Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-06-17:
Aller først vil jeg gi honnør til partene som ble enige. De har vist forbilledlig evne og vilje til å finne fram til en god avtale, en avtale som gir forutsigbarhet for bøndene. En avtale i år sikrer også legitimiteten til avtaleinstituttet. Slik jeg ser det, ble jordbruksoppgjøret i år unødvendig spennende. Kravet var det laveste på ti år, det samme ble dessverre tilbudet. Jeg er derfor imponert over at partene fant sammen til en løsning begge følte seg tjent med. Kristelig Folkeparti er opptatt av at avtaleinstituttet i landbruket skal opprettholdes. Det er viktig at instituttet ikke undergraves. Derfor er det viktig at årets oppgjør følger vanlig praksis. Stortinget slutter seg til jordbruksavtalen og blander seg ikke inn i innretningen. I innstillingen til årets oppgjør har næringskomiteen igjen satt pilarer for landbrukspolitikken. Enkelt oppsummert er disse slik: økt matproduksjon for økt selvforsyningsgrad landbruk i hele landet sterkere rekruttering til landbruket Kristelig Folkeparti slutter seg til disse fullt ut. Kristelig Folkeparti vil ha aktive bønder i hele landet. Vi vil ha variert bruksstruktur for å kunne bruke alle arealene vi har tilgjengelig. Vi ønsker å øke framtidstroen i landbruket både for dem som er inne i næringen, og for dem som skal investere i bruk. Vi vil øke matproduksjonen på norske ressurser med intensjon om økt selvforsyningsgrad. Kristelig Folkeparti ivrer for å sikre framtidslysten i næringen. Da må vi sikre konkurransedyktig inntekt, fleksible og gode arbeidsvilkår, og vi må sikre at næringen er framtidsrettet og innovativ. Den store produktivitetsveksten som har vært i landbruket de siste årene, skyldes et innovativt landbruk med omstillingsevne. Landbruket evner å bruke nyskapning og teknologi til å fremme økt verdiskapning. Det er meget bra. Jeg tror det kan være lurt å legge til rette for større bruk – samtidig som at dette ikke må gå ut over de små og mellomstore brukene. Det er ikke alle steder det lar seg gjøre å bli større. Dersom små og mellomstore må legge ned driften, utnytter vi ikke hele potensialet i landbruket. Det vil også være i strid med målet om økt matproduksjon og landbruk i hele landet. Jeg vil derfor advare mot kun å tenke større og mer sentrale bruk. Det må også rettes oppmerksomhet mot å ta hele landet i bruk og bruke alt tilgjengelig areal. Fôrdyrking er grunnlaget for at vi her under polarsirkelen har en selvforsyningsgrad på om lag 40 pst, og at vi har et levende landbruk med små og mellomstore bruk over hele landet. Den regionale arbeidsfordelingen er helt sentral, og en hensiktsmessig produksjonsfordeling må være styrende når kvoteregionene for melk skal vurderes i kommende landbruksmelding. I dagens innstilling ligger det en rekke merknader som store deler av komiteen er med på. De bygger på hovedprinsippene om økt matproduksjon, økt lønnsomhet, styrket jordvern og bedre rekruttering. Rundt disse hovedprinsippene bør landbrukspolitikken utmeisles. Det er også rundt disse jobben må gjøres i oppgjør og i kommende stortingsmelding. I går kunne jeg lese i Nationen at det i dag skulle komme en avsløring, og den skulle tvinges fram av komiteens leder, Pollestad. Jeg må vel si at jeg personlig har lite sans for tvang og avsløring, men nok om det. For Kristelig Folkeparti er det viktig å verdsette bondens arbeid, slik at de sikres en inntekt på linje med andre yrkesgrupper. Kristelig Folkeparti ser på bonden som selvstendig næringsdrivende. Vi vil gi bønder mulighet til å redusere inntektsforskjellen til andre yrkesgrupper, noe vi var med på i fjor ved å gi jordbruket en kronemessig vekst på 26 900, mot 13 603 kr til andre grupper. Det er dobbelt så mye. Så er det ingen avsløring eller hemmelighet hvilke merknader vi var med på i fjorårets oppgjør. Vi la til rette for en vekst som ble på 26 900 kr, og står sammen med Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre i merknader om dette og om en prosentvis vekst. Årsaken til at vi får denne diskusjonen om inntektsmålsetting, er manglende vilje til å komme med formuleringer i siste landbruksmelding fra 2012. Jeg kjenner særlig til dette siden jeg var, fra opposisjonens side, den som prøvde å få til en formulering sammen med Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Det var synd at vi ikke fikk til en formulering i 2012. Det ser vi konsekvensen av i dag.