Trine Skei Grande (Venstre), 2013-02-21:
Som det står i interpellasjonen, la Kripos bare for en uke siden fram sin trendanalyse. Mange av de punktene som er i den, handler om organisert kriminalitet og de store utfordringene Norge står overfor når det gjelder et mer og mer internasjonalt kriminalitetsbilde. Som osloborger har jeg lyst til å ha denne interpellasjonen for det aller siste punktet i denne rapporten, nemlig det som går på gjenger i og rundt Oslo, først og fremst fordi det er et av de områdene osloborgere og folk som besøker byen, føler det er mest usikkerhet knyttet til. All kriminalstatistikk tilsier at Oslo, siden Oslo ble dannet, aldri har hatt en lavere kriminalitet blant ungdom enn det vi har nå. Antageligvis må vi over 1 000 år tilbake for å finne en lavere kriminalitet blant ungdom enn det vi har akkurat nå. Det betyr at vi blant ungdom i dag får en stadig større todeling. Vi har de ungdommene som lykkes, de ungdommene som fullfører skolen, de ungdommene som ser en framtid her i byen ut fra de forutsetningene de har, og som heller ikke kommer i nærheten av kriminalitet. Det at f.eks. bruken av rusmidler, alkohol og sånn også har gått ned i ungdomsgruppa, er sikkert med på å føre til at kriminaliteten synker. Vi ser at stadig flere ungdom gjør de riktige valgene i ungdomstida, men vi har en gruppe som faller utenfor. Det politiet sier til meg når vi snakker om dette, er at det er ungdom som faller utenfor skolen, som detter ut av videregående, som havner på sida av de vanlige ungdomsmiljøene, men som likevel ønsker å leve det gode liv. Eller som politimannen sa til meg: ungdom som likevel ønsker å ha mobiltelefon, de fine merkeklærne og alle de andre tingene som mange av de ungdommene man har gått på skole med tidligere, faktisk har. Oslo kommune har hatt mange felles prosjekter og mange felles tiltak sammen med politiet for å lykkes på dette området. Det handler om å samordne både barnevern, skole, bydel og kommunens tiltak for å komme tidlig inn. Byråd Kjell Veivåg etablerte sammen med justisminister Odd Einar Dørum prosjektet SaLTo, der man tar tak i ungdom med sjøl små kriminelle handlinger for å få livet på «track» igjen og for å oppleve en sanksjon sjøl med små forbrytelser. Forebygging er veldig viktig skal vi klare å bekjempe gjenger i byen vår, men det er ikke bare gjenger dette er effektivt overfor, også rekruttering til ekstreme miljøer handler om det utenforskapet mange unge føler. Når PST f.eks. jobber både overfor høyreekstreme miljø – med stort hell – og ekstreme muslimske miljø, handler det om å plukke opp akkurat de ungdommene som faller utenfor, og som søker fellesskap inn i enten kriminelle eller ekstreme strukturer. Av og til kan det gli litt sammen. Det viktige her er å hindre rekruttering til disse gjengene, hindre ungdommer som finner helter og finner fellesskap gjennom de kriminelle strukturene som utvikler seg. Eller som en politimann sa til meg: Det handler om å utvikle et «vi»-begrep som ikke bare handler om gjengen, men som handler om gode bomiljø, gode oppvekstmiljø og gode fellesskap man ikke faller utenfor. En av grunnene til at jeg løfter dette, er at vi de to siste årene har hatt mange store, tunge kriminalsaker i Oslo. 22. juli krevde enorme politiressurser, og når vi får store og viktige saker som f.eks. Sigrid-saken, forstår jeg politiet som bruker alle de ressursene de har og sine beste folk for å prøve å løse sånne forsvinninger. Men det gjør at alle de som jobber innenfor forebygging, kan bli prioritert ned. Det krever ressurser kontinuerlig for å bygge ned de rekrutteringene vi har. Det krever ressurser kontinuerlig overfor ulike bymiljø. Vi har nå deler av byen der vektere kvir seg for å ta jobb, der vi ser at kommunens virkemidler kommer til kort, og at ingen i kommunen vil jobbe i akkurat de områdene. Vi ser at vektere opplever så mye trakassering og hærverk knyttet til sin jobb at de nekter å jobbe akkurat i de geografiske områdene der noen nye gjenger nå prøver å etablere seg. Den ideelle jobbinga her er en god politijobbing der forebygging blir prioritert, der det å hindre rekruttering blir prioritert, men der man også prioriterer å gå inn i og sprenge disse miljøene før de klarer å få fotfeste. Det vi har sett den siste tida, er at vi har hatt skyteepisoder på åpen gate. Bare for noen dager siden hadde vi en veldig alvorlig voldsepisode, som det i dag på nyhetene ble bekreftet at politiet etterforsker som gjengkriminalitet. Det er veldig viktig at politiet tar dette på alvor, for vi kan ikke akseptere at gjenger tar styring over deler av byen, tar styring over kvartal for kvartal, slik at vektere ikke tør å jobbe, og befolkninga trekker seg ut og finner områdene usikre. Sjøl om de fleste oppgjørene skjer mellom folk i de ulike gjengene, og sjøl om skyteepisoder oftest oppstår på grunn av det, så er dette med på å skape utrygghet, det er med på å gjøre at vi som borgere i Oslo ikke føler makt over vårt eget gatebilde. Da må vi også ha et samarbeid med kommunen, men det er viktig at politiet bruker de ressursene. Jeg har også stor tro på samarbeid mellom vekter- og sikkerhetsbransjen og politiet på dette området. Jeg har sett i praksis hvordan gode politifolk med lang erfaring fra byen kan få til samarbeid med vekter- og utelivsbransjen, slik at de stopper gjengenes inntreden også på dette området. For det vi ser i dag, er at veldig mange av de gjengene som er under oppsving, har utgangspunkt i ulike deler av utelivsbransjen, i ulike utesteder, og da trenger man et samarbeid også med vekter- og sikkerhetsbransjen for å hindre at dette utvikler seg videre. Så mitt spørsmål er: Hva mener statsråden bør gjøres for å sørge for at gatebildet til Oslos borgere blir trygt, og at det som står i Kripos’ rapport, skal bli stoppet, og at vi ikke skal oppleve det som Kripos sier – at vi «med stor sannsynlighet» vil oppleve skyteepisoder i det offentlige rom.