Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2007-02-16:
Jeg vil først gi honnør til Kristelig Folkeparti for at de har fremmet dette representantforslaget om bekjempelse av gjeldsproblemer og fattigdom. Jeg forstår intensjonene bak forslaget. Etter mange år som kommunal gjeldsrådgiver vet jeg at det er mange der ute som setter pris på at de ikke er glemt. Vi ser her i dag at det er de ikke. Jeg vil spesielt gi Kristelig Folkeparti honnør for disse forslagene til tiltak: et grønt nummer til en veiledningstjeneste for økonomi og gjelden nettportal hvor gjeldsofre informeres om hvordan de enten kan hjelpe seg selv eller få hjelp gjennom kommunenutferdigelse av en tydelig instruks til offentlige kreditorer generelt – som man gjennom en årrekke har sett kanskje er den vanskeligste kreditoren å forhandle medog – ikke minst, punkt 13 – utvikling av gode landsdekkende rutiner for frivillig offentlig forvaltning av enkeltpersoners økonomi Alle disse gode forslagene til tiltak håper jeg at Regjeringen tar med seg når dette Dokument nr. 8-forslaget vedlegges protokollen. Tiltakene vil ikke koste mye, men de vil bety så utrolig mye for dem som sliter med økonomiske problemer. Det er likevel ikke alt i dette Dokument nr. 8-forslaget som Fremskrittspartiet kan slutte seg til, selv om intensjonene er aldri så gode. Man må alltid huske på at gjeldsordningsloven i utgangspunktet er en sak mellom to parter, nemlig debitor og kreditor, og der alle andre bør – og skal – være en tredjepart og en nøytral forhandler mellom partene. Jeg hørte Venstres representant ta opp forslaget om en utenrettslig gjeldsordning. En slik ordning finnes allerede. Det er fullt mulig sammen med en kommunal økonomisk rådgiver å forhandle seg fram til en frivillig ordning uten at man går via namsmannen. Det er viktig for den det gjelder, enten man er kreditor eller debitor, enten gjeldsordningen er utenrettslig eller tvungen, at man har et underliggende ønske om å gjøre opp for seg – uansett om man er i stand til å betale 50 kr måneden eller 5 000 kr. Jeg vil komme fram til følgende med denne argumentasjonen: Skulle vi innføre alle de tiltakene som Kristelig Folkeparti foreslår i sine 13 punkter – som f.eks. en oppmyking av vilkårene for at gjeldsordningsperioden kan settes til 0 år, at gjeldsordningsperioden reduseres fra fem år, slik det er i dag, til tre år, at man kan gis mulighet for flere gjeldsordninger, og at det ved forbruksgjeld skal være en absolutt foreldelsesfrist på fem år – ville det fortelle alle der ute som bruker mer penger enn de har, at dette ordner seg nok, for vi har jo gjeldsordningsloven. En slik oppmyking av hele loven ville ikke ha noen preventiv virkning, og da skal vi som lovgivere passe på. I tillegg – og kanskje ikke minst – er det viktig ikke å gjøre mennesker som en eller annen gang i livet har behov for en gjeldsordning, til klienter. De aller fleste jeg har møtt som enten på grunn av sykdom, tap av arbeid eller samlivsbrudd har kommet i en slik situasjon – og de aller fleste har faktisk en reell grunn – har viljen til å gjøre opp for seg, men de evner det ikke, rett og slett. Derfor skal man ta vare på den verdigheten disse menneskene føler. Man skal ikke stakkarsliggjøre dem, men støtte dem underveis i løpet. Det er kanskje her det offentlige i stor grad har sviktet. Et gjeldsregister kan være bra, men det bør utredes. Og man bør hente informasjon fra liknende registre i andre land. Kanskje kan et slikt register bidra til å hindre flere i å låne mer enn de bør, men la oss først få en vurdering av dette. Jeg tror vel ikke at de som har fått en gjeldsordning, og som er ferdige med gjelden, løper rett til nærmeste kredittselskap for å be om nye lån. Vi kan heller ikke være barnevakter for hele Norges befolkning når det gjelder deres pengeforbruk, for å forhindre at noen bruker over evne. Det bør i første rekke være utlåners ansvar å forsikre seg om at man har en kredittverdig kunde. Bankene sa for øvrig i høringen om denne saken at de hadde kredittvurderingsselskapene, og at det var nok for dem. Likevel vil jeg berømme Kristelig Folkeparti for det initiativ de har tatt, som har ført til den debatten vi har her i dag – en debatt som vi forhåpentligvis også kommer til å ha framover. Bare et lite hjertesukk helt til slutt: Jeg håper Regjeringen samordner gjeldsordningen, slik at behandlingen av en sak ikke tar nesten et år – fordi saken skal behandles av tre departementer.