Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-04:
Dagens debatt om forsvarsbudsjettet kommer like før forsvarssjefen skal legge fram sine anbefalinger knyttet til militærfaglig utredning. Det burde i og for seg tilsi noen fundamentale spørsmål angående hvilket forsvar det er vi ser foran oss. Eller sagt på en annen måte: Hva er begrunnelsen for det norske forsvaret – hvis vi skal gå så i dybden? Med andre ord: Det kunne ha vært behov for en åpen og mer tydelig avklaring av hva målene for Forsvaret faktisk betyr når de blir omsatt i konkret handling og konkrete oppgaver, bl.a. i budsjettet. I dag opprettholdes flere mål på én gang som i virkeligheten kan være både motstridende og til fortrengning for hverandre når de skal konkretiseres. Forsvarsbudsjettet viser, etter Senterpartiets mening, bl.a. at en ikke har funnet noen god balanse mellom det nasjonale og det internasjonale i Forsvarets oppgaver. Debatten og dens dilemma unngås fortsatt. Dersom debatten om mål og begrunnelse for Forsvaret ikke snart tas, dersom man ikke møter den debatten, kan det logiske sluttpunktet i forhold til de disponeringene vi nå ser, og de signalene som har kommet i forbindelse med MFU, spissformulert bli at vi står igjen med et vervet forsvar hvis oppgave først og fremst er å bidra til stabilitet utenfor landets grenser. Det er i tilfelle et forsvar jeg neppe tror det norske folk er villig til å betale nær 30 milliarder kr. i året for. Mer enn noen annen virksomhet er Forsvaret avhengig av legitimitet i forhold til det de gjør. Senterpartiet mener det er grunn til å stille spørsmål ved legitimiteten dersom vi ender opp med et materielltungt forsvar og en struktur som knapt kan brukes annet enn sammen med våre allierte. I så tilfelle tror jeg Forsvaret og de politiske kreftene som ville ha stått bak noe slikt, har forregnet seg i forhold til hva det norske samfunnet ønsker og krever av Forsvaret. Det er selvsagt lett å påstå at endringene i Europa tilsier mer samarbeid også forsvarsmessig, men endringene har samtidig den konsekvensen at hver stat har fått større ansvar for egen eksistens og sikkerhet enn tidligere. Stabiliteten mellom statene avhenger også av at man kan ivareta dette på en ansvarlig måte. Fra norsk side må det bl.a. bety et forsvar som evner å overvåke ressursene på norsk territorium og i det norske havdomenet på en troverdig måte. Det som skjer i dag, er at en verbalt sier at alle hensyn skal tas, mens realiteten peker mot opprioritering av enkelte forhold til forfordeling av andre. Det er bakgrunnen for og årsaken til at Senterpartiet i sitt alternative budsjett har valgt å øke bevilgningene til Hæren og Heimevernet. Det er de mannskapstunge delene av forsvaret som kommer til å avgjøre vår evne til å hevde suverenitet over eget territorium. Deres struktur kommer også til å avgjøre den framtidige verneplikten. Senterpartiet vil ikke akseptere at Hæren og Heimevernet bygges ned. Jeg kan være enig med representanten Hernæs i at Hæren i dag er i god stand og godt trent. Men hvis man ønsker at det skal fortsette, synes jeg det er en uklok strategi å starte med å redusere bevilgningene til Hæren med 1 milliard kr i neste års budsjett. Senterpartiet mener også det er grunn til å sette spørsmålstegn ved hvor mye mer forsvarsevne en får ut av noen av de store investeringene Forsvaret planlegger å gjøre. For fregattenes del bør man jo også sette spørsmålstegn ved om dagens sjøforsvar, på det nivået man har i dag, vil være i stand til å drive en organisasjon som skal foreta så store investeringer som det man tenker på, i årene framover. Jeg er også enig i det Høyres representant sier, at vi skal erkjenne at det kan ha blitt gjort feilinvesteringer i fortid, investeringer som man i dagens lys og i dagens forsvarssituasjon ser annerledes på. Men la oss ta også det med oss i forhold til de framtidige investeringene. Er vi nå helt sikre på at det vi i dag legger opp til når det gjelder investeringer i Forsvaret, er de langsiktige, riktige beslutningene for landet i forhold til de utfordringene Forsvaret står overfor? La meg til slutt også nevne et spørsmål som overhodet ikke har tatt mye tid i komiteen, nemlig Hysnes. Men det er et spørsmål som berører mange, og som man forventer en snarlig løsning på. Signalene fra Arbeiderpartiet i dag tyder på at Arbeiderpartiet er klar over det, men at de er bastet og bundet av en budsjettavtale som ikke gir dem handlefrihet. Vi innser at det betyr at Arbeiderpartiet i dag er villig til å stemme imot et forslag de egentlig er for. Derfor vil vi gjøre om vårt forslag til et oversendelsesforslag. Men vi forutsetter at Forsvarsbygg tar alvorlig de signalene som har kommet tidligere i denne saken, og den indirekte beskjed som ligger hos en samlet komite og i komitelederens innlegg. Dersom det ikke skjer, vil ingen av oss nøle med å ta opp dette spørsmålet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Da forventer vi at Arbeiderpartiet stiller opp, slik de tidligere har gjort, og slik det kreves. Med det vil jeg få gjøre om forslag nr. 4 til et oversendelsesforslag.