trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Jeg kan berolige representanten Wickholm med at Høyre fører en skolepolitikk der vi er opptatt av at elevene skal mestre skolen, at de skal få utbytte av skolen, og at de skal greie å fullføre skolen. Høyre har tatt til orde for at vi nå skal ta konsekvensen av at vi har et stort frafall, og at det er en mismatch mellom det innholdet som læreplanene på yrkesfag har fått, og det behovet som også bransjeorganisasjonene sier de har for kunnskap hos de elevene som kommer ut. Det kan umulig være en politisk fallitt at vi får en skole som faktisk gir elevene den kunnskapen de trenger for å utøve yrket sitt når de kommer ut, er ferdige og har fullført en utdanning. Så vil jeg bare si at det som har ødelagt for yrkesfagene, er at det ble satt et studiekompetansekrav som gjorde at selv de elevene som ikke skal studere videre, er påtvunget masse teori som de ikke vil ha behov for i sitt yrkesaktive liv.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Jeg vet nesten ikke hvordan jeg skal begynne her, for det som er litt av problemet med utdanningsmeldingen og med en del andre utspill som kommer fra Kunnskapsdepartementet og statsrådene, er at man sier at man er i full gang med et eller annet, men poenget er at vi ikke har fått saken presentert i Stortinget – man har redegjort for forslag og ting som det refereres til i avisene. At regjeringspartienes representanter har en annen dialog med sin fagstatsråd og sine partifeller i regjeringskvartalet, det er naturlig, sånn er det, men det betyr ikke at opposisjonen sitter med all den kunnskapen som regjeringspartienes representanter gjør. Jeg skulle ønske at vi fikk flere saker til Stortinget og at vi fikk større sjanse til å gå inn i mange av de problemstillingene som er viktige og som meldingen bare tøtsjer borti. Når det så gjelder studiestøtten, så kan representanten Hagen ha rett i at vi ikke nådde de ambisjonene vi hadde, da vi selv satt i regjering, men den gangen var det vesentlig andre økonomiske tider i kongeriket enn det denne regjeringen har hatt som sitt utgangspunkt.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet, for vi har ikke sagt vi skal ha mindre teori, vi har sagt at vi skal ha mer yrkesrelevant teori. Det bransjeorganisasjonene sier til oss, er at når de får det de tror er ferdig utdannete lærlinger og fagfolk ut til seg, så har de mange, ofte flere hundre timer med etterutdanning av denne fagarbeideren fra dag én, fordi det er så mye som skolen ikke har hatt tid til å gå igjennom og å lære dem. Det gjelder å ta faget på alvor, å gi så mye tid i utdanningen at man rekker å utdanne og gi det innholdet i utdanningen som faktisk er kravet den dagen du skal ut i jobb, enten det er som rørlegger, frisør eller hva det måtte være.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Ingen fylker sliter mer med frafall enn Finnmark. Hver tredje elev må flytte hjemmefra, og risikoen for frafall øker dramatisk med det. Båtsfjord kommune har drevet forsøk med drift av videregående skole i nært samarbeid med ungdomsskolen, og forsøket må beskrives som en stor suksess. De har hatt radikalt mindre frafall fordi flere elever kan bo hjemme og mer kompetente og motiverte lærere, noe som har kommet hele skoleløpet til gode. Den rød-grønne regjeringen har nå satt bom stopp for forsøket, til tross for at et samlet kommunestyre, inkludert de rød-grønne partiene, har ønsket at skoletilbudet skulle videreføres. Hvordan kan representanten fra Senterpartiet forsvare en sånn distriktsfiendtlig skolepolitikk, som vil bety at flere elever i Båtsfjord nå må flytte hjemmefra, med stor risiko for at mange vil falle fra?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Frafall er et av samfunnets alvorligste problem. Regjeringspartiene vil nå utrede lovfestet rett til læreplass, til tross for at et samlet Karlsen-utvalg har uttalt at dette ikke lar seg gjennomføre. Kan statsråden forklare hvorfor Regjeringen vil kaste bort tid og penger på å utrede et forslag som er forkastet av Karlsen-utvalget? Det Karlsen-utvalget derimot foreslår, er en ny samfunnskontrakt mellom aktuelle parter for å få til flere lærebedrifter. Kan statsråden i dag avklare om det kommer et snarlig initiativ fra staten for å få på plass en slik samfunnskontrakt? Og er statsråden enig i at samarbeidslinjen vil være mer fruktbar enn konfrontasjonslinjen i møte med et arbeidsliv som nå må motiveres til å ta imot flere lærlinger?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Meldingen Utdanningslinja understreker sammenhengen og viktigheten av å satse på utdanning og forskning, og vi skal sikre framtidig verdiskaping og evne til innovasjon. Høyre har vært en kompromissløs forkjemper for kvalitet på alle nivåer i utdanningen, og ambisjonene må være høye fra 1. klasse. I tillegg er det viktig å sikre sektoren gode økonomiske rammer. I 2001 uttalte daværende utdanningsminister Trond Giske: Det er ingen sammenheng mellom teori og frafall. I dag vet vi at det er en slik sammenheng, og vi gjør noe med det. Yrkesfagløftet er en anerkjennelse av yrkesfag. Det er et oppgjør med tankegangen fra Reform 94, der all dannelse og utdannelse ble koblet til studiekompetanse. Høyre vil ha både–og – både mer yrkesretting i programfagene og mer relevant yrkesteori inn i de såkalte fellesfagene, kombinert med en rett til påbygging til studiekompetanse uten noen øvre aldersgrense. Høyre vil gjøre det lettere med alternative løp for elever som trenger det. Til Tingelstad Wøien vil jeg si: I dag er det mange forskjellige ordninger som er fleksible, og som prøves ut rundt omkring. Vi må slutte med forsøk, vi må normalisere, og så må vi avbyråkratisere at elever trenger tilpasset opplæring og litt annen tilpasning enn det som er den brede vei, der de fleste går. Representanten Snorre Serigstad Valen siterte fra Høyres merknad i innstillingen om karakterer fra 5. klasse. Fra forskningshold er det pekt på at vurderingskulturen på barnetrinnet er for svak. Karakterer fra 5. klasse skal derfor komme i tillegg til, ikke erstatte, dagens evalueringsformer. Så lurte representanten Wickholm på om Høyre hadde forlatt Kunnskapsløftet. Jeg kan berolige Wickholm med at vi er veldig stolte av Kunnskapsløftet. Endelig fikk vi fokus på kvalitet og elevenes læringsutbytte, og vi sa altså et farvel til den norske koseskolen. En samlet komité slutter opp om reformen, og SV-statsråder gjennomfører den. Kunnskapsministeren har ønsket en dugnad mot frafall på grunn av skoletretthet. På de dugnadene jeg har vært, er det slik at man sørger for at alle får delta. Slik kan vi vel ikke si at arbeidet i Stortinget fungerer for tiden. Når debatten om Utdanningslinja er over, er alle utfordringene i utdanningssektoren fortsatt der. Men sakslisten til utdanningskomiteen er tom. Vi har ingen flere saker til behandling, og det synes jeg er ganske oppsiktsvekkende. Jeg vil derfor konkret utfordre de to fagstatsrådene i Kunnskapsdepartementet om å komme til Stortinget med en sak der man virkelig tar opp den utfordringen vi står foran når det gjelder pensjoneringsbølgen i utdanningssystemet. Ny lærerutdanning er viktig, men det må mer omfattende tiltak til for å veie opp for det kompetansetapet vi får, når de mest erfarne lærerne kommer til å forsvinne fra skolen. Særlig stor er utfordringen knyttet til realfag.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-25:
Det er stilt utrolig mange spørsmål nå som kunne vært stilt under behandlingen i komiteen, men jeg konstaterer at det hadde man altså da ikke behov for. For Høyre er det ikke et mål å ha en studiekompetent rørlegger. Det er essensen i Høyres forslag. Det betyr at man senere skal ha rett til – uten noen øvre aldersgrense – å bygge på for å skaffe seg den studiekompetansen, eller via Y-veien eller på andre måter, eller gjennom realkompetanse. Men vi er på jakt etter å rydde rom i fellesfagene for teori som er mer yrkesrelevant, for å få til den største grad av yrkesretting og bane vei for mer yrkesteori, slik som bransjeorganisasjonene og de vi har møtt, faktisk har tatt til orde for. Så konstaterer jeg bare at alle de forslagene som de rød-grønne har lansert i media osv., fortsatt ikke er til stede i innstillingen, og jeg skjønner jo at man heller ikke har noe behov for å forklare dem her. Så til stemmegivningen: Høyre kommer til å stemme for forslagene nr. 29–32, stemme mot forslagene nr. 33 og 34, men stemme for forslag nr. 35.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Det er en sak i meldingen som jeg tror hele komiteen er bekymret for, men som jeg kanskje tror man har forskjellig svar på. Hvis du tar videregående opplæring og bruker opp retten din, kanskje tar et omvalg og ikke klarer å fullføre, er det slik i dag at du må vente til du er 25 år før du får mulighet til å starte igjen på videregående opplæring, hvis du blir motivert for det. LO har tidligere i denne komiteen – i høringer – sagt at de ønsker denne 25-års grensen vekk, fordi de mener at når folk er motivert, må det være en mulighet for dem til å komme tilbake. Det har også Kristelig Folkeparti tatt til orde for i denne innstillingen. Vi mener at 25-års grensen er unaturlig, for da har man kanskje kommet inn i et mønster man ikke kommer seg ut av. Derfor utfordrer jeg nå representanten Wickholm: Hva er årsaken til at man vil opprettholde denne 25-års grensen, og dermed utsetter muligheten for folk til å komme inn igjen i utdanning og ut i arbeidslivet?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Det er noen ting vi i sentrum har stått sammen om selv om vi har hatt vekslende samarbeidspartnere på regjeringshold, og det har bl.a. vært folkehøyskolene. Folkehøyskolene er en viktig aktør sett med Kristelig Folkepartis øyne, også i utdanningsøyemed, fordi man ser at elever gjennom et år på folkehøyskole får større, utvidet horisont, kanskje velger andre typer fag enn de har gjort og kommer ut som styrket både etter det året og etter den totale utdanningen. Derfor er det litt forunderlig at ikke folkehøyskolene nevnes med ett ord i meldingen Utdanningslinja. Jeg ser også at regjeringspartiene ikke går inn på den merknaden som Kristelig Folkeparti og andre partier står sammen om, hvor vi faktisk sier noe om folkehøyskolenes betydning. Betyr det at Senterpartiet nå forlater det engasjementet de tidligere har hatt for folkehøyskoler? Har man utelatt dem av Utdanningslinja ved en inkurie, eller er det enda verre, er det bevisst?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Ja, det kan jeg gjøre. Det er gjort utrolig lite forskning på dette, men det finnes noe. Professor Thomas Nordahl har gitt ut en bok som heter «Hjem og skole», der han kommer med ganske mye kritikk av at det norske politiske systemet gjennom 30 år har sagt at det må være skolens oppgave å ta tak i den sosiale forskjellen som reproduseres i neste generasjon. Han sier tvert om at vi er helt avhengige av å få hjemmene på banen for å kunne klare den sosiale utjevningen. Så for hver gang det politiske miljøet sier – og det fortsetter de rød-grønne med – at alle tiltakene for å utjevne dette må settes inn i skolen, sier han at vi tar feil. Han sier at det vi må gjøre, er å sette inn tiltak slik at vi involverer hjemmene på en helt annen måte enn det norsk skole gjør i dag. Man kan være verdens beste pedagog, men hvis foreldrene motarbeider læring i hjemmene, får man ikke til en god læring. Det er en prinsipiell forskjell som jeg håper at Kristelig Folkeparti kanskje snart når igjennom med, også her i dette miljøet.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Det er slik at det finnes mye statistikk på sosial utjevning. Men det finnes lite forskning på hvordan man faktisk kan snu den. Gjennom 30 år har det politiske miljøet satt i gang tiltak bare sett fra skolens side. Kristelig Folkeparti mener at skolen kan være en sosialt utjevnende faktor. Det kan leses i innstillingen til stortingsmeldingen om sosial utjevning i skolen, der vi sier veldig nøye hva vi mener om det. Men det er feil å tro at dette kan løses av skolen alene; man må koble en forbindelse til hjemmet. Jeg mener at man ikke tar på alvor hvor viktig det er å utruste hjemmene, ha tro på hjemmene og få dem involvert i å være med på å jevne ut de sosiale forskjellene. For vi har ikke klart å sette inn alle tiltak i norsk skole. Vi er nødt til å få hjemmene på banen. Jeg er enig i at det er en statistikk som viser at vi i dag reproduserer forskjeller, men de som har forsket litt på det,(presidenten klubber) sier at det ikke må være slik. Det går an å gjøre noe, men da må man også sette i gang tiltak også overfor …(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Da jeg hørte statsrådens innlegg om hvor viktig det var å få flest mulig gjennom videregående utdanning, må jeg si jeg er forundret over at Regjeringen ikke støtter det forslaget som ligger fra Kristelig Folkeparti, om også å få 19–24 åringer inn der, og som også LO støtter. Men jeg har også lyst til å stille et annet spørsmål. Det nye arbeidslivsfaget er det mange forventninger til, og det foreslås nå for ungdomsskolen i denne meldingen, selv om det allerede kanskje er i gang. Jeg mener jo det kanskje hadde vært viktigere å satse på også flere tiltak hvis man skal få en praktisk rettet ungdomsskole. Så det håper jeg man ser på i meldingen som kommer. Men jeg vil allikevel understreke viktigheten av at dette faget da må være for alle for å kunne være et bidrag til at vi får flere praktiske fag i skolen, og at dette faget heller ikke må binde elevene til å fortsette kun i en yrkesfaglig retning, men at de ved å ta arbeidslivsfag kan gå på studiespesialiserende. Er det sånn faget skal bli? Det har jeg fortsatt ikke fått svar på.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Jeg håper at man også bruker de private når man nå skal dimensjonere for å ta imot den nye ungdomsbølgen. – Så har jeg fått sagt det. Jeg har også behov for å trekke linjene til grunnskolen, videregående skole og ungdomsskolen. Statsråden sitter jo med ansvaret for utdanningen av lærerne. De er jo en vesentlig faktor for å få til en god skole. Det er kommet bekymringsmeldinger til meg om at det nå pågår en ganske stor kamp ute om man skal lage lærerutdanningen som en ren fagutdanning, eller om man klarer å beholde den som en sterk profesjonsutdanning. Det er slik at hvis man skal klare å bli en god lærer, må man kunne fag. Men man må også kunne didaktikk og formidling, og man må kunne ha mer praksis inn. Synes statsråden at vi har fått en god balanse i det vi ser konturene av nå, eller er hun enig med Kristelig Folkeparti om at vi står i fare for å få redusert profesjonsfaget i lærerutdanningen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-25:
Jeg satt og funderte på hva de rektorene som gjorde opprør gjennom Dagbladets artikkel, tenker om dagens debatt i dag. Har Stortinget virkelig forstått den hverdagen som de sliter med, og som de har utfordret både statsråden og Stortinget på? Jeg tror kanskje at de ikke har fått de svarene som de ønsker, at de fortsatt sitter igjen med rammevilkår som gjør at de målene som dette storting ønsker for utdanningen, ikke kan realiseres, dessverre. Så må gjerne folk kalle det for en svartmaling av norsk skole, men jeg kaller det for en forståelse av den situasjonen som veldig mange rektorer setter ordet på i norsk skole i dag. Så synes jeg det er ganske frimodig av representanten Tajik å kritisere Kristelig Folkeparti og Venstre spesielt i forhold til studiefinansiering. Hvor ble 11 måneders studiefinansiering av? Det har studenter over hele landet spurt om, de tre rød-grønne partiene spanderte ikke å ta det inn i Soria Moria engang. Så her synes jeg man bør gå litt stillere i dørene enn det man gjør. Så har jeg lyst til å gratulere Freddy de Ruiter med å holde et så langt skoleinnlegg uten å nevne privatisering mer enn én gang. Det tror jeg aldri jeg har hørt før. Nå ser jeg at han har tegnet seg igjen, så jeg er jo redd for at det ryker, men la meg ha gratulert ham enn så lenge! Så registrerer jeg at folkehøyskolene er glemt, og at man ikke ønsker dem inn i denne sammenhengen. Det synes jeg er trist. Og når vi har snakket så mye om frafallet: Vi vet at mange av dem som har falt fra i videregående skole, har brukt opp rettigheten sin. De kan være 18–19 år gamle, og Regjeringen vil opprettholde grensen på 25 år før de kan få lov til igjen å bli tatt inn igjen i utdanningsløpet. Da begynner jeg å lure på om man virkelig mener det man sier om at man vil ha en tettere oppfølging for dem som detter ut av skoleløpet. Jeg synes ikke det er verdig at en har en sånn type grense, når vi samtidig vet at vi har bruk for hver eneste person som vi kan klare å få gjennom utdanningen, og ikke minst har hver person som kommer gjennom utdanningen, bruk for det. Så jeg skulle ønske meg støtte til forslagene nr. 26 og 27. Det første handler da om å endre aldersgrensen for dem som er under 25 år, men som har brukt opp rettigheten sin, og det andre går på 11 måneders studiefinansiering. Og så skal vi stemme for forslag nr. 35.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Jeg er først og fremst opptatt av at vi har et system som gjør det mulig å komme med tidlige tiltak. Det er slett ikke sikkert at det eneste saliggjørende da er karakterer. Nå er det riktignok noen år siden jeg gikk ut av grunnskolen. Jeg er av den oppfatning at omgivelsene rundt meg fulgte mer med på hvordan jeg nådde mine kompetansemål da jeg fikk karakterer, enn i situasjonen før. Jeg tror at å gi karakterer er fornuftig fordi du skaper større fokus på i hvor stor grad elevene har nådd sine kompetansemål, og det blir da lettere, forhåpentligvis, å allokere ressurser til å hjelpe dem som har de største utfordringene med å nå disse kompetansemålene. Men det er jo ikke karakterene i seg selv som er målet. Det er å kartlegge graden av oppnåelse av kompetansemål og muligheten til å allokere tidlig innsats som er hovedpoenget. Har Arbeiderpartiet et bedre forslag, er jeg villig til å lytte.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Før det første må jeg si at jeg er enig med begge replikantene i at representanten Lien holdt et godt innlegg. Når det er sagt, må jeg si at vi for det første er opptatt av at hvis nå et samlet storting så til de grader sier at det kun er de som faktisk har en formell videregående utdanning utover grunnskolen, som skal få delta i yrkeslivet framover, så frykter jeg at det er stigmatiserende. Så føler jeg et sterkere og sterkere behov for å minne venstresiden om et av de gamle slagordene fra venstresiden: «Gjør din plikt, krev din rett.» Så vidt jeg vet, var det ingen tilfeldighet at «gjør din plikt» kom før «krev din rett». Det må være sånn at man må ha en vilje selv til å delta i dette utdanningssystemet for at det skal være et mål at også de som ikke har noen interesse for dette, kommer igjennom. Men først og fremst handler dette om stigmatisering av dem som ikke vil ta den utdannelsen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Det var mange spørsmål, må jeg si. For det første er nivådeling av klasser ikke lenger hjemlet i noe vi sysler med her på huset. Men vi vet at nivådeling av undervisningen foregår i dag. Det vet vi foregår på mange skoler. Jeg hadde den glede å drive valgkamp sammen med Øystein Djupedal – vi representerte i sin tid samme fylke – og selv han har gitt ros for at man nivådeler undervisningen f.eks. i matematikk, fysikk, kjemi og naturfag. Når man vet at det skjer i dag, og åpent aksepterer at det skjer i dag, hvorfor kan man ikke fjerne lovforbudet mot nivådelt undervisning i skolen? Det er ikke sånn at Fremskrittspartiet foreslår å pålegge skoleeierne å innføre nivådelt undervisning. Vi foreslår å oppheve et forbud mot nivådelt undervisning. Jeg mener at det får være opp til skoleeierne å finne ut om de vil gjøre det, og på hvilken måte de finner det mest hensiktsmessig.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Både statsrådens innlegg, stortingsmeldingen, flertallets merknader og den offentlige debatten setter et viktig og riktig fokus på dem som faller fra, på dem som har utfordringer med teorien. Det er nok et rett fokus. Men det opplever jeg fører til at vi også noen ganger glemmer de teoristerke – de som ikke blir utfordret i dagens skole. En opplæringslov som det i stor grad er bred enighet om i denne salen, hjemler retten til opplæring på et høyere nivå når man har dokumentert at man har nådd kompetansemålene for det nivået man er på rent aldersmessig. I praksis er det sånn – noe Fremskrittspartiet har prøvd å påpeke i merknadene – at det er bare et fåtall steder i landet der dette lar seg gjennomføre – altså at de teoristerke elevene faktisk får mulighet til å ta fag på høyere nivå. Er statsråden opptatt av at flere skal få denne muligheten, og hva vil statsråden gjøre for å oppnå det målet?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Jeg angrer egentlig litt på at jeg hadde forberedt et spørsmål, for når statsråden snakket i fem minutter om denne store meldingen uten å nevne realfag, burde man kanskje ha adressert det. Men jeg skal adressere utdanningsbølgen. Det jeg prøvde å si i mitt innlegg, er at det egentlig er fire måter å møte den på. Tre av de måtene er dårlige, og en av dem er etter min oppfatning bra. Måte nr. 1 er å redusere forskningen innen universitets- og høgskolesektoren. Måte nr. 2 er å ta inn færre studenter enn dem som er kvalifisert, altså ikke la økt studietilbøyelighet komme til uttrykk i økt studentmasse. Måte nr. 3 er å gå i den samme fella som man gikk i på 1990-tallet: ikke gjøre noe som helst annet enn å ta inn flere studenter. Måte nr. 4 er å la økt studietilbøyelighet komme til uttrykk gjennom flere studenter, men at det da følger med mer penger. Hvilken av disse fire alternativene mener statsråden er mest fornuftig?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Frafallet i videregående skole starter i grunnskolen. Det har flere av talerne vært inne på. Mange har også snakket om at det er læreren som er viktigst for de teoristerke, men ikke minst for de teorisvake. Da er det bra at lærerutdanningen styrkes. Det er synd at man ikke samtidig tok en skikkelig debatt om hvorvidt det er på tide å innføre en femårig lærerutdanning også i Norge, slik mange vestlige land har, f.eks. Finland, som vi sliter tungt med å konkurrere med. Det er klart at en enkel løsning for å stoppe frafallet i videregående skole er å fjerne krav om kompetanse og oppmøte og allikevel gi studiekompetanse og fagbrev til alle. Det er en enkel løsning. Men jeg tror at en del felles kompetansemål for yrkesfagene er viktig. Jeg vil at mureren, ingeniøren og arkitekten også i framtiden skal kunne snakke med hverandre, ikke bare på arbeidsplassen, men også på julebordet. Å gjøre ting enklere styrker i hvert fall ikke statusen til fagene. Når det er sagt, har jeg lyst til å snakke om realfagene og hva vi skal leve av i framtiden. Det er mange politikere gjennom historien som har bestemt hva man skal leve av i framtiden. Noen av dem gikk til og med så langt at man laget femårsplaner. Det gikk ikke så veldig bra. Det håper jeg i hvert fall flertallet i salen kan være enig i. Men det er helt åpenbart at en sterk kunnskapsøkonomi vil stå seg godt også i århundrene framover. General Electric har i dag kunngjort at de kommer til å etablere både utviklings-, produksjons- og forskningsavdeling i Norge. Verdens største produsent av teknologi for energiproduksjon etablerer en stor forsknings- og utviklingsavdeling i Norge. Begrunnelsen er at nordmenn vet hvordan man skal gjøre det, nordmenn har kunnskapen. Men slik vil det ikke nødvendigvis være bestandig. En illustrasjon på at St.meld. nr. 44 ikke gikk langt nok, er Regjeringens strategi for realfag for framtiden som på en – vil jeg si – klar og tydelig, men skremmende måte illustrerer utfordringen realfagene stå overfor i Norge. 10 pst. av søkerne til allmennlærerutdanningen har full fordypning i matematikk, og 15 pst. har fordypning i kjemi. På videregående skole har 40 pst. mindre enn ett års utdanning, og bare 7 pst. har hovedfag i realfagene. Dette er de som i dag forvalter realfagene, og som underviser de som i framtiden skal sørge for at General Electric og andre etablerer seg i Norge. Da har jeg lyst til å utfordre statsråden, som ikke hadde tid i sitt første innlegg til å snakke om realfagene, til å adressere oss i forbindelse med denne viktige saken, med hensyn til hva vi skal gjøre for å prioritere realfagene(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Vi kommer til å stemme for forslagene nr. 31 og 32 som er lagt fram i dag. Når det gjelder realfagene, så takker jeg statsråden for at hun var inne på det, og jeg noterer meg at både statsråden og jeg – og sikkert mange andre – har hatt altfor liten tid til å snakke om realfagene. Så da får vi heller invitere til en interpellasjonsdebatt over påske. Så var jeg inne på i mitt første innlegg at ideologi kanskje var mindre sentralt i denne debatten enn det ofte har vært før. Jeg har notert meg at representanten de Ruiter har gjort hva han kan for å spore av den gode linjen vi var inne på, og jeg minner nok en gang om at de landene som klarer å holde ideologien unna skolen, er de landene som lykkes best. Vi har sagt mange fine ord om kunnskap i dag. Jeg minner nok en gang om Ibsen, som sa at handling teller flere ganger mer enn ord.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2010-03-25:
Jeg vil i hvert fall starte med å gi ros til representanten Lien, først fordi han fortsetter vår tradisjon med å sitere Ibsen i denne komiteen, som vi gjør i salen, og dernest fordi jeg må si meg enig i analysen omkring dette med den ideologien som har preget norsk skole, og at den med fordel kan dempes, ikke minst av hensyn til at skolen er en svært viktig arena for alle barn som vokser opp, og vi som politikere har et ansvar for ikke å gjøre den til en partipolitisk kamparena. Når det er sagt, er det én ting jeg vil henge meg opp i i innlegget, og det er hva som er galt med dagens vurderingssystem på barnetrinnet. De tallene som gis i karakterer, er et intervall som bare forteller noe om bra eller dårlig, ikke noe om innhold. Barneskolen har et veldig godt vurderingssystem når det gjelder innhold. Hva er galt med dagens system? Systemet på ungdomsskolen må selvfølgelig være rettet inn mot at man skal inn i en videregående opplæring, og man må da ha et tallsystem. Det behovet er ikke til stede på barneskolen.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2010-03-25:
Årsaken til at jeg nå tar ordet, har å gjøre med Høyre og den uklarhet som fortsatt råder om hva de mener. Jeg viser rett og slett til innstillingen, og det handler om teori og yrkespraksis. Komiteens flertall er, alle bortsett fra Høyre, med på videreføring av ordningen med felles læreplaner i fellesfagene, og viser til at det gir studiekompetanse. Videre er det et borgerlig flertall som viser til Kunnskapsløftet, og at det er viktig å sørge for at både studieforberedende programmer og yrkesfag likestilles som fullverdige utdanningsløp. Så har Høyre en egen merknad der de mener at samfunnet må ta konsekvensene av at terrenget ikke stemmer overens med kartet, hvilket skal bety at yrkesretting alene ikke vil være tilstrekkelig for å gjøre yrkesfagene mer praksisnære. Videre heter det at forutsetningen om generell studiekompetanse i bunnen undergraver muligheten for en opplæring med tydelig fokus på yrkesfagene. Er Høyre imot at yrkesfagene skal gis studiekompetanse? I så fall: Er måten dette er bygd opp på i kombinasjonen studieforberedende fag og yrkesfag ikke god nok i forhold til Kunnskapsløftet og det man var inne på sist? Det er uklart for oss. Det er liten kritikk mot at en fagarbeider ikke kan faget sitt når han kommer ut av 2 + 2-ordningen, altså to års skole og to års praksis i bedrift. Problemet for bedriften er jo at vedkommende kan for lite teori. Det er der vi i Arbeiderpartiet synes, som saksordføreren, Truls Wickholm, har vist til, at det er vanskelig for oss å forstå hva Høyre mener med teorifagene sine. Og hvorfor de skiller lag med de andre borgerlige partiene her, er også noe vi setter spørsmålstegn ved. Det har ikke blitt noe klarere, dessverre, i løpet av debatten.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Jeg er også enig i at Tord Lien hadde et godt innlegg, hans første i debatten, så dette blir noen fine timer framover. Så er jeg uenig i hvordan ideologibegrepet brukes, for etter min mening er det like ideologisk det vi gjør i dag, men det er en annen type ideologi. Det kan jeg komme tilbake til i hovedinnlegget mitt. Jeg har et spørsmål til Fremskrittspartiet som går på det som helt innledningsvis står på side 7. Nederst i første spalte sier en samlet komité at «det må være et mål at alle skal fullføre videregående opplæring og settes i stand til å ta videre studier eller gå ut i arbeid». Så går vi over til neste spalte. Der får vi en egen merknad fra Fremskrittspartiet som viser at Fremskrittspartiet egentlig angrer på det de var med på nederst i første spalte. Her står det at nå skal ikke «absolutt alle» gjøre det. Det skal være noe med å «ønske». De skal mer kunne få lov til å gå ut med «en eller annen form» for kompetanse, men at det «ikke gjelder alle» – en gang til – og man må ha aksept for at det må gå litt på «evner eller ønsker». Hva er det Fremskrittspartiet egentlig mener, ikke minst sett opp mot punkt 1 at vi mener det å få utdanning er viktig, og punkt 2 arbeidslivets behov framover.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Først en kommentar til dette om at posisjonen ikke støtter i mange av opposisjonens merknader. Det skyldes i veldig stor grad at opposisjonen i liten grad har tatt inn over seg det utviklingsarbeidet som er i gang i departementet på veldig mange områder. Der vi registrerer at positivt arbeid er på gang, har opposisjonen valgt å lukke øynene for det og kommet med egne forslag. Så vil jeg forfølge litt dette med hva Høyre gjør i opposisjon i forhold til det de gjør i posisjon. Blant annet gjør Høyre stort nummer av, i innstillingen, at posisjonen ikke har regulert studiestøtten. Men da Høyre selv satt i regjering, så gjorde ikke Høyre det i det hele tatt; den regjeringa gjorde ikke det i det hele tatt. Bondevik II-regjeringa foretok ikke den reguleringen. For meg blir dette enda et typisk eksempel på at det kjøres offensivt og tøft når man sitter i opposisjon, og så glemmer man hva man selv gjorde da man satt i posisjon.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Dette er et typisk spørsmål som går på forholdet mellom posisjon og opposisjon, og forholdet mellom posisjon og regjering. Altså: Vi vet og har flere ganger fått klare signaler om at regjeringa vår er veldig opptatt av dette. KS er veldig opptatt av det. Dette dreier seg mindre om spørsmålet om å endre retningslinjer osv., men det dreier seg mye om økonomi, og det dreier seg antageligvis veldig mye om kommune- og fylkeskommuneøkonomi. Denne regjeringa er veldig opptatt av at den skal styrkes – heldigvis i langt større grad enn tidligere regjeringer fra borgerlig side har vært opptatt av det.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Jeg har heller ikke lest det i meldingen, men jeg har lest oppslaget i VG. Det var en tanke fra lederen i Sosialistisk Ungdom – det kan sikkert være en interessant tanke. Det er en av flere tanker og ideer som sikkert vil dukke opp når det gjelder det vi veldig varmt støtter – at vi nå får på plass en god utredning om hvordan vi skal møte det behovet som alle er enige om: Skal vi få en god utdanning for yrkesfag, må ungdommene ut av skolestua. Da må vi på et eller annet vis få det på plass. Den eventuelt lovfestede plikten vi som skoleeier skal oppfylle overfor disse ungdommene, utfordrer jo først og fremst skoleeier, ikke næringslivet, for det er skoleeier som i tilfelle har ansvaret. La oss få et godt utredningsarbeid – det får vi – og så tar vi debatten når det foreligger.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Det foregår en debatt i salen i dag, og det har foregått en debatt ute i det offentlige rom i noen uker som går på hva Høyre egentlig mener med yrkesfagutdanning. Høyre føler seg misforstått, og det er årsaken til at Høyre blir stående alene om sin merknad på dette. Venstre har levert en veldig interessant merknad i så måte, på side 31. Jeg siterer: «Dette medlem vil på generelt grunnlag advare mot en tankegang som devaluerer teori-innslag i dagens yrkesfaglige studieretninger. Det er, etter dette medlems mening, ikke nødvendigvis teorien i seg selv som er problemet – snarere dreier det seg om hvordan teorien er innrettet.» Spørsmålet mitt er da: Er dette en direkte kommentar til Høyres forslag?
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Først vil jeg så vidt innom karakterdebatten mellom Aspaker og Valen. Det Snorre Serigstad Valen påpeker i særlig grad, er at Høyre sier at tallkarakterer er den mest presise tilbakemelding på faglig nivå når det gjelder femteklassinger. Det har vi SV-ere veldig vanskelig for å skjønne, og vi er dermed veldig uenig i det. Så er jeg enig med representanten Tingelstad Wøien, og kan slik sett anbefale Høyre å skrive en god og grundig kronikk omkring utspillet når det gjelder yrkesfag, slik at vi kan ta denne debatten videre. For her er det enten noe som vi har forstått veldig godt, og er uenig i, eller noe som samtlige andre partier i komiteen har misforstått veldig. Så lykke til med å følge opp den, gode Høyre-representanter. Så skal jeg prate litt om noe som er i ferd med å skje, nærmest som en oppvåkning eller mentalitetsendring i mange kommuner og fylkeskommuner, nemlig det som i innstillingen heter voksenopplæring, men som vi kanskje heller skal kalle livslang læring. Det er ikke tvil om at rundt omkring i mange kommuner og fylkeskommuner – og det blir snart i langt flere – skjønner de i stadig større grad hvor viktig kunnskap og kompetanse er i folks liv. For å sikre at folk skal være påkoblet, faktisk få livet til å fungere, og til å trives i og med hverdagen, er læring og kunnskap viktig gjennom hele livet. Og det må være tilgjengelig der folk bor. De ser på dette også i neste omgang stadig mer som et virkemiddel, eller – unnskyld, statsråd Kristin Halvorsen – ikke som et virkemiddel, men som et samfunnsperspektiv i det samfunnsutviklingsarbeidet som kommuner og fylkeskommuner driver med, og som de er pålagt å drive med. Og jeg tror vi kommer til å bli veldig positivt overrasket om et års tid når kommuner og fylkeskommuner begynner sitt plan- og bygningslovpålagte planstrategiarbeid som går på at man da skal sette seg ned og finne ut hva som er de viktigste utfordringene, og i neste omgang hvordan man skal løse dem. Jeg er overbevist om at veldig mange kommuner og fylkeskommuner kommer til å ta kunnskap, læring og kompetanse opp som en hovedutfordring, som ikke bare det offentlige skal ta fatt i, men som hele samfunnet skal inviteres til å ta fatt i sammen. Det er det som ligger i dette begrepet om plan- og bygningslovstrategi, og jeg er helt sikker på at dette perspektivet vil komme kommuner og fylkeskommuner til gode om noen få år. Det ser jeg virkelig fram til. Og da blir ikke dette noe vi driver med for å reparere eller kompensere for noe som har gått galt tidligere i utdanningsløpet; det blir nemlig en grunnleggende viktig aktivitet i seg selv.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
La meg også avslutte med folkehøyskoler, nærmest som en invitasjon til opposisjonen om at neste gang vi møtes muntlig og skriftlig til duell på den måten, synes jeg vi absolutt skal ta med noen linjer om folkehøyskole. Det er en flott aktivitet – bl.a. sist begrunnet fra statsråd Kristin Halvorsen. Til gjengjeld synes jeg Fremskrittspartiet og Høyre skal unngå å skrive den merknaden de skriver på side 39 mot studieforbundene, for noe som er det vakre og flotte med aktiviteten på folkehøyskole, er jo nettopp den aktiviteten som studieforbundene driver på med, og som Høyre og Fremskrittspartiet ikke vil ha noe av – på side 39.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-03-25:
Nå har Tord Lien tatt opp Fremskrittspartiets forslag. I et av forslagene foreslår de å endre opplæringsloven § 8-2 slik at en kan lage klasser for flinke elever og klasser for dumme elever. Det var noe Norge gikk bort fra på 1970-tallet. OECD mener det er en kvalitet ved norsk skole at alle unger tilegner seg læring der aksept for ulike funksjons- og kunnskapsnivå blir en naturlig del av skolehverdagen. Fremskrittspartiet ønsker også karakterer fra 5. trinn, som representanten har vært inne på. Jeg lurer på: Når mener Fremskrittspartiet at vi skal begynne å dele elevene inn i klasser etter hvorvidt de er dumme eller flinke? Og hvem skal stå for denne utvelgelsen? Skal det gjøres på bakgrunn av karakterer, eller skal det være en generell testing av teoretisk eller praktisk nivå?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-03-25:
Høyre har fremmet en rekke forslag som skal være et løft for yrkesfagene. Jeg har lest disse forslagene nøye, og jeg skjønner ikke helt hvor løftet ligger. Som brevet fra statsråden til komiteen viser, og som meldingen også viser, er det ikke akkurat mye nytt i de forslagene. Det som er mest oppsiktsvekkende, er at en mener at yrkesfagene får økt status hvis man får mindre teori. Mitt spørsmål er derfor: Hvordan mener Høyre at norske fagarbeidere og bedrifter framover skal kunne ivareta f.eks. bransjestandarder og sertifiseringskrav og samtidig øke yrkesfagenes status, ved bl.a. å redusere kravene til fellesfagene?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-03-25:
Jeg synes jeg kunne ane en liten ironi i det representanten Hanekamhaug sier når det gjelder en «rørende historie». Jeg vil at representanten Hanekamhaug skal være klar over at dette er en faktisk historie og ikke noe jeg har funnet på sjøl. Når det gjelder tidlig innsats, er det noe Regjeringa jobber aktivt med. Det jeg var mest inne på her nå, var den praktiske tilretteleggingen, ikke minst i ungdomsskolen, der praktiske arbeidslivsfag er et godt tiltak.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-03-25:
Nå må jeg si at jeg ikke kjenner til det som representanten Aspaker her beskriver. I forhold til borteboernes situasjon er vi klar over at det er veldig stort frafall blant dem som bor borte. Der er det også igangsatt veldig mange ikke bare forsøk, men også gode, varige tiltak i fylkeskommunene rundt omkring, både oppfølgingstjeneste, egne mentorordninger, vertsfamilier osv. Akkurat det eksempelet du viser til, er noe jeg må få komme tilbake til og svare på senere.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-03-25:
Jeg tror vi er enige om at folkehøyskolene fortsatt er viktige. Jeg vet ikke årsaken til hvorfor det ikke ble stående noe om folkehøyskoler i utgangspunktet i utdanningsmeldingen, men jeg tror vel egentlig ikke at det er noen som ser ned på det skoleslaget i det hele tatt. Jeg tror vi fortsatt skal stå sammen i sentrum om å styrke folkehøyskolene. Vi ser at det har en veldig stor gevinst for mange elever, som nettopp sier, som representanten Eriksen her gjør, at folkehøyskolene styrker mulighetene og selvtilliten hos den enkelte elev. Jeg kan forsikre representanten Eriksen om at jeg fortsatt skal bidra til å følge opp folkehøyskolen i den rød-grønne fraksjonen.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-03-25:
Svaret fra representanten Lien og Hanekamhaug på mitt spørsmål vedrørende § 8-2 gjør at jeg lurer på hva Fremskrittspartiet egentlig mener. Hanekamhaug tok det igjen opp og pratet om faglig differensiering generelt. Fremskrittspartiet har fremmet forslag hvor det står at man ønsker å fjerne forbudet mot faglig nivådeling av klasser eller basisgrupper – altså de permanente gruppene. I svaret fra Lien sier han at dette skjer i dag. Da lurer jeg på: Hvor skjer det hen? Ja, man deler opp i ulike grupper, i ulike fag, etter ferdighetsnivå også i dag, men man beholder klasse med de ulike ferdighetene den enkelte elev har. Paragraf 8-2 tredje ledd sier at vanligvis skal ikke organiseringen – i klasser eller basisgrupper – «skje etter fagleg nivå, kjønn eller etnisk tilhør». Fjerner man dette, kan man altså fritt differensiere klasser etter faglig nivå. Derfor lurer jeg på om hva som skal ligge til grunn for en slik utvelging av de klassene. Er det sånn at det er de som er flinke i praktisk-estetiske fag en skal samle i en klasse, eller er det de som strever med norsk rettskrivning? Hvorfor mener Fremskrittspartiet det er nødvendig å endre denne paragrafen hvis en ønsker en tilpasset undervisning, eller en faglig differensiering, som vi har i dag? Så jeg spør Fremskrittspartiet igjen: Er det denne faglige tilpasningen en mener, eller er det å differensiere i permanente klasser alt etter hva en er god til? Til slutt: Harberg sier nå noe som skal være en oppklaring, og da blir bare forvirringen enda større for meg. Han sier at Høyre ønsker en økt satsing på den faglige teorien. Det er altså ikke fellesfagene han snakker om, men det er programfagene. Da lurer jeg på: Skal vi fjerne en del av fellesfagene? Betyr det at vi skal ha mindre norsk, engelsk og matte, sånn at vi får plass til det? Eller betyr det at vi skal ha lengre skoledag? Det som er utfordringen i dag, er jo bl.a. at man går to år på skole og to år i lære. Før hadde man tre år med mer faglig utvikling. For eksempel innenfor bygg- og anleggsteknikk er det 22 ulike fag man skal igjennom i løpet av de to årene. Innenfor TIP – teknikk og industriell produksjon – har man 59 ulike fag man skal innom. Da er det det vi må se på, og ikke det som Høyre prøver å gjøre her.
Svein Harberg (Høyre), 2010-03-25:
Først vil jeg bare kommentere det at det er underlig at Høyres forslag om at flere skal gjennomføre et kunnskapsløp, oppfattes som kunnskapsvegring. Men det kan vi ta i en senere debatt. Grunnen til at jeg ba om replikk, er at jeg har lest i avisen at Aksel Hagen, sammen med lederen for Sosialistisk Ungdom, står fram og er glad for at et stortingsflertall har gått med på at «det nå skal utredes en modell der bedrifter og offentlige etater må betale et større tilskudd i en stor læringpott». Altså: I stedet for stimulerende tiltak for at bedrifter skal ta inn flere lærlinger, vil en nå belaste næringslivet. Dette skal det altså være et stortingsflertall for. Jeg har verken sett dette i meldingen eller hørt det i debatten, så jeg lurer på om representanten Hagen kan avklare det for Stortinget.
Svein Harberg (Høyre), 2010-03-25:
Kunnskapsministeren innledet med å si at det viktige med denne meldingen er at man skal ha et utdanningsløp som dyktiggjør for arbeidslivet, slik at flest mulig kan være med hele livet i arbeidslivet. For statsråden for høyere utdanning blir det da viktig å samarbeide med arbeidslivet om å få på plass de rette studieretningene og de rette studietilbudene. Det synes jeg er flott. Jeg må innrømme at da jeg leste meldingen, ble jeg veldig glad da jeg leste avsnittet om samarbeid med arbeidslivet og et råd for å få disse tilbudene gode. Så jeg fikk jeg et lite sjokk da jeg leste Dagens Næringsliv 17. mars, for der sto det at vi har til behandling i Stortinget en sak om å lovbestemme at hver enkelt skole skal ha et råd som skal ha et forpliktende samarbeid med næringslivet. Det finner jeg ikke noen steder. Hvordan har statsråden tenkt at man skal forplikte næringslivet lovbestemt?
Svein Harberg (Høyre), 2010-03-25:
Det er slik at i en sånn debatt dukker det opp mange ting, og nå skulle jeg gjerne hatt de ti minuttene jeg hadde innledningsvis. Men en får velge å kommentere noe. For det første er det så mange som nå har prøvd å si at Høyres satsing på yrkesfagene er en reduksjon av teorien, og selv om det nå har vært svart på før, vil jeg si det igjen, og presisere det igjen, nei, det er en økt satsing på den faglige teoribiten, helt i tråd med hva organisasjonene for disse fagområdene sier er viktig, og hva det er behov for. Så må jeg bare en visitt innom det med folkehøyskoler. Senterpartiet har fått den utfordringen før i dag. Denne gangen går utfordringen til SV. Statsråd Halvorsen uttalte på et rektormøte hos folkehøyskolene: «Folkehøgskolens egenverdi fortjener en større plass når vi snakker om utdanning.» Videre sa hun: «Jeg vil gjerne synliggjøre folkehøgskolen i den norske kunnskapsfloraen.» Til bladet Folkehøgskolen, der det er et særdeles flott bilde av statsråden på framsiden, er statsråden sitert på: «Folkehøgskolen treffer noen av de strengene som er underutviklet i grunnskolen og den videregående skolen i dag.» Da blir det relevant å gjenta spørsmålet: Hvorfor er ikke dette nevnt i meldingen som skal være en helhetlig melding og ta med den helhetlige skolen, kanskje spesielt med tanke på frafall og modning? Er det bevisst, eller er det en forglemmelse? Hvis det er en forglemmelse, hvorfor har en ikke da gått inn på merknaden som opposisjonspartiene har om folkehøyskole? Til slutt bare en kommentar til begrepet «kunnskap». Jeg frykter den trenden at når vi snakker om kunnskap, skal vi helt til topps. Kunnskap kan være på mange nivåer. Edmund Burke sa: «Det finnes ingen kunnskap som ikke er verdifull.» Den kunnskapen vi skal ha i samfunnet i dag, er kunnskap til å gjennomføre det vi ønsker å gjennomføre i arbeidslivet på de forskjellige nivåene. Det er ikke slik at en har kunnskap dersom en har en master. Nei, dersom en har kunnskap til å mestre hverdagen, har en fått en kunnskap en har behov for. Så skal vi legge til rette for systemer der en kan bygge på den kunnskapen når en er moden for det, eller har fått interesse for det. La oss utvide begrepet «kunnskap» til å gjelde de forskjellige nivåene vi har i skolen, og presisere at alle de nivåene er verdifulle for det norske samfunnet i dag.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Representanten Tingelstad Wøien fortalte en rørende historie om Per og hvor utrolig viktig det er med tidlig innsats, flere tiltak tidligere osv. Men det er ikke mangel på flotte ord som er utfordringen i skolen. Det er mangel på flotte tiltak. Mitt spørsmål til representanten Tingelstad Wøien blir derfor: Kan representanten peke på tre konkrete tiltak fra Regjeringa i meldinga Utdanningslinja som nettopp sikrer den tidlige innsatsen i barneskolen, som hun snakker så fint om i sitt innlegg?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
I SVs handlingsprogram for skolen for 2005–2009 pekte de på hvordan de skulle løse en av de viktigste oppgavene i skolen – nemlig at de som gikk ut av skolen uten basisferdigheter i lesing og skriving, skulle reduseres til et minimum. Men etter fem år i regjering og tre statsråder på området har situasjonen forverret seg. 20 pst. går i dag ut fra videregående opplæring uten å kunne lese og skrive tilstrekkelig for å fungere i næringslivet. Mitt spørsmål til statsråden er derfor: Hvilke av SVs tidligere politiske virkemiddel og tiltak har de nå gjort om på for å klare å løse situasjonen denne gangen?