trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Vi har vært i kontakt med direktoratet i forbindelse med utarbeidelse av dette svaret, bl.a., og ikke minst orientert oss om at Sjøfartsdirektoratet informerer næringen på en god måte. Dispensasjonen er jo knyttet til at det ikke er ledig kapasitet i lasteskipsnæringen. Det er vel den vesentligste faktoren. Så er det også sånn at dersom man på permanent basis ønsker å bruke en båt både til fiske og fangst og transport av last, er det fullt mulig for rederiet å søke om godkjenning for begge deler. Da må man gjennom nøyaktig den samme runden som vanlige lasteskip må, i henhold til sikkerhetskrav osv. Jeg synes det er en riktig tilnærming at dersom man ønsker å bruke en fiske- og fangstbåt til permanent lastevirksomhet, må man gjennom de samme kravene som andre lasteskip.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Jeg tror det generelle regelverket vi har, med skille mellom lastebåter og fiskebåter, som også reflekteres i internasjonalt regelverk og nabolands regelverk, er et fornuftig regelverk, for det er andre kriterier for en god fiskebåt enn for en god lastebåt. Så er det sånn at det er – som også spørsmålsstilleren beskriver – situasjoner hvor man ønsker å ha en fleksibilitet, ønsker å finne praktiske løsninger, og jeg mener at regelverket også åpner for det. Så er jeg enig i at i alle typer regelverk bør vi utvise fleksibilitet. Vi bør utvise en tilnærming som er tilrettelagt for dem det skal tjene, samtidig som vi på en måte passer på de generelle ordningene. Det forutsetter jeg at Sjøfartsdirektoratet etterfølger, og det forventer jeg også at man gjør. Å forvalte et regelverk på en sunn og fornuftig måte er fint å kombinere med å stå opp for systemet – som er så populært i våre dager.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Det er en enstemmig innstilling om svalbardbudsjettet som foreligger fra komiteen. For å slå fast det som komiteen slutter seg enstemmig til, la meg først få si noen ord om målene for vår svalbardpolitikk, som bl.a. er: en konsekvent og fast håndhevelse av suvereniteten en korrekt overholdelse av Svalbardtraktaten og kontroll med at traktaten blir etterlevd bevaring av ro og stabilitet i dette viktige området bevaring av den særegne villmarksnaturen i området opprettholdelse av norske samfunn på øygruppen Den linjen vi fører i norsk svalbardpolitikk, er det full enighet om. Som jeg sa, er komiteen fullt og helt enig om målene for svalbardpolitikken som regjeringen har kommet med i budsjettet. Jeg understreker at nordområdene er Norges viktigste strategiske satsingsområde i utenrikspolitikken i årene framover, og det vil bli meget viktig for oss. Dette er et område som vi kommer mer og mer tilbake til. Jeg viser til meldingen som vi nå har til behandling. Komiteen har med tilfredshet merket seg at regjeringen bl.a. har utvidet virkeområdet for en rekke lover for området, bl.a. havne- og farvannsloven, konkurranseloven og statistikkloven, til også å omfatte Svalbard og omliggende områder. Det vi nå forplikter oss til, med styrkingen av helikopterberedskapen på Svalbard fra 2014 ved at vi nå stasjonerer to store helikoptre på øygruppen til erstatning for dagens ordning med et stort og et lite helikopter, er viktig. Det vurderes ny kontrakt for tjenestefarøyet Nordsyssel, når denne løper ut i 2012. Dette er meget viktig når vi ser det som skjer rundt Svalbard-området, og med det ansvaret vi har på dette området, er det viktig å styrke disse tjenestene. Det jeg også med glede vil understreke og konstatere, er at lokaldemokratiet fungerer i tråd med de intensjonene man debatterte i 2002. Lokalstyret har utviklet seg godt og er blitt viktige medspillere for statlige myndigheter. Vi får tingene til å fungere mye bedre når også lokaldemokratiet nå er kommet skikkelig opp å stå. Det er en del ting som må gjøres på miljøsiden, selvfølgelig, i selve Longyearbyen, og det er nå gledelig å kunne konstatere at man har avsatt hele 14,6 mill. kr til et nytt renseanlegg i Longyearbyen. Budsjettrammen for svalbardbudsjettet er for 2012 foreslått til 293,5 mill. kr. Dette er en økning på nærmere 27 mill. kr i forhold til 2011. Man må også være oppmerksom på at man mottar en rekke tilskudd fra andre, bl.a. fra Miljøverndepartementet, fra Statens kartverk, fra Norsk Polarinstitutt osv. Det er også gledelig å kunne konstatere at Universitetssenteret på Svalbard nå har vist meget gode resultater. Det er ikke ubetydelige summer man overfører til dette senteret, hele 105,3 mill. kr for 2012. Det er en enstemmig innstilling om svalbardbudsjettet. Fremskrittspartiet har en merknad om kullkraftverket i Longyearbyen, som jeg regner med at Fremskrittspartiet begrunner senere.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Det er mye vi står sammen om, og det sa også representanten Høybråten, og han understreket spesielt utenrikspolitikkens deler, forsvarspolitikken i NATO og EØS-avtalen, som for oss er så usedvanlig viktig. Så var det videre interessant å høre Høybråtens innlegg, og jeg synes det var flott at han viet en så stor del av sitt innlegg til bistandspolitikk, dens innhold og sågar etikken som Norge må føre i slike spørsmål. Han kom sågar med en ramsalt kritikk av Fremskrittspartiets budsjettframlegg. Jeg er helt enig med representanten Høybråten i det – fullstendig enig. Jeg ser fram til videre samtaler med Kristelig Folkeparti om budsjett for bistand i framtiden. Hvis man skal filosofere litt videre på dette: Hvordan ser Høybråten det for seg, hvis det skulle oppstå en politisk situasjon der de må samarbeide med Fremskrittspartiet om bistandspolitikken? Har ikke Høybråten mer å hente hos de tre regjeringspartiene i så henseende, også i framtiden?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Vi vil få støtte det innlegget som representanten Nordtun holdt, og vi har, som representanten sa, en enstemmig innstilling. I tillegg har vi en egen merknad som tar for seg den søknaden som er sendt fra Universitetssenteret og Bydrift Longyearbyen om forprosjektmidler for CO2-rensing av kull fra kraftverket i Longyearbyen. Med den unike posisjonen Svalbard har, og med den historiske tradisjonen for kullkraftverk er det vel knapt noe sted det er mer naturlig å starte et slikt prosjekt og få demonstrert hele CO2-verdikjeden, fra kullet i gruva via forbrenning og rensing i kullkraftverk. I forhold til andre store prosjekt på fastlandet, som f.eks. Mongstad-prosjektet, er kostnadene her bagatellmessige. Så vår oppfordring er at Justisdepartementet søker å finne rom for denne søknaden, slik at man kan være med i det store EU-prosjektet som her er i ferd med å falle på plass. Vi henviser derfor til vår merknad i så måte.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Fremskrittspartiet ser ikke det samme behovet for at Norge skal profilere seg på fredsområdet. Det har vi vært tydelige på hele veien. Dette er skapt av Norge og det politiske flertall som en bærebjelke for norsk utenrikspolitikk. Det respekterer vi. Vi har ikke det samme behovet. Vi ser at også andre kan bidra på dette området. Vi ser også at Norge har engasjert seg i mange prosesser. Noen har gitt resultater, andre har ikke gitt samme grad av resultater. Vi har bedt om en grundig evaluering av disse prosessene. Noe er evaluert. Vi fikk en evaluering i forhold til Sri Lanka. Vi har også bedt om evaluering på andre områder. Vi mener at det norske fredsengasjementet ikke er den store suksessen som det alltid fremheves som. Innen visse multilaterale forhandlingsområder, som klasebomber osv., har vi gitt regjeringen kreditt for sitt arbeid og har bedt den stå på. Men på andre områder, og i mer bilaterale engasjementer, har vi bedt om at man nedtoner engasjementet, og det går på flere kontinenter og flere land.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Vårt budsjett er ikke på 25 mrd. kr, det er betydelig lavere. Vi kommer med ganske grundige merknader, vil jeg påstå, i vår budsjettinnstilling, for vi føler at de store kuttene vi gjennomfører på det utviklingspolitiske området, må begrunnes. Hvis man leser dette i sammenheng, ser man at vi har en differensiert holdning til det. Når representanten trekker frem språkbruken særlig knyttet til der jeg mener norsk landbrukspolitikk står i veien for en god utviklingspolitikk, blir jeg indignert. Da blir jeg oppgitt over at gammeldags proteksjonisme hindrer utvikling der det åpenbart synes å være fornuftig, og det er ikke, slik jeg ser det, økonomiske grunner for dette. Dette handler ikke om våre kutt, dette handler rett og slett om politikk og hvordan vi forholder oss til det norske landbruket.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Jeg må først få si at jeg ikke mener at det norske landbruket er uetisk. Hvis det er noe som er uetisk, er det den politikken som føres. Jeg vil ikke påstå at bøndene er det. Når det gjelder beskrivelsen av hva som har skjedd i utviklingsland, deler vi på mange måter den. Men årsakene til at det har blitt slik, er vi kanskje uenige om. Det er andre ting som har ført til vekst, enn den tradisjonelle bistanden. Ellers er vi glad for at Kristelig Folkeparti er med på mye av tenkningen med å se på hvordan vi kan få til en ny og bedre utviklingspolitikk. Vi ser at Kristelig Folkeparti er på glid i så måte. Det som er et problem når vi gir handelslettelser, tollettelser – og representanten nevnte eksempelet med GAVI – er at så fort en del land forsvinner ut fra å være av de aller fattigste, så skyves de ut. Vi mener at her må vi se på den effekten, slik at vi ivaretar disse landene og bygger opp under den gode utviklingen, slik at de ikke til stadighet synker tilbake inn i fattigdom.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Representanten Høybråten bruker stor kraft her med hensyn til bistandspolitikken. Jeg hadde ikke tenkt å gjøre dette til en veldig retorisk debatt, men det har jo vært en del oppslag – ikke minst i det siste – og dette er en kontinuerlig prosess, som forteller litt om at bistanden ikke når frem. En ugandisk prest sier: «Bistand skaper tiggere.» Aftenposten skriver: «15 milliarder i tåkeheimen» om bevilgningen til UNDP, og «Bistand hjelper ikke» når det gjelder å bekjempe korrupsjon, bl.a. – dette er en lang serie. Min kommentar til uetisk oppførsel var Landbruksdepartementets holdning til å ta imot mer kjøtt fra Namibia og Botswana. Ser ikke representanten Høybråten at det er etiske dilemmaer i forhold til hvordan vi forholder oss til import av mat fra Afrika – at det er utviklingspolitikk som møter landbrukspolitikk? Det var det som gikk på etikk fra min side, og det står jeg ved.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Først en presisering: Når vi snakker om fortsatt diplomatisk tilstedeværelse i Skopje, er det ikke nødvendigvis en ambassade. Det vil jeg avvise. Vi støtter regjeringens syn der, og Minneapolis har vi ikke tenkt å ta en omkamp på. Utenriksministeren beskrev Russland og situasjonen der. Vi deler den beskrivelsen – Russland er noe helt annet enn Sovjetunionen. Det kan også trekkes fram positive ting ved dette valget selv om det altoverveiende var mye negativt. Men hvordan vurderer utenriksministeren situasjonen når det gjelder forholdet til Norge? Vi så, ikke minst i Nordvest-Russland, at Det forente Russland gikk voldsomt tilbake, og at en svekket regjering på hjemmebane kanskje vil agere på en måte som blir mer uforutsigbar. Hvordan ser utenriksministeren at vi vil møte nye utfordringer?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Vi har tidligere i debatten hørt at Norge har en bred portefølje – ikke minst landportefølje – i sitt bistandsengasjement. 114 land har vært nevnt – det er i hvert fall svært mange. Mange har tatt til orde for en konsentrasjon og at vi bør følge opp andre nærliggende land som tydeligvis har konsentrert dette mer. Er dette også en ambisjon for utviklingsministeren? Hvordan ser han for seg at vi skal komme frem til en bistand som er rettet mer som en spydspiss, og ikke så fragmentert som i dag?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-12-13:
Jeg har bare en kort merknad, først til Fremskrittspartiets forslag. Jeg er ganske sikker på at hele Stortinget har samme målsetting og intensjon om å nå frem til dette, selv om ikke innstillingen bærer preg av at andre enn Fremskrittspartiet har dette som målsetting. Jeg vil bare gi uttrykk for at dette i hvert fall har Høyres støtte, men jeg er ganske sikker på at også de andre har dette som den store målsettingen. Saksordføreren har på en utmerket måte gått gjennom innstillingen og betydningen og viktigheten av norsk tilstedeværelse på Svalbard og redegjort grundig for konsensuspolitikk på dette området. Jeg har bare en kort tilleggsmerknad, og det er at lokomotivet på Svalbard, i en tid da denne øygruppen får større og større internasjonal oppmerksomhet, er kulldriften og hvor situasjonen er den at Svea Nord etter hvert er i ferd med å renne tom, og da kreves det at det snarlig kommer på plass en avklaring av hva slags politikk myndighetene, storting og regjering, har for videre engasjement i regi av Store Norske Spitsbergen Kullkompani. Så fra Høyres side forventer vi at regjeringen snart kommer med sin innstilling om hva slags ambisjoner de har på dette området. Det er tross alt det bærende lokomotiv for drift, bosetting og tilstedeværelse på øygruppen. Det har vært det historisk, og det er lite som tyder på dette lokomotivet kan erstattes, i hvert fall ikke på kort sikt.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-12-13:
Jeg tror den redegjørelsen som forsvarsministeren gir om de nye tall, er ganske forvirrende. Jeg tror rett og slett det er slik at Stortinget ikke klarer å henge med i svingene. Hvorfor er det slik at kontreadmiral Røksund sier at dette ikke er offentlige tall? Samtidig sier altså statsråden i dag at disse tallene er Stortinget kjent med. Men faktum er at vi måtte innkalle Barth Eides forgjenger, Faremo, til ekstraordinær åpen høring for å få dratt ut tallet 145 mrd. kr fra henne. Vi er altså nå kommet i en situasjon at på den ene siden sier statsråden at tallet er kjent, men på den annen side konkluderer han med at tallet har vi ikke hørt før, men måten å beregne på har vi hørt før. Hva er det for slags tall som vi virkelig har blitt kjent med fra Stortingets side tidligere?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-12-13:
Så sent som 27. oktober hadde representanten Ellingsen en interpellasjon her i Stortinget, og da var det det samme tallbildet som i juni måned. Det som altså er forklaringen nå, er altså at den noe underlige diskonteringsløsningen, med rentefot på 2 pst., og en realkostnadsvekst på 2 pst., altså fremprojiserte tall, gjør at det fra i oktober fremstår som om det er en økning på de reelle levetidskostnadene over 30 år på 90 mrd. kr. Synes statsråden, på tross av at man har investert 740 mill. kr i et nytt regnskapssystem i Forsvarsdepartementet, at dette er en måte å forklare og veilede Stortinget på? Eller er dette egnet til å sette Stortinget i forlegenhet, at man ikke vet hva man snakker om når det gjelder denne gigantiske investeringen?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-12-13:
Det er også min anmodning til den nye forsvarsministeren at han bidrar til betydelig grad av åpenhet rundt departementets budsjett. I noen grad har vi sett en innstramming hvor tidligere kjent informasjon er blitt gradert. Når Høyre ønsker å øke forsvarsbudsjettet med 530 mill. kr, er det ikke for å overoppfylle langtidsplanen, men det er for å oppfylle den, sånn at vi i hvert fall kan ha kvantifiserbare, sammenlignbare tall og størrelser for å måle effekten av hva slags innsats vi får ut av de gitte budsjettmidler. Jeg er i likhet med andre også fornøyd med at Det frivillige Skyttervesen har fått rettet opp sitt budsjettkutt. Hvis det passer forsvarsministeren å kommentere uttrekk fra Afghanistan i 2013, ville jeg satt veldig stor pris på det. Uten at det har noe direkte med dette å gjøre, registrerte jeg med interesse at hans forgjenger i departementet kritiserte norske soldater som likte veldig dårlig ordren om å slippe stridende Taliban-soldater som ble tatt til fange, fri. De fikk direkte kritikk fra forsvarsministeren for at nordmenn og kvinner i uniform var for lite opptatt av Taliban-soldaters menneskerettigheter. Jeg går ut fra at det, når man annonserer uttrekk i 2013, harmoniseres med våre alliansepartnere, for hvis ikke blir det en slags selvmotsigelse. På den ene side vil vi ikke engang gi afghanske myndigheter ansvar for å håndtere egne fanger, mens vi på den annen side mener at de er berettiget til å overta ansvaret for en hel provins i 2013. Hvis forsvarsministeren kan kommentere dette betydelige internasjonale spørsmålet, som berører både Norge og våre alliansepartnere, vil jeg med sikkert flere sette stor pris på det.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Det er selvfølgelig ingen, i hvert fall fra Høyres side, som har sagt at vi med sikkerhet kan vite om noe ville ha gjort en forskjell på Utøya eller ved regjeringskvartalet. Det er det altfor tidlig å si noe om, og det regner jeg med at 22. juli-kommisjonen og den komiteen som nå er i arbeid i Stortinget, vil kunne gi mer svar på. Det vi har vært opptatt av, er at vi, innenfor de rammene som gjelder for ansvarsfordeling mellom politi og forsvar, skal ha tilstrekkelig beredskap og tilstrekkelig kapasitet som politiet kan kalle på i en gitt situasjon. I dag er det sånn at Forsvarets Spesialkommando, FSK, har et dedikert oppdrag til å hjelpe til, særlig da etter at HV-016 ble lagt ned. Men så er situasjonen den at FSK er plassert på Rena, og en del av erfaringene etter det som skjedde 22. juli, er nettopp at man ville ha stilt i en dårligere situasjon dersom dette hadde skjedd et annet sted enn i det sentrale østlandsområdet. Det vi ønsker å gjenopprette, er en lett gripbar, fleksibel ressurs som kan ha oppgaver som kan bidra til å løse politiets oppdrag dersom politiet ber om det. Det betyr ikke at ansvarsfordelingen mellom politi og forsvar skal være annerledes enn i dag.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Hvis representanten Solhjell hadde lest våre utmerkede budsjettmerknader i sin helhet, ville han ha sett at vi også i år har foreslått å kutte all støtte til Latin-Amerika. Vi har foreslått å kutte til Asia – med unntak av Pakistan og Afghanistan, hvor vi mener det er viktig at vi fortsatt opprettholder et nærvær. Nesten alle land rundt oss gjør det motsatte av det Norge gjør. De prøver å redusere antall land man gir klassisk bistand til, og de konsentrerer også sin innsats mer tematisk. Det er noe vi har etterlyst lenge fordi vi mener det er viktig at Norge gjør en reell forskjell og får til en reell utviklingsgevinst i de landene der vi er til stede. Det at vi er til stede i 114 land – som altså er tall fra Norad – er noe som har reist kritikk, ikke bare fra Høyre, men også fra forskere og andre som mener at dette betyr at vi sprer innsatsen vår for mye. Så er det også sånn at OECD opererer med et enda høyere tall på hvor mange land Norge er til stede i. Men hvis vi legger Norads tall til grunn, er det altså 114 land – et tall som er langt høyere enn for våre naboland.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Det var et meget kort og konsist spørsmål, og det skal da få et svar. Som representanten Slagsvold Vedum husker fra den reisen vi var på i USA, så var vi bl.a. innom en tenketank, hvor de presenterte en «Commitment to Development Index», der 22 av verdens viktigste donorland rangeres ut fra hvordan de yter bistand. Norge ligger på andreplass, etter Sverige, av dem som yter bistand. Vi ligger altså veldig høyt oppe, og det er vi veldig godt fornøyd med. Samtidig ligger vi på sisteplass når det gjelder handel. Vi er altså det landet av de 22 landene som er de viktigste donorlandene, som har minst åpen handel med fattige land. Nettopp fordi utviklingspolitikk er så mye mer enn bistand, fordi det er handel, fordi det er kunnskapsoverføring, fordi det er så mye mer enn den klassiske pengeoverføringen, er det viktig at vi gjør det vi kan for å bidra til at fattige land faktisk klarer å få til en varig og bærekraftig utvikling. Da er handel ekstremt viktig.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Vi vet nøyaktig hva som ble sagt i Canada, fordi det er ført et ordrett referat. Representanten Svein Roald Hansen sa at vi kunne gå tilbake i et «bibliotek» av rapporter fra Riksrevisjonen om hvordan tilstanden var i Forsvaret. Vi trenger ikke å gå lenger enn til de sakene som skal behandles etter vår budsjettdebatt i dag. I innstillingen skriver regjeringspartiene at de gir sin fulle tilslutning til forslaget til forsvarsbudsjett om at alle sentrale mål i langtidsplanen nås i 2012. I Dokument 1 sier Riksrevisjonen derimot bl.a. at utviklingen i Hæren «heller ikke i 2010 er i henhold til planen som Forsvaret har lagt, og Hæren har fortsatt betydelige personell- og materiellmangler, både for kamptropper og støtteavdelinger. Brigade Nord har ikke øvd på en helhetlig måte i 2010, og har ikke – etter Hærens egne militærfaglige vurderinger – kampkraft på ønsket nivå». Hvordan vurderer representanten Hansen regjeringas utsagn om at alle sentrale mål vil nås, i lys av Riksrevisjonens funn?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Jeg registrerer med en viss forundring hvordan både utenriksministeren og andre representanter for regjeringspartiene klarer å oppvise en ganske stor moralsk indignasjon over et kutt i bistandsbudsjettet på ca. 1 mrd. kr fra Høyre, når det altså ved budsjettårets utløp 12. desember står igjen 8 mrd. kr som regjeringa ikke klarer å bruke opp. I bunn og grunn er det vel da snakk om om vi kan bruke opp 7 mrd. kr istedenfor 8 mrd. kr. Men mitt spørsmål handler om FNs menneskerettighetsråd. Utenriksministeren sa at han også ønsket å ta innspillene fra opposisjonen der opposisjonen ikke fikk flertall i budsjettinnstillingen. Vi har siden 2009 vært medlem av Menneskerettighetsrådet. Medlemskapet vårt varer ut neste år. Fra opposisjonens side har vi vært veldig opptatt av at vi skal få til en grundig evaluering av både arbeidet vårt der og innsatsen, og det er ikke et forslag som kommer til å få støtte av flertallet i salen. Kan utenriksministeren likevel forsikre Stortinget om at det vil komme en grundig gjennomgang og evaluering av arbeidet vårt i Menneskerettighetsrådet ved periodens utløp i 2012?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Jeg åpnet mitt hovedinnlegg med å vise til situasjonen i Syria, og det kommer rapporter fra CNN akkurat nå om at al-Assads regime truer med en bombemassakre hvis ikke demonstrantene overgir seg innen natt til tirsdag. Dette er noe som både norske og andre observatører sier at de frykter kan skje, at det er grunn til å ta det på alvor, og ikke minst at det kan være en gjentakelse av massakren til faren til al-Assad, Hafez al-Assad, i Hama på 1980-tallet, da veldig mange mennesker ble drept. Jeg viser også til at Høykommissæren for menneskerettigheter nå anslår, moderat, at antallet drepte sivile siden mars kan være så mange som 5 000 mennesker, og at regimet ikke viser noen tegn til å bøye av. Kan utenriksministeren både si noe om situasjonen og karakterisere regimet slik som det nå opptrer, både når det gjelder menneskerettigheter, i lys av historikken og med hensyn til det som nå er i ferd med å skje?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
For i år innfører regjeringa 65 G som maksimal erstatning for Forsvarets skadde veteraner under den særskilte kompensasjonsordninga for dem som er skadd før 1. januar 2010. En forutsetning for å utløse dette maksimalbeløpet er at man kan dokumentere årsakssammenheng under samme strenge krav som gjelder for objektivt ansvar. Et lempeligere beviskrav, som i sin tid lå til grunn for hele innføringa av ordninga, har da et maksimaltak på 35 G for de veteranene som er skadd før 1. januar. Det er jo et prinsipp som anerkjenner de svakhetene som er, med alt fra protokollføring, tilgang på logger, sanitetsdata osv. Mener forsvarsministeren at en sånn forskjellsbehandling innen en og samme ordning er i tråd med prinsippet om lik erstatning for lik skade?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-12-13:
Jeg vil også takke for en god debatt, og jeg vil også slutte meg til det både representanten Høybråten og representanten Kristiansen sier om informasjonsgrunnlaget til Stortinget når det gjelder forsvarsbudsjettene og andre beslutninger som tas på det området. Stortinget har ved flere anledninger benyttet de mulighetene Stortinget har til å kalle statsråder inn i åpne og lukkede fora for å redegjøre for de tallene som legges fram, eller mangelen på sådanne. Jeg vil bare også ha sagt – for å gjenta det jeg sa i mitt hovedinnlegg – at Stortinget kommer ikke til å nøle med å gjøre det igjen dersom det f.eks. i forhold til langtidsplanen, anskaffelse av fly eller i andre sammenhenger ikke er et tilstrekkelig beslutningsgrunnlag i Stortinget. Noen ord om et tema som har vært belyst av noen representanter her i dag, nemlig avdelingsbefalsordningen. Regjeringspartiene stemte imot et forslag fra Høyre om å ha en helhetlig gjennomgang av befalsordningen i fjor, men jeg registrerer at det nå er et arbeid i gang. Det er veldig bra. Jeg vil derfor si at det er viktig å finne løsninger som gjør at vi klarer å beholde kompetansen i Forsvaret lenger. I dag er avdelingsbefalsordningens aldersgrense 35 år, men snittet for dem som slutter, er 26–27 år. Dette betyr at vi mister verdifull kompetanse tidlig. Vi er nødt til å klare å beholde en del av dem – ikke alle – men en del av dem. Vi er nødt til å klare å frikoble lønns- og gradssystemet, og ikke minst må det være mulig å gjøre en horisontal karriere. Jeg ble direkte utfordret av representanten Gustavsen på spørsmålet om land der utvikling går i feil retning. Hvis jeg kan få henlede oppmerksomheten til representanten til side 23 i budsjettinnstillingen, omtaler vi der ganske fyldig hvilke land vi spesielt tenker på. Vi tenker spesielt på land som Uganda, Eritrea og, regjeringens egen favoritt, Meles Zenawi i Etiopia, der vi mener at utviklingen klart går i feil retning, og der vi er kritiske til at det gis store mengder bistand. Noe av budsjettstøtten er tatt vekk, men det gis fortsatt til dels store mengder bistand. Det gis f.eks. ikke penger over posten til menneskerettigheter, noe vi også retter kritikk mot. I tillegg uttrykker vi støtte til det regjeringa har gjort når det gjelder å stoppe budsjettstøtten til Malawi nettopp med den begrunnelsen Erik Solheim sjøl gir – at utviklingen går i feil retning. Helt til slutt har både Kristelig Folkeparti og Venstre blitt utfordret av Arbeiderpartiet på hvordan Høyre oppfører seg når partiet er i eller utenfor regjering med Kristelig Folkeparti og Venstre. Begge har sagt at vi oppfører oss annerledes når vi er i regjering med dem, enn når vi er utenfor, når det gjelder spørsmålet om bistand. Men nå er det nå en gang sånn at sjøl når vi er alene hjemme, gjør vi det veldig bra. Vi har i vårt budsjett nå en prosentandel på drøyt 0,95 pst. av BNI, som faktisk er høyere enn det vi hadde i alle de fire budsjettene Bondevik II-regjeringa la fram. Så vi klarer oss jammen godt alene hjemme også.
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Jeg har lyst til å ta tak i noe av det siste som representanten Eriksen Søreide tok opp, nemlig Høyres forslag om å gjenopprette det som tidligere het HV-016-avdelinger, i de store byene. I media har vi sett at enkelte fra det gamle HV-016-miljøet mener de kunne ha gjort en forskjell på Utøya. Dette reiser veldig viktige prinsipielle spørsmål om ansvarsfordelingen mellom justis og forsvar. Spørsmålet mitt til Høyre blir: Mener Høyre at HV-016-avdelingen burde hatt andre oppgaver enn oppdrag rundt sikring av objekter? Og: Hvordan ser Høyre for seg at ansvarsfordelingen skal være mellom justis og forsvar innen f.eks. kontraterror, og hvilke prinsipielle skiller legger Høyre til grunn for den ansvarsdelingen?
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Jeg tok ordet for å gi et par kommentarer. Først til Sylvi Listhaug og det ordet som nå er sladdet, men som kanskje kan oversettes med svartmaling, altså at jeg sto og svartmalte situasjonen i Afrika: Jeg er helt enig i at det er ulike forhold i ulike afrikanske land, men jeg er veldig uenig i Fremskrittspartiets strategi. Det er jo sånn at omtrent 45 pst. av vår samlede bistand går til Afrika. Så hvis det hadde vært noe anstendighet i Fremskrittspartiet, hadde man jo heller omprioritert på det afrikanske kontinentet, i stedet for å halvere den bistanden som vi nå gir til Afrika. Sett i lys av fremskrittspartitaksametret, som lederen i finanskomiteen kaller det, der man fra 1. januar i år til omtrent 1. mai har kalkulert forslagene som det partiet har fremmet i forbindelse med statsbudsjettet, som til sammen utgjorde 100 mrd. kr mer enn det som var lagt inn i budsjettet, kan man kanskje heller si at Fremskrittspartiet mangler bluferdighet når det kommer til stykket. Det er heller ikke noe nytt at Fremskrittspartiet og Høyre står sammen om – på en måte – å ikke kjempe for arbeidstakerrettigheter internasjonalt. Jeg tilhører dem som kan finne på å tenke at det er noe av grunnen til at Høyre og Fremskrittspartiet står sammen om å kutte i støtten til ILO og rakke ned på ILO som organisasjon. Jeg mener tvert imot at det er et eksempel på en organisasjon som ikke er perfekt drevet, men som er veldig viktig når det gjelder det å jobbe fram internasjonalt like standarder på arbeidstakerrettigheter, jobbe imot barnearbeid, for streikerett og i det hele tatt jobbe for ryddige arbeidsvilkår verden over. Så registrerer jeg at Listhaug er fra Sunnmøre, og det betyr at hun tydeligvis også kan ro – bistandsindustrien er et honnørord. Det ble i hvert fall ikke oppfattet på den måten i hennes første innlegg, det var tvert imot satt i en veldig negativ sammenheng. Så takker jeg Eriksen Søreide for klargjøringen. Jeg synes det var mer presist enn det Eriksen Søreide sa i sitt første innlegg. Men jeg synes det er ganske viktig å si at det finnes noen ganger behov for å vri bistanden og selvfølgelig også å holde igjen bistand. Når det gjelder spesielt Eritrea, er det sanksjoner i FNs sikkerhetsråd som selvfølgelig gjelder. Det er én type sak. Men det er viktig at vi kanskje vrir bistanden istedenfor å kutte helt.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-13:
Representanten Eriksen Søreide sa i sitt innlegg at regjeringa har eit altfor fragmentert fokus i sin utviklingspolitikk, og at utviklingsbistanden går til altfor mange land. Dette gjentek ein òg i merknads form i innstillinga, der ein refererer til 113 land. Det er altfor mange. Eg kunne tenkje meg å spørje: Ein såpass sterk kritikk og ein sånn omgrepsbruk må vel omfatte langt fleire enn eitt eller to land? Kan representanten gi eksempel på nokon regionar som Noreg ikkje bør gi utviklingsbistand til, slik vi gjer i dag?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-13:
Eg begynte nesten å lure på kva som hadde skjedd under skrivinga av innlegget til den elles så sindige og nyanserte representanten Høglund, slik eg opplever han i mange utanrikspolitiske samanhengar, for det var ein utruleg sterk og negativ språkbruk av typen «ivaretakelse av fattige klienter» – som eg merka meg særleg – som han brukte om den samla utviklingspolitikken. Eg føler eigentleg for å forfølgje sporet til Svein Roald Hansen: Korleis kan ein bruke 25 mrd. kr på noko som ein ser så grenselaust negativt på?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-13:
Ingen bør i noka sak ha ei smertegrense knytt til korkje rykte eller rapportar i ei avis. Derfor ser eg fram til å få dokumentasjon på kva som stemmer, og eg reknar med at forsvarsministeren vil ta det opp i innlegget sitt i dag, og at det vil kome informasjon til Stortinget og andre om kva som er dei faktiske forholda.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-13:
Høgre kan forvente at SV og alle andre bruker den kunnskapen vi får om korleis pengane våre best mogleg vert brukte, og korleis ulike multilaterale organisasjonar fungerer. Det kan få betydning for norsk pengebruk, men aller viktigast er det at det bør få betydning for den påverknaden vi og andre utøver for å forbetre organisasjonar som ikkje fungerer godt nok. Vi er avhengige av eit breitt sett av multilaterale organisasjonar. Hovudmålet, det viktigaste målet, må vere at dei må fungere godt, og vi må bruke ikkje berre økonomiske, men også andre incitament og vår påverknad for å få det til.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-13:
Først trudde eg representanten Høybråten ville avsløre at eg har gjort ein feil i ein referanse til Bibelen i den delen av boka som han nemner, som han har påpeikt overfor meg. Den vil bli retta opp i andre utgåva, kan eg love herfrå. Men mi klare oppfatning er at når det gjeld utanrikspolitikk som innanrikspolitikk, er det viktig at det finst reelle politiske alternativ og ulike retningar. Vi i SV synest det framleis er viktig på viktige felt, sjølv om vi sit i regjering, å reise debatten om ulike måtar å sjå ting på – Afghanistan er eit eksempel på det, og Midtausten-politikken, det kunne ha vore andre ting. Men eg synest det er merkeleg at vi no synest å ha ein opposisjon som ikkje eingong sjølv, dersom eg forstår dei riktig, synest det er viktig å ha rolla som ein reell opposisjon, men som synest den bør vere i regjeringa, og at SV skal ha den. Eg synest at opposisjonen skal ha større ambisjonar, faktisk tenkje annleis, stå for ei viktig anna retning på ulike felt. Det er med utanrikspolitikk som med andre ting, der det vert tenkt for likt, vert det ofte tenkt for lite.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-13:
Eg har faktisk høyrt vonde tunger seie at Venstre har selt sjela si til Høgre og Framstegspartiet, men no veit vi at det er feil. Ho ligg trygt bevart hos Det frivillige Skyttervesen. Men eg skulle gjerne visst kva Venstre synest om Framstegspartiet og Høgre sin utviklingspolitikk og dei kutta dei no foreslår, i lys av representanten Høybråtens – frå Kristeleg Folkeparti – ganske harde ord mot dette.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-13:
Mye godt i innlegget! Jeg har ett spørsmål: Hvorfor ønsker Høyre å redusere tollvernet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-13:
Med de midlene som er blitt lagt inn i dette budsjettet, er noe av målet å øke produksjonen i afrikansk landbruk og gjøre det mindre sårbart for klimaendringer, og utvikling av bl.a. såvare for å få større avlinger på arealene. Hovedgrunnen til at vi er opptatt av dette, er at matsikkerheten i enkelte land, spesielt på det afrikanske kontinentet, er så svak, og at det har vært et krav i klimaforhandlingene om at også de vestlige land skal bidra til å utvikle landbruket i områder som er veldig utsatt for klimaendringer. For vår egen del importerer vi ca. 50 pst. av det vi spiser, og det kommer vi til å gjøre også framover hvis regjeringen får gjennomslag for sin politikk. Skal vi klare å holde en selvforsyningsgrad på 50 pst., kommer vi til å trenge større import av mat til Norge, med en økende befolkning. Så det kommer også til å bli mer import av mat til Norge – helt sikkert også fra afrikansk landbruk, og det ser jeg positivt på.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-13:
Norsk landbrukspolitikk er ikke eksportrettet. Den er rettet mot å ha en selvforsyning av primære varer til den norske befolkningen – dessverre har det sviktet på smør akkurat nå, men det kommer man til å rette på til neste år. Det er slik vi har rettet vår politikk – ikke ved å drive med eksportsubsidier ved å dumpe varer i andre land og dermed slå ut deres markeder. For det har vært et av de største problemene – f.eks. på Haiti, og andre steder – at man har ført en liberaliseringspolitikk og samtidig åpnet opp for dumping av landbruksvarer og overproduksjon, fra f.eks. USA, som har gjort at man har slått ut hele deres innlandsproduksjon. Hele vår mattenkning dreier seg om matsikkerhet, at man skal ha matsikkerhet i hvert enkelt land, og da må man kunne bruke handelsrestriksjoner. Men samtidig må man slå knallhardt ned på tiltak som minsker matsikkerhet i andre land, gjennom f.eks. eksportsubsidier.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-13:
Hvis man ser på de budsjettendringene vi har gjort i Stortinget i løpet av den rød-grønne perioden, så har man i all hovedsak fulgt opp disse – fra regjeringens side – ved neste års budsjettframleggelse. Mange av de midlene vi la inn i fjor, ligger inne i år. Så det har regjeringen i all hovedsak fulgt opp. Jeg regner med at man også neste år vil se at man følger opp de påplussingene vi har gjort, og også de prioriteringene man har lagt inn i merknadene. Et bredt flertall på Stortinget ønsker et enda sterkere fokus på utdanning, landbruk og frivillig sektor, og dette er nok noe man kommer til å se igjen også i neste års budsjett.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-13:
En hjertesak for Kristelig Folkeparti er internasjonal fordeling. Jeg vil referere representanten Høybråten, som sier at de har fått til et budsjettforlik som de er 100 pst. fornøyd med, osv., og at Kristelig Folkeparti har veldig lite å hente på høyresiden i utviklingspolitikken, for der vil man bare kutte milliarder på milliarder fra de aller fattigste. I debatten i dag har vi fått fram at Fremskrittspartiet vil kutte over 7 mrd. kr, men også Høyre vil kutte nesten 1 mrd. kr. Det er en av de få stedene de faktisk gjør et reelt kutt. Hvordan vil representanten Høybråten beskrive Høyres prioritering, når de ønsker å kutte ca. 1 mrd. kr til de aller fattigste?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-13:
Representanten Skei Grande føyde seg inn i rekken av representanter som argumenterer kraftfullt for HV-016. Jeg lurer litt på: Hvilken beredskap er det Skei Grande ønsker at HV skal ha i de store byene? Hvor kjapt skal de ut? Hvordan skal Heimevernet bli hvis man skal ha en kjappere reaksjonstid for Heimevernet enn man har for Hærens Jegerkommando/Forsvarets Spesialkommando? Ønsker man at man skal ha et profesjonelt heimevern med profesjonelle soldater? Ønsker man, i tråd med Venstres sjel, å videreføre Heimevernet nettopp som et folkeforsvar og et mobiliseringsforsvar, eller skal det bli et eliteforsvar? Jeg mener det er HVs oppgave å være et folkeforsvar, og det er spesialstyrkenes oppgave å gå inn i den type skarpe operasjoner som jeg tror Skei Grande ønsker å bruke HV til.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Nå tror jeg vi skal få vite hva som egentlig er sagt der borte, og hva som egentlig er riktig når det gjelder disse tallene – jeg regner med at forsvarsministeren vil kunne orientere om det. Men det at tingene ikke er offentlige, kan også bety at man ikke er ferdig med å regne dem ut her hjemme. Så vidt jeg forstår, er de tallstørrelsene som er presentert i Aftenposten, beheftet med ganske alvorlige feil. Det er en sammenligning av tallstørrelser fra 2008 og tallstørrelser som vi forsøker å beregne i 2018–2020.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Riksrevisjonens funn gjaldt 2010. Budsjettet for neste år, hvor målene vil nås, er for 2012. Da får vi avvente Riksrevisjonens rapport for 2012 for å se hva som eventuelt er fasiten. Men at Riksrevisjonen har funnet ting å sette fingeren på også i perioden etter 2005, er helt riktig. Det illustrerer bare at omstilling av en så stor organisasjon tar tid og er krevende å få helt presis. Dessuten, å få en ren rapport fra Riksrevisjonen er ganske krevende uansett organisasjon.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Spørsmålet er om det som ble sagt i det kanadiske parlamentet, er annerledes enn det som Stortinget har blitt informert om om samme sak. Hvis det er ting som vi burde ha vært informert om, er det kritikkverdig. Men spørsmålet er om det ikke er de samme opplysningene Stortinget har fått tidligere. Vi vet at vi over nyttår vil få en proposisjon med oppjusterte tall i forbindelse med at vi skal gjøre et vedtak om kjøp av jagerflyene, og da vil vi også få en oversikt over levetidskostnadene.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Representanten Skei Grande sa at det å kutte i bevilgningen til Det frivillige Skyttervesen var som å kutte i Venstres sjel. Det som ligger bak forslaget fra regjeringen, er jo en omlegging av tilskuddsordningen til alle de frivillige organisasjonene som får midler over forsvarsbudsjettet, at man går fra å skulle gi en bevilgning bare til organisasjonen som sådan, til at man reduserer det vi kan kalle grunnbevilgningen, og så kan man søke på midler til aktiviteter. Dette har sitt utspring i en rapport fra Difi. Jeg tror også Riksrevisjonen har vært og pekt på at man burde gjøre det. Tross sjelen – mener representanten at Skyttervesenet ikke vil være i stand til å tilpasse seg en slik støtteordning? Det er en ganske vanlig støtteordning også i andre sammenhenger. Det er det ene. Det andre er: Hvilket budsjett vil Venstre stemme for senere i dag? De vil stemme for forslag nr. 2, hørte vi. Representanten presenterte et alternativt budsjett. Det ligger ikke til votering.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-13:
Dette har vært en god debatt, som har bekreftet den brede enigheten som er i utenrikspolitikken og i forsvarspolitikken, og som har klargjort noen uenigheter, skillelinjer, når det gjelder utviklingspolitikken. La meg først ta til meg irettesettelsen fra representanten Høglund fordi jeg beskyldte Fremskrittspartiet for å redusere istedenfor å plusse på 40 mill. kr til nordområdene. Der har jeg blingset. Det er nok av minus å ta av, så det var litt dumt å kritisere en pluss. Forsvarsministeren har ryddet opp i forvirringen fra Canada når det gjelder kostnadsberegninger for F-35. Jeg håper Jan Arild Ellingsen neste gang han får en slik melding, kanskje er litt mer forsiktig med ordbruken. I dagens Aftenposten påstår han at regjeringen «driver en dekkoperasjon, en krigføring mot Stortinget». Jeg tror representanten Slagsvold Vedum virkelig savner en EU-debatt. Han forsømmer ingen anledning til å reise spørsmålet. Men det er ikke EUs grunnleggende problemer som først og fremst kommer til syne. Det som først og fremst er kommet til syne, er at land ikke har overholdt stabiliseringspakten, har ført en uansvarlig økonomisk politikk, har lånt penger og fått gjeld til langt over pipa. Det er problemet. De hadde ingenting å stå imot med da krisen kom. Så er han glad for at Norge var reddet «fra medlemskap». Vi er jo med på så å si alt – gjennom EØS-avtalen, Schengen-avtalen osv. Jeg håper representanten Slagsvold Vedum erkjenner det når den forskningsbaserte rapporten kommer over nyttår. Jeg ber ham lese den grundig. Vi er mer integrert i EU-samarbeidet enn Storbritannia. Så vil jeg si til Karin S. Woldseths beskrivelse av et forsvar i sterkt forfall at det mangler forankring i virkeligheten. Det mangler til og med forankring i Fremskrittspartiets egne merknader. Hadde det stått så ille til, hadde i hvert fall ikke 900 mill. kr vært noe i nærheten av det som skulle til for å rette opp situasjonen. Vi er i ferd med å få et forsvar som er av de mest moderne i Europa. Ivar Kristiansen kommenterte min invitasjon til et bredt samarbeid om Luftforsvarets basestruktur. Det er jeg glad for. Det omfatter selvsagt også det som er det viktige elementet i det: flykjøpet. Til slutt til Heimevernet. Vi vedtok i forrige periode en struktur på Heimevernet, med en innsatsstyrke, en forsterkningsstyrke og en oppfølgingsstyrke. Jeg mener at den strukturen skal ligge fast. Så har forsvarssjefen i sine faglige råd foreslått noen justeringer for Heimevernet og har også noen forslag om hvordan man i større byer, som Oslo, kan få militære enheter raskere på plass hvis politiet ber om hjelp til det i situasjoner à la den vi fikk i sommer. Jeg tror vi skal bruke den tiden som vi nå har, til å vurdere forsvarssjefens forslag og så komme tilbake til saken.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Representanten Hansen har jo vært på Stortinget i mange år og er kjent med både regelverk og hvordan det fungerer. Det var interessant å høre hans gjennomgang av Fremskrittspartiets politikk, som han hadde større fokus på enn egen politikk. Siden representanten Hansen vanligvis har en veldig prinsipiell tilnærming, har jeg tenkt å spørre ham om følgende: Mener representanten Hansen at det er akseptabelt at representanter for det offisielle Norge under besøk i det kanadiske parlamentet går ut med opplysninger som vi ikke er kjent med her i landet?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Jeg ønsker å følge opp forrige spørrer. Hvis man ser på Norges innsats ute, er det ikke tvil om at risikoen for dem som er ute og gjør en jobb på vegne av nasjonen, er aller størst i Afghanistan. Hvis vi så beveger oss til nordområdene våre, som er særdeles viktig for nasjonen, og der regjeringen og Stortinget har de største ambisjoner, vil jeg – i forlengelsen av det som representanten Høglund spurte om – spørre: Er det andre steder i verden enn i nordområdene utenriksministeren ser for seg at det er stor fare for en konflikt mellom Norge og en annen nasjon?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Jeg har tenkt å utfordre forsvarsministeren på å være med på en hypotetisk øvelse. Hvis forsvarsministeren kunne være så snill å omstille seg og for et øyeblikk tenke seg å være russisk forsvarsminister, hvor bekymret ville han da være når det gjelder oppbyggingen og tilstedeværelsen fra sin nabo i vest?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
La meg starte med å si at jeg synes det har vært en god debatt, en spennende debatt. Jeg kan ikke unnlate å gi en kommentar til statsråd Solheim, som pratet om ild og vann. I min forståelse av en del ting er ild og vann helt vesentlig for menneskets eksistens, og så ille kan det umulig være. Det manglet selvfølgelig en tredje part, men det regner jeg med at statsråden er klar over. Så registrerer jeg også at representanten Gustavsen har behov for å bedrive hersketeknikk fra denne talerstolen når hun definerer begrepet «anstendighet». Er det en særrettighet som Arbeiderpartiet har? Er det Arbeiderpartiets anstendighet som er den korrekte? Eller er det så at det er akseptabelt at andre kan tillate seg å ha en annen mening og en annen forståelse av det? Jeg skal la svaret henge i luften. Jeg oppfatter at det representanten Gustavsen her gjør, er å si at det er kun én type rettroende, og de tilhører et av regjeringspartiene og slett ingen andre, og måtte han der oppe forby at Fremskrittspartiet skulle påberope seg en sånn rettighet! Med det som bakteppe skal jeg gå over til å snakke om det jeg egentlig hadde tenkt å snakke om, og det er Forsvaret. Jeg skal gi forsvarsministeren terningkast 5,5 for en god opptreden i denne debatten. Jeg synes han har vært bra, jeg synes han har vært tydelig, og jeg synes ikke minst at han har vært oppklarende på utfordringene når det gjelder å kommunisere med Stortinget. Stortingets evne til å ta til seg ting er sikkert variabel, jf. dagens debatt, men det er vel også slik at regjeringen muligens kan bli litt bedre, slik at vi i fellesskap kan løfte oss. Det ville alle være tjent med. La meg så uttrykke en av de bekymringene som kanskje ikke har vært berørt, men som allikevel er viktig. Det er Forsvarets omdømme. Forsvarets omdømmekapital synes jeg til tider blir rammet stygt. Forsvaret gjør en utrolig god jobb ute – det være seg i Sør-Sudan, Afghanistan eller andre steder i verden hvor de bidrar. Det er fordi de har med seg en god kultur fra Norge. Vi har tross alt en ganske omgjengelig væremåte som nordmenn, og den kvaliteten tar Forsvaret med seg når de er ute. Derfor synes jeg at de til tider får en urettmessig kritikk for enkelte ting de gjør, kanskje ikke nok veloverveid. Men hvis vi skal vurdere den jobben de gjør, la oss nå gjøre det med fokus på det positive og ikke gå i skyttergraven og angripe dem eventuelt for feil jakkemerke eller for feil bruk av slagord. Kan vi ikke løfte blikket litt og se på hva de faktisk bidrar med? I mine åtte år i justiskomiteen opplevde jeg at justissaker var diskutert opp og ned og fram og tilbake. Så kom jeg til forsvar. Hvem snakker om forsvar? Jo, representanten Nybakk og noen andre spesielt interesserte gjør det. Men altfor mange tar Forsvaret for gitt. Vårt demokrati, i min forståelse, er bygd på to pilarer. Det er bygd på rettsstatsprinsippene, ivaretatt ved justissektoren, og suvereniteten vår, ivaretatt ved Forsvaret som en premissleverandør. Oppå det setter vi resten. Den ene får honnør og omtale, den siste – Forsvaret – tar vi for gitt, og det synes jeg vi bør gjøre noe med.