Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2002-11-14:
Verdensbanken har de senere år vært opptatt av å styrke sitt forhold til frivillige organisasjoner og ta deres kritikk på alvor. På initiativ av presidenten i Verdensbanken, James Wolfensohn, ble SAPRI formelt lansert i Washington i juli 1997 på bakgrunn av den kritikk strukturtilpasningsprogrammene hadde vært gjenstand for. SAPRI ble utformet av et nettverk av NGO-er, organisert i SAPRIN i samarbeid med Verdensbanken. SAPRIN står for Structural Adjustment Participatory Review International Network. Formålet var å bidra til nasjonale rådslagningsprosesser om effekten av strukturtilpasningsprogrammene. Forholdet mellom SAPRIN-sekretariatet og Verdensbanken ble etter hvert anstrengt, og banken distanserte seg gradvis fra samarbeidet. Også flere lokale NGO-er stilte seg etter hvert kritiske til styringen av prosjektet. Banken hevder selv at den aldri trakk seg fra prosjektet, idet den anså dette som avsluttet ved avholdelsen av det såkalte andre globale forum i juli 2001. På det tidspunktet forelå det ikke noen ferdig rapport fra SAPRIN, og banken valgte å lage sin egen oppsummering i form av rapporten Adjustment from Within: Lessons from the Structural Adjustment Participatory Review Initiative. Rapporten som senere ble lagt frem, i april i år, presenterer derfor det internasjonale SAPRIN-nettverkets egen versjon av prosessen og resultatene, og ble altså avsluttet uten deltakelse fra Verdensbanken. Det er denne siste rapporten som er grunnlaget for dette Dokument nr. 8-forslaget, og som oppsummerer fire års arbeid i ni land. Rapporten gjennomgår bl.a. konsekvensene av: nedbygging av handelshindreliberalisering av finanssektorenvirkningene av strukturtilpasningsreformer i arbeidsmarkedetde økonomiske og sosiale konsekvensene av privatiseringsprogrammerkonsekvensene for småbrukere og matvaresikkerheten av strukturtilpasning i landbrukssektorenresultatene for helse- og utdanningssektoren av Verdensbankens retningslinjer for nivået på offentlige utgifter Mange av de problemstillingene SAPRIN-rapporten tar opp, har en fra norsk side lenge vært opptatt av. Gjennom hele 1990-tallet og frem til i dag har banken utviklet en stadig dypere forståelse for sammenhengene mellom nødvendige økonomiske og strukturelle reformer og andre sider ved utviklingsprosessen, herunder den sosiale dimensjonen. Norge har aktivt arbeidet for en slik utvikling. Det har skjedd i bankens styrende organer – sammen med de øvrige nordiske land – samt i jevnlige bilaterale møter. Norge har som en av de største bidragsyterne støttet SAPRI siden 1997 med til sammen 10,3 mill. kr. Verdensbankens politikk har da også endret seg vesentlig i løpet av det siste tiåret. Den har nå et klart fokus på fattigdomsbekjempelse og legger avgjørende vekt på nasjonalt eierskap. Comprehensive Development Framework – CDF introduserte en helhetlig tilnærming til utvikling. Økonomisk og sosial utvikling kan ikke ses uavhengig av hverandre. PRSP – Poverty Reduction Strategy Paper – som ble lansert av Verdensbanken og Pengefondet i fellesskap, videreførte denne tankegangen. Bretton Woods-institusjonene har i dag et annet utgangspunkt for sin virksomhet enn tilfellet var på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet, da mange av strukturtilpasningsprogrammene ble igangsatt. I forbindelse med PRSP-prosessen skal det foretas analyser av de faktiske konsekvenser av endringene i samarbeidslandenes politikk, såkalt Poverty and Social Impact Assessment. Saken som fremlegges i dag, er vedlagt brev av 28. august i år fra Utenriksdepartementet ved bistandsministeren til utenrikskomiteen. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Sosialistisk Venstreparti, slutter seg til departementets vurdering av SAPRIN-rapporten. Regjeringen ønsker å bidra til en bred debatt om Verdensbankens politikk og mener de problemstillingene rapporten reiser, må tas alvorlig. Samtidig inneholder SAPRIN-rapporten svakheter av metodologisk og faktisk art, som gjør det vanskelig å bruke rapporten i Verdensbankens styrende organer. Allikevel bør konklusjonene diskuteres i bankens egne organer, og det skjer allerede. Flertallet ber Regjeringen om fortsatt å arbeide for at den sosiale dimensjonen ivaretas i Verdensbankens arbeid. I det foreliggende Dokument nr. 8:128 fremmes forslag om fremleggelse av en egen stortingsmelding om Norges forhold til og politikk i de multilaterale finansinstitusjonene. Et annet flertall, alle unntatt medlemmene fra SV og Senterpartiet, er fornøyd med den informasjonen Stortinget årlig mottar om Norges forhold til de multilaterale finansinstitusjonene gjennom St.prp. nr.1 og rapporteringen i forbindelse med kapitalpåfylling av International Development Association – IDA – og de regionale fondene, og mener derfor at det ikke er behov for en egen stortingsmelding om disse spørsmålene. Det samme flertallet ber utviklingsministeren om å redegjøre nærmere for problemstillinger som reises i Dokument nr. 8:128 i forbindelse med stortingsproposisjonen om kapitalpåfylling i Verdensbankens fond for de fattigste landene, som skal legges frem i høst. Flertallet tilrår at forslaget på denne bakgrunnen vedlegges protokollen. Jeg antar at mindretallet selv vil redegjøre for sine merknader og forslag.