trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Jeg hadde ikke tenkt å ta replikk på våre budsjettkamerater, men representanten provoserte meg en smule. Han hevdet nemlig at Fremskrittspartiet, med et kutt på 500 mill. kr, ville rasere kulturtiltak. Jeg vil gjerne spørre representanten Thommessen om hvor han har det fra. Det vi nemlig sier i vårt budsjett, er at vi må tenke nytt. Vi utfordrer faktisk hele Kultur-Norge til å tenke nytt og annerledes. Synes Høyre det er greit at man ikke tenker nytt, at man går i det sporet man har gått i, og far har gått før en? Hvor fritt og uavhengig blir kulturlivet når staten finansierer det meste?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Det skal hun. Jeg tar hermed opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Jeg syns ikke det er dobbelt bokholderi. Representanten fra Arbeiderpartiet kan godt henvise til at vi kutter 500 mill. kr – det er riktig, det, og det gjør vi. Men det representanten i samme åndedrag glemmer å si, er at det faktisk var vårt Dokument nr. 8-forslag som førte til at kulturlivet ble tilført 400 friske mill. kr. Om det er å kalle det dobbelt bokholderi, kan godt hende, det får hun tolke som hun vil.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Nå har jeg hørt det òg. «Om jeg hamrer eller hamres, ligefuldt saa skal der jamres.» Jeg trodde at SV ville være de som kanskje i stedet for å kritisere oss og bekymre seg for skattebetalerne ville være overstrømmende fornøyd med det Fremskrittspartiet har gjort hittil. Vi er stolte av det vi har gjort. Vi har en hel stortingsgruppe og et helt parti bak oss i det vi har gjort, så vi kan stå med oppreist rygg og ønske kulturlivet lykke til. SV har ikke fått til så mange kroner i realiteten. Men Fremskrittspartiet, sammen med regjeringspartiene, har både fått på plass konkrete tiltak som vil bedre situasjonen innen museumsverdenen, og konkrete tiltak som man kan lese om i budsjettet. Det er mer enn SV har fått til.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Jeg trodde ikke SV var skvetne, at de ikke torde å si enkelte ord fra talerstolen. Jeg skal fortelle Lund Bergo hvilket ord som kanskje – eller helt sikkert – er veldig vanskelig for SV å si fra denne talerstolen, og det er «kutte». Men det vet kanskje ikke SV helt hva er. Jeg kan også fortelle SV, siden Lund Bergo i sitt hovedinnlegg spurte hva vi hadde tenkt å gjøre med pressestøtten, at på sikt – og det er helt sikkert representanten fra SV klar over – vil vi sørge for at riksdekkende, meningsbærende aviser, som Klassekampen og Dagsavisen, får greie seg selv. Som sagt: Dette med å kutte vet kanskje ikke SV hva er, for de har skattebetalerne å ta fra. Er det ikke slik?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Jeg har et spørsmål til statsråden på bakgrunn av et utsettelsesvedtak i forbindelse med innføringen av automatmonopol. I statsbudsjettet står det at Lotteritilsynet har fått en reell reduksjon på 10 mill. kr for 2005, nettopp med bakgrunn i automatmonopolet. Men nå har altså statsråden utsatt dette vedtaket et halvt år. Spørsmålet mitt er: Vil statsråden gjøre noe som sørger for at Lotteritilsynet kan få gjort jobben sin også i 2005?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Jeg er redd for at representanten Giske når det gjelder penger, nok befinner seg i en helt annen virkelighet enn noen tidligere kulturminister, det være seg også fra Arbeiderpartiet, har gjort. Jeg har lyst til å konsentrere meg om én ting, nemlig satsingen på ABM. Representanten Giske kritiserer Regjeringen for løftebrudd når det gjelder ABM-opptrappingen. Jeg har foran meg en trykksak utgitt av de tre partiene som skal danne regjering fra høsten av, og det er interessant å se hva de vil prioritere når de kommer tilbake og skal ha makten. I denne trykksaken er ikke satsing på ABM nevnt. Av 15 opplistede punkter over påplussinger og gode formål i kulturbudsjettet er altså ABM ikke verdt et eneste ord. Hvor blir det av all retorikken og kritikken av Regjeringen? Jeg er klar over at man har plusset på i budsjettet, for det gjør man jo overalt, men hva vil man, når man kommer i regjering, gjøre med ABM-opptrappingen?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Det har alltid vært SVs strategi å løse alt med statlige penger. En skulle tro at det også var interessant for et parti som SV å kunne ta i bruk penger gitt av private, gitt av enkeltmennesker rundt omkring i dette landet. Tall vi har fra Finansdepartementet, viser at i 2003 ble det utløst gavefritak for 677 mill. kr. Dette er penger som går rett inn i frivillige organisasjoners kulturarbeid. Dette synes etter Sosialistisk Venstrepartis mening ikke å være særlig viktig, for de har gått imot denne ordningen. Så er det et par ting til som jeg også vil ta opp. Vi har gjennom budsjettforliket mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet foreslått og fått igjennom at vi skal løfte to kor inn på statsbudsjettet, nemlig Nidarosdomens Guttekor og Oslo Domkor. Vi ønsker å styrke korfeltet. Vi ønsker også å få til en støtteordning, slik kulturmeldingen la opp til på korfeltet. Her glimrer Sosialistisk Venstreparti med sitt fravær, noe budsjettkameratene og Arbeiderpartiet ikke gjør. Hva er det som gjør at SV holder seg utenfor disse bevilgningene?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Jeg må si representanten Faldets omtanke og forståelse for undertegnede nesten grenser til det rørende. Når det gjelder synet på frivillige organisasjoner, er det helt korrekt at de har vært et hjertebarn for Kristelig Folkeparti. Vi konstaterer at de frivillige organisasjoner har bedre rammevilkår i Norge enn de har hatt noen gang, takket være forskjellige ordninger. Fritak for skatt på gaver er én av dem som vi virkelig er glade for at vi har fått til, og som betyr uendelig mye for veldig mange frivillige organisasjoner. Når det gjelder Frifond, har de, som representanten Faldet sier, mistet noe over statsbudsjettets bevilgninger, men i 2005 får de 135 mill. kr i stedet. Hvis vi ser litt på forholdet mellom de to tallene, ser vi jo at dette er en formidabel økning i bevilgningen til frivillige organisasjoner, som kommer barn og unge og voksne til gode i hele landet. Dette kan egentlig ikke sies å være noe kutt.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Er det noe galt med forventningene, spør representanten Lund Bergo. Hvis han hadde hørt godt etter hva jeg sa i mitt innlegg, så sa jeg for det første at til tross for stor økning på budsjettet, den største på mange år, er det misnøye og forventninger om at det kommer mer. Det har jeg for så vidt forståelse for, men samtidig sier jeg også at forventningene er for store. Ikke minst Sosialistisk Venstreparti og representanten Lund Bergo har i årevis bidratt til å kaste blår i øynene på folk med forslag som det aldri har blitt penger av. Gjennom alle de år jeg har sittet i kulturkomiteen, og det begynner etter hvert å bli åtte år, har dette vært historien, gjentatt gang på gang, 300 mill. kr mer til kultur strødd utover landet. Ingen har sett noe til de pengene. Det er med på å skru opp forventningene. Det er klart at her har vi alle noe på samvittigheten. Det skal jeg nok innrømme, at alle har lett for å gjøre det. Det tror jeg faktisk jeg sa i mitt innlegg, så jeg tror vi bør gå i oss selv. Det er for høye forventninger, men det er klart at ABM-feltet, som er ett av dem, trenger mer penger. I mitt innlegg tror jeg at jeg gjorde rede for grunnene til det.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
I replikken fra Sollied Øveraas var det tre ting som ble nevnt. Det var kor, det var innkjøpsordningen for sakprosa, og det var ABM. Så vidt jeg husker, var det et bredt flertall i kulturkomiteen som gikk inn for at det skulle komme mer ressurser til alle disse feltene, men vel å merke ikke i første budsjettår. Den meldingen tror jeg vi til kjedsommelighet må minne om egentlig har et tiårsperspektiv. Hvis representanten spør om det er innkjøpsordningen for sakprosa som skal komme først, og det andre bak, tror jeg at vi skal diskutere det i tiden framover hvis vi må prioritere. Jeg håper jo at det i årene som kommer, blir en styrking av alle disse postene over budsjettet. Jeg er i grunnen optimistisk med tanke på det. Jeg har stor tro på at det også er i tråd med statsrådens ønske og ønsket til de partiene som står bak Regjeringen.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Først må jeg tilbake til en replikk til stortingsrepresentant Giske tidligere i dag hvor jeg nok tok det litt for gitt at det skulle bli et regjeringsskifte til høsten. Men hvis det da blir – for eller mot formodning, for å si det sånn – så vil Senterpartiet inngå i et slikt regjeringsalternativ og danne regjering. Jeg er veldig glad for den omsorgen også representanten Sollied Øveraas har for bl.a. å styrke innkjøpsordningene. Et felt som slekter på det, er jo bibliotekfeltet, som igjen er en del av ABM-feltet, arkiv, bibliotek og museum. Det var Senterpartiets statsråd, Åslaug Marie Haga, som i sin tid la fram ABM-meldingen, så jeg må spørre: Hvordan ser Senterpartiets representant på mulighetene til å videreføre den viktige ABM-reformen i et regjeringssamarbeid med de to andre partiene, tatt i betraktning at ABM ikke har fått plass på den viktige prioriteringslisten som Kulturløftet representerer?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
«Budsjett handler om å allokere ressurser», sa representanten Giske. Men det er også litt måten man gjør det på. Nå har kulturbudsjettkameratene igjen bidratt til å skru forventningene i været ute i kulturlivet. Jeg tror det vil bli en tøff jobb å innfri dem dersom det nå skulle gå slik at de kommer i regjeringsposisjon etter valget. Nå er det riktignok velgerne som skal bestemme det, og det kan jo hende at de har en annen mening om det. Men kanskje det ville vært best om man slapp, når man har skrudd forventningene så skyhøyt i været, fordi det blir et tøft møte med virkeligheten. Men jeg skjønner i hvert fall at hvis så skulle skje, vil vi stå overfor en helt annen prioritering innenfor kulturbudsjettet. Jeg skjønner også at bl.a. fradraget for gaver til frivillige organisasjoner vil bli fjernet momentant. Det kunne, tror jeg, ha vært greit for de mange organisasjoner rundt omkring i Norges land som nyter godt av disse pengene i dag, å få vite sikkert om det er slik det vil bli etter valget, dersom denne alliansen kommer til makten. Så bare noen ord til slutt om Nasjonalmuseet for kunst, som ikke har vært viet så veldig mye oppmerksomhet i denne debatten. Det er et veldig viktig prosjekt som holder på å ta form på Tullinløkka. At departementet nå også har tatt et viktig grep for å integrere Riksutstillinger i Nasjonalmuseet for kunst, er helt i tråd med de forutsetningene som har ligget til grunn fra starten av. Her er det viktig å understreke at hensikten med dette ikke er å trappe ned kunstformidlingen i resten av landet. Tvert imot vil kunstformidling nå være en viktig del av Nasjonalmuseets ansvar. I en tid hvor strukturer og landskap utvikler seg, er det nødvendig å finne nye tilnærmingsmåter, og i dette tilfellet slik at tilgjengeligheten til kunstskattene kan bli minst like god som før for alle i dette landet. Det er jo slik at rundt i landet har vi etter hvert fått en rekke gode, oppegående kunstmuseer og – jeg skulle til å si galileer(munterhet i salen) (munterhet i salen)
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-14:
Hele komiteen har tidligere rost norsk film for den suksessen de har opplevd de siste årene. I innstillingen til kulturmeldingen, Innst. S. nr. 155 for 2003-2004, bad komiteen om en utredning av hvordan det best kan satses på film i regionene i Norge, og om en etablering av regionale filmfond. Regionale filmfond får i alt 7,5 mill. kr i budsjettforslaget for 2005. Men hva skjer? I forliket mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet greide de jammen å redusere beløpet med 2 mill. kr og samtidig øremerke alle de resterende 5,5 mill. kr. Samtidig hadde Regjeringen allerede redusert filmbudsjettet med 15,6 mill. kr, med begrunnelsen momsomlegging, som egentlig burde vært en skattelette. Hvordan vil Høyre forsvare at Regjeringen fortsatt mener at den satser på film? Og hvordan forsvarer man at Høyre er et skatteletteparti, når de ikke vil gi filmbransjen skattelette?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-14:
Det var ikke nødvendig å bruke lang tid på Fremskrittspartiets alternative budsjett. Det var bare å se på sluttallet for å finne ut at Fremskrittspartiet vil redusere kulturbudsjettet for 2005 med ca. 550 mill. kr. Det kan vi ikke kalle å satse på kultur. Men det helt store skjer når Fremskrittspartiet går sammen med regjeringspartiene i et budsjettforlik. Plutselig er Fremskrittspartiet med på mange gode forslag som de tidligere har stemt imot. Men hva hjelper det når det ikke følger penger med, men bare ord? Er ikke det å forlove seg? Dette må da være å holde kulturfolk for narr. Og er ikke dette en form for dobbelt bokholderi?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Det er nødvendig og enormt viktig å styrke utviklingen av den regionale filmbransjen for å etablere film- og TV-produksjon som kultur-, industri- og næringsvei. Opprettelsen av en ny post 73 for å støtte regional filmsatsing i Norge er et viktig og riktig grep. Men når et flertall i komiteen, bestående også av Høyre, inngikk et forlik på fordeling av disse viktige regionale midlene, ble en hel landsdel oversett – helt uten en faglig begrunnelse. Jeg stiller meg totalt spørrende til og er ikke så lite overrasket over at Film Camp i Nord-Norge ikke er tildelt midler, noe som har gitt en konkurransevridende ulempe. Jeg vil stille følgende spørsmål til Høyre: Med hvilken begrunnelse har man forbigått en hel landsdel? Er det fordi filmutviklingen er så godt i gang i nord, og man derfor skal stille bakerst i køen? Er ikke dette forslaget som nå ligger inne, urettferdig og konkurransevridende? Mener ikke flertallet at det er nødvendig at dette rettes opp, slik at Film Camp, på lik linje med andre tiltak i landet, blir tildelt midler?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Det er nødvendig og enormt viktig å styrke utviklingen av den regionale filmbransjen for å etablere film- og TV-produksjon som kulturindustri og som næringsvei. Det er viktige og riktige grep å styrke utviklingen av filmbransjen med opprettelse av en ny post 73, for støtte til regional filmsatsing i Norge. Dette vil styrke Norge som filmnasjon. Dette vil utvikle større mangfold, flere fagmiljøer og mer konkurranse i den norske filmbransjen. Dette styrker kunstneriske og kulturelle kvalitetsmål og bidrar til regional kultur- og næringsutvikling. En sterkere regionalisert bransje med nærhet til attraktive filmlocations vil også styrke samarbeidet med internasjonale aktører og styrke Norge som filmnasjon. Da flertallet i komiteen, bestående av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, inngikk et forlik om fordeling av disse viktige midlene, ble en hel landsdel oversett – og det helt uten faglig begrunnelse. Jeg stiller meg spørrende til og er ikke så lite overrasket over at Film Camp i Nord-Norge ikke er tildelt midler, og gjennom dette er blitt gitt en stor ulempe. Film Camp er godt etablert. De er også kommet lenger enn enkelte av de andre som er tilgodesett med midler. De er som designet for å bli tildelt slike regionale midler. De er med i det samme nettverket som de andre, og de er høringsorgan for departementet. Det finnes ingen logisk forklaring på og grunn til at de ikke skulle være med. Jeg blir ikke bare frustrert, men jeg blir tilnærmet forbanna. Dette skal ikke kunne være mulig. Er flertallet egentlig klar over hva de har gjort, og har de tenkt å rette opp denne skjevfordelingen? Jeg vil nok en gang i dag utfordre flertallet. Med hvilken begrunnelse har en forbigått en hel landsdel? For det svaret som jeg fikk tidligere i dag fra Høyre, er ikke reelt. Skal filmutvikling, som er kommet godt i gang i nord, stilles bak i køen? Er ikke forslaget til fordeling urettferdig og konkurransedrivende? Mener ikke flertallet at det er nødvendig at dette rettes opp, og når bør det rettes opp, slik at Film Camp kan få tildeling på like vilkår og på lik linje med andre i bransjen? Dette er politikk på sitt verste. Jeg forlanger og forventer at jeg her i dag får et skikkelig svar.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Representanten Woldseth er bekymret på skattebetalernes vegne. Hun er bekymret over at de såkalte kulturkameratene vil bevilge mellom 200 mill. kr og 400 mill. kr mer enn Regjeringen og Fremskrittspartiet på årets budsjett. Ser en på utviklingen når det gjelder bevilgningene fra Fremskrittspartiets side fra 2001 og fram til i dag, er det kanskje enda større grunn for skattebetalerne til å bekymre seg. De kuttet i 2001 43 pst. på kulturbudsjettet, i 2003 kuttet de 21 pst., og i år er de nede i 14,2 pst. Med en slik utvikling vil de ligge på rammen om to år og to måneder. Og på slutten av neste periode vil de som er så heldige å bli innvalgt, få se at de ligger omtrent på SVs nivå når det gjelder penger til kultur. Er det grunn for skattebetalerne til å bekymre seg med hensyn til den utvikling vi ser når det gjelder Fremskrittspartiets kulturpolitikk?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Kunsten å prioritere er også en av våre disipliner. Jeg tror at dersom representantene Sjøli og Thommessen fra Høyre hadde fått disponert de midlene som vi har på årets kulturbudsjett, er det ikke sikkert at de ville ha disponert dem så veldig mye annerledes. Jeg har ikke tenkt å starte budsjettforhandlinger med Sjøli på vegne av kulturkameratene. Det skal vi ta til høsten. Jeg frykter ikke den runden. Vi har jobbet veldig godt sammen. Vi vet hvilken veg pilen skal peke. Vi skal gå den sammen, og vi skal gå den raskere enn dagens regjering. Det er det vi sier.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Når vi sitter og forvalter penger på Stortinget, er det for en stor del skattepenger. Jeg regner med at det er de samme pengene Fremskrittspartiet bruker. Jeg viste i en replikk til Fremskrittspartiet tidligere i dag hvordan de har redusert sine kutt i kulturbudsjettet fra over 40 pst. til 14 pst. i løpet av fem år. Hvis den kurven fortsetter, vil de jo snart skylde penger. Da må de hente penger fra skattebetalerne, de også. Så det skal nok gå bra. Det som er bekymringsfullt, er at representanten Woldseth fra Fremskrittspartiet ikke ser konsekvensen av å kutte pressestøtten nettopp til de meningsbærende avisene. Det skal altså være slik at de meningene som lønner seg, er de som skal leve i Norge.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Kanskje årsaken til at vi ikke er med på bevilgningen til disse to korene, nettopp er det som Woldseth savnet, nemlig prioriteringer i budsjettet. Det er kjent at vi har ganske mye penger, men vi gjør allikevel ganske mange tunge prioriteringer. Vi gjør ikke slik som Lånke og hans partifeller, som kutter i f.eks. Kulturfondet og bruker penger til julekort hjem til sine egne kor. Det har vi ingen behov for å være med på. Når det gjelder skattefritak for gaver til organisasjoner, er det et prinsipp vi er imot. Men det viser at skatteviljen er der, at pengene fins. Jeg mener det er viktig at fellesskapet skal kreve inn skatt og fordele pengene etter en politisk prioritering og ikke etter privatpersoners forgodtbefinnende.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Er det noe galt med forventningene, sier Lånke i sitt hovedinnlegg. Er det så galt at det finnes noen forventninger i Kultur-Norge når det gjelder å følge opp kulturmeldingen? Er det så galt av Kultur-Norge å forvente at ABM-meldingen følges opp? Slå inn åpne dører, sa Ola T. Lånke, en av Regjeringens talsmenn, da vi kom med Kulturløftet. En kan jo spørre Ola T. Lånke om ABM-døren nå har gått i vranglås. Det er ikke vi som har låst den. Så sier representanten Lånke at til tross for den store prosentvise økningen finnes det allikevel ikke plass til hans eget hjertebarn, nemlig ABM. Mener representanten Lånke at museenes reaksjon på årets budsjett er urimelig syting, eller har det sin årsak i reelle forhold? Eller er det noe galt med forventningene i Museums-Norge?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Jeg vil starte med å gi ros til statsråden for håndtering av problematikken rundt inntjening på spilleautomater og problemene rundt spilleavhengighet. Jeg er ikke fullt så imponert når det gjelder pengespill på nett, og andre problemer som seiler opp. SV har tidligere reist forslag i Stortinget om å utrede muligheten for å forby pengespill på nett, en type spill som i internasjonale forskningskretser blir vurdert som like avhengighetsskapende og like skummel som automatene. Det er tidligere blitt sagt at det er umulig, at det ikke går an å forby spill på nett. Men vi vet at det er en realitet i Australia, og at det også i store deler av USA fins slike typer forbud. Selvfølgelig fungerer det ikke 100 pst. Fartsgrensene i Norge fungerer heller ikke 100 pst., men vi vurderer ikke å fjerne fartsgrensene selv om de ikke fungerer 100 pst. Vil statsråden fjerne de prøvekonsesjonene som nå er ute, som forvaltes av Røde Kors og Norsk Tipping, og ta initiativ for å stoppe gambling på nett?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-14:
Representanten Sonja Sjøli repliserte til meg i sitt innlegg at hun ikke sendte julekort hjem til Akershus. Jeg er enig: Innlegget hennes var nok en hel julekalender og ikke noe julekort! I mitt hovedinnlegg var jeg innom guttemusikken og skolemusikken. Det jeg ikke fikk sagt noe om, var det som vanligvis følger, nemlig Samstemt, som er en nyetablering i Norge som favner både folkemusikkmiljø, jazzmiljø og rockemiljø. Disse grupperingene har på forbilledlig måte for resten av Kultur-Norge laget felles planer og prioriteringer for årene som kommer. Ambisjonene strekker seg selvfølgelig utover det også vi som står bak Kulturløftet, umiddelbart kan innfri, men retningen og prioriteringen er vi enig i, og vi skal gjøre vårt slik at de gode ideene og planene kan settes ut i praksis. Rapporten fra Festival-Norge er at det stort sett går så det suser. Verre er det med de faste scenene, som ikke er helkommersielt innrettet. Forrige uke kunne vi lese om Blå, etter min mening Oslos udiskutabelt mest spennende scene de siste årene, og de problemene de hadde. Jeg er glad for at det ser ut til å ha løst seg på kort sikt, men situasjonen for Blå gir oss noen signaler vi kjenner så altfor godt fra før. Vi som har frekventert disse klubbene en stund, husker problemene med Club 7, vi kjenner Cosmopolite, og det er den samme situasjonen i andre større byer og der de har slike typer steder. Vi trenger slike arenaer, ikke bare i Oslo, men flere steder rundt i landet. Når det gjelder norsk jazzscene, som er det som kanskje framhever seg mest for tiden, ikke bare i Norge, men også utenlands, er situasjonen at scenene finnes, klubbene finnes, men det blir ikke satt av midler til realiseringen av en norsk nasjonal jazzscene. Det må vi snart se å få på plass. Andre steder, f.eks. på Voss og på Kongsberg, ser vi at festivalene har avlet lokale klubber med helårsdrift. På Voss har man Fraktgodsen, og på Kongsberg har man det som blir kalt EnergiMølla. Resultatet av dette er koblet opp mot gode, etablerte festivaler med helårsdrift, og de har også vist seg å kunne være gode arenaer for andre sjangere, f.eks. innenfor Samstemt. Jeg synes Samstemt låter fint, og jeg gleder meg til fortsettelsen.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2004-12-14:
Vi har nå hørt at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har et fellesskap i kulturpolitikken. Men vi har også hørt at de har et større prosjekt på gang. De vil nemlig danne regjering sammen etter valget. De viser til Kulturløftet, som er en forpliktende og omfattende satsing på kunst og kultur de neste ti årene, og som følges opp i de respektive partiers alternative budsjett. Det som skiller regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i kulturpolitikken, er, som Thommessen var inne på, bruken av penger. SV har vel 430 mill. kr mer i sitt alternative budsjett, og de vil bruke enda mer. Arbeiderpartiet har i underkant av 200 mill. kr mer. De mangler altså 230 mill. kr for å møte SV i kulturpolitikken. Og de skal altså lage et budsjett sammen til høsten! Det kunne vært interessant å få høre hvor SV har tenkt å kutte i sitt kulturbudsjett for å møte de andre partiene. De er jo ikke kjent for kunsten å prioritere. Men det kunne vært interessant å høre hva de har tenkt å gjøre når de kommer ut i den virkelige verden.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-12-14:
Jeg synes nesten synd på representanten Ola T. Lånke nå, for han er virkelig genuint opptatt av kultur. Han snakker varmt og gjerne lenge om frivillige organisasjoner. Men fra det miljøet som representanten Lånke har kjennskap til, vet representanten godt at til og med frivillige organisasjoner trenger hjelp. Basarer er vel kanskje heller noe som representanten kjenner, men vi snakker her i Stortinget om Frifond, f.eks. Det viser seg at denne ordningen, der midlene skal gå til frivillige organisasjoner, som faktisk kan spre mye glede og aktivitet, ikke minst på lokalplanet, har mistet 17 mill. kr på budsjettet. Hvordan vil representanten Ola T. Lånke bortforklare dette?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-12-14:
Flertallet i Stortinget mener at NRK har et viktig samfunnsoppdrag som allmennkringkaster. Folkeopplysning, nyheter, kunnskapsformidling, en bred kultursatsing, underholdning og formidling av det norske språket er sentralt i denne sammenheng. Alle komiteens medlemmer unntatt Fremskrittspartiets gir uttrykk for at vi «ønsker ikke at konkurranse og rating skal få en for dominerende plass i NRK slik at det går på bekostning av utvikling, nyskaping og mangfold». Arbeiderpartiet er opptatt av kultur for barn, og vi vet at barn tilbringer mye av sin tid foran TV. Da er det grunn for oss voksne til å være kritiske til hva barna våre får se. Vi voksne krever kvalitet. Hvorfor skal vi ikke kreve det også for våre barn? De tilbud våre barn gis, må ha høy kvalitet. Vi som har vokst opp med NRK, er glad for den satsingen som kanalen fortsatt har på gode barneprogram. Det er dyrt å lage gode TV-programmer, og når kvalitet settes i høysetet, er det lett å skjønne at en kanal som selv Stortinget har vedtatt skal være reklamefri, trenger lisensinntektene. Helt personlig ville jeg gjerne ha betalt mer i lisens dersom pengene hadde gått til å lage bedre og enda flere programmer for barn og ungdom. For 100 mill. kr kan NRK danke ut kanaler som Cartoon, som for øvrig bare sender amerikanske og andre utenlandske tegneserier, og erstatte disse med programmer med levende personer, som NRK er så gode på. Komiteen har i dette budsjettet kun prisjustert lisensen. Men kvalitet koster, så jeg oppfordrer statsråden til å følge opp de mulighetene NRK har til å lage gode, ikke-kommersielle program for barn. Helt til slutt: Siden komiteens leder tok for seg en liste over gode tiltak i Akershus, må jeg nesten få lov til å komme innom en satsing som Festspillene i Elverum gjør i forhold til ungdomssymfonikerne. Nå har jeg mast i, det virker som hundre år, men det er kanskje litt mindre, om at dette skal bli en knutepunktinstitusjon, og nå spør jeg for siste gang, nei, ikke siste, men langt på vei: Kan Festspillene i Elverum snart få knutepunktstatus?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2004-12-14:
I samband med kulturmeldinga fekk Regjeringa støtte frå Stortinget til å utvide innkjøpsordninga til også å gjelde sakprosa. Vi har tidlegare i dag i Odelstinget hatt ein debatt der barne- og familieministeren viste til familiemeldinga og tre tiltak, og at det her måtte prioriterast, noko vi alle forstår. Kristeleg Folkeparti sin representant la veldig stor vekt på at Nidarosdomen guttekor og Oslo Domkor no var komne inn på budsjettet. Spørsmålet mitt til representanten Lånke er då: Kan Kristeleg Folkeparti gjere greie for korleis dei ser på prioriteringa vidare? Er det det å utvide innkjøpsordninga til også å gjelde sakprosa som bør stå øvst, er det ABM, eller er det kor?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2004-12-14:
Først vil eg seie til representanten Lånke at eg trur vi alle i denne salen må erkjenne at når det gjeld ABM-utvikling, er ikkje jobben gjord. Det trur eg alle partia må ta eit ansvar for. Så kan eg roe representanten med å seie at om han les merknadene frå Senterpartiet, SV og Arbeidarpartiet, vil han sjå at vi står saman om å vise til ein lovnad om 40 mill. kr i fem år som skulle gå til ABM-utvikling. Så har eg til liks med representanten Lånke vore med på åtte kulturbudsjettbehandlingar. Eg har i alle fall i fire av dei budsjetta opplevd å samarbeide tett opp mot Kristeleg Folkeparti, og eg har sett kor langt Kristeleg Folkeparti og Høgre har stått frå kvarandre i mange budsjettbehandlingar. Likevel sit dei i dag i same regjering.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2004-12-14:
Under behandlinga av kulturmeldinga var det eit fleirtal som bad om ei utgreiing med tanke på bygging og drift av ein nasjonal kulturbåt. Eg er kjend med at prosjektgruppa har avslutta arbeidet sitt, og spørsmålet mitt er: Korleis har statsråden tenkt å følgje opp dette? Så er det ei kjensgjerning at løyvingane til Frifond over statsbudsjettet er reduserte. Mitt andre spørsmål er: Er det statsråden sin intensjon å fjerne heile denne posten frå statsbudsjettet?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Representanten Giske nemner kulturskulane. Eg sat her i går og høyrde på det meste av utdanningsdebatten. Då var det ingen representantar frå Arbeidarpartiet, så vidt eg fekk med meg iallfall, som var opptekne av kulturskulane i det heile. Og det er i samband med det budsjettet ein eventuelt skal diskutera den delen, ikkje her i dag. I debatten i går var ikkje det så veldig viktig for representanten Giske sine partifellar – så langt som eg fekk med meg. Eg sat der ikkje heile tida, men det var iallfall ikkje noko stort tema. Når det gjeld budsjettet for inneverande år, vil eg minna om at vi løyver nesten 320 mill. kr ekstra, og det er altså over 100 mill. kr meir enn i det glimrande budsjettet som Ellen Horn la fram det siste året ho var kulturminister. Vi satsar, men vi er nøydde til òg å ta på alvor alle dei prosjekta som allereie er sette i gang. Eg kunne ha skove på ein del av desse prosjekta for å strø om meg med mange gode og positive tiltak, men då hadde vi fått problem med å følgja opp overfor Hålogaland Teater og Nasjonalbiblioteket, og vi hadde fått problem med å bli ferdige med Operaen. Det er uansvarleg. Satsinga er stor, men det var ganske gitt kva vi var nøydde til å bruka ho til i år.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Eg er heilt einig i den merknaden som komiteen har når det gjeld satsinga på Ibsen. Det skal feirast i 2006, men det er viktig at det vi gjer når vi legg inn ressursar til den feiringa, får verknader som vi vil ha glede av i mange, mange år, i generasjonar framover. Ibsen-satsinga skal føra til eit varig lyft for forvaltinga av arven etter Ibsen og til varige institusjonelle resultat. Ved fordeling av spelemidlar til kulturbygg har vi i departementet i 2004 ytt tilskott til opprusting av Henrik Ibsen Museum, Venstøp, som er ein del av Telemark Museum. I budsjettforslaget for 2005 er det òg lagt inn ein auke i driftstilskottet til Telemark Museum, for å styrkja Ibsen-satsinga i museet. Det er varige investeringar. Vi har òg gitt positive signal om støtte frå 2007 til eit prosjekt ved Universitetet i Oslo for utgiving av ei historisk, kritisk utgåve av skriftene til Henrik Ibsen. Intensjonen med å støtta dette står ved lag, og det er altså snakk om frå 2007 og utover.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Fyrst må eg seia at eg er veldig lei meg for at vi er blitt tvungne til å utsetja monopolreforma, som eit stort fleirtal i Stortinget har slutta seg til. Når det gjeld Lotteritilsynet sine oppgåver, er det opplagt at tilsynet framleis skal gjera det dei har fått påbod om. Så får vi ta ein diskusjon med dei når vi ser korleis saka går, om kva som eventuelt blir nødvendig av løyvingar i revidert nasjonalbudsjett. Det veit vi ikkje enno. Men det ligg ikkje på nokon måte i korta at dei skal trappa ned innsatsen på sine hovudoppgåver. Vi er i ein dialog med dei, og vi må framleis vera det. Som representanten sa, er det akkurat gjort offentleg at vi måtte utsetja denne reforma. Det får vi eventuelt ta i revidert nasjonalbudsjett, dersom det blir nødvendig.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Vi har for kort tid sidan fått ein rapport som går på avhengigheit i forhold til pengespel på nett. Denne rapporten skal sendast ut på høyring, og vi vil ta den runden før vi tek ei avgjerd om kva vi skal gjera med desse konsesjonane. Når vi tek standpunkt til om dei skal vidareførast, eller om dei skal avsluttast, er det viktig at vi har det best moglege grunnlaget før vi trekkjer ein konklusjon. Difor blir det på kort sikt snakk om å vidareføra det – vi lèt det bli ein prøvekonsesjon og ikkje ein fast konsesjon – og så vil vi vurdera ut frå dei resultata som vi finn i rapporten, kva vi må gjera for framtida. Men den konklusjonen har vi ikkje trekt enno.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Vi har enno ikkje ferdigbehandla den rapporten som har komme når det gjeld nasjonal kulturbåt. Når eg sit og lyttar til denne debatten, er det ikkje eigentleg rop om fleire bygg eg høyrer. Representantane ropar om fleire midlar til kultur og ikkje om å bruka fleire midlar på byggjebransjen. Det er iallfall mitt klare inntrykk etter alle dei innlegga som har vore her i dag. Dette vil kosta veldig mykje. No hugsar eg ikkje – eg har ikkje summen i hovudet – kor mykje ein slik båt vil kosta, men her er det ikkje snakk om småpengar. Det må vi iallfall ta med oss i den vidare vurderinga av om det er det vi skal satsa på. Vi har ikkje trekt nokon konklusjon, men vi har fått rapporten. Eg har ikkje jobba nok med han sjølv enno, og vi har altså ikkje trekt nokon konklusjon. Når det gjeld Frifond, er eg ærleg og seier at ein av grunnane til at vi har kutta, er at vi har ynskt meir til andre delar av kulturen. Frifond har likevel fått ein auke frå 2002, frå ca. 70 mill. kr – om eg ikkje hugsar heilt feil – til 135 mill. kr i år. Dei har altså fått ein stor auke. Men nokre av midlane som stod på statsbudsjettet, har vi altså brukt til andre kulturformål, det treng vi ikkje leggja skjul på.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
Kultur er det som kan føre en tanke fra hodet og ned i hjertet, men ofte motsatt også, fra hjertet og opp til hodet. Komiteen har på sine utallige reiser rundt i landet registrert at det gror mye kultur rundt omkring i vårt langstrakte, flotte land. Det er en boblende aktivitet som gror opp nedenfra. Kristelig Folkeparti er glad for den økte aktiviteten som bl.a. skattefradraget for gaver til frivillige organisasjoner har utløst – det er stor interesse og stort engasjement fra mennesker som vil støtte forskjellige typer frivillig arbeid. Et sted hvor det gror, er på Sørlandet – en landsdel som feiret sine 100 år med stolthet, som ikke alltid har vært det vi er mest kjent for å gjøre. Da et flertall på Sørlandet bestemte seg for å selge store andeler av energiselskapet, var jeg tross alt glad for at midlene ble satt i et fond, Cultiva, som tilgodeser kulturlivet med midler som gjør at kulturlivet kan blomstre. Samarbeid på tvers i kulturlivet kan gi gode og kreative resultater. Det kan gi gode synergieffekter. På Sørlandet har vi fått et samarbeid mellom orkester og teater som har resultert i Opera Sør. Dette er dessverre blitt tilgodesett med litt lite midler fra hovedstaden. Jeg er glad for at et flertall i komiteen øker bevilgningen til dette med 500 000 kr. Dette samarbeidet er nok også årsaken til at det er satt fart i tanken om å etablere et felles konsert- og teaterhus. Planleggingen er kommet langt, og i disse dager er det utstilt en haug av forslag fra arkitekter til hvordan det nye huset kan bli på festningen i Kristiansand. Det tas sikte på å legge betydelige midler i potten lokalt og regionalt, nærmere 700 mill. kr. Derfor er dette et prosjekt som det er vel verdt å se nærmere på, og jeg er glad for at dette nå er en sak flertallet ber om må komme tilbake til Stortinget. Jeg er glad for ordene statsråd Valgerd Svarstad Haugland sa i forhold til dette prosjektet her i salen i dag. Vit hvor du kommer fra for å vite hvor du er på vei, sier vi ofte. På Sørlandet har vi et dokumentasjonssenter fra krigen, hvor man har hatt en utstilling på Stiftelsen Arkivet, et torturkammer som viser litt av vår historie på Sørlandet, men som samtidig peker framover mot et fredsengasjement, for å lære oss noe om hvor vi på Sørlandet kom fra, og hvor vi ønsker å være på vei. Jeg er glad for at komiteen har klart å øke bevilgningen med 200 000 kr til også dette prosjektet.
Afshan Rafiq (Høyre), 2004-12-14:
Kunst og kultur har en egenverdi og er av avgjørende betydning for utviklingen av den enkeltes identitet, livskvalitet og engasjement. Det norske kulturlandskapet kjennetegnes av godt utviklede kulturinstitusjoner og et profesjonelt kunstliv, med høyt kvalifiserte, skapende og utøvende kunstnere. Samtidig har Norge et bredt og verdifullt folkelig engasjement i frivillige kulturaktiviteter. Det er derfor nødvendig å gi både den profesjonelle og den amatørbaserte kulturen bedre rammevilkår – rammevilkår som gir stimulans til landets kunstnere, uavhengig av om de er frie og selvstendige eller aktive innenfor kulturinstitusjonene. Det er også viktig å utvikle kulturpolitikken på en måte som stimulerer interessen for kulturfeltet blant minoritetsbefolkningen, som har sine røtter i andre land og kulturer. Gjennom å fremme møteplasser for kunstnerisk utvikling og kulturell utveksling kan det skapes tilhørighet, kommunikasjon og gjensidig forståelse på tvers av kulturelle forskjeller. I et stadig åpnere internasjonalt samfunn er det også viktig at kultursektoren utnytter de muligheter og griper de utfordringer dette representerer. Samspill over landegrenser og samarbeid mellom kulturinstitusjoner i ulike land blir derfor stadig viktigere. I dag dreier kulturelt mangfold seg stort sett om kunst og kultur hvor minoriteter er aktører. Men det som det veldig sjelden fokuseres på, er at minoriteter stort sett ikke er deltakere i kunst- og kulturlivet. Man møter dem ikke i et museum, et teater eller på en utstilling. Det betyr at det vokser opp en generasjon innbyggere som ikke har kontakt med norsk kunst- og kulturliv. Kulturell medvirkning er en avgjørende del av den identitetsbyggende prosessen for likestilling og integrering. Utfordringen på dette området blir derfor å initiere og styrke tiltak som gjør at minoriteter treffer majoriteten på en naturlig måte i kunst- og kultursammenheng. I den forbindelse er jeg veldig glad for at alle partier – unntatt Fremskrittspartiet – i komiteen har støttet vår merknad om viktigheten av å sikre et økonomisk fundament for kulturaktiviteter som springer ut fra minoritetsmiljøene, og jeg håper at statsråden også kan følge opp dette.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2004-06-07:
På vegne av representanten Ågot Valle og meg sjøl tillater jeg meg å fremme forslag om å nedsette en kommisjon som skal legge fram for Stortinget en betenkning om de konstitusjonelle sidene ved et eventuelt EU-medlemskap.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2004-06-07:
Senterpartiet er svært glad for at Erna Solbergs forslag om å endre flertallskravet i Grunnloven § 93 fra 3/4 til 2/3 faller. Høyre står altså suverent alene i den saken. Det er tydeligvis Høyre meget uvillig til å ta innover seg. Høyre benytter anledningen til å diskutere håndteringen av en rådgivende folkeavstemning i stedet. Til den saken la meg si følgende: Det er da underlig at de som mener at det er en politisk, moralsk forpliktelse å følge folkets råd i en folkeavstemning, ikke stemmer for bindende folkeavstemninger. Det er faktisk ikke lenge siden det spørsmålet var opp i denne sal, og Høyre stemte imot. Det er altså ingen ting i det representanten Lønning nå argumenterte for, som skulle tilsi at han ikke kunne gå for en bindende folkeavstemning. Dette er totalt inkonsekvent fra Høyres side. Når det gjelder EU-saken, skal en spille etter helt andre spilleregler enn en skal når det gjelder andre typer saker. Det er fristende å stille et spørsmål tilbake til Høyre. Det går på om man mener at det ville bli en god situasjon for Norge hvis Norge ble meldt inn i EU med et folkeavstemningsresultat som var 50 pst. pluss én stemme. Jeg er meget usikker på om det ville være en god situasjon for landet på sikt, men det er det som er konsekvensen av den linja Høyre legger seg på i EU-saken. I alle andre saker skal man altså ikke være forpliktet av en folkeavstemning. La meg til slutt bare si at når Senterpartiet ønsker en rådgivende folkeavstemning om EU, skal vi sjølsagt lytte til rådet. Sjølsagt skal vi det. Men vi forbeholder oss retten til å veie ulike hensyn opp mot hverandre også etter en folkeavstemning. Det vil f.eks. for oss være viktig om stemmene er geografisk jevnt fordelt i landet, eller om det er slik at det bare er det sentrale østland som ønsker å melde Norge inn i EU, mens landet for øvrig ikke ønsker å gjøre det. Men uansett er det til sjuende og sist slik at det bare er Stortinget som kan avgi suverenitet. Det kan altså ikke Stortinget overlate til andre. Det er vår plikt som stortingsrepresentanter til sjuende og sist å avgjøre om vi i denne saken skal si ja eller nei til å melde Norge inn i EU. Og jeg må bare for egen del få si at det ville være en uhyre spesiell situasjon om jeg som stortingsrepresentant skulle tvinges til å sitte i denne sal og trykke på ja-knappen under en votering om norsk EU-medlemskap, når det etter alt å dømme ikke er ett menneske som har stemt meg inn til Stortinget for å gjøre nettopp det.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2004-06-07:
Representanten Inge Lønning vet utmerket godt at Grunnloven § 93 også kan anvendes i andre tilfeller enn EU-spørsmålet. Også i andre sammenhenger kan man sjølsagt tenke seg at det avgis suverenitet, og at man i den typen spørsmål søker folkets råd, anser jeg rimelig. Jeg hadde forventet noe mer av et svar fra representanten Inge Lønning på spørsmålet knyttet til hvorfor stortingsrepresentanter bør bindes av en rådgivende folkeavstemning i EU-saken og ikke i andre saker. Det er opplagt at man ville lytte til folkets råd etter en folkeavstemning. Men spørsmålet er hvorfor Høyre skiller mellom EU-sak og andre typer saker. Hvorfor er det mer av en moralsk-politisk forpliktelse automatisk å følge folkets råd når det gjelder EU-saka enn i andre saker? Det hadde jeg forventet at representanten Lønning hadde svart på.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-06-07:
På vegne av representantene Marit Nybakk, Ann Helen Rui og meg selv vil jeg fremme forslag om omgjøring av salget av Østre Bolærne, slik at det fortsatt blir i offentlig eie.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-07:
Jeg foreslår Rita Tveiten.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-06-07:
Alle i komiteen, unntatt SV, går inn for å beholde den styreform vi har i dag, nemlig monarkiet. Hva Stortingets øvrige medlemmer går inn for, får vi først se ved avstemningen. I og med at det er 7. juni i dag, og 99 år siden Stortingets vedtak om å oppløse unionen, kan det være greit med noen historiske fakta. Vedtaket i Stortinget førte til sterke reaksjoner fra svenskene, og de stilte krav om en folkeavstemning. 28. juli 1905 vedtok Stortinget at en slik folkeavstemning skulle finne sted. Allerede 13. august ble det derfor avholdt en folkeavstemning om man var for eller imot Regjeringens og Stortingets politikk om unionsoppløsningen. En massiv kampanje førte til at 368 392 stemte for og 184 imot. De som hadde stemmerett, var alle menn over 25 år. Det var da uavhengig av inntekt. Ledende kvinner satte i gang en underskriftskampanje og en underskriftsaksjon til fordel for unionsoppløsningen, og den førte faktisk til 279 878 underskrifter, som stortingspresidenten fikk av disse kvinnene 22. august. Det var imponerende. Den andre folkeavstemningen i 1905 ble avholdt 12. og 13. november, etter vedtak i Stortinget 31. oktober. Den dreide seg om Norges framtidige statsform. Det var ingen selvfølge for alle nordmenn at monarkiet skulle være den foretrukne statsform. Det var ikke samme enighet om statsformen som det hadde vært om unionsoppløsningen. Resultatet ble likevel ved folkeavstemningen, som ble holdt over to dager, at 259 563 stemte for monarki og 69 264 stemte imot. Noen hevder at om vi i dag skulle velge styreform, ville mange flere antakeligvis stemt for republikk. Det blir for meg feil utgangspunkt. Vi må ta utgangspunkt i den styreform vi har i dag, og det er vår oppgave å vurdere om det er nødvendig å endre styreform fra monarki til republikk. Komiteens medlemmer har selvfølgelig fått med seg den debatt om monarkiet som foregår i media, hvor det i kronikker og leserinnlegg argumenteres både for og imot. Vi har selvfølgelig også sett Dagbladets meningsmåling om det samme. Slik det er, slik er det, og slik skal det være i et demokrati. Men slik flertallet ser det, er det grunnlag for å si at monarkiet har bred oppslutning i folket. 17. april ble vår tronarving døpt. I talen sa bl.a. biskop Stålsett at kongeriket står foran en helt ny tid. Han sa bl.a. også at hun må få være ungdom, slik hennes far fikk lov å være, og så får tiden vise om hun blir dronning. Og som biskopen så riktig la til: «Om folket vil.» I merknadene fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet vil vi understreke at dersom det en gang i framtiden skulle komme på tale å endre styreform, mener vi at det er folket gjennom en folkeavstemning som må få gi sin tilråding. Flertallet i komiteen anbefaler at forslaget fra SV om å innføre republikk i Norge ikke bifalles.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-06-07:
Representanten Engeset kommenterte en merknad i innstillingen og representanten Lønning kommenterte den som en eiendommelighet. Jeg ser at den kan misforstås, og at den er upresist formulert. Det som er ment, er at ved folkeavstemningen i november 1905 fikk folket i Norge anledning til å si sitt når det gjaldt spørsmålet om de ville ha monarki eller republikk. Det hadde, så vidt jeg vet, aldri skjedd før. Man kan kanskje si: naturlig nok. Gjennom det stadfestet et stort flertall i det norske folk at monarkiet var å foretrekke, og folkeavstemningen svarte på den danske prins Carls ønske om folkeavstemning før han aksepterte tilbudet om å bli konge. Det er det som egentlig skjuler seg bak den noe upresise formuleringen.