Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-08:
Beklager at jeg har brukt litt tid på å ta talerstolen ned, men det har vært høye mørke menn foran meg på talerstolen i dag. La meg starte med å si at jeg deler saksordførerens oppfatning når han i innledningen sier at det vi gjør i dag, er et historisk vedtak. Norsk oljehistorie er snart 40 år, og vi har gått gjennom mange epoker fra da vi opprettet Statoil i 1972. Vi hadde tilbake i tid en situasjon hvor vi hadde tre oljeselskap – et statlig, et halvstatlig og et privat. Så forsvant det private inn i Hydro, og vi fikk to selskaper. Så fikk vi delprivatisering av Statoil, og i dag skal vi fatte et vedtak om at vi skal ha ett stort oljeselskap i Norge. Man kan aldri fatte historiske vedtak og være knallsikker på utfallet. Historiske vedtak kjennetegnes ved at det er en viss usikkerhet knyttet til dem, så også med dette vedtaket. Det er i dag faktisk en samlet komite som støtter fusjonen. Hvis man går tilbake i tid, vil man kunne se at dette er det bredeste flertallet i norsk oljehistorie noensinne – selv om debatten så langt kanskje ikke har båret preg av det. Hovedbegrunnelsen for sammenslåingen har fra de to selskapenes side vært det industrielle perspektivet, både internasjonalt og i Norge. Det er en samlet komite som mener at fusjonen representerer netto fordeler for aksjonærene i de to selskapene, sammenliknet med det å ikke foreta seg noen ting. Disse fordelene er mye knyttet til selskapenes internasjonale virksomhet. Statens fordeler ved fusjonen er økt utbytte fra vekst ute og eventuelt større inntjening. Men det er også rett å si at disse verdiene er marginale sett i forhold til inntektene staten har fra norsk sokkel, og sånn vil det fortsette å være i årene som kommer. Fusjonen vil ha positive virkninger for deler av norsk leverandørindustris industrialiseringsmuligheter, men bare hvis de klarer å opprettholde sitt teknologiske lederskap. Komiteen er også samlet i det synet at fordelene ved fusjonen knyttet til internasjonalisering må veies opp mot noen av de ulempene en vil se på norsk sokkel på grunn av tapt mangfold og tap av konkurranse. Men komiteen legger til grunn at staten ved fusjonen skal ivareta et bredere samfunnssyn, særlig når fusjonen fører til økende markedsmakt og tapt mangfold. Det vil også påligge de underliggende etatene både i Miljøverndepartementet og i Olje- og energidepartementet en viktig og større rolle i tiden som kommer. Sånn sett er det etter vårt syn nødvendig å se for seg en styrking av både Statens forurensningstilsyn og Petroleumstilsynet i tiden framover. Jeg vil også si at det er gledelig at en enstemmig komite understreker at vi er glad for at det nye selskapet skal være et energiselskap som skal ha et stort engasjement på felt som ny fornybar energi og skal være en av de viktigste aktørene vi har når det gjelder utvikling knyttet til CO2-deponering og fangst. Dette er viktige oppgaver for dette feltet. I debatten i dag har jeg hørt representantene fra Fremskrittspartiet og Høyre snakke om disse elleve kompenserende tiltakene som skal demme opp for de negative virkningene av fusjonen. Ja, det kan høres imponerende ut. Men det har vært lite om innholdet i dem. Jeg er ikke like imponert over alle de tiltakene. La meg referere noen av dem. Forslag 1 er bare å vedta en kritikk av at Konkurransetilsynets rapport ikke ble framlagt for Stortinget. Forslag 8 er at Stortinget skal be Regjeringen om en stortingsmelding om hvordan fusjonen er gjennomført. Forslag 9 er å be om en stortingsmelding om petroleumspolitikken. Forslag 10 er å be om en evaluering av situasjonen for leverandørindustrien. Forslag 11 er å be om at Petroleumstilsynet får et distriktskontor i Harstad. I hvert fall ingen av de fem forslagene vil være i nærheten av å være kompensatoriske i forhold til de negative konsekvensene en sånn fusjon eventuelt vil ha. La meg helt til slutt si: Det har vært mange som har vært engasjert i debatten. Her en søndag morgen hørte jeg til og med at Språkrådet hadde påpekt at stavemåten for StatoilHydro var feil. Man har ikke den formen i Norge, man burde ha en bindestrek. Vi har ikke tatt stilling til det, men føler oss bekvem med å støtte innstillingen.