Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-20:
Behandlingen av, høringen og diskusjonen rundt Dokument 8:16 S har vært veldig interessant. Kjernen kan oppsummeres i tre punkter. Punkt 1: Vi, Stortinget, det norske folk, eier et av verdens største fond, med det ansvar og de muligheter det gir. Punkt 2: I høringen og debatten har egentlig alle vært enige om at det skal være etiske grenser for hva fellesskapet skal tjene penger på. Det var noen nyanser i høring og debatt. Jeg vil framheve at Fremskrittspartiets Gjermund Hagesæter problematiserte litt rundt det. Men bunnbjelken og kjernen er at et samlet storting står for at det skal være etiske grenser – at vi står på den linjen som man begynte på i 2001, når det gjelder hva det norske samfunn skal tjene penger på. Punkt 3 – som debatten har sirklet rundt – har vært om fondet skal brukes mer aktivt i klimasammenheng enn det er gjort til nå. Merknadene viser klare forskjeller. Alle partiene diskuterer investeringer i fossil energi og i kull og de utfordringene det gir. Men det er to ulike innganger. Flertallet vektlegger den finansielle risikoen høyest. Hva er den finansielle risikoen ved å være så tungt vektet i fossile energikilder? Også i høringen ble det løftet fram at når vi har så mye av vår kapital ellers f.eks. bundet i Statoil og på norsk sokkel, hva er den totale finansielle risikoen ved det? Kan det gjøre vår formue mer sårbar, når så mye av vår kapital er bundet på denne sektoren i stort? Mindretallet, bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, løfter ikke fram den finansielle risikoen som vår hovedargumentasjon for at vi skal vektes mindre innenfor f.eks. kull. Der har vi vektet klima som vårt viktigste argument for at man eventuelt skal selge seg ut av ulike fossile energikilder, og har konkludert med at vi mener at man bør selge seg ut av rene kullgruveselskap så fort som mulig. Så det er et veldig klart skille i hvordan man argumenterer. Argumenterer man etisk/moralsk ut fra et klimaperspektiv, eller argumenterer man ut fra et finansielt perspektiv og hva som økonomisk sett er mest lønnsomt? Der går det et skille mellom mindretallet i komiteen – jeg vil også regne med Rasmus Hansson i Miljøpartiet De Grønne – og flertallet i komiteen, som har lagt seg inn på den økonomiske dimensjonen. Jeg synes egentlig ikke det er forunderlig at Høyre og Fremskrittspartiet gjør det, men jeg synes det er forunderlig at Venstre og Kristelig Folkeparti legger seg inn på det som sin hovedargumentasjon for at man kanskje på sikt skal selge seg ned, første gang i kull, eller kanskje også i andre fossile energikilder. Jeg tror egentlig ikke at hovedargumentasjonen til Venstre og Kristelig Folkeparti er en finansiell risiko. Jeg tror den egentlige motivasjonen til Venstre og Kristelig Folkeparti er klima og at man argumenterer ut fra den tradisjonen vi har hatt i forvaltningen av den norske oljeformuen, at vi skal ha noen etiske grenser. Men det er veldig vanskelig å se i de merknadene som Venstre og Kristelig Folkeparti står bak her. Her er det de økonomiske argumentene som er det dominerende, men jeg tror ikke det er det som gjenspeiler deres egentlige holdning. Min konklusjon på det er at Venstre og Kristelig Folkeparti bruker den såkalte friheten de har i Stortinget, ikke til å fremme klima, men de bruker den til å fremme et samarbeidsklima med Høyre og Fremskrittspartiet – at det er blitt viktigere, at man er redd for å stemme for det man er for, og at man derfor kommer fram til en uforpliktende utredning istedenfor konkret handling. For flertallet i salen her er enig i konklusjonspunkt nr. 1, at vi bør selge oss ut av rene kullgruveselskap. Venstre er for det, Kristelig Folkeparti er for det, Arbeiderpartiet er for det, Senterpartiet er for det, SV er for det, Miljøpartiet De Grønne er for det, men man stemmer imot det. Jeg synes det er trist og synd at Venstre og Kristelig Folkeparti, som nå har sagt over år at de er for ikke å være en aktiv eier i kullselskap, nå setter samarbeidsklimaet foran klima, og at man argumenterer ut fra et rent økonomisk perspektiv, og ikke ut fra et klimaperspektiv. Jeg ser fram til debatten.