Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-06-18:
Hovedbudskapet til Kristelig Folkeparti i denne saken er: Kommunene må få mer! For Regjeringen har skapt forventninger - om en bedre skole, om kvalitet i eldreomsorgen, om lokalt økonomisk handlingsrom. Listen av løfter er lang. Regjeringen legger opp til en vekst på mellom 3,5 og 4 milliarder kr i frie inntekter for kommunene i 2009. Dette må økes betraktelig dersom det skal gis rom for kommunene til å øke kvaliteten i skolen og i eldreomsorgen. Den veksten som er varslet i kommuneproposisjonen, vil kun være tilstrekkelig til å opprettholde drift og til å dekke økte utgifter knyttet til befolkningsutvikling og økte lønns- og pensjonskostnader i kommunene. Kristelig Folkeparti mener at en økning på 1-1,5 milliarder kr i frie inntekter utover Regjeringens forslag må til for å innfri noen av forventningene i kommunene. Det er store utfordringer i det psykiske helsevernet, til tross for opptrappingsplanen. Blant annet nevnes det at mange kommuner, særlig små kommuner, synes å streve med å rekruttere og beholde kvalifisert personell og sikre et faglig forsvarlig tilbud. Det er store uløste problemer som skyldes gråsoner og uavklarte ansvarsforhold mellom forvaltningsnivåene. Derfor er det viktig at kommunene får faglig og praktisk støtte fra spesialisthelsetjenesten for å gi omfattende og sammensatte tjenestetilbud. Vi må ha en handlingsplan for mennesker med alvorlige, langvarige psykiske lidelser både når det gjelder boliger, behandlingsopplegg og organisering av tiltakene. Ut fra disse utfordringene mener Kristelig Folkeparti at tilskudd til psykisk helsearbeid ikke må innlemmes i kommunenes rammetilskudd, men videreføres som øremerket tilskudd inntil evalueringen av opptrappingsplanen for psykisk helse foreligger sommeren 2009. Både Mental Helse Norge og Landsforeningen for Pårørende innen Psykiatri støtter en fortsatt øremerking av tilskuddet. Regjeringen foreslår en rekke endringer i inntektssystemet for kommunene. Vi mener det er en svakhet at kostnadsnøklene ikke ble gjennomgått i sammenheng med forslaget til nytt inntektssystem. Det er fornuftig å se både på utgiftssiden og inntektssiden når man skal gjøre forandringer. Det er ulike politiske oppfatninger om hva som er et rettferdig inntektssystem. Målet for endringene må etter Kristelig Folkepartis mening være å sikre likeverdige velferdstjenester i hele landet. Kristelig Folkeparti støtter videreføring av dagens distriktspolitiske tilskudd, og at Namdalskommunene får samme tilskudd som Nordland. Videre synes Kristelig Folkeparti det er positivt at det innføres et nytt distriktspolitisk tilskudd til kommuner i Sør-Norge. Kristelig Folkeparti er opptatt av at alle kommunene i tiltakssonen behandles likt, og vi er opptatt av at situasjonen for skattesvake kommuner i Sør-Norge som ikke får del i det nye distriktstilskuddet, får spesiell oppmerksomhet. Kristelig Folkeparti vil ikke kalle de foreslåtte endringene et nytt inntektssystem. Nei, det er heller en større grad av fordeling av inntektene som foreslås. Inntekter flyttes fra skatterike kommuner til kommuner med lavere inntekter. Kristelig Folkeparti er fornøyd med at den symmetriske inntektsutjevningen økes fra 55 til 60 pst. i tråd med Sørheim-utvalgets forslag. Dette vil bidra til å jevne ut uønskede forskjeller i tjenestetilbudet. Kristelig Folkeparti ønsker å beholde dagens ordning med kommunal selskapsskatt. Selskapsskatten kan stimulere til lokal næringsutvikling. Men ordningen har noen svakheter. Vi burde få en ordning der en ser større bo- og arbeidsmarkedsregioner i sammenheng, og der flere kommuner mottar og fordeler selskapsskatten i fellesskap. De omleggingene som Stortinget vedtar i dag, får store konsekvenser for mange kommuner. Det gjelder spesielt store kommuner, og det gjelder skatterike kommuner. Regjeringen prøver å pynte på tallene ved å legge til økningen i frie inntekter i 2009. Jeg tror på det gamle ordet: Ærlighet varer lengst. De endringene som vi gjør i dag, fører til at kommuner som taper på omleggingen i inntektssystemet, må forberede seg på en noe strammere økonomi i 2009. Det handler om å skape realistiske forventninger. Til slutt: Det store skillet i forståelsen av et inntektssystem går mellom Fremskrittspartiet og de øvrige partiene i Stortinget. Stykkprisfinansieringen kunne vi diskutere opp og ned og i mente. Det jeg oppfatter at Fremskrittspartiet foreslår i sin differensierte stykkprismodell, er et system hvor denne stykkprisen skal ha 430 forskjellige satser, fordi det er 430 forskjellige kommuner i Norge - som alle har ulike forutsetninger og dermed ulike kostnader ved å gi ordentlige, rettferdige velferdstjenester til sine. Jeg vil anbefale et inntektssystem der en overlater det ansvaret til lokalpolitikerne.