Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Denne saken er tatt opp av komiteens mindretall på en tredjedel, som egen sak, bl.a. etter henvendelse fra og offentlig oppmerksomhet om firmaet Uniteam AS. Den saken har versert lenge i media, fordi Uniteam reelt sett er blitt boikottet av sin aller viktigste kunde, Forsvaret, etter at Forsvaret også hadde anmeldt Uniteam for forskjellige forhold, idet Uniteam skulle ha hatt fordelsoverføringer og Uniteam skulle ha forsøkt å lure Forsvaret – altså bedrageri av Forsvaret. Den historien vi fikk fra Uniteam var ganske annerledes enn det som har versert i det offentlige rom. Komiteen bestemte seg derfor for å åpne sak, og innhentet synspunkter i en rekke brev til forsvarsministeren. Vi mottok også henvendelser fra Uniteam. Det ble også besluttet å avholde en kontrollhøring. Jeg viser til innstillingen, hvor referatet fra det som ble sagt i kontrollhøringen, er tatt inn. Det som er helt klart, er at Forsvaret ser på noen innkjøp fra Uniteam av noen containere, først i 2002 og så nye containerkjøp i 2003, helt annerledes enn fremstillingen er fra Uniteam. Forsvaret hevder at det det dreide seg om i 2003, var en eneleverandørsituasjon, som var omfattet av et helt spesielt regelverk, hvor Uniteam hadde lov til å ha en fortjenestemargin på under 1 pst., uavhengig av at det var en kontrakt på over 100 mill. kr, og at det var meget stor risiko involvert. Det er Forsvarets fremstilling. Ved en senere gjennomgang, i forbindelse med Dalseide-rapportene og Dalseide-utvalgets undersøkelse av om det var fordelsoverføringer, gikk man gjennom en del dokumenter om dette innkjøpet. Det som det ble hevdet, og som for så vidt aldri er blitt motsagt fra Uniteams side, er at det var to sett av fakturaer fra noen underleverandører som kunne tyde på at det var gjort noe galt. Uniteams forklaring har imidlertid hele tiden ganske enkelt vært at da Forsvaret henvendte seg til selskapet i september 2003, var de i akutt behov for flere kommandoplasscontainere. Da det kom en tilsvarende åpen anbudsinnbydelse, hvor det var snakk om «tilbyderne» og «anbud» osv. – det var helt klart at det var en anbudsinnbydelse – la de inn et anbud og fikk veldig kort tid etter beskjed om at anbudet, ca. 120 mill. kr for et visst antall containere, var akseptert. De skulle da komme inn til et møte hvor dette skulle avklares og undertegnes. Det skjedde ikke, men de fikk beskjed om å begynne å produsere disse containerne, og kontraktsbeløpet, sluttbeløpet, var akseptert av Forsvaret. Deretter fikk de forklart at de måtte lage og undertegne noen spesielle skjemaer, slik at det papirmessige og dokumenterbarmessige var i orden for Forsvarets interne systemer. De fikk noen nye skjemaer, som de måtte undertegne – og korrigere. De fikk beskjed om at dette kun var proforma, for å tilfredsstille Forsvarets interne systemer. Prisen på containerne var hele tiden den samme, og Forsvaret hadde akseptert den. Men det måtte settes opp noen regnestykker for dette der man fordelte kostnadene på en annen måte. De fikk ikke, mener de, beskjed om at det var en eneleverandøravtale, underlagt helt spesielle ting. Det har vært diverse forsøk fra komiteens side på å få Forsvaret til å dokumentere at de burde ha forstått at Forsvaret mente det var et spesielt skjemavelde og spesielle avtalebestemmelser for eneleverandører. Dette har Forsvaret ikke i det hele tatt vært i nærheten av å kunne dokumentere. Det er altså to forskjellige fremstillinger av saken. I henhold til kontrakten, som ble undertegnet senere, skulle eventuelle uoverensstemmelser løses med dialog og diskusjon. Forsvaret har ikke på noen områder vært interessert i en dialog med selskapet, før et møte relativt nylig, etter at selskapet var anmeldt. Kontraktsbruddet fra Forsvarets side hadde da vært tatt opp i komiteen som egen sak. Det vi står overfor, er en anmeldelse. Det er tatt ut siktelse mot to eiere av Uniteam, ikke mot selskapet selv. Saken har nå ligget i litt over to år hos Romerike politikammer. Det er ennå ikke tatt ut tiltale eller reist sak, noe som etter min oppfatning i seg selv er en skandale i rettsvesenet, når vi vet at selskapet har vært gjenstand for et såkalt ikke-normalisert forhold – som på norsk betyr full boikott – fra Forsvarets side. Ethvert forsøk fra selskapet på å levere anbud til Forsvaret har vært avvist. Hva det har kostet Forsvaret av dyrere containere fra andre, vil først senere granskninger eventuelt kunne avdekke. Vi står overfor en situasjon hvor det er to forskjellige fremstillinger. Det kontrollkomiteen skal ta stilling til, er om det politiske skjønn som forsvarsministeren har utøvd, er forsvarlig. Forsvaret har helt klart hjemmel for, etter offentlige anskaffelsesregler, å gjennomføre et ikke-normalisert forhold. Det er ingen av oss som har reist tvil om det. Spørsmålet er om det er klokt. Det er det vi har vært opptatt av, og jeg særlig har vært opptatt av. Jeg ser helt klart at der hvor det for så vidt foreligger et leverandørselskap som helt klart har erkjent og akseptert at det har opptrådt uetisk og har begått kriminelle handlinger, eller der hvor det er en rettskraftig dom mot et selskap, er det naturlig med et ikke-normalisert forhold – inntil drastiske endringer har skjedd i et selskap. Men det foreligger altså ikke i denne saken. Det er altså to virkelighetsoppfatninger. Selskapet og eierne hevder selv at de ikke har gjort noe annet galt enn at de lot seg overtale av Forsvarets folk til å motta et dobbelt sett av fakturaer, for å underbygge den prisen som Forsvaret allerede hadde akseptert. Og det har ikke vært noen dialog eller noe forsøk fra Forsvaret på å finne løsninger på dette. Det ikke-normaliserte forhold har hittil fjernet i hvert fall 38 arbeidsplasser i en god bedrift i Grimstad – en bedrift som kunne vært en viktig leverandør i fremtiden – og ført til delvis reduksjon andre steder i dette selskapet. Det synes jeg er helt urimelig. Jeg synes, på vegne av Fremskrittspartiet, at når man skal gjennomføre en boikott, skal det ikke herske noen tvil om at grunnlaget for at man vil boikotte selskapet som straff for en tidligere hendelse, er reelt. Og det er reelt enten ved at det foreligger en rettskraftig dom, eller at selskapet selv har erkjent at de har jukset. Det er ikke tilfellet her. Derfor synes vi det burde vært langt viktigere for Forsvaret å anskaffe containere – bl.a. til våre utenlandske styrker i Afghanistan – av best mulig kvalitet og til best mulig pris, også med tanke på å bevare norske arbeidsplasser, og ikke fjerne dem før man er helt overbevist og sikker i sin sak om at det har foregått noe som er i strid med loven. Slik er det klart ikke i denne situasjonen. Derfor fremmer vi følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen oppheve det ikke-normaliserte forholdet til Uniteam inntil det eventuelt foreligger en rettskraftig dom mot Uniteam etter en eventuell tiltale fra påtalemyndighetens side og rettsbehandling.» Dette er mye sterkere og mer i samsvar med det en professor fra KOFA sa under høringen, nemlig at bevisbyrden for at det virkelig var noe galt, måtte ligge på dem som ville gjennomføre det ikke-normaliserte forholdet. Dette er altså ikke noen enkel og grei sak, i og med at politiet ennå ikke, etter to år, har kunnet reise sak. De faktiske forhold har vært ubestridte og klare for alle hele tiden, selv om det under komiteens behandling kom lekkasjer i Verdens Gang om at forsvarsministeren skulle fremlegge dokumentasjon. Den dokumentasjonen var komiteen blitt gjort kjent med for lenge siden. Det har ikke vært noen omstridte forhold i det hele tatt. Jeg synes Forsvaret skal være en kresen, god og skikkelig kunde som stiller krav til sine leverandører. Boikott av bedrifter skal ikke skje før det foreligger enten en rettskraftig dom eller en erkjennelse. Tvilen skal komme tiltalte til gode. Tiltalte er i dette tilfellet Uniteam, og ingen har latt noen tvil komme dem til gode. Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag, nr. 1 og 2, som er inntatt i innstillingen på side 16, samtidig som jeg også kan gjøre kjent at Fremskrittspartiet subsidiært, hvis våre forslag blir nedstemt, vil stemme for de to forslagene fra Høyre og Kristelig Folkeparti. Slik jeg vurderer saken, er dette en skandale, som muligens kommer til å stille Forsvarsdepartementet i meget dårlig lys, og muligens også medføre en ganske betydelig erstatningssak – det vil det være opp til domstolene å avgjøre. Det er det politiske skjønn vi kritiserer i denne saken.