Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2013-06-18:
Dette Dokument 8-forslaget fra Kristelig Folkeparti dreier seg om en ufattelig sak. Det er nok en sak der regjeringen endrer et regelverk, med store negative konsekvenser for en liten gruppe mennesker – denne gangen de døvblinde. Mange så tv-oppslaget med døvblinde Harald Vik, som hadde fått avslag på sin søknad om døvetolk. I etterkant fikk han et møte med stortingsrepresentanter fra Arbeiderpartiet. Jeg traff Vik på gangen etterpå, strålende fordi alt nå skulle ordne seg. Rundskrivet skulle reverseres. Men gleden varte ikke lenge. Da svaret på mitt spørsmål til statsråden kom, var det definitivt at rundskrivets nye ordlyd ble stående, slik statsråden også bekrefter i sitt brev til komiteen. Forrige uke fikk jeg nok en henvendelse fra en døvblind som hadde søkt om døvblindtolk til en fjellvandring og fått avslag. Han søker om en døvblindtolk fordi han skal kunne føle seg trygg under turen og for å kunne oppleve de syns- og lydinntrykk han som døvblind går glipp av, og som han bare kan oppleve gjennom en døvblindtolk. Han har tidligere fått tilsagn om dette. Formålet med turen var å vedlikeholde egen helse – psykisk, sosialt og fysisk. Han fikk avslag. Han har ikke fått informasjon om hvilken kommunal instans han skal henvende seg til for å få den typen hjelp han trenger. Han har heller ikke kunnet finne det rette tilbudet på egen hånd. Statsråden sier at prosessen rundt endringen i rundskrivet var uheldig, og har lagt opp til en prosess der døvblindes organisasjoner inviteres til å være med på et arbeid der retningslinjene gjennomgås, og der de skal vurdere hvordan kommunene kan settes i stand til å bistå. Men kommunene har null kompetanse om tolking av døvblinde. Derfor har heller ingen med avslag fra Nav hittil fått tilbud om en annen person fra kommunen, for slike personer finnes ikke, sier en av de døvblindes organisasjoner. Døvblindtolker er ledsager, beskriver og tolker. Beskrivelse, ledsaging og tolking kan ikke deles opp. Det er nettopp derfor vi har en treårig utdannelse i dette, i alle tre områder. Det er derfor døvblinde må ha døvblindtolk også i forbindelse med fritid. Det har også med trygghet og sikkerhet å gjøre. Det har allerede vært avholdt møter – to stykker, faktisk, i forrige uke, der døvblindes organisasjoner var invitert. Det første møtet i departementet var om bruken av de friske pengene i revidert nasjonalbudsjett: 8,3 mill. kr. Ingen av tiltakene kommer døvblinde til gode hva gjelder behovet for døvblindtolk til fritidsaktiviteter – altså det som denne saken dreier seg om. Som en sier: Nå kan de skrive at de har møtt oss og hørt oss, men uten at det egentlig påvirker bruken av pengene. Det nye rundskrivet står fast. Det andre avholdte møtet var med Nav og direktoratet, der ordlyden i rundskrivet ble diskutert, slik statsråden sa i komitébrevet at skulle gjøres. Men det blir umulig å forholde seg til en diskusjon om rundskrivet når man er grunnleggende uenig om hva ledsaging og beskrivelse faktisk er for en døvblind. Når ansatte – byråkratene – har et innstrammende rundskriv å forholde seg til og tydeligvis ikke forstår at man for en døvblind ikke kan skille ledsaging, beskrivelse og tolking, ei heller forstå hva det egentlig er, ja, da er det håpløst. Dette er tilbakemeldingen fra organisasjonene som var på de to møtene. Til sist: FNs konvensjon om rettigheter til mennesker med nedsatt funksjonsevne, som vi nylig ratifiserte i Stortinget, sier helt klart i artikkel 30 at mennesker med nedsatt funksjonsevne skal kunne delta på lik linje med andre, bl.a. i fritidsaktiviteter. Og fritiden for mange døvblinde er selve livet. Det er ofte den eneste tiden de er ute av isolasjonen. Det er nå faktisk kun statsråden som kan ordne opp i det fatale som her har skjedd. Det er mulig at regjeringen har tenkt seg en prosess, og det er mulig at de sier nå, som de sa under saken om pleiepengeendringen: De har visstnok fått noe de egentlig ikke skulle hatt, i henhold til en eller annen paragraf i en eller annen lov. Ikke vet jeg, men hvordan i all verden kan man klare å ta fra en liten gruppe døvblinde et tilbud som de har i dag, fordi man skal jobbe videre med noe annet eller muligens et bedre tilbud. De venter ennå på pleiepenger – to år etter at regjeringen lovet å ordne opp. Jeg er så frustrert, og jeg synes det er så meningsløst. Vær så snill: reverser! Det hjelper ikke å gi en beskjed til Nav.