trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Det som representanten Tybring-Gjedde sa og Hagesæter sier nå, taler i og for seg for seg selv, men det representerer egentlig ikke noe problem for meg. Bortsett fra at vi har sagt hvor veldig bekymret vi er for at denne måten å tenke og argumentere på eventuelt skal bli retningsgivende for deler av en regjeringskoalisjon. Det er en alvorlig sak. Den som bør være bekymret, som ikke angripes her, men som sitter helt stille, er representanten Sanner. Det er han som sitter med dette problemet. Det er Høyre som sitter med dette problemet. Det norske Arbeiderparti har aldri i denne debatten eller i tidligere debatter, absolutt ikke, sagt at Høyre ikke har stått for handlingsregelen. Det har de gjort i alle år. Det har vært grunnlaget for den økonomiske politikken og organiseringen av norsk økonomisk politikk gjennom flere tiår. Det som er det store og alvorlige og som nå faktisk tas opp igjen, ikke av oss, men i disse to innleggene jeg har referert til, er den grunnleggende tvilen som de selv skaper. Og det er ikke for mye forlangt at Erna Solberg nå kommer seg ut av kontoret sitt og inn i salen og sier hva hun mener om disse innleggene, som er en sterk understreking av det vi har påstått i hele dag, nemlig at Fremskrittspartiet ikke er til å stole på når det gjelder handlingsregelen. Det er også bekreftet av Siv Jensens innlegg og det hun sa i går. Det er greit nok. Men dette blir altså understreket i harselerende toner fra denne talerstolen, sist av representanten Hagesæter. Som sagt: Hvorfor tror Fremskrittspartiet at Høyre ikke forsvarer dem? Hvilke tanker har de om det? Representanten Siv Jensen burde også komme seg ut av kontoret sitt og inn i salen. – Der er hun. Da har hun all mulighet til faktisk å sette saken på plass. Hun har to muligheter: Enten å si at de to siste innleggene setter vi strek over, eller å si at de har rett, og da vet vi det. Det er det som er grunnlaget for hele situasjonen, og det er derfor vi har hatt denne debatten i hele dag. Det er ikke et forsøk på å skremme, det er ikke et uttrykk for at Det norske Arbeiderparti ikke har en ekspansiv tenkning når det gjelder den økonomiske politikken, men det er en påpekning av en meget alvorlig situasjon som vi nå går inn i hvis vi skulle få en alternativ regjering. Og det er legitimt for posisjonen å understreke dette.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Representanten Siv Jensen var i salen, men hun trakk seg – hun gikk ut igjen – representanten Solberg har hørt dette, men hun kom ikke inn og ville ikke delta i ordskiftet, representanten Syversen hadde sjansen i salen til å si noe om den aktuelle debatten, men fant grunn til å bruke tid på å si at Hagesæter kanskje kunne ha en karriere innenfor det religiøse Norge, og Sanner gikk opp på talerstolen og snakket om alt annet enn det vi spør om. Sånn har det vært hele tiden. Dette handler jo ikke om en bagatell, dette handler om fundamentet for den økonomiske politikken. Det vi kan si ved slutten av denne debatten, er at det er stor uenighet mellom Fremskrittspartiet og Høyre. Høyre forsvarer ikke Fremskrittspartiet – de tar ikke et standpunkt. Derfor er usikkerheten sementert gjennom denne politiske debatten. Det er et faktum.
Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
I innlegget sitt nevnte representanten Syversen behovet for en ny regjering for å få kontroll med kostnadsoverskridelser og snakket kanskje ikke så mye om det jeg oppfatter som Kristelig Folkepartis hjertesaker. Jeg opplever at vi har hatt et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti i Stortinget nettopp om de sakene partiet nevner som hjertesaker: flyktningpolitikk, asylbarna, omsorg for de svake, fattige, klimapolitikk og utviklingspolitikk. Er representanten Syversen enig i det bildet at dette er områder hvor SV og Kristelig Folkeparti har mye felles? Er det ikke da litt naivt å tenke seg at dersom Kristelig Folkeparti setter inn en regjering med Høyre og Fremskrittspartiet, så vil vi få en politikk som er nærmere det som Kristelig Folkeparti oppfatter som sine hjertesaker?
Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
Representanten Aspaker kritiserer SV for å være for skolemat, som er så viktig for læringa, samtidig som hun rister på hodet over at SV er det eneste partiet som vil ha flere lærere – og det kaller hun å ha ambisjoner for Høyre. Men det jeg skal snakke om, er oljeskatten, som regjeringa har lagt om, slik at skatten på oljeinvesteringer øker med 3 mrd. kr, som brukes til å gi skattelette i fastlandsnæringslivet. Dette bidrar til å dempe den todelte økonomien i Norge. En annen effekt er at det også bidrar til at oljeindustrien må ta større risiko når det gjelder sine investeringer, og det betyr at prosjekter med marginal lønnsomhet kan bli skrinlagt. Forslaget bidrar til mindre kostnadspress fra sokkelen inn i fastlandsøkonomien. Det vil gjøre norsk økonomi sterkere og mer allsidig, og SV er glad for det forslaget. SV og Venstre var de to stortingspartiene som fikk høyest karakter for sin klimapolitikk da Klimavalg 2013, der 76 organisasjoner, inkludert Den norske kirke, er med, nylig lanserte sin gjennomgang av partienes klimapolitikk. Fremskrittspartiet kom på sisteplass, tett fulgt av Høyre og deretter Arbeiderpartiet. Det som avgjorde plasseringa, var partienes politikk for å redusere utslippene fra petroleumsindustrien. Tidligere denne uka lanserte forskere fra SSB tall som viste at oljekutt er effektiv klimapolitikk. For hver prosent oljeproduksjonen faller, reduseres globale CO2-utslipp med 1 million tonn, eller tilsvarende, om 233 000 nordmenn halverte sitt CO2-utslipp. Norsk olje er verre enn tjæresand, mente professor Knut Einar Rosendahl. At gjennomsnittet for utslipp fra norsk olje- og gassproduksjon ligger under det internasjonale gjennomsnittet, påpekte han at først og fremst skyldes at de to største gassfeltene drives med rein kraft, fra land. Feltutbygginger som ikke elektrifiseres, vil dra opp klimautslippene fordi energien kommer fra sterkt forurensende gasskraftverk. SSB la nylig fram tall for Norges klimautslipp i 2011. De viser to store utfordringer, nemlig veitrafikk, hvor utslippene ligger 30 pst. høyere enn i 1990, og fortsatt vokser litt, samt olje- og gassutvinning, som har vokst med hele 76 pst., og vokser. Regjeringa har lagt fram en nasjonal transportplan som for første gang innebærer en vridning til miljøvennlig samferdsel med et potensial for betydelige klimakutt. Framover vil det også bli avgjørende om vi klarer å få til en nedgang fra petroleumsindustrien, slik SV vil.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
Det er mulig – det er til og med som regel en fordel – å ha to tanker i hodet samtidig. Alle partier i denne salen er enig i at det er viktig å satse på læreren, på alle mulige måter – grunnutdanning, etter- og videreutdanning, lønn, arbeidsmiljø, bygg og utstyr. Generelt må mer respekt og tillit vises overfor den yrkesgruppa. Men elevene er det færre som er opptatt av, dessverre, for læring er et samspill. Begge parter må være motivert, lærings- og lærevillige, og i den forbindelse er både trivsel og helse viktige stikkord. Derfor sier stadig mer fagekspertise og stadig flere politiske partier, heldigvis: skolemat. Det er viktig helsemessig, og det er viktig ikke minst læringsmessig. Norge er faktisk nå et av unntakene i verden som ikke har innsett det, og handler deretter. Hvorfor har Venstre har kommet så feil ut i debatten?
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
For det første er ikke dette mitt siste innlegg i salen. Det er godt å få det inn i protokollen, hvis det skulle være noen tvil om det! I kommunal- og forvaltningskomiteen har vi mange debatter om makt- og ansvarsforholdet mellom stat og fylkeskommuner og kommuner. Det er ofte debatter av typen: Skal vi ha mer stat og mindre kommune, eller skal vi ha mindre stat og mer kommune. Jeg tror dessverre at debatten burde vært fokusert på at vi kan få en utvikling der vi både får mindre stat og mindre kommune. Det skyldes at svært mange kommuner har rigget seg klar til – det har ikke skjedd så mye til nå – å gå fra en situasjon der de i stor grad driver med egenproduksjon av tjenester, til nå mer å være bestiller av tjenester. Dette er ikke minst problematisk lokaldemokratisk. Hva hjelper det for en kommune å få mer makt, myndighet og ansvar fra staten, hvis en tar alt dette og gjennom bestillinger setter det ut til private? Det er vanskelig nok for en lokalpolitiker å drive god politisk styring av egenaktivitet. Men hvis den lokalpolitiske styringa først og fremst skal være knyttet til å utforme anbudsdokumenter, velge en leverandør og deretter i 20–30–40–50 år framover lese rapporteringer fra den samme leverandøren, vil dette betydelig svekke lokaldemokratiet, både det politiske demokratiet og det demokratiet vi i Norge har på arbeidslivsområdet. Høyrepartienes linje i stat–kommune-debatten er derfor både demokratisk og politisk å svekke begge hovedforvaltningsnivåene våre. Det er markedet som er vinneren. Det framvoksende bestiller–utfører-byråkratiet er vinneren når det gjelder makt, og de demokratiske institusjonene er taperne. Dette diskuterte vi i går ved behandlingen av kommuneproposisjonen, og vi diskuterte det også indirekte i forbindelse med boligmeldinga. Når det gjelder boligmeldinga, er ikke minst høyrepartiene varme talspersoner for eierlinja. Det er å eie som virkelig gjør at man driver med god forvaltning. Men når vi går til kommunedebatten, er det plutselig leielinja som er det store idealet. En skal eie minst mulig, og en skal kjøpe tjenester og leie mest mulig. Her skal en skal være den gode bestilleren, men en skal ikke eie tjenesten sin. En skal leie, og en skal kjøpe tjenesten sin. Dette beskyldte Høyre Fremskrittspartiet for i går, og jeg hadde rett. Men så begynte jeg å tenke over det, og nei, dette er ikke riktig kritikk av Fremskrittspartiet. For de vil jo gå enda lenger i å radere vekk kommunen som forvaltningsnivå. Det ble bekreftet veldig godt i replikkordskiftet i går. Da er det ikke lenger lokalpolitikeren som skal bestemme over tjenesten. Nei, dette skal være en dialog mellom brukeren og staten. Brukeren kommer med et behov, det meldes til staten og så betaler staten. Det er staten som skal ha mer penger framover, hvis Fremskrittspartiet får bestemme – ikke lokalpolitikerne.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Det fins vel verre ting enn å bli forfulgt av enn skogsbilveier! Venstre snakker veldig mye om det å skape mer rettferdig fordeling og bekjempe barnefattigdom. Vi vet at regjeringa virkelig har klart i løpet av de siste årene, til tross for en internasjonal trend, å redusere forskjellene mellom folk i Norge. Ett av de kanskje to viktigste virkemidlene opp mot dette er å gi folk arbeid. Der foreslår Venstre at man nå skal åpne opp for flere midlertidige ansettelser, som vil skape utrygghet for framtidig arbeid. Samtidig vet vi at Venstre går inn for å fjerne formuesskatten, som i veldig stor grad bidrar til å skape jevnere fordeling mellom folk, og som faktisk ville gi de 500 rikeste i dette landet over 3 mill. kr hver i skattelette. Mener virkelig Venstre at det å innføre midlertidige ansettelser og fjerne formuesskatten bidrar til å redusere forskjellene mellom folk i Norge?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Først må jeg nok reservere meg litt mot at vi har den samme virkelighetsoppfatningen. Vi har i hvert fall ikke den samme virkelighetsoppfatningen av hvor mye oljepenger norsk økonomi tåler. Der er det stor avstand mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, og det er også stor avstand mellom Fremskrittspartiet og den potensielle regjeringspartneren som de ser for seg, nemlig Høyre. Når det gjelder oljeskatten, har jeg gitt svar på det. Dette skal bidra til å styrke kostnadsbevisstheten på norsk sokkel. Det betyr at en over tid vil få en bedre kostnadsutvikling ikke bare på sokkelen. Det vil også slå inn i norsk økonomi, det vil bidra til å redusere presset i norsk økonomi. Det er hovedpoenget med den endringen som nå skjer i oljeskatten. Så skjønner jeg at representanten Solvik-Olsen ikke liker det svaret, men det er faktisk svaret.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
For det første er det viktig å se på resultatene i norsk økonomi. Vi har en vekst som de fleste andre land rundt oss vil misunne oss. Vi har en ledighet som er den laveste i Europa. Det er skapt 340 000 nye jobber siden 2005. Men vi har aldri lagt skjul på at det er utfordringer i norsk økonomi. Den viktigste utfordringen i norsk økonomi er knyttet til kostnadsnivået. Derfor er det så viktig å passe på at partssamarbeidet fungerer. Derfor er det så viktig at vi er klar over hva dette samarbeidet først og fremst hviler på. Det hviler på et anstendig arbeidsliv. Det hviler på fravær av sosial dumping. Det hviler på kollektive avtaler. Og det hviler på en sterk arbeidsmiljølov. Så sammen med partene skal vi klare å håndtere det spørsmålet. Det er ingen tvil om at i bunnen for det hele ligger det en ansvarlig økonomisk politikk, og vi venter fortsatt på svaret fra Høyre i forhold til Fremskrittspartiet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Vi har hele tiden sagt at vi følger godt med på det som skjer ute i Europa, det som skjer i norsk økonomi, og det som skjer rundt omkring oss. Det har vi sagt lenge, og det er viktig at man da også har en økonomisk politikk i bunnen som inngir tillit, og hvor det ikke blir sådd tvil om de rammebetingelsene som er rundt styringen av norsk økonomi. Så vi er i beredskap. Men jeg vil si til representanten Syversen at det reviderte budsjettet, som nå ligger her, og som blir vedtatt i Stortinget senere i dag, er ett svar, men regjeringen jobber jo også med budsjettet for 2014, og jeg røper vel ingen stor hemmelighet når jeg sier at budsjettet for 2014 også vil bære preg av den situasjonen som er rundt oss, og situasjonen i norsk økonomi. Budsjettet for 2014 vil undertegnede legge fram 14. oktober for Stortinget, og da vil det forhåpentligvis komme noen nye gode svar på dette.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Jeg tror faktisk at jeg deler det synet som representanten Tenden har, at det er viktig – selv om man har bra med penger – at du får mest mulig ut av de kronene du setter inn. Jeg tror det er noe som alle partier skal ha langt framme i bevisstheten. Og hvis det er tillatt – det er det selvsagt, hvis det er innenfor parlamentarisk språkbruk – vil jeg si at det som ofte gjelder i politikken, og jeg har vært med i denne salen en stund, er å si: Jeg byr mer enn deg. Man har et veldig sterkt fokus på bevilgningenes størrelse. Jeg er en sterk tilhenger av å ha søkelyset minst like mye på hvordan bevilgningene virker. Hva får man ut av de kronene man setter inn på ulike områder? Ja, vi skal jobbe videre med effektivitet i offentlig sektor. Ja, vi skal jobbe videre med å få mest mulig vei, mest mulig omsorg og mest mulig tjenester for de kronene vi setter inn. Det er faktisk det aller viktigste.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
I går kveld var jeg på avslutningen til 10. klasse på Brumunddal ungdomsskole. Det var 140 unge mennesker som hadde passert en viktig milepæl på veien videre. Det minner meg om at det er i våre barn at vi ser vår egen framtid, og det minner oss også om at livets reise handler om at du er god nok for deg selv, og at du er et godt menneske for andre. Politikk handler om folks behov i dag, men det handler også om folks behov i framtiden, om arbeid, verdighet, rettferdighet, om det å få bruke sine evner. Millioner av unge mennesker ute i Europa har ikke den muligheten. For dem handler det om brutte håp, brutte drømmer og lite håp, og det handler om land som undergraver sitt framtidige produksjonsgrunnlag. Generasjonskontrakten er det viktigste limet i velferden i landet vårt, der vi stiller opp for hverandre, der vi har ulike behov gjennom livsløpet, men likevel stiller opp for hverandre gjennom det sterke fellesskapet, det som gir folk frihet og trygghet. Denne generasjonskontrakten handler om ikke å sende ekstra regninger til neste generasjon. Derfor er handlingsregelen noe langt mer enn en «huskeregel», som noen skriver i innstillingen i dag. Det er en livslinje i generasjonskontrakten. Politikk er i mange sammenhenger kortsiktig i sin natur, fordi en har siktemålet mot neste valg. Men de store utfordringer er langsiktige: klimautfordringen og en bærekraftig økonomi. Mange i neste generasjon har ennå ikke stemmerett. De trenger en stemme, og de trenger vår stemme. Derfor skal vi ikke sende ekstraregninger til den generasjonen. Derfor er det så viktig med trygghet rundt den store økonomiske styringen. Politikken også på dette området skal skape klarhet, men det er fortsatt uklarhet som hviler etter debatten i dag, hvis vi ikke får klarhet i løpet av resten av debatten. Det handler om å foredle og utvikle arbeidskraften, gi mennesker kunnskap og dyktighet, og det handler om å ta vare på og utvikle produksjonsgrunnlaget, som gir den enkelte og fellesskapet store inntekter. Dagens og framtidens arbeidskraft er vår viktigste kapital. For å vende tilbake til denne skoleavslutningen: Når junior spør meg om hvordan det gikk med generasjonskontrakten, skal jeg svare at på vår vakt holdt vi generasjonsløftet. Vi passet på livslinjen i generasjonskontrakten. Og vår vakt fortsetter også etter 9. september.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Også i 2008, da finanskrisen rammet for første gang, hørte vi fra opposisjonspartiene at regjeringens tiltak var for lite og for sent. Det har i etterkant vist seg at det var akkurat passe tiltak dosert for situasjonen. Sånn skal vi også møte den økonomiske situasjonen når vi ser at Norge på nytt kan bli truffet av den internasjonale økonomiske krisen. Det som i hvert fall er bunnplanken for den rød-grønne regjeringen, er synet på handlingsregelen, og at det skal ligge fast. De siste dagene har vi hørt at Fremskrittspartiet vil dumpe handlingsregelen, de vil gi skattekutt på 100 mrd. kr, og de overbyr alle de andre partiene på Stortinget i enhver sak. Dette er en politikk som ikke henger sammen, selv om representanten Ketil Solvik-Olsen bortforklarer det på en litt mer teknisk måte enn andre representanter fra Fremskrittspartiet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Jeg og Arbeiderpartiet har dag etter dag i denne salen forklart og fortalt hva vi ønsker å gjøre med det norske samfunnet, og sak etter sak er blitt lagt fram for å underbygge det. Det handler om den økonomiske politikken. Denne uken har vi behandlet Nasjonal transportplan, med store ambisjoner for Norge i de neste årene. Kommuneøkonomien for neste år er vedtatt. Det samme er landbrukspolitikken osv., osv. Når det gjelder forskning, har denne regjeringen økt forskningsbevilgningene med 32 pst. sammenlignet med den regjeringen Høyre var en del av for snart åtte år siden. Når det gjelder økonomien, kan vi slå fast at det går bra i Norge, men vi skal være obs på faresignalene, og det har også finansministeren og statsministeren understreket gang på gang. Når jeg utfordrer Høyre og Fremskrittspartiet på hva som vil være summen av deres økonomiske politikk, er det ikke for å skremme noen, men fordi det er et spørsmål som norske velgere har krav på å få avklart før den 9. september.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Arbeiderpartiet er helt enig med Kristelig Folkeparti i at ideell sektor har en veldig viktig rolle når det gjelder å tilby velferdstjenester til den norske befolkningen. Derfor har de ideelle organisasjonene og ideell sektor for øvrig i dag en veldig viktig rolle i det vi kaller velferdsproduksjon, og sånn ønsker vi at det også skal være i årene framover. Nettopp derfor er det grunn til å advare mot den kommersialiseringen og markedstenkningen innenfor helse og omsorg som Høyre og Fremskrittspartiet representerer, og også advare kraftig mot de skattekuttene som de to partiene representerer, fordi det vil svekke vår evne til å finansiere velferden, enten den blir utført av det offentlige eller av organisasjoner som Røde Kors, Norsk Folkehjelp og andre.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
Jeg la merke til at representanten Jensen brukte uttrykket «ansvarlig økonomisk politikk» i sitt innlegg. I Dagens Næringsliv i går kunne vi lese at Fremskrittspartiet er klar for å innta Finansdepartementet. Samtidig vil Siv Jensen dumpe handlingsregelen, og hun understreket at de offentlige utgiftene skal ned. Vi har i denne salen registrert at Fremskrittspartiet bestandig har noen milliarder mer enn de andre partiene. I dag – i forbindelse med revidert – har de 3 mrd. kr mer, på tirsdag, da vi behandlet transportplanen, hadde de 455 mrd. kr mer enn regjeringen. I tillegg skal det bevilges 100 mrd. kr i skattekutt. Det skal sågar kuttes i offentlig sektor, uten å si opp offentlig ansatte. Dette er ikke ansvarlig økonomisk politikk, dette er ikke noe ankerfeste for norsk økonomi. Dette er en politikk som ikke kan gjennomføres i virkeligheten.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-21:
I 2005 avviste Erna Solberg å samarbeide med Fremskrittspartiet og begrunnet det i ti punkter, herunder at Fremskrittspartiet svikter i stabilitet og styringsevne, at partiet til stadighet endrer linje i viktige saker, løssluppen oljepengebruk, lite ansvarlig, vingling, setter arbeidsplasser i fare, og at Fremskrittspartiet hopper rundt i det politiske landskapet. Det intervjuet som Siv Jensen gjorde med Dagens Næringsliv i går, viser – det viser i og for seg også debatten her i dag – at Fremskrittspartiet har endret seg lite fra 2005. Det som er nytt i dagens situasjon, er at Høyre vil samarbeide med Fremskrittspartiet. Jeg registrerer også at Solberg i sitt innlegg i dag toner ned betydningen av oljepengebruk i den økonomiske politikken. Jeg finner det ganske oppsiktsvekkende, og også det at Høyre heller ikke i dag, på Stortingets siste dag, vil avklare felles økonomisk politikk med Fremskrittspartiet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2013-06-21:
Representanten Helga Pedersen seier ikkje overraskande at regjeringa har levert. Då har eg lyst til å trekke fram ein sektor som Arbeidarpartiet og Kristeleg Folkeparti har stått saman om, nemleg ideell sektor. Kva er resultata etter åtte år med raud-grønt styre? Jo, titals institusjonar er blitt lagde ned – ikkje i perioden, men så å seie kvart einaste år. Me opplever det paradokset at mens tusenvis står i kø for å få eit rusomsorgstilbod, legg ein ned rusomsorgsplassar i ideell sektor. Nå sist har me sett at Frelsesarmeens fengselsarbeid er i fare. Så spørsmålet mitt er: Meiner representanten Helga Pedersen at den raud-grøne regjeringa har levert godt for ideell sektor? Og er det slik at den retninga, der titals institusjonar er blitt lagde ned kvart einaste år, er den riktige retninga?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-06-21:
Jeg er ikke sikker på om jeg oppfattet noe spørsmål her. Men det er vel nærmere det jeg prøvde å si i mitt innlegg, nemlig at hver gang en rød-grønn politiker åpner munnen, er svaret handlingsregelen, mens man lurer på hva som er spørsmålet. Det er altså ikke sånn at en ansvarlig økonomisk politikk går gjennom handlingsregelen. Det er snarere tvert imot sånn at man må begynne å se på hvordan vi bruker pengene på vegne av skattebetalerne. Det kan hende at private, ideelle, den enkelte familie, kan forvalte sine penger bedre enn Helga Pedersen kan på deres vegne. Det kan nemlig hende at hver enkelt av oss vil ta andre og klokere valg hvis vi får beholde mer av vår egen inntekt til å forvalte selv, fremfor at vi skal ha rød-grønne politikere som gjør det for oss. Så er det sånn at man må velge hva man skal kritisere Fremskrittspartiet for. På den ene siden blir vi kritisert for alltid å ha mer penger enn de andre. Men når vi kutter – som vi også gjør – blir vi jo beskyldt for at kuttene er uansvarlig. Sannheten er at svaret ligger et sted midt imellom, nemlig en ansvarlig økonomisk politikk som kutter der det er riktig å kutte, og som investerer der det er fornuftig å investere.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-06-21:
Her var det mange påstander. Fremskrittspartiet er opptatt av å føre en utenrikspolitikk som også sikrer norske interesser i den verden vi er en del av. Da må vi ha et blikk på hvordan vi kan forbedre allerede eksisterende avtaler som Norge er del av. Det gjelder Schengen, og det gjelder f.eks. å se på det ytre vernet i Frontex-samarbeidet. Det er selvfølgelig også viktig å stille noen kritiske spørsmål til allerede eksisterende internasjonale avtaler, som kanskje ble forhandlet frem i en tid da verdensutfordringene var andre enn de er i dag. Så har Fremskrittspartiet vært helt tydelig med hensyn til Kyoto 2. Det kan ikke kalles en internasjonal avtale når så få land har valgt å slutte seg til den. Men det vi har vært helt tydelige på, er at vi gjerne vil være med på å forhandle frem en avtale som er internasjonal, som flere av de store utslippslandene vil slutte seg til, og som har en målrettet plan, med virkemidler som fungerer.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-06-21:
Jeg skjønner at dette er et sårt punkt for Senterpartiet, for i de siste åtte årene har man sett en helt annen utvikling enn den Senterpartiet tar til orde for. Det har nemlig vært en ganske kraftig fraflytting fra store deler av distriktene og mer konsentrasjon i og rundt de store byene. Når jeg er ute og snakker med næringslivet lokalisert rundt omkring i distriktene, er det særlig tre ting de ber om. De ber om offensiv satsing på infrastruktur – og da ikke bare på vei – om mer gods på kjøl, og de ber om sammenheng i infrastrukturen, for det vil redusere transportavstander og øke konkurranseevnen. Det andre de ber om, er bortfall av unødvendig høye skatter og avgifter, som er til hinder og ulempe for å reinvestere, og å satse mer og øke antallet arbeidsplasser. Da nevnes arveavgiften, da nevnes avskrivningssatsene, og da nevnes formuesskatten. Det tredje de tar opp, er at vi må få fjernet konkurransevridende bestemmelser, for Norge har – sammenlignet med konkurrentland – særnorske bestemmelser.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-06-21:
Jeg vil tilbake til revidert nasjonalbudsjett. Bevilgningene gjennom fylkeskommunene til regional utvikling og nyskaping er en viktig del av regjeringens distriktspolitiske satsing. Vi ser der at Fremskrittspartiet og Høyre har et felles forslag om å kutte 0,5 mrd. kr – en tredjedel av samlet bevilgning for 2013. Begrunnelsen for kuttet er at partiene ønsker å fjerne fylkeskommunen på sikt. De viser også til sine prioriteringer av bevilgning til samferdsel og til bedring av næringslivets rammebetingelser. Innovasjon Norge er jo den utøvende aktøren, som bruker pengene på vegne av regjeringen for å skape utvikling, og evalueringen viser at det gir gode resultater med hensyn til å skape nye arbeidsplasser. Det er skapt mange nye arbeidsplasser de siste årene. Det første spørsmålet til Fremskrittspartiet er: Kan representanten Jensen redegjøre nærmere for hvordan partiets tiltak i revidert nasjonalbudsjett for 2013 vil komme distriktene til gode innenfor samferdsels- og næringssatsing? Det andre spørsmålet er: Mener partiet at det er behov for egne distrikts- og regionalpolitiske virkemidler gjennom statsbudsjettet?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-06-21:
Representanten Solvik-Olsen vet jo at regjeringen allerede i revidert nasjonalbudsjett i fjor bevilget 100 mill. kr til tiltak gjennom Nærings- og handelsdepartementet og Landbruks- og matdepartementet for å bedre situasjonen. I år bevilger man – i tillegg til 500 mill. kr til Investinor – 250 mill. kr til tiltak i henholdsvis Samferdselsdepartementet, Landbruks- og matdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet. Tiltakene i Samferdselsdepartementet er for å redusere flaskehalser og bedre tilgjengeligheten osv., mens tiltakene i Landbruks- og matdepartementet er for å bedre tilgjengeligheten til skogen – masse gode tiltak. Vi er opptatt av omstilling. Investinor-pengene skal brukes til å drive nyutvikling innenfor treforedlingsindustrien. Det trengs. Vi kan ikke vedta at markedet for papir og for Norske Skog skal bli bedre. Det er utgangspunktet. Jeg er kjempeglad for at vi også innenfor rammen av Investinor kan bruke midler til det.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-06-21:
Vi sendte ikke opp alle kanonene for å forsvare de små kommunene. Vi sendte opp alle kanonene for å forsvare demokratiet ved at vi sa at i stedet for tvangssammenslutning, som Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre går for, ønsker vi at folk i kommunene selv skal få bestemme over sin framtid – ikke at eliten her i Stortinget skal bestemme hvor kommunegrensene skal være. Spørsmålet vi kan stille tilbake til Høyre, er: Hvorfor tegner dere ikke kommunegrensene? Hvorfor klargjør dere ikke hvordan dere ønsker at dette bildet skal være? Når det gjelder kommuneøkonomien og rammene for de kommunene som har vekst, er det også mange små kommuner som har de samme utfordringene som den kommunen som representanten Helleland nevnte her. Jeg vil bare påpeke at det eksisterende inntektssystemet ivaretar både små og store kommuner. Vi er imot det omfordelingssystemet som Høyre går for, som vil innebære at over 300 kommuner taper på forslagene.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-06-21:
Senterpartiet og Kristelig Folkeparti har mange felles utfordringer, mange felles synspunkter og mange felles ideologiske ståsteder. La det være sagt innledningsvis. Derfor er vi selvsagt særdeles bekymret for hva som vil skje hvis det mot formodning skulle bli et samarbeid mellom Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre; om en da har mulighet til å bringe utviklingen i den retningen som er det felles utgangspunktet for disse to partiene – i ideell sektor, i distriktspolitikken osv. Det er den utfordringen Kristelig Folkeparti må ta, og det er den utfordringen Kristelig Folkeparti må svare på: Hvordan skal Kristelig Folkeparti påvirke i en situasjon der det ser ut til at Fremskrittspartiet og Høyre blir dominerende? I hvilken grad har de mulighet til å bringe politikken i den retningen som Kristelig Folkeparti og Senterpartiet ønsker? I hvilken retning ønsker en at landbrukspolitikken skal gå? Vi frykter dette.
Erna Solberg (Høyre), 2013-06-21:
Jeg husker vårt første replikkordskifte etter valget i 2009. Da fikk jeg omtrent den samme replikken om handlingsregelen fra Helga Pedersen. Det er jo den replikken dere har hatt i fire år. Det sier veldig mye om Arbeiderpartiets utvikling av politikk. Det er ingen nye ideer, det er ingen bedre løsninger – det er et kontinuerlig fokus på én ting, nemlig uenigheten mellom Høyre og Fremskrittspartiet. Så la meg først få oppklare en historiemisforståelse. Jeg sa ikke det som ble nevnt om Fremskrittspartiet i 2005, jeg skrev det i et brev til Carl I. Hagen etter at han hadde sendt meg et brev i mars 2004, og jeg hadde sagt at jeg ikke ville gå for å være en del av et regjeringsalternativ ved å sitte med Fremskrittspartiet i regjering. Mener jeg at Fremskrittspartiet har forandret seg? Ja, det sa jeg faktisk allerede i 2006. Jeg mener at Fremskrittspartiet er et parti som er mer forutsigbart og lettere å samarbeide med i dag enn det var den gangen. Det mener jeg skyldes dagens lederskap. Det har lagt et bedre grunnlag for politiske løsninger. Jeg vet i dag lettere hvor Fremskrittspartiet kommer og hvor uenigheten vår er, enn jeg gjorde den gangen. Det er et godt grunnlag for å finne frem til løsninger, selv om vi er uenige.
Erna Solberg (Høyre), 2013-06-21:
Jeg har ikke tenkt å etablere noen privatskoler. Det må i så fall være folk som har gode ideer og lyst til å bidra – men med den klare forutsetningen at de ikke kan ta utbytte av de skolene i årene fremover. At det er en diskusjon mellom eiendomsselskapet og dem som driver skolebygget om hvor stor leieprisen på et skolebygg skal være, er noe vi faktisk har flere steder. Vi har en diskusjon mellom kommunene når det gjelder fastsetting av rammebetingelser for de private barnehagene, og vi har en diskusjon om det offentlige f.eks. underpriser sine kostnader, sånn at private barnehager ikke blir likebehandlet. Jeg er opptatt av at foreldre skal få lov til å velge hvilken skole barna deres skal gå på, og jeg tror et godt samfunn kan ha behov for mangfold på mange områder som kan utfordre oss. Men mitt største skolepolitiske prosjekt er faktisk å løfte den skolen flest barn går på. Det er å sørge for at ikke folk velger en privat skole fordi de tror at den er så mye bedre enn deres lokale offentlige skole, men fordi den kanskje har noen andre alternativer. Utbytteregelen skal vi klare å kontrollere og ha et system på.
Erna Solberg (Høyre), 2013-06-21:
Vi kan f.eks. lære at vi er helt avhengig av Europa når det gjelder salg av mange av våre varer og tjenester. Derfor er det viktig at vi påvirker de rammebetingelsene som skal være for norsk næringsliv i årene fremover. Jeg mener en aktiv europapolitikk betyr at når vi tross alt er medlem av EØS, når vi skal sørge for de rammebetingelsene som vedtas, skal vi ivareta norsk næringslivs behov og være tidlig på i saker. Jeg har dessverre registrert at særlig senterpartiledede departementer ikke har det samme behovet for å være aktive ivaretakere av rammebetingelsene som settes gjennom EU-lovverk og EU-regelverk. Man er mer i den modus at man skal ha veto mot det meste. Jeg tror vi har en mulighet til å påvirke tidlig i disse prosessene. Da må vi ha en veldig aktiv politikk. Jeg vet at det er mulig å gjøre endringer i politikken. Jeg var statsråd og måtte jobbe for å få endret det sosiale regelverket, altså utjevningsregler, for å sørge for at man kunne få tilbake differensiert arbeidsgiveravgift i Norge. Jeg reiste rundt og hadde aktiv kontakt både med andre land og med EU-kommisjonen for å få det på plass.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-21:
Krisa i landene i EU blir stadig mer alvorlig og vil få store konsekvenser for Norge. Men Høyres Jan Tore Sanner sa i sitt hovedinnlegg: Ikke skrem med EU. Nei, Senterpartiet trenger ikke å skremme. Fakta kommer hver dag: Ungdomsarbeidsledigheten er større enn i mellomkrigstida, det er kraftige nedskjæringer som gir økende byrder for folk flest. Dette skaper sosial og politisk uro. Det er meget alvorlig. Utviklinga er som dynamitt mot hele unionen. Så leser vi i forbindelse med Høyres stortingsvalg for neste periode: «Så lenge Norge ikke er medlem, vil Høyre prioritere en mer aktiv europapolitikk.» Mitt spørsmål er: Hva kan vi lære av EU for å gjøre Norge tryggere for folk?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-21:
Utenriks- og handelspolitikk er svært viktig for utforminga av Norge. Vi erfarer stadig at Høyre-ideologenes inspirasjon hentes fra tenkninga om at Norge skal bli en del i Den europeiske union, en union som er i krise langt mer enn en økonomisk krise, ja en sosial krise som mer og mer går over i en politisk krise. I denne situasjonen er Høyres program for neste stortingsperiode: «Så lenge Norge ikke er medlem, vil Høyre prioritere en mer aktiv europapolitikk.» Altså, Norge skal bli likere Den europeiske union. Dette er den overordnede viktigste grunnen til at Høyre er Senterpartiets hovedmotstander ved det kommende stortingsvalget, fordi standpunktet er et overseggripende standpunkt med konsekvenser på alle samfunnsområder. Det er et standpunkt som skal dreie Norge fra det Samholds-Norge som Senterpartiet står vakt om, til et enda mer Markeds-Norge. Det er svært krevende å få oppslutning om Samholds-Norge i dag. Det er svært vanskelig å få oppslutning om fremme av jambyrdige forhold mellom myndige folk i arbeidslivet, få oppslutning om skatt etter evne, få oppslutning om desentralisering av arbeid, makt og kapital, økt respekt og satsing på de små enheter i et samfunns- og næringsliv, styre arbeidsinnvandringa til Norge og erkjenne at klimakrisen krever satsing på fornybart karbon, trær og planter, og dempe bruken av ikke-fornybart karbon fra olje, gass og kull – altså, få oppslutning om stikkord som fotosyntese og økologi. Den største utfordringa i den økonomiske politikken framover er hvordan vi kan sikre konkurransekraft i vårt produserende næringsliv som presses mellom to bobler, presses mellom eiendomsbobla og olje- og gassbobla. Jo, tiltakene er å slippe ut luft i disse boblene – altså dempe lønnsomheten og fremme lønnsomheten i fastlandsproduksjonen. Treforedling og skogbruk er enestående eksempel. Det trengs to tiltak: Det er lønnsomhetsforbedringer uten at tømmerprisen for fabrikkene økes, stikkord er å overføre karbondioksidavgift til å betale skogavgift, og videre trengs eierskap som sikrer norske hovedkontor i dette. Regjeringas tiltakspakke er bra, men det trengs mer. Til slutt: Senterpartiet er det grønne partiet i den rød-grønne regjeringa. Senterpartiets regjeringsstrategi er basert på en strategisk vurdering av hva om gir best grunnlag for vårt program. Senterpartiet skal holde fram sitt grønne merke, kløveren – kløveren som har nitrogenfabrikken i rota. Det er også en jordnær forankring for å forstå og fremme tiltak for å dempe klimakrisen.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-21:
Representanten Lysbakken, SVs partileder, løfter opp miljø som en av de store sakene. Da regjeringen la fram stortingsmeldingen om petroleumsvirksomheten i vår, var det mange av oss som ble overrasket over hvor nær iskanten SV var villig til å slippe oljevirksomheten i Barentshavet. Da saken ble diskutert i Stortinget sist onsdag, viste olje- og energiministeren at det ikke bare dreide seg om nær iskanten, men at så lenge det var snakk om undervannsinstallasjoner, kunne man til og med operere under isen. Dette kom tydelig fra olje- og energiministeren. Nå skal ikke jeg reflektere over sammenhengen mellom oljevirksomhet i og under iskanten i forhold til enkelte partiers plassering ved eller under sperregrensen, men spørsmålet til SV må jo bli: Er SV stolt over hvordan man forvalter de sårbare naturområdene ved iskanten i Barentshavet og miljørisikoen der?
Trond Helleland (Høyre), 2013-06-21:
I gårsdagens debatt om kommuneproposisjonen sendte Senterpartiet opp alle sine folk for å fortelle om verdien av de små kommunene, og det er vi jo enige om at har stor verdi – iallfall innbyggerne som bor der. Vi er kanskje ikke enige om kommunestørrelsen, men det er en annen diskusjon. Men det som jeg ikke har hørt noe om, og som jeg gjerne vil utfordre Brekk på, er dette såkalte telletidspunktet for når nye innbyggere registreres og gir utslag i inntektssystemet. Dette tidspunktet er nå halvannet år etter at nye innbyggere faktisk har flyttet til kommunen. Det betyr at vekstkommuner taper flerfoldige titalls millioner kroner og ikke kan tilby sine innbyggere gode tjenester. Før – dvs. under Bondevik II – var telletidspunktet 1. januar. Sandnes kommune taper 100 mill. kr. i året og sliter derfor med å gi sine innbyggere gode tjenester, fordi departementet har endret dette. Vil Senterpartiet bidra til at folk i hele landet får nyte godt av overføringene fra staten gjennom inntektssystemet?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
Jeg vil gjerne returnere og takke Tord Lien for et veldig godt samarbeid om utdanningspolitikk i de fire årene som har gått. Jeg har absolutt intensjon om å fortsette, selv om Tord Lien dessverre forlater oss for andre oppgaver. Jeg har egentlig lyst til å invitere Tord Lien med på en tur til Ås. Det er fordi vi kommer til å få et fantastisk flott universitet på Ås, og fordi vi gjennom den prosessen som nå har vært, som dreier seg om samlokalisering av Veterinærhøgskolen, Universitetet på Ås og Veterinærinstituttet, har vi sett at krav når det gjelder smittevern, laboratorier og hvordan man håndterer store husdyr, gjør at det neppe hadde vært særlig bærekraftig på sikt å ha et så krevende anlegg midt i Oslo sentrum. Jeg mener at vi nå får et anlegg som har framtiden for seg. Det kommer til å ha den mest moderne infrastrukturen i Europa, ja i hele verden. Det kommer til å være attraktivt for forskere fra mange land. Dette kommer til å bli skikkelig moro, og Tord Lien er herved invitert.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
Vi har mye penger å bruke på skolen, for vi skal ikke bruke noen av de pengene som Høyre har tenkt å dele ut til skattelette, til skattelette. Dermed har vi muligheten til å sette nye mål for hvordan vi skal utvikle norsk skole. Jeg er helt sikker på at hvis vi hadde fått til en mer helhetlig skoledag, med fysisk aktivitet, sunn mat, flere muligheter til å gjøre ferdig leksene, større lærertetthet, inspirerte lærere og andre ansatte som kan støtte opp om den undervisningen som lærerne har, vil vi få til en skole som er mer oppdatert med tanke på det som er framtidens behov. Når det gjelder etterutdanning, får alle de som kommunene søker for, innvilget etterutdanning fra vår regjering. Forskjellen mellom Høyres og regjeringens opplegg for etterutdanning, er at prislappen til Høyre er 20 pst. andel til kommunene, mens vår prislapp er 25 pst. andel til kommunene. Jeg har til gode å se hvilke beregninger Høyre har gjort, som gjør at det skulle utløse så mange flere videreutdanningstilbud til lærerne. Vis meg dem!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
La meg si det sånn: Jeg er veldig glad for at Kongshaug er inne, det kom ikke overraskende på meg. Jeg synes det er fint at Stortinget har sørget for at det gode tilbudet kan fortsette i det samme omfanget. Jeg er også glad for at Dagrun Eriksen setter pris på at vi har klart å finne gode løsninger på smått og stort som har dreid seg om å gi privatskoler gode rammebetingelser, for vi skal ha et innslag av privatskoler, men vi skal ikke legge til rette for en omfattende privatisering og kommersialisering av norsk skole. Jeg vil også gjerne takke representanten Dagrun Eriksen. Hun kommer ikke til å være stortingsrepresentant i neste periode, og det er grunnen til at vi ikke kommer til å treffes i denne formen igjen. Jeg kommer selvfølgelig til å være her til Dovre faller. Jeg har også lyst til å si at jeg synes vi har hatt mange treffpunkter om det som dreier seg om å få til en mer praktisk, variert og motiverende skole, og engasjementet for ungdomsskolen, der utrolig mange elever etterspør en mer motiverende skole og en mer inkluderende skole. Det har jeg satt veldig pris på.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-21:
Det er alltid et dilemma hvor mye man skal styre kommunenes tilbud, og vi er midt oppe i det når vi diskuterer hva som skal være prisen for SFO. Jeg la i går fram en veiledning når det gjelder kvalitet i SFO og aktivitetsskolen, for veldig mange kommuner må jobbe for å få opp kvaliteten, og det er mitt ønske at vi skal stramme til det videre. Det som er mitt mål – og vi nærmer oss den diskusjonen om foreldrebetaling i SFO – er å gi en større del av det tilbudet som mange barn i dag får på SFO, som et gratis tilbud i tilknytning til skoledagen. Kulturskoletime er et slikt tilbud, leksehjelp er også et slikt tilbud. Det er veldig interessant å se hva vi kan få ut av denne prøveordningen vi nå kommer til å ha på Mortensrud. Det er en voldsom økning i hvor mange barn som gjerne vil delta. Det er mange barn med minoritetsbakgrunn som ikke har norsk som morsmål, som går på denne skolen, og som vil ha veldig stort utbytte av å være i et norskspråklig miljø større deler av dagen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-06-21:
La meg begynne med å takke statsråden for samarbeidet de siste fire årene. Jeg gratulerer med at statsråden endelig fant penger til teknologibygget på HiST. Det er også slik at statsråden etterlater seg en universitets- og høyskolesektor med skrikende behov for ny infrastruktur, en infrastruktur som kan styrke forskning og utdanning i hele Norge. Likevel velger regjeringen å bruke midlene til flytting av Veterinærhøgskolen og Veterinærinstituttet, fra Adamstuen til Ås, et prosjekt som har kostet 2,5 mrd., 3,5 mrd., 5,2 mrd. og nå 6,3. mrd. kr, uten at utstyr er inkludert i den prisen, og uten at flyttingen er faglig begrunnet. Hadde det ikke vært mulig å finne bedre tiltak å bruke det som sannsynligvis vil bli 8 mrd. kr på, enn å flytte noe ingen vil flytte, og få en svært usikker faglig effekt?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-21:
Lærernes kompetanse er nøkkelen til å fortsette den fremgangen som statsråden og vi alle konstaterer er på gang i norsk skole. Men etter åtte år med rød-grønn regjering er vi fortsatt like langt fra det etter- og videreutdanningssystemet som norske lærere ønsker seg – et system som kunne skape forutsigbarhet og gjøre at norske lærere fikk det kompetansemessige påfyllet som de trenger. Med det tempoet som er i dag, ville det ta 30–40 år før norske lærere får videreutdanning i de fagene de faktisk underviser i. Denne uken slapp vel egentlig SV katta ut av sekken på nytt, for nå kom det en årlig uttelling på 1,7 mrd. kr til skolemat, mens regjeringen i denne perioden har brukt 400 mill. kr i året på etter- og videreutdanning av norske lærere. Er dette regjeringens prioritering fremover, at man skal bruke fire ganger så mye på mat som man bruker til etter- og videreutdanning av norske lærere?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-21:
Den gode skolen gir alle elever muligheter. Derfor er den gode læreren så viktig. Det er mange utfordringer i norsk skole, men dessverre, regjeringen står uten svar på den aller viktigste utfordringen: Hvordan skaffe norsk skole nok kvalifiserte lærere? Det er uforståelig at regjeringen unnlater å gjøre det viktigste først, å satse på lærerne. I stedet har kunnskapsministeren denne uken gjentatt SVs valgkampløfte om et gratis måltid til alle landets grunnskoleelever, til en prislapp på minst 1,7 mrd. kr i året. Til sammenlikning bruker regjeringen 400 mill. kr årlig på etter- og videreutdanning av alle landets lærere. SVs forslag er intet mindre enn en provokasjon mot norske elever, foreldre og lærere. Norsk skole fortjener bedre enn en kunnskapsminister som bruker store summer på de minst viktige oppgavene i skolen. Høyre finner det oppsiktsvekkende at heller ikke det største regjeringspartiet har tatt inn over seg den alvorlige lærermangelen som truer norsk skole. Får SSB rett, kan flere hundre tusen elever i 2020 stå uten kvalifiserte lærere. Det er uakseptabelt. I lys av en truende lærermangel er regjeringens forslag om en norm for lærertetthet enda mer uforståelig. En slik norm kan aldri bli noe annet enn en ren papirbestemmelse, når regjeringen ikke samtidig kommer opp med troverdige forslag til hvordan lærermangelen kan unngås, og hvordan vi skal rekruttere det store antallet lærere som skal til for å fylle denne normen. Etter åtte år med rød-grønt styre ønsker Høyre seg mer nye ideer og bedre løsninger for norsk skole. Vi må ha høyere ambisjoner og tempo i gjennomføringen av nødvendige endringer. Høyre har klare ambisjoner om at læreryrket i Norge i 2030 skal være så ettertraktet at de flinkeste elevene fra videregående opplæring skal søke seg dit. Vi vil ruste opp lærerutdanningen, sånn at personalet har oppdatert kompetanse og god innsikt i skolehverdagen. Vi vil ruste opp etter- og videreutdanningskapasiteten, sånn at alle norske lærere skal kunne få kompetanseheving i sine undervisningsfag. Vi vil ruste opp begynneropplæringen for norsk elever, for en god skolestart er det beste utgangspunktet vi kan gi våre unger. Vi vil utvikle nye karriereveier for lærere, slik at dyktige lærere skal kunne fortsette å undervise og ikke måtte søke nye utfordringer ved å forlate klasserommet. Den regningen skal staten ta, for gode, dyktige lærere er en viktig investering for kunnskapsnasjonen Norge. Høyre har gjennom alle våre alternative budsjetter i denne perioden satset tungt på skolen. Vi skal fortsette å prioritere dette når vi kommer i regjering. Det håper jeg norske velgere har merket seg, og vil merke seg. Godt valg!
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-21:
Det er mye som tyder på at uansett kommer ikke Kristin Halvorsen og jeg til å møtes i replikkordskifter igjen. Så jeg har lyst til å se litt tilbake. Det var nåværende statsråd Anniken Huitfeldt og daværende statsråd Øystein Djupedal som framforhandlet dagens privatskolelov sammen med meg. Jeg må si at jeg har satt veldig pris på måten som Kristin Halvorsen har håndtert dette på, da hun etter hvert kom inn i regjeringsapparatet. Hun har vist vilje til å finne gode løsninger, bortsett fra når det gjelder økonomi, men når det gjelder regelverk og godkjenning. Men så snubler vi litt helt på slutten – og det gjelder Kongshaug-skolen. Det har regjeringspartiene her i salen nå klart å rette opp igjen. Så mitt lille spørsmål er: Er Kongshaug nå fast inne, eller kommer de til å oppleve at de må gå i tog? Da kan jeg i så fall love statsråden at Eriksen kommer til å gå i det toget.