trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Den saken som er bakteppet for at det blir framsatt et mistillitsforslag her i dag, er veldig alvorlig, nemlig trygdeskandalen og rettsskandalen. Det er folk som er blitt urettmessig dømt og satt i fengsel. Noen har måttet selge hus og hjem for å betjene krav de aldri skulle fått, og ikke minst gått gjennom en forferdelig ydmykelse. Dette skulle aldri ha skjedd, men det har det gjort. Stortinget må få klarhet i hvordan dette faktisk kunne skje, hvem som burde oppdaget det, og når, hvem som visste hva, og når, og om ett eller flere medlemmer av regjeringen burde ha grepet inn på et langt tidligere tidspunkt. Det må Stortinget få svar på. Nå ligger hele dette sakskomplekset til behandling i kontroll- og konstitusjonskomiteen, etter statsråd Anniken Hauglies redegjørelse for Stortinget den 5. november. Komiteen tar den jobben på største alvor. Det er blitt stilt en rekke spørsmål, det kommer til å bli stilt flere spørsmål, og det er besluttet at det skal avholdes en åpen høring 9. januar – sannsynligvis også 10. januar – for å få svar og for å komme til bunns i denne saken. At Rødt velger å konkludere allerede i dag og fremmer det forslaget de gjør, synes jeg vil forstyrre det viktige arbeidet som pågår. Jeg mener det vil være uheldig og faktisk kan undergrave det som er satt i gang, og kraften i fortsatt å grave i saken. Jeg vil også si at alle partier på Stortinget har anledning til å sitte i kontroll- og konstitusjonskomiteen og kunne ha bidratt i akkurat det arbeidet. Det har ikke alle valgt å gjøre, heller ikke Rødt, men det får være opp til det enkelte parti å vurdere. Når en så alvorlig sak ligger til behandling i Stortinget og i kontroll- og konstitusjonskomiteen, vil selvfølgelig en viktig del av arbeidet være å vurdere tilliten til regjeringen eller enkelte statsråder. Fra Arbeiderpartiets side har vi sagt at vi ikke foregriper noen konklusjoner, men vi utelukker ikke at vi kan ende opp med en svært hard konklusjon. Men vi har fortsatt ikke fått alt på bordet. Det er mange ting som fortsatt må svares på og avklares, og det er viktig at ting gjøres i riktig rekkefølge. Derfor mener vi i dag at vi ikke kan støtte et mistillitsforslag mot Anniken Hauglie. Det har ingenting å gjøre med at vi ikke ser hvilken skandale denne saken er, eller at vi ikke mener at ansvar skal tas. Vi mener at alle de menneskene som har fått begått urett mot seg, fortjener at Stortinget gjør et grundig arbeid. Den jobben har kontroll- og konstitusjonskomiteen fått i oppdrag av Stortinget å gjøre. Med det som bakgrunn vil jeg anbefale Arbeiderpartiets gruppe å stemme imot forslaget.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Denne saken er alvorlig, og det kommer til å være mange korsveier under behandlingen av saken. Senterpartiet deler oppfatningen til representanten Eva Kristin Hansen, nemlig at et mistillitsforslag på et senere tidspunkt ikke kan utelukkes, men at Stortinget må ha en behandling av denne saken, de spørsmål som er stilt departementet, og de høringene som skal være i kontrollkomiteen. Det å ta stilling til et mistillitsforslag i dag vil være unaturlig, like unaturlig som det ville være å sende det til en komité. For hovedregelen når det gjelder mistillitsforslag, er at de behandles umiddelbart, ikke at de sendes til komité, og det er det mange gode grunner til.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Folk lever sine liv både i byene og utover i landet, og det er bra; livene leves på ulike måter. Vi vil gjerne at folk skal reise kollektivt, derfor har vi f.eks. også foreslått å redusere momsen på kollektivtrafikk. Vi synes det er viktig at det blir billigere å bruke kollektivtrafikk. Når det er sagt, må jeg si at denne regjeringens innretning av belønningsmidler og byvekstavtaler må bli en kilde til debatt snart, for det har vokst svært mye. Staten har i realiteten overtatt en del av fylkeskommunens ansvar for kollektivtrafikk på en måte Senterpartiet mener det er grunn til å se nærmere på. De fylkene som ikke har en stor by i sin midte, vil sitte igjen med en mye større regning for kollektivtrafikken i sitt område enn de fylkene som har en stor by i sin midte. Kollektivtrafikk, også i byene, er i stor grad et fylkeskommunalt ansvar, og det mener jeg er en problemstilling en er nødt til å se videre på. Dessuten mener Senterpartiet at det er nødvendig å omprioritere en del fra byvekst også til distriktsvekst, slik at man kan få økt utviklingen i distriktene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Jeg tror ikke det skal stå så veldig mye i Senterpartiets budsjett før representanten Heggelund synes det er litt rart – så det er nå så sin sak. Jeg mener det trengs en debatt om byvekstavtalene framover, for denne regjeringen har valgt bare å pøse penger inn i byvekstavtalene og sagt at nå skal også vi som stat ta over 66 pst. av utgiftene til kollektivtrafikk i byene. Jeg mener en da griper inn i et system der det i utgangspunktet er fylkeskommunene som har ansvaret for kollektivtrafikk, og at en velger en annen linje overfor de store byene enn det en gjør overfor resten av landet. Det fortjener i alle fall en diskusjon. I tillegg er det slik at Senterpartiet ønsker å ta en del av økningen i byvekstavtalene – for vi går ikke ned, vi har også en stor økning i byvekstavtalene – og omprioriterer til bygdevekstavtaler, for det ser vi at det er et veldig stort behov for etter denne regjeringens sentraliseringspolitikk.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Vi vil si til alle kommuner at vi kommer til å finansiere eldreomsorgen gjennom rammeoverføringer til kommunene. Og når det gjelder rammeoverføringene, ligger vi på et nivå som er skyhøyt over regjeringens; vi ligger 2,2 mrd. kr over regjeringen i rammeoverføringer. Det er innenfor rammeoverføringene vi vil finansiere eldreomsorgen. Når det gjelder det statlige forsøket, tror jeg at en del av de kommunene som er inne i dette forsøket, nok vet at disse midlene er tenkt å fases ut fram mot 2023, og at de også har forberedt seg på det. Jeg vet at i alle fall min hjemkommune, Stjørdal, har forberedt seg på det. Derfor trenger jeg ikke å si noe til etatssjefen i Stjørdal, men jeg kan jo forsikre søsteren min, som sitter i formannskapet, om at vi skal bidra til en god eldreomsorg i Stjørdal også i årene framover.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Det er helt riktig at Senterpartiet synes matproduksjon er svært viktig, og vi ønsker at alle de dyrkede arealene vi har, skal kunne brukes til matproduksjon. Vi ønsker også at utmarka i Norge, altså grasproduksjonen i Norge, skal stå sterkt i årene framover. Vi vet at landbruket kommer til å bli berørt av klimaendringene, og klimatilpasning innenfor landbruket er et viktig arbeid. Det er også slik at landbruket må ta sin andel av klimagassutslippene. Kutt i klimagassutslipp er også kjempeviktig. Derfor har Senterpartiet bl.a. i dette budsjettet foreslått et klimafond for landbruket, slik at man kan omstille driftsmidlene og driftsformene i landbruket på en klimavennlig måte. Vi tror at den typen positive virkemidler er mye viktigere enn å prøve å øke drivstoffavgiftene på en måte man vet ikke har klimaeffekt, men stort sett bare fungerer som en fiskal avgiftsøkning for å få mer penger inn i statskassen og prøve å saldere de pengebehovene som regjeringen har.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Det har vært en interessant debatt, med klare skillelinjer. Som stjørdaling og nordtrønder kan jeg istemme med Elvenes i at det er fint fra Stjørdal og nordover. Det er fint der, det bor mye flotte folk der. Men jeg vet også at de som bor der, lever i stadig uvisshet. Vil sykehuset bli nedlagt – nå eller neste år? Vil tingretten bli nedlagt – nå eller året etterpå? Kommer kortbaneflyplassene til å bli nedlagt, kommer ambulansene til å forsvinne? Vil tjenester nær oss forsvinne? Det er den uroen de føler på. Jeg synes debatten i dag egentlig bekrefter at vi har en regjering som omformer og sentraliserer offentlig sektor i Norge på en rekke områder. Men Senterpartiets påstand er at de vegrer seg for å ta det politiske ansvaret for det de faktisk gjør. Det synes jeg er uheldig, det er et av de store ankepunktene fra Senterpartiets side. Men jeg har også lyst til å si to ord om en annen debatt som regjeringen prøver å vri seg unna, på litt spissfindig og merkverdig vis, og det er debatten om økte avgifter. I stedet for å erkjenne at avgiftene øker med 6,3 mrd. kr, i stedet for å erkjenne at økte avgifter har sosialt og geografisk uheldige utslag, finner de på stadig nye krumspring. I dag var det at vi ikke lenger skal diskutere vedtatte avgifter og skatter, men vi skal diskutere innbetalte avgifter og skatter. Da var det slik at hvis man bare tok en fjerdedel av de innbetalte avgiftene, var det lavere. Men poenget er at hvis man tar alle avgiftene, og skattene i samme slengen, er det blitt 80 mrd. kr i økte skatter og avgifter med denne regjeringen de siste seks årene. Så prøver en gjennom regnestykker også å late som om man ikke har økt drivstoffavgiftene, ved å påstå at det er regjeringens fortjeneste at utsalgsprisen på bensin og drivstoff er lavere i dag enn den var under rød-grønn regjering. Ja, oljeprisen har Fremskrittspartiet verken noen ære eller skyld for. Men faktum er at avgiftene på drivstoff har økt mer på ett år med denne regjeringen enn de gjorde på åtte rød-grønne år. Debatten om avgifter og hvordan økte avgifter rammer skjevt, både sosialt og geografisk, er viktig, og Senterpartiet har reist den. En kan prøve å lure seg unna den debatten på mange forskjellige måter, men det er en svært viktig debatt, og det er viktig at den er kommet på dagsordenen. Men den krever en oppriktighet om temaet som vi fortsatt ikke ser fra Høyre og Fremskrittspartiets side. Så skal jeg si én ting til slutt. Geir Pollestad snakket om pelsdyr. Den saken kom ut i offentligheten kl. 18.09 i dag, midt under finansdebatten og mens vi skal behandle en mistillitsdebatt i Stortinget. Det var neppe tilfeldig. Men den som tror at den saken skal gjemmes eller glemmes av den grunn, tar feil.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-11-27:
Jeg skal fatte meg i korthet fordi tidligere talere har lagt vekt på mye av det som også Senterpartiet synes er viktig, særlig representanten Eva Kristin Hansen. Jeg kan slutte meg til mye av det som er sagt fra hennes side. Vi synes alle at dette er en meget alvorlig sak, som har rammet mange uskyldige mennesker. Samtidig tror jeg vi alle ønsker å få klarhet i alle sider ved saken. Det er mange spørsmål som er ubesvart, og den høringen som skal gjennomføres i januar, vil være viktig for alle parter. Å foregripe det arbeidet er ikke klokt. Det er heller ikke riktig. Når alle fakta er kommet på bordet, kommer diskusjonen om hvilke konsekvenser og hvilket ansvar som blir knyttet til saken. På den bakgrunn vil jeg anbefale Senterpartiets stortingsgruppe å stemme imot forslaget.
Svein Harberg (Høyre), 2019-11-27:
Representanten Moxnes har fremmet og begrunnet et mistillitsforslag. Det er en alvorlig sak, og det er vanlig at en da håndterer det på den måten at en stemmer over det umiddelbart. Det vil også være riktig i denne sammenheng. Å sende det over til en komité som allerede har en sak på samme saksområde, nemlig statsrådens redegjørelse, vil være helt unaturlig og vil forstyrre den saken. Så jeg anbefaler Høyres gruppe å stemme for at vi håndterer det slik presidenten har foreslått.
Svein Harberg (Høyre), 2019-11-27:
Eva Kristin Hansen hadde et godt innlegg, og mye av det samme innholdet kommer nå. Jeg vil begynne med å sitere fra representanten Moxnes’ forslag, som han har lagt fram i dag: «Ingen enkelt statsråd kan lastes for det fulle omfanget av denne skandalen, som har røtter tilbake til flere ulike regjeringsperioder. Forslagsstiller er derfor av den oppfatning at en grundig gransking og behandling er nødvendig for å komme til bunns i saken og gjenopprette tilliten til viktige samfunnsinstitusjoner.» Ja, den grundige granskingen er i gang, ved et uavhengig granskingsutvalg med høy kompetanse på EØS-rett og som også inntar brukerperspektivet, og gjennom gransking i kontrollkomiteen. I tillegg har både Nav og domstolene egne gjennomganger og diskusjoner om det som har skjedd. Dette er en krevende sak, og etter hvert som jeg leser dokumentene vi har fått i kontrollkomiteen, dukker det opp stadig nye spørsmål. De spørsmålene vil vi ha svar på, og svarene må ses i sammenheng. Statsråden svarer kontrollkomiteen på spørsmål flere ganger i uken for tiden og vil i høringen også måtte svare for komiteen sammen med andre som har vært involvert i saken. Høyre er opptatt av å finne ut hvordan dette kunne skje. Vi må finne ut hvorfor det som nå er konklusjonen, ikke ble fanget opp, verken da forordningen kom i 2011–2012, eller senere, før det ble grepet fatt i nå i høst. Vi må til bunns i saken, og vi må sikre at noe slikt ikke skjer igjen. Konklusjonen til Bjørnar Moxnes henger ikke sammen med hans egen innledning, som jeg refererte. Konklusjonen skal trekkes når jobben er gjort. Høyre skal bidra til en grundig kontroll. Høyre har tillit til og opplever at statsråden vil bidra konstruktivt. Å konkludere med mistillit til statsråden i dag ville være helt feil, og Høyres gruppe anbefales derfor å ikke støtte mistillitsforslaget.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Dette er en alvorlig sak og en sak vi også står midt i grundige prosesser for å få svar på i kontrollkomiteen. Det er derfor uheldig at vi nå stiller oss i en situasjon hvor det skal konkluderes i denne sal før vi har fått de svarene som ofrene i saken både fortjener og etter SVs oppfatning har krav på. Derfor viser SV til eksempler i sedvane og praksis på at forslag om mistillit sendes til komité, sånn at vi ikke må gjøre en forhastet konklusjon i spørsmålet om tillit til statsråden. For SVs del er det viktig å komme til bunns i saken, og det innebærer også eventuelle nye spørsmål til andre statsråder hvor tillitsspørsmålet bør bli vurdert. Det inkluderer også å stille spørsmål til statsministeren. Derfor vil jeg anbefale SVs gruppe å stemme for en oversendelse til komiteen, slik at vi kan ta dette i riktig rekkefølge og komme til bunns. Da er også SVs gruppe åpen for at konklusjonen kan ende med det som representanten Moxnes har foreslått, nemlig mistillit til statsråden.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Representanten Helleland sier det går godt i norsk økonomi. Det pleier han å gjøre, men spørsmålet er jo: godt for hvem? Det går kanskje godt for den økonomiske eliten her i landet – det har blitt rekordmange nye milliardærer, f.eks. – men for de fleste andre er bildet et annet. For eksempel har vi rekordmange – 102 000 – barn som vokser opp i fattigdom. En ny SSB-rapport viser at vi har et økende fenomen med enslige forsørgere som er fattige på tross av at de er i jobb. Blant gruppene med størst nedgang i husholdningsinntekter finner vi barnefamiliene. Og 130 yrkesgrupper hadde reallønnsnedgang i fjor, bl.a. helsefagarbeidere og barnehagelærere, for å nevne noen. Så når representanten Helleland sier at det går godt i norsk økonomi, mener han at det også går godt for de barna som vokser opp i fattigdom, og for de familiene som har fått mindre å rutte med etter at denne regjeringen tok over?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Vi vil også følge den anbefalingen til behandlingsform som presidenten har foreslått, så jeg anbefaler Fremskrittspartiets gruppe å stemme for presidentens anbefaling.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Situasjonen er den at det er veldig stor aktivitet i Nord-Norge. Det er lav arbeidsledighet. Det betyr at det faktisk er mye som går veldig bra. Så kan sikkert ting bli enda bedre. Men det som uansett er viktig for utviklingen i den landsdelen, er at man ikke skaper usikkerhet om det som kanskje er noe av det viktigste levegrunnlaget: olje og gass. Det er viktig at vi har investeringer i det man skal leve av i fremtiden, som igjen tiltrekker kompetanse. Mange av dem som flytter, er høykompetente mennesker, altså med høy utdanning. Da må det være tilrettelagt for stor aktivitet og industriutvikling i nord som gjør at det er interessant for høyt utdannede mennesker å både bo og jobbe i landsdelen. Men jevnt over er det en veldig positiv utvikling. Det er veldig lav arbeidsledighet, og det er høy aktivitet.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Jeg kan gjerne gjenta mye av det jeg svarte på forrige spørsmål, for hele clouet ligger i at man tilrettelegger for økt aktivitet, for etablering av arbeidsplasser, for å gjøre det interessant for mennesker å både bo og arbeide i den nordlige landsdelen. Og det gjør vi jo. Vi ser at aktiviteten er høy, og vi ser at arbeidsledigheten er lav. Representanten nevnte beredskap. Ja, nå etableres det en ny helikopterbase for redningshelikoptre i Tromsø. Det er tiltak som kommer landsdelen til gode. Men det absolutt viktigste for mennesker i Nord-Norge er at man har sikre arbeidsplasser, at man ser at det etableres nye bedrifter, og at det er investeringsvilje. Jeg kan love at det finnes mye statistikk over at det er flyttet mye kapital fra distriktene og inn til sentrale områder fordi det har gitt den beste avkastningen, bl.a. gjennom eiendomsinvesteringer. Veldig mye av det vi har gjort ved å endre innretningen av skattesystemet, har nettopp bidratt til at det er mer attraktivt å investere i bedrifter ute i distriktene.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Vi både lytter og følger innspill fra våre lokalpolitikere, men samtidig er vi i den situasjonen at vi, så lenge vi sitter på Stortinget og i regjering, må ta noen beslutninger som er helhetlige, og som gagner hele utviklingen i Helse-Norge. Denne sykehussaken er ikke enkel, og vi har hatt mange og lange diskusjoner rundt hva som er den beste løsningen. Samtidig er det slik at så lenge vi har helseforetaksmodellen, må vi også lytte til de rådene som kommer fra helseforetakene våre, og som har gjort grundige vurderinger av de ulike alternativene. Det er ikke slik at det er bare positive argumenter for det ene eller det andre, men i sum har vi falt ned på at den beste løsningen for sykehustilbudet i Oslo-regionen, også den med minst ringvirkninger for andre helseforetak, vil være å følge det som er anbefalingen fra helseforetaket: å bygge ut Gaustad. Og det som ligger inne i statsbudsjettet, er kun et lånetilsagn.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Det kan jeg nok ikke svare deg på her og nå, for vi har et prosjekt som er vedtatt, som ligger i NTP-en, og som er forutsatt gjennomført. Det jeg kan anbefale SV, er at man burde bli mer positiv til viktige reformer som gjennomføres i samferdselssektoren, for da kan vi nemlig frigjøre store beløp, mange milliarder – både gjennom Nye Veier AS, der vi ser resultatene allerede, og gjennom jernbanereformen. Bare på de anbudsprosessene som er gjennomført, kan vi kanskje spare rundt 8 mrd. kr. Det betyr at vi kan ta noen grep som gir mer penger til å bygge både vei, tunneler og bane. Om løsningen rundt ferjefri E39 er moden for å revurderes? I utgangspunktet er ikke vi der. Vi mener at det skal gjennomføres slik det har vært forutsatt. Så må man selvfølgelig vurdere kostnadene løpende underveis. Det er også noen forsinkelser i deler av prosjektet, så det er en utfordring. Men vi har ikke snudd foreløpig.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Svein Harberg siterte fra forslaget til representanten Moxnes om behovet for en grundig gransking og behandling for å komme til bunns i saken og gjenopprette tilliten. Nå er altså granskingsutvalg oppnevnt, arbeidet er startet, kontrollkomiteen har åpnet sak, og det blir arrangert høringer på nyåret. Til tross for dette har representanten Moxnes allerede konkludert: Statsråden må gå. Han vil ikke vente på gjennomgang av fakta. Da kan man jo spørre seg: Hva er det han vet som ingen andre kjenner til? Dette er et politisk spill, hvis det er lov til å bruke en slik betegnelse fra denne talerstolen, og egentlig er det unødvendig å bruke mer tid på det. Urett er begått og må rettes opp snarest. Samtidig må granskingsutvalget og kontrollkomiteen få fullføre sitt arbeid, slik det er gjort i tidligere saker av veldig alvorlig karakter som har berørt både regjering og storting. Jeg vil anbefale Fremskrittspartiets stortingsgruppe å ikke støtte mistillitsforslaget fra representanten Moxnes.
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Det er all grunn for Stortinget til å ha ei svært audmjuk haldning og tilnærming til ei så alvorleg sak. Det å ha eit ubehandla mistillitsforslag hengjande over saka på ubestemt tid, trur eg kan dra merksemda vekk frå andre ting som absolutt fortener å verta sett under lyset i denne saka. Eg rår difor til at Venstres gruppe følgjer tilrådinga frå presidenten om å behandla saka med ein gong.
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Eg er rimeleg overtydd om at representanten Gahr Støre er samd i at me lever i ei tid som krev meir forpliktande internasjonalt samarbeid, ikkje mindre. Like fullt tek han til orde for – gjeve at dei får fleirtal ein gong i framtida – eit forpliktande samarbeid med Senterpartiet og SV, to parti som i sine alternative budsjett kuttar i kontingenten til EØS, i bistandssatsinga, til NATO. I dag har me eit politisk fleirtal og ein statsminister som nettopp er aktive pådrivarar for meir internasjonalt samarbeid, som ikkje vil at Noreg skal vera seg sjølv nok, som tek internasjonalt ansvar. Kan representanten Gahr Støre stadfesta overtydinga mi om at Arbeidarpartiet og han er samde i at dette arbeidet må applauderast, ikkje aktivt motarbeidast?
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Senterpartiet yndar å framstilla seg som eit distriktsparti og eit parti som står opp for ei heilt avgjerande distriktsnæring, landbruket – ei næring som legg sjela si i å forvalta gard og grunn på ein slik måte at ein overlèt bruket i betre forfatning til neste generasjon enn kva som var tilfellet då ein sjølv tok over. Klimaendringane og ekstremvêr gjer den viktige jobben bonden gjer, både vanskelegare og fordyrande, og endringane eskalerer i styrke til det verre år for år. Kva er svaret frå Senterpartiet på det? Jo, ein klimapolitikk, eller ein mangel på noko slikt, som går baklengs inn i framtida. For korleis forklarar representanten Arnstad at ein reduksjon i vegbruksavgifter på bensin og diesel, det å gje fleire næringar fritak frå CO 2 -avgifter og kutt i belønningsmidlane til kollektivsatsing i byane reduserer klimagassutslepp og førebyggjer ekstremvêr og gjer jobben til framtidige bønder enklare?
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Kanskje var det viktigaste som skjedde då me fekk eit nytt fleirtal hausten 2013, ei heilt anna satsing i dette landet på innovasjon, nyskaping, omstilling og grøn vekst. Etter at Venstre kom til makta hausten 2013 ved å vera såkalla konstruktivt opposisjonsparti gjennom ein samarbeidsavtale, har me systematisk bidrege til eit heilt anna tempo på nettopp satsing på omstilling og på å gjera Noreg mindre oljeavhengig i framtida. Eg nemnde i hovudinnlegget mitt eit av dei siste grepa, Nysnø Klimainvesteringer, som er eit heilt nytt storstilt statleg investeringsfond som nettopp skal bidra til å sikra òg leverandørindustrien som jobbar inn mot oljeindustrien, raskare tempo i ei allereie eksisterande omstilling for å få fleire bein å stå på, bein som har grøne forteikn.
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Eg er heilt overtydd om at det er ein føresetnad at dette fleirtalet får fortsetja etter 2021, for nettopp å oppretthalda eit heilt nødvendig tempo. Igjen nemner representanten to sektorar, maritim sektor – havvvind – og skogindustri, som no har heilt andre rammevilkår enn dei var i nærleiken av før 2013. Ta skogindustrien, som representanten kjenner veldig godt: Takk vera ei heilt anna målsetjing, ei heilt anna bevisst satsing på biodrivstoff, har ein no plutseleg fått ein ny giv i norsk skogindustri, i norsk biodrivstoffproduksjon, og heilt andre framtidsutsikter for svært viktig skog. Når det gjeld maritim sektor, var det siste som skjedde at Enova gjekk inn – eg hugsar ikkje tilskotssummen, men det var vel 2,2–2,3 mrd. kr – nettopp for å byggja ein ny framtidig havvindmøllepark basert på flytande havvindmølleteknologi, som både kan vera bra for produksjonen av ny energi, og som det ikkje minst er heilt avgjerande for leverandørindustrien å ha ein heimemarknad å driva teknologiutvikling på.
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Berre for å minna representanten Myhrvold lite grann om historia for satsinga på biodrivstoff: Hadde det ikkje vore for innsatsen til Venstre i den maktsituasjonen som me kom i hausten 2013, hadde det ikkje vore grunnlag for heile problemstillinga. Ein hadde ein omsnunad og ei langsiktigheit i satsinga på biodrivstoff som gjer at norsk skogindustri og norske produsentar av biodrivstoff no igjen har moglegheit til å gjera nødvendige investeringar. Eg er samd med representanten i at det er klart at ei ambisiøs satsing på biodrivstoff har ei problematisk side så lenge delar av biodrivstofftilbodet er avhengig av palmeolje. No veit òg representanten at fagkomiteane enno ikkje har kome med budsjettinnstillingane. Utan at eg kan forskottera noko som helst, er det ikkje sikkert at siste ord er sagt i så måte.
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Representanten Haltbrekken kjenner til tilrådinga frå regjeringa som no ligg til handsaming her på huset, om å innføra full vegbruksavgift på biodrivstoff, som er eit effektivt tiltak nettopp for å hindra at ein får for mykje palmeolje inn som ein del av biodrivstofftilbodet. Så kan det diverre, som eg reknar med at representanten Haltbrekken er samd i, ha den negative konsekvensen at det de facto kan verka negativt for utsleppa. Dette er ein kompleks saksproblematikk som det ikkje er enkle svar på – for at ikkje det beste skal verta det godes verste fiende.
Terje Breivik (Venstre), 2019-11-27:
Nav-skandalen er den alvorlegaste saka Noreg har opplevd på lang tid. Ho er alvorleg, ikkje berre fordi mange titals menneske på urett vis har vorte fråtekne fridomen sin gjennom fengselsdomar dei aldri skulle fått. Ho er alvorleg, ikkje berre fordi mange tusen menneske har fått innskrenka rørslefridom gjennom eit regelverk som ikkje skulle ha vore innført. Men ho er òg alvorleg fordi det er så mange ulike ledd – forvalting, domstolar, påtalestyresmakter, forsvarsadvokatar og ikkje minst alle me som har vore politikarar gjennom det siste tiåret – som har svikta den viktigaste oppgåva si: å ivareta rettstryggleiken til borgarane, og særleg dei som har behov for ei hjelpande hand frå fellesskapen i vanskelege livssituasjonar. Alvoret i saka gjer det nødvendig å gå grundig inn i alle sider ved ho. Regjeringa og Stortinget må bruka den tida me treng, ikkje berre for å avdekkja kva som har skjedd, men òg for å sikra oss at noko liknande aldri kan skje igjen. Både regjeringa og Stortinget er i gang med den store jobben som krevst, med det alvoret og den audmjuka som må til. Kontroll- og konstitusjonskomiteen held høyring i saka den 9. januar. Det å snu kvar ein stein, innhenta all informasjon, høyra alle perspektiva er eit felles politisk ansvar alle parti deler. Det skuldar me alle dei som er ramma av skandalen. Nettopp difor er mistillitsforslaget mot arbeidsministeren som Raudt har fremja, så usedvanleg svakt fundamentert og umusikalsk. Det kjem ei tid for å konkludera med kva fylgje det som har skjedd, må få. Det kjem ei tid for å fastslå kven som ber det største ansvaret for det som har skjedd. Det kjem ei tid for å avslutta denne saka og gå vidare. Den tida er ikkje i dag. Mistillitsforslaget me handsamar i dag, er ikkje eigna til anna enn å ta merksemda vekk frå alvoret i saka. Det er eit forsøk på å peika finger i éi – og berre ei – retning i ein situasjon der me fyrst og fremst bør konsentrera oss om å retta opp i feil som har gått ut over uskuldige, og hindra at slike feil kan skje igjen. Det framstår diverre som eit forsøk på å slå politisk mynt på ei sak som rammar heile det politiske Noreg, heile det norske samfunnet. Populisme er like lite lekkert anten det kjem frå høgresida eller venstresida, eller – som i dette tilfellet – frå ein politikar som er så populistisk at han ikkje ein gong vil at hans eige parti skal nemna grunnideologien dei tuftar all politikk på – kommunismen – ved namns nemning. Eg er difor glad for at Stortinget har vedteke å handsama forslaget frå Raudt raskt. Det ville ha vore svært uheldig for den vidare behandlinga om spørsmålet om mistillit skulle overskyggja det alvorlege innhaldet i sjølve saka, og ikkje minst overskyggja menneska det handlar om.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Det er et svært alvorlig forslag som er fremmet i dag. Vi mener at dette også må behandles i dag og følger presidentens tilråding.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
I sitt forslag til budsjett foreslår SV uten nærmere begrunnelse et kutt på hele 326 mill. kr til kristne private høyskoler. Man foretar et tilsynelatende vilkårlig kutt, stikk i strid med vedtatte retningslinjer for offentlig støtte til private høyskoler, og også i strid med de budsjettforslagene som SV støttet da partiet var i regjering. Mitt spørsmål er: Er det de private høyskolene med ideelle formål som SV vil til livs fordi man ønsker at det offentlige skal være enerådende på dette området, eller er det motstand mot høyskoler med livssynsformål, der det kristne verdigrunnlaget er utgangspunktet for høyskoledriften, som er begrunnelsen for SVs kuttforslag?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Jo, det gjorde det. Barn som har spesielle synsproblemer, enten mindre eller mer alvorlige, skal fortsatt få briller med hjelp av statlige midler. En har valgt å lage et skille ved det som kanskje kan defineres som mindre synsproblemer, der en har standardisert satsene, men det skal fortsatt være støtte. Ikke minst skal barn med særskilte behov, de som er svaksynte eller har varige problemer, fortsatt få akkurat den samme støtten som de har fått i dag. Dette er ingen nedleggelse av en ordning, men en standardisering av en ordning for noen og en fortsatt individuell oppfølging for dem som har særskilte, sammensatte problemer.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Dette er en ordning som skal tre i kraft fra 1. mars. Vi ser at det er behov for en opprydding her mellom de ulike kategoriene, slik at omleggingen ikke påfører familier med barn som har særlig alvorlige synsproblemer, ekstra utgifter. Derfor er det viktig at regjeringen nå bruker tid på å få denne ordningen helt klart på plass, slik at f.eks. de som har problemer med skjeling, de mindre synsproblemene, kommer i en egen kategori med standardisert sats, mens de med særskilte behov fortsatt får dekket fullt ut av staten det de har fått til nå.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Frivillighetssentralene betyr utrolig mye i kommunene de er etablert i. Vi er veldig glad for arbeidet de gjør. Med forholdsvis små statlige midler klarer de å aktivere mange mennesker til å gjøre et veldig viktig arbeid til glede for mennesker som trenger en hjelpende hånd eller et aktivitetstilbud, eller som på annen måte trenger noe mer enn det de får fra det offentlige. Vi er opptatt av at vi skal ha en ordning, også framover. Frivillighetssentralene skal være et varig opplegg i den enkelte kommune, og vi er opptatt av å se på hvordan dette kan gjøres på en best mulig måte framover. Dette skal ikke iverksettes i budsjettet for 2020, men først fra 2021. Vi vil vurdere hvordan vi kan ivareta den utrolig gode ordningen som dette er, også etter 2021.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Det er viktig ha et mest mulig forutsigbart og transparent system når det gjelder støtte til organisasjoner. Det betyr at vi ønsker retningslinjer som kan være tydelige og etterprøvbare. Når vi etablerer støtteordninger, er det med tanke på å kunne gi et ekstra tilbud til mennesker som trenger det og opplever en veldig krevende hverdag, eller det kan være andre årsaker som gjør at en ønsker å opprettholde et mangfold, et tilbud i samfunnet som vil gjøre at disse menneskene som nyter godt av organisasjonen eller tiltaket, rett og slett ikke mister et viktig tilbud. Vi må hele tiden jobbe for å få til gode ordninger som virker rettferdige og er transparente. Så må vi vurdere om ordningene vi har i dag, er gode nok for å kunne dekke behovet på en best mulig måte.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
President! Jeg stemte feil.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-11-27:
Jeg er uenig i premisset at vi gjør det vanskeligere, men dette er en interessant diskusjon. La meg begynne med eksemplene. Vi kommer til å måtte justere dette underveis, og vi kommer også til å måtte ha diskusjoner med industrien om hvordan vi på den ene siden kan sørge for å ha forutsigbarhet for å kutte utslipp og at denne typen tiltak ikke får urimelige utslag. Det vi har valgt å gjøre, er forutsigbart å øke CO2-avgiften med 5 pst. hvert år. På den måten sier vi at utslipp skal koste, og at det skal lønne seg å investere i miljøteknologi. På den andre siden sørger vi f.eks. for CCS-teknologi, og vi sørger f.eks. for å ta alle de grepene som industrien trenger for å kunne investere. Det grønne skiftet er ikke bare lett. Det kommer til å stille noen krav både til oss og til privat næringsliv om å redusere utslipp, og det å gjøre det på en forutsigbar måte med en forutsigbar økning i CO-avgiften vil være smartere enn å skulle behandle hver enkelt sak.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-11-27:
Dette er nok den diskusjonen vi kommer til å måtte stå i ganske mye frem mot 2030. For det kommer til å være eksempler på at vi gjør politiske vedtak som reduserer utslipp hjemme i Norge, der man alltid vil kunne peke på at et annet land gjør det mer forurensende. Jeg tror vi kjenner den debatten fra ganske mange forskjellige sektorer. Faktum er at det vi gjør nå, er på den ene siden å styrke den teknologiske satsingen og industripolitikken vår på en slik måte at vi skal være i stand til å redusere utslippene, men samtidig må det være noe forutsigbarhet rundt at utslipp kommer til å koste mer. Når det gjelder de konkrete eksemplene, har vi vel også sagt at vi kommer til å ha en diskusjon om hvorvidt det er mulig innenfor det handlingsrommet vi har, å se på denne typen enkeltsaker. Men jeg er helt overbevist om at skal vi nå klimamålene våre i 2030, kan vi ikke rygge hver gang vi møter på noen som sier at dette kunne blitt gjort med enda mer forurensning i et annet land. Vi må også tørre å kutte i Norge, og jeg synes norsk industri skal være stolte av den jobben de gjør for å nettopp kutte sine utslipp.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-11-27:
La meg bare begynne med å minne representanten Slagsvold Vedum om at han legger frem et alternativt budsjett som øker det samlede skatte- og avgiftstrykket med nesten 4 mrd. kr. Så hvis man ser etter lavere skatter og avgifter, står det på denne siden og ikke på den siden. De alternative partiene han ønsker å samarbeide med, ønsker å øke skattene med et sted mellom 10 og 40 mrd. kr. Så jeg kan nesten gjenta finansministerens poeng, nemlig at hvis representanten Slagsvold Vedum er opptatt av lavere skatter og avgifter, bør han samarbeide mot høyre og ikke mot venstre. Når det er sagt, er det slik at vi skal klare å gjøre to ting. Vi skal på den ene siden selvfølgelig sørge for at vi ikke har urimelige regler. Derfor har man også ryddet opp i mye av dette. Men på den annen side skal vi sørge for et skikkelig og ryddig arbeidsliv. Hvis man ser for seg at forskjellige arbeidsgivere begynner å gi rabatter istedenfor lønn, betyr det også at den ansatte ikke får sosiale rettigheter eller pensjon basert på godtgjørelsen for jobben de gjør. Derfor innfører vi f.eks. skatt på tips også. Det er ikke for å være vanskelig, men det er for å sørge for at den lønnen du får som servitør, skal gjelde også når du får pensjon.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-11-27:
Dette budsjettet har ingen skattelettelser. Det er blitt populært å snakke om stråmenn. Dette er som å sette opp en stråmann, for så å krangle på den. Det er ingen skattelettelser i dette budsjettet, men det det er, er f.eks. at vi nettopp modererer prisene både i SFO og barnehage, det er at vi finner penger til 2 000 nye heldøgns omsorgsplasser, det er at vi ruster opp sykehusene våre, at vi bygger veiene våre og gjør alle disse tingene. Oppå det er det altså slik at kommuneøkonomien jevnt over er bedre hvert eneste år enn det var under de rød-grønne. Og hvis representanten Andersen ikke tror på meg, kan hun bare se på ROBEK-listen. Hvor mange kommuner er det som faktisk sliter økonomisk nå kontra da representanten Andersen og hennes parti også styrte Finansdepartementet? Det er langt færre. Så både det å ha en god kommuneøkonomi ute, som jeg er helt enig i at er viktig for velferden vår, og det at vi har fått til de satsingene vi har fått til, viser at dette er en regjering som prioriterer velferd for folk flest foran det SV gjør, nemlig skatteøkninger for alle.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-11-27:
Jeg er veldig enig i representanten Tajiks poeng på slutten, nemlig at vi må sørge for å skape de verdiene vi kan fordele, men det er jo også ganske viktig å sørge for at de verdiene vi tar inn i skatter og avgifter, brukes fornuftig og riktig. Arbeiderpartiet foreslår i sitt alternative budsjett å øke skatter og avgifter samlet med nesten 10 mrd. kr. Samtidig varsler de at de er motstandere av avbyråkratiseringsreformen, som i 2020 vil spare oss for 1,7 mrd. kr. De er imot å overføre skatteoppkreving til skatteetaten, som på sikt vil spare oss for nesten 400 mill. kr i året i byråkrati, og de er imot konkurranse på jernbanen, som vil spare oss for ca. 800 mill. kr, altså penger som vil måtte kompenseres. Jeg forutsetter, dersom Arbeiderpartiet kommer i regjering noen gang, at de ikke vil øke skattene med 10 mrd. kr ekstra hvert eneste år. Det vil jo da bety at den skatteøkningen er brukt opp bare på å reversere effektivisering i offentlig sektor. Mitt spørsmål til representanten Tajik er: Hvor mye mer vil hun måtte øke skattene med etter at hun har hindret alle disse effektiviseringene?
Henrik Asheim (Høyre), 2019-11-27:
Jeg skal forsøke meg på å si takk for en god debatt så langt, for selv om det er noen talere igjen, går det i hvert fall mot slutten. Da jeg var litt yngre, husker jeg at jeg satt hjemme med min familie og så på et tv-program som het «Vil du bli millionær?» med Fridtjof Wilborn som programleder. Han hadde en eller annen i salen som skulle svare på spørsmål, og som fikk utdelt tre hjelpemidler. For øvrig er det å vinne en million i et slikt tv-program det eneste som alle er enige om at man ikke skal betale skatt av, også venstresiden – akkurat det å vinne penger er lov å gjøre skattefritt. Men det som var paradokset, var at man satt med tre forskjellige virkemidler, akkurat som vi politikere gjør når vi skal finne penger. Vi kan ikke vinne dem, men vi skal finne dem. Da kan man enten effektivisere offentlig sektor, man kan bake kaken større ved at det skapes mer, og at flere jobber, eller man kan øke skatten. Det som er sammenfallende mellom alle opposisjonspartiene, er at de er enige om hvilket virkemiddel de velger først. Det er å øke skatten. Det er forskjellen på den borgerlige regjeringen og den rød-grønne opposisjonen. Utover det vil jeg si at debatten har vært ganske springende, rett og slett, for opposisjonen har vært helt uenige både om hva de er imot, og om hvordan verden egentlig ser ut. I denne debatten – litt apropos det som representanten Bjørnstad sa om svartmaling – har vi blitt beskyldt for å legge ned norsk industri. Vi har også fått beskjed om at kommuneøkonomien egentlig er veldig dårlig, selv om det er veldig få kommuner på ROBEK-listen. Men SV og Arbeiderpartiet er uenige om hvorfor det er få kommuner på ROBEK-listen. Arbeiderpartiet sier at det skyldes at de over noen år har hatt veldig god råd på grunn av skatteendringer, mens SV sier at de alltid har hatt veldig dårlig råd, de har bare kuttet så mye at det ikke er noen penger igjen. Man kan godt være sammen om å være imot regjeringen, men man kan ikke være uenige om hvorfor jorda er rund, og alt mulig annet. Det må i det minste være mulig å bli enig om hvilken virkelighetsoppfatning man har. Representanten Kolberg har kommet med flere bemerkninger – jeg vil for øvrig takke ham for at han har omtalt både representanten Bjørnstad og meg som relativt unge, det er en kompliment fra representanten Martin Kolberg. Men når representanten Kolberg sier at det er jo ikke noe effektivt å ta skattepengene ut av fellesskapet, ligger det i det et syn på samfunnet som jeg vil ta sterkt avstand fra, som liberal og konservativ, men faktisk også som nordmann. For hvis ideen er at alle pengene i samfunnet, også de man tjener selv gjennom jobben man gjør, egentlig er statens, og at man kanskje skal få lov til å beholde noen av dem, er jeg dypt uenig i det. Det er derfor jeg ikke griper til det hjelpemiddelet som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet alltid gjør, nemlig å øke skattene for folk flest.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Representanten Asheim snakka om det å skapa arbeidsplassar, kor viktig det er, og det er akkurat det spørsmålet mitt kjem til å handla om. For ein av dei tinga regjeringa har gjort med dette budsjettet, er at dei har innført ei CO2-avgift på elektrolyse og metallurgiske prosessar, noko som får ganske store konsekvensar for mange industribedrifter rundt om i landet. Eit eksempel er Benteler på Raufoss, som regjeringa påfører 3 mill. kr i auka utgifter. Det er ei bedrift som i fjor tok i bruk ny teknologi som reduserte dei årlege utsleppa med over 600 tonn CO2, og dei har planar om å redusera utsleppa ytterlegare. Men det kostar pengar, og auka utgifter påførte av regjeringa gjer dette vanskeleg. Det me i Arbeidarpartiet heller ønskjer at me skal gjera, er å lytta til industrien. Me har bedt om å få ein avtale i partssamarbeidets ånd om kor mykje me skal redusera utsleppa, og korleis ein fasar CO2-avgifta inn. På den måten sikrar ein jobbane og legg fundamentet for nye moglegheiter. Spørsmålet er kvifor regjeringa gjer det vanskelegare for industribedrifter å gjera klimavenlege investeringar.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Det er ingen som har bedt om å få behandla kvar enkelt sak. Det er organisasjonane til industrien som etterlyser denne typen avtalar. Det ville sikra dei føreseielege vilkåra representanten Asheim etterlyser, men det ville òg sikra arbeidsplassane. For det handlar ikkje berre om Benteler, det handlar om Metallco på Vestre Toten, og det handlar om Yara i Porsgrunn. Skjebnen til ammoniakkfabrikken på Herøya ligg i hendene til bl.a. representanten Asheim. Yara får auka kostnader som tilsvarer 20–25 mill. kr. Det er ganske betydelege summar det er snakk om. Yaras produksjon av ammoniakk er ein av verdas mest energieffektive, men er veldig sterkt konkurranseutsett av meir miljø- og klimafiendtlege produksjonar andre stader i verda. Og det er det som set saka lite grann på spissen her – at regjeringa synest det er ein god idé å setja norske arbeidsplassar i fare utan at det eingong får dei globale utsleppa ned. Eg må nesten spørja kvifor regjeringa eigentleg synest det er ein god idé.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Høgre kan berre slappa heilt av, for Arbeidarpartiets skatteopplegg er føreseieleg, og òg i dette alternative budsjettet sørgjer me for at dei som har inntekter under 750 000 kr, i snitt vil betala mindre under Arbeidarpartiet enn under Høgre. Det er dei som har mykje pengar, høge inntekter og høge formuar, som må betala meir. Men når det gjeld denne kritikken for effektiviseringsgrep, må eg berre seia at den typen kritikk tek eg ikkje frå Høgre. Dei har gjennomført privatiseringsreforma, som har kosta dette landet mykje pengar. Berre privatisering og oppstykking av jernbana har til no kosta 1 mrd. kr, namnebytet frå NSB til Vy skal kosta 300 mill. kr for skattebetalarane, dei gjennomfører privatiseringsreformer i helsevesenet som tappar vår felles helseteneste for pengar. Og så framstiller dei det som om ABE-kutt er noko som er pressa fram av omstenda, noko ein er nøydd til å gjennomføra for å effektivisera. Det er feil. Det ein burde gjera, er å føra ein meir fornuftig politikk for vår felles velferd, og Arbeidarpartiet kjem til å bruka pengane på velferd nær folk heller enn på privatisering, slik Høgre har gjort.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Eg vil gjerne sitera Jan Tore Sanner, som lagde Høgres alternative budsjett i 2013. Då han lagde det alternative budsjettet, skreiv han, då dei jobba med dette budsjettet, desse visdomsorda: «I løpet av disse ukene kan man ikke endre alt man skulle sett annerledes i norsk politikk, men man kan vise en annen kurs for Norge.» Det må eg seia var ganske presist og poetisk sagt av representanten Sanner, på det tidspunktet. Eg er heilt einig med han i akkurat det. I vårt alternative budsjett viser me andre prioriteringar for landet. Me viser at det går an å vareta behova til vanlege folk på en mykje betre måte, ved f.eks. å kutta i maksprisen til barnehagane eller dobla fagforeiningsfrådraget – at det går an å føra ein politikk som betyr noko for heile landet, for industrien over heile landet. Så må eg seia at me i Arbeidarpartiet er ansvarlege for vårt alternative budsjett. Me viser òg at me lagar ansvarlege og heilskaplege budsjett. Dersom regjeringspartia no har tenkt å driva med dagleg svartmaling av opposisjonens opplegg, viser vel det først og fremst at det ser ikkje ut til at dei har andre planar enn å ha makt for maktas skuld.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Mange av dei forslaga som representanten viser til, er forslag som Arbeidarpartiet har fremja i denne salen, så me har stått for og vist at det går an å velja ei anna retning enn regjeringa har gjort. Så har me vorte stemde ned. Representanten bruker moglegheita til å visa at Arbeidarpartiet gjennomfører kutt i konsulentbruken. Det har representanten heilt rett i, og det er noko av forskjellen på den politikken me fører, og det regjeringspartia gjer. Dei kuttar i grunnbemanninga i velferdstenestene der ute, mens me kuttar i konsulentbruken, og han har auka under denne regjeringa, bl.a. fordi dei har brukt moglegheita til å gjennomføra fleire privatiseringsreformar, og då har dei vore nøydde til å kjøpa inn fleire konsulenttenester. Eg er mykje meir eining med den tidlegare Høgre-statsråden Victor Norman, som seier at den politikken denne regjeringa fører for offentleg sektor, dei såkalla ABE-kutta, er ein feig strategi. Det handlar om at ein rett og slett ikkje klarer å gjera dei prioriteringane som trengst. Det klarer me i Arbeidarpartiet. Det viser me i vårt alternative budsjett. Me kuttar heller i konsulentbruk enn i grunnbemanning.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Eg trur representanten må lesa det alternativet budsjettet til Arbeidarpartiet nøyare – både dette og dei me har lagt fram gjennom ganske mange år. Me har konsekvent gjeve meir til velferd enn denne regjeringa har gjort og som Kristeleg Folkeparti har vore med på. Kristeleg Folkeparti har jo kutta i offentleg sektor, kutta i grunnbemanninga i velferdstenestene – støtta regjeringa i den politikken – mens me har gjeve 3 mrd. kr til sjukehusa kvart einaste år. Me har klart å gje meir til kommunane og fylka. I dette budsjettet føreslår me 3 mrd. kr meir. Me viser konsekvent at det går an å prioritera dei tilboda som betyr noko for folk, og som betyr noko for kvaliteten på tenestetilbodet. Mens regjeringa f.eks. har gjennomført kutt innanfor domstolane, som gjer at dei som jobbar der, faktisk er bekymra for rettssikkerheita til dei som må møta i domstolen, har Arbeidarpartiet gjennom alle dei alternative budsjetta våre sørgt for at domstolane får meir pengar. Det er kritikken til regjeringa som er desperat. Budsjettet til Arbeidarpartiet er ansvarleg og peikar ut ei klar retning for landet.