Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Det har vært en krevende periode med tanke på innvandrings- og integreringspolitikken i Norge de siste årene. Fra 2015 har regjeringens arbeid virkelig blitt satt på prøve, men det er veldig gledelig å kunne stå her i dag og si at regjeringen har faktisk bestått den prøven. Det har blitt jobbet systematisk og målrettet med både kortsiktige og langsiktige innstrammingstiltak som har vært helt nødvendig. Det er også gledelig å se at regjeringen har truffet så pass godt med sin politikk at når Arbeiderpartiet skal lage sin egen politikk, havner de ned på regjeringens beslutninger da også. Så er det sånn at Fremskrittspartiet skulle gjerne ha redusert antallet kvoteflyktninger fordi vi de siste årene har tatt imot så mange kvoteflyktninger og asylsøkere totalt at man burde ha bremset. Men så er det også sånn at det er det totale antallet ankomster som teller, og det totale antallet ankomster av asylsøkere, kvoteflyktninger og familiegjenforente av disse går nedover. Prognosene for 2018 ser ut til å bli de laveste siden 2006 og ser fortsatt ut til å synke. Da har regjeringens politikk fungert, og selv om vi tar imot noen flere kvoteflyktninger enn det Fremskrittspartiet ideelt sett skulle ønske, er det fortsatt en dreining i retning av Fremskrittspartiets politikk, fordi ved å redusere antallet grunnløse, redusere antallet asylsøkere som ikke har det samme behovet, klarer man å vri midlene over på dem som har mer behov for hjelp, nemlig kvoteflyktninger. Det er et kompromiss som Fremskrittspartiet lever godt med. Det er også viktig å fortsette styrkingen av arbeidet for å avsløre ID-juks, både i ankomstfasen og søknadsprosessen, og også å ta tak i dem som har klart å få en uriktig oppholdstillatelse i Norge på grunn av juks. Vi må gi det tydelige signalet at juks ikke skal lønne seg. Det går på bekostning av dem som trenger beskyttelse. Denne regjeringen har også lyktes med å bosette raskere dem vi tar imot. Mens den forrige regjeringen måtte vurdere tvangsordninger mot kommunene for å få bosatt, er det nå en konkurranse blant kommunene for å få bosette. Nå stiller vi strengere krav både til kommunene om å oppnå resultater og til dem som blir bosatt om å integrere seg. Vi må slutte bare å telle antallet timer opplæring man får, og begynne å måle oppnådd kompetanse. Det er ikke alle som trenger det samme antallet timer norsk for å bli god. På dem kan vi bruke ressursene på andre ting de trenger. Det er en dreining av politikken i retning av Fremskrittspartiet. Vi ønsker mer målrettet, individuell tilpasning av opplæringen. Vi ønsker å starte tidligere med opplæring i barns rettigheter, i hvordan norsk kultur fungerer, og også gi foreldreveiledning. Dette er en politikk som kommer til å komme samfunnet til gode, og det kommer også – hvis vi lykkes bedre med integreringspolitikken – til å komme innvandrerne til gode. Det som skaper forskjeller i det norske samfunnet i dag, er en mislykket integreringspolitikk, og da er det på høy tid at denne blir lagt om. Jeg kan tenke meg at også Arbeiderpartiet gleder seg veldig til at vi skal reformere introduksjonsordningen, for da får de enda en god plan som de kan kopiere og legge fram som sin egen. Med det vil jeg ta opp et løst forslag på vegne av partiene Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti.