trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kathrine Kleveland (Senterpartiet), 2022-02-08:
Fylkeskommunene og kommunene tilbyr folk tjenestene de trenger i alle livets faser. Skole, barnehage, fastlege, sykehjem, buss og ferje er bare noen av velferdstjenestene kommunene og fylkene leverer. De er samfunnsutviklere og «grunnmuren» i folkestyret og vårt tredelte forvaltningsnivå. Senterpartiet vil styrke folkestyret og er sterke forsvarere av et tredelt forvaltningsnivå med stat, fylke og kommune. Avgjørelser skal tas nærmest dem de berører. Hurdalsplattformen slår tydelig fast at vi vil videreføre tre direkte folkevalgte nivåer. Sentralisering svekker folkestyret. Representanten Kapur forsvarer tvangssammenslåingene og sier i interpellasjonen at dette ikke er tid for reversering og avvikling av viktige reformer. Når et stort flertall i Viken nå ser ut til å ville reversere Solberg-regjeringens tvangssammenslåing, vil regjeringen lytte til lokaldemokratiet og oppløse de tvangssammenslåtte fylkeskommunene som sender søknad etter vedtak i fylkestinget. Som representanten Kapur selv sier, ønsker Høyre primært to forvaltningsnivåer. Det vet vi, men da mister vi et helt sentralt ledd i utviklingen av Norge. Fylkeskommunene er mer enn klare til å ta mer ansvar. Flere av oss vil gi fylkeskommunene mer ansvar, verken ribbe eller fjerne det midterste folkevalgte nivået. Fylkeskommunene leverer allerede gode videregående skoler, framtidsrettede samferdselsløsninger, folkehelse, tannhelse, kulturminner, bygningsvern, fylkesbiblioteket og kulturtilbud til å bli klokere av. I tillegg har fylket ansvar for utviklingen i regionen med bl.a. overordnet planarbeid, næringsutvikling og miljøoppgaver. Fylkeskommunen har f.eks. ansvar for ca. 44 000 km vei. Fylkene har vist seg å være gode veieiere etter at de overtok store deler av det statlige veinettet. Senterpartiet ser muligheter for fylkeskommunen videre. Skal vi lykkes med å videreutvikle næringslivet, med klimaarbeidet og å utvikle hele Norge, trenger vi mer lokaldemokrati og flere som ser muligheter. Fylkeskommunen har et helt sentralt ansvar for distriktspolitikken. Senterpartiet er opptatt av at vi skal ta hele landet i bruk, og vi vil bruke alle verktøy i verktøykassa for å få det til. Høyre har vist at de vil en annen retning for Norge, med mer sentralisering, færre folkevalgte og mer sentralstyring fra Oslo. Å legge ned fylkeskommunene er nok et skritt i den retningen. Jeg er glad for at regjeringen vil gjennomgå og styrke virkemiddelapparatet og fylkeskommunenes rolle i distrikts- og regionalpolitikken. Kommunene og fylkene vil få en mer sentral rolle i næringsutviklingen, slik at vi legger til rette for levende lokalsamfunn og arbeidsplasser i hele landet. Vi ser framover. Fylkeskommunene rundt i landet er nemlig klare for å fortsette å gi innbyggerne gode tjenester, gjøre hverdagen for innbyggerne bedre og utvikle sin region til det beste for hele landet.
Else Marie Rødby (Senterpartiet), 2022-02-08:
Verken innbyggerne eller de folkevalgte i Buskerud, Akershus og Østfold ønsket at Viken skulle oppstå. Beslutningen ble tvunget fram, og det er åpenbart at Viken mangler den forankringen den trenger i befolkningen – og sannsynligheten for at den vil få det, ser også ut til å være liten. At oppløsningen av Viken vil koste det beløpet som representanten Kapur anslår, er det allerede sådd stor tvil om, for de tallene som ligger til grunn, er basert på tvangssammenslåingsprosessen som forrige regjering gjennomførte. Oppløsningen er anslått å være en enklere affære. Det er klart at hvis man kan gjøre et poeng av prislappen i stedet for å se nærmere på de prinsipielle og demokratiske problemstillingene, er jo det en grei løsning. Jeg skal ikke gjenta hvor liten rolle prislappen spilte, og hvor lite bruk av fellesskapets midler og menneskelige ressurser spilte en rolle da Høyre i første omgang tvang Akershus, Buskerud og Østfold til å slå seg sammen og lot fylkeskommunen selv sitte igjen med regningen på nesten 300 mill. kr. Så er det i seg selv interessant å se at det er litt tungt for enkelte at den nye regjeringen ikke fører høyrepolitikk. Og apropos høyrepolitikk: Jeg synes det er forfriskende at den interpellasjonen som vi behandler i dag, faktisk tar opp argumentet med at en politikk for fylkeskommunen er å legge den ned. Det forklarer hvorfor man nødvendigvis ikke er så opptatt av fylker med hensiktsmessig størrelse organisasjonsmessig, og hvorfor det ikke er så farlig om forvaltningsnivået ikke har noen spesiell legitimitet i befolkningen. Det kan også forklare hvorfor man satte i gang en storstilt strukturreform i fylkene, uten at det framsto som helt klart hva problemet var med de opprinnelige – bortsett fra at de var for små, da. Hvilken målestokk som ble brukt, er også litt uklart når man endte opp med et fylke på 1,2 millioner innbyggere. Det er også interessant å se på kartet over de kommunene som fram til nå har behandlet spørsmålet om oppløsning av Viken. Det er betegnende at representanten Kapur, som tar opp spørsmålet, representerer Oslo, for i en begrenset omkrets rundt nettopp Oslo har kommunene ønsket å beholde konstruksjonen Viken. Beveger man seg derimot utover i områdene i tidligere Buskerud, Akershus og Østfold, er det stort sett flertall for å oppløse. Og hvorfor er det slik? Det kan være flere grunner til det, selvsagt, men det er klart det spiller mindre rolle for de sentralt plasserte, befolkningstette og befolkningssterke kommunene rundt Oslo at sentraliseringsprosjektet Viken består. Her er det uansett relativt kort vei til alt. Å bruke store summer på dårlig utredete løsninger er visst ok hvis det er utslag av høyrepolitikk, og da trenger man ikke å snakke så veldig mye om det. Dersom man derimot bruker penger på noe annet enn høyrepolitikk, eller vil rette opp i den – herunder håpløse sentraliseringsprosjekter, både uten lokal forankring og med store lokaldemokratiske problemer – ja, da er visst saken en helt annen.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2022-02-08:
I Budstikka 4. januar kunne ein lese at vegadministrasjonen i Viken fylkeskommune no var i ferd med å gå i oppløysing. Grunnen var diskusjonar omkring oppløysing av fylkeskommunen. For oppløysing av fylke har fleire aspekt ved seg. At me no ser kompetanseflukt frå enkelte fylkeskommunar som har diskusjonar gåande om ein skal gå til oppløysing eller om ein skal halda fram som felles einingar, er ein konsekvens av den reverseringsprosessen ein no har sett i gang. Denne kompetanseflukta ser ein m.a. innan samferdselssektoren, der fylkesadministrasjonen opplever at dei større fagmiljøa som no er danna innan denne sektoren, har vore positive for utviklinga av prosjekta, men diskusjonen om oppløysing og mindre einingar får folk til å søkja seg bort frå fylkeskommunen, og fagmiljøa vert fragmenterte. I Viken, som no opplever denne kompetanseflukta, er konklusjonen at ei oppløysing vil føra til at prosjekt vert skuva ut i tid, og at ein misser tempoet på gjennomføring av fylkeskommunale utbetrings- og trafikktryggleiksprosjekt. Spesielt vil dette gå ut over prosjekt i gamle Buskerud og Østfold fylkeskommunar. Problemet med små fagmiljø var ein av dei utfordringane Solberg-regjeringa fekk på bordet då dei overtok for åtte år sidan. Større og meir robuste einingar vart peika på som svaret på denne utfordringa. Det som no skjer, er at det vert skapt usikkerheit i administrasjonane. Det er ikkje bra for rekrutteringa og det å halda på dyktige fagfolk. For dette er folk som er ettertrakta òg i andre fagmiljø, og resultatet vert at administrasjonane må bruka konsulenttenester, noko Senterpartiet heller ikkje ønskjer. Det er svært vanskeleg å sjå for seg at fragmenterte fagmiljø skal ha ei større gjennomføringskraft enn større og meir dynamiske fagmiljø, uansett kva politikkområde me snakkar om. Det vil for samferdselssektoren føra til konsekvensar som viser seg i mindre vegbygging, uansett kva som no skjer framover. Korleis ein no i framhaldet vil sikra at ein greier å halda oppe tempoet i fylkeskommunale vegprosjekt når fagmiljøa innan samferdselssektoren vert fragmenterte, har eg ikkje fått svar på. Det kan heller ikkje samferdselsministeren svara på etter at me har spurt om dette. Han peikar på at det vil vera ansvaret til fylkeskommunane. Ei reversering vil ikkje bidra til å gjera denne jobben lettare.
Odd Harald Hovland (Arbeiderpartiet), 2022-02-08:
Ordførar for saka er eigentleg Maria Aasen-Svensrud, men ho har sett seg nøydd til å melde forfall. Forslaget me har til behandling om endringar i forsikringsavtaleloven, er ei endring som vil gjennomføre EØS-reglar som svarar til delar av Europaparlaments- og rådsdirektiv 2016/97 om forsikringsdistribusjon. I tillegg vert det føreslått ei omstrukturering av forsikringsavtaleloven og reglar om bl.a. erstatning, bevisbyrde og såkalla digitalt førsteval. Direktivet som er utgangspunktet, skal bidra til auka kundebeskyttelse og styrkje kundane sin tillit til aktørane, og det har som føremål å styrkje den indre marknaden og leggje til rette for like konkurransevilkår ved distribusjon av forsikring. EØS-komiteen vedtok ved avgjerd nr. 214/2018 av 26. oktober 2018 å innlemme forsikringsdistribusjonsdirektivet i EØS-avtalen. Det vert føreslått i proposisjonen å omstrukturere forsikringsavtaleloven slik at loven får fem delar: ein fyrste generell del med alminnelege plikter, ein annan generell del med prekontraktuelle plikter, to delar om skade- og personforsikringsavtalar og ein siste generell del med reglar om erstatning, fristar, klagebehandling og tilsyn mv. Det er ein samla komité som føreslår at viktige reglar om kunden sine rettar overfor forsikringsføretak og forsikringsformidlarar vert samla i ein lov – ein lov som styrkjer forbrukarvernet, og som gjev overordna og meir detaljerte krav til informasjon og rettleiing før avtaleinngåing enn slik det er etter dagens reglar. Forslaget skal òg sikre at kunden får den same beskyttelsen uavhengig av om forsikringa vert seld direkte frå eit forsikringsselskap eller gjennom agent eller meklar. Det vert òg lovfesta eit overordna krav til fagleg forsvarleg framferd for forsikringsføretak og formidlarar, og kunden kan krevje erstatning for tap som følgje av brot på denne plikten. Alle tilbod skal òg vere i samsvar med krava og behova til kunden, og det skal gjerast enklare å få oversikt over forsikringstilbodet og dermed også å kunne samanlikne ulike tilbod. Det vert òg kravd at forsikringsføretak og -formidlarar skal ha gode og effektive rutinar for klagebehandling og tidsfristar for svar på klager. Til liks med den nye finansavtaleloven vert det føreslått at forsikringsføretaket skal ha bevisbyrda for at føretaket sine pliktar etter lov og forskrift er oppfylt. Ein samla komité viser til viktigheita av at reglane om digitalt førsteval ikkje ekskluderer enkelte forbrukarar frå kommunikasjon med forsikringsføretaka, men at føretaka framleis har gode løysingar for forbrukarar som ikkje har moglegheit til eller ikkje ønskjer å kommunisere digitalt. Med dette vert det lagt fram eit forslag om endring av forsikringsavtaleloven som forhåpentlegvis styrkjer vårt forbrukarvern når me inngår forsikringsavtalar. Avslutningsvis vil eg takke justiskomiteen for godt samarbeid også i denne saka.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2022-02-08:
Stortinget behandler i dag lovproposisjonen om endringer i SIS-loven og stortingsproposisjonen om godtakelse av de tre nye SIS-forordningene. Schengen informasjonssystem, SIS, er en sentral del av Schengen-samarbeidet og er antagelig det viktigste internasjonale informasjonssystemet politiet har. De nye rettsaktene vil videreutvikle samarbeidet på viktige områder som dreier seg om grensekontroll, politi og retur. Rettsaktene vil kunne gi et viktig bidrag til å styrke kampen mot grensekryssende kriminalitet, beskytte sårbare personer samt motvirke illegal migrasjon. Endringene kan gi mer effektiv etterforskning og økt oppklaring av alvorlige straffesaker hos politiet og bedre saksbehandling hos utlendingsmyndighetene. Regjeringen vil bidra til et forsterket justispolitisk samarbeid i Europa for bedre å kunne bekjempe digital og annen grensekryssende kriminalitet. I den forbindelse er SIS et helt sentralt verktøy.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2022-02-08:
Jeg er glad for at en enstemmig komité støtter forslaget om endringer i forsikringsavtaleloven. Forslaget inneholder flere viktige endringer, som bl.a. skal bidra til økt kundebeskyttelse. De fleste av oss inngår mange forsikringsavtaler i løpet av livet. Produktene kan være vanskelig å forstå, og valget av forsikring kan ha stor betydning for privatøkonomien. I endringsloven stilles det bl.a. mer omfattende krav til informasjon og veiledning før avtaleinngåelsen. Alle tilbud og anbefalinger om forsikring skal være i samsvar med kundens krav og behov. Det skal bidra til at det blir lettere å velge riktig forsikring, slik at kundene slipper å betale for noe de ikke trenger. Med lovendringene vil også viktige regler om kundenes rettigheter overfor forsikringsdistributøren bli samlet i én lov, uavhengig av om forsikringen selges av forsikringsselskapet eller gjennom en agent eller megler. Det vil bidra til at kunden lettere kan få oversikt over rettighetene. Mange av reglene bygger på EU-krav, men det er også foreslått andre endringer. Blant annet legger reglene bedre til rette for elektronisk kommunikasjon og bygger på såkalt digitalt førstevalg. Komiteen har pekt på at det er viktig at reglene ikke ekskluderer enkelte forbrukere fra kommunikasjon med forsikringsforetakene, og jeg er helt enig i at det er viktig å ivareta. Etter lovforslaget kan kundene reservere seg mot elektronisk kommunikasjon, og en forbruker kan også alltid be om å få avtalevilkårene på papir. Jeg vil også trekke fram at lovforslaget er harmonisert med den nye forsikringsavtaleloven, som er vedtatt, men ikke trådt i kraft. Dermed vil endringene også bidra til å skape bedre sammenheng i reguleringen av ulike typer finansielle tjenester og produkter.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-04-26:
På vegne av stortingsrepresentantene Sylvi Listhaug, Erlend Wiborg, Tor André Johnsen, Silje Hjemdal og meg selv har jeg den ære å fremsette et forslag om kontroll med hvilke personer som engasjerer seg i arbeidet med ukrainske flyktninger. Videre, da saken er av en viss tidsnød, ønsker vi den behandlet etter Stortingets forretningsorden § 39 c, slik at den kommer opp til behandling i løpet av denne uken.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-04-26:
Fremskrittspartiet ønsker å opprettholde vårt opprinnelige forslag, nemlig at saken behandles etter forretningsordenen § 39 andre ledd bokstav c, dvs. at den legges ut til gjennomsyn for representantene i minst én dag og deretter føres opp på dagsordenen til behandling.
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2022-04-26:
På vegne av Ove Trellevik, Mudassar Kapur, Nikolai Astrup og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om å øke det lokale selvstyret når det gjelder kommunenes plikt til å følge opp ulovlige tiltak.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Eg vil først takke komiteen for eit godt samarbeid i denne saka, og eg vil takke forslagsstillarane for å reise ei viktig sak for Finnmark generelt. Finnmarksløpet er eit tradisjonsrikt hundeløp som bind Finnmark saman mellom aust og vest og grip inn i store delar av både Aust-Finnmark, Vest-Finnmark og Indre Finnmark. Det er ganske unikt i verdssamanheng og skaper både næringslivsverksemd og entusiasme i store delar av Finnmark. Eg opplever at ein samla komité er store tilhengjarar av aktiviteten til Finnmarksløpet. Så er det forslag om at ein skal vidareføre eit særskilt prosjekt knytt til Finnmarksløpet. Der skil komiteen lag. Der peiker regjeringspartia på at Finnmarksløpet må sjåast i samanheng med resten av verkemiddelapparatet, mens eit mindretal, deriblant forslagsstillarane, meiner at det her må vere ei vidareføring av det etablerte prosjektet frå i fjor, på 5 mill. kr, til dette profileringsprosjektet. Det ser ein også at kjem til uttrykk i forslaga som er fremja i saka. Eg kan for eigen og SVs del seie at vi også har levert inn eit laust forslag. SV er underlagt ein budsjettavtale med regjeringspartia som gjer at vi ikkje kan gå inn i alternative budsjettfleirtal med andre parti. Det kan heller ikkje regjeringa gjere. Det ville ha vore eit brot på budsjettavtalen. Men vi synest prosjektet er såpass viktig at vi har ei formulering – som eg håper og trur at vi kan få eit samla storting med på – som seier at ein skal setje i gang ein dialog med Finnmarksløpet frå regjeringa si side. Så skal regjeringa melde tilbake i forbindelse med revidert statsbudsjett. Det kan godt hende at opptrykkinga av det reviderte statsbudsjettet allereie er godt i gang, og at det kan vere vanskeleg å få inn tekst der no, men i forbindelse med revidert budsjett kan også bety i form av nokre tilleggsinformasjonsskriv frå regjeringa. Med det tar eg opp mit eige forslag i saka, og eg takkar igjen for eit godt samarbeid i komiteen.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Det er dramatiske tider for jordbruket, både nasjonalt og internasjonalt – og dei tinga heng også nøye saman. Matprisane internasjonalt har ikkje vore høgare på fleire tiår, og det fører til at vi no går inn i ein vekstsesong og ein sommar der produksjonen i veldig mange land kjem til å stupe. Det er innsatsfaktorar vi her snakkar om, som er det første problemet, og det forplantar seg vidare til endå høgare matvareprisar. Ein vil få uro og svolt i eit heilt anna omfang enn vi har vore vitne til på lang, lang tid. Midt oppe i dette står også norsk jordbruk. Jordbruket i Noreg har ein stor del av inntekta si knytt til jordbruksavtalen. Den tekniske jordbruksavtalen angir kva prisen på gjødsel er forventa å vere, kva innsatsfaktorar som bensin skal koste osv. – ting som er heilt avgjerande om ein skal halde oppe og drive produksjon av jordbruksvarer. Når dei prisane går i vêret, er det klart at vi har problem. Vi har no tilfelle der mange bønder omtrent betalar sjølve for den produksjonen dei gjer for fellesskapet. Mange har også varsla at dei ikkje kan fortsetje; nokon har allereie sagt at dei vil slakte ned buskapen sin eller trekkje seg ut av verksemda. I mange fylke seier dei at den største aktiviteten er taksering av eigedom i jordbruket, for å sjå kva verdiar ein har, og på kva måte det er mogleg å kome seg ut. Dette står i grell kontrast til det som er det overordna målet for det nye fleirtalet i norsk politikk, og det er at ein ikkje skal fortsetje å byggje ned jordbruket. Det skal ikkje bli færre bønder, meir jord skal ikkje gå ut av drift. Den utviklinga skal snuast. Det skal bli auka produksjon med utgangspunkt i norske arealressursar, vi skal ta tilbake jord som har gått ut av bruk, og det skal bli fleire bønder. Det er det som er det store løpet inn mot jordbruksforhandlingane. Men det vi står i no, før jordbruksforhandlingane, før dei første utbetalingane knytt til oppgjeret kjem, er dramatisk i seg sjølv. Det var også litt av bakteppet for at SV i samband med straumpakka til jordbruket tok opp forslag som vi også fekk gjennomslag for, om at Stortinget bad regjeringa følgje med på utviklinga, og dersom det ville kome til kritiske tilstandar der bønder var i ferd med å leggje ned eller redusere produksjonen, så vi fram til at dei kom tilbake med tiltak. Derfor oppmodar eg Stortinget om å be om ei utgreiing, sånn at Stortinget kan sjå kva som er den faktiske situasjonen, og at ein kan kome tilbake med forslag om det. Med det tar eg opp det forslaget SV står inne i.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Da Stortinget behandla straumpakken for ekstraordinær straumstøtte til jordbruket tidlegare i vår, var regjeringspartia, SV og ein del andre etter kvart einige om at vi skulle be regjeringa om å følgje nøye med på den utviklinga vi såg da, med auka prisar og kva effekt det hadde på bøndene. Det var òg ei klar forventning om at dersom situasjonen blei verre, skulle regjeringa ta initiativ til tiltak som kunne bøte på situasjonen akkurat no, i starten vekstsesongen. Det kunne vere kritisk. Regjeringa har ikkje sett nokon grunn til å kome med tiltak i den situasjonen. Det er litt av bakgrunnen for at vi i SV har bedt statsråden om å ta initiativ til ei utgreiing om situasjonen. På den måten kan Stortinget få fakta på bordet og ta stilling til kva situasjonen er. Nasjonalforsamlinga må ha den informasjonen. Kvifor har ikkje statsråden vore villig til å imøtekome det ønsket?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Eg vil takke statsråden for at ho ønskjer å ta initiativ til ei utgreiing – viss det er som eg har forstått det, så får statsråden eventuelt korrigere inntrykket viss det er forstått feil av meg. Dette er heilt fundamentalt. På Stortinget forsøkjer vi å danne oss eit overblikk så godt vi kan. Vi er i kontakt med Nortura, vi er i kontakt med Felleskjøpet, vi er i kontakt med ulike typar aktørar og sjølvsagt med faglaga. Men det å danne seg det store, heilskaplege bildet er vanskeleg for små partigrupper. Det var nettopp det vi ønskte at regjeringa skulle gjere for Stortinget – kartleggje kva situasjonen er, kor det er kritisk, kva som står på. Det er bakgrunnen for at eg tok initiativ til ei utgreiing, sånn at Stortinget kan få alle fakta på bordet. Kva er situasjonen? Det er fundamentalt at Stortinget får den informasjonen tidleg og ikkje altfor seint. Kan statsråden seie noko om når utgreiinga kan kome til Stortinget?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Det perspektivet blir støtta. Det er veldig vanskeleg å ta eit stillbilde, for dette endrar seg raskt i løpet av få dagar. Det som også har vore ei styrke ved jordbruket, har vore at ein får ein del innsatsfaktorar frå samvirke, som kan stille garantiar, sånn at ein f.eks. kan få gjødsel på krita. No høyrer eg at stadig fleire har mista moglegheita til det. Så er det sjølvsagt dette med drivstoff – som ikkje blir drive av samvirke, i alle fall ikkje enno – som også gjer at det er vanskeleg. Er det blitt gjort vurderingar på noko som helst nivå i departementet og av statsråden om å gi ytterlegare garantiar i form av vidare lovnader, det kan vere knytt til full kompensasjon, eller garantiar i forbindelse med innkjøp av sentrale innsatsfaktorar for å møte våronna?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Eg har berre eit siste spørsmål knytt til akkurat det. I forbindelse med straumpakka var vi jo einige om at vi skal sørgje for ei utbetaling i løpet av året, noko som blir viktig. Men for nokre er det så kritisk at til og med det å få utbetaling uti november/desember kan vere utfordrande. Der er eg tilbake til den andre delen av spørsmålet eg stilte: Har det i departementet vore diskutert ulike typar garantiar, sikringar, som gjer at bøndene faktisk kan anskaffe seg nødvendige innsatsfaktorar?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-26:
Vi som er vitne til desse verbale sverdslaga som står mellom Framstegspartiet og Arbeidarpartiet, er noko i tvil om korleis vi skal handtere det. Skal vi ta fram pisken mot Framstegspartiet, eller skal vi gi dei ein klem for det ein kan spore som ei nyorientering i landbrukspolitikken? Bondeopprøret var jo eine og aleine eit oppgjer med den politikken som den førre regjeringa førte, og som sette på speed ei samfunnsutvikling der ein berre skulle gjere seg stadig meir avhengig av innsatsfaktorar frå utlandet, i den samanhengen var det som kom frå utlandet, bra, ein skulle berre ta i bruk dei mest produktive areala og byggja ned dei andre. Rundt 30 pst. av jorda i heimfylket mitt, Troms, har gått ut av drift under blått styre – 30 pst. Det er resultatet, det er eit faktum. I sitt alternative statsbudsjett har vel Framstegspartiet tatt til orde for litt over 1 mrd. kr i kutt til bøndene. Så i eit slikt perspektiv er det viktig å ha klart for seg at Framstegspartiet har vore på ei anna side i jordbrukspolitikken, dei har vore i strid med bøndene, dei ønskjer å bruke minst mogleg pengar på bøndene og ønskjer å drive ein nyliberal politikk på det feltet. Det at dei kjem med forslag no, er positivt. Dei ønskjer i den situasjonen vi er i no, å bruke meir pengar på jordbruket, for dei ser og anerkjenner at her er det ei krise som vi må kome oss ut av. Det er grunnleggjande positivt. Vi i SV er jo veldig spente på om det kan bety at også Framstegspartiet kan vere villige til å vere einige i målet om at inntektsgapet mellom bønder og andre grupper i samfunnet skal tettast. Vi tenkjer at det er det naturlege neste steget, der vi kunne få breidde – frå høgresida til venstresida – av parti som faktisk ønskjer å tette det inntektsgapet ut frå ei erkjenning av at i den tida vi lever, der jorda vert pint ut rundt omkring i verda, der matprisane i verda går i taket, må vi ta jorda tilbake og i bruk igjen. Ein må løfte fjellandbruket, ein må løfte kystjordbruket, ein må ta i bruk dei teigane vi har rundt omkring og gjere det lønsamt for bønder å drive, ikkje gjere det om til ei gjeldsfelle, som veldig mange står i i dag. Summa summarum trur eg at ein i denne samanhengen skal la det vere eit heilt ope spørsmål om det skal vere pisk eller klem – kanskje litt av begge delar – til Framstegspartiet, ønskje velkommen gode forslag og rette peikefinger mot at det snart er eit jordbruksoppgjer, og det er snart eit alternativt statsbudsjett. Der ventar vi å sjå resultat av nyorienteringa.
Karianne B. Bråthen (Arbeiderpartiet), 2022-04-26:
La meg starte med å understreke at både jeg og Arbeiderpartiet mener at Finnmarksløpet er et viktig arrangement. Finnmarksløpet viser fram vår nordligste landsdel på en fantastisk måte, og løpet mellom Alta og Kirkenes byr på spenning, lokalt engasjement, unik natur og internasjonal oppmerksomhet. Som født finnmarking er jeg faktisk veldig stolt over at Finnmarksløpet har fått den «standingen» det har. Ildsjeler og pionerer har bygget dette prosjektet opp til den institusjonen løpet er i dag. Men dette forslaget handler ikke om å støtte selve Finnmarksløpet, for det er det stor enighet om er et bra arrangement. Forslaget handler om å gi støtte til et utviklingsprosjekt for å bygge merkevaren og bruke Finnmarksløpet som en katalysator for næringsutvikling i regionen rundt løpet. Dette er absolutt et prosjekt det er verd å satse på, og i Norge har vi bygget opp et system og et apparat for å ivareta nettopp slike prosjekter, nemlig virkemiddelapparatet – eller Innovasjon Norge, om du vil. Det gir alle i hele landet like muligheter til å søke midler til gode satsinger, i stedet for at vi får enkeltprosjekter inn på statsbudsjettet etter hvem som sitter i regjering eller hvem som roper høyest. Det kan se ut som om de fleste partiene på Stortinget er enig i at slike utviklingsprosjekter ikke hører hjemme som enkeltposter på statsbudsjettet, iallfall når man ser budsjettene for 2022. Høyre og Venstre var snare med å fjerne denne posten da Fremskrittspartiet forlot regjeringen. Rødt har heller ikke hatt dette prosjektet med i sine alternative budsjetter. Hadde partiene ment at det var et prosjekt som burde ha en egen post på statsbudsjettet, hadde de lagt det inn. Arbeiderpartiet mener at Finnmarksløpet er viktig for den nordlige regionen vår, og løpet skaper lokalt engasjement og dugnadsaktivitet i lokalsamfunn rundt om i fylket. Det er viktig at regionen får mulighet til å utvikle merkevaren og næringsutviklingen rundt løpet. Derfor oppfordrer jeg initiativtakerne for prosjektet til å søke Innovasjon Norge om disse midlene. Selv om det kanskje kunne føles enkelt å hive seg på og få det inn på enkeltposter, vet vi at det ville utløse et skred av andre som ønsker akkurat det samme. Men det er et viktig prosjekt og en viktig satsing.
Terje Hansen (Fremskrittspartiet), 2022-04-26:
Vi er i en situasjon der reiselivet forsøker å reise seg igjen etter covid-19-pandemien. I Finnmark sliter vi i tillegg med konsekvenser av sanksjoner mot Russland, noe som får store konsekvenser for mange bedrifter, spesielt i Øst-Finnmark. I tillegg må vi jobbe med å snu en negativ befolkningsutvikling i regionen. Da er det viktig å se hvordan vi med enkle grep kan bidra til å skape nye muligheter til verdiskaping og arbeidsplasser. Finnmarksløpet er etter Fremskrittspartiets syn en gylden anledning. Finnmarksløpet er Europas lengste, største og mest kjente hundeløp med sine 1 200 km, som går tur-retur Alta–Kirkenes. Det eneste sammenliknbare løp i sitt slag er Iditarod, som kjøres gjennom Alaska. Finnmarksløpet får allerede god omtale i media, både norske og utenlandske, og har allerede rukket å bli en godt etablert merkevare. Hvert år kommer det mer enn 120 deltakere fra rundt 15 nasjoner. Dette er en sportsbegivenhet som skaper mye aktivitet blant mange samarbeidspartnere og frivillige aktører. Ikke minst skaper det en masse inntekter også for annen næringsvirksomhet, som for hoteller og reiselivsbedrifter som tilbyr opplevelser i tilknytning til løp, noe som gir ca. 4 500 ekstra overnattinger. Finnmarksløpet utløser bare en liten del av et stort potensial for hele regionen. Arrangørene av Finnmarksløpet har sammen med Troms og Finnmark fylkeskommune jobbet for å etablere et treårig prosjekt nettopp for å utløse mer aktivitet og styrke Troms og Finnmark som merkevare. Det skal skje både gjennom utvikling og infrastruktur, bidra til utviklingsprosjekter for næringslivet og eksponere et internasjonalt publikum for enda flere bilder av vakker arktisk natur og kultur. Hvis et slikt samarbeidsprosjekt realiseres, vil det gi et løft i hele regionen. Finnmarksløpet kan bli en katalysator for næringsaktiviteter og kulturelle arrangementer, ikke bare i perioden som løpet varer, men ellers i året også. Den forrige regjering satte av midler til Finnmarksløpet i budsjettet for 2021. Dagens regjering kutter midlene igjen, det er snakk om bare 5 mill. kr hvert år i en treårsperiode. Dette er småpenger sammenliknet med prosjekter som regjeringen ellers finner penger til. Derfor er det svært skuffende at det var her den nye regjeringen ønsket å kutte. I en komiteens innstilling får Finnmarksløpet uforbeholden skryte av samtlige partier. Et flertall bestående av regjeringspartiene, SV og Miljøpartiet De Grønne stemmer imot å sikre finansiering av prosjektet, men det er aldri for sent å snu. Så jeg oppfordrer alle partiene til å ta en ekstra runde i tenkeboksen. Jeg tar opp forslaget som Fremskrittspartiets er med på, og varsler at vi subsidiært vil støtte forslag nr. 2, fra SV.
Terje Hansen (Fremskrittspartiet), 2022-04-26:
Avisene er fulle av historier om bønder som sliter. Årsaken er bl.a. høye drivstoff- og energipriser, og gjødselpriser som har skutt i været. I en sak i Klassekampen på lørdag kom det fram at gjødsel som kostet 300 000 kr i fjor, koster nesten 1 mill. kr i år. Nationen i går fortalte at det er særlig kornbøndene som har en nedgang i inntekt i år. Akkurat i år har vi et særlig behov for å sikre kornproduksjonen i Norge. Ukraina er blant verdens største eksportører av korn sammen med Russland. Disse to landene sto for 25 pst. av all hveteeksporten i verden i 2020. I tillegg er Russland stor eksportør av råvarer til gjødsel. Selv om krigen er et stykke unna geografisk, kan vi fort kjenne konsekvensene i vår egen lommebok og se dem på vårt eget kjøkkenbord. Det er svært usikkert hvor mye kornproduksjon som kan bli opprettholdt i Ukraina i år. Norge er for så vidt et dårlig egnet land til å drive storskala kornproduksjon. Klima, værforhold og jordsmonn er med på å drive produksjonskostnadene opp. I år gjør de ekstraordinære høye energi- og gjødselprisene at lønnsomheten blir enda lavere enn normalt. Vanligvis vil vi i slike år kjøpe mer korn på verdensmarkedet, men i år forventes det knapphet i kornproduksjonen. Derfor bør vi ta et ekstra grep for å få opp kornproduksjonen her hjemme i år av beredskapshensyn, og det haster. Det er nå – akkurat nå – bøndene planlegger hva de skal så og dyrke, men landbruksministeren vil vente til jordbruksoppgjøret med å sikre lønnsomhet i produksjonen av mathvete og fôrkorn. Jordbruksoppgjøret vedtas gjerne som kjent i første halvdel av juni, altså om en og en halv måned. Det er vanskelig å skjønne den passive stillingen som Senterpartiet har tatt overfor bøndene. På lørdag hadde Klassekampen en artikkel hvor over 40 storfebønder ville slakte alle dyrene. En av bøndene sier det sånn: «Det var tørke i 2018. Då var det Frp som sat i regjering, men det kom ein tørkepakke. Og han kom fort. Det er flaut å vera Sp-medlem no.» Jeg synes samtidig at det er sært at Arbeiderpartiet snakker om gårsdagens landbrukspolitikk istedenfor å være litt mer på hugget med tanke på å kunne bistå bøndene i det som er problemstillingen i dag. Jeg tar opp forslagene Fremskrittspartiet har sammen med andre partier i saken.
Olve Grotle (Høyre), 2022-04-26:
Finnmarksløpet, som går mellom Alta og Kirkenes, er Europas lengste og største hundekøyreløp. Det er mykje meir enn det, det er òg eit godt verktøy for å promotere Noreg – og mest av alt Nord-Noreg. Som det har vore nemnt i debatten, skapar Finnmarksløpet stor aktivitet i befolkninga og næringslivet i området. Det gir internasjonal interesse for Nord-Noreg som reisemål og bidreg til verdiskaping gjennom heile året. Det har stor støtte i befolkninga lokalt og regionalpolitisk – og i næringslivet. Som døme på eit av fleire positive fråsegner om løpet kan nemnast NordNorsk Reiseliv, som meiner prosjektet passar godt inn i ein merkevarestrategi om å gjere Nord-Noreg kjent både i Noreg og internasjonalt – eller NHO reiseliv, som meiner ei ytterlegare satsing på Finnmarksløpet ville vere positivt for utviklinga av Finnmark som reiselivsmål. Det er klar tale. Som kjent er det ei negativ befolkningsutvikling i Nord-Noreg, og i Finnmark især. Det er svært viktig å greie å snu utviklinga i den nordlege regionen vår. I dette perspektivet spelar reiselivsnæringa, som ei av dei største næringane i landsdelen, ei avgjerande rolle. I arbeidet med å snu denne negative utviklinga kan Finnmarksløpet spele ei viktig rolle. Høgre vil difor støtte framlegget frå Framstegspartiet: «Finnmarksløpet – Et verktøy for promotering av Norge». Vi vil altså gje støtte til eit arbeid for korleis ein kan utnytte, styrkje og utvikle merkevara Finnmarksløpet som katalysator for å skape nye næringar og arbeidsplassar. Potensialet for å skape aktivitet og arbeidsplassar i tilknyting til og som synergi av arrangementet er nemleg langt større enn det som blir realisert i dag. Skal dette potensialet realiserast, må det jobbast strategisk og systematisk over tid. Finnmarksløpet har ikkje musklar til å bere eit slikt prosjekt åleine, det ordinære verkemiddelapparatet kan heller ikkje gje tilstrekkeleg finansiell hjelp. Det er difor nødvendig med statleg hjelp, slik forslaget legg opp til. Nord-Noreg, særleg reiselivet, treng den støtta Finnmarksløpet kan gje av god merkevare, reklame, tiltrekkingskraft og synergieffekt, ikkje minst etter at pandemien har ramma reiselivet og reisedestinasjonane hardt. Då må òg staten følgje opp med støtte. Så varslar eg at Høgre subsidiært vil støtte det lause forslaget frå SV.
Olve Grotle (Høyre), 2022-04-26:
Først vil eg òg seie at eg synest det er veldig bra med denne interpellasjonen som representanten Vamraak har teke opp. Eg synest også at statsråden har gjeve gode svar i ei sak som det kanskje ikkje er altfor stor usemje om i salen. I 2014 kom strukturreforma i høgskule- og universitetssektoren. Målet var å få færre og sterkare institusjonar for å styrkje kvaliteten i høgare utdanning og forsking. På Vestlandet kom ideen opp om å samle høgskulane i ein stor vestlandshøgskule, og i januar 2017 slo høgskulane i Haugesund, Stord, Bergen, Førde og Sogndal seg saman til den nye Høgskulen på Vestlandet. HVL har blitt ein stor suksess for nærings- og samfunnslivet på Vestlandet, han er tett på arbeidslivet og kan tilby relevante og oppdaterte utdanningar på nokre av dei viktigaste profesjonane våre innan sektorane opplæring, ingeniørfag og helse og sosial. HVL utdannar t.d. kvart år heile 400 ingeniørar og er dermed den største utdanningsinstitusjonen for ingeniørfag etter NTNU. Og det stoppar ikkje der, HVL arbeider no med å bli eit profesjons- og arbeidslivsretta universitet bygt på dei fem Campusane dei har på Vestlandet. I McKinseys rapport som kom ut for kort tid sidan, blir det peika på sju endringar som må til for at vi fram til 2030 skal lykkast med å skape over 200 000 nye arbeidsplassar i dei ti eksportretta moglegheitsnæringane. Ei av desse endringane er kunnskap og kompetanse, for som det blir sagt: Når vi skal utvikle framtidas næringar, treng vi også framtidas kompetanse. I dette bildet ville ein høgskule eller eit universitet bygt på profesjons- og arbeidslivsretta utdanningar med høg kvalitet, være svært viktig. Alt dette kjem òg med ein stor tilleggsfordel, for gjennom sin desentraliserte og praksisnærare modell vil HVL – eller Universitet på Vestlandet, som dei kjem til å ta som namn når det blir universitet – og liknande utdanningsinstitusjonar andre stader i landet i stor grad òg medverke til god regional utvikling, ikkje berre fordi det vil gi det offentlege og næringslivet i regionane god og relevant arbeidskraft, men òg fordi det vil vere positivt for folketalet og alderssamansetjinga. Som demografiutvalet har peika på, vil personar som vel å studere i same region som kjem ifrå, i stor grad velje å bli verande i regionen etter enda utdanning. For Høgre har utdanning og kompetanse alltid vore eit viktig politisk tema. Det vil det bli i framtida òg, for skal vi utvikle framtidas næringar, treng vi òg framtidas kompetanse.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-26:
Finnmarksløpet er Europas lengste hundekøyreløp, og det er eit av dei største og viktigaste arrangementa i Finnmark og Nord-Noreg gjennom året. Det har også fått VM-status innanfor hundekøyring i 2023. Dette er, som fleire har vore inne på før, eit arrangement som handlar om meir enn idrett og hundekøyring, sjølv om det er viktig i seg sjølv. Det er òg eit av dei største arrangementa for å setja Finnmark og Nord-Noreg på kartet internasjonalt. Eg vil frå Venstre si side også presisere at den saka vi handsamar her i dag, ikkje handlar om eit driftstilskot til Finnmarksløpet, for dette arrangementet står på eigne bein, men det handlar om eit treårig spleiselag for å ta ut større næringseffektar av arrangementet. Vi frå Venstre meiner det er rett at vi no er med og fullfører dette treårige løpet. Vi er inne i ein periode der det å stø opp under gode initiativ i Nord-Noreg generelt og Finnmark spesielt er viktigare enn nokon sinne. Utan at eg skal gå i detaljar på det, trur eg det at vi no kan greie faktisk å stø opp under viktige, positive ting som allereie skjer i Finnmark, denne våren er viktigare enn nokon sinne før. Dette er eit arrangement som bidreg til at mange fleire blir kjent med Finnmark, ser potensialet i Finnmark og er med på å byggje landet i lag på den måten. Derfor er Venstre heilhjarta medframleggstillar på forslag nr. 1 som ligg i salen i dag, der vi ber regjeringa gå i dialog med Finnmarksløpet for å vidareføre og sikre finansiering av det treårige prosjektet om Finnmarksløpet og kome tilbake til Stortinget om det. Venstre kjem også subsidiært, viss ikkje dette framlegget får fleirtal, til å støtte framlegget frå SV, som er levert som laust framlegg i dag. Det er eit noko meir vagt og uforpliktande framlegg, det er ikkje eit fullgodt alternativ til framlegget frå Venstre, Høgre, Framstegspartiet og Raudt, men det er trass alt betre enn ingenting. Vi kjem til å gjere vårt for å sikre fleirtal for framlegget i dag. Det aller viktigaste tenkjer eg er – som eg opplever frå alle talarar her i dag, inkludert talarar frå regjeringspartia – at ein ser på Finnmarksløpet som eit særs positivt og godt arrangement. Uansett kva som skulle få fleirtal eller ikkje fleirtal i salen i dag, vil eg sterkt oppmode regjeringa til å sjå på kva som er mogleg å gjere for at vi i fellesskap kan vere med og ta ut størst mogleg potensial rundt dette løpet, for det verkar det som alle talarar og parti her i salen i dag er einige om.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-26:
Landbruket er inne i ei kritisk tid. Det trur eg alle som er til stades i denne salen, er klare over, og vi får ny kunnskap om den dramatiske situasjonen for landbruket nær sagt veke for veke. Det har også skjedd mykje berre sidan dette representantforslaget blei lagt fram, for eit par månader sidan. Vi ser galopperande prisar på råvarer, og vi ser konturane av ei global matvarekrise. Førre veke fekk vi også ein ny OECD-rapport om norsk klimapolitikk, som var tydeleg på at vi ikkje lenger kan skilje landbrukspolitikk og klimapolitikk i Noreg – vi er nøydde til å sjå dette sterkare i samanheng. Og i morgon kjem landbruket sine krav til landbruksforhandlingane på bakgrunn av ny kunnskap vi har fått om inntektsutviklinga i landbruket. Alt dette gjer at landbrukspolitikken kjem til å bli eit av dei tyngste og viktigaste politiske temaa i Noreg i åra framover, og noko som angår alle parti. Eg registrerer at Arbeidarpartiet er provosert over at andre parti har meiningar om landbrukspolitikk. Det trur eg ikkje eg skal kommentere noko vidare – eg er gamal nok til å hugse korleis landbruket opplevde det då Arbeidarpartiet sat med landbruksministeren gjennom heile 1990-talet, og eg trur ikkje nokon vil tilbake til den tida iallfall. Men uansett: Matberedskap er viktig. Vi er nøydde til å auke norsk matproduksjon, spesielt korn- og grøntproduksjon, og vi må ta eit samla politisk grep for å gje norske bønder nødvendig tryggleik før årets vekstsesong – ikkje minst for å sikre at det no blir sådd meir matkorn i Noreg. Det er det dette representantframlegget frå Framstegspartiet handlar om, og det er det dei framlegga som ligg til votering her i dag, handlar om, der Venstre er med på mindretalsframlegg, frå Framstegspartiet, Venstre og Miljøpartiet Dei Grøne, og frå SV, Raudt, Venstre og Miljøpartiet Dei Grøne. Alt handlar om at vi frå Stortinget si side også no skal vere med og gje norske bønder nødvendig tryggleik for framtida i ei kritisk tid. Eg synest det er merkeleg at regjeringa – gjentekne gonger eigentleg i det seinare – ikkje tek imot dei utstrekte hendene som kjem frå denne salen frå mange parti om å gå i lag, om å gje norske bønder framtidstru og økonomisk tryggleik. Når det gjeld forsvarspolitikk, inviterer regjeringa Stortinget med på eit bredt forlik. Når det gjeld landbrukspolitikken, som òg er særs viktig for nasjonal beredskap, seier regjeringa og regjeringspartia: Nei, dette skal vi ordne sjølve. Det konstaterer eg, det registrerer eg – eg trur ikkje det er klokt i det lange løp. Men frå Venstre og mange andre parti i denne sal si side er bodskapen klar: Vi ønskjer å vere med og gje norske bønder og norsk landbruk framtidstru.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-26:
Som statsministeren sa på starten av dagen i Stortinget i dag i Ukraina-utgreiinga si, er vi inne i ei krevjande tid. Alt heng saman med alt, vi har kriser på mange område globalt som vi må løyse: energikrise, klimakrise, forsvarspolitikk, beredskapspolitikk – alt dette heng tettare saman enn nokon gong før, og må løysast. I førre veke kom ein ny rapport frå OECD om norsk klimapolitikk som peikte på at norsk landbrukspolitikk i større grad må henge saman med norsk klimapolitikk, og ikkje gjer det godt nok i dag. Då trur eg ikkje eingong OECD har fått med seg at eit av dei to faglaga i praksis allereie har brote med den frivillige klimaavtalen som staten og landbruket inngjekk for nokre år sidan. Men det OECD iallfall er veldig tydelege på, er at vi må vri støtteordningane i landbruket over til å gjere landbruket meir klima- og miljøvenleg, samtidig som vi legg til rette for landbruksproduksjon i heile landet. Vil statsråden ta det klimaomsynet i forhandlingane som skal skje no i vår?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-26:
Eg er einig med statsråden i at det var eit utruleg viktig arbeid som blei gjort mellom staten og landbruksorganisasjonane i å inngå ei frivillig miljøavtale for nokre år sidan. Det som er utfordringa der, er at vi no ser at ein av dei to organisasjonane eigentleg ikkje er einig i den avtalen som blei inngått, og no tydeleg seier at dei ikkje støttar innhaldet i den avtalen, samtidig som klimatrusselen og alvoret i klimaendringane dreg seg stadig meir til. Det er ein situasjon som iallfall uroar meg og Venstre. Eitt av dei grepa som OECD då snakka om, er dette med at vi er nøydde til å vri støtteordningar vekk frå den mest intensive produksjonen og over til meir å påskjøne og betale bruk av areal, halde areal i hevd og ha ein variert produksjon som ikkje nødvendigvis er høgintensiv og avhengig av eksterne råvarer over heile landet. Er det ei innretning statsråden er einig i: at vi no kan begynne å leggje til rette for eit meir berekraftig jordbruk, samtidig som vi aukar satsinga på norsk jordbruk?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-26:
Representanten Fylkesnes var usikker på om han skulle svinge pisken eller gje ein varm klem til alle dei som no engasjerer seg for norsk landbruk og norsk matproduksjon. I desse pride-tider er det freistande å seie at det ikkje treng å vere nokon motsetnad mellom det, pisk og kjærleik kan hengje i hop, men eg trur vel at vi i det store biletet skal sjå positivt på at det no er eit breitt og stadig veksande engasjement for norsk landbruk og norsk matproduksjon, noko eg òg trur var konklusjonen i innlegget til representanten Fylkesnes. Det eg tok ordet for, var representanten Kjølmoen og Arbeidarpartiet, som på sitt andre forsøk i alle fall kom med noko som kunne nærme seg nokre argument for kvifor Arbeidarpartiet er imot dei framlegga som det blir votert over i dag. Dei argumenta kan ikkje stå uimotsagt frå Venstre si side. For det fyrste stemmer Arbeidarpartiet mot desse framlegga fordi det kjem for seint; vi er for tett opp i vårens landbruksoppgjer. Vel, då vil eg minne om at Arbeidarpartiet og Senterpartiet har hatt høve til å vere med på tilsvarande initiativ også tidlegare. Det har vore fleire høve i denne salen tidlegare i vinter, som representantforslag frå Raudt og forslag i salen frå Venstre, Miljøpartiet Dei Grøne og Kristeleg Folkeparti – som alle har vore invitasjonar til å vere med og gje breiare sikring for at norske bønder vil ha økonomi til auka norsk matkornproduksjon. Høvet har vore her tidlegare, Arbeidarpartiet har stemt imot då, og då held det ikkje som argument å kome her i dag og seie at no er det for seint. Det andre argumentet er at regjeringa har levert så utruleg mykje pengar til norsk landbruk mellom landbruksoppgjera. Det er isolert sett rett, men den delen av historia ein hoppar over, er at det fyrst og fremst handlar om tre ting: Det handlar om eit tilleggsoppgjer som kom på grunn av auka prisar, som blei vedteke av eit breitt fleirtal i Stortinget, der også dei tidlegare regjeringspartia, Venstre, Høgre og Kristeleg Folkeparti, har slutta seg til alle løyvingar som er gjorde, så vidt eg kan hugse, krone for krone. Dei neste pakkane vi snakkar om, er pakkar med ekstraordinær straumstøtte i to rundar. Også det var framlegg det var brei politiske støtte til – eg trur, etter det eg hugsar, det var samrøystes politisk støtte til det i Stortinget, at alle parti i denne salen har vore med på det. Så det er korrekt at det er gjeve mykje ekstra midlar til norsk landbruk mellom landbruksoppgjera, men det er gjeve ut frå ein ekstraordinær situasjon, og med brei støtte i denne salen. Det er ein viktig del av biletet som vi må ha med oss her i dag. Eg må difor endå seie eg er undrande over at ikkje regjeringspartia tek imot invitasjonen som er her i dag, til å vere med og gje norske bønder endå breiare tillit og tryggleik for den viktige jobben dei skal gjere i tida framover.