Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-03-02:
Meldingen gir en grundig gjennomgang av situasjonen og status for sektoren. Det påvises til dels betydelige utfordringer, særlig knyttet til sikring av gjenstandsmateriale, digitalisering av samlingene og i forhold til forskning og kunnskapsutvikling. Vi vet også at det er et sterkt behov for å styrke det interdepartementale samarbeidet. I dag er det f.eks. for stor avstand mellom museumspolitikken og kulturminnepolitikken, og vi må unngå at nødvendige tiltak utsettes som følge av uklare ansvarsforhold. Meldingen omhandler de museene som mottar statlig tilskudd fra Kulturdepartementet. Jeg mener det også er viktig å rette et fokus mot de mindre, lokale bygdemuseene som ikke mottar statlig støtte, eller som inngår i de faglige museumsnettverkene. Det er svært viktig at også disse får nyte godt av en satsing på sektoren, bl.a. ved at disse museene kan bruke kompetansen i de konsoliderte enhetene. Når det gjelder konsolideringsprosessen, så har jo dette vært – og er – en omfattende prosess. En rekke museer har valgt å konsolidere seg i tråd med signaler fra storting og regjering. Kristelig Folkeparti mener mye bra er oppnådd gjennom dette. Samtidig må vi respektere at forholdene ikke ligger til rette for sammenslåing alle steder. Jeg mener det må være rom for ulike løsninger, og vi må være svært varsomme med å bruke økonomisk tvang her. Men i hovedsak er Kristelig Folkeparti enig i at den omfattende strukturendringen har vært positiv for sektoren. Det var min partikollega Ola T. Lånke som var saksordfører for ABM-reformen da denne ble behandlet på Stortinget. Kristelig Folkeparti har fulgt prosessen tett både i regjering og i opposisjon. Det gjenstår fortsatt en del arbeid, men vi mener at vi er på rett vei. Et viktig mål for kulturpolitikken er å ta vare på, formidle og videreutvikle kulturarven og kulturverdier. Kulturen verner om tradisjoner. Kulturen gir oss rotfeste, trygghet og identitet. Museene har her en helt sentral rolle. Historiske impulser og tanker – og dokumentasjon på dette – må være tilgjengelig. Museene er et ankerfeste hvor vi finner gjenstandene og de nøyaktige arkivene over kulturminner som er nødvendige for å kunne hente fram fortiden. Det er en viktig statlig oppgave å sørge for at nye generasjoner kan ta del i den faktiske dokumentasjonen av våre historiske røtter. Jeg har lyst til å understreke den grunnleggende rolle som arkivfunksjonen har i et samfunn. Betydningen av dette vil alltid ligge fast, på tross av endringer både i det indre og det ytre landskapet. Ikke minst er dette viktig i et samfunn som er i ferd med å drukne i en flom av masseprodusert informasjon av varierende kaliber. Arkiv- og museumspolitikk dreier seg til syvende og sist om å sikre ettertiden et reservoar av autentisk dokumentasjon. Vi har en tendens til å ville omskape historien i vårt eget bilde. Fortiden består likevel av et utall faktiske hendelser, og her går det selvfølgelig an å skille mellom sant og usant. Men dette krever basiskunnskap, faste referanser og pålitelig dokumentasjon. Dette er en forutsetning for å kunne føre en meningsfylt debatt om fortiden og se historien i lys av vår egen tid.