Kjellaug Nakkim (Høyre), 1999-06-15:
Den 6. januar 1995 innleverte stortingsrepresentant Gudmund Restad et Dokument nr. 8-forslag om tiltak for like drivstoffpriser i hele landet. Hovedinnholdet i forslaget fra 1995 er omtrent identisk med proposisjonen vi behandler i dag, slik proposisjonen om fraktutjevning som ble fremmet straks før jul, også var, og som ble avvist av et flertall i Stortinget. Statsråd Restad har tydeligvis i mange år hatt en visjon om å kunne få til en ordning som medfører tilnærmelsesvis like bensinpriser i Norge, en visjon han tydeligvis nødig vil gi slipp på. Men like drivstoffpriser i hele landet lar seg ikke gjennomføre ved å innføre en ny avgift, noe de fleste hørings instanser også har påpekt. Det er ikke fraktkostnadene som fører til de store prisforskjellene, spesielt er prisene lave i områder der det også er ubetjente stasjoner. Konkurransetilsynets undersøkelser konkluderer klart med at lave bensinpriser er et resultat av effektiv konkurranse, en konkurranse som mangler i distriktene. Av de 26 høringsuttalelser departementet har mottatt, har samtlige avvist den foreslåtte ordning – bortsett fra tre. Og de tre er Kommunenes Sentralforbund, Miljøverndepartementet og Kommunal- og regionaldepartementet, noe som taler for seg selv. Mange «tunge » høringsuttalelser, med Konkurransetilsynet i spissen, er prinsipielt imot fraktutjevning, men støtter subsidiært en ordning over statsbudsjettet. Regjeringen begrunner innføring av en selvfinansie rende fraktutjevningsordning med hensynet til distriktene. Men det mangler i proposisjonen en analyse av hvilken praktisk betydning forslaget har for dem som er bosatt i de forskjellige deler av landet. Det er heller ikke vurdert om forslaget vil ha betydning for bosettingsmønsteret eller om det vil gjøre det lettere å trekke arbeidskraft til distriktene. Det er i liten grad sannsynliggjort at de øns kede effekter ved ordningen vil bli oppnådd. På enkelte områder er det dessuten langt billigere å holde bil i distriktene enn i sentrale strøk. Et eksempel på dette er forsikringspremiene på bil, som er langt dyrere i Oslo. Forskjellen kan utgjøre mange tusen i året, noe differensiert bensinavgift ikke gjør. Ved en rekke anledninger er det fra Finansdepartementets side tidligere frarådet at det innføres selvfinansierende ordninger eller fondsordninger utenfor statsbudsjettet. Selv den nåværende regjering har fremført gode argumenter som slutter opp om dette. På spørsmål fra Høyre har ikke statsråden kunnet gi noen god forklaring på at man nå ønsker å fravike dette prinsippet. Høyre er i likhet med de fleste høringsinstanser prinsipielt imot fraktutjevning. Men med de høye avgiftene som det i dag er på bensin og diesel, går Høyre inn for at dagens fraktutjevning over statsbudsjettet videreføres. I tillegg vil vi inkludere de to selskapene som i dag ikke omfattes av ordningen, slik at konkurransen kan bli styrket. Høyre ser det som langt viktigere å få drivstoffavgiftene ned enn å innføre en ny byråkratisk selvfinansierende ordning som hele Norges befolkning vil oppfatte som innføring av en ny avgift. Jeg vil gjerne si ære være statsråd Restads iherdighet når det angår å legge byrdene på bilistene og på næringslivet. Men jeg håper og tror at det er siste gang vi behandler denne statsråd Restads visjon. Den er tidligere blitt avvist av Stortinget to ganger, den er avvist av samtlige høringsinstanser, den er avvist av Finansdepartementet, og nå til slutt vil den igjen bli avvist av et flertall i Stortinget. Så vi håper at det er siste gangen vi behandler denne ordningen i Stortinget.