Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Søderberg-teknologien innenfor aluminiumsproduksjonen er på vei ut, har myndighetene sagt. Den forurenser for mye. Da har industrien to valg. Enten utvikler man en teknologi som renser utslippene, eller så legger man ned. Elkem tok for ca. ti år siden kontakt med Hydro og sa at de ville utvikle en teknologi for Søderberg-elektrodene. Hydro var ikke interessert i det. Det har resultert i at Elkem nå kan drive videre fram til i hvert fall 2021, mens Hydro Årdal og Hydro Karmøy er blitt tvunget til å legge ned. Jeg trodde faktisk at det var akkurat den politikken Sponheim stod så hardt på, som han nå ser resultatet av borte i Haugesund. Jeg må si at jeg føler meg nokså ille til mote når den samme representanten og det partiet som vil legge ned den industrien i Norge, går opp og tar en replikk på finansministeren om akkurat den industrien som produserer bildeler og aluminium. Han satt altså i en regjering som ikke var interessert i å tildele disse bedriftene energi til konkurransedyktige priser. Men min gode kollega fra SV, Magnar Lund Bergo, sa det så treffende tidligere i høst: Høyresiden kjenner bare én medisin. Går det dårlig, må de ha skatteletter. Og går det godt, må de ha skatteletter. Det er selvfølgelig en helt riktig og god uttalelse. Vi ser det i debatten i dag, og vi så at den forrige, høyredominerte Bondevik-regjeringen gjorde skattelette til sin viktigste satsing. Det stoppet det norske folk og vi ved forrige valg, fordi vi trengte pengene i eldreomsorgen, i skolen, på sykehusene, i psykiatrien, til veier og næringsutvikling, for å nevne noen områder. Vi har i dag titalls milliarder mer til rådighet enn den forrige regjeringen hadde hatt, fordi vi og det norske folk gjorde et valg. Vi valgte den norske velferden, skolen, eldreomsorgen, biblioteket, veier og alt det andre. Det handler om at vi tar et felles ansvar. Som regjeringspartier vil vi at vi skal betale for denne tryggheten i fellesskap, sammen. Det gjør vi gjennom et felles skattesystem – etter evne. Det er den norske modellen. Noe av skatteletten høyresiden foreslår, er samtidig gode eksempler på den andre forskjellen mellom høyresiden og oss, om det politiske mål om å utjevne forskjeller, eller å øke forskjellene. Å utjevne forskjeller er en krevende oppgave, for det er så mange og så sterke krefter i samfunnet som bidrar til at forskjellene øker. Går børsen opp, blir de rike rikere, går den ned, blir de rike mindre rike. Uten unntak er det likevel slik at det alltid er de som møter fattigdommen, som lider mest, og det er de som trenger fellesskapet. At høyrepartiene velger bort fellesskapet mot sine skatteletter, snakker de lite om. Men nettopp derfor er det viktig at vi har en politikk som har som mål å redusere forskjellene. Jeg må si at jeg prinsipielt er imot skatteletter, fordi skatteletter gir mindre penger til fellesskapet. Men om man først skal gi skattelette, så gjør jo høyrepartiene til og med dette feil, fordi de gjør det på en usosial måte. De gir store lettelser til dem som har mest, og dem som er de rikeste i Norge. Både Høyre og Fremskrittspartiet vil avskaffe formuesskatten. Begge partiene har det programfestet. Formuesskatten er en skatt som gir milliardbeløp til fellesskapet, og som de aller rikeste betaler store deler av. Om en først skal gi skatteletter, så er det veldig usosialt å fjerne en skatt som i gjennomsnitt gir 50 000 i skattelette til dem som tjener over en million kroner, og 500 kr til dem som tjener 150 000 kr. Det er faktisk hundre ganger usosialt.