Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2009-12-08:
Vi har vært igjennom et turbulent år på mange måter, kan vi vel si, på arbeidsmarkedet. Vi fikk beskjed i fjor høst om at vi ville gå inn i en lavkonjunkturperiode og en periode med økt arbeidsledighet. Det har vi også opplevd i en god del bransjer, spesielt innenfor bygg- og anleggsbransjen, som kanskje var den bransjen som ble hardest rammet først. Vi fikk en økning i ledigheten utover vinteren 2009 og fram til sommeren 2009. Det høyeste registrerte ledighetstallet til Nav, meg bekjent, var vel i juli i år, da vi hadde 78 409 helt ledige. Så har det vært en positiv utvikling fra sommeren og fram til i dag. Da begynte ledighetstallene å gå ned. Ved utgangen av oktober hadde vi igjen en ledighetsprosent på 2,6 pst. Da var det registrert 68 283 helt ledige. Det er også gledelig, som jeg har merket meg, at SSBs prognoser fram til 2011 spår at vi vil få en ledighetstopp med 12 000 færre ledige enn tidligere beregnet. Jeg registrerer også at i en annen sak som vi har til behandling i dag, Prop. 42 S, har Regjeringen redusert bevilgningene til dagpenger med 800 mill. kr for inneværende år. Jeg vil sitere hva Regjeringen selv skriver i proposisjonen: «I lys av utviklinga i arbeidsløysa dei siste månedane, utbetalingane hittil i år og utsiktene på arbeidsmarknaden framover vil utbetalingane til dagpengar bli lågare enn tidlegare lagt til grunn.» Fremskrittspartiet synes det er bra, synes det er positivt, og har derfor også lagt det til grunn i sitt alternative budsjett. De signalene vi har fått om at vi vil få en redusert ledighet, har vi lagt til grunn når vi også har laget vår politikk. I tillegg har vi tro på en mer fleksibel arbeidsmarkedspolitikk, med et bedre arbeidsmarked, med lavere skatter og avgifter. Det vil gjøre det enklere for bedriftene å holde hjulene i gang, som også gjør at man unngår en rekke konkurser, noe vi så toppet seg i sommer, som vil kunne føre til at flere kan være i jobb. Den politikken ønsker vi å videreføre framover. Jeg tror også at det vil gi lavere ledighet i 2010. Vi har også vært innom en debatt i høst som har uroet mange, nemlig at vi fra i år til neste år vil få en økning i trygdeutbetalingene på over 30 milliarder kr. Det er en utvikling som jeg tror de aller fleste av oss er enige om at ikke kan fortsette, og at man må iverksette tiltak som gjør at man bremser utviklingen i trygdeutbetalingene. Bare innenfor sykepengekapittelet registrerer jeg at man har lagt opp til en økning fra 2009 til 2010 på nærmere 5 milliarder kr. I tillegg er det også interessant å registrere sykefraværsstatistikken fra 2001 og fram til 2009, der det faktisk har vært en oppgang blant de yngre arbeidstakerne, altså aldersgruppen 16–29 år, mens det i aldersgruppen 50–69 år har vært en nedgang på nesten 10 pst. Derfor tror jeg vi skal ta en grundig debatt for å se om det er noen endringer i tilknytningen til arbeidslivet, og hvordan man kan få ned ledighetstallene også for den yngre gruppen. Er det slik at moralen er høyere blant de eldre arbeidstakerne, altså at sykenærværet er høyere blant dem enn blant de yngre? Det synes jeg også man kunne ha gått nærmere inn på med tanke på den utviklingen som er på budsjettet for 2010. Jeg registrerer også det som overlege Sven Conradi ved Sunnaas sykehus sier til Dagsavisen i dag: «Dagens sykelønnsordning er en sovepute». Hans erfaring er at mange heller blir sykere av å gå sykmeldt i opptil et år. Da er det viktig for Fremskrittspartiet å iverksette yrkesrettet attføring på et tidlig tidspunkt og senest etter 16 uker. Det er viktig at sykmeldte som ikke er tilbake på jobb etter to måneder, altså åtte uker, sendes til spesialistutredning, som Fremskrittspartiet har tatt til orde for tidligere. Det er viktig at vi får Nav til å fungere. Nav skal ha en nøkkelrolle for bl.a. å få sykmeldte tilbake til arbeid. Det er skuffende å registrere at de endringene vi gjorde i sykmeldingspraksisen til legene i 2007, ennå ikke fungerer godt nok i Nav-systemet og ikke er fulgt opp tilfredsstillende. Der hadde jeg håpet at statsråden og Regjeringen kunne ha vært mye mer offensive på et langt tidligere tidspunkt, slik at vi faktisk kunne ha klart å få ned sykefraværet for en god del mennesker. I tillegg er det viktig at vi må prøve å få bort alle gratispassasjerer i sykelønnsordningen. Det tenker jeg ikke minst på når vi ser at en del arbeidsgivere og arbeidstakere bruker sykelønnsordningen i stedet for permitteringsordningen. La meg i så henseende sitere hva seniorrådgiver Knut Røed uttalte i Dagens Næringsliv den 26. november i år: «Det er vanskelig å se bort fra at sykmelding brukes blant annet som alternativ til permittering i en omstillings- og nedgangsperiode.» Det er for meg en uakseptabel måte. De som ikke er syke, skal heller ikke gå på en sykelønnsordning, mens de som er syke, skal ha en god sykelønnsordning. For Fremskrittspartiet er det viktig å få en sykelønnsordning som ivaretar dem som virkelig trenger det, og vi ønsker ikke en ordning som medfører at man reduserer ytelsen til den sykmeldte eller fører kostnadene i større grad over til arbeidsgiver. Jeg registrerer at også på et annet område siden denne regjeringen overtok i 2005 og fram til i dag, har vi hatt en økning på over 26 000 uføretrygdede. Vi har hatt en årlig økning i kostnaden på 11,3 milliarder kr. I 2005 brukte vi 47,9 milliarder kr, mens vi ved utgangen av 2009 vil bruke 59,2 milliarder kr. I tillegg har Regjeringen i sin Soria Moria-erklæring sagt at et av deres viktigste områder er arbeidet for å begrense antallet nye uføre og få flere uføre tilbake til arbeid. Så registrerer vi at i løpet av de årene den rød-grønne regjeringen har styrt, har vi fått 30 000 nye uføretrygdede hvert eneste år. I tillegg står 36 000 i kø for å få en tiltaksplass. Og ikke nok med det: Køen for dem som venter på en tiltaksplass, har økt med 10 000 bare det siste året. Da er det for meg noe underlig at ikke Regjeringen både setter i gang tiltak for å få ned antallet uføretrygdede, slik man har sagt i sin Soria Moria-erklæring, og ikke minst styrker tilbudet i langt større grad når det gjelder tiltaksplasser. Videre har jeg lyst til å komme innom utfordringene i Nav-systemet. Vi vet at Riksrevisjonens rapport for driftsåret 2008 var forholdsvis krystallklar. Men det første spørsmålet jeg stiller meg: Er situasjonen endret? Fokuset har i stor grad dreid seg om restansene til mottakere av dagpenger. Hva med restansene for alle de andre gruppene? Kan vi med sikkerhet si at det i 2009 vil føre til en nedgang, og ikke minst vil føre til at vi i 2010 har kontroll på denne restansebyggingen? Eller kan vi forvente at når de nedsatte restanseteamene slutter i begynnelsen av januar 2010, vil restansene igjen gå opp? Jeg minner om et svar jeg fikk fra daværende arbeids- og inkluderingsminister Bjarne Håkon Hanssen så sent som i oktober i år, der jeg fikk opplyst at saksbehandlingstiden for rehabilitering i Oslo er på 3,9 måneder, mens Navs egen fastsatte saksbehandlingstid er på to måneder – altså nesten dobbelt så mye. Hvordan går det med de andre typene ytelser? Det har vi hørt lite om. Jeg tror også det er viktig, med tanke på alle de historiene vi har sett i media rundt omkring, at vi får en bedre profil når det gjelder situasjonen i Nav, og at vi får tiltak permanent – varige tiltak. Derfor er det for meg skuffende at regjeringspartiene for 2010 foreslår en redusert bevilgning, som vil føre til en redusert bemanning i Nav, som det står på side 118 i Regjeringens proposisjon, i forhold til det som var tilfellet i 2009. Jeg tror man gjør seg en bjørnetjeneste ved å starte nedbemanningen allerede i 2010, spesielt med tanke på at vi skal få på plass en stor, omfattende og viktig arbeidsavklaringspengereform, og ikke minst når vi ser av kvalifiseringsprogrammet at mange av de Nav-ansatte opplyser at dette med arbeidsevnevurdering er noe man ikke har god nok kompetanse på. Når man begynner å nedbygge den bemanningen allerede nå, og ikke har god nok kompetanse, og skal sette i gang denne reformen i 2010, tror jeg som sagt at man gjør seg en bjørnetjeneste. Til slutt har jeg lyst til å ta opp de forslagene som Fremskrittspartiet enten fremmer alene eller sammen med andre partier.