Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-11-15:
La meg innledningsvis slå fast at i dag er EU vår absolutt viktigste handelspartner, og det er åpenbart for alle at vi er avhengig av gode, stabile og forutsigbare relasjoner og avtaler med EU-landene og med EU. Noen av våre nærmeste naboland er medlem. Vi er gjensidig avhengig av hverandre i Europa, og det er derfor selvsagt at vi har en forutsigbar og stabil utenriks- og handelspolitikk, ikke minst i EU- og EØS-spørsmål. Jeg vil understreke at dette gjelder uavhengig av Senterpartiets langvarige og prinsipielle motstand mot norsk medlemskap i EU og mot selve EØS-avtalen, bl.a. som følge av det åpenbare demokratiske underskuddet i EØS-avtalen og den politiske organiseringen av unionen. Utenriksministeren peker også på at det er demokratiske utfordringer knyttet til EØS-avtalen, og at vi har forpliktet oss til at EU-systemet skal definere hvilke lover og ordninger som skal være tillatt og ikke. Min kommentar er at det er et demokratisk underskudd i hele EU-systemet. Medlemslandene har sitt demokrati, men den felles overbygningen som EU er, er ikke demokratisk oppbygd. Senterpartiet har vært i mange regjeringer, og vi er nå en stabil og viktig partner i den rød-grønne regjeringen. Vi har vært og er enige om i hvilken retning vi skal styre landet, og på hvilket grunnlag vi skal styre landet. Et av de viktigste fundamentene for dette er fortsatt NATO-medlemskap, at vi ikke skal søke EU-medlemskap, og at vi skal styre på basis av EØS-avtalen. La meg slå klinkende klart fast at Senterpartiet ikke har tenkt å gå bort fra inngåtte avtaler. Dette gjelder nå, og det gjelder i framtida. Det er ingen tvil om at EU gjennom mange år og på mange områder har bidratt til å skape stabilitet i Europa. Men vi må også være åpne og realistiske på at det er mye som ikke fungerer bra i EU. Lukker man øynene for det og ukritisk svelger alt det EU-systemet står for og gjør, er man heller ikke i stand til å ivareta våre nasjonale interesser, verken politiske eller økonomiske. For meg er det i alle fall et stort tankekors – og jeg tror det burde ha vært det for flere – at det økonomiske og politiske samarbeidet i unionen nå åpenbart knaker i sammenføyningene. Den alvorlige krisen EU og EU-landene står i for tiden, er alvorlig for oss alle og kan også på mange vis true norske langsiktige interesser. Det er vel heller ingen tvil om at vesentlige årsaker til denne krisen, er selve unionsorganiseringen, eurosamarbeidet og den økonomiske politikken, som har bidratt til å kaste mange millioner mennesker ut i arbeidsløshet, ut i en fortvilet familiesituasjon – hele samfunn er i oppløsning. Begrepet «en tapt generasjon» har mange ganger blitt brukt for å illustrere ungdoms mangel på muligheter i Sør-Europa. Det er alvorlig at folk taper illusjoner, men enda verre er det at folk taper tillit til sine politiske representanter. I denne situasjonen ser vi at politiske ekstremister trer fram – ikke skjult, men i åpent lende. At fascistiske og nazistiske partier åpent jobber i Hellas er bare et lite, men svært alvorlig eksempel på dette. Jeg frykter denne situasjonen. Jeg frykter denne ustabiliteten, som jeg mener EU-systemet dessverre er en av flere årsaker til. Jeg frykter hva det skal føre til. I denne situasjonen, nå i 2012, er det for meg vanskelig å forstå at Nobelkomiteen har kunnet tildele EU fredsprisen. Debatt om EU og EØS er utvilsomt et gode, og jeg er glad for at dette i høst har vært mer aktuelt enn tidligere. I motsetning til Høyre, fører dagens regjering en politikk hvor vi søker å definere og utnytte handlingsrommet i EØS-avtalen. Vi står ikke med lua i handa når EU eller EØS bjeffer. Å utnytte handlingsrommet er å ivareta norske interesser. Senterpartiet er opptatt av den åpne og fordomsfrie EU- og EØS-debatten. I vårt programarbeid er dette viktig. I framtida skal dette aktivt brukes til å utvide handlingsrommet for norske interesser, for norske bedrifter, for norsk næringsliv og for styrket selvråderett. Derfor mener jeg at debatten om hvordan vi forholder oss til EØS-avtalen nå er viktigere enn debatten om vi skal ha en EØS-avtale eller ikke. Jeg vil avslutningsvis støtte opp om utenriksministerens tre moment i møte med utfordringene i Europa: Vi skal ta ansvar for trygg styring hjemme, fortsatt lav arbeidsledighet, langsiktig forvaltning av statens finanser og aktiv næringspolitikk. Vi skal være trygge og forutsigbare i vår europapolitikk, og vi skal ikke minst utnytte handlingsrommet i EØS-avtalen og ha et aktivt engasjement i Europa gjennom å bidra med gode løsninger.