Gunnar Skaug (Arbeiderpartiet), 2000-04-04:
Det var 4. juni 1998 Riksrevisjonen oversendte Stortinget sin undersøkelse vedrørende hovedflyplassens og Gardermobanens lønnsomhet. Formålet med undersøkelsen var å vurdere om Samferdselsdepartementet hadde gitt Stortinget korrekt og tilstrekkelig informasjon om prosjektenes bedriftsøkonomiske lønnsomhet og usikkerhet knyttet til denne. Det ble særlig lagt vekt på å undersøke om alle vesentlige kostnads- og inntektsfaktorer var inkludert i de bedriftsøkonomiske beregningene, likeledes om håndteringen var tilfredsstillende ivaretatt. Riksrevisjonens undersøkelse ble gjennomført ved dokumentanalyse av en lang rekke stortingsdokumenter, utredninger, budsjettrevisjoner, korrespondanse, relevante retningslinjer og fagteori. På bakgrunn av dokumentanalysen ble det innhentet informasjon fra Samferdselsdepartementet, Luftfartsverket, NSB BA og NSB Gardermobanen AS. Det er med andre ord et meget omfattende arbeid som ligger bak Riksrevisjonens rapport, som i Stortinget ble besluttet oversendt kontroll- og konstitusjonskomiteen til behandling 8. juni 1998. I dag, 4. april 2000, foreligger det altså et forslag fra et mindretall i komiteen, bestående av representanter fra Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Høyre, om at Stortinget skal sette ned en granskingskommisjon. Hensikten med forslaget er å foreta en bred gjennomgang av utredning, planlegging, prosjektering og utbygging av ny hovedflyplass for Østlandet og Gardermobanen. Det er i forslaget tatt høyde for at denne kommisjonen skal være ferdig med dette omfattende arbeidet innen 31. januar 2001, slik at kontroll- og konstitusjonskomiteen kan sluttbehandle saken våren 2001. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har gjennomført fem åpne høringer om hovedflyplassen og Gardermobanen. Utgangspunkt for høringene har foruten Riksrevisjonens rapport også vært den såkalte Mydske-rapporten, som ble avgitt 1. september 1999, om evalueringen og gjennomføringen av Gardermo-prosjektet og andre dokumenter som ikke spesifikt var oversendt Stortinget til behandling. Til stede i høringene var fire tidligere statsråder og daværende sjef for Samferdselsdepartementet, representanter for Gardermo-prosjektet, Luftfartsverket, Mydske-utvalget, NSB BA, NSB Gardermobanen, Oslo Lufthavn Gardermoen, flyselskapene og en rekke andre sentrale personer. Det er skrevet bøker om hovedflyplassen på Gardermoen og Gardermobanen. Til Stortinget, gjennom komiteen, er det dessuten sendt en masse brev fra enkeltpersoner og organisasjoner. Ja, dokumenthaugen er så diger at den vel snart ikke får plass i Romeriksporten, som en Oslo-avis skrev på kommentarplass. Samme avis – VG – skrev for øvrig: «Stortinget har balet med granskinger rundt hovedflyplassen på Gardermoen og Gardermobanen i to år. Resultatet av granskingene er at man vil granske mer. Nå bør Stortinget granske seg selv.» Tiden er snart inne for å foreta en evaluering av hele høringssystemet i Stortinget, slik forutsetningene også er. Det er ikke bare spørsmål om å stille større krav til hvem som skal inviteres til høring og hvilke mål som skal settes for gjennomføringen av høringene, men når høringene munner ut i at den ansvarlige komiteen ikke er i stand til å legge fram en innstilling for Stortinget, har dette etter min mening svekket den forventning man har til Stortinget som kontrollinstans. Dette er alvorlig. På en måte tror jeg at Stortinget har tapt dersom flertallets forslag om å sette ned en granskingskommisjon blir vedtatt i dag. I så fall gir Stortinget et klart signal om at en ikke makter å fullføre saken. Det kan også reises spørsmål om komiteen har latt Gardermo-saken vokse over ørene på seg, slik jeg har oppfattet av iakttakere utenfor Stortinget i forbindelse med de høringer komiteen har gjennomført. I stedet for å holde seg til hovedsporet har man gått inn på det ene sidesporet etter det andre. Til slutt ble det for mye. Rett nok står vi overfor et vanskelig problemkompleks. Da kan man imidlertid etter min oppfatning også si seg enig med Aftenposten, som på lederplass 1. mars i år skriver følgende: «Etter de åpne høringer hadde komiteen valget mellom en skarp irettesettende pekefinger overfor de ansvarlige eller riksrett. I stedet velger man å henvise problemkomplekset til en uavhengig granskingskommisjon. I praksis vil det innebære hva som kan fortone seg som en bekvem utsettelse, men Stortinget har allerede mer enn godt nok grunnlag for å fullføre sin jobb som kontrollerende myndighet.» Jeg er helt enig med Aftenposten. Arbeiderpartiets og SVs medlemmer i kontroll- og konstitusjonskomiteen anser hele Gardermo-saken å være tilstrekkelig belyst til at komiteen gjennom videre arbeid – jeg understreker gjennom videre arbeid – kan trekke de nødvendige konklusjoner. Vi finner det derfor både unødvendig og forsinkende med en slik granskingskommisjon. Vi vil derfor be Stortinget om at kontroll- og konstitusjonskomiteen fortsetter sitt arbeid med sikte på å avgi innstilling denne vårsesjonen om Riksrevisjonens undersøkelse vedrørende hovedflyplassens og Gardermobanens bedriftsøkonomiske lønnsomhet. Selv om høringene avdekket motstridende oppfatninger i flere viktige spørsmål knyttet til gjennomføringen av prosjektet, burde dette iallfall ikke avskjære komiteen fra å fremme vurderinger og synspunkter gjennom en innstilling overfor Stortinget. Det burde med andre ord foreligge nok dokumentasjon til å trekke konklusjoner. Jeg vil derfor anbefale forslaget til vedtak som komiteens flertall, og da gjennom lederens dobbeltstemme, står bak.