Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-03-22:
Jeg tror vi alle deler bekymringen for dem som havner i gjeldsfellen. Regjeringen er derfor også opptatt av å bedre situasjonen for personer som opplever gjeldsproblemer. Regjeringen har satt i gang både tiltak som kan stimulere folk til ikke å pådra seg uhåndterlig gjeld, og tiltak for å skåne skyldneren fra en urimelig pågang fra kreditorene når det er gått så langt at gjelden har blitt uhåndterlig. Det er grenser for hva myndighetene kan gjøre for å hindre folk i å påta seg mye gjeld. Den enkelte borger har et ansvar for å forvalte egen økonomi og ikke pådra seg mer gjeld enn man har evne til å betjene. Jeg er derfor også glad for at bl.a. Barne- og likestillingsdepartementet og Forbrukerombudet har satt i gang tiltak rettet mot opplæring, informasjon og holdningsskapende arbeid. Jeg vil i det følgende knytte enkelte kommentarer til de ulike punktene i representantforslaget. For det første, når det gjelder spørsmålet om å etablere en standardisert sats for livsopphold ved utleggstrekk og ved gjeldsordning, er jeg enig med flertallet i justiskomiteen i at det er problematisk at ulike namsmenn legger til grunn ulike satser for livsopphold. Dette har regjeringen derfor allerede tatt tak i. Spørsmålet er nylig vurdert av en tverrdepartemental arbeidsgruppe som anbefaler at det etableres standardiserte satser for avsetning til livsopphold ved utleggstrekk og gjeldsordninger. Høringen om arbeidsgruppens rapport er nettopp avsluttet og vil i hovedsak følges opp av Barne- og likestillingsdepartementet. Når det så gjelder forslaget om å utrede en ordning som i Sverige, hvor alle lønnstrekk koordineres og samordnes av én instans, vil jeg bemerke at det i 2004 var solid flertall på Stortinget for å beholde organiseringen av det alminnelige namsapparatet. Ved vurderingen av behovet for eventuelle organisatoriske endringer bør det etter mitt syn tas i betraktning at vi også fra 2005 gradvis har innført en ordning med samordning av lønnstrekk. Om ikke lenge vil denne omfatte alle namsmenn. Når en tar dette i betraktning, og at standardiserte satser for livsopphold er under vurdering, slutter jeg meg til komitéflertallets vurdering av at det er rimelig å vente med å vurdere eventuelle nye tiltak. Når det gjelder spørsmålet om namsmennenes adgang til å beslutte utleggstrekk til fordel for private finansinstitusjoner, vil jeg bemerke at for mange privatpersoner er lønnen det viktigste – og kanskje også det eneste – dekningsobjektet som kan sikre kreditor dekning ved mislighold. Stenger man kreditors adkomst til nettopp dette dekningsobjektet, vil trolig en nevneverdig gruppe privatpersoner rett og slett bli utestengt fra kreditt på det åpne marked, eller det vil i det minste kunne medføre at usikrede lån blir dyrere. I den forbindelse må det tas i betraktning at alminnelige borgere uten tjenlige panteobjekter å tilby ofte også har et legitimt behov for å ta opp lån og har tilstrekkelig inntekt til å betjene dette. Jeg merker meg at komiteens medlemmer fra Høyre påpeker at finansinstitusjoner ikke trenger å foreta en reell vurdering av låntakernes betalingsdyktighet. Finansinstitusjoner har en frarådningsplikt etter finansavtaleloven § 47, men jeg ser også at noen institusjoner likevel kan ha en for lav terskel for å gi ut lån. Like fullt mener jeg – ut fra det jeg nettopp har sagt – at det er en farefull vei å gå å stenge for lønn som dekningsobjekt. Så til forslaget om å gjennomgå øvrige regler knyttet til gjeldsordning, tvangstrekk og tilstøtende bestemmelser. Etter min oppfatning er det neppe behov for en slik omfattende gjennomgåelse av bestemmelser knyttet til mislighold av gjeld som forslagsstillerne tar til orde for. Det synes mer fruktbart å konsentrere seg om de prosessene som allerede er i gang. Jeg viser her til ordningen med samordning av utleggstrekk og arbeidet med å vurdere generelle regler om avsetning til livsopphold. I tillegg vurderes ordninger for registrering av gjeld. Formålet med en slik ordning vil være å bidra til å motvirke at enkeltpersoner får anledning til å ta opp stor gjeld. Dessuten vurderes regler om samordning også av innbetalingen av utleggstrekk, som vil kunne medføre en smidigere gjennomføring av utleggstrekk enn hva vi har i dag.