trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Statsråden viser til at man fra Mattilsynets side vil komme med en sak over påske knyttet til eventuell felles brakklegging i henhold til luseforskriften. Da vil jeg stille følgende spørsmål: Legger man opp til å legge hele Hardangerfjorden, både ytre og indre del, inn i samme sone, slik at det vil kunne få enorme konsekvenser for hele næringen i den fjorden? Det er spørsmål nummer én. Mitt andre spørsmål til statsråden er som følger: Statsråden sier ingenting i innlegget sitt om når man eventuelt kan forvente å få en ny sak sendt ut på høring. Vi er alle enige om at det er et stort press i Hardangerfjorden knyttet til oppdrett, et veldig stort press. Men man må også ha gode og langsiktige rammevilkår. Kan statsråden si noe om når man forventer at et nytt utkast vil komme?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Jeg ble også litt overrasket da jeg hørte representanten Holmelids innlegg, men jeg skal ikke dvele mer ved det. Jeg vil si at statsråden nå har bekreftet – og det er veldig bra – at man vil legge det faktabaserte grunnlaget i bunnen her. Det er viktig, særlig når vi ser at dersom man hadde innført den opprinnelige forskriften, ville det kunne få dramatiske konsekvenser, for her estimeres et tap på inntil 1 260 arbeidsplasser, 1,8 mrd. kr i tapt omsetning. Vi snakker om store konsekvenser. Legg merke til at jeg sa «kunne få», for man aldri skal ta alle tall helt for gitt, man skal alltid stille spørsmål ved tallene, og derfor sier jeg «kunne få», slik at det er presisert, og at det eventuelt ikke blir en del av debatten. Det som jeg setter spørsmålstegn ved – for statsråden er jo enig i at vi trenger mer kunnskap, statsråden har jo bekreftet at man vil se på disse tingene på nytt – er hvorfor man ikke gjorde det på forhånd, før man sendte ut forskriften på høring. Hvorfor tok man ikke kontakt med næringen i forkant, nettopp for å se på disse tingene, før man skapte den usikkerheten som denne høringsrunden faktisk skapte? For det ble stor uro og store problemer, også knyttet til lokaliteter. Hvis man gjør dette og man lukker deler av det og tar det ned, er spørsmålet mitt: Har man tilstrekkelig med lokaliteter i andre områder for dem som eventuelt mister retten til å kunne foreta dette? Vi ser fram til at vi får den faktabaserte biten lagt til grunn. Det er ingen målsetting at man skal ha mest mulig oppdrett for enhver pris, for vi har et ansvar for villaksstammen, vi har et ansvar for å få kontroll på lusesituasjonen, og vi har et ansvar for det som har med rømning å gjøre. Spørsmålet er hvordan vi kan komme fram til de målene vi setter oss. Der har også statsråden levert en rekke forskjellige typer forslag. Næringen har kommet med en tiltaksplan. Nå må vi begynne å se litt av virkningene av det. Og som jeg også sa i mitt innlegg: Vi vet at Hardangerfjorden er et veldig presset område, og vi vet at det er tiltak som må settes i verk for å få kontroll over situasjonen knyttet til lus og til rømning over hele kysten. La oss få fakta, og la det ligge til grunn før vi treffer våre beslutninger om reguleringer. Da har vi i hvert fall et bedre grunnlag å diskutere ut fra.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Bare slik at det er helt klart slått fast: Fremskrittspartiet har gitt honnør til statsråden for det som statsråden har gjort. Det jeg har satt spørsmålstegn ved, er at regjeringspartiene i salen her, etter at statsråden har gjort det som forslagsstillerne har bedt om, sier at man ikke bifaller det. Det blir underlig.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Statsråden viste i sitt innlegg til hvor viktig det var å ha flere båter langs kysten for å sikre ressursgrunnlaget til fabrikker etc. Det er jeg helt enig med statsråden i. Men det alle viktigste for at vi skal kunne opprettholde det, er jo lønnsomheten i næringen. Statsråden var selv også inne på ordningen knyttet til samfiske. Det er for øvrig en ordning som vedtas år for år. Det er ikke en permanent ordning, som Holmelid var inne på, men det er en år-for-år-ordning. Da er man avhengig av at man har to bruk – man må ha to båter, og man må ha to bruk. Hvis man skal tenke rent bedriftsøkonomisk, må det være noe av det mest ulønnsomme man kan ha. Det vil si at det er to personer som skal fiske sammen fra samme båt, men de er nødt til å ha hver sin båt og hvert sitt bruk. Det kan ikke være særlig fornuftig. Det er derfor vi sier, i tråd med det som Norges Fiskarlag sier, at man også bør vurdere en ordning om struktur i den minste delen av flåten. Er statsråden uenig med Fiskarlaget?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Først av alt vil jeg takke representanten Lødemel for at han ville være med Fremskrittspartiet og vedta allerede nå at kvotetaket skulle økes til fem. Men han hadde ikke helt fått med seg sitt eget parti, og foreløpig står Fremskrittspartiet alene. Men stor ære til representanten Lødemel. Det setter vi stor pris på. Jeg setter også stor pris på at statsråden nå har varslet at det vil gå ut et høringsutkast knyttet til å øke kvotetaket for banklineflåten til fem. Jeg er mer bekymret når statsråden sier at man også har bedt næringen om å uttale seg om eventuelt å øke kvotetaket til fire. Sogn og Fjordane-benken og Møre og Romsdal-benken har nettopp hatt møte med næringen. Var det én ting man bl.a. advarte mot, var det å finne en mellomløsning eller kvasiløsning – ved å øke kvotetaket til fire. Jeg håper man mener det når man sender ut på høring et kvotetak på fem. Statsråden er jo ordholden i andre saker, så dette ser jeg fram til. Det er godt at man gjør det på denne måten, men jeg håper at statsråden også sender ut dette med en veldig kort høringsfrist. I flåten er det i dag mange som sliter såpass at det står om enkelte av disse rederienes framtid. Representanten Lillian Hansen kritiserte opposisjonen for at vi hadde fremmet dette forslaget i denne innstillingen, for den dreide seg bare om struktureringsmuligheter for kystfiskefartøy under 28 meter. Jeg er svært glad for at vi har tatt denne debatten i det store og hele, nettopp for å vise at vi må få ting gjort. Jeg håper at statsråden i hvert fall sørger for at vi får en kort høringsrunde og en rask gjennomføring i denne saken. Videre vil jeg få benytte anledningen til å gjøre vårt forslag om til et oversendelsesforslag, i og med at statsråden har vært så positiv som hun har i denne saken, og håper det får en rask løsning.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Det er slik at noen er mer utålmodig enn andre etter å få gjennomført vedtak. Men man kan gjennom vedtak som fattes i denne salen, gi en «go» til statsråden ved å fortelle at det ligger et flertall her. Da kan man igangsette de prosessene som er der, og det er akkurat det som er Fremskrittspartiets ordlyd i forslag nr. 3. Det er ikke at man skal fravike lovverket, men at man ønsker dette innført. Statsråden har sagt det, og nå er man i gang med høringsbiten. Det ble replisert nettopp fra representanten Lillian Hansen om måten som representanten Bakke-Jensen tok SV på. Det er et faktum at man stemte imot det som har med samfiskeordningen å gjøre. Det var et representantforslag som lå til grunn i denne sal, og det ble altså stemt ned. Heldigvis har man innført en ett-år-i-slengen-ordning, og så får man se hvor lenge det varer. Når det gjelder forslaget knyttet til å se på det som har med de minste fartøyene og struktureringsordning å gjøre, holder jeg fast på det som jeg har sagt. Det er direkte problematisk at f.eks. ved en samfiskeordning sier man at ja, man kan få fiske to stykker på samme båt, men da må man ha to båter, man må ha to utrustete bruk for å kunne gjøre seg nytte av ordningen. Det kan da ikke være fornuftig lønnsomhetsmessig. Det absolutt verste vi kan gjøre innenfor fiskerinæringen, er å ikke sørge for at det er lønnsomhet i alle ledd. Det er nettopp lønnsomheten som vil skape vekst, det er lønnsomheten i kystfiskefartøyene som vil sørge for at filetfabrikkene og annen næringsmiddelindustri langs kysten har arbeid. Hvis lønnsomhet ikke ligger til grunn, vil dette forvitre, og arbeidsplassene vil også forsvinne. Så kan det selvfølgelig også være negative ting knyttet til strukturering. Det er det flere som har vært inne på. Det ser vi alle. Men saken som vi har liggende her på bordet i dag, dreier seg i hovedsak om hvorvidt man skal komme tilbake med en ordning nettopp for å møte de utfordringene som man har i næringen. Norges Fiskarlag, som kanskje den fremste på feltet, har sagt at dette går vi for. Da synes jeg det er litt rart at regjeringspartiene er fullstendig avvisende, men jeg regner med at det også der vil komme en endring når vi får den nye stortingsmeldingen – jeg håper i hvert fall det – slik at også den minste delen av flåten har mulighet til å få en enda bedre lønnsomhet enn i dag. Ja, mange har god lønnsomhet. Det er ikke alle som har det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Jeg har to spørsmål til statsråden. Det ene er knyttet til statsrådens innlegg, der statsråden sier at representantene tar feil – altså at vi gir feil informasjon fra talerstolen. Jeg ber om at statsråden forteller hvor vi har sagt noe feil, hva vi har sagt som er feil, slik at det kan bli rettet opp, for man ønsker ikke å bidra til at det er gjort feil i saken. Så det ser jeg fram til å få dokumentert. Spørsmål to er om sjømatmeldingen. I flere saker knyttet til fiskeri er det helt åpenbart at vi alle sammen ser fram til å få en sjømatmelding. Kan statsråden si litt om hvordan denne prosessen går nå, og ikke minst om når Stortinget får meldingen til behandling – om det skjer på denne siden av sommeren, eller om vi må vente til høsten?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Jeg vil minne representanten Ingalill Olsen om følgende: Det bor folk andre plasser enn i Finnmark, det fiskes andre plasser enn i Finnmark – det bor folk langs hele kysten, vi bearbeider fisk langs hele kysten, og vi har fortsatt tenkt å bo der. Det høres ut som om hele norsk fiskerinæring kun dreier seg om Finnmark. Slik er det faktisk ikke. Jeg regner med at representanten Ingalill Olsen aksepterer at også andre samfunn i Norge lever av å bearbeide fisk og er avhengig av råstoff for å kunne klare seg der. Jeg vil bare prøve å avklare et par åpenbare misforståelser hos representanten Ingalill Olsen. Det foreligger ingenting i det forslaget som er til behandling som er knyttet til at Høyre og Fremskrittspartiet vil innføre flere industrikvoter. Det foreligger et forslag der man ber regjeringen vurdere et slikt forslag. Nok en gang hører vi representanter fra regjeringspartiene snakke om Svein Ludvigsen. I 2005 fikk vi et regjeringsskifte – i 2005! Hvor lenge skal man klare å skylde på tidligere statsråder? Før i dag har vi til og med hørt at man har skyldt på fiskeriministre 30 år tilbake i tid. Vi har et rød-grønt flertall, nå må man begynne å bruke det flertallet hvis man er så uenig, istedenfor å skylde på tidligere regjeringer. Man kunne kanskje akseptert det etter ett år, etter to år, ja kanskje til nød etter tre år, men etter sju år burde man i hvert fall kunne klare å få politikken i sin egen retning. Etter å ha hørt debatten skulle man tro at det ville vært enstemmighet for det forslaget som er fremmet, for forslaget dreier seg om å be regjeringen fremme en sak for Stortinget der man gjennomgår leveringsforpliktelsene. Det har alle partier sagt. Noen sier at de brytes, ikke lovmessig – det er jeg veldig glad for at statsråden har slått fast – men så kommer representanten fra Finnmark og dundrer løs og skaper nok en gang tvil om hvorvidt man bryter dem eller ikke. I tillegg sier hun at intensjonen er viktigere enn jusen. Jusen tas ut fra de lover og forskrifter som Stortinget og regjeringen gir. Det er det som er jus, den skal tolke lover. Nå må statsråden gå på talerstolen og slå fast om leveringsforpliktelsene er brutt eller ikke. Mener statsråden at intensjonen ikke er fulgt opp, slik at hun vil fremme forslag om å stramme det inn, ja da er det på tide at vi får høre det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Representanten Lillian Hansen var inne på hvorvidt man bruser med fjærene eller ikke. Nei, vi prøver å påpeke hva som er forskjellene her. Hva er det egentlig man stemmer ned? Det er det som er det underlige. Jeg prøvde å utfordre representanten Hansen på det, og ikke minst også statsråden, som nå må komme på talerstolen og avklare eller bekrefte det som denne debatten bringer. Nå må statsråden komme på denne talerstolen og fortelle oss om det er virkelighetsbeskrivelsen til representanten Ingalill Olsen som er regjeringens standpunkt. For nå er det skapt så mye tvil, for det er en helt annen virkelighetsbeskrivelse enn den statsråden brukte i sitt innlegg. Man kan ikke bare stå på talerstolen og komme med en rekke påstander om at man har brutt intensjonene og leveringsvilkårene. Det er meget alvorlig, og da må man trekke det tilbake. Nå må statsråden reagere og komme hit og fortelle oss hva situasjonen er.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Nå har det ikke vært en situasjon der jeg har fått den problemstillingen på bordet, men jeg legger til grunn at her blir det likebehandling. Bor du i en kystkommune eller nabokommune til en kystkommune, tilhører du én gruppe, er du utenfor, tilhører du en annen gruppe, og må da ha dispensasjon hvis du skal … President, når jeg tenker meg om, må det jo bli motsatt: Du må ha dispensasjon for å få flere utlendinger enn de som kommer fra kystkommune eller nabokommune til kystkommune. Skal du overstige den andelen, må du ha dispensasjon uansett. Dette må jeg kvalitetssikre med juristene, men jeg legger til grunn at det er dispensasjonsadgang lik for alle, og likebehandling også utenfor.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg skal ærlig innrømme at nå ble jeg veldig i tvil. Det er rett og slett et juridisk spørsmål som jeg må sjekke med juristene. Jeg har lagt til grunn at det er likebehandling, og at kystkommune og nabokommune til kystkommune i dette tilfellet er en norsk kystkommune eller norsk nabokommune til en kystkommune. Juristene nikker. Ergo er det likebehandling, om du er fra Vigo eller fra Røros.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg skal ærlig innrømme at dette ikke er av de sakene jeg har hatt øverst på pulten min, all den tid jeg ikke opplever at det er et stort rop fra næringen om å få endret dette regelverket. Jeg tror næringen ser akkurat de samme utfordringene som vi ser når det gjelder EØS-regelverket. Vi skal ikke stille oss sånn at vi må – skal vi si – likebehandle så mye at det å være norsk fisker ikke betyr noen ting. Det vil jeg advare på det sterkeste mot. Det å ha et regelverk som er EØS-konformt, vil jeg sette veldig høyt på listen. Så skal jeg selvfølgelig gjerne være med og diskutere de utfordringene som flåten har i forhold til rekruttering – det å få folk om bord i båtene. Der tror jeg vi skal gå litt bredere til verks enn bare å se på bosted – hvor folk bor. Med bakgrunn i det kan det godt være at en i forbindelse med en stortingsmelding, eller annet, kan drøfte sånne utfordringer. Men som sagt: Vi må også passe på at vi er EØS-konforme.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg skal kvalitetssikre svaret, men det jeg greier å få klargjort i en passiar med ekspertene som sitter i losjen, er at det er likebehandling av fiskere og mannskap utenfor det vi kaller en kystkommune og en nabokommune til en kystkommune. Så som jeg sa i mitt svar – beklager at det ble litt att og fram: Er man i en kystkommune eller nabokommune til en kystkommune, er man i målgruppen. Er man utenfor, uavhengig av om man er i Norge, altså i de kommunene som ikke er definert som kystkommuner eller nabokommuner, eller i Europa for øvrig, i EØS-området, er det likebehandling. Man har altså ikke fortrinn om man bor i en kystkommune i Portugal. Jeg skal kvalitetssikre det, sånn at jeg ikke roter det til. Det jeg kan si akkurat her og nå, er sånn som jeg sier det. Men jeg skal sjekke det med de fremste jurister på området. Er det sånn at jeg tar feil, må jeg få varslet Stortinget på en egnet måte.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg skal være forsiktig med å være eksakt på dato i denne saken, for det er en sak som har vært krevende, og den har ikke blitt enklere, la meg være ærlig på det. Vi må veie alle hensyn opp mot hverandre, og det må vi gjøre grundig og skikkelig. Nå har vi akkurat fått rapporten som FHL har bestilt, i hus. Den skal vi selvsagt gi rettferdighet og gå grundig gjennom. Jeg har bare så vidt skumlest litt i den og ser at det er mye tall og mye som kommer der som vi selvfølgelig skal ta med oss. Det som Mattilsynet skal evaluere, er de sonene som de har hatt. Det er ikke noe forslag om å komme med noe nytt, som er gjort kjent for meg i alle fall, nå er det Mattilsynet selv som har ansvaret for de sonene. Det må diskuteres med oss, men det de skal gjøre, er å evaluere og se effektene av det regimet som har vært i Hardangerfjorden. Så får vi komme tilbake til det når de har gjort det.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Det er alltid slik at kunnskap er nyttig, og så får man sette kunnskapen ved siden av hverandre. Jeg skal ikke felle noen dom over den utredningen som næringen selv har bestilt og lagt fram, for jeg har ikke gått grundig nok inn i den. Men det er klart at å få innspill fra dem som har skoen på – det forutsetter jeg at ligger i den utredningen – er alltid nyttig. Derfor reiser jeg opp og ned langs kysten og snakker med næringsaktører om de sakene som vi jobber med. Jeg har også selv vært i dette området og snakket om villaksinteressene, for her er det flere interesser som må hensyntas. Det som er utfordringen – for å være ærlig på det – er å finne akkurat den rette balansen mellom å ta hensyn til villaksen og samtidig opprettholde en oppdrettsnæring som er viktig for samfunnene der, og som er viktig for hele nasjonen. Ja, kunnskap er alltid nyttig.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Når vi i regjeringen sender noe på høring, er det nettopp for å få innspill til de forslagene man legger fram. Det har vi fått i denne saken, i den forstand at det er mange som har vært imot at vi skulle gjøre noe som helst, og noen som har vært for det ene og det andre. Det jeg vil presisere, gjelder spørsmålet om hvorfor vi ikke konsekvensundersøkte i forkant. Det vi gjorde, var faktisk å utfordre næringen til å komme med et alternativt forslag: Hvis næringen hadde fått bestemme, hvordan ville de ha gjort det? Næringen har ikke kommet opp med et klart alternativ, og det viser vel også for all verden at dette kan være en krevende sak. Jeg har ikke utsatt noen sak, men vi bruker den nødvendige tiden på nå å utarbeide et nytt forslag, som igjen blir sendt på høring. Igjen er det selvfølgelig for å få tilbakemeldinger på det vi da foreslår.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
På det første landsmøtet i Norges Fiskarlag som jeg var på som statsråd, var samfiske et av de store temaene. Der gikk den ene etter den andre opp på talerstolen og ba om en samfiskeordning av sikkerhetsmessige grunner. Det har de fått, og de har fått det i årene etterpå, og jeg har sågar også tillatt at det er mulig å samfiske med seg selv. Så kan en selvfølgelig i forhold til bedriftsøkonomiske grunner stille spørsmål om dette er helt målrettet. Men begrunnelsen til samtlige som gikk på talerstolen på det landsmøtet, var sikkerheten – det at det kunne være to stykker om bord i en båt. Så fisker de først på den ene og så på den andre, og det var også bakgrunnen for at jeg sa ja til det da – og har sagt ja til en samfiskeordning i årene etterpå også. Jeg har lyttet til næringen. Det gjorde jeg da, og det fortsetter vi å gjøre. Men stemmene er litt ulike. Alt er ikke like entydig, som kravet om samfiske var.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Ulønnsomhet fremmer selvsagt verken rekruttering eller aktivitet. Hovedbildet er jo ikke at flåten, verken havfiskeflåten eller kystfiskeflåten, er ulønnsom. Hovedbildet er jo faktisk at det går veldig, veldig bra. Så ser vi på gjennomsnittstall at den minste kystflåten kommer dårligst ut. Der er det vel også antakelig at vi har den største andelen – vi kan kalle dem mindre aktive aktører, av forskjellige grunner. Det er klart at det som fremmer aktivitet, det som fremmer virksomhet på kysten, er jo lønnsomme bedrifter både på sjø og på land. Jeg har også møtt aktører som i iveren etter struktur innrømmer at det kanskje var i kostbareste laget, så det er ikke sikkert det blir så lønnsomt likevel. Så det å føre en debatt knyttet til at det er plusser og minuser, tror jeg også vil være fornuftig i denne sammenhengen.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg synes det blir litt spesielt å sammenlikne en regulering av fiskeriene, som tross alt er fellesskapets eiendom, som vi må forvalte til fellesskapets beste, med feilkjøp i næringslivet for øvrig. Her snakker vi altså om en naturressurs som er fellesskapets eiendom, som vi må forvalte til beste for både fiskerne, flåten og landsiden. Jeg var senest i Finnmark like før helgen. Der møtte jeg en ungdom som hadde fått seg en båt, og han sa at vi ikke måtte tillate strukturering i den minste flåten. Det er mulig for ungdom å gå inn i dag. Det er ikke så dyrt som mange vil ha det til. Poenget mitt er å si at det er mange stemmer, og de spriker litt. Det er ikke sånn som det kan se ut i mindretallets innstilling her, at det er et unisont rop om å få strukturere mer. På noen områder er det det. Derfor la regjeringen fram forslag om autoline og strukturering.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg er satt til å forvalte mange regler, og dem er jeg ekstremt opptatt av å følge – i hvert fall med hensyn til denne sal. Når jeg skal sende en sak på høring, er det selvfølgelig fordi lovverket, regelverket, sier det. Vi kan ikke bare endre – eller plutselig finne på en ny – forskrift over natta. Det er bakgrunnen. Jeg håper at Stortinget er enig med meg i at vi følger de reglene som vi har på dette området, selv om utålmodigheten – forstår jeg – er stor. Når det trekkes fram bekymring over hvorfor vi sender på høring et kvotetak på fire, er jo dét nettopp for at vi skal få innspillene. Hvis det er sånn som flere har tatt til orde for her, at det er så unisont – noe som jeg for så vidt selv også har hørt – er det vel ikke noen stor fare for at det er mange som tar til orde for et kvotetak på fire. I alle fall har vi det med. Så skal jeg når det gjelder tidslengden på høringen, igjen følge de reglene som vi har, og så får tiden nødvendigvis gå. Nå kjenner jeg næringen så godt at er det noe den er snar til å ta inn over seg, er det når det blir sendt ut bare et lite røyksignal. Bare det å tenke høyt gjør at flåten tilegner seg det ganske fort. Hvis jeg får lov helt på tampen av denne debatten, vil jeg bare kommentere det som representanten Solsvik tok opp, nemlig endringer i bifangst, og at den bidrar positivt i forhold til de ting som han pekte på, som jeg er helt enig i. Derfor er jeg veldig glad for at det er nettopp denne regjeringen som har økt bifangstordningen med over 100 pst. Det er nettopp for å få all fisken opp av havet, slik at den kan bli til lykke på land. Representanten tok også opp dette med kvoteåret. Det er det kanskje litt mer nyansert syn på, litt etter hvor på kysten man reiser. Jeg var i Båtsfjord senest før helgen, og der var det nå så stor glede og fornøydhet over denne regjeringen at diskusjonen om kvoteåret har tapt seg litt, for det vi har gjort i forhold til bifangst, mer enn oppveide behovet for å endre kvoteåret. Til det vil jeg også si at jeg har kjent de fleste fiskeriministrene i de siste 30 år, og veldig mange har snakket om å endre kvoteåret. Jeg har satt i gang en undersøkelse for å få både plusser og minuser med det, og så får vi konkludere på et tidspunkt hva vi gjør også i den saken.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
La meg svare på det siste først, det er det enkleste: Sjømatmeldingen har vi en stor og bred prosess på, og mange reiser langs kysten for å få innspill fra mange aktører. Jeg er en av dem. Når det gjelder tidspunktet, har jeg sagt at det vil bli årsskiftet 2012/2013. Om det blir før eller etter jul, får vi komme tilbake til, men det blir i hvert fall på det tidspunktet. Og bakgrunnen for at jeg ønsker å bruke hele året, er for det første for nå å få masse innspill, ikke minst for å få bredden i det – at vi greier å få en helhetlig melding. Jeg ønsker ikke en melding som går på alle små detaljer. Nå skal vi stake ut veien framover. Til opprettingen av feil, så får jeg begynne – jeg har 17 sekunder igjen: Det ene som Fremskrittspartiet og Høyre anfører, er at det under Svein Ludvigsen ble innført en tilbudsplikt «som gjaldt i soner etter hvor leveringsbetingelsene gjaldt tidligere». Det medførte altså «at man kunne tilby fangstene i et begrenset marked, man oppnådde en bedre pris for fiskerne og det ble mulig for aktiv lokal» …(presidenten klubber.) (presidenten klubber.)
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Da fortsetter jeg der jeg slapp: «… og det ble mulig for aktiv lokal industri å utnytte råstoffet». Det er ikke riktig. Vilkårene i rederienes tillatelse har hele tiden vært at fangsten primært skal tilbys til en bestemt bedrift, til en bestemt kommune e.l. Dette ble altså ikke endret i den forskriften. Den endringen som ble vedtatt under Svein Ludvigsen med hensyn til soner, innebar tvert imot en innstramming. Så er det også en feil i beskrivelsen av Helga Pedersens forskriftsendringer, for det er ikke riktig som Høyre og Fremskrittspartiet anfører, at tilbudssonene ble opphevet under Helga Pedersen. Regjeringen Stoltenberg II har ikke gjort noen endringer i hvilke regioner fangstene subsidiært må tilbys i, og heller ikke i den primære leveringsforpliktelsen. Så er det også en feil i beskrivelsen av bearbeidingsplikten. «Den gjør at man må kjøpe og bearbeide alt råstoffet». Nei, man må ikke bearbeide alt råstoffet. Torsken som blir kjøpt av de tilgodesette, plikter en å bearbeide 70 pst. av.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Som representanten Bakke-Jensen sier, er det et nitid kontrollapparat rundt dette, det blir kontrollert at vilkårene blir fulgt. Nå har ikke jeg fått tallene for fjoråret, men historisk er det ikke noe grunnlag for å si at leveringsforpliktelsene blir brutt, og jeg har heller ingen indikasjoner på at de blir brutt. Det jeg vel oppfattet, er at mange synes at intensjonen med forpliktelsene ikke blir fulgt opp. Men slik som formuleringen og slik som forskriften ligger, er den juridisk meget klar. Så har ikke jeg, iallfall til nå, fått avdekket at det er brudd, iallfall ikke i noe omfang – heller ikke i fjor. Det vil vi jo få svar på når disse kontrollene er gjennomført.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-19:
Jeg trodde det var bare jeg som slet med influensa og dårlig hørsel her, men jeg begynner å tro at det kanskje er flere som sliter med det samme! Jeg kan gjerne gjenta det jeg sa i replikkrunden på direkte spørsmål om brudd på gjeldende regelverk. Jeg sitter ikke med kunnskap om at det er brudd på gjeldende forpliktelser knyttet til levering. Da snakker jeg om juridiske brudd. Jeg er satt til å forvalte regelverket, og der er det mye jus. Det blir kontrollert til punkt og prikke. Så skal vi avvente den nøye og ekstra grundige kontrollen av leveringsforpliktelsene, men da snakker vi om den juridiske siden av det. Det som representanten Ingalill Olsen og mange andre snakker om, er intensjon, og det er noe helt annet. Jeg kan gjerne gjenta det jeg sa i Ålesund, det jeg har sagt i Finnmark, og det jeg har sagt i Nordland: Jeg skjønner Finnmark som vil ha den fisken på land i Finnmark. Så er vi helt enige om at det finnes industri andre plasser på kysten, bl.a. i Møre og Romsdal, som baserer seg på den frosne fisken. Men her tror jeg faktisk det skal bli fisk nok til alle. Poenget er at vi må få brakt den på land i en sånn tilstand at de forskjellige delene av industrien kan gjøre seg nytte av den. Så er det ikke tvil om at verden har endret seg. Det har den også gjort innenfor sjømatmarkedet. Det er bakgrunnen for det som vi har satt i gang for å se på ytterligere bruk av frossent råstoff i denne industrien. Sist jeg var i Finnmark, hørte jeg flere som nå vurderer å sette i gang f.eks. klippfiskproduksjon i Finnmark. Jeg tror ikke det er noen naturlov som sier at all klippfisken må produseres sør i landet. Jeg tror også det er mulig i Finnmark. Jeg har stor forståelse både for Finnmark, Troms og Nordland, alle på kysten, at det som er av råstoff og råvarer, uansett om det er innenfor petroleum eller sjømatsektoren, skal gi arbeidsplasser på land der råvarene og råstoffet finnes. Det har jeg stor sympati for. Jeg jobber for at vi skal ha en industri både i Nord-Norge, Midt-Norge og i Sør-Norge. Vi har utfordringer knyttet til sektoren lenger sør i landet også. Igjen – jeg må bare gjenta det jeg sa, at jeg er ikke kjent med at det foreligger noe brudd. Men jeg tror alle er enige om at vi må få en bedre situasjon, for det er urimelig at folk skal gå permittert i Nordland, Troms eller Finnmark når de ser råstoffet passerer på kaia deres. Jeg har stor forståelse for at det oppleves ekstremt frustrerende. Derfor er det jeg sier jeg skal se på absolutt alt av forslag for å gi en bedre situasjon for industrien.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Eg må vel seie – etter å ha høyrt på replikkvekslingane her – at noko bør skje. Eg høyrer fiskeriministeren seie at ho ikkje har oppdaga at det er noko stort krav frå næringa om endringar her. Eg har vore på nokre møte i Fiskarlaget, og eg har også registrert at det har kome krav frå fleire fylke på dette området. Dette er ein regel som fiskarane og reiarane oppfattar som nesten tullete. At det at ein bur i Noreg og er så uheldig ikkje å bu i ein kystkommune eller ein nabokommune til ein kystkommune, betyr at ein ikkje kan få seg jobb på ein fiskebåt, er etter mitt syn – og etter mange fiskarar og reiarar sitt syn – nesten heilt utruleg. Eg trudde i min naivitet at når denne saka kom opp, ville det vere stor einigheit om at dette burde ein gjere noko med. Så høyrer eg at fiskeriministeren seier at her skal dei gjere ei vurdering, etter at fiskeriministeren har måtta innrømme at ho ikkje kan svare på spørsmål – etter mitt skjøn ganske enkle, i alle fall ut frå det vi på bygdene kallar for godt bondevit. Så får eg håpe at det kan skje noko, for eg veit at i alle fall dei som driv med fiskeri i Sogn og Fjordane, har store problem med å få dyktig mannskap til båtane sine. Eg veit at det er det same problemet i Møre og Romsdal. Då synest eg at ein skal ta dette på så stort alvor at ein ser grundig igjennom denne problemstillinga og kanskje finn ut at her er det eit regelverk som gjer det svært vanskeleg for dei som skal syte for å få tak i mannskap på båtane – utan at dei må halde på å søkje om dispensasjon. Eg trur dei har nok med å syte for at dei får forsvarleg drift på båtane sine, om dei ikkje skal halde på å måtte søkje om dispensasjon etter noko som i alle fall eg synest er ein tullete regel. Så håper eg fiskeriministeren kjem tilbake med noko som kan bety at vi får slutt på dette.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2012-03-19:
Representanten Holmelid frå SV er oppteken av å sikre kysten og å unngå sentralisering. SV vil vente og eventuelt opne for nødvendige endringar som må til. Ei samla næring har sagt at endringane må skje no. Ei samla næring har sagt at lønnsemda i næringa for enkelte er på randa til samanbrot. Det burde også SV vere oppteke av, at vi ikkje oppfører oss slik at mange rett og slett må avvikle og selje sine båtar fordi det ikkje er lønnsemd i å drive fiskeri. Det vert også sagt at mange av båtane er gamle, og at ein er nøydd til å fornye flåten. Det kostar pengar – det kostar mykje pengar. Dersom ein skal få anledning til å gjere det, må det skje ei omstrukturering, slik at det vert levelege lønsemdsforhold for alle. Endringane som er gjorde dei seinare åra, har medført at ein ikkje berre har fått eit A- og B-lag, men i tillegg har ein også fått eit C- og D-lag, i og med at ikkje alle er innlemma i strukturordninga. Innspela frå næringa har etter mitt skjønn vore unisone – dei er samla i at det er heilt nødvendig at ein får til ei omstrukturering av flåten. Det som også vert sagt, er at reiarlaga vil gjere dette innafor eigne rekkjer, altså at dei ikkje vil ta frå andre. Når næringa sjølv ber om dette og seier korleis ein vil gjere det, kan eg ikkje forstå at det skal vere nødvendig å sende det ut på ei høyring. Eg meiner at ein har fått nødvendige innspel frå næringa om kva ein ønskjer. Eg har ei kjensle av at når statsråden seier at ho vil sjå på dette, og at det skal sendast ut på høyring, er det ein måte å skyve dette framfor seg på utan å ta stilling til det på noverande tidspunkt. Eg synest at det ein har fått inn av innspel frå næringa, tilseier at regjeringa burde ta omsyn til næringa sine ønskemål og syte for at ein får gjort dette no – ikkje seinare.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-03-19:
Hardangerfjorden er et av de mest oppdrettsintensive områdene i Norge. Næringen i distriktet bidrar til viktig sysselsetting, næringsutvikling og verdiskapning. Samtidig står en i Hardangerfjorden overfor flere miljømessige utfordringer, som rømming og lus. Dette er bakgrunnen for at Fiskeri- og kystdepartementet den 18. august 2009 sendte på høring ny forskrift om Hardangerfjorden. Saken skapte, som kjent, stort engasjement, og det kom inn en rekke høringsuttalelser. Den 16. februar 2011 sendte Fiskeri- og kystdepartementet på nytt ut et høringsnotat, også denne gangen kom det inn en rekke høringsuttalelser som viser det store engasjementet i saken. Undertegnede og en rekke andre har også vært på besøk i området og fått innspill, både fra næringen og fra andre aktører. I brevet som statsråden har sendt komiteen i denne saken, viser hun til at departementet på bakgrunn av innspill, møter og departementets vurdering nå arbeider med et revidert forslag til Hardangerfjordforskrift. Dette forslaget vil også bli sendt på høring før det blir tatt en endelig beslutning. Dette innebærer i realiteten en utsettelse av den saken vi nå debatterer. På denne bakgrunn foreslår komiteens flertall at forslaget ikke bifalles.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-03-19:
Livskraftige fiskerisamfunn er avgjørende for kystens framtid, og for å oppnå dette er lønnsomhet i fiskerinæringen svært viktig. Det er derfor av stor betydning at det politiske miljø har en levende og engasjert debatt rundt rammebetingelsene for næringen – i hele verdikjeden. Dette gjelder både for flåten og for landindustrien. Den senere tid er det særlig utfordringer knyttet til kystflåten som har vært tema, og dermed også rammebetingelsene. I brevet som fiskeri- og kystministeren sendte til komiteen den 15. desember i fjor, viser hun til St.meld. nr. 21 for 2006–2007, som beskriver hva som er regjeringens politikk på området. I brevet viser statsråden til at hun er «åpen for å vurdere og eventuelt gjennomføre endringer og tilpasninger innenfor rammene av dagens strukturpolitikk». Arbeidet med den nye stortingsmeldingen om fiskeri- og havbrukspolitikken er i gang, og regjeringen har sagt at meldingen skal legges fram i løpet av inneværende stortingsperiode. I denne meldingen vil det være naturlig at mulighetene for økt verdiskaping og bedre lønnsomhet i fiskeriene blir et sentralt tema som drøftes. Dette vil gi gode rammer for en omfattende debatt som næringen er opptatt av, og fra næringens side vil nok debatten om strukturkvoteordninger løftes fram. Jeg skal ikke legge skjul på at dette er en krevende debatt, men som for andre næringer er det viktig at vi ser på alle sider av næringen når den nye stortingsmeldingen nå skal utarbeides. Det er også viktig å drøfte de aktuelle problemstillingene på arenaer der næringen aktivt kan komme med innspill. Så får vi avvente debatten før konklusjonene trekkes. Som grunnlag for debatten om rammebetingelser for kystflåten er det viktig å ta med sentrale fakta. I næringen er det en høy gjennomsnittsalder i flåten og liten fornyelse. I de tre minste flåtegruppene er gjennomsnittsalderen for båtene 25–30 år, og det vil derfor være et stort behov for fornyelse i flåten de nærmeste årene. I tillegg er gjennomsnittsalderen blant fiskerne høy. I de fleste gruppene ligger gjennomsnittsalderen på rundt 50 år, og dette viser at det vil være et stort behov for rekruttering i årene framover. For å få til denne rekrutteringen, som vil være helt avgjørende for å sikre livskraftige fiskerisamfunn, må næringen framstå som attraktiv for de unge. Dette er svært viktig i den debatten vi nå går inn i. Jeg synes derfor det er bra at vi i forbindelse med den nye stortingsmeldingen får mulighet til en ny og bred debatt om fiskerinæringen og hvordan vi i framtiden skal sikre livskraftige fiskerisamfunn. Her er det viktig å løfte fram de utfordringer som næringen står overfor, og de løsninger som kan være aktuelle. Det blir en krevende, men helt nødvendig debatt.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-03-19:
Fiskeri- og kystministeren sa i sitt innlegg at det nå blir sendt ut en sak på høring om økning av kvotetak for autolineflåten fra tre til fem. Det blir merkelig når Fremskrittspartiet sier at det ikke er behov for høring av saken, samtidig som de sier at vi må lytte til næringen. Nå har regjeringen lyttet til næringen, foretar grep, sørger for at det blir sendt ut på høring, og at en får tilbakemeldinger. Det er et godt tegn fra en regjering som ønsker å komme næringen i møte. Så vil jeg også minne om den nye stortingsmeldingen – arbeidet er igangsatt – der også muligheten for økt lønnsomhet i fiskerinæringen blir et viktig tema. Det vil bli mange muligheter for drøftinger, både underveis i prosessen med meldingen og når meldingen skal behandles i salen.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-03-19:
Til representanten Harald T. Nesvik og representanten Frank Bakke-Jensen kan jeg slå ettertrykkelig fast at det er ordningene med de endringene som ble gjort med frys og levering og tilbudsplikt, som i seg selv er problemet. Det er ordninger som Høyres fiskeriminister innførte, og som vi nå sliter med langs kysten. Det kan det ikke være tvil om. Det bør ikke minst Høyre i rimelighetens navn innrømme. Det er ikke til å komme forbi. Det vet folket langs kysten. Nå er det viktig å ta tak i situasjonen og se på tiltak som fører til at fisken blir tatt på land i nord og bidrar til verdiskaping på land i nord. En industrikvoteordning er ikke noe svar på disse utfordringene, men vil forverre situasjonen. Når Høyre og Fremskrittspartiet ber regjeringen utrede dette, regner jeg med at Høyre og Fremskrittspartiet faktisk står for det og mener at det skal innføres. Det kan ikke oppfattes på noen annen måte.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-03-19:
Det er ved flere anledninger sagt fra talerstolen av regjeringspartienes medlemmer at det er selve ordningen som er problemet, og det vil jeg understreke på nytt her fra talerstolen når representanten Harald T. Nesvik setter spørsmålstegn ved hva det er som er problemet. Det er selve ordningen som Høyres fiskeriminister i sin tid innførte, som er problemet, og som de dermed skaper problemer rundt. Det er det ikke noen tvil om, og hvis representanten Harald T. Nesvik lytter til det som blir sagt, så er det det som er understreket i alle innlegg fra regjeringspartienes side her fra talerstolen.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2012-03-19:
Høgre meiner at det er svært viktig å sikre gode og føreseielege vilkår for fiskeflåten. Derfor har Høgre teke opp desse spørsmåla gjennom dette Dokument 8-framlegget. Ein har i Høgre òg tidlegare vore svært aktiv for å få til ei fornuftig strukturrasjonalisering av fiskeflåten. Då tidlegare fiskeriminister Svein Ludvigsen hadde ansvaret, blei det gjort omfattande strukturendringar. Det førte til at store delar av fiskeflåten blei tilpassa både ressursgrunnlaget og inntektsgrunnlaget. Få fiskeriministrar har, som Svein Ludvigsen, vore godt likt både i nord og i sør. Han hadde til og med ein eigen fanklubb i fiskerinæringa. Dessverre var det første denne regjeringa gjorde etter at ho overtok i 2005, å varsle strukturfrys. Når ein hadde så gode erfaringar med strukturrasjonalisering under Bondevik II-regjeringa, var Helga Pedersen og den raud-grøne regjeringa sin nye fiskeripolitikk å gå baklengs inn i framtida. Ein viktig del av denne saka handlar om den havgåande banklineflåten. Dette er ein viktig del av fiskeflåten i mitt heimfylke Sogn og Fjordane. Av dei 35 båtane som er i denne fartøygruppa, er 34 heimehøyrande i Sogn og Fjordane og i Møre og Romsdal. Mange av desse tilhøyrer reiarlag med lange tradisjonar, og dei er ein svært viktig del av den totale fiskerinæringa i vårt fylke. Banklineflåten leverer fisk av førsteklasses kvalitet. Dei har vist både evne og vilje til å satse på kvalitetsprodukt, og det tener dei til ære. Sist haust var eg med på dåpen av MS «Frøyanes», verdas største linebåt, som Ervik Havfiske har fått bygd – ein fantastisk båt og eit flott reiarlag. Det er eit sterkt ønske frå denne flåtegruppa om å få auke kvotetaket frå tre til fem. Noregs Fiskarlag har òg støtta dette i eit samrøystes vedtak. Det er ikkje tvil om at denne flåtegruppa har eit stort behov for å auke kvotetaket til fem, og når dei i tillegg ønskjer å løyse dette innafor eigen flåte, skulle det berre mangle at dei ikkje skulle få lov. Høgre støttar fullt ut dette ønsket og ser på det som eit svært avgjerande tiltak for å skaffe lønsemd og moglegheit for langsiktige investeringar. Høgre kunne i utgangspunktet tenkje seg å gjere eit direkte vedtak om å heve kvotetaket til fem allereie ved handsaminga av denne saka, men ein ser at ein må bruke både list og lempe for å få det til. Det var svært skuffande å sjå at regjeringspartia i utgangspunktet ville avvise framlegget. No kan det sjå ut til at eit sterkt og vedvarande press, bl.a. frå Høgre, har ført til at regjeringa snur, og det er sjølvsagt positivt. No blir det avgjerande at regjeringa leverer og lever opp til dei forventingane som har blitt skapte.
Jonni Helge Solsvik (Høyre), 2012-03-19:
Strukturordningen avleder veldig ofte mange intensive og kraftige debatter langs kysten. Jeg tror vi kan minne oss selv om at man på begynnelsen av 1950-tallet hadde ca. 80 000 fiskere som tok opp det samme kvantum fisk som 10 000 fiskere tar opp i dag. Denne endringen fra 1950 og fram til i dag har vært nødvendig. Det er ingen som kan ønske seg tilbake til en tid da man så at næringen til de grader var i ferd med å bli ulønnsom – og dermed også den kraften i mange fiskerisamfunn som vi ser at fiskerinæringen er i dag. Vi var mange langs kysten som var veldig spent da strukturordningen ble stoppet i 2005. Samtidig var vi mange som var fornøyd med at modellen for strukturordning ikke ble fjernet da regjeringen kom på banen igjen og foreslo å videreføre strukturordningen. For kysten handler strukturordningen om en modell som skal sikre lønnsomhet, sikre fornyelse, sikre rekruttering og ikke minst være med og bidra når det gjelder den store utfordringen i mange kystsamfunn i årene framover, nemlig generasjonsskiftet innenfor fiskeflåten. Men vi skal samtidig erkjenne – og det tror jeg er viktig – at strukturordningen er ingen mirakelkur. Strukturordninger har sine positive sider, men strukturordninger har også noen negative sider: Det tror jeg det er viktig å ha med seg når vi skal se det totale bildet og finne ordninger som skal bidra til økt lønnsomhet og utvikling langs kysten. Det er med andre ord en modell som sammen med andre tiltak har vist seg å være effektiv for å oppnå lønnsomhet i flåteleddet. Jeg har lyst til å ta opp en negativ effekt som det er viktig å ha med seg. Gjennom strukturendringer opplever man – i hvert fall i mange nordnorske kystsamfunn i disse dager – at altfor mye fisk blir værende i havet etter at man er ferdig med et hardt og intensivt vinterfiske. Samfiskeordninger og ikke minst bifangstordninger er avbøtende tiltak knyttet til akkurat den negative effekten en strukturordning kan ha. Endringer av kvoteåret vil gjøre dette enda bedre, sett fra mange kystsamfunns side, og kan faktisk sørge for at man i tillegg til en effektiv strukturordning også får opp andre fiskeslag som bidrar til utvikling langs kysten.
Jonni Helge Solsvik (Høyre), 2012-03-19:
Jeg har lyst til å fortelle at når jeg ikke er så heldig å bli innkalt som vararepresentant på Stortinget, befinner jeg meg oppe i Nord-Norge, hvor dette med leveringsbetingelser nå over en tid har vært et meget hett politisk tema. Derfor var jeg veldig glad for at jeg fikk møte akkurat i dag, da dette ble en diskusjon i Stortinget. Men jeg kjenner meg ikke igjen i det som har vært diskusjonen der ute knyttet til leveringsbetingelser. Derfor er denne debatten viktig, viktig i den forstand at det synes å være total enighet om at det faktum at de leveringsbetingelsene vi her snakker om, ikke fungerer etter de intensjonene som ble lagt til grunn da leveringsbetingelsene ble innført. Så blir spørsmålet: Hvilke avbøtende tiltak kan man bruke politisk slik at man får, i alle fall delvis, tilbake den effekten man ønsket da leveringsbetingelsene i sin tid ble innført? Det som har vært problemet med debatten der jeg kommer fra, er at man faktisk har formidlet sterkt et budskap om at disse leveringsbetingelsene er brutt. Derfor er jeg veldig glad for det som statsråden skriver i brev til komiteen, og også har gjentatt her i salen i dag, at leveringsbetingelsene, slik det i dag framgår av regelverket, ikke er brutt. Da synes jeg det er en god idé at man ikke formidler et budskap ute i næringen om at man anser dem som brutt, og at det dermed må ryddes opp. Når det gjelder Svein Ludvigsen, tidligere fiskeriminister, og hans endringer, kan det godt hende at det var ting som var mangelfulle i påpekningene fra opposisjonens side. Men det er likevel et faktum at da endringene ble igangsatt, var det som står der om at det faktisk ikke var bedrifter i land som nyttiggjorde seg dette råstoffet, og Sjømannsforbundets påpekning av at man bare hadde leveringsplikt i forhold til minstepris, en vesentlig faktor for disse endringene. Mitt hovedpoeng er at erkjennelsen av at intensjonene ikke følges opp, er viktig. Da synes jeg det er beklagelig at man ikke vil diskutere hvilke avbøtende tiltak man kan sette inn for å få det vi alle ønsker, nemlig en lønnsom fiskerinæring også på landsiden. Til slutt: Dette må ikke resultere i en framtid hvor disse kvotene med leveringsbetingelser blir frie kvoter. Da får man en skjevhet i fordeling som er meget urimelig.
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-03-19:
Jeg tror det er en del som ikke har trykket på skjermen, men som har trykket på knappen, og dermed har vi falt ut av systemet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2012-02-07:
På vegne av representantene Geir Jørgen Bekkevold, Laila Dåvøy, Rigmor Andersen Eide og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om innføring av en antislaveridag i Norge.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-07:
La meg først si at jeg ønsker meg ikke frabedt slike e-poster. Jeg synes det er veldig fint å få e-poster, og jeg tror meningsbrytning er noe av det som bringer demokratiet frem. Det var i alle fall ikke de e-postene fra Nei til EU, som i forkant av valget ba om et standpunkt i dette grunnlovsforslaget, som jeg kommenterte nå. Men jeg er ganske sikker på at Lundteigen ikke har fått de e-postene vi har fått i forkant av og i forbindelse med behandlingen i komiteen knyttet til dette forslaget. Det er den typen argumentasjon i disse forslagene – som jeg ikke vil ha meg frabedt, for hvem som helst kan komme med innspill til oss – jeg ikke vil ta hensyn til, fordi det er Grunnlovens ve og vel som står fremst i denne sal når grunnlovsforslag vedtas, og ikke det jeg vil hevde er en feilaktig oppfatning av hva forslaget handler om. Når det gjelder spørsmålet om hvorfor Fremskrittspartiet ikke har fremmet grunnlovsforslag om bindende folkeavstemning, er det et spørsmål som det er ganske vanskelig å svare på. Det er mange forslag som Fremskrittspartiet fremmer fra tid til annen, og som ikke fremmes i andre sammenhenger. Så får vi komme tilbake til hva som fremmes i denne perioden.