trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-21:
Jeg er helt enig – 30 pst. er altfor mye. Det betyr at vi rekrutterer en del studenter som enten ikke er motiverte, ikke vet hva de går til, eller ikke følges opp skikkelig under studiet. Det er særlig det siste vi kan gjøre noe med når det gjelder å få lærerutdanningen til å fungere bedre. Det er nettopp derfor vi har denne følgeforskningen som gjør at vi får den kunnskapen som det nå vises til underveis. Vi skal selvfølgelig gå veldig nøye igjennom hva vi kan bidra med overfor institusjonene. Vi har hevet finansieringen av lærerutdanningen én kategori, slik at vi har gitt et bedre økonomisk grunnlag for at dette skal være en praktisk og relevant utdanning. Men vi må regne med en del frafall, og det mener jeg er riktig, men ikke i størrelsesorden 30 pst. Så må vi få opp kvaliteten i utdanningen, slik at vi er sikre på at flere fullfører. Men jeg mener at de tingene som tas opp i dette Dokument 8-forslaget, er viktige for nettopp å motivere for senere, for det dreier seg om karriereveier.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-21:
Jeg tror jeg sa akkurat det motsatte, nemlig at den kontakten, dialogen og den felles møteplassen og diskusjonen vi har mellom partene i GNIST-samarbeidet, er på sentralt nivå. Det er med arbeidstakerorganisasjonene, arbeidsgiverorganisasjonene – KS – og utdanningsinstitusjonene og studentorganisasjonene. Det er det som har vært vårt forum for å diskutere dette, fordi hvis vi kan klare å bli enige om noen gode, sentrale råd som kan gjennomføres, tror jeg det hadde vært veldig interessant. Men det hadde også vært interessant – på veien dit – hvis kommuner og fylker tok ansvar for å prøve ut noen systemer, eller tenke på: Hvordan kan vi tiltrekke oss arbeidskraft som vi gjerne vil ha i skolen? Der ligger det mange muligheter. Jeg mener faktisk at det finnes tilnærmingsmåter her fra begge kanter, og at det hadde vært veldig interessant hvis flere fylker og kommuner tenkte i retning av hva de selv ville legge vekt på, og tenkte på noe i retning av å få dette inn i lønnssystemet. Det står de fritt til.
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Først vil jeg takke interpellanten for at han reiser en debatt om kvaliteten i høyere utdanning. Dette med rangeringer er viktig, og det er spennende. En kan spørre seg hvorfor spørsmålet om målinger reises. Det kan skyldes at det er større nasjonal interesse knyttet til hvordan ressursene skal brukes, altså et ressursfokus. Det kan være at internasjonalisering og globalisering gjør at sammenligning med utlandet blir mer naturlig, og at rangeringer er en del av dette. Dessuten er rangeringer som skapt for mediesamfunnet. Men rangeringene har en rekke utfordringer. Blant annet er det forskjell på hvor fokuset er, og en kan trekke ulike slutninger ut fra rangeringer, som at et universitet har blitt bedre eller dårligere på grunn av hopp eller fall på listen, uavhengig av å se det i relasjon til andres bevegelser på listen. En utfordring med rangeringer er hvordan de leses. En kan utføre en liten lek med rangeringsdata. Hvis en f.eks. ser på Shanghai-rangeringen og stiller spørsmålet: Hvor mange læresteder har de ulike land blant topp 100, er svaret at USA har 53, Storbritannia har 11, og Tyskland og Japan har 5. Ser en antall læresteder blant topp 100 sett i forhold til folketall, er Sveits nr. 1, Danmark nr. 3, Sverige nr. 4, Norge nr. 5 og Finland nr. 5. – vi er altså på topp 5. Mer om dette kan leses i boken Kehm og Stensaker, 2009: University Rankings, Diversity, and the New Landscape of Higher Education. Der vil en se at en kan lese rangeringer på forskjellige måter, og det kan måles på forskjellige måter. Men vi har andre kvalitetsindikatorer som vi kan bruke sammen med rangeringer, f.eks. vitenskapelig publisering. Produksjonen av vitenskapelige publikasjoner har økt med 50 pst. bare de siste fem årene. Det har gjort at Norge som et av få vesteuropeiske land har økt sin andel av verdens samlede artikkelproduksjon fra 0,53 pst. i 2001 til 0,63 pst. i 2011. Vår doktorgradsutdanning er godt ansett blant internasjonale kolleger, norske studenter er vel ansett i utlandet, og vi utdanner flere doktorander. Dette til sammen gir grunnlag for å si at Norge klarer seg bra. Selv om det er rom for forbedring, er det ingen grunn til å svartmale universitetene i Norge. Skal vi ha et bedre forskningssystem, bør vi ha mer langsiktighet gjennom forskningsplaner og spissing, og vi må satse der Norge har folk og fortrinn, slik forskningsmeldingen legger opp til.
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Det er viktig at alle foreldre og barn har mulighet til å være mest mulig sammen det første året. Det gjelder for dem som er i jobb, og det gjelder for dem som er studenter. Med god tilrettelegging er det mulig å tilpasse livet som student også til det å ha ansvar for barn. Sammenlignet med andre land har Norge gode ordninger for studenter som får barn. Det finnes flere særordninger for studenter med barn i dagens utdanningsstøtteordning. Studenter som får barn under utdanning, får foreldrestipend, som har mange likheter med foreldrepengeordningen i arbeidslivet. Dette er en ordning der all utdanningsstøtte gis som stipend i opptil 44 uker etter fødselen. Studentforeldre har frihet til å fordele denne perioden mellom seg. Studenter med barn har også rett til forsørgerstipend i tillegg til vanlig utdanningsstøtte. I 2008 ble universitets- og høyskolelovens § 4-5 første ledd endret for å sikre like rettigheter for alle studenter som får barn i studietiden. Bestemmelsen gir alle studenter rett til permisjon fra studiene under svangerskapet og til omsorg for barn. Videre er det presisert i loven at studenten fortsatt har status som student ved institusjonen mens han er hjemme med permisjon, og han har også rett til å gjenoppta sine studier på tilsvarende nivå som før permisjonen. Dette har vært viktig for hvordan institusjonene innretter seg overfor studenter som får barn. Bestemmelsen gir også departementet hjemmel til å gi en forskrift om regler for utsatt eksamen ved fødsel, og enkelte institusjoner har allerede lokale regler for dette. Gjennom loven er universiteter og høyskoler pliktige til å legge til rette for at studenter som er i permisjon, kan gjenoppta sine studier så raskt som mulig etter fødselen. I 2008 ble det også gjort endringer i forskrift om studentsamskipnader, slik at studenter i fødselspermisjon kan velge å betale semesteravgift, noe som gir tilgang til studentsamskipnadens mange velferdstilbud også i permisjonstiden. Utdanningsstøtten må også ses i sammenheng med andre velferdsgoder for studenter med barn, som billigere studentbarnehager, studentboliger og studentrabatter, engangsstønad i forbindelse med fødsel, barnetrygd, barnebidrag og overgangsstønad for enslige forsørgere. Vi har merket oss at det gis foreldrestipend i sommermånedene til dem som får barn i løpet av sommeren etter avsluttet utdanning. En stor andel av studentene som har jobbet ved siden av studiene, vil ha krav på foreldrepenger tilsvarende den inntekten de har hatt, og det er grunn til å anta at en del studenter som får barn når de avslutter studiene, vil ha hatt en inntekt som tilsier at de kan motta foreldrepenger fra Nav. Det er allikevel en gruppe, tross alle disse ordningene, som befinner seg i skjæringspunktet mellom to velferdsordninger, og som kan risikere å falle mellom to stoler. Det er viktig å forbedre situasjonen for dem som får barn mellom studier og arbeid. Derfor bør det ses nærmere på denne problemstillingen i grenseområdet mellom ulike velferdsordninger.
Mari Lund Arnem (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-21:
Først vil jeg takke for en god debatt, med mange gode ord om lærerstanden, for jeg har det i meg. Det betyr ikke at lærere skal bare være snille, gode, kule, spille de tøffeste hip hop-videoene eller gjøre de artigste tingene. Det betyr at lærerne skal kunne ta kunnskapen fra et høyt nivå og formidle den på et nivå som elevene forstår. Det betyr at vi også må jobbe for å finne de gode folkene – de som kan ta det de har i hodet og snakke på en måte som elever forstår. Jeg er helt enig i det kunnskapsministeren sier, for det er ikke alle som skal bli lærere. Det er de dyktigste folkene, de som klarer å formidle den kunnskapen de sitter på, som skal bli lærere. Om de er litt rare, veldig kule eller veldig snille – så lenge de klarer å formidle det de kan, er det det viktigste. Jeg er glad for at vi er i ferd med å heve statusen til læreryrket. Flere vil nå bli lærere, og lærerstudiet har blitt mer populært. Jeg blir stolt av både den jobben kunnskapsministeren gjør for å heve statusen til det yrket jeg har valgt, og det gjør meg stolt som lærer at jeg vet at stadig flere ønsker å bli det samme som meg. Vi trenger flere som har det i seg.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-03-21:
Det er ikke tvil om at vi kommer til å trenge mange gode lærere i norsk skole i tiden framover. Flere har vært inne på at vi i framtiden kan mangle mellom 11 000 og 18 000 nye lærere, og hvis vi skal klare å skaffe mange nok og gode nok lærere til norsk skole, trenger vi både at de riktige og flinke folkene velger å ta utdanning så de kan bli lærere, vi er avhengige av at de starter å jobbe i skolen, og vi er også avhengige av at de blir der. Det er tre viktige forutsetninger hvis vi skal klare å skaffe mange nok og gode nok lærere i tiden framover. Når SVs representant snakker om at de frafalne skal kalles tilbake, er det ord som klinger godt i en KrF-ers ører! Hvis vi skal klare det, handler det om å ha virkemidler som gjør at folk ser karrieremuligheter også etter at de har startet i skolen, at de kan få utvikle seg, og at de kan bli bedre i den jobben de er i. I så henseende mener vi at det er mange gode forslag i Venstres Dokument 8-forslag her. La meg også nevne noe annet som jeg synes vil være viktig for å klare å få det til. Det ene har Kristelig Folkeparti tatt opp før. Vi er bekymret for at praksisandelen i den nye lærerutdanningen ikke ble økt når vi først tok oss tid til å lage en helt ny lærerutdanning. Jeg tror at det er i møtet med klasserommet at de fleste av dem som har begynt på studiene, eller fullført studiene, får et praksissjokk, de får et møte med virkeligheten og skolehverdagen som gjør at de kanskje velger ikke å fortsette i skolen. Vi mener at man må se på praksisandelen i den nye lærerutdanningen og se om man kan øke den andelen noe. Så er det også viktig med karrieresteg og karriereveier som gjør at lærerne kan få utvikle seg i skolen. Da er etter- og videreutdanning viktig. Det vil være viktig med en obligatorisk mentorordning, og det vil også være viktig å få flere yrkesgrupper inn i skolen, sånn at lærerne faktisk kan utøve det yrket de er utdannet til og satt til. I dag tror jeg mange lærere opplever at de får oppgaver som de ikke hadde tenkt hørte inn under læreryrket, i møte med skolen. Jeg tar opp forslag nr. 2, der Kristelig Folkeparti er medforslagsstiller. Hvis Venstre tar opp forslag nr. 3, vil jeg anbefale Kristelig Folkepartis representanter å støtte det.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Vi i Fremskrittspartiet er opptatt av å sikre at landets studenter får gode ordninger som bidrar til at studiesituasjonen fungerer tilfredsstillende. Vi må sørge for å ha gode rammebetingelser, velfungerende økonomiske ordninger og fleksible løsninger, som gjør at studentene kan fokusere hverdagen sin inn på å tilegne seg kunnskap i studiet framfor andre ting. Men samtidig mener vi også at lik rett til høyere utdanning er viktig. Det betyr at vi må sikre at alle som ønsker det og er i stand til det, gis mulighet til å ta høyere utdanning. Dette fordrer f.eks. gode økonomiske forutsetninger for dem som er studenter i dag. Her er studielån og stipend selvfølgelig viktig for å realisere målet vi i Fremskrittspartiet har om å gjeninnføre fulltidsstudenten og sørge for at alle, uansett økonomisk bakgrunn, faktisk får muligheten til å studere på fulltid. Men bortsett fra Fremskrittspartiets ønske og kamp for høyere studiefinansiering er det også et annet viktig tema som vi her er inne på, nemlig den økonomiske situasjonen til studenter som enten har barn fra før, får barn under studietiden eller blir gravid under studietiden og føder rett etterpå. Som representanten Yrvin var inne på, har vi veldig mange gode ordninger i dag for studenter som har barn eller får barn i løpet av studietiden – alt fra gode permisjonsordninger, ekstra økonomisk støtte, tilrettelegging av eksamensavvikling, studentbarnehager o.l. – som er med på å gjøre det mulig for kvinner å ta høyere utdanning uansett livssituasjon og familiesituasjon. Det er utrolig viktig for å sørge for at alle har lik rett og tilgang til utdanning. Men en ting som langt fra er bra nok, er ordningene for de studentene som blir gravide mot slutten av studieløpet og føder rett etterpå. Representanten Yrvin var inne på at dette er en utfordring vi må se videre på, men det er ikke bra nok. Her har vi en gruppe som ikke er stor – det er et fåtall dette gjelder – men like fullt er det utrolig viktig å sørge for at denne lille gruppen faktisk får gode økonomiske ordninger som gjør dem i stand til å overleve økonomisk. Situasjonen i dag er slik at den som er i arbeid, fulltidsarbeid e.l., har sine rettigheter gjennom folketrygden og får økonomisk stønad ved fødsel gjennom denne. Videre har man dem som er midt i studieløpet, som har tilgang til økonomiske støtteordninger gjennom Lånekassen, og som får sin støtte. Dessverre er det slik at de som føder rett etter endt studieløp, før det har gått seks måneder, ikke har tilgang til de økonomiske ordningene verken gjennom folketrygden eller gjennom Lånekassen. Da ser vi at det er et fåtall studenter som faller mellom to stoler, og som havner i en situasjon hvor de ikke får noen økonomisk støtte. Da er det ikke godt nok å se videre på dette. Man må faktisk se på det første forslaget som Venstre her kommer med, nemlig det som går på at man må sikre økonomisk støtte til de studentene dette gjelder.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Ja, president. Vi ønsker med dette å fremme det forslaget i innstillingen der Fremskrittspartiet er medforslagsstiller.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
På vegne av representantene Gjermund Hagesæter, Åge Starheim og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om innvandringspolitiske siktelinjer og endringer i lov om utlendingers adgang til riket og deres opphold her.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
Vekst og verdiskaping er viktig for å sikre velstanden i samfunnet vårt – og i tillegg for statens inntekter. En har fra Fremskrittspartiets side lenge påpekt at en må ha gode rammevilkår for norsk næringsliv og norsk industri for å skape verdier i Norge – spesielt i konkurranse med utlandet, der skattenivået og lønningene ofte ligger litt lavere. Da må en sikre at norsk næringsliv er konkurransedyktig. Vi ble derfor veldig glade da regjeringen under et annet partis landsmøte fant det viktig å si at de ville komme med en pakke for å stimulere næringslivet til å investere mer, til å drive mer forskning og til å sikre overskuddene gjennom lavere beskatning. Dessverre viste det seg at dette ikke var noe som kom til å bli fulgt opp i revidert budsjett, som Stortinget nå skal behandle. Det er noe som først skal gjennomføres under en ny regjering for 2014-budsjettet. Da blir jeg litt betenkt, for hvis en allerede nå ser at situasjonen i norsk næringsliv er urimelig eller uheldig på grunn av at næringslivet taper konkurransekraft, ville jeg tro det fornuftige var å gjennomføre tiltak nå når man har anledning, og ikke skyve løsningene et halvt til ett år fram i tid – sånn som regjeringen dessverre gjør. Det er ofte sånn at når politikere klarer å definere et problem, kommer virkemidlene for å løse problemet litt for sent inn. Her kunne Stortinget faktisk gjort vedtak som førte til at en løste problemene raskere enn det regjeringen legger opp til. Nå har vi revidert budsjett til behandling. Da kan vi endre på rammebetingelsene, vi kan gjøre endringer i skattesystem, vi kan gjøre endringer i forskningssatsingen, og vi kan gjøre endringer som stimulerer til mer investering – i tråd med det som regjeringen selv har hevdet trengs i dette landet. Da er mitt spørsmål: Ville finansministeren vært fornøyd, og ville han oppfordret stortingsflertallet til å gjøre endringer allerede i revidert budsjett – i tråd med det han sier norsk økonomi trenger?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
Det siste ble jo bare svulstig tåkeprat – når en vet at en definerer en problemstilling som må gjelde fra nå, men løsningen skal først komme om et halvt år under en ny regjering. Her gir en en beskrivelse av at regjeringen skal gjøre endringer i internbeskatningen eller internberegningen i selskaper, og da får en frigjort penger som kan brukes til skattelettelser. Jeg trodde at det var situasjonen for norsk industri som var det viktige, ikke at en alltid skulle balansere statens budsjetter, og at hvis en da kan frigjøre noen penger, kan en bruke dem – og motsatt. Spørsmålet er igjen: Når en ser at det er en tiltakende todeling i norsk økonomi, hvorfor vil en da ikke gjøre endringer allerede i revidert budsjett? Det går an å gjøre endringer i forsknings- og utviklingsreglementet som gjør at SkatteFUNN kommer fram. Det går an å gjøre endringer i avskrivningsreglene allerede nå. Der trengs ingen utredning – for å vente til neste år. Vil regjeringen være fornøyd hvis Stortinget foreslår gode endringer, f.eks. bedre avskrivningsregler, allerede nå i revidert budsjett?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
Først litt voksenopplæring: Fremskrittspartiet balanserer sine budsjett, og det finner finansministeren i vårt alternative statsbudsjett. Jeg synes det er trist at du sier du ikke har sett dette, når vi tross alt har behandlet dette i Stortinget, men det får være ditt problem. Så til denne skattesaken: Finansministeren sier at han reduserer selskapsskatten fordi han har funnet et skattehull på 3 mrd. kr som gjør at en får en skatteveksling, altså at en ikke endrer skattenivået totalt. I Dagens Næringsliv innrømte finanskomiteens leder, fra Arbeiderpartiet, at dette tallet er høyst usikkert – det kan svinge opp, og det kan svinge ned. Da er mitt spørsmål: Nå har regjeringen varslet skattelettelser på 3 mrd. kr, som inndekkes ved å tette et skattehull på 3 mrd. kr. Men hvis skattehullet viser seg å være bare 2 mrd. kr, vil han garantere at skattelettelsene på 3 mrd. kr står ved lag, eller hvilke av skattelettelsene som han har varslet, vil han da begynne å trekke tilbake?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
Ja, jeg sa tre – «tri». Jeg ruller på r-en.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
Jeg synes dette var veldig avklarende, for her innrømmer også miljøvernministeren at det er et innslag av begge deler, både naturlige endringer og menneskeskapte endringer. Det er i tråd med det som Fremskrittspartiet skrev i et dokument vi fremmet i Stortinget i 2007, Dokument nr. 8:97, hvor vi sier at det er en sammenheng. Fremskrittspartiet tar advarslene fra FNs klimapanel på alvor. Derfor fremmer vi tiltak for å kutte CO2-utslipp, men vi forbeholder oss samtidig retten til å stimulere til debatt. Grunnen til at vi gjør det, er at på SVs landsmøte i 2007 harselerte tidligere partileder Kristin Halvorsen i sin landsmøtetale med at det var folk som satte spørsmålstegn ved FNs klimapanels prognoser. De måtte være kjøpt og betalt av oljeindustrien, var Kristin Halvorsens utsagn. Derfor er det et poeng for oss å vise at denne debatten pågår, ikke fordi en skal unnlate å gjøre noe som helst, men for å stimulere til vitenskapelig debatt og ikke stigmatisere dem som stiller spørsmål. Når Cicero på en pinsedag sender ut pressemelding om at det er endringer i prognosene, burde også miljøvernministeren være fornøyd med at den debatten stimuleres. Er statsråden enig?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Det å sikre gode rammevilkår for verdiskaping og trygge arbeidsplasser er en av de viktigste oppgavene for denne regjeringen. Det er også bakgrunnen for den vekstpakken som ble presentert i forbindelse med revidert budsjett. Det som er poenget og punkt én – som er aller viktigst, og som har vært det viktigste hele tiden – er å føre en forutsigbar og fornuftig økonomisk politikk i stort. Å holde seg til de rammebetingelser som ligger rundt styringen av norsk økonomi, er ganske avgjørende for at vi skal klare å opprettholde velferd og arbeidsplasser i Norge. Hvorfor varslet vi dette nå? – Det er dette som ligger i spørsmålet fra representanten Solvik-Olsen. Grunnen er at vi har sendt på høring et forslag om å stramme inn på rentefradraget i konserner. Det gir etter vårt beste anslag ca. 3 mrd. kr inn. Dette forlaget er nå på høring, og det kan først bli virksomt fra 1. januar 2014 – forutsatt at Stortinget slutter seg til de forslagene vi fremmer, senere i år. Regjeringen mente det var viktig at vi var tydelige på hva vi skulle bruke de inntektene til. Regjeringen valgte å si at vi vil bruke de inntektene til å redusere skatten for selskaper og personlig næringsdrivende med ett prosentpoeng, også det fra 1. januar 2014. Samtidig foreslår vi en viss justering i oljebeskatningen, så dette er en del av en totalitet som både peker framover, og som tar tak i den tiltakende todelingen i norsk økonomi. Eller for å si det slik: Det var tiltak til rett tid, det var riktige tiltak, og det var rett dosering.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
For det første vil jeg reservere meg mot begrepet «tåkeprat». Det er et begrep som i hvert fall undertegnede statsråd ikke benytter seg av. Jeg prøver å være ærlig både i de hensikter vi har i de forslag vi legger fram, og i det som er våre mål og vår hensikt med politikken. – La nå det ligge. Det andre er at en må gjøre begge deler. Når man legger fram forslag som skal peke framover, som dette gjør, er det viktig at man samtidig synliggjør hvordan man vil dekke inn de forslagene – i motsetning til det som bl.a. Fremskrittspartiet gjør: lover enorme skattelettelser uten at man redegjør for hvordan man har tenkt å dekke det inn. Vi holder orden i norsk økonomi, vi holder orden både på debet- og på kreditsiden, og det er viktig i politikken.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Ja, det er riktig at Fremskrittspartiet la fram et forslag om å øke avskrivningssatsene både i det vi kaller saldogruppe d, som gjelder maskiner m.m., og for skip. Det var et veldig vidtgående tiltak med en provenyeffekt på i overkant av 2 mrd. kr. Det forslaget avviste vi. Da vi fikk nye kvartalregnskapstall, som vi fikk i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, viste det seg at investeringene i Fastlands-Norge faktisk viser en negativ utvikling. Derfor er det viktig å signalisere at vi vil bruke et tiltak som vi også brukte i 2009 i forbindelse med finanskrisen, nemlig å øke avskrivningene første året – såkalte startavskrivninger – for å sørge for at en gir tydelig beskjed om at det vil være muligheter for bedriftene til å gjøre investeringer mot at en får en større avskrivning det første året, altså et tiltak som vi bl.a. brukte i 2009.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Revidert nasjonalbudsjett er i første rekke en revidering av budsjettet for å sjekke ut at ting går som planlagt, og at det er samsvar mellom det som er det faktiske bevilgningsbehovet, og det som skal bevilges. Det som skjer bl.a. på forskningsbevilgninger, er at det er en nedgang i kontingenter til EU-finansierte forskningsprosjekter. Det er hovedårsaken til de tallene som representanten Flåtten nå nevner. Samtidig – bare for å gjøre oppmerksom på det – har regjeringen nå varslet at den vil slutte seg til Horisont 2020, som er et stort forskningsprogram på utdanningssiden som EU skal sette i verk. Det vil føre til at vi må betale økt EU-kontingent på noen områder, men dette er rett og slett en anslagsendring i den forstand at EU-kontingenter går ned. Hvis det motsatte hadde skjedd, hadde vi måttet bevilge mer i revidert nasjonalbudsjett for å oppfylle våre forpliktelser overfor EU.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Denne regjeringen ga et skatteløfte da den kom til makten i 2005, og det var at man skulle videreføre det skattenivået som var i 2004. Det løftet har denne regjeringen holdt. Når du tetter et skattehull, som vi gjør gjennom det forslaget som nå er på høring, får vi ca. 3 mrd. kr mer inn i skatteinntekter. Det må brukes på tiltak på skattesiden – slik er skatteløftet. Dette er ikke noe Finansdepartementet har funnet på på egen hånd, det er regjeringens beslutning, og revidert nasjonalbudsjett er regjeringens dokument. Dette står hele regjeringen bak, og skatteløftet står hele regjeringen bak. Så er det slik at prioriteringer på utgiftssiden er en del av den ordinære prioriteringsdebatten, både i regjeringen og i Stortinget, men dette er skatteveksling. Det er økte skatteinntekter som går mot reduserte skatteinntekter på andre områder, og det har vi vært tydelige på i denne pakken.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Det som ble lagt fram for næringslivet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, er en kraftfull pakke. Der gir vi lettelser for næringslivet, inklusive endringer og forbedringer av SkatteFUNN-ordningen, startavskrivninger og en reduksjon i bedriftsskattesatsen fra 28 pst. til 27 pst. Det er et viktig tiltak som har vært veldig godt mottatt i næringslivet. Så må vi i tillegg jobbe med andre spørsmål. Vi skal fortsatt satse betydelig på forskning og utdanning, men det er ting som vi vil komme tilbake til i det ordinære statsbudsjettet som blir lagt fram 14. oktober i år.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
La meg starte med starten – for å si det på den måten. Det pågår nå en ganske sterk diskusjon internasjonalt om flernasjonale selskapers skattetilpasning. Senest i går var det et stort oppslag i Financial Times om Apple. Det er to ting som skjer i internasjonal sammenheng. Det ene er fokusering på det du kaller bedriftsinterne overføringer – muligheten for å flytte skattegrunnlag fra et land til et annet. Flere og flere land blir nå opptatt av å beskytte skattegrunnlaget sitt. Derfor sendte vi dette forslaget om å gjøre innstramminger i rentefradraget på høring. Det andre som skjer internasjonalt, er at flere land reduserer sine selskapsskattesatser. To av våre naboland har gjort det, både Sverige og Danmark. På den bakgrunn har vi satt ned Scheel-utvalget, som skal se på dette i en litt større sammenheng. Da vi sendte forslaget om begrensninger i rentefradraget ut på høring, var jeg veldig tydelig på at de inntekter vi fikk inn som følge av det forslaget, skulle komme norske bedrifter til gode. Det er det forslaget vi la fram og varslet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, at provenyet fra å tette skattehull, altså en skatteveksling, skulle brukes på norske bedrifter. Vi kunne teoretisk sett ha brukt det på andre lettelser for næringslivet, men vi vil foreslå å sette ned skattesatsen med ett prosentpoeng. – Nok om historien. Så er det større ting som er nødvendig å utrede. Derfor har Scheel-utvalget blitt nedsatt, og de har fått et veldig tydelig mandat. De skal se både på den internasjonale utviklingen og på forholdet mellom skatt på alminnelig inntekt og skatt på selskaper. Det utvalget vil legge fram innstilling 15. oktober neste år. I kjølvannet av den vil det bli en bred politisk debatt og forhåpentligvis også et bredt flertall i Stortinget som vil støtte en ny skattereform.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Punkt én er at velferden skal betales. Derfor lover vi ikke et lavere skattenivå, men vi sier at vi vil tette skattehull, utvide skattegrunnlaget og se på muligheten for å bruke det til å sette ned satser i beskatningen, og i denne sammenhengen har vi konsentrert oss om bedriftsskattene. Med andre ord gjør vi det samme som vi gjorde i 1992 – utvide skattegrunnlaget og ned med satser. Vi har heller ikke varslet lettelser i personskatten; det er bedriftsskattene vi nå har konsentrert oss om. Så har vi nedsatt Scheel-utvalget – med et ganske bredt og omfattende mandat – som skal se på bedriftsskattene både i en norsk og i en internasjonal sammenheng. Dette har jeg vært med på før – jeg var med på skattereformen fra 1992. Før vi kom dit og gjorde de gode vedtakene i Stortinget, var det en omfattende utredning: tre utredninger, meldinger og en god behandling i Stortinget. Jeg legger opp til en ganske lik behandling nå, når vi får Scheel-utvalgets rapport om ett og et halvt års tid.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Det ligger ett skatteforslag på bordet. Det er et skatteforslag om å redusere selskapsskattesatsen, både for aksjeselskaper og personlig næringsdrivende, med ett prosentpoeng – fra 28 til 27 – pluss de andre tiltakene. Det koster om lag 3,5 mrd. kr. Det dekkes inn krone for krone gjennom en utvidelse av skattegrunnlaget. Det er ikke varslet lettelser i personskatten. Derimot har vi satt ned et utvalg, som bl.a. skal se på sammenhengen mellom bedriftsskattesatsen og den alminnelige skattesatsen. I dag er dette likt – det kom i forbindelse med skattereformen i 1992 – og hva som skjer i framtiden, må Scheel-utvalget nå få anledning til å jobbe med. Men det er ingen varsler om lettelser i personskatten, og dermed er det heller ikke noe inndekningsbehov på det området. Derimot har vi synliggjort inndekningsbehovet på bedriftsbeskatningen, og det forslaget er vi stolte av, og det forslaget ligger der.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Nå tror jeg representanten Solvik-Olsen mente tre milliarder, og ikke ti?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Bare så vi har det på det rene, at det dreier seg om 3 mrd. kr. Det forslaget som nå er ute på høring – og med det beste anslaget Finansdepartementet kan gi, basert på bl.a. skattestatistikk – er på 3 mrd. kr, med det forslaget som nå ligger der. Så jeg kan forsikre representanten Solvik-Olsen om at vi vil foreslå 1 pst. reduksjon i bedriftsbeskatningen, og dette vil bli fullfinansiert gjennom endringer i dette rentefradraget pluss det vi har varslet av grunnlagsutvidelser i formuesskatten. Så dette forslaget står ved lag, og det kommer i forbindelse med statsbudsjettet for 2014.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-22:
Nå vil jeg si at både rogalandsdialekt og hedmarksdialekt er usedvanlig pene dialekter, men dette var vel for så vidt utenom selve saken. Hovedpoenget er at vi ikke har varslet lettelser i personskatten. Det statsministeren viste til, var at det utvalget som nå jobber, har fått i mandat å se på sammenhengen mellom skatt på alminnelig inntekt og bedriftsskattesatsen. Jeg er ganske trygg på at utvalget vil gjøre dette på en utmerket måte, for det ligger to andre viktige premisser til grunn for dette utvalget. Det første er å sørge for at skattenivået samlet sett skal opprettholdes – eller «opprettholde provenyet», som det heter på fagspråket – og det andre er å ivareta fordelingshensyn. Dette ligger også i bunnen for dette utvalget. Så det er der vi står, og jeg ser fram til den diskusjonen vi skal ha om Scheel-utvalgets rapport i neste stortingsperiode.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2013-05-22:
Statsrådens kommentarer til Fremskrittspartiets politikk var i hvert fall tåkeprat fra en tåkefyrste. I oktober spurte vi departementet om det var mulig og fornuftig å endre avskrivningssatsene. Da fikk vi følgende svar: «Departementet kjenner ikke til ny empiri som tilsier at avskrivningssatsene bør økes.» I alternativt statsbudsjett står det at dette har de funnet empiri for de siste to–tre månedene – at de faktisk bør økes på grunn av at en har oppdaget at det er en todeling i norsk økonomi. Kan statsråden konkret peke på hva som har hendt de siste tre månedene, slik at vi får klarhet i hvor denne empirien kommer fra?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-22:
Da statsråden la frem revidert nasjonalbudsjett, snakket han om «å bygge skanser før krigen kommer». Det var vel det regjeringen gjorde da de under Høyres landsmøte – på blanke søndag formiddagen – la frem en vekstpakke for tosporsøkonomien som ikke minst omfattet bevilgninger til forskning. Men i sitt reviderte budsjett kutter finansministeren over 100 mill. kr til forskning. Dette er ganske påfallende når man et par dager før nettopp har brukt forskningsinvesteringer som et akuttmedisinsk virkemiddel – for å si det sånn. Nå sier statsråden til Fremskrittspartiet innledningsvis at de har gjort rett tiltak til rett tid. Er det å kutte så mye i forskningsbevilgningene rett tiltak til rett tid?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-22:
Spørsmålet til landbruks- og matministeren er slik: «Ifølge en forskningsrapport fra AgriAnalyse kommer både melkeproduksjon og sauebruk ut med store tap med dagens inntjening i landbruket og eksisterende avgrensninger i investeringstilskudd hvis de utvider virksomheten med nyinvesteringer. Med rapporten som utgangspunkt, vil statsråden ta initiativ til å se om det er produksjonsbegrensninger eller tilskuddsinnretninger i landbruket som også bidrar til at investeringer i økt kapasitet ikke gir økt lønnsomhet?»
Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-22:
Jeg takker for svaret, som for så vidt er interessant nok. Jeg oppfatter vel egentlig at statsråden ikke legger så veldig mye vekt på forskningsrapporter som kommer fra AgriAnalyse fordi de ikke tar opp i seg helheten i regjeringens landbruksmelding. Men det vesentlige her er, som statsråden peker på, at produksjonen må gi avkastning – ikke bare må den gi avkastning, den må gi mest mulig avkastning, slik at den gir lønnsomhet til nye investeringer og til å øke nettopp den inntekten som det stadig er diskusjoner om, og som vi nå nettopp har hatt en runde på i forbindelse med jordbruksmeldingen. Jeg må gjenta spørsmålet mitt: Ser ikke statsråden at det i det hele tatt finnes produksjonsbegrensninger, vridninger i tilskuddene, som gjør at lønnsomheten blir dårligere?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-22:
Det er ikke første gang jeg tar opp disse tingene. Som alltid flykter statsråden inn i en tolldebatt, men det er ikke det dette gjelder. Spørsmålet mitt er kort og godt om statsråden er villig til å se på om det finnes noen begrensninger i produksjonstak, i reguleringer, i innretning av budsjettstøtten som hindrer det å utnytte kapasiteten og få full lønnsomhet. For det er ikke slik som statsråden sier, at det bare er pris og tilskudd som gir lønnsomhet. Det bidrar selvsagt til lønnsomhet, men hvis det finnes begrensninger som hindrer å utnytte kapasiteten for å få en større avkastning og lønnsomhet på enkeltbruk, kan jeg ikke skjønne at det kan være noe problem for statsråden å ta et initiativ til å gå inn og i hvert fall se på det. Han behøver ikke å love meg noen verdens ting annet enn at han mener at det er et godt utgangspunkt.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-22:
Tåkeprat eller tåkefyrste – jeg synes egentlig det var ganske opplysende det finansministeren sa. Det han sa, var at man plutselig fikk inn 3 mrd. kr mer fordi man tetter noen skattehull, og da måtte man gi skatteletter til noen. Det er veldig interessant at to partier i regjeringen, som kanskje sitter foran oss her, ikke har hatt mye å si i dette. Det kunne f.eks. gått til sykehjemsplasser, forskningstiltak eller til rusmisbrukere som trenger behandlingsplass, men i Finansdepartementet har man altså bestemt at det kommer inn 3 mrd. kr mer i skatt, og derfor må man gi skattelette til andre. Det betyr at denne regjeringen har en handlingsregel for skattepolitikken, og det er nivået fra 2004 – fra Bondevik-regjeringen. Mitt spørsmål er: Er det det som er styrende for hvilke prioriteringer man gjør, også i revidert?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-05-22:
Da har vi i hvert fall fått konstatert at det er en viss forskjell på hedmarksdialekt og rogalandsdialekt! Nå sier statsråden at det aldri har vært varslet noe om personskatt. Men nå har statsministeren vært på et frokostseminar, endog i Arbeiderpartiet, og referatet derfra er følgende: «Statsminister Jens Stoltenberg åpner for å følge opp det neste kuttet i bedriftsskatten med et tilsvarende kutt i personskatten». Da må jeg bare spørre: Er dette tatt helt ut av løse lufta, eller har det noe substans i seg?
Borghild Tenden (Venstre), 2013-05-22:
Venstre er også av den oppfatning at noe må gjøres nå, for vi bør iverksette tiltak allerede på det nåværende tidspunkt. Slik vi ser det, burde politikken og strategien i større grad basere seg på å redusere offentlige kostnader og på effektivisering og innovasjon. Venstre mener at det er nødvendig å styrke fastlandsindustrien og næringslivet med skattelette, målretting av det offentlige virkemiddelapparatet, økt kapitalinngang og en reell satsing på forskning og utdanning. Jeg vil gjenta hovedspørsmålet: Hvorfor ser ikke regjeringen at disse tiltakene ville virke?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-05-22:
Finansministeren kan godt bli stående. Det er en interessant debatt om todelingen i norsk økonomi, om hvordan vi kan trygge norske arbeidsplasser og styrke konkurransekraften, som var fremme nå i forrige spørsmålsrunde. Da regjeringen la frem sin vekstpakke, reagerte Høyre med – jeg holdt på å si – trampeklapp. Vi var glade for at regjeringen erkjente at skattelettelser er viktig for å trygge norske arbeidsplasser og styrke bedriftenes konkurransekraft. Men etter hvert som denne debatten har gått, er jeg blitt mer og mer i tvil om hva regjeringen egentlig mener, for nå sa finansministeren at man var nødt til å redusere selskapssatsen for bedrifter med 1 pst. fordi man fikk inn noen ekstra skatteinntekter ved å tette et hull. Det er litt på samme måte som når regjeringen har økt fagforeningsfradraget, men sendt skatteregningen til bedriftene, har økt jordbruksfradraget, men sendt skatteregningen til husholdningene gjennom økt moms, og senket skatten litt for noen pensjonister, men sendt skatteregningen til andre pensjonister. Forrige uke skapte også statsministeren full forvirring om hva regjeringen tenker seg fremover. I 2005 fikk vi en skattereform hvor det var samme sats på arbeid og på kapital. Nå har statsministeren varslet at den skattereformen kan stå for fall. Betyr det at regjeringen skal gjeninnføre den byråkratiske delingsmodellen som ble fjernet i 2005? Det spørsmålet henger i luften. Statsministeren nektet også i forrige spørretime å svare på hvem det er som skal betale mer skatt, når andre skal betale mindre skatt. Da Sigbjørn Johnsen var finansminister i 1992, var han for skattelettelser som et helt nødvendig virkemiddel for å gjennomføre skattereformen. Hvorfor mener man nå plutselig at det ikke er nødvendig å gi skattelettelser når man gjennomfører en så omfattende reform?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-05-22:
Det er bra at regjeringen har foreslått å redusere selskapsskatten med 1 pst. Det kompenserer delvis for at regjeringen har doblet skatten på arbeidende kapital de siste åtte år, noe som har rammet norske bedrifter og norske arbeidsplasser. Etter å ha skjerpet skatten foreslår man nå en viss skattelettelse. Det er bra. Man går i riktig retning nå i siste runde. Men det statsministeren valgte å gjøre i forrige uke, var å fortelle noe om i hvilken retning lettelsene skulle gå – før Scheel-utvalgets rapport kommer. Da melder spørsmålet seg: Hvis man skal gjennomføre skatteendringer som kan bety titalls milliarder kroner i skattereduksjoner, hvem har regjeringen og de rød-grønne partiene tenkt å sende skatteregningen til? For Arbeiderpartiet tviholder på sitt skatteløfte om at skattenivået skal være det samme. Så hvem skal betale mer? Er det pensjonistene? Er det boligeierne? Er det trygdeavgiften som skal opp, eller er det arbeidsgiveravgiften som skal opp?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-05-22:
Jeg må nesten si: Ærede finansminister, dette holder ikke, for statsministeren har i prinsippet konkludert når det gjelder Scheel-utvalget – to måneder etter at det ble nedsatt. Han har sagt at selskapsskatten skulle ned, og så oppdaget han at mye av skattesystemet i Norge er bygget på at det skal være lik beskatning av kapital og arbeid, og dermed måtte også personbeskatningen ned. Det er signalisert. Det er signalisert at dette er starten på en større omlegging. Vi snakker om 15 mrd. kr per prosentenhet, hvor skattesatsene går ned. Når skattenivået skal holdes konstant, kan vi ikke tåkeprate om hva som må til. Når finansministeren er så klar til å kritisere andre for at man ikke forklarer inndekningen, må også regjeringen begynne å forklare hvem det er som skal betale mer. Eller er det slik som Kristin Halvorsen beskriver i sin bok, at man visste i 2009 at boligskatten skulle opp, men man sa ingenting fordi man visste at det var upopulært?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-05-22:
Tidsbruk var et tema i forrige spørrerunde – det blir det sikkert nå. Jeg vil gjerne stille spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Nærings- og handelsdepartementet er eier av Folldal Gruver som har forurenset Folla elv i årevis. Rensing er blitt utsatt gang på gang til tross for at situasjonen er så alvorlig at fisk ikke lever i elva. I fjor lovte miljøvernministeren at pilotanlegg skulle komme i 2013 og endelig rensing skulle på plass fra 2014. Nå er alt utsatt, og kommunen truer med å iverksette tiltak og sende regningen til gruveeier. Hvordan ser statsråden på utfordringen, og hva vil han foreta seg for å unngå at kommunen kan komme til å iverksette tiltak?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-05-22:
Jeg takker for svaret og aner jo en viss ydmykhet hos statsråden. Det tror jeg er bra, for det er en komplisert situasjon. Men begrep som «så fort som mulig», er på tur til å miste alt innhold i lokalsamfunnet. Det er alvorlig. Når også lokalavisen skriver en leder hvor det står om skremmende handlingslammelse, bør man ta dette på alvor. Det er nå ti år siden Klif kom med pålegg til Nærings- og handelsdepartementet som gruveeier om å rense opp. Jeg kan ikke tolke situasjonen annet enn at alt er utsatt, for i januar forelå det en mail til Folldal kommune hvor Dirmin, Direktoratet for mineralforvaltning, helt klart sier at det bare er dager om å gjøre før anbudsdokumentene for et pilotanlegg er klare, og at de ikke kan komme på et møte fordi de må gjøre ferdig anbudsdokumentene. Nå skjer det ingenting, så jeg ber statsråden gå tilbake og se på det.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-05-22:
Det er ikke vanskelig å være enig med statsråden – jeg er heller ingen ekspert på dette. Jeg skjønner at det er en veldig komplisert avrenningssituasjon, og derfor er det også underlig at byråkratene nå bruker det med kunnskap fra Løkken som et fundament, for tidligere har man sagt at hver enkelt gruve er så komplisert i seg selv at man ikke kan overføre kunnskap fra en gruve til en annen. Her bruker man argumentasjonen litt som det passer. Jeg synes også statsråden, som jo styrer med næringsliv til daglig, skal ta veldig på alvor at varaordføreren i Folldal, som er SV-representant, har vært ute og sagt at hadde det vært en privat eier, hadde man ikke tillatt den tidsbruken man gjør overfor staten som eier. Dette er ganske alvorlige beskyldninger, og det rokker ved selve tilliten til vårt forvaltersamfunn, så jeg ber statsråden om i hvert fall å bruke mye ressurser på å følge opp situasjonen og få fart på dette her.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-22:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. Gjennom hele 2000-tallet har det blitt arbeidet med ny kraftlinje mellom Ørskog og Sogndal. I denne regionen, i Midt-Norge, har kapasiteten vært sprengt, og i kalde, tørre perioder har strømprisen galoppert, og forsyningssikkerheten har vært truet. I 2011 var gleden stor da regjeringen endelig besluttet å bygge kraftlinjen. I pressemeldingen fra olje- og energiministeren skriver han at det er «en stor dag for Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal og Trøndelagsfylkene». Han skriver også: «Nå ligger alt til rette for at kraftledningen står ferdig innen utgangen av 2015.» Men statsråden forregnet seg litt, for han endret traseen som fagmyndigheten, NVE, hadde gitt konsesjon til, inn i et naturreservat. Nå skal ikke jeg spekulere i årsakene til at dette ble gjort, annet enn at jeg har registrert en tydelig beskyldning i media, men jeg har også ikke minst registrert at Sivilombudsmannen har vært krass i sin kritikk og sagt at det mangler begrunnelse for vedtaket. Men konsekvensene av å flytte traseen var iallfall at fylkesmannen to ganger har sagt nei til at kraftledningen skal få lov til å gå gjennom naturreservatet. Nå har Direktoratet for naturforvaltning sagt nei til at den skal gå gjennom, og saken går til Miljøverndepartementet. I forrige uke sendte Statnett ut en pressemelding. De beklager at kraftledningen ikke kommer i 2015, og skriver: «At prosjektet nå ikke blir ferdig i planlagt tid på grunn av omstendigheter vi ikke råder over, er beklagelig.» Det er sterke ord. Vi trodde at kraftsituasjonen var løst. Vi trodde at kraftlinjen skulle komme i 2015. Nå råder det stor usikkerhet, og mitt spørsmål er: Hvordan er det mulig å komme i denne situasjonen?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-22:
Uansett er konsekvensen av at statsråden valgte å endre traseen for kraftlinjen, at det blir en utsettelse, og at kraftsituasjonen fremdeles vil være truet. Men en ting er at det er alvorlig at det er et fullgodt alternativ, og at man da velger å legge linjen gjennom et naturreservat, men det jeg synes kanskje er enda mer alvorlig, beskriver også miljøvernministeren i en kronikk på NRK Ytring i går med overskriften «Vernar vi Noreg i hel?». Der skriver han: «Det er blitt ein politikartrend å skulde på vern av natur. Men vi vernar oss ikkje i hel; vi vernar for lite i Noreg.» Både fylkesmannen og Direktoratet for naturforvaltning er tydelige på at linjen ikke bør gå gjennom naturreservatet, og Direktoratet for naturforvaltning sier at deler av naturreservatet, eller kanskje hele, må avvernes dersom den skal gå gjennom. Nå ligger saken på miljøvernministerens bord. Jeg antar at han kanskje ikke vil si så mye om den saken, men jeg ønsker å spørre ham generelt: Bør det ikke kreves svært tungtveiende grunner for å avverne et naturreservat?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-22:
Jeg er egentlig veldig lei av å diskutere om det er menneskeskapte klimaendringer. Jeg er ikke i tvil om at det er det. Derfor, som representanten Astrup sier, må vi diskutere tiltak og komme videre. Nå har SV hatt miljøvernministeren i åtte år. Jeg er iallfall ikke fornøyd med det som har skjedd i Norge de siste årene. Når vi sammenlikner oss med Danmark og Sverige, har det i de landene vært henholdsvis 16 og 21 pst. kutt i klimagassutslippene siden 1990. I Norge har dette økt med nesten 6 pst. siden 1990. Vi er langt fra på den veien vi burde vært. Engasjementet til miljøvernministeren – det han sier – er jo så riktig. Han ivrer for å kutte i klimagassutslippene. Det jeg tror er hovedproblemet i Norge, er at det er politikere, som Solhjell, som er så tydelige, men som gjør så lite. Mitt spørsmål er egentlig bare: Hva vil miljøvernministeren gjøre de neste årene, som han ikke har klart å gjøre i løpet av åtte år? Hvor mye tid trenger han for å få gjort noe?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-22:
At det blir lagt ned innsigelse, er ikke nødvendigvis et tegn på at ting ikke fungerer. Det er slik det skal være – hvis statlige retningslinjer brytes, skal det nedlegges innsigelse. For meg og for Kristelig Folkeparti er det ulike hensyn som veies opp mot hverandre. En har på den ene siden ønsket om at det skal bestemmes lokalt, og på den andre siden forvalteransvaret, det at en har visse hensyn en skal ivareta, enten det gjelder naturreservat – som vi var inne på i sted – eller jordvern. Dette veies opp mot hverandre. I flest mulig tilfeller håper vi at det kan avgjøres lokalt. Derfor er jeg veldig enig med miljøvernministeren i at innsigelsesinstituttet er viktig. Men hovedutfordringen, slik vi ser det, er at for å sikre legitimiteten – som også representanten Astrup var inne på – må saksbehandlingstiden gå ned. Det må gjøres så kjapt som mulig, og det må være så enkelt som mulig å håndtere for utbyggerne. Jeg har hørt miljøvernministeren gjentatte ganger si at nå skal saksbehandlingstiden gå ned. Hva er det egentlig som konkret blir gjort? Det opplever jeg ikke at vi får noe svar på.