trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-05-22:
Det er ofte man får gjenvisitt av temaer, og dette er et slikt tema. Det vanskelige skjæringspunktet i saken er å skjelne mellom alle dem som har båtvett og mestrer båt godt, og dem som ikke gjør det. Selv tror jeg kanskje at en nyttig tilnærming til det er å se på hva slags motorytelse man er ansvarlig for å forholde seg til. Hvis man tenker på den måten, kan man kanskje også få en fornuftig sortering av tiltakene. Noen ganger er det enklere, noen ganger er det mer krevende. Jeg er helt sikker på at den arbeidsgruppen som er nedsatt, fører til at man også vil prøve å få kontroll på det. Veldig ofte tenker vi i standarder, og så bommer vi på det bakenforliggende holdningsarbeidet. For min del har jeg veldig ofte – jeg er ikke båtfører, men elsker folk som fører sørlandssnekker med Marna motor som sier tokk-tokk – i Blindleia vært vitne til mennesker som disponerer båten sin a) fornuftig b) svært fornuftig og c) oppfører seg som om de kjører bil på gal måte på vann – for å si det på den måten. De ville sikkert ha kjørt bilen helt galt også, og så oppfører de seg med båten som om de kjører bil på vannet. Det som da skjer, er at de egentlig ikke har respekt for elementene. Jeg har lært meg at de som ikke har respekt for elementene, i grunnen oppfører seg som om det ikke er vannet de er i. Så vet vi at vi har en brytning her: I noen deler av landet vårt har folk fortsatt en dyp respekt for vann, for hav, for sjø. Det sørget f.eks. for at vi berget utrolig mange liv da hurtigbåten «Sleipner» gikk ned for en del år siden. De båtene som berget veldig mange, var ikke bygd for å ta om bord mennesker, men de som mestret disse supplybåtene og de andre båtene, visste hva elementene var, visste hva sjøen var. Så de er motstykket. Så er spørsmålet hvordan vi på en klok måte kan sørge for å bringe denne kystkulturen over til fritidskulturen og sørge for at den gode fritidskulturen påvirker den andre. Jeg velger å holde innlegget på denne måten fordi statsråden i veldig mange sammenhenger på en åpen måte har sagt at man må finne kloke prosesser for å sørge for at folk får med seg det – skal vi kalle det – vettet som ikke kan kommanderes inn i hodet av noen andre, men som allikevel bør være der. Med disse ordene signalerer jeg at Venstre også er åpen for ulike tiltak for å forebygge alle former for ulykker på sjøen, men vi er også pragmatiske og ser hvilke tiltak som lykkes. Vi vil gjerne at tiltakene skal være målrettete, slik at vi ikke setter i gang et generelt og stort apparat og så ikke treffer der vi skal treffe. Derfor disse små ord på slutten av denne debatten.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2007-12-05:
Saksordføraren gjorde greie for denne saka på ein fortreffeleg måte, så eg skal ikkje gå meir inn på ho. Men eg ønskjer å gje ros til saksordføraren for både rask og effektiv handsaming av denne viktige saka. Det er òg ein samla komite, som det er sagt, som står bak. Det er viktig å presisere at Noreg har ein lang og sårbar kyst, og utslepp av t.d. drivstoffolje kan gje alvorlege konsekvensar. Med denne ratifikasjonen sikrar ein seg moglegheita både til å rydde opp i sårbare naturmiljø, til å eliminere risikoen for økonomisk tap og til å tette eit hol som har vore i lovgjevinga. Det er viktig å få eit effektivt vern mot skadar og tap ved utslepp frå skip, og det er òg viktig at dette kjem på plass så fort som mogleg, noko vi bidreg til her i dag.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-05:
Reduksjonen i passgebyret for voksne er nok et steg på veien i å utarbeide et mer rettferdig skatte- og avgiftssystem, der den som har mest, bidrar mest til fellesskapet, og hvor gebyrene representerer de faktiske kostnadene. I sommer gjennomførte vi reduksjon på prisen på pass til barn, og nå fullfører vi ved å redusere prisen på pass til voksne. La meg presisere at dette også gjelder nødpass. Det rød-grønne flertallet ønsker ikke som Bondevik-regjeringen å bruke passgebyr som salderingspost for å kunne lette skatten for dem som allerede har mest. Under Bondevik II-regjeringen økte f.eks. gebyrene på pass til barn fra 163 kr til 420 kr, noe vi ikke kunne akseptere. På samme måte har den rød-grønne regjeringen også satt på bremsen i forhold til prisutviklingen av rettsgebyret. Under Bondevik-regjeringen økte prisen på rettsgebyret kraftig, mens vi har latt prisen stå på stedet hvil etter at vi tok over. Dette arbeidet er en oppfølging av Stoltenberg-regjeringens prinsipp om at gebyret ikke skal være dyrere enn det det faktisk koster å utføre tjenesten. Dessuten er dette også en del av vår fattigdomsbekjempelse, fordi rettsgebyret gjør store innhugg i økonomien til gjeldsofre. Mens Bondevik-regjeringen reduserte skatten for dem som hadde mest fra før, og økte avgiften, er den rød-grønne politikken å la dem som har mest, betale mest i skatt, og redusere gebyrer og avgifter for folk flest.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-05:
Helt kort: Jeg skal også gi Regjeringen honnør for denne saken. Jeg synes faktisk de fortjener det. At man har en politikk hvor man ønsker å sette kostpris som grunnlag for det man skal betale for en tjeneste, synes Fremskrittspartiet er god politikk, og i så måte skal den sittende regjeringen ha honnør for det – kanskje i motsetning til den forrige som nok heller brukte dette som en ren fiskal avgift for å få inn større inntjening til staten. Hvordan behovet var for det, skal jeg la være usagt, men jeg vil si at Norge går ikke noe dårligere selv om man faktisk reduserer passgebyret og en del andre gebyrer. Det er bra. Det som justiskomiteens leder for øvrig sa om en god avgifts- og skattepolitikk, er det nok flere meninger om enn når det gjelder fornuften i å senke passgebyret og rettsgebyret.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-05:
Som jeg nevnte i mitt innlegg, har jeg stor uro i forhold til gjennomføringen av denne saken. Som jeg også nevnte, har jeg fått en del henvendelser fra kommunepolitikere i den senere tid som gir uttrykk for at kommunene har kommet svært kort med denne saken. Jeg vil anta at det er mange kommuner som nå i førjulstiden ikke har nok tid til å behandle denne saken slik at de får etablert en god nok ordning fra 1. januar. Jeg vil spørre statsråden om han nå er sikker på at han har god nok oversikt over hvordan stoda er ute i kommunene når det gjelder etablering av denne saken, og, hvis ikke, om statsråden vil ta ansvar for eventuelle dyretragedier som kommer på nyåret.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-05:
Den tidlegare presidenten i USA Ronald Reagan brukte mykje tid på å ri ute på ranchen sin. Eit av favorittuttrykka hans var: «There is nothing better for the inside of a man than the outside of a horse.» Mange av oss deler ikkje Reagan sine politiske synspunkt, men er likevel einige i at han har eit poeng her. Det er mange som verkeleg er glade i dyr, og som ønskjer å ha best moglege veterinærtenester i nærleiken. Dette gjeld ikkje berre dei som har dyr til rekreasjonsbruk. Gode veterinærtenester over heile landet er heilt avgjerande for landbruket vårt. Bøndene er avhengige av veterinærtenester for å kunna driva husdyrhald. Dyra si velferd har ein sjølvsagd verdi òg i seg sjølv. Me har eit heilt klart ansvar for å behandla dyr på ein mest mogleg god og omsorgsfull måte. Det er difor grunn til uro når det i den seinare tida har vist seg at det er lite økonomisk attraktivt for veterinærar å etablera seg i enkelte distrikt. Dette kan gå ut over det førebyggjande arbeidet, og det kan gje dårlegare beredskap mot dyresjukdomar, noko som igjen kan gje problem for husdyrhald og for landbruksverksemda. På bakgrunn av dette valde Bondevik II-regjeringa å setja ned eit utval som skulle koma med forslag til løysingar. Sagelvmo-utvalet konkluderte med at kommunane burde få overført ansvar for å sikra tilfredsstillande veterinærtenester. Dette rådet var godt grunngjeve ut frå omsynet til målet om tilfredsstillande veterinærtenester over heile landet. Forslaget var òg i tråd med prinsippet om å leggja ansvaret for tenester til lågast forsvarlege nivå. Når Regjeringa no fremjar dette forslaget, har ho difor Kristeleg Folkeparti si støtte. Me meiner at kommunane har gode føresetnader for å finna gode og praktiske løysingar for å sikra best moglege veterinærtenester over heile landet. Forslaget har rett nok ein mangel, som fleire høyringsinstansar heilt korrekt har peikt på: Det inneheld ikkje nokon lovheimel som spesifikt strekar under kommunane sitt ansvar for å sørgja for veterinærvakt utanom ordinær arbeidstid. Den norske veterinærforening, som elles støtta forslaget, var mellom dei som var opptekne av at ein slik lovheimel må på plass. Eg er difor glad for at fleirtalet no går inn for ein slik lovheimel. Kristeleg Folkeparti vektlegg òg Bondelaget sine synsmåtar sterkt. I tillegg til å ønskja ein lovheimel uttrykte Bondelaget bekymring for om kommunane ville ha tilstrekkelege økonomiske midlar til å sikra gode veterinærtenester. Den norske veterinærforening og mange kommunar har forståeleg nok òg vore opptekne av dette. Fleirtalet strekar difor under i innstillinga til proposisjonen at det er viktig at kommunane får gode økonomiske vilkår, slik at dei kan vareta dei nye oppgåvene på ein skikkeleg måte. Det er òg grunn til å framheva at ansvaret for tiltaka mot smittsame dyresjukdomar og oppfølging av dyrevelferdssaker framleis skal vera Mattilsynet sitt ansvar. Kristeleg Folkeparti sluttar seg på bakgrunn av dette til det breie fleirtalet som støttar det føreliggjande forslaget.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-05:
Også jeg vil takke saksordføreren for en ryddig framlegging av saken. Den omleggingen vi i dag skal vedta i lov om veterinærer og annet dyrehelsepersonell, vil styrke tilgangen på slike tjenester i områder hvor næringsgrunnlaget for veterinærpraksis er dårlig. Lovendringen er derfor viktig for dyrevelferd og dyrehelse rundt omkring i distriktene. Kommunene får nå ansvar for å sørge for tilfredsstillende tilgang på tjenester fra dyrehelsepersonell. Næringskomiteens flertall har klargjort det kommunale ansvaret for veterinærtjenestene ytterligere i forhold til Regjeringens forslag. Innstillingen slår fast at kommunene skal sørge for en klinisk vakttjeneste utenom alminnelig kontortid. Det gir trygghet for husdyrbrukere og for dyrevelferd. Jeg la merke til at representanten Haugen, som karakteriserte seg selv som «gammel gammelordfører», uttrykte en viss grad av uro med hensyn til finansieringen av denne saken. Jeg vil da som en litt yngre gammelordfører si at dette også har vært sterkt i fokus i Senterpartiets gruppe. Vi er veldig opptatt av at overføringen av ansvaret for veterinærtjenester til kommunene fullfinansieres fra statens side, som nå foreslås. Vi må forutsette at denne øremerkingen blir videreført. Jeg mener det vil gi en klar forbedring at kommunene får dette ansvaret. Kommunene vet bedre enn sentrale myndigheter hvilke behov tjenesten møter lokalt. Det er viktig at kommunene har rom for å finne lokale tilpasninger, hver for seg eller også om mulig i samarbeid med andre kommuner. Det ser vi fram til å se effekten av. Jeg er glad for at det har vært en så konstruktiv dialog mellom KS, Veterinærforeningen og myndighetene i saken. Aktørene er meg bekjent allerede inne i en god prosess for oppfølging av den nye ordningen. Dette er avgjørende for at man i den videre prosessen kan finne fram til gode løsninger for dyr og dyreeiere. For at omleggingen skal fungere etter hensikten, er det også avgjørende at samhandlingen mellom Mattilsynet og de praktiserende veterinærene er god. En god informasjonsflyt aktørene imellom er nødvendig bl.a. for å ivareta smittevernberedskapen. Jeg legger til grunn at staten og tilsynet legger til rette for gode rutiner på dette området.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-05:
Vi har hatt en særdeles god prosess med KS på vegne av norske kommuner om denne saka. KS er om bord med hensyn til å se på dette som en god løsning for å desentralisere et viktig tjenestetilbud inn mot norske husdyrbrukere. KS oppfatter dette som å være godt egnet til å ligge under kommunenes ansvarsområde. Når det gjelder situasjonen som inntrer etter 1. januar, er den største forskjellen at det brukes mer ressurser på dette området. Det er den største forandringa, og ei forandring som vil komme de husdyreierne som ønsker å benytte seg av veterinære tjenester, til gode. Kommunene blir i stand til på en helt annen måte enn staten har vært – som i og for seg mer passiv deltaker i dette – å gå konkret inn og bruke midler i den grad en ønsker å utvide tjenestetilbudet fra veterinærene i sin kommune eller i et interkommunalt samarbeid, fordi det settes av midler konkret til å styrke svake veterinære områder.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-05:
Spørsmålet som ble stilt, kan i utgangspunktet virke som å bære preg av at det er frie midler som blir overført til kommunene. Det er det jo ikke. Dette er øremerkede midler som blir sendt til norske kommuner, og slik sett er spørsmålsstillinga irrelevant.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-05:
Jeg kan godt utdype svaret på det spørsmålet som har blitt stilt to ganger. Problemstillinga her er jo at det er øremerkede midler som blir sendt til norske kommuner for å ha et veterinærtilbud rundt i landet. I tillegg bevilger vi altså nå ekstra penger som kommunene kan søke om for å styrke veterinærtilbudet i spesielt sårbare områder. Det er en styrking av det veterinære tilbudet i Norge, det er en styrking spesielt av det veterinære tilbudet i de mest sårbare områdene. Så hvordan representantene fra Fremskrittspartiet kan få seg til å framstille et forslag som styrker veterinærtjenestene, som øker ressursinnsatsen overfor denne sektoren, som et tiltak som skal bidra til å redusere tilgangen på veterinære tjenester, redusere arbeidet i forhold til dyrevelferd, er vanskelig for meg å se – jeg ser ikke den koblinga.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-05:
Nå er jo kommuneøkonomien ganske dårlig i svært mange kommuner. Vi har ennå ikke den hele og fulle oversikten over det, men bare i Troms, et fylke som jeg kjenner godt, må kommunene redusere sine budsjetter med om lag 200 mill. kr på grunn av økte renter og økte lønns- og pensjonskostnader. Så får de likevel overført flere oppgaver som vil koste. Når kampen står mellom å legge ned skoler, redusere sykehjemstilbud og andre velferdstiltak, tror statsråden at kommunene kommer til å prioritere dyrevelferd foran menneskevelferd?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2007-12-05:
Jeg tror kanskje jeg skal følge opp det forrige spørsmålet, i og med at jeg ikke synes det fikk et seriøst svar. La meg først understreke at hele komiteen er veldig opptatt av veterinærordningen, og at den skal bli best mulig, men vi er uenige om hvordan man skal komme dit. Men la oss se på de midlene som er satt av: Det er satt av 4,5 mill. kr til kommunenes administrative utgifter for å kompensere for denne ordningen. Det vil si 10 000 kr pr. kommune, altså to dagsverk for å jobbe med dette. Vi vet, etter innspill vi har fått, at det er mange kommuner som ennå ikke har kommet i gang med dette arbeidet. Jeg vil spørre statsråden om han kan garantere at det tidsløpet som er lagt opp i forhold til denne ordningen, ikke vil gå ut over dyrevelferden i landet. Jeg vil også følge opp Korsbergs spørsmål: Tror han kommunepolitikere vil prioritere, med så knappe ressurser, dyrevelferd foran menneskevelferd?
Ivar Skulstad (Arbeiderpartiet), 2007-04-17:
I Ot.prp. nr. 24 fremmes det forslag til endringer i lov om valg til Stortinget, fylkesting og kommunestyrer. Komiteen står samlet bak merknadene og tilrådingen i denne saken. Dette medfører, ved Odelstingets godkjennelse, at det i forbindelse med høstens kommune- og fylkestingsvalg vil bli obligatorisk utsending av valgkort. Det stilles krav om legitimasjon når man skal stemme, og den såkalte skjæringsdato for registrering i manntallet blir endret fra 31. mai til 30. juni i valgåret. Dessuten blir det nye frister for forhåndsstemmegivning utenriks og på Svalbard. Gjennomføringen av stortingsvalget i 2005 viste at en del forhold ved valgavviklingen ikke fungerte godt nok. De foreslåtte endringene i valgloven vil kunne medvirke til at disse problemene blir redusert. Når det gjelder endringen til obligatorisk utsendelse av valgkort, er det viktig å presisere at selv om velgeren ikke skulle ha med seg valgkortet til valgtinget, men kan legitimere seg, skal velgeren ha rett til å avgi sin stemme. Endringen av skjæringsdato med en måned, til 30. juni, er med på å tilrettelegge for at flere velgere kan få stemme i den kommunen de er bosatt. Dette er viktig, og det kan trolig også medvirke til at velgeren blir mer motivert til å stemme. Avslutningsvis vil jeg peke på at odelstingsproposisjonen også tar opp ting som det ikke fremmes lovendringsforslag om. Jeg skal ikke gå nærmere inn på det. Jeg vil imidlertid rette oppmerksomheten mot det som bl.a. et faglig forum for sentrale valgmedarbeidere i Kommune-Norge er opptatt av, nemlig elektronisk stemmegivning. Jeg mener det er viktig at Norge har en offensiv holdning til elektronisk stemmegivning. Elektronisk stemmegivning kan være med på å bidra sterkt til økt valgdeltakelse. Økt valgdeltakelse og best mulig tilrettelegging for alle velgergrupper er en viktig pilar i vårt demokrati. Organisering av trinnvise forsøk med elektronisk stemmegivning bør på plass i god tid før valget i 2009. Med disse betraktninger anbefaler jeg Odelstinget å stemme for komiteens tilråding.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2007-01-31:
På vegner av representantane Lars Sponheim, André N. Skjelstad, Leif Helge Kongshaug og meg sjølv ønskjer eg å fremje eit forslag om eit enklare og betre regelverk for lokale produsentar av alkoholhaldige drikkar.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
På vegne av representantene Hans Olav Syversen, May-Helen Molvær Grimstad, Line Henriette Holten Hjemdal og meg selv vil jeg framsette et forslag om preferansebehandling og redusert toll for å fremme økt handel med utviklingsland.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Jeg ønsker svar fra miljøvernministeren. SV gikk inn i denne regjeringen som en miljøpolitisk garantist. Vi ser nå at garantistens garantier ikke gjelder. De har skrevet med liten skrift nederst på garantien: Dette er ikke Regjeringens politikk. Man garanterte rensing fra dag én. Vi får rensing på Mongstad etter år fire – hvis alt går bra. Vi fikk garantier når det gjaldt oljeaktivitet i sårbare områder i nord, som ble utvannet i forvaltningsplanen. I Nairobi hadde miljøvernministeren sjansen til å ta et internasjonalt lederskap, til å samle de nordiske land om en offensiv nordisk strategi. Nå hører vi at miljøvernministeren skal møte sine nordiske kolleger i juni. Men Nairobi-konferansen var altså i høst. Det er vel og bra at man vil gjøre et nytt forsøk på å gjenreise Norge som miljønasjon, men kanskje man burde begynne å gjenreise SV som miljøparti, for det man her har klart, er å samle hele opposisjonen om en mer offensiv miljøpolitikk enn det SV faktisk står for.
Børge Brende (Høyre), 2007-01-31:
Mitt spørsmål går til miljøvernministeren. De siste dagene er det faktisk skapt stor usikkerhet og uklarhet rundt den norske regjeringens politikk når det gjelder klimaendringer. Klimaendringer er den største utfordring menneskeheten står overfor i dette århundret, derfor har det vært viktig og er viktig at Norge påtar seg en ledertrøye her. Derfor var Høyre fornøyd da miljøvernministeren over en helside i Aftenposten slo fast at Regjeringen vil gå inn for 20 pst. reduksjon i til Norges klimagassutslipp innen 2020. Den garantien varte noen uker, inntil statsministeren i går uttalte at han ikke kunne stille seg bak dette. Ifølge Aftenposten i dag har sågar miljøvernministeren fått kjeft for at hun da har gått ut og stilt ambisiøse krav. Hadde dette vært en liten sak og ikke dreid seg om den største utfordringen menneskeheten står overfor i dette århundret, hadde det kanskje ikke vært så viktig. Men her har vi altså en norsk regjering som skaper uklarhet om hvor man vil i klimapolitikken, og om hva som er målsettingene. Én ting er å uttale seg til avisene, en annen ting er å uttale seg fra Stortingets talerstol. Det er helt nødvendig for Stortinget nå å få avklart om Norge har en politikk på dette området, eller om det er slik at statsråder i Norge tror de kan uttale seg som miljøpolitiske kommentatorer i pressen. Da går mitt spørsmål direkte til miljøvernministeren som statsråd i den norske regjering: Er det slik at klimamålene ikke er avklart, eller er det miljøvernministerens garanti i Aftenposten som gjelder, at Norge skal redusere klimagassutslippene med 20 pst. innen 2020? Jeg vil gjerne ha et svar på hva som er Regjeringens politikk.
Børge Brende (Høyre), 2007-01-31:
Jeg fikk ikke svar på mitt spørsmål om hvorvidt miljøvernministerens garanti i Aftenposten om at Norge skal redusere utslippene sine med 20 pst. innen 2020, er Regjeringens politikk. Regjeringen fremstår i den viktigste saken som menneskeheten står overfor i dette århundret, med en uklar politikk. Det er ikke en regjering som leder – Regjeringen fremstår som et klimapolitisk seminar i denne saken. Jeg kan altså ikke få bekreftet av miljøvernministeren at det hun garanterte – hun brukte selv ordet «garantere» – i Aftenposten, at man skal redusere med 20 pst. innen 2020, er Regjeringens politikk. Når miljøvernministeren ikke er i stand til å svare på det, benytter jeg derfor anledningen til å stille finansministeren – som nestkommanderende i Regjeringen – spørsmålet: Talte miljøvernministeren på vegne av hele den norske regjering da hun garanterte at Regjeringen vil redusere klimagassutslippene med 20 pst. innen 2020? Det vil jeg ha finansministerens svar på.
Børge Brende (Høyre), 2007-01-31:
Jeg synes faktisk det er trist at Norge ikke har en politikk på klimaområdet i en skjebnetime for Kyotoprotokollens fremtid. Den avgjøres nå i løpet av våren. Hvordan kan Norge påvirke dette når vi ikke engang vet hvilke mål vi har satt oss? Jeg merket meg også at miljøvernministeren i replikkvekslingen etter mitt innlegg uttalte at det er helt «umulig» fra Stortingets talerstol å garantere en spesiell prosentsats når det gjelder klimagassreduksjoner. Men den 11. januar stod det en artikkel i Aftenposten med følgende overskrift: «Minst 20 prosent CO2-kutt innen 2020» Der uttalte miljøvernministeren: «Regjeringen vil i løpet av våren foreslå at Norge forplikter seg til å kutte minst 20 prosent, kanskje hele 30 prosent av klimagassutslippene innen 2020.» Hun sa videre at hun «kan garantere» at Regjeringen vil foreslå minst like store reduksjoner. Og så vil ikke finansministeren gi backing til miljøvernministeren på dette i dag! Da vil jeg spørre miljøvernministeren: Er det slik at hun fortsatt garanterer at vi skal redusere med minst 20 pst.? Og hvis hun ikke får det igjennom i Regjeringen, vil hun da gå av?
Børge Brende (Høyre), 2007-01-31:
Jeg synes faktisk det er litt trist og et uttrykk for at man ikke tar klimatrusselen på alvor når statsrådene sitter og flirer på første benk og i tillegg får seg til å svare med at opposisjonen bør jekke seg ned, i en situasjon hvor det er avklart at Regjeringen ikke har noen politikk – foreløpig – når det gjelder hvilke klimareduksjoner Norge har som mål å gjennomføre. Det er avklart at miljøvernministeren ikke hadde dekning i Regjeringen for sine uttalelser. Så hever man stemmen – med svake argumenter – og skylder på dem som var før. Klimagassutslippene var noe lavere i 2005 da Bondevik-regjeringen gikk av. Det blir spennende å se om man i fellesskap makter en politikk slik at man får til det samme resultatet i 2009. Og på vegne av hvem uttalte miljøvernministeren seg i Aftenposten tidligere i år, da hun garanterte 20 pst. reduksjon? Det kunne i hvert fall ikke være på vegne av Regjeringen. Jeg inviterer miljøvernministeren til et samarbeid. Vi kan gjerne hjelpe miljøvernministeren(presidenten klubber) slik at hun nå får gjennomslag i Regjeringen for en ambisiøs målsetting.(Presidenten klubber igjen.) På hvilken måte kan vi hjelpe statsråd Bjørnøy i forhold til egen partileder og statsminister? (presidenten klubber) (Presidenten klubber igjen.)
Børge Brende (Høyre), 2007-01-31:
Jeg stilte faktisk et spørsmål, president!
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Regjeringen har sagt at Norge skal være et foregangsland i miljøpolitikken. Vi har videre sagt at klimautfordringen er det viktigste miljøspørsmålet vi står overfor. Så har Regjeringen også til Stortinget gitt uttrykk for at vi denne våren jobber med de viktigste tiltakene som vi skal få på plass for at utslippene også kan reduseres i Norge. Vi har sagt til Stortinget at i løpet av våren kommer arbeidet med de sektorvise klimahandlingsplanene, som betyr at vi går inn i alle sektorer i samfunnet for å finne konkrete tiltak for å sørge for reduksjon. Så har vi sagt at vi også skal følge opp Lavutslippsutvalgets rapport og komme tilbake til Stortinget på egnet måte om de langsiktige målsettingene for klimareduksjonene i Norge. Og så har vi sagt at i forbindelse med dette arbeidet skal Norge også komme med sine konkrete mål. Det har Stortinget vært orientert om. Jeg vil gjenta i dag at i løpet av våren vil vi komme med våre fastleggelser av de konkrete målsettingene. Så har jeg sagt i Aftenposten og også mange andre steder at Norge skal ha en ambisiøs klimapolitikk. Jeg har også sagt at det er minst like viktig å slå fast at Norge skal ha en minst like ambisiøs klimapolitikk som EU. Heller ikke EU har fastsatt sine mål, men EU-kommisjonen har levert et forslag. Vi vil til våren avspeile hvilke konkrete mål vi har kommet fram til.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Vi vil komme tilbake til Stortinget med en egen stortingsmelding. I den forbindelse arbeider vi med å dele inn alle ulike sektorer i ulike grupperinger. Vi tar altså for oss industrien, transport, avfall osv. – de ulike sektorer. Vi skal sette opp konkrete mål for hver enkelt sektor og se på hvilke tiltak som må til for å nå disse målene. Vi har sagt at vi vil komme til Stortinget med en stortingsmelding om det. Der vil den konkrete målformuleringen stå, og der vil det også stå om de konkrete tiltakene. Når det gjelder Kyoto-forpliktelsene våre, har vi sagt at oppnåelsen av Kyoto-målene vil skje gjennom en kombinasjon av nasjonale tiltak og kvotekjøp.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg er veldig glad for at jeg kan stå sammen med Kristelig Folkeparti om ha en ambisiøs klimapolitikk. Er det noe Regjeringen er helt tydelig på, og noe hele Regjeringen arbeider aktivt for, er det nettopp å konkretisere og synliggjøre alle våre tiltak for å kunne være et foregangsland i klimapolitikken. Jeg har gjentatte ganger sagt at Norge skal ha ambisiøse mål, men jeg har også sagt at Regjeringen ikke har fattet noe vedtak om dette ennå. Derfor er det selvfølgelig helt umulig å konkretisere og garantere noen prosenter fra talerstolen i dag. Men vi skal stå sammen om en ambisiøs klimapolitikk, og så vil vi i løpet av våren komme tilbake med forslag om de konkrete tallene.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det er ingen forskjell på det som finansministeren sier, og det som jeg som miljøvernminister sier. Vi har vært tydelige, både finansministeren og jeg – og også andre regjeringsmedlemmer – på at vi er i en prosess med å komme fram til våre konkrete mål. EU-kommisjonen har levert et forslag som nå diskuteres i EU. Det er ennå ikke fattet noe vedtak der. I debatten har jeg konkretisert og sagt hva jeg ønsker. Jeg synes det er et godt utgangspunkt at noen foreslår 30 pst., og at noen foreslår 20 pst., men jeg har hele tiden vært tydelig på at Regjeringen ikke har fattet noe vedtak om det. Så er det mitt ansvar å sørge for en ambisiøs klimapolitikk. Det gjør Regjeringen gjennom de konkrete tiltakene vi allerede har gjort, og gjennom den stortingsmeldingen om sektorvise klimahandlingsplaner som vi nå skal jobbe med framover.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Norge er et land som både har store muligheter og store utfordringer når det gjelder klimaspørsmål, klimaområdet. Vi er en petroleumsnasjon, og vi har stor økonomisk vekst. Det betyr at vi har en ekstra forpliktelse til å sørge for at vi fører en politikk som resulterer i utslippsreduksjoner også i vårt eget land. Denne debatten kommer til å gå utover hele våren. Jeg har vært veldig tydelig på at Regjeringen ønsker å – og skal – føre en ambisiøs miljøpolitikk, og at vi skal gjenreise Norge som en miljønasjon. Når vi skal gjenreise Norge som en miljønasjon, betyr det selvfølgelig også at vi skal gjenreise Norge som en nasjon som går i front når det gjelder klimaspørsmål. Når det gjelder de konkrete klimamålene, skal vi komme tilbake til Stortinget med det, men det skal ikke være noen tvil om at vi fører en ambisiøs klimapolitikk i Norge.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det er helt riktig at klimaspørsmålet er et av de aller viktigste spørsmålene i verden for tiden. Den første delen av FNs klimapanels rapport kommer førstkommende fredag. Det er grunn til å anta at rapporten vil inneholde klare bekreftelser på at vi står overfor alvorlige utfordringer når det gjelder klimaet. Norge har i perioder vært i front når det gjelder å fremme og drive det internasjonale klimaarbeidet. I Nairobi tror jeg det var en generell opplevelse for mange land at klimaforhandlingene stod litt i stampe. Norge tok sammen med Sverige på møtet i Nairobi initiativ til et uformelt ministermøte – som skal være i Sverige i juni. Fordi vi har denne uroen over at de internasjonale klimaforhandlingene står litt i stampe, må vi finne andre veier ut av dette. Det er en av grunnene til at Norge nettopp på møtet i Nairobi tok initiativet til et klimamøte i juni, i Sverige.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Norge gjør mange ting innenfor dette området. En av de tingene vi gjør, er å bygge allianser. Jeg var, som det ble nevnt her, i Tyskland i går for å komme i kontakt med miljøvernministeren i Tyskland, som nå sitter med formannskapet i EU. I tillegg har vi nær kontakt med mange andre samarbeidspartnere, både miljøvernministeren i Storbritannia og andre enkeltland. I tillegg til disse bilaterale samtalene og den kontakten vi har, er det viktig at Norge bidrar til miljøteknologi, utvikling av teknologi som har betydning for den globale oppvarmingen. Noe jeg er helt sikker på vil ha stor betydning for Norges bidrag, er det vi nå gjør knyttet til Mongstad – utviklingen av en renseteknologi som kan ha betydning både i Norge og i andre land.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Når det gjelder det å oppfylle Kyoto-forpliktelsene, har Regjeringen sagt at det skal vi gjøre både gjennom nasjonale tiltak og gjennom å kjøpe kvoter. Vi har sagt både i Soria Moria-erklæringen og mange ganger her i salen at vi skal ta betydelige deler hjemme, men at vi også skal bruke kvoter som et supplement. Dersom vi skal få til et stort løft i hele verden, må alle land bidra. Det er ikke slik at vi som et av verdens rikeste land, et av de landene som er kommet lengst når det gjelder teknologiutvikling, et av de landene som også har mulighet til å utvikle ny teknologi, kan skyve ansvaret fra oss og si at oppryddingen må noen andre ta. Her må vi også ta vårt ansvar hjemme. Det er jo den kombinasjonen som er den politikken som Regjeringen ønsker å føre.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg er jo veldig glad for at klimapolitikken får så stor oppmerksomhet, for det gjør jo at vi har mulighet til å få en offensiv, bred, tverrpolitisk enighet om virkemidler, som er helt avgjørende for å få redusert utslippene. Så har jeg lyst til å si at EU-kommisjonen har kommet med et forslag. Det er altså ikke gjort noe vedtak i EU heller. Jeg har gjentatte ganger sagt at Regjeringen jobber for fullt med konkrete tiltak for å få redusert utslippene. Vi har sagt at vi skal komme tilbake til Stortinget i løpet av våren med de konkrete tallene. Børge Brende er opptatt av klimaet. Det er jeg veldig glad for, men jeg har også lyst til å si at vi nå jobber med en klimaregning på grunn av den forrige regjeringens mange tillatelser til å øke utslippene, som selvfølgelig gjør at vi nå har en svært krevende situasjon foran oss.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Denne Regjeringen fører en miljøpolitikk som ingen tidligere regjering har gjort. Vi har altså en aktivitet knyttet til klimaet som ingen tidligere regjering har hatt. Jeg har lyst til å nevne veldig kort: Vi har fått til en avtale om CO2-rensing – den forrige regjeringen løftet ikke en finger når det gjaldt CO2-rensing. Jeg er helt enig i at avtalen kommer noen år senere enn vi hadde håpet, men vi har fått det til. Vi har fond for fornybar energi – den forrige regjeringen løftet ikke en finger for å få det konkret på plass. Vi har nå satt i gang tiltak etter tiltak for å få redusert utslippene. Den forrige regjeringen gjorde akkurat det motsatte. Den sørget for at det ble gitt tillatelse til en rekke nye utslipp. Jeg kan nevne Snøhvit – den forrige regjeringen gav utslippstillatelse til Snøhvit. Jeg kan nevne Kristin-feltet, jeg kan nevne Ormen Lange, og jeg kan(presidenten klubber) nevne Vilje, Volve – en rekke utslipp som resulterer i(presidenten klubber) økte utslipp. (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Unnskyld, president!
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg vil spørre presidenten om jeg kan få begynne å svare litt, og så har jeg lyst til at finansministeren, som var til stede på det møtet med Bjørndalen som det ble referert til, slipper til. Men presidenten må avgjøre om det er mulig at hun kan få gi noen kommentarer etterpå.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Strålende!
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det er strålende. Tusen takk, president! SV er en pådriver for miljøpolitikken i Regjeringen, og SV har sørget for at veldig mange nye ting knyttet til miljøpolitikken har skjedd. Regjeringen fører en politikk som er annerledes enn den den forrige regjeringen førte. Det er helt riktig, for nå jobber vi med konkrete tiltak som gir konkrete mål. Når vi gjennom klimakampanjen inviterer det norske folk til en dugnad om disse spørsmålene, er det nettopp for å understreke at nå tar vi et felles løft – både Regjeringen, offentlige aktører, næringsliv, folk gjennom det å være forbrukermakt, det å opplyse osv. Denne regjeringen fører en miljøpolitikk – så kraftig som ingen har gjort tidligere. Finansminister – vær så god!
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Denne regjeringen har, som finansministeren har sagt opptil flere ganger nå, slått fast at nye konsesjoner for gasskraftverk skal ha rensing. Når det gjelder Kårstø, har vi sagt at vi skal bidra til rensing, og vi hadde et ønske om å få det på plass innen 2009. Så er sikkert også representanten Lien klar over at NVE la fram en rapport rett før jul som slo fast at den framdriftsplanen som opprinnelig var tenkt, var vanskelig å holde. Vi hadde et stort samrådingsmøte i forrige uke, og Regjeringen jobber nå med å trekke konklusjoner for videre framdrift på Kårstø. Det er en problemstilling knyttet til om en skal omsette økonomien hjemme med tenkte reduksjoner ute. Det er en problemstilling jeg ikke ønsker å gå inn i, fordi(presidenten klubber) det handler om at vi skal være forpliktet til å ta utslippsreduksjoner også hjemme. (presidenten klubber)
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det er helt korrekt som Børge Brende sier, at det var noen reduksjoner i utslippene i perioden 2001–2005. Først og fremst skyldtes det høye oljepriser, som gjorde at man fikk en utskifting fra fyringskjeler og over til elektrisitet. Det som vi imidlertid skal være veldig klar over, er at de framskrivningene som vi nå ser, og som vi nå har, viser en økning. Det skyldes først og fremst vedtak som den forrige regjeringen gjorde. Alle som jobber med klimapolitikk, vet at vedtak en gjør tidligere år, får konsekvenser etter noen år. Det vi nå ser, er akkurat det. Utbyggingen av Snøhvit, tillatelser på Ormen Lange, Kristin-feltet, Alvheim-feltet osv., er tillatelser som er gitt av den forrige regjering, og som nå resulterer i økende utslipp. Vi har altså en klimaregning som denne regjeringen nå må sørge for å få betalt, og det skal vi gjøre. Jeg er veldig glad for samarbeidsinvitasjonen.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg kan forsikre representanten Sponheim om at jeg bruker min makt og min innflytelse til å få til en politikk for denne regjeringen som sørger for at miljø gjennomsyrer alle sektorer. Det er det vi faktisk har sett. 2007-budsjettet er en illustrasjon på det som vi klarer å få til når det gjelder miljø, og når vi sørger for at miljø gjennomsyrer alle sektorer i samfunnet. Vi har sett en historisk satsing på jernbane. Vi har fått til CO2-håndtering, og vi har sørget for masse penger til teknologiutvikling. Vi har fått til avgiftsendring, vi har fått til fornybar energi – og vi har oljefondet. Den viktigste måten en miljøvernminister kan fungere på, er ved å sørge for at miljøpolitikken gjennomgriper alle miljøområder og sektorer i samfunnet. Den innflytelsen har jeg, og den bruker jeg. Og jeg skal love Sponheim at han kommer til å se sterkere og sterkere spor, for Soria Moria-erklæringen skal oppfylles.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Ja.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Regjeringen har ikke konkludert når det gjelder hvilke prosentvise klimamål vi skal sette oss for 2020. Det er nå til behandling i Regjeringen. Det Regjeringen er enig om, er følgende: For det første står hele regjeringen bak at Norge skal være et miljøpolitisk foregangsland. For det andre – det gis av det første – kommer vi ikke til å ha noe lavere ambisjonsnivå i forhold til hvilket ansvar vi fra Norges side skal ta når det gjelder de globale utslippene av klimagasser, enn EU. Det jobber vi med nå. Det viktigste nå er ikke at det er hva vi kan kalle en auksjon over prosenter – det viktigste nå er at vi starter diskusjonen om hva slags virkemidler vi skal bruke for å nå de målene. Og da er det jo en gledelig og historisk dag når Høyre gir oss blankofullmakt med hensyn til alle de virkemidlene vi kommer til å foreslå for å redusere klimagassutslippene – for Høyre har jo ikke vært noe foregangsparti i dette spørsmålet tidligere.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det er riktig som representanten Leirstein sier, at vi jobber for å få til en mer miljøvennlig bilpark. I den sammenheng har vi gjort betydelige endringer når det gjelder engangsavgiften fra og med budsjettet for 2007. Virkningen av det vi gjør nå, handler først og fremst om å få ned klimagassutslippene knyttet til bilparken. Det er derfor vi nå har innført en CO2-komponent, som det heter, i engangsavgiften. Det betyr at drivstoffgjerrige biler kommer billigere ut. Men det er helt feil det Leirstein sier, at dette må en ivrig stortingsrepresentant sitte og lete seg fram til på Finansdepartementets hjemmesider, for også å finne ut at de lokale utslippene kommer til å adresseres neste års avgiftssystem. Det står i Stortingets dokumenter. Det betyr at vi i denne omgang endrer engangsavgiften slik at biler som bruker lite drivstoff, kommer billigere ut. Det har alle fått med seg. For neste år og videre framover har vi varslet at denne omleggingen ikke tar tak i de lokale utslippene fra biltrafikken. Det er riktig at dieselbiler har høyere partikkelutslipp enn bensinbiler, og at vi kommer tilbake med virkemidler for det i forbindelse med årsavgiften. Men vi snakker ikke om beløp i nærheten av titusenkronersklassen. Vi kommer tilbake til Stortinget når vi har konkludert her, men dette har ikke vært noen hemmelighet. Det har vært skrevet med store bokstaver hele veien at vi skal gjøre to ting – både legge om i forhold til klima og sørge for at vi har virkemidler i forhold til lokale utslipp.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det er vel ikke slik at vi i revidert nasjonalbudsjett kommer til å ha full oversikt over hvordan dette bildet er. Det er slik at da budsjettet kom i oktober, ventet selvsagt alle de som hadde tenkt å kjøpe en liten, drivstoffgjerrig bil, til over nyttår med å kjøpe den. Så vi vet ikke helt hvordan disse vridningene i engangsavgiften nå slår ut for bilparken. Dessuten var den ikke helt provenynøytral. Det var faktisk en liten lettelse i engangsavgiften i det vi foreslo. Men det jeg har lyst til å si veldig høyt og tydelig – hvis det er noen som ikke har fått med seg at vi kommer til å jobbe med to ting, både drivstoffgjerrige biler og lokale utslipp – er: Vi kommer til å legge fram virkemidler som tar tak i de lokale utslippene – det må alle være forberedt på – og det vil komme krav om partikkelfilter knyttet til dieselbiler framover. Det skjer et arbeid her i Norge knyttet til det som skjer i EU på dette området.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg må vel kanskje si at Høyre jo har hatt sjansen – i fire år – til å gjøre noe når det gjelder bilavgiftene. Det er først nå, etter den nye regjeringen, at det virkelig har skjedd en betydelig endring i forbindelse med bilavgiftene, med et veldig klart mål om å få til en mer miljøvennlig bilpark. Slik sett var vel ikke Høyre uten innflytelse i den forrige regjering. Og de hadde finansministeren. – Ingenting skjedde. Nå er det fart i sakene. Denne utskiftningen skjer jo litt over tid, det er klart. Men våre ambisjoner når det gjelder sammensetningen av bilparken, er at vi skal klare det som går på sikkerhet, og at vi skal klare å få en bilpark som totalt sett reduserer utslippene. Dette henger sammen med den diskusjonen vi hadde i stad, nemlig: Hvordan skal vi klare å få til en reduksjon i klimautslippene i Norge, og hvordan skal våre bidrag være i verden? Det er klart at da er transportsektoren, som står for ca. 20 pst. av de nasjonale utslippene, veldig, veldig viktig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Sponheims poeng er veldig godt, og han bidrar jo ved å stille meg dette spørsmålet i dag. Dette er først og fremst et problem som forbrukerne må ta tak i. De må spørre og grave og forsikre seg om at den avgiftsreduksjonen som vi har gjennomført for de drivstoffgjerrige bilene, kommer de drivstoffgjerrige bilene til gode. Finansdepartementet har omfattende hjemmesider, slik at man kan gå inn og sjekke hva en reduksjon i engangsavgiften vil medføre for hver modell. Forbrukerne må bruke sin forbrukermakt og etterspørre dette. For det er helt riktig som Sponheim sier, det er ikke meningen at bilbransjen skal endre sammensetningen av bilparken ved at de ordner på dette. Jeg har i mange sammenhenger sagt det samme til forbrukerne, og jeg prøver å bruke medier og alle andre kanaler for å få det til. Og vi kommer til å overvåke dette nøye. Om det finnes noen flere grep jeg kan ta uten å innføre en planøkonomi der Finansdepartementet vedtar utsalgsprisen for de enkelte bilmodeller, så skal jeg vurdere det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Nei, det er jeg ikke. Det ville i hvert fall skapt det presset at statskassen hadde mistet betydelige inntekter, og at de inntektene måtte bli funnet et annet sted. Representanten har helt rett i at vi har et betydelig avgiftsnivå i forhold til transportsektoren og bilsektoren. Engangsavgiften er litt særnorsk, men det ville ha hatt stor betydning for statsbudsjettet hvis vi skulle prioritere å fjerne engangsavgiften. Denne regjeringen har andre prioriteringer. Vi har sagt at vi skal holde oss til 2004-nivået når det gjelder skatter og avgifter. Min ambisjon for de kommende statsbudsjettene er å vri beskatningen slik at vi får en mer konsekvent beskatning når det gjelder utslipp – altså et grønnere skattesystem og et mer rettferdig skattesystem. I den sammenhengen kommer ikke kraftige reduksjoner i engangsavgiften på biler til å være prioritert.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Det var jo jeg som var hos Fellesforbundet, på vegne av SV. Det var ikke slik at det var kyss, klapp og klem og full enighet. Tvert imot la vi vekt på at det var uenigheter i spørsmålet om miljøpolitikken, men at det går an å samarbeide for å få til gode løsninger. Så syns jeg jo at både representantene for Venstre, Høyre og Kristelig Folkeparti tillater seg en tone i miljødebatten som er helt mismatch i forhold til hva de faktisk selv gjorde da de satt i regjering. Ikke én krone klarte Venstre å få til til rensing av gasskraftverk – vi renser nye gasskraftverk! Ikke noen satsing på jernbane – det var en tragedie hvordan jernbanesatsingen ble holdt tilbake. Vi satser på dette. Ingen endringer i miljøavgifter på bil – nå skjer det noe på dette området. Så jeg ville anbefale representanten Kvassheim å jekke seg ned et par hakk. Hvis ikke blir det veldig pinlig for ham å se på Venstres egen arv, som vi nå sliter med.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
La meg først si at Fremskrittspartiet nok deler statsminister Stoltenbergs skepsis til realismen i noen av de uttalelsene som har kommet fra miljøvernministeren. Prosenttallet 20 kommer fra EUs arbeid med klimapolitikken. EU produserer 80 pst. av sin kraft ved hjelp av sterkt forurensende kullkraft. 98 pst. av kraften vi bruker i Norge, kommer fra fornybar vannkraft. 20 pst. kutt i nasjonale utslipp, sier statsråden. Da er mitt spørsmål: Skal disse kuttene – 20 pst., 30 pst. eller 40 pst., for den saks skyld – som man til syvende og sist lander på, skje gjennom bruk av de virkemidlene som tillates av Kyotoprotokollen, eller skal det utelukkende skje gjennom de nasjonale utslippene?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Det har seg slik at vi hvert eneste år produserer ca. 120 TWh vannkraft i Norge. Hadde vi skullet produsere denne kraftmengden basert på kullkraft, som man i all hovedsak gjør i Europa, hadde norske klimagassutslipp blitt tredoblet. 100 mill. tonn CO2 ville ha blitt resultatet av 120 TWh kullkraft i Norge. Dette betyr at norsk industri allerede i dag er basert på svært miljøvennlig kraft. Fremskrittspartiets holdning er at skal man gjennomføre kutt, må man gjøre det der det er mest kostnadseffektivt. Vil statsråden nå bekrefte, hvis man skulle falle ned på et kutt i størrelsesordenen 20–30 pst., at det vil være naturlig at størstedelen av disse kuttene ikke blir foretatt i Norge, men i utlandet – på norsk regning, i tråd med klimaprotokollens virkemiddelapparat?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Når man hører denne debatten her, skulle man tro at klimagassutslippene i forrige periode ble dramatisk redusert. Slik var det vel ikke. Men i forhold til det som nevnes her nå om Finnmark og at en million tonn CO2 slippes ut derfra, har jeg lyst til å peke på at det på Kårstø nå bygges et gasskraftverk som også kommer til å slippe ut en million tonn CO2 i året resten av hele denne perioden. Nå har Regjeringen sagt at der skal man bruke 5,6 eller kanskje 7 milliarder kr på å rense denne millionen tonn CO2. Da er det betimelig å spørre – og så får man i Regjeringen bli enig seg imellom om hvem som ønsker å svare på spørsmålet – hvilken reduksjon vi kunne fått dersom disse 5, 6 eller 7 milliardene i stedet hadde blitt brukt på å rense kullkraft i Europa. Da kan jeg kanskje be om at statsråd Storberget svarer på det.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Norge skal være et foregangsland. Derfor er det så viktig at vi setter et måltall. Og derfor er det problematisk at statsminister Jens Stoltenberg ikke har satt dette måltallet – og heller ikke er villig til å gjøre det på en stund. Kristelig Folkeparti støtter miljøvernministeren når det gjelder visjon og måltall. Vi ønsker å trekke måltallet lenger, til 30 pst. Derfor vil jeg gi miljøvernministeren én anledning til i Stortingets spørretime til klart og tydelig å bekrefte at vi står sammen om å ta de tiltakene som Lavutslippsutvalget foreslo, i bruk, sette 30 pst. som et måltall – og være bedre enn EU. Kan statsråden gi meg den garantien?