Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2007-04-26:
Innstillingen fra finanskomiteen om lov om eiendomsmekling, som vi behandler i dag, er viktig både i et forbrukerperspektiv og for bransjen som sådan. Viktige nye trafikkregler innenfor eiendomsmekling vil med dette komme på plass. I forkant har det vært en særdeles grundig prosess i dette arbeidet over lang tid, før proposisjonen ble oversendt Stortinget. Etter at proposisjonen kom fra Regjeringen, har det vært mange skriftlige innspill og en muntlig høring. Etter mitt syn har Regjeringen foretatt en nødvendig oppstramming, og ikke minst opprydding, i forhold til eksisterende lovgivning. Regjeringen har på en balansert måte maktet å ha forbrukerfokus, dvs. fokus på kjøpers og selgers interesser. Det må være et krav at begge disse partene er sikre på at de får god rådgivning og ikke minst uhildet bistand fra aktørene i eiendomsmeklingsbransjen. I denne bransjen – som i flere andre bransjer – er det dessverre negative eksempler der useriøse er med på å skaffe de seriøse i eiendomsmeklingsbransjen et dårlig rykte. I likhet med mange andre stortingsrepresentanter både i og utenfor finanskomiteen har jeg fått mange henvendelser fra folk som har hatt mindre positive opplevelser i forbindelse med kjøp og salg av bolig. Det er viktig at vi har balanserte utdannings- og kompetansekrav, samtidig som vi sørger for å ha et helhetlig regelverk som gir seriøsitet og ryddighet. Jeg vil benytte denne talerstolen til å slå fast at de fleste som driver med eiendomsmekling, er seriøse og har god kundefokusering. Det må derfor være i alles interesse at useriøse som driver i bransjen, lukes ut. De dårlige eksemplene, som ikke minst fokuseres i media, setter bransjen i vanry, og det fører til usikkerhet hos aktuelle kjøpere og selgere om alt har gått riktig for seg. Målet med en ny lov om eiendomsmekling må være flerdelt. Selgere og aktuelle kjøpere – som forbrukere – skal føle trygghet for at de får uhildet bistand. Den seriøse delen av bransjen må føle at det lages kjøreregler som medfører at også de får en klarere og bedre plattform for å bistå kunden på en riktig og god måte. Så langt jeg kan se, føler jeg at bransjen og de som skal ivareta forbrukerinteressene, i de fleste av hovedspørsmålene har et sammenfallende syn på hvilke hensyn som må ivaretas i utformingen av en ny lovgivning. Så er det heller ingen grunn til å legge skjul på at det, slik saksordføreren redegjorde for, er uenighet om enkeltspørsmål. Det skulle bare mangle, all den tid det er ulike hensyn som skal balanseres opp mot hverandre. Det er hensynet til bransjen og deres ønsker – de vil naturlig nok ha mest mulig frihet – og til forbrukerne, som vil ha sikkerhet for at de får det de betaler for. Som om ikke dette er nok, kan det være slik at utdannings- og kompetansekrav isolert sett i enkelte sammenhenger kan øke prisen for eiendomsmeklertjenester, men i forhold til totaliteten er det funnet fram til gode løsninger som gagner brukerne. Vi bør huske på at kjøp og salg av bolig ikke akkurat er noen dagligdags handel i butikken på hjørnet, for de aller fleste av oss. Vi gjør det i beste fall et par ganger eller mindre i løpet av livet. Når det gjelder flertallet, bestående av Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, er vi godt fornøyd med Regjeringens framlegg. Den har gjort en viktig og framtidsrettet forbedring av eksisterende lovverk. På ett område ønsker flertallet å styrke Regjeringens lovforslag, og det gjelder absolutt forbud mot forskuddsbetaling. Regjeringen legger som kjent opp til at det generelt skal være forbud mot forskuddsbetaling, og det støtter vi fullt opp om. Videre legger Regjeringen opp til at det etter avtale kan gjøres unntak. Komiteens flertall, Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, ønsker å gå litt lenger, av forbrukerhensyn, ved at det skal være absolutt forbud mot forskuddsbetaling. Dette var som kjent, et mindretallsforslag i Eiendomsmeglingslovutvalget. Ikke minst ser Forbrukerrådet dette som en god løsning for å sikre reell mulighet for å utøve tilbakeholdsrett. Det er kommet innspill – det nevnte også saksordføreren i sin innledning – om at § 7-4 første ledd med flertallets ordlyd ikke er dekkende for det forholdet at oppdragstakers krav på vederlag forfaller til betaling når handel er kommet i stand, bl.a. dekker den ikke spørsmålet om hva oppdragsgiveren har krav på dersom handel ikke blir en realitet. Jeg vil i det følgende presisere at § 7-4 første ledd omhandler ett spørsmål, og det er når mekleren kan kreve vederlag – altså tidspunktet. Det er lovforslagets § 6-4 første ledd nr. 4 om oppdragsavtalen som skal regulere hva som er oppdragsgiverens vederlag, og ikke minst hva oppdragstakeren kan kreve dersom handelen ikke kommer i stand. Denne fortolkningen har vi også fått bekreftet av departementet, som vi forholder oss til. Dersom det skulle være behov for presiseringer, har forvaltningen en veiledningsplikt, og jeg er ganske sikker og trygg på at departementet vil ivareta den. Når det gjelder mindretallet i komiteen, har saksordføreren redegjort for deres syn. De har på mange måter trukket i en litt annen retning enn flertallet innenfor veldig mange områder. Fra flertallets side valgte vi en sterk forbrukerfokusering da det stod mellom valget av hvilke interesser som skulle stå sterkest. Det er vi faktisk stolte over. Samtidig må jeg legge til at vi har vært opptatt av at bransjen som sådan fortsatt skal kunne utøve sin virksomhet på en god og forutsigbar måte. Mindretallet vil fortsatt ha et opplegg med progressiv provisjon, dvs. at meklerens honorar regnes ut fra en gradvis økende prosentsats i takt med økende salgssum. Dette systemet gir mekleren en direkte økonomisk interesse i salgssummen for eiendommen, da det vil være avgjørende for vederlagets størrelse. Dette er etter flertallets mening ikke forenlig med den frie og uavhengige stilling som meklere bør ha for å ivareta interessene til kjøper og selger. En slik ordning kan også skape spekulasjoner om forholdet mellom mekler og eventuell takstmann. Riktig eller galt, jeg synes det er viktig å rydde bort grunnlaget for slike spekulasjoner. Jeg ser at saksordføreren ikke liker at flertallet fokuserer på dette forholdet. Mindretallet ønsker tilbakeholdenhet når det gjelder bruk av forskrifter. Som eksempel viste saksordføreren til forskrift om 24-timers akseptfrist ved boligformidling etter nåværende lov, som videreføres i forskrift til ny lov. Flertallet vil peke på at 24-timersregelen er utformet etter mønster av – jeg vil presisere det – retningslinjer som ble etablert av eiendomsmeklingsbransjen og advokatbransjen i samarbeid med forbrukermyndighetene i 2001. Finansministeren har prisverdig nok antydet at det også er naturlig å se på denne endringen i regelverket når den har fått virke en tid. Noen kaller det for vingling. Jeg vil si at statsråden her utøver forsvarlighet, uten å ri kjepphester. Det ville som sagt være interessant å få vite hva mindretallet har gjort eller mener må gjøres for å kjøle ned galopperende budrunder, da flere fra mindretallet har vært i statsrådsposisjon i foregående regjering. Jeg viser til at bl.a. forbrukerombudet lenge har savnet en slik forskrift som kjøler ned tempoet i budprosessen, og understreker at det ikke minst er i startfasen av en budprosess at alle parter har behov for tid til å områ seg. I det nye lovforslaget er det viktig å peke på at det er lagt til rette for økt prissammenligning mellom eiendomsmeklingsforetakene. Det må og skal være mulig å ha anledning til å sammenligne pris, selv om en eksempelvis har valgt provisjon som betalingsform. Mindretallet vil ikke at det skal skrives regning når provisjon er valgt som betalingsform. Flertallet ønsker at det skal skrives regning, uansett valg av betalingsform. Dette er, sammen med mest mulig åpenhet, viktig for prisbevisstheten, sett ut fra forbrukerhensyn. Når det gjelder senere forskriftsutforming, bør bransjen og forbrukerorganisasjoner kjenne sin besøkelsestid og ha en god dialog med departementet, slik jeg ser at statsråden oppfordrer til. Med dette anbefaler jeg at Odelstinget slutter opp om flertallsinnstillingen fra komiteen.