Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2013-01-22:
Det er en svært viktig problemstilling interpellanten tar opp. Vi har mange dyktige og gode sykepleiere i helse- og omsorgssektoren, men de må bli flere, og utdanningen må bli bedre. Det er alvorlig, som interpellanten var inne på, at enkelte utdanningsinstitusjoner anses som så dårlige at nyutdannede sykepleiere ikke vurderes ved jobbsøking. Det er selvsagt alvorlig for den enkelte sykepleier, og ikke minst for alle som har behov for gode sykepleietjenester. I en SSB-rapport er det anslått at Norge vil ha behov for 85 000 helsearbeidere fram mot 2035, hvorav 28 000 må være godt kvalifiserte sykepleiere. De tallene er selvsagt ikke eksakte – nye ideer og nye løsninger vil kanskje redusere behovet på noen områder, mens det på andre områder vil være behov for å trappe opp. Høyre har utarbeidet en plan for å få flere og bedre helse- og omsorgsarbeidere. Der skisserte vi fire hovedmålsettinger: å rekruttere flere dyktige ansatte, å øke andelen faglærte samt andelen høyskoleutdannede, å beholde dyktige ansatte ved å gi mulighet for karriere og faglig utvikling, og å gjøre ting på nye måter og tenke nytt for å utnytte personell på en best mulig måte. Kompetanse er nøkkelen til kvalitet i helse- og omsorgstjenestene. En rapport fra Telemarksforskning for KS konkluderte med at det lønner seg: Desto bedre utdannet de som er i kommunehelsetjenesten, er, desto færre trenger de. Det kan være en problemstilling som kan møte oss ganske raskt. Så mye av nøkkelen ligger i å sørge for at sykepleieryrket er attraktivt, og da må vi verdsette dem som er der, investere i deres kompetanse og sikre gode karriereveier. Høyre har også foreslått statlige tilskudd til spesialutdanning for sykepleiere, som vil gi flere mulighet til å bli spesialsykepleiere, som det er et stort behov for. Det offentlige må også være en god arbeidsgiver, slik at helse- og omsorgstjenesten tiltrekker seg personell, beholder dem og reduserer fravær. Vi har også foreslått en kompetansepott som skal tilgodese utdanningsgruppene i offentlig sektor. Det å kunne gi et lønnsløft for grupper som sykepleiere. Vi mener også det er viktig å sikre kvalitet på utdanningene med åpenhet som virkemiddel, som flere har vært inne på. Selv er jeg utdannet både sykepleier og jordmor, og jeg vet hvor viktig det er å ha god sammenheng mellom teori og praksis, mellom skole og yrkesutøvelse i sykepleierutdanningen. Det må være tettere kobling mellom lærested og praksisfelt, og det er antakelig et av de viktigste tiltakene for å redusere avstanden mellom det sykepleierne har behov for å kunne, og det de faktisk lærer i utdanningen. Vi står overfor nye store utfordringer i helsetjenesten. Jeg nevner Samhandlingsreformen, Nasjonal helse- og omsorgsplan og de nye helse- og omsorgslovene. Dette innebærer store utfordringer for sykepleierprofesjonen, men det åpner også for mange nye muligheter. Utdanningen har de siste årene vært under sterkt press, ikke minst på grunn av de store endringene som har skjedd innenfor helsetjenestene, og behov for flere dyktige sykepleiere i både kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten. Det berører også det faglige innholdet i utdanningen. Det er etter mitt syn alvorlig når studentene opplever at utdanningen ikke forbereder dem godt nok til det yrket de skal møte, når vi tenker på de kravene som stilles når de kommer ut i praksis og ut i det virkelige livet. De opplever at det ikke er tilstrekkelig samsvar mellom det de har behov for å lære, og det de har lært ved studiestedet. Frafallet fra sykepleierutdanningen er også for høyt, slik flere har vært inne på. Det er for mange som ikke fullfører. Det var i 2010 to av tre sykepleierstudenter som strøk til den obligatoriske regneprøven for medisinhåndtering ved Høgskolen i Oslo. Det spiller en rolle, det er faktisk viktig at vi kan legemiddelhåndtering for å sikre god kvalitet og unngå feil i helse- og omsorgstjenesten. Derfor er vi enig med Sykepleierforbundet og deres studentforening i at det må stilles større krav om basiskunnskaper ved opptak. Motivasjon er ikke nok, vi må se på innholdet i utdanningen. Vi må sikre ikke bare nok studieplasser, men også nok praksisplasser. Slik kan de utvikle sine praktiske ferdigheter. Her kan både kommuner og foretak gjøre en bedre jobb. Men praksisplassene må selvsagt være kvalitativt gode. Sykepleierne skal ikke bare ha gode basiskunnskaper og teoretiske kunnskaper, de skal også være gode praktikere.