Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 1999-06-17:
Det er et bredt flertall i Stortinget som i dag gjør vedtak om humanitær bistand i forbindelse med krisen i Kosovo. Det var det også ved forrige debatt om samme tema, men det var under helt andre omstendigheter. Da var det krig i Jugoslavia. Det vedvarende og internasjonale presset har gitt resultater overfor regimet i Jugoslavia. Denne gangen kan vi i alle fall glede oss over at det er inngått avtale mellom NATO og Jugoslavia. Men Kosovo-krisen har ført til store humanitære lidelser, som gjør at det er mer enn nok å ta fatt på for mange mennesker og for internasjonale organisasjoner. De ca. 800 000 flyktninger som er utenfor Kosovos grenser, trenger fortsatt hjelp, og for at disse skal vende hjem, trengs det gjenoppbygging på en rekke områder. Også de internt fordrevne flyktninger i regionen har akutte behov for bistand. UNHCR vil koordinere dette humanitære arbeidet. Nå som prosessen med å sikre freden er i gang, er en trygg tilbakevending for flyktningene samt utplassering og organisering av sivilt nærvær de mest nærliggende utfordringene. Norge vil i alt bidra med 575 mill. kr i humanitær bistand når vi tar med de 350 mill. kr som i dag er gjenstand for behandling. Det er fra Regjeringen tidligere varslet at man ville komme tilbake til eventuelle endringer i bevilgningsnivået etter å ha gjennomgått behovet. Behovet for hjelp fremover etter hvert som flyktningene vender tilbake, er ennå ikke helt avklart, da mer systematisk kartlegging må til. Men vi har et klarere bilde av behovet i både Albania og Makedonia, der man nå kan gå i gang, og Regjeringen vil derfor måtte komme tilbake til Stortinget ved en senere anledning med et samlet opplegg for norsk medvirkning i gjenoppbyggingen i regionen, både demokratisk og økonomisk. Hele regionen må da ses under ett. Det er nylig vedtatt en stabilitetspakt for Sørøst-Europa og en sikkerhetsrådsresolusjon som er en fredsplan. Formålet er å fremme respekt for menneskerettigheter og økonomisk vekst. Kristelig Folkeparti støtter det arbeidet som gjøres i denne sammenheng, og legger vekt på det statsministeren sa i sin redegjørelse her 10. juni, at vi skal bistå både «albanere, serbere og de andre folkegruppene på Balkan på den vanskelige veien mot varig stabilitet og forsoning.» Nå begynner kampen for å vinne freden. Norge vil også legge vekt på å stå sammen med våre allierte og bidra militært til å trygge freden. De frivillige organisasjonene og de internasjonale organisasjonene spiller en viktig rolle i det humanitære arbeidet i Kosovo. De 225 mill. kr som tidligere er bevilget, er i hovedsak kanalisert gjennom FN og norske frivillige organisasjoner, som gjør en stor innsats. Sammen med det internasjonale samfunn må vi finne en felles forståelse for og et utgangspunkt til å definere hva som er humanitær bistand, og hva som er investeringer i og gjenoppbygging av landet. Kristelig Folkeparti er glad for at det er bred støtte til Regjeringens arbeid når det gjelder den norske innsatsen i Kosovo. Jeg går ut fra at Regjeringen fortsatt følger opp og ser på mulighetene til en positiv utvikling i regionen. Det er i dag for tidlig å si nøyaktig hvor mye dette vil koste, det krever debatter i ulike fora videre framover. Vi ser det nå uhensiktsmessig å tallfeste dette, slik SV gjør i sitt forslag, men vil komme tilbake til dette når forholdene i regionen er nærmere vurdert.