Ingjerd Schou (Høyre), 2003-12-10:
Målet på om sosialpolitikken lykkes, er om den skaper tilstrekkelig trygghet, om den skaper nye muligheter for dem som faller utenfor, og om den legger til rette for aktivitet og deltakelse. De som trenger det, skal få en ny sjanse, og tiltak og tjenester må formes med utgangspunkt i den enkeltes situasjon og behov. Jeg er glad for at det er bred tilslutning til tiltakene Regjeringen har foreslått i budsjettet for neste år. Statsbudsjettet har en god sosial profil, med fokusering på de mest vanskeligstilte og med fokusering på tiltak som innebærer hjelp til selvhjelp. Politikk handler om å prioritere. Det gjelder også i sosialpolitikken. Spørsmålet er: Når fellesskapet skal rekke ut en hjelpende hånd, hvem skal hånden rekkes ut til? Flertallet av oss har det godt. De fleste tar del i den generelle velferdsutviklingen, men enkelte faller likevel utenfor. Et bærekraftig velferdssamfunn krever imidlertid at alle som er i stand til å bidra til fellesskapet, gjør det gjennom arbeid. De siste årene har vi sett en utvikling der stadig flere lever av offentlige stønader. I dag lever én av fem i yrkesaktiv alder på trygd. I tillegg kommer alderspensjonistene. Samtidig øker sykefraværet og antall personer på medisinsk rehabilitering og uføretrygd. Utviklingen er svært bekymringsfull. Velferdssamfunnet er under press. Forholdet mellom yrkesaktive og stønadsmottakere svekkes. Vi må snu utviklingen, og vi må få flere i arbeid. Dette handler om å sikre fremtidige pensjoner, men også om å kunne tilby gode velferdstjenester både i dag og i årene fremover. En av de viktigste omleggingene innenfor velferdspolitikken vil være fornyelsen av pensjonssystemet. Pensjonskommisjonen skal snart legge frem sin innstilling. Debatten har allerede begynt, og den skal pågå enda en stund til. Den angår hver og en av oss – de yngre mer enn de eldre – og jeg er glad for at engasjementet er vekket. Vi må fokusere på det som bidrar til å hjelpe personer inn i arbeidslivet, og hindre at personer faller ut. Derfor er inkluderende arbeidsliv viktig. Men det er også viktig fordi de største forskjellene er mellom dem som har og dem som ikke har arbeid. Vi trenger økt forståelse for at fellesskapet trenger alle hender til å forme velferden. Hver og en av oss må bidra med det vi kan. Jeg vil at vi fokuserer mer på hva vi kan gjøre, enn hva vi ikke kan gjøre. Spørsmålene er: Har vi oppmerksomhet på de mest vanskeligstilte i budsjettet for 2004? Har vi nok oppmerksomhet på det som innebærer hjelp til selvhjelp? Hovedmålgrupper for tiltak i 2004 er: Langtidsmottakere av sosialhjelp og innvandrere med svak tilknytning til arbeidslivet. I budsjettet for 2004 etablerer vi nye arbeidsplasser i arbeidsmarkedstiltak for langtidsmottakere av sosialhjelp, 45 mill. kr. styrker kompetansen i sosialtjenestens arbeid overfor nettopp langtidsmottakere av sosialhjelp. Enslige forsørgere under utdanning. Vi må sikre at flere fullfører utdanning. Utdanning kvalifiserer til arbeid. Regjeringen forbedrer nå stønadsordningen for enkelte grupper av enslige forsørgere under utdanning. Bostedsløse og rusmiddelmisbrukere med behov for oppfølging i bolig. Vi øker satsingen på oppfølgingstjenester i bolig for bostedsløse og rusmiddelmisbrukere i storbykommunene og utvider rammene for boligtilskuddet. Barnefamilier og andre med lav inntekt og høye boutgifter. Vi foreslår å forbedre bostøtteordninger for vanskeligstilte barnefamilier. Forbedringer i bostøtteordningen gjøres gjennom å fjerne arealkravet for barnefamilier i kommunale utleieboliger og heve boutgiftstaket i storbyene. Vi foreslår å styrke tilbudet til legemiddelassistert rehabilitering for rusmiddelmisbrukere, og vi foreslår å opprette 85 tiltaksplasser for personer i LAR. Vi vet alle at en pille alene ikke er nok. Det handler også om å finne ny mening i livet, og det handler om å ha noe å stå opp til hver eneste dag. Vi endrer ordningen med rehabilitering. Krav om å vurdere attføring skal skje tidligere. Denne vurderingen samler vi nå i Aetat. Dette er viktig i forhold til arbeidslinjen og er et eksempel på at Regjeringen tar praktiske grep for å bringe samordningen videre. Med de tiltakene som ligger i forslaget til budsjett for 2004, er denne regjeringens samlede forslag til tiltak rettet mot rus og fattigdom på nær 2 milliarder kr. Men viktigere enn selve tallet er at vi ser resultater: Vi har satset på arbeidsmarkedstiltak for langtids sosialhjelpsmottakere. Pr. 1. november er 4 825 tilmeldt Aetat, og pr. 1. desember er 3 196 i tiltak. Vi målretter forbedringer i viktige ordninger som bostøtte og stønadsordninger for enslige forsørgere. Vi har styrket satsingen for bostedsløse. Vi samarbeider med frivillige organisasjoner. Det er bred politisk enighet om behovet for å organisere Aetat, trygdeetaten og den kommunale sosialtjenesten bedre. Vi utreder nå ulike modeller for hvordan det skal gjøres. Saken vil bli lagt frem for Stortinget i løpet av 2005. Det er imidlertid min plikt å foreta de utredninger som kreves for at arbeidet skal bli bra. Vi har nedsatt et offentlig utvalg som skal avgi innstilling 30. juni 2004. Jeg har merket meg utålmodigheten i komiteen, og deler den. Derfor har utvalget en stram tidsfrist, og må arbeide raskt og effektiv. Utvalget må derfor ha en egnet organisasjonsform. Vi har nedsatt en stor og bredt sammensatt referansegruppe som utvalget har nær kontakt og dialog med. I referansegruppen deltar hele 32 organisasjoner/virksomheter eller andre som på en eller annen måte berøres av reformen, eller som har interesse i å delta. Arbeidet med intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv pågår for fullt. Cirka 50 pst. av landets arbeidstakere arbeider nå i en IA-virksomhet. På denne tiden i fjor var det ca. 24 pst. Der man har kommet i gang, ser vi også resultater. Arbeidet går sakte, men fremover. Partene i arbeidslivet og Regjeringen er enige om å videreføre samarbeidet. Jeg er glad for økt fokusering på funksjonshemmede og eldre. Vi skreddersyr nå også IA-opplegg for småbedriftene. Vi er enige om at arbeidsplassen er den sentrale arenaen for arbeidet, og vi er enige om at alle målene i avtalen er likeverdige. Like før sommeren la Regjeringen frem St.meld. nr. 40 for 2002-2003, om nedbygging av funksjonshemmende barrierer. Meldingen ligger til behandling i komiteen, og debatten kommer da. I budsjettet for 2004 er stortingsmeldingen fulgt opp med 67,7 mill. kr, fordelt på innsatsområdene i meldingen; arbeid og utdanning, tjenester og tilgjengelighet. Særlig viktig er forslaget om at arbeidsgivers egenandel på ½ G for hjelpemidler på arbeidsplassen faller bort. Det gjør det lettere å ansette folk med nedsatt funksjonsevne. Vi foreslår midler til tilrettelegging på universitets- og høyskolesektoren og til jobbklubber for funksjonshemmede, og vi foreslår å opprette et eget dokumentasjonssenter. I tillegg foreslår Regjeringen å øke den statlige bevilgningen til ressurskrevende brukere med 550 mill. kr. neste år. Dette innebærer at kommunene får dekket 80 pst. av kostnadene utover 700 000 kr. Dette gir kommunene et godt økonomisk grunnlag for å yte gode pleie- og omsorgstjenester til dem med omfattende hjelpebehov. Unge bosatt i alders- og sykehjem skal få et annet tilbud, om de ønsker det. Et mest mulig selvstendig og normalt liv er et mål. En arbeidsgruppe med representanter fra Norges Handikapforbund, FFO, Sosial- og helsedirektoratet og Sosialdepartementet har nylig lagt frem en rapport med forslag til tiltak, slik at unge personer med nedsatt funksjonsevne som ønsker et annet botilbud enn sykehjem, får en vurdering og en plan for utflytting. Regjeringen følger opp med tiltak. Kvaliteten på pleie- og omsorgstjenestene engasjerer oss alle. Samtidig vet vi det er en stor utfordring å tilby tilstrekkelige og gode nok tjenester. Gode tjenester forutsetter gode boliger. Her har vi foretatt et løft gjennom handlingsplanen, men det er ikke nok. Regjeringen har lagt frem en egen stortingsmelding om kvalitet som nå er til behandling i komiteen. Regjeringen følger opp stortingsmeldingen med å foreslå bevilgninger til flere tiltak. Særlig viktig er forslaget om å bevilge ytterligere 20 mill. kr. til kompetanseheving og rekruttering. Samlet foreslås det avsatt 130,9 mill. kr. i 2004 til rekrutteringsplanen. Jeg ser at komiteen vil komme tilbake med forslag og synspunkter når meldingen skal behandles. Debatten ser jeg frem til. Helt til slutt: Arbeiderpartiet og regjeringspartiene har inngått et forlik som har gitt oss et godt budsjett, innenfor ansvarlige rammer. Jeg vil gi Arbeiderpartiet honnør for den samarbeidsvilje som er vist, og som har ført til et godt sosialbudsjett for neste år.