Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2008-06-03:
FNs barnekonvensjon artikkel 3 slår fast: «Ved alle handlinger som berører barn, enten de foretas av offentlige eller private velferdsorganisasjoner, domstoler, administrative myndigheter eller lovgivende organer, skal barnets beste være et grunnleggende hensyn.» Alle barn skal ha rett til gode oppvekstvilkår. Ingen skal måtte oppleve omsorgssvikt, vold eller mobbing uten at det gripes inn. Behovet for å sikre et mer likeverdig tilbud over hele landet var en av hovedgrunnene til at barnevernet ble overført til staten. Utviklingen viser at dette var en nødvendig og riktig reform. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har ved en rekke anledninger behandlet spørsmål i tilknytning til barnevernet. Både egne forvaltningsrevisjonsrapporter og revisjon og kontroll av de årlige regnskaper har avdekket betydelige utfordringer for barnevernet. Den rapporten vi har til behandling her i dag, underbygger tidligere funn. Den viser at reformen ikke var realistisk budsjettert, og at man med god grunn kan stille spørsmål ved om den var godt nok forberedt. Men det er nå historie. Utfordringene har stått i kø. Det er derfor positivt når Riksrevisjonens undersøkelser viser at utviklingen går i riktig retning, selv om det fortsatt gjenstår en del. En enstemmig komite understreker departementets ansvar for realistisk budsjettering. Dette forutsetter gode behovsanalyser og mulighet for å tilpasse tiltaksapparatet etter klienttilgangen. God dialog mellom departementet og direktoratet er en annen nødvendig forutsetning. Riksrevisjonens undersøkelse viser ellers at de årlige tildelingsbrev er preget av mange og detaljerte mål, men har få faglige mål for Bufetat som helhet. Det er imidlertid en god start når Riksrevisjonen og departementet er enige om hva som bør forbedres, og jeg regner med at man i fellesskap kommer fram til gode løsninger. Barnevernet møter mange motstridende utfordringer. Hensynet til kontinuitet i tilbudet er viktig for barna, samtidig som krav om kontinuitet kan bidra til å forsinke omstilling i tiltaksapparatet. Det er viktig at man finner fram til en balanse mellom kortsiktige tiltak og løpende oppgaver og en videreutvikling av organisasjonen. Det er også viktig at arbeidet med å videreutvikle relevante styringsparametere gis høy prioritet. Rapporten avdekker at Bufetat mangler egnede statlige institusjonsplasser for barn med sammensatte problemer. Rusproblemer og psykiske lidelser gjør arbeidet med denne gruppen spesielt krevende. Det er av avgjørende betydning at disse unge menneskene sikres kvalitativt gode og individuelt tilpassede tilbud. Staten benytter seg også av private aktører for å dekke barnevernets behov for institusjonsplasser. Undersøkelsen viser at om lag halvparten av plassene i 2007 ble kjøpt uten forutgående konkurranse. En enstemmig komite understreker at bruk av anbud ved kjøp av plasser hos kommersielle aktører må være hovedregelen, dette for å sikre fornuftig bruk av midlene. Dersom man av en eller annen grunn velger å fravike hovedregelen, er det et ufravikelig krav at valg av framgangsmåte begrunnes, og at kjøpsprosessen dokumenteres og lar seg etterprøve. Når det gjelder ideelle virksomheter uten kommersielt formål, åpner anskaffelsesreglementet for fritak fra anbudsregelen. Kravet til dokumentasjon og sporbarhet ved kjøp av plasser hos slike aktører gjelder imidlertid også her. Det er et uttalt mål at bruken av institusjonsplasser skal reduseres, og at flere barn skal tilbys plass i fosterhjem. Riksrevisjonens undersøkelse og tall pr. utgangen av januar 2007 viser at 96 pst. av alle barn som hadde ventetid for å få fosterhjemsplass etter at vedtak var fattet, fikk slik plass innen seks uker. Dette er en klar og gledelig forbedring sammenlignet med 2005 og 2006, men ennå er ikke behovet for fosterhjem dekket. Situasjonen for de hjemmebaserte tjenestene er tilsvarende. Så barnevernet har veldig mye å gjøre - dessverre, må en vel ha lov å si. La meg til slutt understreke at barnevernet skal være til hjelp og støtte for barn som trenger det. Det kan ikke være slik at vi velger dårlige tilbud - eller ingen i det hele tatt - fordi det ikke bevilges de nødvendige midler. Stortinget støtter opp om barnevernet. Skal Stortinget kunne bidra til å støtte opp enda bedre i framtiden, er det viktig at departementet har god oversikt over etatens økonomiske behov, og at det er en god dialog om de faglige og administrative utfordringene etaten står overfor. Dét er jeg trygg på at barne- og familieministeren vil bidra til.