Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-11:
Venstre er ikke representert i kommunalkomiteen, noe vi sjølsagt beklager sterkt. Vi har likevel lyst til å komme med våre bemerkninger, spesielt når det gjelder kommunefeltet, til den innstillingen som nå foreligger. Regjeringa har rett i at det har vært en vekst for kommunene de siste årene. Den har faktisk vært ganske stor på noen felt. Det store problemet er jo at det aller, aller meste – faktisk alt – er knyttet opp til bundne oppgaver og bundne midler. Det har vært en dramatisk økning av den delen som kommunene ikke sjøl bestemmer over, under denne regjeringa. Det er flere faresignaler ute i kommunen om at låneveksten øker og skaper mer og mer uforutsigbare utgifter for hele kommunesektoren. Dette er skumle bilder med tanke på utviklingen framover, når vi vet at renta antakeligvis kommer til å gå opp. For Venstre handler kampen for kommuneøkonomien ikke bare om kroner, men like mye om det å få handlingsrom og frihet til å bestemme over de kronene man faktisk har fått fra staten. Så tror jeg at man må være ærlig og innrømme at den kommunestrukturen vi i dag står overfor, ikke er laget for de oppgavene vi i dag står overfor. Jeg tror at det over tid vil svekke folkestyret, som bakgrunnen til noen av disse partiene i denne salen faktisk var tuftet på, hvis man ikke ser på kommunestrukturen på en mer offensiv måte. Det er mange modeller å gå ut fra. Men det er klart at i framtida kommer kampen til å handle om de gode hodene, de gode organisatorene og de gode strukturene. Da må ikke kommunene gjøres om til små grendelag, med et ekspertstyre over og et styre av kommunale selskap som skal overta for oss. I Venstres alternative budsjett er et av de store feltene som vi vil løfte, bekjempelse av fattigdom. Mange av de tingene går på kommunenes muligheter. Det ene er å få økt sosialhjelpssatsene til en fast minstenorm, som vi kanskje tror er et viktig tiltak for å nå dem som har aller dårligst råd. Det andre er at vi har mistet mange av de gamle funksjonene som vi hadde, som ofte var drevet av frivillige organisasjoner, som f.eks. helsesøstertjenesten i min barndom. Mange av de tradisjonelle, gode institusjonene som hadde en stor funksjon i oppveksten til oss som i dag er 40-åringer, mister dagens barn, fordi de ikke fins. Derfor ligger det hos oss midler til både flere spesialpedagoger og flere skolehelsesøstre i den tiltakspakken som når akkurat dem som faller utenom i systemet. Så må jeg knytte noen kommentarer til det med bolig. Vi øker boligtilskuddet i vårt alternative budsjett, men i dag har jeg lagt fram et forslag som jeg håper skal være en hyggelig klapp på skulderen, en hyggelig, liten dytt, til Regjeringa. Det gjelder husleieregulering. Jeg tror ikke det er så mange partier her i salen som har sagt at man er for at husleiereguleringa skal fortsette. Det er klart at den får mange negative utslag, spesielt for enkelte gamle, som blir kastet ut av hus de har bodd i hele sitt liv. En enstemmig helse- og sosialkomité i Oslo bystyre har bedt om å få litt bedre tid for å lage et regelverk som når akkurat dem det gjelder. Jeg mener at Oslo må få den tida. Det er ingen grunn til å kaste folk i 90-årsalderen ut på gata, og jeg håper at Regjeringa og Oslo kommune sammen kan finne det regelverket som når dem som skal nås, og at man ikke skal ri sine kjepphester eller gjøre dette til en politisk kamp mellom by og regjering, men at vi faktisk får til et grep her for dem det gjelder. I tillegg har Venstre en rekke andre forslag med hensyn til bolig, både om å utvide startlån fra 20 til 30 år – som jeg egentlig forventet at Regjeringa skulle komme med, men som de ikke har gjort – om hjemkjøp, om «skjeve boliger», som er for dem med dårlig boevne, og om at kommunen skal lage bedre planer for det sosialfaglige. Jeg hadde ellers også lyst til å snakke om både barnevern og personvern, med det har jeg ikke tid til innenfor min ramme. Men jeg vil gjerne ta opp de tre forslagene fra Venstre som er omdelt i salen, for at også de skal bli behandlet.