Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2008-04-03:
Forslaget som er oppe til behandling i dag, lyder: «Stortinget ber Regjeringen gjenoppta offentliggjøringen av resultater fra de nasjonale prøvene for den enkelte skole.» På vesentlige punkter er komiteen samlet. Dette gjelder at de nasjonale prøvene er en del av det nasjonale kvalitetssikringssystemet, der en altså skal finne ut om elevenes grunnleggende ferdigheter er i samsvar med målene i læreplanen for Kunnskapsløftet. Implisitt i dette ligger det selvsagt at målet er kvalitet i utdanningen. I innstillingen går det fram at det faktisk har vært en periode der det ikke har vært nasjonale prøver, nærmere bestemt nesten to år. Ser vi tilbake på de forrige prøvene, ser en at det var en god del diskusjon og til dels frustrasjon rundt disse prøvene. De viktige aktørene, elever og lærere kom med sterke utfall mot prøvene. Også fagmiljøer som f.eks. Institutt for lærerutdanning og skoleutvikling mente at prøvene ikke fungerte tilfredsstillende. Med bakgrunn i dette ble de nasjonale prøvene stoppet. Da har vi kommet fram til det andre punktet der komiteen er helt enig, nemlig at det er helt avgjørende at det samles bred støtte til nasjonale prøver, og at dette gjøres best i dialog med bl.a. foreldrene og lærer- og elevorganisasjonene. I den perioden da det ikke var nasjonale prøver, jobbet en aktivt med å skape en god dialog for å lage bedre prøver. Både den forrige regjering og den nåværende mener det er viktig at de nasjonale prøvene ikke legger til rette for rangering av skolene. Akkurat på dette punktet skiller Fremskrittspartiet seg ut, ved at de ikke stiller seg bak dette i komitebehandlingen. Resultatene av de nasjonale prøvene legges i dag ut på skoleporten.no. For å få resultater fra enkeltskoler må en inn på en pålogget del som er tilgjengelig for den enkelte skole, lærer, elev og skoleeier - altså de som har mest bruk for resultatene i sitt kvalitetsarbeid. Selv om det har vært masse diskusjon i kjølvannet av de nasjonale prøvene som ble holdt sist høst, har denne diskusjonen i større grad vært knyttet til resultatene enn til om prøvene skulle gjennomføres som sådanne. Da er vi kommet dit vi vil, nemlig at de nasjonale prøvene skal være ett instrument, som sammen med annen informasjon skal gi nok informasjon om hvor eleven er kunnskapsmessig, slik at en eventuelt kan sette inn tiltak. I denne forbindelse er det viktig å minne om at jo tidligere en setter inn tiltak, jo bedre er det for eleven. Vi har mye kunnskap om skolen nå etter hvert. Jeg nevner: TIMMS, PISA, evaluering av Reform 97, CIVIC-undersøkelsen, PIRLS, nasjonal og internasjonal forskning, Lærlinginspektørene og Elevinspektørene. Lokalt har vi også mye kunnskap etter hvert: arbeidsmiljøundersøkelser, undersøkelser om elevmiljø, eksamensresultater og nasjonale prøver. Lar vi så den informasjonen som er oppe i dagen, skli unna, eller stiller vi krav om forbedringer? Det er i denne sammenheng vi må se nasjonale prøver. Hvis noen prøver avdekker problemer på en skole, må skoleeier og foreldre være åpne om det og gå sammen om forbedringer. Etter min mening er en av kommunepolitikernes viktigste oppgaver å bidra til at skolen bl.a. inviterer foreldrene til samarbeid. Og nettopp det har skjedd i mange kommuner. La meg få lov til å sitere fra Utdanningsdirektoratets internettsider, der det står: «I avisene kan vi lese om skoleeiere som iverksetter tiltak for å styrke elevenes ferdigheter i lesing, regning og lesing på engelsk. Dette er en utvikling som er i tråd med formålet med de nasjonale prøvene, nemlig at prøvene skal gi økt kunnskap og være grunnlag for forbedrings- og utviklingsarbeid lokalt og sentralt.» Og la det være helt klart, som det har vært for vår del i mange, mange år: Vi vil ha en kvalitativt god grunnleggende opplæring. Dette er da ikke noe nytt. «Vi vil komme til kort dersom ikke kunnskapskravet settes i fokus, og elevenes arbeidsvaner må stimuleres med sikte på konkret kunnskapstilegnelse» - dette er ikke mine ord, men Arbeiderpartiets politikk fra 1987. Og det var ikke uten grunn at Stoltenberg I-regjeringen nedsatte Kvalitetsutvalget. Grunnen var enkel: mer kvalitet. Da kan min konklusjon være at med bakgrunn i at vi ønsker kvalitet og ro rundt de nasjonale prøvene, tror vi ikke at forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre bidrar til dette.