerte organisatoriske forutsetninger som ligger til grunn, viser jeg til innstillingen og saksordførerens redegjørelse. Fra Arbeiderpartiets side vil jeg imidlertid påpeke ett punkt i innstillingen hvor det er ulike oppfatninger i komiteen. Det gjelder Utrykningspolitiets fremtid, hvor Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti mener at ut fra oppgavene knyttet til trafikksikkerhetsarbeid bør UP i hovedsak opprettholdes som en enhet innen politiet. Avslutningsvis en oppsummering: Det er enighet om nødvendigheten av delegering av oppgaver fra Justisdepartementet, bl.a. for å kunne utøve bedre overordnet kontroll og ledelse. Basert på tidligere erfaringer og utredninger om andre organisasjonsmodeller mener vi at en sentral forvaltningsenhet, et politidirektorat, vil være det alternativet som best ivaretar våre målsettinger om fortsatt politisk og demokratisk kontroll, bedre faglig og administrativ ledelse og resultatoppfølging og sikring av en enhetlig praksis og polititjeneste. Vi har forventninger til den nye organiseringen av politiets sentrale ledelse – forventninger, men også krav til etaten om bedre resultater og utnyttelse av ressurser. Men dette henger nøye sammen med og er avhengig av hvordan organiseringen av politi- og lensmannsetaten for øvrig blir. La meg derfor avslutte med å si at vi med stor interesse imøteser stortingsmeldingen senere i år om bl.a. politiets oppgaver og distriktsinndeling.