trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-11-18:
Det er mogleg at eg var ein smule uoppmerksam, men i innlegget mitt bad eg statsråden om å stadfesta at han når det gjeld formidling av sjøfolk, vil utarbeida ei forskrift i samråd med dei organisasjonane det gjeld. Eg gjentek det no, slik at han får moglegheit til å stadfesta det. Dette lovforslaget vart lagt fram den 16. april i år. Etter det har vi fått EØS-utvidinga, og vi ser allereie konsekvensane i forhold til arbeidsinnvandring og i forhold til formidling av utanlandsk arbeidskraft. Ja, vi har fått allmenngjering på sju landanlegg, men det går vel ei stund før det blir snakk om allmenngjering på fleire arbeidsplassar. Og her har altså både arbeidstakarorganisasjonar, UDI og Servicebedriftenes Landsforening bedt om at dei krav som i dag vert stilte til firma som driv utleige, ikkje blir fjerna. Korleis kan det ha seg at Regjeringa held fast ved det?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-11-18:
Eg skal berre utdjupa to forhold. Det eine er det som eg tok opp i innlegget mitt om sjøfolk, der eg viste til punkt 9.5.1 i proposisjonen, som omtalar dei spesielle reglane som ILO-konvensjon nr. 179 føreset. Det var altså eit spørsmål som kom opp så seint under behandlinga i komiteen at komiteen ikkje omtalar det spesielt. Eg er nøydd til å understreka nettopp det, sidan statsråden viste til det komiteen seier, for det er altså eit område som komiteen ikkje omtalar. Men eg synest det er naudsynt at statsråden stadfestar når han varslar forskriftsfesting på dette området, at det skal skje i samråd med dei organisasjonar det gjeld. Eg tek opp dette fordi det er sådd utryggleik. Ein har kontakta departementet utan å få tak i kva innhald departementet eigenleg tenkjer seg at denne forskrifta skal ha. Så til spørsmålet om tiltak mot sosial dumping. I punkt 9.3.3 i proposisjonen seier departementet at forslaget om å oppheva kravet om at verksemder skal registrerast som aksjeselskap eller allmennaksjeselskap, eller få stilt garanti, blir halde ved lag. Det framgår klart at det er fleire organisasjonar, m.a. Norges Ingeniørorganisasjon, LO, Servicebedriftenes Landsforening og UDI, som går imot dette forslaget, og dei grunngjev dette nettopp med at det då vil vera vanskelegare å sortera dei seriøse bedriftene frå dei useriøse. Departementet held altså fast ved forslaget sitt, men så seier dei til slutt: «Departementet vil samtidig peke på at det om nødvendig i forskrift kan fastsettes nærmere vilkår for melding, rapportering, tilsyn, organisering og drift av formidlings- og utleievirksomheter.» Dersom det er slik at statsråden følgjer dette området nøye, vil eg òg bede han om å følgja opp det som Regjeringa sjølv her skriv kan iverksetjast som tiltak mot sosial dumping, nemleg forskriftsfesting.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-11-18:
Innst. O. nr. 11 for 2004-2005 gjeld bruk av tvungen lønsnemnd i arbeidstvisten mellom OFS og Norges Rederiforbund. Eit fleirtal i komiteen, alle parti unnateke SV, støttar forslaget i proposisjonen. Fleirtalet understrekar at Stortinget ikkje tek stilling til grunnlaget for konflikten. Eg finn grunn til å komma med ei spesiell poengtering av akkurat det, fordi kommunalkomiteen dette året og òg i føregåande sak i dag har drøfta tiltak og fremma sterke meiningar når det gjeld sosial dumping. I proposisjonen er det greitt gjort greie for partsforhandlingar, mekling og verknader av konflikten. Fleirtalet viser til grunngjevinga frå Regjeringa: Ein stans i produksjonen på norsk sokkel vil ha alvorlege økonomiske og samfunnsmessige konsekvensar. Fleirtalet støttar altså Regjeringa sitt forslag. SV si grunngjeving for å gå imot forslaget går fram av SV sine merknader i innstillinga.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-18:
Etter min oppfatning omhandler § 2, om lovens virkeområde, i prinsippet det samme som det flertallet er ute etter i forslaget til § 28, om utestengning med utgangspunkt i at det er ulovlige handlinger eller ulovlig virksomhet som rammes. Jeg har merket meg at flertallet mener at bestemmelsen om nektelse av bistand skal kunne brukes overfor arbeidstakere og bedrifter som ikke fyller rimelige krav Aetat stiller i forbindelse med sine tjenester, herunder bl.a. ved sosial dumping og useriøse arbeidsforhold. Og der det foreligger klare lovbrudd, er det klart at vilkårene for en slik bruk må være til stede.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-18:
Jeg mener vel at den som vil endre rettstilstanden, er den som bør begrunne hva som er tungtveiende grunner for å gjøre det. Etter min oppfatning er fjerning av vilkåret om at det ikke kan kreves betaling fra arbeidssøkende ved privat arbeidsformidling, ikke tilstrekkelig begrunnet, og dersom man skulle gå inn på det, måtte man etter mitt syn gjøre en nærmere utredning av hvilke effekter det ville ha. Det er ikke gjort. For øvrig definerer lovforslaget begrepene «privat arbeidsformidling» og «utleie av arbeidstakere» i lovteksten, og definisjonene viderefører dagens rettstilstand med hensyn til hvem som omfattes av regelverket.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-18:
Det er vel ikke slik at statsråden er redd for at Aetat skal informere godt om andre etaters tilbud og om rettigheter i lovverket som forvaltes av andre enn Aetat. Det spørsmålet her gjelder, er jo om det skal lovfestes som en plikt for etaten i forhold til de hovedoppgaver som Aetat må ha. Og det er en annen diskusjon. Jeg mener at en helhetlig tilnærming til informasjon overfor de gruppene det gjelder, er viktig, selv om man ikke nødvendigvis skriver det inn her. Når det gjelder tiltak mot sosial dumping, så er det etter min oppfatning et veldig viktig anliggende. Jeg mener at vi har en rekke tiltak som nå er iverksatt. Vi ser at virkemidlet allmenngjøringsloven nå er tatt i bruk, og jeg mener at før man går inn på nye tiltak, bør man i samarbeid med arbeidslivets parter vurdere hvordan de tiltakene vi allerede har iverksatt, fungerer.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-18:
La meg først si at representanten Meltveit Kleppa ikke var uoppmerksom. Jeg tok ikke opp dette spørsmålet i mitt innlegg, men jeg kan bekrefte at jeg har merket meg det flertallet i komiteen skriver i sine merknader, og vil arbeide med en oppfølging av det. Når det gjelder tiltakene i forbindelse med EØS-utvidelsen, har vi iverksatt den overgangsordningen som er vedtatt av Stortinget, og følger opp den. Vi har sett at allmenngjøringsloven, som ble vedtatt tidlig på 1990-tallet i forbindelse med inngåelsen av selve EØS-avtalen, fungerer etter sin hensikt. Jeg har til hensikt å følge dette feltet tett og har etablert et nært samarbeid med partene i arbeidslivet, og vil drøfte konsekvensene av EØS-utvidelsen og behovet for eventuelt andre tiltak og virkemidler med partene allerede i et møte i Arbeidslivspolitisk råd denne måneden.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-18:
Trussel mot offentlig tjenestemann er ulovlig og straffbart i Norge, uansett hvilken etat vedkommende tjenestemann eller -kvinne representerer. Det strafferettslige vernet står der uavhengig av hvordan denne lovgivningen er regulert i forhold til Aetat spesielt. Jeg vil si at det rettsvernet er viktig, og det er viktig at den type handlinger følges opp. Men det er etter mitt syn først og fremst et spørsmål om strafferettslige reaksjoner og ikke et spørsmål om tjenester i forhold til Aetat, selv om det også kan være en sammenheng mellom disse tingene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-18:
La meg forsøke å oppklare i dialogen mellom representanten Karin Andersen og meg at jeg ikke har uttalt meg mot den politiske målsetting at arbeids- og velferdsforvaltningen i Norge skal informere bredt i forhold til de målgruppene som den har et ansvar for. Den skal selvfølgelig primært informere om de virkemidler den selv forvalter, men det er min klare forventning at man har oversikt over, kan henvise til og informere om også det som andre etater har å bidra med. Så håper jeg at det skulle være ute av verden. Når det gjelder spørsmålet om tiltak i forbindelse med sosial dumping, er det en problemstilling som jeg kan forsikre om at jeg i nær kontakt med partene i arbeidslivet følger meget nøye. Vi har nedsatt en partssammensatt arbeidsgruppe som følger utviklingen spesielt i forbindelse med EØS-utvidelsen, og vi skal ha en tilbakemelding fra det arbeidet i et bredt anlagt møte med partene den 24. november. Vi vil selvsagt også vurdere tiltak som kan sikre seriøsitet i ulike bransjer. Det er noe som vi hele tiden fokuserer på fra ulike sider av regjeringsapparatet, det være seg de ulike etater og kontrollmyndigheter som opererer i forhold til næringslivet og i forhold til virksomhetene, og jeg vil selvsagt også fra min synsvinkel fokusere på dette.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-11-18:
I og med at argumentasjonen i denne saken går på at Regjeringen skal komme tilbake til Stortinget med en sak om kjønnsnøytral ekteskapslov, vil jeg anmode om at Sosialistisk Venstreparti trekker sitt forslag, slik at saken kan komme opp igjen etter at landsmøtene er avholdt.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-18:
På bakgrunn av den debatten vi har hatt i dag, hvor man har argumentert med at dette trenger å komme opp på de ulike partiers landsmøter, trekker vi forslaget. Vi kommer til å fremme det igjen i denne perioden, etter landsmøtene.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-11-18:
Det kan bekreftes.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-04:
På vegne av representantene André Kvakkestad, Karin S. Woldseth, Ulf Erik Knudsen og meg selv ønsker jeg å legge fram forslag om endring i lov 8. april 1981 nr. 7 om barn og foreldre - for å forhindre at en forelder, dersom forelderen tar livet av den andre forelderen, automatisk får foreldreretten til felles barn.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2004-06-04:
Representanten Kvakkestad bad om en begrunnelse med tall. Når det gjelder forskjellen mellom 0,5 og 0,2 hva gjelder promillegrense til sjøs, tror jeg det for mitt vedkommende ikke er mulig å framskaffe disse tallene her og nå. Men med henvisning til de mange erfaringer og de mange dokumentasjoner som er gjort gjeldende i forhold til bilkjøring, tror jeg det er dokumentert at det er en vesentlig forskjell på en bilfører med 0,2 i promille og en med 0,5 i promille med hensyn til å kunne oppføre seg trafikksikkert på veien. Det samme vil også gjelde for ferdsel til sjøs. Jeg har mang en gang undret meg over hvorfor vi fortsatt skal tviholde på en grense på 0,8 for småbåtførere. Det har allerede fram til i dag havarert en rekke småbåter langs vår langstrakte kyst, med til dels tragiske utfall. Det er også dessverre dokumentert at alkohol har vært en vesentlig årsak til hendelsesforløpet. Dette i seg selv dokumenterer vel også at båter med en lengde på under 15 meter burde vært håndtert på samme måte som det vi nå i dag legger til rette for for båter med en lengde på over 15 meter. Jeg tror det er avgjørende viktig at vi fokuserer på dette, og at vi kanskje i neste runde går et skritt videre og ut fra det jeg viste til, også vurderer behovet for å se på promillegrensen for båter med en lengde på under 15 meter, altså for småbåter.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2004-06-04:
I løpet av de siste ti årene har 38 personer dødd i norske politiarrester. En lovendring er også etter Kristelig Folkepartis mening nødvendig for å redusere antall dødsfall. I den forbindelse er det viktig å sikre at nødvendig helsepersonell involveres ved innbringelse av svært berusede personer i politiarresten. Det er etter vårt syn riktig at politiet foretar en skjønnsmessig vurdering når det gjelder behovet for å tilkalle lege, og ikke som i Danmark, hvor legeundersøkelsen er obligatorisk. Når man velger denne løsningen, er det særdeles viktig at terskelen for å tilkalle lege legges så lavt at risikoen for feilvurderinger reduseres mest mulig. Det skal med andre ord mye til for å nekte å tilkalle lege dersom den innsatte ber om det. Dette er da også inntatt i lovforslaget § 9 sjuende ledd. Med hjemmel i politiloven § 19 fjerde og femte ledd er åremålstilsettinger etter hvert tatt i bruk i stor utstrekning i politi- og lensmannsetaten. De hensyn som begrunner bruk av åremål for politimestrene, gjør seg også gjeldende for sjefene for politiets særorganer. Etter Kristelig Folkepartis syn er det gode grunner for at også disse stillingene besettes på åremål. Dette vil bl.a. bidra til å sikre nødvendige fornyelser, resultatorientering og effektivitet. Det samme gjelder for utnevnelse av sjefene for politiets særorganer. Når det gjelder Økokrim, som er en del av den høyere påtalemyndighet, er vår mening at tilsettingsformen må være som for resten av lederne for statsadvokatembetene. Departementet foreslår også endringer i reglene for tjenestemenns legitimasjonsplikt i politiloven § 20. Det bør likevel av hensyn til dagens kriminalitetsbilde være legitimt at uniformerte tjenestemenn i enkelte situasjoner ikke ønsker å oppgi navnet sitt. Departementets tilføyelse, "eller tjenestenummer", i bestemmelsen er etter mitt syn riktig. Tjenestemennene plikter etter dette, så langt forholdene på stedet tillater, å oppgi navn eller tjenestenummer. Jeg har merket meg at departementet vil arbeide videre med spørsmålet om innføring av synlig tjenestenummer på uniformene. Det er også fra Kristelig Folkepartis side et ønske at man så raskt det er praktisk mulig, gjennomfører ordningen med synlig tjenestenummer på politiets uniformer. Departementet foreslår at politiloven § 24d om bierverv, taushetsplikt og edruelighet skal gjelde for politihøyskolestudenter på lik linje med ansatte tjenestemenn. Jeg vil peke på at restriksjoner på bierverv vil være en for alvorlig inngripen overfor politistudenter. Etter overgang fra etatsutdannelse til høyskolestudier må politistudentene finansiere sine studier gjennom studielån, på samme måte som alle andre. Loven vil hindre politistudenter i å ha sommerjobb og strøjobber for å finansiere sine studier, slik andre studenter har. Den endringen som er foreslått, vil gi politistudentene muligheter på linje med andre studenter.
Trond Helleland (Høyre), 2004-06-04:
Regjeringen inviterer Stortinget til å ta nye grep i kampen mot økonomisk kriminalitet, og Stortinget følger opp. Denne gangen gjelder det endringer av straffeloven vedrørende forbrytelser i gjeldsforhold. Det er enstemmighet om alt i denne proposisjonen, og saksordføreren har på en svært god måte gjort rede for de foreslåtte endringene - derfor bare noen få og korte merknader fra min side. Kampen mot økonomisk kriminalitet blir stadig viktigere, og storting og regjering legger stor vekt på dette arbeidet, noe som ikke minst gjenspeiles i at det snart legges fram en handlingsplan mot økonomisk kriminalitet. Undersøkelsene har vist at det i så mye som to av tre næringslivskonkurser foreligger mistanke om konkurskriminalitet. Ofte blir disse sakene henlagt. Grunnen er at straffebudene i straffelovens kapittel 27 er kompliserte og reiser tolkningsproblemer og bevistvil, slik Straffelovrådet har pekt på i sin utredning. Dette gjøres det nå noe med. Vi foretar en rekke lovendringer som vil gjøre det lettere å følge opp slike konkurssaker. Det foreslås også skjerpede strafferammer på flere områder i straffelovens kapittel 27. Økonomisk kriminalitet er alvorlig i seg selv, og stadig oftere ser vi at sammenhengen mellom økonomisk kriminalitet, organiserte kriminelle grupper og, i ytterste fall, terrorister er til stede. Høyre hilser derfor forenklingene og straffeskjerpelsene velkommen.
Trond Helleland (Høyre), 2004-06-04:
Vi foretar i dag en del endringer i politiloven. Jeg vil kort berøre to av endringsforslagene. Når det nå slås fast i § 9 i politiloven at det er politiets ansvar å sørge for at nødvendig helsepersonell involveres når personer som innbringes til politiarrest, med rimelig grunn kan antas å få alvorlige helsemessige skader på grunn av rus, sykdom og/eller kroppsskader, er det en viktig bestemmelse som også vil være til stor hjelp for politiet. Med bakgrunn i dagens russituasjon er det ofte vanskelig for politiet å vurdere en arrestants helsetilstand. Alkoholmisbruk er lett å avsløre, men pillemisbruk, narkotika- og blandingsmisbruk kan ofte være en alvorlig trussel mot helsen, for virkningen kan komme brått, og politiet kan oppleve at arrestanter som ser ut til å være i god forfatning, plutselig får alvorlig forverret helsetilstand. Justiskomiteen er fornøyd med at Regjeringen følger opp med lovforslag etter at komiteen 19. juni 2002 bad Regjeringen sørge for at nødvendig helsepersonell skulle involveres ved innbringelse av svært berusede personer i politiarresten. 38 personer har dødd i politiarrest de siste ti årene, og man kan selv tenke seg hvilken belastning dette har vært - for familiene og også for de polititjenestemenn og -kvinner som har hatt ansvaret. Det er viktig at terskelen for å tilkalle lege er lav, slik at risikoen for feilvurderinger reduseres mest mulig. Så lenge en arrestant kan gjøre rede for seg og ta vare på seg selv, vil det normalt ikke være behov for legehjelp. Komiteen gjør også en endring i forhold til departementets forslag når det gjelder politihøgskolestudentenes rett til å jobbe ved siden av studiene. Departementet foreslår at politiloven § 24d om bierverv, taushetsplikt og edruelighet skal gjelde for politihøyskolestudenter på lik linje med ansatte tjenestemenn. Komiteen er enig i dette hva angår edruelighet og taushetsplikt, men mener restriksjoner på bierverv vil være en for alvorlig inngripen overfor politistudentene. Komiteen vil vise til at politistudentene etter overgang fra etatsutdannelse til høyskolestudier må finansiere sine studier gjennom studielån, på samme måte som alle andre. Loven vil hindre politistudenter i å ha sommerjobb og strøjobber for å finansiere sine studier, slik andre studenter har. Etter komiteens oppfatning skal studentene gi melding til Politihøgskolen om hvilke bierverv de har. Det er viktig at studenter ved Politihøgskolen, som ikke lenger har lønn under utdanning, gis mulighet til å spe på studielånet. Jeg er derfor glad for at det har blitt enighet om at vi endrer på dette og gir politistudentene den muligheten. Når det gjelder de øvrige lovendringer som er foreslått i denne proposisjonen, er det bred enighet om disse, og det er godt redegjort for av sakens ordfører.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-04:
Jeg er meget glad for at Odelstinget nå har til behandling Regjeringens forslag som bl.a. vil styrke barns erstatningsrettslige stilling og forbrukervernet for personer med sosiallån og andre typer kommunale lån. I dag er den absolutte foreledelsesfristen for personskade 20 år. Det betyr at kravet er foreldet selv om skadelidte først etter at denne fristen er utløpt, blir klar over skaden og muligheten til å fremme erstatningskrav. Regjeringen foreslår at denne fristen ikke skal gjelde dersom skadelidte på skadetidspunktet var under 18 år og skadevolderen eller noen denne hefter for, kjente eller burde kjenne til at handlingen kunne føre til fare for liv eller alvorlig helseskade. Dette vil typisk ha betydning for senskader, som f.eks. etter mobbing på skolen. I høringsrunden fikk dette forslaget bred støtte. Det er med tilfredshet jeg kan konstatere at en samlet justiskomite er enig. Jeg er videre tilfreds med at en samlet justiskomite stiller seg bak forslaget som har til hensikt å hindre at krav mot forvaltningen foreldes mens de er til behandling hos Sivilombudsmannen. I dag kan situasjonen være slik at en må gå til søksmål for å avbryte foreldelse av en sak selv om saken egner seg for behandling hos Sivilombudsmannen. Dette undergraver hensikten med sivilombudsmannsordningen og bør derfor endres. Det er også gledelig at justiskomiteen støtter Regjeringens forslag om å endre reglene om foreldelse av krav som skal fullbyrdes i utlandet. Etter forslaget skal ikke lenger et krav kunne foreldes i Norge mens det søkes fullbyrdet i en annen stat i henhold til avtale mellom Norge og den aktuelle staten. Foreligger ikke slik avtale, skal saksøker ha krav på tilleggsfrist. Endelig er jeg glad for at justiskomiteen støtter Regjeringens forslag om å lovfeste at finansavtalelovens regler om lån og kausjon skal gjelde fullt ut også for kommunale lån. Dette vil innebære både et styrket forbrukervern og en klargjøring av rettstilstanden. De låntakerne som får lån fra kommunen, f.eks. sosiallån, har ofte et særlig behov for informasjon og forbrukervern. Lovforslaget vil bl.a. få virkning for folk som har dårlig råd, og det er spesielt gledelig å kunne bidra til å styrke forbrukervernet for denne gruppen. Når det gjelder bemerkningen fra André Kvakkestad om en maksimal foreldelsesfrist generelt, er det riktig at vi har sagt at det vil vi ha ute til høring. Vi vil selvfølgelig komme tilbake til saken når den er gjennomført.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-04:
Endringene i finansavtaleloven gjelder spørsmålet om å likestille lånealternativ, uavhengig av om man låner av en kommune direkte, låner fra Husbanken eller låner fra Husbanken via en kommune. Som forbruker har man det samme behov for vern, uavhengig av om man har brukt første, andre eller tredje lånealternativ. Komiteen er enstemmig på dette punket og på de andre punktene i innstillingen. I den sammenheng vil jeg vise til at det har sneket seg inn en feil på side 4 i innstillingen, hvor det heter at alle, "unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, støtter endringen av foreldelsesloven §§ 10 og 17". Det er ikke riktig. Det skal være en enstemmig innstilling i denne sak. Når det gjelder foreldelsesloven, foreslås tre materielle endringer. Den ene er at man avbryter foreldelsesfristen når en sak er fremmet for Stortingets ombudsmann for forvaltningen. Det er et ønske om at man skal benytte seg av ombudsmannens tjenester der hvor dette er hensiktsmessig. Da vil det være uheldig om man enten risikerer at kravet blir foreldet under behandlingstiden hos ombudsmannen, eller at man samtidig med saksbehandlingen hos ombudsmannen må føre en rettssak for å opprettholde fristen for å unngå foreldelse. Derfor er det nå foreslått at man avbryter fristen når saken er fremmet for Sivilombudsmannen, og at man får en ny 3-årsfrist hvis Sivilombudsmannen finner noe kritikkverdig, og en 1-årsfrist hvis han ikke finner noe kritikkverdig. Den andre endringen er knyttet til problemet med skyldnere som har valgt å bosette seg i utlandet etter at de har fått et krav mot seg i Norge. Norge har avtaler med en del land i spørsmålet om tvangsfullbyrdelse, og det er naturlig at Norge, på samme måte som de andre landene, effektuerer denne avtalen. Dette vil jo i det alt vesentlige være en fordel for norske fordringshavere. En tredje endring gjelder erstatning for personskade, hvor man nå setter den absolutte foreldelsesfristen til 20 år. Dette vil være spesielt viktig i forhold til senskader og skader som blir påført barn og unge, og som først viser seg, eller man blir klar over, på en langt senere tidspunkt. Der det har vært en liten uenighet, er i spørsmålet om å fjerne den maksimale foreldelsesfristen. I proposisjonen stod det at departementet ikke ønsket å fjerne den maksimale foreldelsesfristen uten en bred høring. Vi fra Fremskrittspartiet kunne godt tenke oss å ha denne høringen, ikke nødvendigvis fordi vi ville hoppe til den konklusjonen at vi vil fjerne en maksimal foreldelsesfrist, men vi kunne godt tenke oss å se hvordan dette ville bli mottatt spesielt i forhold til personskader, herunder skader som er påført mindreårige. Jeg har forstått det slik at flertallet begrunner sine merknader ut fra en muntlig tilbakemelding fra departementet. Men det kan også være greit å få en utdyping av dette direkte fra statsråden.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-04:
Når det gjelder straffebestemmelsen mot tortur, er den i første rekke innført for å imøtekomme ønsket fra FNs torturkomite. Som det er redegjort for i proposisjonen, er det ikke nødvendigvis en realitetsendring i seg selv, det at man innfører et slikt straffebud. I Norge ville man uansett ha overtrådt andre straffebud ved å utføre tortur. Jeg synes likevel det er positivt å klargjøre dette, slik at det ikke blir noen misforståelse som kan tydes slik at Norge ikke forbyr tortur. I den sammenheng kan jeg ikke se noen skade i det å ha et slikt straffebud, selv om det kanskje ikke er uttrykkelig nødvendig. Når det gjelder strafferammen, er jeg veldig glad for at komiteen har kommet til at det for grov tortur med døden til følge bør være en strafferamme på 21 år. Det å utføre grov tortur som medfører død, burde i visse sammenhenger i og for seg nok kunne likestilles med overlagt drap. Når det gjelder spørsmålet om promillegrensen til sjøs, er Fremskrittspartiet av den oppfatning at beruselseskriteriet i forbindelse med føring av større skip er beskrevet relativt vagt. Det gjør også sitt til at en for de personene som er involvert, strengt tatt ikke helt vet hvor grensen går. Det er også slik at med den type last som fraktes, passasjerer ikke minst, vil det være veldig greit å vite hvor grensen for hva som er akseptabelt, går. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at promillegrensen bør settes til 0,5. Det har sammenheng med vårt synspunkt i forhold til de reglene som vi ønsker oss på vegsektoren. Vi hadde gjerne sett en likestilling på disse områdene. Samtidig er det slik at for småbåter er promillegrensen 0,8. Men uansett er det viktigste ikke nødvendigvis hvorvidt man bestemmer seg for en promillegrense på 0,8, 0,5 eller 0,2. Det viktigste er reglene om pliktmessig avhold. I prinsippet skal man altså være helt promillefri, men vi fra vårt ståsted ønsker en liten buffersituasjon for tilfeller der man skulle ha fått i seg noe som man egentlig ikke hadde påregnet. Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-04:
Representanten Holstad hadde noen utlegninger om promillegrensen som nærmest fikk det til å høres ut som om Fremskrittspartiet var imot en promillegrense. Som sagt går vi inn for en fast grense, men vi ønsker altså at den skal være på 0,5. Representanten Holstad mener mange liv ville gått tapt med en så høy grense som 0,5. Jeg kunne godt ha tenkt meg at han utdypet dette noe mer. Hvor mange liv mener Kristelig Folkeparti ville gått tapt med en grense på 0,5 i stedet for 0,2, spesielt med bakgrunn i at en ikke har registrert dødsfall med dagens grense, som faktisk ligger på 1,5 for større skip? Spesielt underlig er dette sett i sammenheng med at småbåter har en grense på 0,8 også dersom de frakter personer utenfor næring. Jeg kan ikke se at Kristelig Folkeparti har fremmet noe forslag i den sammenheng.
Carsten Dybevig (Høyre), 2004-06-04:
Dette kan jo være en veldig forvirrende debatt for dem som hører på den, for her handler det både om alkohol og promillegrenser til sjøs, og det handler også om innlemmelse av Torturkommisjonen i norsk lov. Det som er litt skremmende her, er faktisk SVs syn på tortur. Det virker som om tortur som utføres i demokratiske stater, er mye mer alvorlig enn tortur som skjer i diktaturer, og det synes jeg er en skremmende tanke. Det finnes altså diktaturer i verden som skjuler tortur, og da er det på en måte, slik som SV ordlegger seg i denne salen, en akseptabel handling, mens når den begås av allierte, noe som er like uakseptabelt for Høyre, så er det et stort problem. Jeg synes det faller godt inn i det mønsteret som SV har vist i den politiske debatten når det gjelder politisk tilknytning, nemlig at de er veldig "softe" overfor de regimer som står dem nært politisk, men at de tar sterkt avstand fra regimer som står langt fra dem politisk. For Høyre er det viktig å ta sterkt avstand fra tortur uansett alliansetilknytning, uansett hvilke regimer som utfører torturen. Det er det viktig å understreke.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-04:
Har jeg ikke 5 minutter? Jeg har ikke hatt noe innlegg tidligere.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2004-06-04:
Komiteen gir i hovedsak full tilslutning til Regjeringens forslag til endringer i politiloven. Proposisjonen fremmer nå den nødvendige endringen for å gi innsatte i politiarrest bedre legekontroll. Dette har bl.a. bakgrunn i Stortingets behandling av Dokument nr. 8:105 for 2001-2002, hvor en enstemmig komite bad Regjeringen fremme endringer i politiloven som sikrer at nødvendig helsepersonell involveres ved innbringelse av svært berusede personer i politiarresten. I løpet av de siste ti årene har 38 personer dødd i norske politiarrester som følge av alkoholforgiftning. Komiteen mener det derfor er helt avgjørende å få bedre legetilsyn, slik at antall dødsfall kan reduseres. Det er ikke nødvendig at alle berusede personer som innbringes til varetekt, skal legeundersøkes. Så lenge vedkommende kan gjøre rede for seg og ta vare på seg selv, vil det i utgangspunktet ikke være nødvendig å tilkalle lege. Ifølge Politiarrestprosjektet innbringes ca. halvparten av de berusede på grunn av ordensforstyrrelse, ikke på grunn av beruselsen i seg selv. Det er derfor opplagt at det her er nødvendig med en skjønnsmessig vurdering hos politiet av behovet for å tilkalle lege. Samtidig vil vi understreke at siden det nå ligger et skjønnsmessig aspekt til grunn, er det særdeles viktig at terskelen for å tilkalle lege er svært lav. Komiteen gir sin tilslutning til at det nå ryddes opp i stillingsbetegnelsene i politiet, og at tilsettingsformene harmoniseres mellom Politidirektoratet og etaten for øvrig. Flertallet i komiteen, regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, er enig med Regjeringen i at det som et generelt prinsipp er et mål å begrense bruken av midlertidige ansettelser i staten. Vi er likevel enig i at direktøren for Politidirektoratet og sjefene for særorganene bør ansettes på åremål. Det blir også foreslått en del endringer i loven om Politihøgskolens virksomhet. Dette er en naturlig oppfølging av at politiutdanningen har gått over fra å være en etatsutdanning til å bli en høyskoleutdanning. Men på ett punkt er komiteen uenig i forslaget fra Regjeringen, nemlig i spørsmålet om studentenes mulighet til å ha bierverv under utdanningen. Departementet foreslår at studentene ikke skal ha mulighet til dette. En enstemmig komite mener det er urimelig. Det kan ikke være slik at politistudenter skal nektes å ha sommerjobb og andre strøjobber for å finansiere studiene sine. Dette var naturlig så lenge utdanningen var en lønnet etatsutdanning, men et studium som finansieres med studielån fordelt på ti måneder, tvinger politihøyskolestudenter på lik linje med alle andre studenter til å finansiere sommermånedene på annen måte. Komiteen foreslår derfor en endring av politiloven § 24d som gjør det mulig å ha bijobber med unntak av i praksisåret.
Siri Hall Arnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-12:
På vegne av representanten May Hansen og meg selv vil jeg framsette forslag om endring i lov av 4. juli 1991 nr. 47 om ekteskap, kjønnsnøytral ekteskapslov.
Trond Helleland (Høyre), 2004-03-12:
Fra samfunnets begynnelse har en hatt ulike former for tvisteløsning. Fra gammelt av kjenner vi til at tvisteløsningen kunne være voldelig, mens selvdømme i forretningsforhold heldigvis har vært utført i mer fredelige former. Senere har både straffesaker og sivile saker blitt løst gjennom domstolene. I dag har vi innen rettspleien et klart skille mellom sivilsaker og straffesaker. Innen sivilretten har det utviklet seg et slags tosporet tvisteløsningssystem, ved at en enten bruker rettsapparatet eller inngår voldgift. En voldgiftsdom har som utgangspunkt samme virkning som en rettskraftig dom. Derfor har vi også fram til dette lovframlegget hatt noen regler om voldgift i den alminnelige tvistemålsloven. I det lovframlegget som vi i dag skal votere over, skiller vi altså ut regler vedrørende voldgift til en egen lov. Det synes jeg – og åpenbart komiteen – er praktisk. Voldgift skal baseres på frivillig deltakelse, og av den grunn er det etter mitt syn praktisk å skille reglene ut fra den alminnelige tvistemålslov. Når partene selv velger å løse en konflikt uten å bruke rettsapparatet, er det mitt grunnleggende syn at partene i størst mulig grad skal ha avtalefrihet, både hva gjelder prosess, form og selvsagt resultat. Det får de altså ved denne nye loven. Likevel ser vi at voldgift blir mye brukt. Internasjonalt er UNCITRALs modellov utstrakt i bruk. Fra internasjonale konvensjoner og praksis vet vi at det har utviklet seg systemer og detaljert regulering for hvordan voldgift skal skje. Av den grunn er det praktisk at vi nå får et rammeverk for de parter som vil benytte seg av voldgift. Etter mitt syn er det derfor nærliggende å vedta regler som ligger nært opp til internasjonal praksis, og Regjeringens forslag legger opp til nettopp dette. En annen fordel ved å lovfeste disse voldgiftsreglene er at dersom partene ønsker å bruke slike regler, er det forutsigbart for begge parter å vite hvordan prosessen skal skje. I behandlingen av lovforslaget har spesielt forholdet til forbrukerne vært et tema. Høyre er opptatt av at forbrukerne ved å bruke voldgift ikke stilles dårligere enn ved å bruke vanlige rettsprosesser. Dette er i lovforslaget ivaretatt ved at det overfor forbrukere bare kan avtales tvisteløsning ved voldgift etter at en tvist er oppstått. På den måten gis forbrukerne en valgrett, og det er jeg glad for blir ivaretatt. Jeg er også glad for at Regjeringen i forslaget drøfter forholdet til taushetsplikt og offentlighet av voldgiftsavtaler. På den ene siden kan det være nyttig at samfunnet vet hva resultatet i voldgiftssaker blir. På den annen side har jeg forståelse for at parter av gode grunner ikke ønsker offentlighetens innsikt i f.eks. bedriftshemmeligheter. Videre tror jeg at det kan virke konfliktdempende og mer forsonende når partene vet at det som avgjøres, ikke blir allment tilgjengelig. Av den grunn er jeg glad for at en også i forhold til offentliggjøring legger avtalefrihet til grunn.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2004-03-12:
De fleste tenker på domstolene når det snakkes om tvisteløsninger der partene har kjørt seg fast og ikke klarer å komme til enighet. Som denne saken viser, er voldgift et annet og ikke så sjeldent benyttet alternativ. Det er, som Regjeringen påpeker, ikke foretatt noen omfattende undersøkelser om hvor stort omfanget av voldgift er. Oppfatningen er at det er relativt lite brukt. I den forbindelse skal en ikke se bort fra at bruken av voldgift kan henge sammen med tilgangen til det ordinære domstolsapparatet. Der det er lange køer og kostnadskrevende å få løst en tvist ved domstolene, vil en kunne se at voldgift fremstår som et mer og mer hensiktsmessig alternativ. I en situasjon der ventelistene for sivile saker i norsk rettsvesen stadig øker, vil det være nærliggende å gå ut fra at voldgift vil bli mer vanlig og tilgjengelig. Bruken av voldgift kan avlaste domstolene for en del arbeid. På den måten frigjøres ressurser til andre sivile saker samt straffesaker. Ved første øyekast kan dette fremstå som hensiktsmessig. Problemet som vil kunne oppstå ved utstrakt bruk av voldgift, er at rettsenheten blir skadelidende. Avgjørelsene blir ikke på samme måte kjent, og det vil ikke få presedens på samme måte som en domstolsavgjørelse. Det vil eventuelt bli en jus som utvikler seg ved siden av domstolene, og kanskje også i motsetning til domstolene. På denne bakgrunn er det viktig at voldgift skal være en enklere og mer effektiv tvisteløsning, som er et supplement til den sivilprosessen som domstolene har ansvar for. Ved tvisteløsninger er det viktig at partene har mulighet til å gjennomføre en prosess som får frem sakens relevante sider. Spesielt ser Fremskrittspartiet at en i forbrukersaker har behov for å sikre forbrukers mulighet til å fremlegge sin sak på en så god måte som mulig. Det er på den bakgrunn gledelig at en samlet komite støtter Fremskrittspartiets syn om at forbruker ikke kan frasi seg retten til å kreve muntlige forhandlinger i voldgiftssaker. Dette betyr at forbruker kan velge å ikke benytte sin rett til muntlighet, men det kan ikke fraskrives i en avtale før voldgiftssaken er innledet. I forbrukersaker er det i stor grad bruk av standardkontrakter. Dette er kontrakter forbruker vanskelig kan få endret på. En kan ikke se bort fra at voldgift vil bli oftere benyttet som standardvilkår i forbrukersaker. Derfor er det viktig at forbruker ikke settes i situasjoner der en ikke har noe reelt valg. Når det gjelder andre avtaler enn forbrukerforhold, er det ikke behov for tilsvarende. Til slutt vil jeg bare påpeke at det er positivt med et voldgiftssystem som fungerer godt. Spesielt er det viktig i situasjoner der begge parter ser fordelen av en relativt rask avklaring, og der ankeprosessen ikke spiser mye tid og krefter. Slik sett er det positivt at en har et institutt der avtalefriheten gjelder i så stor utstrekning som det her legges opp til.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-12:
Lovforslaget er en oppfølging av den ene av de to utredningene fra Tvistemålsutvalget. Jeg er glad for den brede tilslutning dette har fått i komiteen, så jeg skal nøye meg med å gi noen korte kommentarer til det komiteen har anmerket. Jeg har merket meg at komiteen har foreslått at bestemmelsen om adgang til å kreve muntlig behandling ikke skal kunne fravikes i forbrukerforhold. Jeg oppfatter det slik at komiteen her uttrykker en hensikt som også departementet har ment å ivareta. Jeg er selvfølgelig enig med komiteen i at det ikke er ønskelig å skremme forbrukere fra å inngå avtaler om å benytte seg av voldgift, men jeg vil likevel presisere at det fra Justisdepartementets side ikke er noe selvstendig mål at voldgift skal avlaste det ordinære rettsapparatet. Voldgiftsloven er primært et redskap til å løse tvister i forretningsforhold. Blant annet på grunn av at prosessen kan bli kostbar for partene, er voldgift i utgangspunktet ikke et tjenlig tvistemålsløsningsalternativ i små tvister mellom private, eller i forbrukertvister. Jeg har også merket meg at justiskomiteen, i likhet med departementet, mener det er grunn til å se nærmere på spørsmålet om adgangen til å fullbyrde voldgiftsrettens avgjørelser om midlertidig sikring når UNCITRALs arbeidsgruppe innen voldgift har avsluttet sitt arbeid om dette spørsmålet. Justisdepartementet vil, som komiteen ber om, gi en tilbakemelding på de vurderinger og konklusjoner departementet trekker i denne sammenheng. Departementet vil følge opp komiteens anmodning om at det fremmes forslag om endringer i foreldelsesloven for så vidt gjelder regelen om avbrytelse av foreldelsesfristen ved voldgift, senest samtidig med forslaget om ny tvistelov. Jeg er glad for at Stortingets justiskomite ellers har sluttet seg til forslaget, som jeg tror vil bidra til et bedre rammeverk for tvisteløsning ved voldgift i Norge for både innenlandske og utenlandske parter.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2004-03-12:
På vegner av Ivar Østberg skal eg leggja fram saka, som gjeld ei lita, men viktig endring i sameloven. Vi trur at dette kan medverka til eit enklare Noreg. Sameloven heimlar oppretting av samemanntal og fastset kriterium for å kunna krevja seg innført i dette manntalet. Krev ein å verta innført i samemanntalet, skal det, i samsvar med gjeldande lovføresegn, fremjast overfor bustadkommunen, som utarbeider samemanntal. Lovendringa tek sikte på å endra dette, slik at krav om innføring i samemanntalet skal fremjast overfor Sametinget. Sametinget skal heretter ha ansvar for innføring og/eller stryking, dersom det skjer, etter krav frå personar som oppfattar seg som samar. Lovendringa medfører også at Samtinget vert tillagt mynde til å gje samtykke til bruk av samemanntalet til t.d. forsking. Eit fleirtal i kommunalkomiteen, alle med unntak av Framstegspartiet, viser til at det ikkje har kome innvendingar mot lovendringsforslaget gjennom høyringsfråsegnene. Endringane medverkar, trur vi, positivt til at opplysningane i manntalet no vil verta meir korrekte, oppdaterte og betre tilgjengelege. På vegner av ein samrøystes kommunalkomite vil eg tilrå Odelstinget å vedta dei føreslåtte lovendringane i Ot.prp. nr. 26.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-03-12:
Bare en liten kommentar fra Fremskrittspartiets side i denne saken. Jeg vil kort få nevne at siden dette i all hovedsak bare dreier seg om lovmessige justeringer av mer forenklende karakter, ser ikke Fremskrittspartiet noen særlig grunn til å stemme imot denne lovendringen. Fremskrittspartiets primære syn om at Sametinget bør nedlegges, står selvsagt fast, men det er en helt annen debatt, som jeg ikke skal reise i denne sammenheng. I denne saken er det snakk om å endre måten samemanntallet blir ført på, slik at dette manntallet blir ført løpende også mellom valgårene. Jeg viser for øvrig til at Datatilsynet mener at endringene bidrar til at opplysningene i samemanntallet i større grad enn i dag med dette blir korrekte og oppdaterte. Når det først er slik at det finnes et sameting og et samemanntall, må det anses som fornuftig at man anvender de beste rutiner for å sørge for at samemanntallet er noenlunde korrekt til enhver tid. Saken medfører heller ingen administrative eller økte statlige utgifter.
Anne Berit Andersen (Høyre), 2004-05-28:
Dette må være en gledens dag for alle dem som har arbeidet for oppstart av Rv 2. Strekningen vi behandler i dag, Kløfta–Nybakk, er den første av flere etapper på Rv 2 til Kongsvinger. Flertallet, alle med unntak av Fremskrittspartiet, er enige om at bomselskapet skal få tillatelse til å kreve inn bompenger for finansiering av utbyggingen av Rv 2 Kløfta–Nybakk. Fremskrittspartiet går inn for 100 pst. statlig finansiering. Sosialistisk Venstreparti presiserer at de ikke ser behov for en større motorveisatsing, men de ser at veien må rustes opp. De mener at her har jernbanen fortrinn og bør ha hovedprioritet. Rv 2 utgjør sammen med Rv 35 en viktig ringvei rundt Oslo, en vei som har betydning for regionen og også som nasjonal ferdselsåre. Slik veien er i dag, er den ikke tilfredsstillende. Det medfører store negative konsekvenser for framkommelighet og trafikksikkerhet. Det er derfor et stort behov for å komme i gang med utbedringen av hensyn til næringslivet og andre trafikanter. Denne første strekningen er ca. 10,5 km lang, og den vil korte inn eksisterende Rv 2 med ca. 1,5 km. De første 3,5 km fra Kløfta fram til planskilt kryss ved Borgen vil bli bygd med 15 m veibredde, som tofelts vei med forbikjøringsfelt og midtrekkverk. Den resterende strekningen har en bedre og sikrere kurvatur og vil bli bygd som tofelts vei med 10 m veibredde. I den grad det er økonomisk forsvarlig, vil det imidlertid gjennom tiltak i utbyggingsprosessen bli tilrettelagt for en framtidig utbygging til firefeltsvei. Det er bred lokalpolitisk tilslutning til utbyggingen og de nødvendige planavklaringer som er gjort. Det stilles en fylkeskommunal garanti for de lån bomselskapet, Rv 2 – Kongsvingervegen A/S, tar opp. Den totale summen for strekningen er 580 mill., hvorav 60 pst. er bompengeandel og 40 pst. er statens andel. Innkrevingsperioden er beregnet til 14 år og tre måneder. Det vil bli etterskuddsinnkreving av bompenger når veien står ferdig. Når det gjelder de andre strekningene på Rv 2, vil departementet komme tilbake til Stortinget når det er aktuelt å starte utbygging av neste parsell. At flere ønsker at vi i dag skal kunne si at det skal være en kontinuerlig utbygging av prosjektet, forstår jeg, men flertallet ser det som helt naturlig at den behandlingen må skje i forbindelse med kommende Nasjonal transportplan. Jeg vil til slutt si at jeg er veldig glad for at vi nå er kommet i gang med Rv 2. Jeg ser også fram til at vi kan få realisert hele strekningen.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2004-05-28:
Om ikkje flagga går til topps langs strekninga Rv 2 Kløfta–Nybakk i dag, er det ikkje Stortinget si skuld. Vi behandlar søknaden om eit spleiselag med bompengar og statlege midlar for å komme raskare i gang med ein parsellveg mot Kongsvinger, slik dei lokalt ønskjer. Lokalt var tolmodet slutt. Det har vore meir enn nok ulykker og aukande trafikk over mange år, og for å komme ut av denne uhaldbare situasjonen blei løysinga bompengar i tillegg til statlege løyvingar. Parsellen startar i Akershus, men vil komme lenger inn i Hedmark etter som nye etappar blir starta opp. For Arbeidarpartiet har det vore viktig å gi føringar om at når eit prosjekt startar opp, må vi sørgje for at framdrifta er god. Vi har mange eksempel på det motsette opp igjennom åra. Prosjekt som blir fordyra, og som har hatt urasjonell framdrift, har stoppa opp og resultert i at sluttreknestykket har blitt unødvendig stort og framdrifta altfor dårleg. Rv 2 er stamveg mellom Noreg og Stocholm-regionen og av stor verdi for vår samhandel med naboen. Traseen, slik han er i dag, fører trafikk inn og gjennom bustadområde, der små og store må ferdast lokalt for å komme til både skule og arbeid. Med dette nye prosjektet blir vegen tryggare og forkorta. Saksordføraren har detaljert gjort greie for prosjektet, og eit samla storting stiller seg bak. Hedmark er eit fylke som så langt ikkje har hatt så mange bompengeprosjekt. Når dét er vegen å gå for å få betre veg og betre tilgang for næringstransport, er dette eit godt prosjekt. Men eg tør minne om at det ofte er ei eller anna form for brukarbetaling som gjer at store delar av Europa òg har klart å få til ei løysing når det gjeld vegkorridorar. Samstundes må ein ha med seg at veg åleine ikkje løyser alt. I samband med handsaminga av NTP i juni vil dette vegprosjektet bli omtalt. Eg forskoterer ikkje kva som vil stå der, men i tråd med rasjonell framdrift, som eg før har omtalt, vil det vere heilt naturleg med ein merknad. Eg registrerer at ordføraren i Sør-Odal er til stades her i dag. Han har heilt sikkert ei god magekjensle no. Samferdsel er viktig for oss alle, men mest for dei som lever i ein uhaldbar situasjon til dagleg. Vi kan vel alle no be han reise heim, brette opp ermane og setje spaden i jorda.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2004-05-28:
Fremskrittspartiet mener at Rv 2 har stor betydning for transporten fra det sentrale Østlandsområdet og Vestlandsområdet mot Kongsvinger og Sverige. Jeg viser til veiens store betydning, som også tilsier full utbygging til motorveistandard. Vi mener også at Rv 2 Kløfta–Kongsvinger må bygges ut kontinuerlig i løpet av inneværende planperiode. Fremskrittspartiet vil bygge ut Rv 2 Kløfta–Kongsvinger med statlige midler, uten bompengefinansiering. Det er også lagt inn i revideringen av Nasjonal transportplan, som behandles om kort tid i Stortinget – og da med full utbygging. Det er en skam at bilistene skal betale ekstra skatt gjennom bompenger. Jeg hører at det sies her at det skal være et spleiselag mellom staten og brukerne. Hva slags spleiselag er det når bilistene betaler inn over 40 milliarder kr i avgifter og kun 11,5 milliarder kr går til veibygging? I et slikt spleiselag er det slik at bilistene sitter på hver side av bordet. Fremskrittspartiet vil stemme imot at bompengeselskapet får tillatelse til å kreve inn bompenger for finansiering av utbygging av Rv 2 Kløfta–Nybakk, men vi vil i Nasjonal transportplan – som behandles om noen få dager – fremme forslag om full finansiering over statsbudsjettet, og at veien bygges ut fortløpende.