Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-17:
Kulturhistoriske verdier er en viktig ressurs for samfunnet i utviklingen av gode byer og tettsteder med sjel, for næringsutvikling og verdiskaping, bl.a. innenfor reiseliv, for kunnskap og innsikt i vår lange historie og for opplevelser – ja, rett og slett for erkjennelsen av at noen har gått før oss og bygget før oss. Store deler av det fremtidige Norge er allerede bygget. Som representanten Elvestuen nettopp var inne på: Det å ivareta den bebyggelse vi allerede har, er en viktig del av dette. Aftenposten hadde nylig et oppslag om hvordan gjenbruk av eksisterende bygningsmasse, gjerne gjennom det som kalles eksperimentelt bygningsvern, er å anse som morgendagens viktigste byggevirksomhet. Bakgrunnen for oppslaget var fraflyttingen av sentrale kulturhistoriske bygg som NRK og Nasjonalmuseet uten at det foreligger planer for ny bruk. I et slikt perspektiv vil fortsatt bruk av ressurser som allerede er skapt, og hvor klimaavtrykket i stor grad er satt, være viktig for ikke bare å ta vare på kulturhistoriske verdier, men også som bidrag i klimapolitikken. Med et slikt utgangspunkt er det veldig lett for meg å si meg enig med forslagsstillerne når de trekker frem de verdiene som kulturminnene representerer, de utfordringene vi står overfor i å forvalte dem på en god måte, og viktigheten av gode og klare rammebetingelser for offentlige myndigheter, frivillige organisasjoner og private i deres arbeid for å ta vare på viktige kulturhistoriske verdier. Bevilgningene på kulturminneområdet går til å følge opp politikken i de stortingsmeldingene som har vært nevnt, St.meld. nr. 16 for 2004–2005, Leve med kulturminner, og Meld. St. 35 for 2012–2013, Framtid med fotfeste. I den siste meldingen, fra 2013, er både ambisjonsnivået og målene som Stortinget vedtok i 2005, videreført. Målsettingen er å ta vare på mangfoldet av kulturminner og kulturmiljø som bruksressurser og som grunnlag for kunnskap, opplevelser og verdiskaping. Det er også et mål at et utvalg av kulturminner og kulturmiljø som dokumenterer geografisk, sosial, etnisk, nærings- og tidsmessig bredde, skal ha varig vern innen 2020 gjennom fredning. Vernearbeidet er organisert i ti bevaringsprogrammer som er de viktigste virkemidlene for å nå 2020-målene. Vi har, som det har vært nevnt, oppnådd mange gode resultater, og for flere av programmene ser det ut som vi skal nå 2020-målene. Et eksempel er istandsettingsprogrammet for stavkirker, som ble sluttført i tråd med målet i fjor, slik at innsatsen nå kan konsentreres om det løpende vedlikeholdet og sikringsarbeidet. Men så er det også programmer som har store utfordringer med hensyn til etterslep. Det er størst innenfor programmet for fredede kulturminner i privat eie, Bevaringsprogrammet for fartøyvern, med fartøyvernsentrene, og innenfor Bevaringsprogrammet for samiske kulturminne. Det er derfor innsatsen innenfor disse programmene har hatt særlig prioritet de siste årene, men det er fortsatt en krevende situasjon. Komiteen peker på viktigheten av en samordnet bruk av virkemidler på tvers av statlige sektorers ansvarsområder. Klima- og miljødepartementet har en viktig tverrsektoriell rolle i oppfølgingen av kulturminnepolitikken. Et eksempel på god utøvelse av den rollen er prosjektet Statens kulturhistoriske eiendommer, som har oppnådd mange gode resultater. Dette er et av de største fredningsprosjekter som har vært gjennomført i Norge. Alle statens sektorer og virksomhetsområder har registrert og vurdert de kulturhistoriske verdiene knyttet til deres eiendommer. Tilnærmet 10 000 eiendommer har vært vurdert, og nesten 1 000 eiendommer er fredet. Når det gjelder grensesnittet inn mot Kulturdepartementets ansvar for museumssektoren og Nærings- og fiskeridepartementets ansvar for verdiskaping og reiseliv, er jeg enig med komiteen i at dette er viktige områder for samarbeid som bør utvikles videre. Som sagt: Fremdriften i flere av bevaringsprogrammene er svakere enn ønskelig. Det er derfor vi i budsjettforslaget for 2017 vil komme tilbake med en gjennomgang av måloppnåelsen så langt og en vurdering av veien videre. Jeg mener det på en god måte gir rom for å fange opp de problemstillinger og de utfordringer som er tatt opp i Dokument 8-forslaget. Jeg er tilfreds med at komiteens flertall er enig i at det derfor ikke er grunnlag for en egen gjennomgang utover det som er varslet i budsjettet.