Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-13:
La meg også først få ønske den nye statsråden velkommen til Stortinget. Vi gleder oss til tøffe debatter og gode samarbeidsrelasjoner på det man klarer å få til. Så vil jeg takke interpellanten og medborgeren for at han reiser denne debatten. Det gir mulighet for å reflektere over og belyse et tema som er viktig. Det er alvorlig når vi ser på de tallene som professor Thomas Nordahl ved Høgskolen Hedmark har kommet fram til. Jeg håper at statsråden tar med seg de innspillene som kommer her, og følger dem opp. Jeg leste et intervju med noen gutter ved Utleira skole i Trøndelag. De prøvde å finne svar på hvorfor guttene er i ferd med å sakke akterut sammenliknet med jentene. De tror det er viktig for mange gutter å være kul og markere seg i venneflokken, og da er ikke nødvendigvis gode karakterer noe å tøffe seg med. Det er kulere å være god på fotballbanen enn å være god i matte. Gutter som gjør det bra på skolen, blir lett oppfattet som nerdete, sier de, men er man god både på fotballbanen og på skolen, er det greit. Jenter blir mer godtatt i vennegjengen om de får gode karakterer. Nå kan ikke denne uttalelsen fra elevene ses på som en forskningsbasert beskrivelse, men det er likevel interessant, fordi det beskriver noe om hvordan elevene selv føler det. Mest av alt sier det også noe om at vi står overfor et komplekst problem som omfatter mye mer, tror jeg, enn bare skolen. Debatten om gutters og jenters ulike resultater i skolen er interessant, bl.a. fordi den berører et viktig tema som har vært oppe i all likestillingsdebatt de siste 30 årene. Er gutter og jenter helt like? Jeg tror nok situasjonen vi opplever i skolen i dag, gir et mer nyansert bilde av det. Barn er ikke like. Hvor mye denne forskjellen på barn handler om kjønn eller ikke, er en stor diskusjon. Noen jenter er mer lik det mange definerer som guttete, og noen gutter er mer lik det som mange definerer som jentete. Etter min mening handler dette om at barn har forskjellige egenskaper, og at dette ikke nødvendigvis henger sammen med kjønn. Statistikk er bra, men jeg er litt urolig over den debatten vi har hatt i dag, der så mange sier: Gutter er, og jenter er. Jeg tror ikke vi kan ta den store diskusjonen nå. Men én ting er sikkert: Barn kan og skal ha like muligheter til å lykkes. Derfor er det god grunn til å se nærmere på hvordan skolehverdagen er lagt opp i dag. Ofte tror jeg at det ikke er revolusjonerende grep eller nye reformer man må ty til for å få til en ønsket endring. Jeg husker f.eks. da Harry Potter-bøkene kom. Dette gav utslag for mange barns, kanskje spesielt gutters, leselyst. Endelig kom det noen bøker som både gutter og jenter leste, rett og slett fordi de hadde lyst, og det var interessant. Et enkelt grep som å la barn i større grad få lese det de er interessert i, mer enn standardtekster, kan faktisk gi resultater. Et annet element som er berørt, er forholdet mellom teori og praksis i skolen. Mange har påpekt at skolen er for teoretisk, og særlig kanskje på ungdomstrinnet. Det er for lite praktiske og fysiske aktiviteter. Det handler om hvordan det undervises i faget, som statsråden sa, men også hvordan skolen er lagt opp. Det er interessant at når Regjeringen nå bruker 276 mill. kr på å gi de minste barna fem timer ekstra i uken, er det i hovedsak teorifagene som plusses på. Jeg tror mer praktiske og mindre teoretiske timer, en tydeligere ukeplan og mer fysisk aktivitet vil kunne gjøre skolehverdagen bedre for både gutter og jenter – men ikke for alle. For det ligger en fare der når vi stortingspolitikere møter ulike problemstillinger. Vi blir så grepet av dette problemet at det bikker over, og vi havner i den andre grøfta. Vi må ikke gjøre de jentene som trives, og deres utbytte, til et problem. Som Haldis Holst i Utdanningsforbundet sier: «Vi må ikke konstruere en motsetning mellom en skole på jenters premisser og en skole på gutters premisser(…) (…) Vi har en felles utfordring i å lage en god skole både for jentene som strever, og for guttene som strever.