trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg ber om forståelse fra representanten for at det er vanskelig for meg her og nå å vurdere hvorvidt ett enkelt vedtak er innenfor eller utenfor en konvensjon. Det må i så fall betinge en litt lengre utredning. Men det kan godt hende at det er riktig. Det vil ikke jeg svare på nå. Jeg tror at det er viktig at man legger til grunn en forståelse av at politiske partier fatter vedtak på sine landsmøter, og det skaper grunnlag for en viktig debatt, som jeg tror er helt nødvendig, om hvor langt man skal respektere at religionen griper inn i livet til små barn, og dermed også sette varige merker som man må bære resten av livet. Jeg synes det er en betimelig debatt. Jeg synes det er en grunn til at man tar den diskusjonen. Men det er samtidig viktig for meg som justisminister å understreke at dette ikke er regjeringens politikk denne stortingsperioden.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Dette burde egentlig ikke være spesielt vanskelig. Fremskrittspartiets program, det som gjelder for denne stortingsperioden, gikk vi til valg på i 2013. Det er det som gjelder for denne stortingsgruppen, det er det som gjelder for Fremskrittspartiets politikk. Det som ble vedtatt på Fremskrittspartiets landsmøte, er Fremskrittspartiets program for neste stortingsperiode. Det legger føringer for hva vi går til valg på denne høsten – hva vi som stortingskandidater, hver og en i denne sal, skal gå til valg på 11. september 2017. Det er programmet som ble vedtatt på Fremskrittspartiets landsmøte. Og dette er representanten helt sikkert ganske utmerket godt klar over. Så er det ikke sånn at dette handler om at Fremskrittspartiets på noen som helst slags måte ønsker å dyrke konflikt. Tvert imot – jeg synes det er dristig at et politisk parti faktisk er i stand til og tør å løfte frem en problemstilling som de aller fleste har en tendens til å lukke øynene for.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Dette blir en merkelig argumentasjon. For det første: Ja, jeg er enig i at alvorlighetsgraden er svært stor, og at man på ingen måte kan sammenligne det inngrepet vi snakker om på en gutt, med det som er kjønnslemlestelse av jenter, som uten tvil er en type praksis som må stoppes med alle lovlige midler. Men det jeg gjorde, var jo ikke å sammenligne alvorlighetsgraden i de to. Det jeg tvert imot sa, var at når man argumenterer for problemene med å bevise, problemstillingen med å rettsforfølge, så kan man bruke akkurat de samme argumentene. Da snakker en om helsekontroll – den type problemstillinger, som det ikke har vært noen vilje fra representantens eget parti til å innføre – for å avdekke, som jeg mener er et veldig viktig tiltak. Men ut fra det å si at vi sammenligner alvorlighetsgraden på de to ulike, det er selvfølgelig fullstendig uriktig. Så er det ikke sånn at Fremskrittspartiet har noen problemstillinger overfor jødedommen når det gjelder Israel. Vi stiller oss bak jødene.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Nå var nok ikke mitt besøk i London kun i det henseendet som representanten viser til, men generelt angående cybersikkerhet, IKT-kriminalitet og hvordan man kan sikre seg mot det. Det er riktig at jeg har tatt til orde for at vi skal innføre utvidet lagringstid for IP-adresser. Det har for så vidt også Fremskrittspartiets landsmøte vedtatt, og vi har et representantforslag til behandling i Stortinget om nettopp dette temaet. Når jeg har tatt til orde for det, er det fordi Kripos og operasjon «Dark Room», flere av dem som jobber i kampen mot overgrep mot barn, sier at dette er det virkemidlet, det verktøyet, som politiet trenger i sin verktøykasse for å kunne ta mange som begår overgrep mot barn. Når jeg da vurderer det forholdet – at dette er et effektivt virkemiddel for å skjerme de svakeste av de aller svakeste i vårt samfunn, nemlig barna – kontra det at det er et svært lite inngripende tiltak når vi snakker om personvern, er det ikke vanskelig å velge barna. Det gjorde Fremskrittspartiets landsmøte denne helgen, og det vil være viktig i arbeidet videre for å stoppe overgrep mot barn, som jeg mener vi som samfunn må ta mål av oss å bekjempe. Det er en av de aller viktigste kampene. Dersom vi ikke klarer å verne ungene mot overgrep, kan vi bare pakke sammen, for da gjør vi ikke jobben vår.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg kan godt gjøre rede for det, og jeg synes faktisk det er viktig, for her florerer det mange misforståelser om hva vi egentlig snakker om. IP-adressen er telefonnummeret til din ruter, til din mobiltelefon når du surfer på nett, til din iPad eller for så vidt til din datamaskin hjemme. Det er det vi snakker om. Det er ikke noe mer inngripende enn som så. Det er ikke snakk om å lagre folks vaner på nettet, slik som for øvrig Google og Facebook allerede gjør, og som folk ikke ser ut til å ha så mye problemer med. Det er ikke snakk om å lagre hvilke sider man trykker på, det er ikke snakk om å gripe inn og lagre data, metadata, i det hele tatt. Det er kun adressen til ruteren, til PC-en, som skal lagres. Man gjør det for øvrig allerede i dag. Men det er snakk om å utvide lagringstiden sånn at når man har indikasjon på – skjellig grunn til å mistenke – personer som begår overgrep mot barn, skal man kunne knytte internettadressen til en person. Problemstillingen i dag er at man ikke klarer å gjøre det i tilstrekkelig grad, og at mange overgripere mot barn derfor går fri.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Som representanten kanskje er klar over, jobber vi nå med en stortingsmelding om IKT-sikkerhet som skal legges frem før sommeren, hvor vi bl.a. ser på denne typen problemstillinger. Det er absolutt grunn til å reise denne problemstillingen. Vi ser det også i andre sammenhenger i de tilfellene hvor man har lange leverandørkjeder ut til leverandører i andre land. Vi så i forbindelse med Broadnet-saken – det noen kaller for «Nødnett-saken» – at det kan by på utfordringer sikkerhetsmessig når man har lange leverandørkjeder. Så jeg er åpen for den problemstillingen, og jeg mener vi må ha noen grundige drøftelser her om hvor de grensene skal gå, hvordan vi på den ene siden skal kunne ivareta god konkurranse som gir effektivitet og gode tjenester. Men på den andre siden er vi avhengige av å ha sikre, gode, trygge systemer som ivaretar norske interesser, men samtidig også ivaretar personvernet til den enkelte borger.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg har ingen problemer med å se problemstillingen som reises av representanten. Ja, vi har utfordringer, f.eks. i kriminalitetsbildet. Vi ser at kriminaliteten flytter seg fra det analoge til det digitale rom. Vanlig, tradisjonell kriminalitet går ned, mens den nye kriminelle arenaen er det digitale rom. Det gir oss noen utfordringer, det krever at vi har bedre metoder. Det samme gjelder for Forsvaret, vi ser de samme utfordringene der. Og vi ser det på en rekke samfunnsområder. Så ja, det er klart at det er viktig at vi har en prinsipiell tilnærming til personvern, at vi vet hvor vi skal trekke disse grensene. Jeg er helt enig i den vurderingen som mange har, nemlig at man havner rett ut i en situasjon der vi bare gradvis går videre, og så ser vi ikke veien før vi er kommet veldig langt, og da har vi kanskje ikke helt sett virkningen av det vi faktisk har vedtatt. Jeg tror det er viktig at vi har en helhetlig gjennomgang og trekker opp disse grensene – på den ene siden at vi ivaretar personvernet på en god måte, men at vi samtidig har effektive virkemidler som vi trenger i et samfunn der den digitale sfære er så tilstedeværende i vårt liv som i dag.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg har allerede i brev til Stortinget signalisert at jeg er positiv til det representantforslaget. Vi kommer til å gjøre hva vi kan for å kunne arbeide raskt. Politiet har bedt om å få dette virkemiddelet lenge. Jeg ser ikke noen grunn til at vi skal bruke for lang tid på det, men det er selvfølgelig en del utredninger som må gjennomføres, også av hensyn til nettopp personvern. Det er vanskelig å se for seg en proposisjon lagt frem for Stortinget i år dersom representantforslaget til representanten Ropstad blir vedtatt i Stortinget før sommeren. Jeg ser ingen grunn til at vi skal bruke mer tid enn nødvendig, men vi må gjøre noen grundige utredninger. Jeg vil understreke at det også er viktig å peke på, slik representanten Ropstad gjør – jeg deler hans vurderinger – at det ikke er snakk om at staten skal lagre disse IP-adressene. De lagres allerede i dag i inntil 21 dager på server hos internettleverandør. Det er snakk om nøyaktig det samme, bare at man utvider den lagringstiden slik at man har mulighet til å koble en kriminell handling til en person.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg tror det er viktig å understreke at ingen av oss ønsker en overvåkningsstat. Ingen av oss ønsker at staten skal sitte og ha begrep om alt det man måtte foreta seg i sitt liv. Det er heller ikke det vi snakker om – det er overhodet ikke det det er snakk om. Det er snakk om å lagre IP-adresser på serveren til internettleverandøren, som gjøres i dag i inntil 21 dager, og at man kan utvide det til kanskje seks måneder, f.eks. Det er kun snakk om at man ved direkte indikasjon på alvorlig kriminalitet, som f.eks. overgrep mot barn, som det er altfor mange tilfeller av, og som vi må bekjempe, går inn, spør om å få adressen hos internettleverandøren, får den ut, kan knytte den til en person – og dermed også rettsforfølge og frigjøre barn som kanskje er utsatt for seksuelle overgrep. Det er det vi snakker om. Vi snakker ikke om å lagre opplysninger, vi snakker ikke om å lagre metadata, vi snakker ikke om å gripe inn i folks liv. Det ville også undertegnede være imot.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Datalagringsdirektivet var noe helt annet enn det vi snakker om her. Det er veldig viktig for meg å understreke det. Datalagringsdirektivet og de lovforberedelsene som ble gjort – for så vidt vedtatt i Stortinget ikke å bli gjennomført – medførte lagring av metadata. Det er noe helt annet. Her snakker vi om å lagre telefonnumre til ens datamaskin hos internettleverandøren, ikke hos staten. Og det er ikke data, det er koblinger mellom server og den enkelte datamaskin. Grunnen til at dette er nødvendig, er at IP-adresser kontinuerlig endrer seg. Det gjør de av tekniske årsaker. Man har ikke konstant den samme IP-adressen. Det er til hinder for å avsløre grov kriminalitet, overgrep mot barn. Og det er lite inngripende. Da tenker jeg at som samfunn må vi være i stand til å foreta den avveiningen, og da gjør vi det til barns beste.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg synes det er underlig å høre Arbeiderpartiets forsøk på å beskrive beredskapen i Norge. Det er svært mange feilaktige fremstillinger, som egentlig forbløffer meg, men det er også en direkte feilskriving av historien man legger til grunn. La oss ta eksempelet med beredskapssenteret. Den forrige regjeringen gjorde ikke hjemmeleksa si. Man klarte i realiteten ikke å se forskjell på bruttotall og nettotall. Man la til grunn altfor lite areal. Med Alna, som var deres alternativ, kunne en skapt støyproblematikk og videre en rekke forhold – et uegnet sted for å etablere et nasjonalt beredskapssenter. Derfor måtte vi spole tilbake og starte på nytt. Jeg kan melde at vi er i rute når det gjelder etableringen av det nasjonale beredskapssenteret. Vi vil få det på plass, vi vil levere på tid, og vi vil også levere på innhold. Det kommer også klart frem, hvis man fulgte nyhetene i går, at vi i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett legger opp til å kjøpe ikke to, men tre helikoptre med transportkapasitet til politiet. På mange måter er dette en revolusjon, en helt annen situasjon, for å levere god beredskap for landet. Når det gjelder politiets infrastruktur, IKT-infrastruktur, er det altså gjort betydelige investeringer. Det er et kontinuerlig arbeid, som denne regjeringen har tatt tak i, som ikke var tilgodesett og vurdert som viktig under den forrige regjeringen, og som forfalt. Det den forrige regjeringen ikke gjorde i sin periode, i sine åtte år, leverer denne regjeringen på, og vi har aldri hatt en bedre beredskap enn vi har i dag.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
IKT-investeringer gjør vi fortløpende. Vi har brukt et betydelig antall millioner på dette gjennom denne regjeringsperioden, og mer vil etter alle solemerker komme. Det prioriteres høyt, og vi er i gang med å forene det som har vært atskilte øyer i politiets IKT, nemlig at man hadde ulike systemer og systemer som ikke har pratet med hverandre på nasjonal basis. Det gjør denne regjeringen noe med. Men når man har IKT-systemer som har sin opprinnelse tilbake til 1980-tallet, faktisk til slutten av 1970-tallet, sier det seg selv at vi har en stor jobb å gjøre. Men vi er i gang, vi leverer på det, og det prioriteres høyt. Det gjelder for øvrig også alle de andre tiltakene som representanten refererer til. Vi måtte starte på nytt fordi den forrige regjeringen ikke gjorde hjemmeleksen sin på beredskapssenteret. Helikoptrene skal være på plass senest i 2019.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Igjen opplever jeg at man har en oppvisning i fremstillingen av en situasjon som blir særdeles feil. Man snakker om hemmelighold, man snakker som om det er en politisk vurdering å unndra informasjon fra offentligheten, og at det har blitt lagt til grunn. Denne salen har vedtatt en sikkerhetslov og forventer, gjennom det, at regjeringen skal forholde seg til den. Det har også regjeringen gjort. De faglige vurderingene som er gjort av Forsvarsdepartementet, er nettopp faglige vurderinger som tilsier at det vil være skadelig for rikets sikkerhet dersom større detaljer, som vi snakket om her, skulle nå ut til media. Det er en faglig vurdering. Det handler om sikkerhet, og det er overhodet ikke noen politisk vurdering som ligger bak. Jeg tror de aller fleste ser at man gjerne skulle ha sluppet runder som denne. Det bidrar ikke til å opplyse saken om man skaper et inntrykk av et bevisst politisk hemmelighold. Det er ikke det det er snakk om her.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Det er altså informasjonseier som gjør disse vurderingene. Det kommer helt klart frem av sikkerhetsloven. Det er helt naturlig for meg som justisminister å forholde meg til de faglige vurderingene som gjøres i Forsvarsdepartementet. Det er det som det er snakk om her. Det er overhodet ikke snakk om at man skal hemmeligholde opplysninger av politiske ønsker. Det er overhodet ikke snakk om at man skal ha noe behov for å gjøre det. Den offentlige debatten og det oppstyret som opposisjonen har klart å lage rundt denne saken, burde jo vise at det er ingen interesse i det. Det man gjør, er at man skaper et inntrykk av at noe er mer alvorlig enn det i realiteten er. Årsaken til at dokument er gradert, er hensynet til rikets sikkerhet. Da skulle jeg egentlig ønske at opposisjonen var litt mer imøtekommende og litt mer forstående for at man faktisk gjør de vurderingene, at det er en grunn til det, og at det handler om sikkerhet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Som jeg har gjort rede for i åpen høring til kontroll- og konstitusjonskomiteen, og som også har fremkommet i mange runder i det offentlige ordskiftet, har jeg vært svært tydelig på at situasjonen i dag – i 2017 – er en annen enn det tidsbildet som Riksrevisjonens rapport la til grunn, som går tilbake til 2015. Vi er kommet mye lenger med å få på plass planverk for objektsikring. Vi har også kommet videre i det kontinuerlige arbeidet med å skape permanent grunnsikring. Men det er også et økonomisk spørsmål hvor vi gradvis og til stadighet bedrer situasjonen. Men vi vil aldri havne der – og det mener jeg både undertegnede og forsvarsministeren har vært tydelig på – at vi setter sluttpunkt og sier: Nå er vi ferdig objektsikret, nå er beredskapen god nok. Det er et kontinuerlig arbeid. Det pågår hele tiden, men situasjonen er en annen i dag enn den var i 2015.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
La meg først komme med en presisering av hva en geografisk driftsenhet er. En geografisk driftsenhet omfatter et geografisk område i et politidistrikt som har ansvaret for politioppgavene innenfor dette geografiske området. Geografiske driftsenheter kan omfatte flere tjenesteenheter og -steder, og det meste av tjenesteproduksjonen og publikumskontakten vil bli ivaretatt ved tjenesteenheten i den geografiske driftsenheten. Polititjenesten i Innlandet politidistrikt løses og leveres lokalt ved lensmanns- og politistasjonsdistriktene med sine tjenestesteder. I Innlandet politidistrikt har det, etter hva departementet har fått opplyst, vært ført lokale forhandlinger med arbeidstakerorganisasjonene om inndeling i antall geografiske driftsenheter i politidistriktet. Politimesteren har opplyst at det til forhandlingsmøtet i Innlandet politidistrikt ble fremlagt en sammenfatning av uttalelser vedrørende forslag til den geografiske driftsenhetsstrukturen i Innlandet politidistrikt som ett av flere grunnlagsdokumenter. Flere kommuner, regionråd, arbeidstakerorganisasjoner og deler av ledergruppen i Innlandet politidistrikt har ikke avvist begrunnelsen for tre geografiske distriktsenheter og at det var gode grunner både for en løsning med tre og med fem geografiske driftsenheter. Politimesteren fremholder at han ved en organisering i Innlandet politidistrikt med tre geografiske driftsenheter vil legge til rette for en bedre, hensiktsmessig vakt- og beredskapsordning, forebyggende tjeneste og publikumskontakt. De geografiske driftsenhetene har det overordnede ansvaret for å lede og koordinere ressursene ved de underlagte tjenesteenehetene med sine tjenestesteder i Innlandet politidistrikt. De tre geografiske driftsenhetene vil bli store nok til å ha gode fagmiljø og spisskompetanse, herunder gode og robuste etterforskningsmiljø. Én av de tre geografiske driftsenhetene vil for øvrig ha ansvaret for politidistriktets grenseoppgaver. Politimesteren i Innlandet begrunner en inndeling i tre geografiske driftsenheter med at det best vil kunne oppfylle kravene som Politidirektoratet har satt til geografiske driftsenheter, herunder robuste fagmiljø. En inndeling i tre geografiske driftsenheter vil etter politimesterens vurdering være en fremtidsrettet organisering som også legger til rette for å skape god, felles kultur, som tar med seg det beste fra de tre gamle politidistriktene – Hedmark, Gudbrandsdal og Vestoppland – til nye Innlandet politidistrikt. Jeg har tillit til politimesterens vurdering av hva som er den beste faglige løsningen for å levere gode polititjenester i distriktet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg forstår det sånn at representanten Slagsvold Vedum kanskje helst ville sett at Stortinget satt her og detaljbehandlet og vedtok struktur på alle nivå. Jeg som statsråd og mitt departement må stole på de faglige vurderingene som faktisk gjøres lokalt og i samråd med berørte. Her har det ut fra de tilbakemeldinger jeg får fra Innlandet politidistrikt, vært en prosess hvor man har involvert, man har lyttet. Så må det på et tidspunkt skjæres igjennom og fattes noen vedtak. Og da handler det om at man må ha en størrelse som ivaretar hensynet og målene i politireformen, som særlig handler om å ha sterke fagmiljøer som kan yte gode tjenester og løse komplisert kriminalitet, og de vurderingene legger jeg til grunn at politimesteren har gjort på en god måte. Jeg håper at Stortinget ikke ser det som sin oppgave å detaljregulere absolutt alt her.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Det er den samme fellesnevneren man har over hele landet, nemlig at politiet skal løse kriminalitet, politiet skal avdekke og forebygge kriminalitet. Da handler det faktisk om at politiet er satt i stand til å levere gode tjenester, og det handler om kvaliteten på tjenestene. Det handler om hva man bruker politimenn og -kvinner til: Skal man bruke dem på administrasjon, eller skal man bruke dem på å ha gode tjenester der ute? Skal vi ha mange patruljer ute? Jeg vil i hvert fall at vi prioriterer politikraft der ute, politikraft ute i distriktene, sånn at politiet kan komme på pletten og løse en situasjon når den oppstår, og vise god forebygging, som skaper trygghet i nærmiljøet. Da handler det altså ikke nødvendigvis om at vi skal ha flest mulig geografiske driftsenheter. Det handler om at vi har god politikraft der ute, et operativt, synlig politi som kommer på pletten og agerer når det er nødvendig. Det gjør politireformen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Bekjempelse av mishandling og voldtekt prioriteres høyt både av meg som justisminister og av regjeringen. Det pågår i dag mange aktiviteter for å møte utfordringen på dette området. Riksadvokatens kvalitetsundersøkelse av politiets etterforskning av voldtekts- og mishandlingssaker skal brukes i statsadvokatenes fagledelse av politiets straffesaksbehandling. Kripos’ evalueringsrapport fra 2015 satte søkelyset på kvalitet og effektivitet i politiets etterforskning av seksuallovbrudd, hvor større politidistrikt med bedre organisering gir kvalitet og effektivitet i etterforskningen. Nærpolitireformen skal nettopp legge til rette for større etterforskningsmiljø og spesialkompetanse, også i mishandlingssaker og for voldtekt. I regi av Politidirektoratet er handlingsplanen for løft av etterforskningsfeltet under implementering, med felles rutiner for god etterforskningskvalitet. I tildelingsbrevet til POD gis det klare føringer om kvalitet og effektivitet i straffesaksbehandlingen av voldtekts- og mishandlingssaker. Omvendt voldsalarm og besøksforbud, herunder oppfølging av brudd, skal ha prioritet i alle politidistrikt. Jeg har full tillit til at politiet tar utfordringen på alvor, og jeg forutsetter at arbeidet for å heve kvaliteten på dette feltet føres videre. Statsadvokatene vil bidra til resultatene i dialog med den enkelte politimester. Og la meg legge til: Det er viktig å se, som også representantens parti, tidligere i hvert fall, har pekt i retning av, behovet for å gjennomføre den reformen vi er i gang med i politiet, som nettopp vil ha effekt i denne typen saker. Det handler om å skape mer politikraft og bedre etterforskning, som avdekker den type kriminalitet som det skal prioriteres høyt å bekjempe. Voldtekt er høyt på agendaen, det kan jeg love representanten. Det er høyt på agendaen for å bekjempe det som er en type kriminalitet som dessverre, på tross av at de fleste andre former for kriminalitet går ned, ikke har en positiv utvikling.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg oppfatter tydelig at en viktig forutsetning for de omorganiseringene vi gjør, nettopp er at vi skal ha bedre forutsetninger for å løse særlig denne typen kriminalitet. Alle gode, effektive virkemidler, måter å gjøre ting på, er jeg åpen for – og åpen for å implementere over hele linjen hvis det er «best practice» som kan legges til grunn, og som kan gi læring også for andre politidistrikt. Jeg tenker at Oslo-politiet i tiden videre vil være bedre rustet for også å håndtere voldtekt og overgrep, og jeg mener at det skal være viktig også i mitt videre arbeid å sørge for at så skjer i alle politidistrikt i hele landet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg lytter til konklusjonene i rapporten fra Riksadvokaten. Jeg mener det er viktig å lytte, og jeg mener det er mange læringspunkter man kan ta med seg videre. Så vet jeg at det er krevende når organisasjoner endres. Jeg legger til grunn at de organisasjonsendringene som skjer, skal skape bedre forutsetninger for å levere gode polititjenester særlig også på dette området, som handler om voldtekt og overgrep. Men jeg vil i det videre også se på muligheter for ytterligere tiltak, og med bakgrunn i rapporten kan det hende at det er andre tiltak som skal gjennomføres. Jeg skal ikke konkludere på det her og nå, men jeg mener det er viktig når man ber om kunnskap, at man også følger opp den kunnskapen. Derfor vil jeg studere dette nøye.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-05-10:
Oppfølginga mi går til forsvarsministeren. Det er fordi eg synest det er uforståeleg, det hemmeleghaldet Forsvarsdepartementet har lagt seg til, men eg har respekt for at den typen avgjerder bør liggje til regjeringa. Men det er ei veldig alvorleg skulding som kjem frå Riksrevisjonen om tilstanden for objektsikring. Mitt spørsmål er: Vi veit at sjølve Heimevernet er ein berebjelke både i forsvaret vårt og i beredskapen vår, og det er usikkerheit i Forsvarsdepartementet om kor mange heimevernssoldatar vi har. Det vi veit, er at leiaren i Heimevernet veit dette veldig godt. For nokre dagar sidan var eg på Sørlandet. Der kunne dei fortelje at berre i Agder og Rogaland reduserer ein frå 6 300 heimevernssoldatar til 3 500, og i Agder reduserer ein frå 2 500 til 400. Bekymrar det forsvarsministeren når vi veit tilstanden for objektsikring, som Riksrevisjonen har dokumentert?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-05-10:
Riksrevisjonens rapport ser ikke ut til å gjøre særlig inntrykk på regjeringa. Kjernen i den rapporten er så sterk at det er den sterkeste kritikk en kan gi. Noe av diskusjonen går på at Forsvaret må peke ut nødvendige sivile nøkkelobjekter. Senterpartiet mener at man må peke ut flere objekter innenfor energi og moderne datakommunikasjon. Det trengs flere folk i en tid hvor beredskapssituasjonen krever det på alle områder. Heimevernets styrkemål i dag er på 45 000, med 42 000 i HV-områdene og 3 000 i innsatsstyrkene. Styrkene er der – muligheten til å oppfylle det som altså Riksrevisjonen påpeker, og det som er den nye beredskapssituasjonen. Mitt spørsmål er: Vil regjeringa følge opp Riksrevisjonens meget alvorlige rapport ved å øke dagens antall soldater i HV-områder og innsatsstyrken fra dagens 45 000 soldater?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-05-10:
«I 2014 satte Høyre- og Fremskrittsparti-regjeringen attføringstilbudet rettet mot personer med nedsatt arbeidsevne ut på anbud. Et av regjeringens formål med anbudsutsettingen av attføringstiltak var flere ideelle aktører og sosiale entreprenører. Anbudene er nå gjennomført i alle fylker. Har resultatet av anbudsrundene blitt at det i dag er flere ideelle aktører og sosiale entreprenører som leverer attføringstjenester til Nav?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-05-10:
Jeg hørte det svaret på andres spørsmål. Jeg stilte et veldig kort spørsmål, om det i dag har blitt flere ideelle aktører og sosiale entreprenører som leverer attføringstjenester til Nav. Statsråden svarer ikke på det. Det betyr etter min erfaring at det er blitt færre. Formålet med anbudsutsettingen var større mangfold, og noen trodde at regjeringa med det mente mer og større vekt på lokal forankring av de som gjør jobben – og flere ideelle. Det som har blitt resultatet, som jeg forstår av statsrådens svar, er færre med lokal forankring i fylke og by – færre ideelle. Mitt spørsmål er da: Er dette et resultat som regjeringa nå vil endre på i det videre arbeidet, eller er det en utvikling man ser på som naturlig når man har innført dette konkurranse- og anbudssystemet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-05-10:
Vi er i hvert fall enige om at det har blitt færre ideelle. Da arbeids- og sosialkomiteen var på besøk i Buskerud og møtte Kirkens Bymisjon, var det unison oppslutning om at dette skulle føre til flere ideelle organisasjoner, fordi de ideelle organisasjonene kjenner forholdene, de har egne fast ansatte som har fagkompetanse og blir i organisasjonen. Så opplever vi altså at konkurranseutsettingen fører til større usikkerhet, og at firmaer i stedet for å ha egne ansatte leier inn sjølstendig næringsdrivende for å gjøre en businessjobb for selskapet som får anbudet. Vi er i ferd med, også på dette feltet, å få en utvikling hvor attføring blir butikk, det blir en forretningsidé å tjene penger. Er det greit at denne utviklingen går videre?
Abid Raja (Venstre), 2017-05-10:
Samfunnets sikkerhet er politikernes viktigste oppgave. Norge sviktet den 22. juli. Norge har ikke råd til å svikte igjen. Riksrevisjonens rapport viser at verken politiet eller Forsvaret sammen eller hver for seg vil være i stand til å utøve tilstrekkelig beskyttelse av viktige objekter når en trusselsituasjon tilsier det. Det er meget alvorlig, og vi kan prise oss lykkelig over at et slikt angrep ikke har blitt forsøkt. Dette sammendraget av rapporten vil altså forsvarsministeren holde hemmelig. Hun har valgt å holde det hemmelig. Hun vil ikke at folk der hjemme skal lese dette, forstå dette og skjønne dette. Per-Kristian Foss, som har vært mangeårig Høyre-representant og nå er riksrevisor, sier at statsråden forsøker å beskytte departementet og Forsvaret mot kritikk – det er derfor hun velger å hemmeligholde dette. For å sitere ham fra DN: «Ledelsen i Forsvarsdepartementet og Forsvaret bruker sikkerhetsloven for å beskytte seg mot kritikk.» Mitt spørsmål er: Hvorfor misbruker statsråden sikkerhetsloven for å beskytte seg mot kritikk?
Abid Raja (Venstre), 2017-05-10:
Det er nokså stor forakt for kunnskap når statsråden sammenligner gutteomskjæring med kvinnelig kjønnslemlestelse, som er barbari. Å sammenligne det med gutteomskjæring er egentlig et slag i fjeset på alle de kvinnene som blir utsatt for dette barbariet. Når det gjelder hovedspørsmålet, som gjelder gutteomskjæring, skal jeg forsøke å konsentrere meg om det. For å opplyse statsråden: Over en tredjedel av mennene i verden er omskåret. NRK kan melde at i USA er rundt 80 pst. av mennene omskåret, uavhengig av religion og etnisitet. Amerikanske myndigheter ønsker faktisk en slik praksis velkommen. Verdens helseorganisasjon anbefaler denne formen, særlig i utviklingsland. Det reduserer også forekomsten av kjønnssykdommer – klamydia med 82 pst, hiv med 60 pst. For muslimer, bare for å ha nevnt det for Fremskrittspartiet, er det ikke nødvendig. Det er ikke en plikt å bli omskåret. For jøder derimot er det en plikt, åtte dager etter fødsel, såkalt brit mila, og jøder har sagt at innføres dette forbudet, vil de tvinges til å flytte fra Norge. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvorfor vil Fremskrittspartiet tvinge jøder ut av Norge?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-10:
Det er en veldig alvorlig sak som hadde fått mye større overskrifter om det hadde hett noe litt mer sexy en objektsikring. For det handler om at regjeringen ikke har gjort jobben sin med å sørge for trygghet. Statsminister Solberg sa i høringen at grunnen til at Stortinget ikke fikk informasjon om den svake objektsikringen, var at regjeringen ikke visste hvor dårlig det stod til, fordi Politidirektoratet rapporterte til Justisdepartementet at alt var i orden på justisfeltet. Men en viktig dimensjon som det også er vanskelig å forstå, er at Forsvarsdepartementet har ansvar for en god del av objektene. Alle sektordepartementene er ansvarlige for utpeking og klassifisering av objekter innenfor sitt ansvarsområde, og Forsvarsdepartementet har ansvar for en betydelig del. Hvorfor opplyste ikke Forsvarsdepartementet statsministeren og Stortinget bedre om at en under sitt ansvarsområde ikke var i rute til å oppfylle forskriften om objektsikring i tide?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-10:
Jeg skal ikke trekke det for langt, men jeg synes det er fascinerende at Per Willy Amundsen argumenterer sterkt for at det er nødvendig å overvåke IP-adressen hans for å beskytte barn mot overgrep. Jeg synes at greien med å ta utgangspunkt i at mennesker er uskyldige inntil det motsatte er bevist, er det som fremmes av Terje Breivik. Men la nå det gå. La oss heller gå over på det som jeg synes er for lettvint av regjeringen når det gjelder lagring av opplysninger. I løpet av den siste uken har vi fått oversikt over og klarhet i at det har vært betydelig personsensitiv informasjon på avveie fra Helse Sør-Øst. Det er ikke noe som hører inn under statsrådens område, men det viser hvor utrolig viktig det er å ta vare på sensitiv informasjon, og at man ikke skal være naiv med tanke på at det kan bli spredt. Derfor spør jeg: Hvor går det en absolutt grense for statsråden for hva slags type lagring av sensitiv informasjon om mennesker som staten skal kunne tilta seg?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-10:
Jeg har et spørsmål til spørretimens så langt mest beskjedne statsråd, og det gjelder jernbanereformen. Det er følgende: Regjeringens opprinnelige plan var å sende ut på anbud de første togstrekninger i konkurranseutsettingen av tog den 3. februar 2017. I desember 2016 kom det fram et dette rakk man ikke. Det var det første varselet om at regjeringen ville mislykkes i sitt konkurranseutsettingsprosjekt. I forrige uke varslet regjeringen at konkurransegrunnlaget for selskapene som er pekt ut av departementet, men som ikke er offentliggjort, skulle offentliggjøres nå i vår, men er nå utsatt til høsten. Utsendelse av konkurransegrunnlaget for trafikkpakke sør blir dermed utsatt med minst et halvt år. Tildeling av anbudet vil ikke skje før sommeren 2018, og trafikkstart planlegges i juni 2019. Det betyr at det ikke vil skje noe som forplikter om anbud på Sørlandsbanen, Jærbanen og Arendalsbanen før etter stortingsvalget i september. Andre banestrekninger har enda senere planlagt oppstart. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har hele tiden vært imot denne mest kontroversielle delen av jernbanereformen, nemlig parteringen av NSB og konkurranseutsettingen av persontrafikken. Kan statsråden bekrefte i Stortinget at om det skulle bli en flertallsregjering av SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet etter valget, kan vi stoppe konkurranseutsettingen av NSBs persontrafikk?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-10:
Jeg prøvde å lete veldig godt og tror at jeg oppfattet et ja helt foran i de to første setningene, og at det er mulig for oss å stoppe konkurranseutsettingen. Ellers synes jeg det er greit bare å minne om at hvis statsråden hadde fått det som han ville, hadde jernbanesatsingen vært mer enn halvert i forhold til det som Stortinget har vedtatt, og at SV hele denne perioden har hatt høyere bevilgninger til jernbane enn statsråden har foreslått og vært med på, og hele tiden har satset mer på jernbane. Poenget er følgende: Hvis det er et ja, uttalte Høyre-politikeren Linda C. Hofstad Helleland i et legendarisk intervju i Verdens Gang i september 2014 at målsettingen hennes var å skvise så mye tannkrem ut av tuben at Arbeiderpartiet ikke fikk puttet den tilbake. Er statsråden nå bitter fordi en Høyre–Fremskrittsparti-regjering ikke rekker å gjennomføre konkurranseutsettingen av jernbanen før valget og derfor ikke får skvist tannpastaen helt ut av tuben?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-10:
Mitt spørsmål går til justisministeren. Fremskrittspartiet vedtok på sitt landsmøte å gå inn for å kriminalisere rituell omskjæring av guttebarn. Det har skapt kraftige reaksjoner, og jeg ønsker å sitere noen av dem. Ervin Kohn, forstander i Det mosaiske trossamfunn, uttalte at om vedtaket blir gjennomført, vil det innebære «å forby jødisk religiøs praksis». Israels UD beklager vedtaket og uttaler at et slikt forbud vil gjøre det vanskelig å leve som jøde i Norge. Lederen av en av Europas største jødiske organisasjoner går enda lengre og kaller vedtaket åpenlyst antisemittisk. Dette viser tydelig at Fremskrittspartiets vedtak verken har respekt for, kunnskap om eller forståelse for trosfriheten. For en jøde er det ikke et alternativ å la være å omskjære gutten sin; for jøder er omskjæring nemlig et sentralt religiøst påbud. Samtidig handler det om identitetsdannelse, kulturell tilhørighet og friheten til å praktisere sin religion for en utsatt minoritet. Justisministeren har tidligere uttrykt manglende forståelse for hva tro betyr for mennesker. I forrige periode tok han initiativ til og forslo et forbud mot prangende religiøse symboler i det offentlige rom – forbud mot hijab eller prangende, større kors. Den gangen vurderte lovavdelingen i det som nå er hans eget departement, at dette forbudet ville være et problem med tanke på menneskerettighetene, og at det ville kunne være i strid med religionsfriheten. Derfor ønsker jeg å spørre justisministeren: Ønsker han å gå inn for det som Fremskrittspartiet vedtok på sitt landsmøte, nemlig å straffeforfølge rituell omskjæring av guttebarn?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-10:
Jeg takker for svaret, selv om jeg må si at jeg synes det var litt forvirrende. Så langt jeg kjenner jødedommen, og når jeg ser på uttalelsene som er kommet både fra Israel og ikke minst fra Det mosaiske trossamfunn, tvinger justisministeren i realiteten jøder til å flytte fra Norge. Derfor synes jeg saken er svært alvorlig. Og det er ikke bare Kristelig Folkeparti som tolker det slik. Meg bekjent er det ingen andre vestlige land eller vestlige regjeringsparti som går inn for å forby rituell omskjæring av guttebarn. Derfor lurer jeg på hvordan justisministeren tenker seg at man skal gjennomføre et slikt straffebud i praksis. Hvordan skal det undersøkes? Hvordan ønsker han å straffeforfølge foreldre? Skal de straffeforfølges hvis de gjennomfører omskjæringen i utlandet? Vil det ikke bare bli mer farlig omskjæring hvis det blir gjennomført? Da er spørsmålet om han har tro på at toraen skal endres, eller at jødene skal endre sin praksis – at det er det han ønsker å oppnå.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-10:
Jeg synes justisministeren har gode vurderinger. Det er ekstremt viktig at vi hele tida veier personvernhensyn mot de forslagene som kommer. For min egen del og justisministerens del var vi imot datalagringsdirektivet fordi det var for inngripende. Det var lagring av massive opplysninger. Det spørsmålet vi snakker om nå, er helt annerledes. Den gangen, i 2011, sa Datatilsynets direktør, Bjørn Erik Thon, selv at dette var et forslag han kunne støtte, nemlig å lagre IP-adressen i seks måneder. Det er fordi det ikke handler om innhold, tid og sted osv. Det er ikke helt sammenlignbart, men det er ingen som ønsker anonyme kontantkort lenger. Man vil ha et abonnement knyttet til telefonnummeret. Skiltene skal knyttes til en person. På samme måte er det helt naturlig at også IP-adresser knyttes til et abonnement. Det kan hjelpe mot internasjonal kriminalitet, og som justisministeren påpeker: Når det gjelder overgrep mot barn, er det veldig viktig. Mitt spørsmål er egentlig bare for å få justisministeren til å signalisere positivitet: Når kan det komme et forslag hvis Stortinget nå vedtar forslaget fra Kristelig Folkeparti?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2017-05-10:
Fremskrittspartiet har den siste tiden tatt flere skritt i retning av det som kan oppfattes som en strengere linje overfor trossamfunn, gjennom å ta til orde for mer overvåking og økonomisk struping. Fremskrittspartiets vedtak om å straffeforfølge rituell omskjæring av guttebarn oppfattes av mange som enda et nytt skritt i retning av mer kontroll og overvåking. En av begrunnelsene som har blitt framført som et argument for dette vedtaket, har ifølge helse- og omsorgskomiteens leder, Kari Kjønaas Kjos, vært barnekonvensjonens bestemmelser. Er justisministeren enig med Kjos i at rituell omskjæring av guttebarn i henhold til jødisk tradisjon er i strid med barnekonvensjonen?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Først tenker jeg at denne saken reflekterer tre ting. Det ene er at Fremskrittspartiet ikke er et parti som søker å omforene politikken til å favne mange, de søker konflikt. For det andre tenker jeg at det statsråden nå har sagt, betyr et signal til Fremskrittsparti-velgere om at det som vedtas på Fremskrittspartiets landsmøte, ikke blir reell politikk. Og så stemte Fremskrittspartiet altså for få måneder siden for at dette skulle være norsk politikk. Alle Fremskrittspartiets representanter stemte for det. Nå har partiet snudd og vil ikke bare begrense det fra det offentlige tjenestetilbudet, men de vil altså ha et forbud. Vi har før hatt forslag som Fremskrittspartiet ikke klarer å gjennomføre, men nå sitter Fremskrittspartiet i regjering, og de skal føre ansvarlig og gjennomførbar politikk. Og bare hypotetisk: Hvordan ser justisministeren for seg at han skal følge opp et sånt forbud?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
«Nokre av konklusjonane i rapporten frå Riksadvokaten om kvalitet på etterforsking og påtalearbeid i mishandlings- og valdtektssaker er at sikring av bevis i initialfasen og bruken av etterforskingsplanar kan bli betre. Politiet må også bli betre på å nytte lydopptak, og det blir peikt på at ein kan nytte tvangsmiddel i større grad. Oppsummert kan ein konkludere med at etterforskinga av desse sakene ikkje er god nok. Kva vil statsråden gjere for å sørge for at politiet tek tak i desse utfordringane umiddelbart?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Jeg er glad for – og mener – at statsråden er troverdig i sitt engasjement mot voldtekt og overgrep. Vi var for nærpolitireformen, men vi ga den et tydelig innhold, og det er en alvorlig situasjon som Riksadvokaten peker på, som statsråden er ansvarlig for, og som denne regjeringa har hatt ansvaret for i fire år. Som en oppfølging av Stoltenberg-regjeringas handlingsplan ble det igangsatt en satsing for å forbedre arbeidet med voldtekts- og overgrepssaker bl.a. gjennom et tiltak på Stovner. Det har vist seg å være svært vellykket og har gitt gode resultater. Kan statsråden garantere at omorganiseringen i Oslo politidistrikt ikke svekker arbeidet som gjøres på Stovner? Og hva vil statsråden gjøre for å sikre kunnskapsutvikling i alle politidistrikter, slik at flere kan jobbe etter Stovner-modellen?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Det er kommet bekymringsmeldinger bl.a. knyttet til at fagmiljøer opplever å bli oppløst, eller endret i en sånn grad at det uttrykkes bekymring for om fagligheten går ned når det gjelder enkelte tiltak. Her har vi altså et tiltak som fungerer bra, og jeg hører statsråden er positiv til at ethvert tiltak skal videreføres, og han skal bruke det som en læringsarena. Da lurer jeg på: Hva vil statsråden foreta seg for for det første å få oversikt over konkrete tiltak, tiltak som statsråden også sier er viktig, og som han selv nå har sagt at han vil sørge for blir implementert i politidistriktene? Hvilke tiltak vil han sette på lista over velfungerende arbeid mot vold og overgrep?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-05-10:
Takk for det, president. Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Regjeringens langtidsplan for Forsvaret har vakt mye debatt og også frustrasjon i deler av Forsvaret. I Hæren utsettes investeringene som et samlet storting så sent som i 2015 har ment var helt nødvendige. Heimevernet reduseres med 7 000 soldater. Sjøheimevernet legges ned. Og Sjøforsvarets korvetter avskaffes. I langtidsplanen bruker regjeringen store summer på å bygge ned kapasitet ett sted for så å bygge opp tilsvarende kapasitet et annet sted, uten at det gir en økning i samlet kampkraft. Nedleggingen av Andøya er et eksempel på at regjeringen bryter ned både operativ evne og et lokalsamfunn som har tilpasset seg Forsvarets behov. Troverdigheten til langtidsplanen er avhengig av at tallmaterialet som presenteres, er korrekt. I langtidsplanen står det følgende om regjeringens anbefalte nedlegging av Andøya flystasjon og samling av aktiviteten på Evenes: «Totalt er det beregnet et investeringsbehov på om lag 3,5 mrd. kroner for samlingen av aktiviteten på Evenes.»
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-05-10:
I Andøyposten 21. april sier Forsvarsdepartementet at kostnaden nå blir 4,2 mrd. kr. Kan statsråden klargjøre hva som er rett? Er det totale investeringsbehovet 3,5 mrd. kr eller 4,2 mrd. kr?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-05-10:
Statsråden må gjerne gjøre et forsøk på å svare på spørsmålet. Det er sånn at regjeringen har sagt til Stortinget at det vil koste 3,5 mrd. kr. Forsvarsdepartementet bekrefter offentlig i pressen at det nå vil koste 4,2 mrd. kr, og Forsvarsbygg, som er en underordnet etat av departementet, har også i møte med Troms fylkeskommune antydet at det kan komme over 4,2 mrd. kr – at det kan koste opp mot 5 mrd. kr. Stortinget hadde en enstemmig merknad i innstillingen til langtidsplanen der en sier: «Dersom det fremkommer vesentlige endringer i beslutningsgrunnlaget, legger komiteen til grunn at regjeringen kommer tilbake til Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett våren 2017 med en oppdatering.» Kan statsråden for det første si hvilket tall som er riktig, og kan statsråden bekrefte at hun vil legge fram oppdaterte kostnadsestimat for Stortinget ved framleggelsen av revidert dersom det er sånn at kostnadene har gått fra 3,5 mrd. kr til 4,2 mrd. kr.?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-05-10:
Vi merker oss at statsråden nå ikke vil bruke tall. Det er en kjent taktikk når man har dårlige tall å komme med. I hennes egen proposisjon til Stortinget står det: «Totalt er det beregnet et investeringsbehov på om lag 3,5 mrd. kroner for samlingen av aktiviteten på Evenes.» Det er et sitat fra regjeringens proposisjon. Nå er det gått seks måneder siden det vedtaket ble gjort i Stortinget. På de seks månedene – når det blir intervju med Forsvarsdepartementet nå, sier Forsvarsdepartementets folk at nå er den totale kostnaden 4,2 mrd. kr – har altså kostnadene økt med 25 mill. kr hver uke, over 100 mill. kr i måneden, men statsråden klarer ikke å være tydelig og klar på hva tallet er nå. Da er mitt spørsmål til statsråden: Hva er tallet om tre uker, fire måneder, ett år? Kan statsråden garantere at det tallet regjeringen la til grunn, 3,5 mrd. kr, er det rette tallet? Eller er det feil tall?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-05-10:
Jeg har stilt følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «Politiets Fellesforbund har advart sterkt mot å inndele Innlandet politidistrikt i kun tre driftsenheter, noe som kan føre til sentralisering av politiets ressurser. Et flertall av uttalelsene fra kommuner, regionråd og politidistriktets ledergrupper ønsker fem driftsenheter i Innlandet. Mener statsråden at Politiets Fellesforbund, ledergruppene i politidistriktet og kommunene og regionrådene i Hedmark og Oppland er tilstrekkelig lyttet til?»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-05-10:
I oppdragsbrevet fra Politidirektoratet til de lokale politimesterne har de fått ansvar for å ivareta lokal involvering, og man skal bestemme de geografiske driftsenhetene. I møtet på Maihaugen i desember 2016 konkluderte Brekke allerede med at han gikk inn for tre geografiske driftsenheter – før høringene og innspillene kom. Så det virket som konkusjonen var trukket i forkant. Mitt spørsmål er, når nå statsråden har gått for de tre enhetene: Hvilke fordeler ser statsråden med at man skal ha driftsenheter der avstanden er 4,5 timer kjøring, som det tar fra Kongsvinger i sør til Røros og Tynset i nord – det er 340 km? Det er et enormt geografisk område fra Sør-Hedmark til Nord-Hedmark. Hvilke felles utfordringer har fjellregionen med Kongsvinger og med Gardermoen-regionen? Hva slags felles utfordringer er det de har, og hvordan skal de bli bedre gjennom at de organiseres i én enhet istedenfor i to?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-05-10:
I Norge lever vi i et folkestyre, og det er en veldig god styringsmetode. Det som her ble kalt involvering: Det er tydelig at politimestrene på en måte er gitt all makt – altså embetsmennene og byråkratene er gitt all makt, og de folkevalgte er umyndiggjort. De lokale høringsinnspillene har vært imot, de lokale folkevalgte har vært imot, regionråd har vært imot, politiets ansatte og medlemmer av Politiets Fellesforbund har vært imot den organiseringen som er gjort, men allikevel er det den samme konklusjonen som ble trukket av politimestrene før prosessen, som ble trukket da den sluttet. Det har vært en prosess kanskje mer for å synliggjøre at man har «involvering». Er statsråden fornøyd med at det kun skal være sånne skinnprosesser som egentlig ikke innebærer en reell involvering? Og til slutt: Hvilke fordeler er det statsråden ser f.eks. ved at et politidistrikt skal gå fra Stange i sør til Dovre i nord? Hvilke felles utfordringer har man innenfor det området? Til sjuende og sist er det statsråden som har ansvaret for inndelingen når man lager sånne kjempedistrikter som har totalt ulike utfordringer. Men det er veldig spennende hvis statsråden ser at de har noen fellesnevnere som kan gjøre politiarbeidet bedre.