Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-02-22:
Innledningsvis vil jeg også takke statsråden for redegjørelsen – en redegjørelse med et innhold ikke mange vil si seg uenig i. Allikevel er det ting vi kanskje må få ta tak i her. Budskapet om at statsråden baserer sitt politiske oppdrag på de runde formuleringene i Soria Moria II, bør nok bekymre mer enn berolige folk i næringen. Sett utenfra kan man av og til undres om alle de tre regjeringspartiene har lest den samme erklæringen. I oppdrettsnæringen er det mange som stiller spørsmål ved hva denne regjeringen egentlig mener om saken. Det er da man setter sin lit til at statsrådens bakgrunn og arbeidslyst vil oppveie for belastningen næringen blir påført av den interne kampen i regjeringen. Formuleringene i Soria Moria II framstår av og til som selvfølgelige plattheter når de drukner i den interne debatten statsrådene og direktoratene imellom. Statsrådens beskrivelse av næringen er meget presis – en næring som i kraft av sin dyktighet både innenfor det rent faglige ved avl og oppdrett, men også innenfor salg og markedsarbeid, er blitt en av det moderne Norges industrielle solskinnshistorier, og en næring som setter Norge på kartet over hele verden. Norwegian Salmon er nå det nærmeste Norge kommer det å ha skapt en merkevare. Det er en merkevare så sterk at da næringskomiteen besøkte Kina og var på et lite restaurantbesøk, spurte vi om det var norsk laks som ble servert. Kelneren svarte: No sir, not Norwegian salmon, only salmon, but this salmon is also good, sir. Det er kort sagt en næring som produserer fantastisk god mat – det edleste av alle oppdrag. En følge av næringens vekst og suksess er at næringen nå arbeider i et skarpere søkelys både fra det offentlige og fra media. En annen er at næringens størrelse og raske vekst gjør at den setter betydelige spor etter seg. Fra Høyres og Fremskrittspartiets side var dette noe av begrunnelsen for å be om den redegjørelsen vi debatterer i dag. Høyre er helt enig i at det er riktig og viktig at man fra politisk hold stiller strenge miljøkrav til næringen. Det bør også i den grad det har vært uklart, poengteres viktigheten av at næringen har klare politisk vedtatte mål å forholde seg til. Redegjørelsen framstår som god, men litt smal i sitt innhold. Jeg vil trekke fram noen momenter som kan konkretisere dette. Næringens rolle i kampen for å bevare villaksen: Her har vi en næring som er verdensledende på å avle fram akkurat den laksen markedet vil ha. Den er verdensledende på å behandle og bevare arvemateriale. Det er for oss i Høyre helt åpenbart at denne kompetansen også kan benyttes i arbeidet med å bevare villaksstammene. Det er allmenn enighet om at oppdrettsvirksomhet ikke kan få skylden for alle problemene til villaksen, men problemene er av en slik art at næringens kompetanse vil være godt egnet til å løse mange av disse. Vi tror dette er et viktig og godt bidrag fra næringen. En annen ting som ikke er behandlet i redegjørelsen, er konsesjonssystemet. Det hevdes i dag at konsesjonssystemet er basert på økologisk bærekraft. Det er etter vår mening en sannhet med store modifikasjoner. Systemet har sin begrunnelse som markedsregulator, og det er i stor grad slik det ennå virker. Eksemplene vi har sett, med kompliserte og lite transparente tildelingsprosesser, egner seg kun til å svekke den økologiske bærekraften, nettopp fordi hensynet til denne blir underordnet i forsøket på å navigere gjennom et politisk skapt kaos. Til sist er det underlig at statsråden går med harelabb over problemene skapt av forvaltningen. Når forskjellige etater og direktorater sår tvil om målte verdier, tradisjonelle metoder og vedtatte måls egnethet eller troverdighet, blir det problematisk for samfunnet rundt å forholde seg til det. Det er grunn til å hevde at hvordan man organiserer forvaltningen av havbruksnæringen, i seg selv kan være en fare for miljøet. En grundig gjennomgang av forvaltningsmodellen ville fra Høyres side blitt sett på som en ønsket selvfølgelighet. Det er derfor med undring vi registrerer at statsråden er både tilknappet og taus om akkurat dette temaet. Avslutningsvis vil vi fra Høyres side få takke for redegjørelsen. Den viser med all tydelighet at Gullestad-rapporten kommer til rett tid. Rapporten inneholder også mange gode forslag det blir viktig å arbeide videre med. Næringens vekst, posisjon og resultater viser at det på flere felter er nødvendig å tenke nytt. Næringen er så viktig for nasjonen at den fortjener en konstruktiv og tydelig politisk prosess. For Høyre er det ikke viktig nå å debattere prosessen videre. Vi ser fram til høringsrunden etter Gullestad-rapporten, og så skal vi bidra konstruktivt når de forskjellige forslagene kommer opp til politisk debatt.