Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-09:
De fleste ordninger for barnefamilier er satt sammen på en måte som er tilpasset det som er vanligst, nemlig at man får ett barn om gangen. Hvert år er det nærmere 1 000 flerlingfødsler i Norge, og de aller fleste er tvillingfødsler. Det er helt rimelig – etter SVs syn – at disse familiene, som står overfor noen helt spesielle utfordringer, møtes med hjelp og støtte fra samfunnet som kan gi foreldre og barn en god start. Dagens system tar ikke høyde for de behovene flerlingfamiliene har. Når velferdsordningene ikke stemmer med hverdagen til familiene, er det ordningene som må justeres. Ved en vanlig ettbarnsfødsel vil barnet ha en forelder hjemme gjennom hele permisjonstiden. For flerlinger er situasjonen annerledes. Her må barnet dele permisjonen med ett eller flere søsken som er født samtidig. Selv om det fødes to eller enda flere barn samtidig, utvides ikke retten til permisjon tilsvarende. Etter en ganske kort periode vil flerlingfamilier oppleve at de har færre hender til å håndtere hverdagen enn andre familier har. Både barn og foreldre i flerlingfamilier trenger trygghet og avlastning. Det sier seg selv at det er forskjell på å ha tre spedbarn og å ha ett. SV mener at foreldrepermisjonen for flerlingfamilier bør økes. I dag gis det fem uker ekstra, som foreldrene kan ta ut samtidig. Dette er etter vårt syn for lite og gjør at en forelder blir alene i hverdagen med to eller flere små barn altfor tidlig. Om man ikke ser behovet for en utvidet permisjon, bør det likevel være mulig å vurdere noen av de forslagene som vi fremmer i dag, for de forslagene som vi fremmer i dag, gjør ikke enorme omveltninger i samfunnet, men de betyr enormt mye for de familiene det gjelder. Flerlingfamiliene trenger sterkere støtte enn de fleste andre familier, ganske enkelt fordi belastningen er så mye større. Vi kan gjerne snakke om «trippel glede», men vi snakker også om «trippelt antall våkenetter». Mange av flerlingfamiliene får også ekstra utfordringer fordi flerlinger oftere fødes før termin. Barn og foreldre trenger ekstra tid og støtte. Familiene kan være mer sårbare. Foreldre som får flerlinger, kan ha det tøft fordi det er vanskelig å håndtere mer enn ett barn, men også fordi følelsen av ikke å strekke til kan være sterk, særlig det første leveåret. Og vi vet at forskning fra Folkehelseinstituttet viser at tvillingmødre har hele 77 pst. større sannsynlighet for depresjon enn andre mødre fem år etter fødselen. Dette er kunnskap som fortjener å bli tatt på alvor. Derfor er det positivt at komiteen i dag ønsker at det gjennomføres en skikkelig kartlegging av levekårene for disse familiene. Men jeg hadde håpet at det var mulig å samles om mer. SV foreslår fire helt konkrete tiltak, som ikke koster mye, men som vil kunne gjøre livet for dem det gjelder, ganske mye enklere. Det ene handler om å gi far og medmor rett til kortere arbeidsdag det første leveåret. I dag har en mor som ammer, rett til fri. Med en tilsvarende rettighet for far eller medmor vil flerlingfamilier kunne få en tryggere og bedre hverdag. Det andre er å styrke rettighetene for far eller medmor ved fødsel. I dag finnes det en lovfestet rett til to uker fri ved fødsel, såkalt omsorgspermisjon. Denne rettigheten utløses per fødsel, ikke per barn. Vi mener at å endre dette slik at tvillingfamilier får fire uker, trillingfamilier seks uker, osv., er naturlig. Det bør vurderes å gi støtte til arbeidsgiver gjennom folketrygden for de ekstraukene for flerlingfamilier. Det tredje forslaget innebærer at i de familiene som får trillinger eller enda flere barn på en gang, skal begge foreldrene få full foreldrepermisjon. Dette gjelder veldig få, mellom ti og tjue familier hvert år, men det er stor forskjell fra dagens situasjon, der en skal håndtere tre, som regel for tidlig fødte, barn på en gang etter bare en kort felles permisjon. Dette handler om å sikre nok hender til å kunne ivareta barna helt i starten av deres liv. Det fjerde forslaget fra oss er innføring av en lovpålagt ordning med familievikar. Representanten Bente Stein Mathisen hadde en veldig fin gjennomgang av kommuner som gir god hjelp og støtte til familier som trenger det. Dessverre er eksemplene på familier som ikke får hjelp, altfor mange. Da er det ikke familiesituasjonen i seg selv det er noe i veien med. Da er det lovverket, hvordan det håndteres, og hvordan ordningene er i kommunene, det er noe i veien med. Jeg tar opp SVs forslag.