Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-12:
Flere ganger i denne debatten har vi hørt rød-grønne politikere understreke at de selvsagt ikke ønsker at denne loven skal ende opp med at man flagger ut industrien og legger ned lønnsomme arbeidsplasser. Og så kjører en videre på argumentasjonen om hvorfor det er viktig ikke å tildele gratiskvoter etc. Ser man altså ikke at det når det gjelder det målet som man snakket om – og jeg er helt enig med representanten Nordtun og statsråd Solheim i at en ikke bør legge ned norsk industri for å kutte CO2– ikke er samsvar mellom den loven som en faktisk legger fram, og de signalene som man viser til med tanke på hva som skal skje etter 2009? For med den loven som blir vedtatt, hvor det ikke skal være en eneste gratiskvote til industri som opprettes fra nå av, vil jo det være det samme som å si at alle nyinvesteringer i industri i Norge skal skje utenfor landets grenser. Det skal altså ikke skje i Norge. Selv om Elkems karbotermiske aluminiumsproduksjon ble en realitet, måtte de ha betalt CO2-kvoter for 70 pst. av CO2-utslippene som ville gjenstått, selv om en kutter med 30 pst. Ergo: Det å utvikle ny teknologi som kutter utslipp i forhold til dagens teknologi, vil ikke være lønnsomt å realisere i Norge, fordi man får en kostnad som man ikke ville fått i andre land. Mange av de eksemplene som man viser til om at CO2-avgift og svovelavgift var nyttig, har vært nyttig fordi industrien kollektivt har kunnet bære dette sammen, dele på kostnadene og gjøre tiltak der man får mest nytte av dem. Det Regjeringen vedtar, er jo at hver bedrift individuelt skal straffes gjennom – i praksis – en avgift, ved at man må kjøpe kvoter. Da kan man ikke ta det kollektive løftet som har gjort at industrien har blitt konkurransedyktig kollektivt. Man vil ta livet av én etter én bedrift som ikke klarer å bære dette. Selv om man altså kan investere i mer miljøvennlig teknologi, får man en kostnad på toppen som andre land ikke har. Derfor er det så viktig at Regjeringen nå kunne gått ut og sagt at prinsipielt skal vi legge oss på den linjen som EU legger seg på, og så skal vi jobbe med EU for å få det strengest mulig. Men norsk industri skal ikke frykte ekstra kostnader i forhold til det EU har. Jeg utfordrer statsråd Solheim én gang til. Jeg gjorde det i mitt hovedinnlegg, og jeg gjorde det i et replikkordskifte, men han har valgt ikke å svare. Hva er det som er miljøvennlig med å ha en stram kvotetildeling, men i stedet selge samtlige kvoter som en ikke tildeler til industrien, til det europeiske markedet? Hvor kan man vise til at det blir kuttet et eneste tonn CO2 ekstra med Regjeringens politikk som ikke ville blitt kuttet etter forslaget som Fremskrittspartiet og Høyre uansett har fremmet? Et annet spørsmål: Hva er det som gjør at industrien får incentiv til å foreta investeringer i miljøvennlig teknologi med Regjeringens forslag, som ikke allerede ligger i Fremskrittspartiet og Høyres forslag? Med vårt forslag ville industrien hatt mer kapital til å kunne løfte fram forskning, utvikling og nye investeringer. Med Regjeringens forslag ville man ikke hatt den kapitalen tilgjengelig. Det er ingen resonnementer fra de rød-grønne partiene som forsvarer påstandene de har, og dermed vil de i realiteten ta livet av industrien over tid.