trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Jeg vil gjenta det jeg også sa til representanten Dørum i finansdebatten forleden, at det ikke er noe kutt som er påført sektoren, det som har med oppfølging og håndtering av lønns- og pensjonsspørsmål å gjøre. Men jeg kan love representanten at vi arbeider med det strukturelle i lønns- og priskorrigeringene, som er et av de to elementene i de litt store ekstra utgiftene som universitetene og høyskolene nå stod overfor. Det som er mitt ønske, som jeg håper jeg deler med representanten Dørum, er at disse institusjonene fortsatt skal være nettobudsjettert, at de skal klare seg selv, og at de skal kunne håndtere situasjonen også budsjettmessig ut fra det å ta eget ansvar. Der står vi sannsynligvis overfor et viktig valg. Skal de fortsette med det? Da er jeg klar over at de må ha tilstekkelig med rammer og forutsigbarhet, og det jobber man med. Eller skal de gå tilbake til ordningen før kvalitetsreformen? For meg er det en helt sentral del ved kvalitetsreformen at de beholder sin selvstendighet.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-12:
Jeg tror nok vi er politisk uenige om bakgrunnen for denne overføringen av fagskolene. Det kan vi vel konstatere. For oss har det vært viktig at fagskolene nå overføres til fylkeskommunene og ses i sammenheng med videregående utdanning og de valg ungdommene skal gjøre etter det. De fagskolene som allerede er i fylkeskommunene, er de tekniske fagskolene. De har vært der tidligere, og de skal fortsette å være der. Vi har en utfordring når det gjelder helsefagskolene, altså helseutdanningen. Det er helt klart at helsefagskolene skal overføres til fylkeskommunene, med driftsansvar og alt ansvar som følger med. Så har vi selvfølgelig en del formelle utfordringer i forhold til de øvrige fagskolene. Målet er å overføre ansvaret til fylkeskommunene. Men i den grad fagskolene i utgangspunktet er private og eid av andre, blir det i første rekke den formelle forankringen som blir overført til fylkeskommunene. Så må man ha en prosess for den overføringen, eventuelt tenkning omkring hvordan ansvaret skal deles. Men jeg ser representantens poeng, og jeg vil sørge for at vi får gode prosesser for dette.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-12-12:
Siden jeg kom på Stortinget for tre år siden, har vi fra Arbeiderpartiet i Hordaland kjempet for å få realisert tre viktige statlige bygg i Bergen. Det dreier seg om nytt odontologibygg, nytt gulating og en samlokalisering av Høgskolen i Bergen. Jeg er veldig glad for at vi med dette budsjettet er i havn med oppstart av odontologibygget og et nytt gulating. Jeg er også glad for at samlokalisering av Høgskolen i Bergen nå nærmer seg en realisering. I budsjettet er det lagt opp til oppstart i 2010, og Statsbygg har nå fått klarsignal til å klargjøre prosjektet for snarlig oppstart. I disse tider, med økende ledighet i byggebransjen, vil det være nyttig og nødvendig å framskynde oppstart av dette prosjektet. Vi trenger byggeoppdrag, og vi trenger utdanningskapasitet. Hordaland Arbeiderparti har foreslått overfor Regjeringen at man framskynder oppstart av dette prosjektet i forbindelse med den bebudede krisepakken som skal komme i januar/februar. Høgskoletomten på Kronstad i Bergen er på 72 mål. Høgskolen vil ligge på søndre del, mens 30 mål på nordre del er avsatt til annen virksomhet, ferdig regulert. Jeg vil oppfordre forsknings- og høyere utdanningsministeren til å ta initiativ med sikte på at utviklingen av dette området også kommer i gang så snart som mulig. Her går det an å lokalisere bygg og næringsvirksomhet, som kan støtte opp om Høgskolens virksomhet, både ved at skolens utdanningskapasitet styrkes, og ved at det etableres samarbeid med næringslivet. Jeg vil også benytte anledningen til å slå et slag for den satsing som Høgskolen i Bergen har på ingeniørstudium i undervannsteknologi. Dette er pr. i dag finansiert av private midler, ettersom det er smekkfullt når det gjelder de øvrige ingeniørfag ved Høgskolen i Bergen. Det er ikke rom for overføring av driftsmidler fra disse. Jeg forventer at departementet og Høgskolen i Bergen finner en løsning på dette problemet, slik at dette viktige utdanningstilbudet kan videreføres.
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-12-12:
Statlige myndigheter har et selvstendig ansvar for å bevare og videreutvikle den samiske kulturen og språket, som også er en del av den felles kulturelle arven i Norge. Det er viktig at vårt urfolk sikres retten til eget språk, kultur og samfunnsliv, slik det er forankret i internasjonale konvensjoner. Staten har bl.a. gjennom Grunnloven § 110 a forpliktet seg til å legge forholdene til rette for dette. I denne debatten vil jeg særlig understreke våre felles forpliktelser og vårt felles ansvar også for samiske barn i grunnopplæringen. Det er viktig at samiske barn får ivareta og utvikle sin språklige identitet. Utvikling av nye læremidler på samisk er svært viktig for å sikre samiske barn god opplæring i og på samisk. Jeg er sikker på at de fleste vil være enig med meg i at alt rotet rundt samiske lærebøker ikke kan fortsette. Samiske elever har krav på oppdatert læremateriell, i tråd med Kunnskapsløftet Samisk. Dette gjelder læremidler både til elever som har samisk som førstespråk, og til dem som har det som andrespråk. Det er positivt å lese flere av merknadene fra flertallet i innstillingen om dette, men jeg vil framheve at jeg er glad for at Venstre i sitt alternative budsjett foreslår å øke bevilgningen med til sammen 5 mill. kr for å styrke produksjonen av samiske læremidler og bedre vilkårene for samiske lærebokforfattere. Jeg er tilsvarende skuffet over at regjeringspartiene ikke vil støtte vårt forslag. I vårt budsjettalternativ skal 3 mill. kr gå til produksjon av samiske læremidler, mens 2 mill. kr skal være med på å bedre vilkårene for samiske lærebokforfattere. Ifølge avisen Sàgat den 24. april i år lå det på daværende tidspunkt rundt 150 000 nye og ferdigproduserte lærebøker på ulike forlagslager, samtidig med at det var stor mangel på lærebøker i den samiske skolen. Dessverre er det fortsatt fullstendig mangel på lærebøker tilpasset den nye reformen, og fra flere hold blir det hevdet at læremiddelkrisen muligens ikke vil være over før i 2013. Dette er en helt uakseptabelt lang tid. Derfor er det svært viktig at man fra nasjonalt hold ser det overordnede ansvaret man har for at produksjonen av samiske læremidler kommer i gang, og bidrar til at Sametingets nye strategiske læremiddelplan kan oppfylles. Det andre punktet som Venstre har tatt til orde for en bevilgning utover Regjeringens forslag, handler om å bedre vilkårene for lærebokforfattere. Samiske lærebokforfattere rekrutteres fra et svært lite miljø. Det er ofte lærere som må ta permisjon fra sin stilling i skolen for å utvikle samiske bøker. For å ta et konkret eksempel: Det kan ikke være rimelig at en lærer som har tatt 50 pst. permisjon fra sin stilling som lærer for å utvikle 15 samiske lærebøker, skal tape fem års pensjonsopptjening på dette viktige arbeidet – et arbeid som er absolutt helt nødvendig for den offentlige samiske skolen.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Det er en glede på vegne av representantene Jon Jæger Gåsvatn, Vigdis Giltun og meg selv å legge frem forslag om endringer i helsepersonelloven.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-04-08:
Familiegjenforeningsspørsmål og familieetableringsspørsmål er noe av det som skaper mest oppmerksomhet i den norske debatten på innvandringsfeltet. Vi ønsker at Norge skal være en åpen nasjon. Vi ser at migrasjon i dag forandrer verden. Folk reiser mer over landegrensene, folk studerer i andre land, folk etablerer vennskap og nære relasjoner på tvers av landegrensene i mye større grad i dag enn hva man gjorde før. Det er klart at vi må ha en politikk som både hensyntar at mennesker har behov for og ønske om å hente inn ektefelle og barn, samtidig som vi må ha en regulert innvandring på dette feltet. Vi har en del innstramminger i forhold til regelverket på dette feltet, men også en del liberaliseringer. Det vil ikke medføre at det verken blir særlig mange flere eller særlig mange færre som kommer inn gjennom familiegjenforening eller -etablering. Jeg går også ut fra at det finnes fremskrittspartivelgere som ønsker å hente inn både ektefelle og barn, og det får representanten Amundsen i så måte svare på overfor sine egne velgere på egen hånd.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-04-08:
Det er altså ikke bare Høyre som har forstått at vi har mangel på arbeidskraft i dette landet. Både bedrifter og det offentlige rapporterer om at en begrensende faktor i dag er nettopp mangel på arbeidskraft, og vi tar det på største alvor. Regjeringen jobber systematisk med forenkling av regelverket, men også med muligheten for å profilere Norge bedre i utlandet. Sånn sett har jo også komiteen vært ute på reise, bl.a. i Rogaland, hvor vi ser at kommuner, næringsliv og offentlighet i fellesskap klarer å gjøre et godt rekrutteringsarbeid ved siden av det nasjonale arbeidet som gjøres. Så skal vi lage en stortingsmelding om arbeidsinnvandring fordi vi mener det er viktig å gå gjennom dette feltet på en helhetlig måte, og ikke bare berøre det i forhold til personer som skal flytte på tvers av grensene. For det handler også om å mobilisere en god del av den innenlandske arbeidskraften som i dag går ledig, gjennom å ha bedre ordninger slik at folk som i dag er ute av arbeidslivet, får muligheten for arbeid. Men det er også viktig å presisere til slutt at de forslagene som kommer i stortingsmeldingen, ikke vil bli realisert på et senere tidspunkt enn de ville ha blitt hvis vi hadde vedtatt det i forbindelse med utlendingsloven.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-04-08:
Som jeg sa i svaret på forrige replikk, er Regjeringen i dag i sluttfasen av arbeidet med en ny stortingsmelding som skal legges fram for Stortinget i løpt av våren. Der vil vi gå gjennom hele dette feltet på en systematisk og grundig måte, hvor vi ser på hva vi kan gjøre for å mobilisere arbeidskraft innenlands, hva vi kan gjøre for å hente folk fra EU- og EØS-området, men også hva vi kan gjøre for å hente inn folk fra tredjeland. Det er behov for en total og skikkelig gjennomgang av dette feltet fordi det er såpass alvorlig og såpass viktig for næringslivet i Norge. Og Bjørg Tørresdal skal føle seg helt trygg på at de forslagene som opposisjonen har fremmet, blir behandlet på en grundig måte, og hun skal heller ikke se bort fra at vi blir enige om ganske mange ting i den saken.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
I innstillingen har Fremskrittspartiet en merknad, for øvrig sammen med Høyre, hvor vi påpeker at familieinnvandring innebærer en utfordring for velferdssamfunnet. Det er i og for seg ikke en oppsiktsvekkende merknad. Det som derimot er oppsiktsvekkende, er at det kun er Fremskrittspartiet og Høyre som står bak den merknaden. Man må jo omtrent gå inn for å la være å få med seg virkeligheten der ute, dersom man ikke tar inn over seg at vi har store problemer med å få innvandrere i arbeid på en del områder. Vi har store utfordringer i forhold til overforbruket av offentlige ytelser blant innvandrere. Hvorfor klarer ikke Arbeiderpartiet å se denne problemstillingen? Eller er det SV som har satt foten ned også her?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Ja, selvfølgelig. Jeg fremmer Fremskrittspartiets alternative forslag til ny utlendingslov og også forslag nr. 8.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Jeg må takke for spørsmålet. Det var faktisk bra at representanten stilte det spørsmålet, for det er delvis en feilfremstilling av vår politikk. Det er ikke riktig, slik enkelte har prøvd å fremstille det, at vi ikke vil ta imot reelle flyktninger som f.eks. er funksjonshemmet. Det har aldri vært vår politikk, og det kommer heller aldri til å bli det. Det vi har sagt, og det som er viktig totalt sett, er at når vi henter flyktninger til Norge, må vi søke å ha en slik sammensetning av mennesker at forutsetningen for å bli velintegrert i det norske samfunnet er så god som mulig. Da handler det for det første om å hente mennesker fra visse land, der vi erfaringsmessig vet at vi får til en god integrering. Vi må også skjele til utdanningsnivå, til leseferdigheter osv. Men det er ikke snakk om kun å hente denne typen innvandrere. Vi må se dette i sammenheng og gjøre en totalvurdering. Det er ikke noe spesielt at Fremskrittspartiet foreslår dette. Det er noe som Storbritannia, Nederland, Danmark og en rekke andre land gjør.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Fremskrittspartiet har aldri hevdet at utfordringene i innvandringspolitikken eller integreringspolitikken handler om vestlige innvandrere. Det har aldri vært en problemstilling. Vi ser at det er mennesker som kommer fra fjernkulturelle strøk som har vært hovedutfordringen i norsk integreringspolitikk. Det er et uomtvistelig faktum som en ikke kan stikke under stol. Dernest er det slik at enhver flyktning, uansett hvilket land man måtte komme fra, som søker asyl i Norge, må få sin søknad vurdert på sitt grunnlag. Om denne personen er en reell flyktning og har krav på beskyttelse etter Flyktningkonvensjonen, slik som vi oppfatter det, da skal vi ikke ha noen særbehandling av denne personen fordi vedkommende kommer fra Irak eller noe annet land. Det vi derimot sier, er at når vi henter flyktninger fra flyktningleirer, kan vi utvise en litt større grad av integreringsmessige hensyn.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Jeg tror representanten prøver å tilsløre dette ved å blande i hop to vidt forskjellige ting. Det er for det første personer som kommer til Norge for å søke asyl, som banker på døren til Norge. De skal selvfølgelig få behandlet sin søknad på sitt grunnlag, og dersom de trenger opphold, en nødhavn, i Norge, skal de selvfølgelig også få det. Men så er det den differensierte politikken som vi ønsker å innføre, i likhet med det Danmark faktisk gjør. Det handler om mennesker som kommer som kvoteflyktninger, f.eks. gjennom FN-systemet. Der vil vi legge til grunn en større integreringspolitisk hensyntagen, slik at vi totalt sett kan søke å få mennesker som er lett integrerbare i det norske samfunnet, noe som er en forutsetning hvis vi skal lykkes med integreringspolitikken i Norge.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-08:
I flere år har nå norsk næringsliv og det offentlige Norge påpekt at mangel på arbeidskraft er den største utfordringen i forhold til å få løst oppgaver og få videre vekst. Det er nå tre år siden Høyre tok opp en rekke forslag for å forbedre systemet knyttet til arbeidsinnvandring. Den gangen fikk vi beskjed fra Arbeiderpartiet om at disse ideene og forslagene skulle bli fulgt opp i forslag til ny utlendingslov. I dag har vi forslag til ny utlendingslov til behandling. I dag sier Arbeiderpartiet at dette skal følges opp i en egen stortingsmelding om arbeidsinnvandring. Når vil Arbeiderpartiet innse at dette nå over flere år har vært et akutt problem som det burde vært tatt tak i mye tidligere? Og hvorfor stemmer Arbeiderpartiet mot disse små endringene i utlendingsloven som skal til for å rydde opp på dette området?
Bent Høie (Høyre), 2008-04-08:
Som jeg har sagt flere ganger, er Høyre veldig opptatt av å videreføre den gode og liberale tradisjonen som Norge har i disse spørsmålene. For oss er det uaktuelt å være med på å føre en politikk som innebærer at en er nødt til å si opp internasjonale konvensjoner, eller som undergraver den internasjonale lov og rett som gjelder mellom landene, som ikke minst Norge som et lite land er avhengig av. Men det er òg grunn til å merke seg at den utlendingsloven som legges fram i dag, har statsråden selv betegnet som en utlendingslov som i all hovedsak viderefører den forrige regjeringens politikk, altså regjeringen av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Den gangen ble utlendingsloven stort sett gjort opp i enighet mellom regjeringspartiene, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet - mens Senterpartiet og SV utgjorde opposisjonen til utlendingsloven den gangen. De sitter nå i regjering og administrerer den samme loven.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-08:
Jeg kan bare vise til mitt forrige svar, som òg er svaret på dette spørsmålet. Jeg registrerer at når det gjelder spørsmålet om siling av kvoteflyktninger, har det skjedd en betydelig moderasjon i Fremskrittspartiets standpunkt, fra VG i går til debatten i dag. Hvis det går så raskt med modereringen i Fremskrittspartiet, tror jeg ikke dette skal bli noe stort problem. Jeg synes egentlig den beste sammenlikningen i forhold til disse to spørsmålene, og spesielt det spørsmålet som dreier seg om å vurdere å si opp internasjonale konvensjoner, er SVs og Senterpartiets standpunkter til EU, EØS og NATO før de inngikk regjeringssamarbeid med Arbeiderpartiet. Dette er særstandpunkt som partier kan ha i opposisjon, men som dreier seg om områder der det er bred politisk enighet i Norge, og som dreier seg om Norges posisjon i verden. Den type spørsmål er det ikke mulig å endre på, om man er i opposisjon eller posisjon.
Bent Høie (Høyre), 2008-04-08:
Dette var en gjentakelse av det forrige spørsmålet, men det er viktig å understreke at de sakene som har vært framme i media på dette området de siste dagene, er ytterpunktene i Fremskrittspartiets standpunkt i denne saken. Så er det grunn til å si at Høyre og Fremskrittspartiet er enige om at det er behov for å føre en streng, men rettferdig flyktning- og asylpolitikk i Norge. Det betyr f.eks. at vi er enige om at det er en eksperimentering å utvide flyktningbegrepet nå, uten at man har sett hvordan dette fungerer ellers i Europa. Det vil kunne føre til at flere legger ut på den lange reisen, som jeg omtalte i mitt innlegg, og som ingen vil være tjent med, verken den som reiser, eller Norge. Vi er enige om at kravet til underhold som Regjeringen har lagt fram forslag om, er satt for lavt. Det skal være slik at man kan få lov til å gifte seg med hvem man vil, men når man gifter seg med noen, skal man ikke kunne sende regningen til staten. Det er behov for å sette helt klare grenser og rydde opp, også på dette området.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-04-08:
Representanten Stokkan-Grande sa til Stavanger Aftenblad at årsaken til at en ikke hadde et eget kapittel om arbeidsinnvandring i utlendingsloven, var at utlendingsloven først skal tre i kraft i 2010, og at det haster med tiltak. Jeg er enig i at det haster med tiltak, men jeg skjønner ikke hvorfor ikke regjeringspartiene kunne ha støttet de grep og de forslag som Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti har stått sammen om når det gjelder tiltak på kort sikt som ville bidratt til å løse arbeidsinnvandringssituasjonen. Så mitt spørsmål blir: Kan vi stole på at de offensive grep som opposisjonen nå foreslår i denne omgang, vil komme som forslag fra Regjeringen innen kort tid?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-04-08:
Norge har forpliktet seg, bl.a. gjennom Flyktningkonvensjonen, til å gi beskyttelse til de mennesker som kommer fra en krig eller konflikt og risikerer å bli forfulgt, torturert eller drept hvis de ikke får opphold i et annet land. Representanten Amundsen sier på den ene siden at vi skal gi beskyttelse eller en nødhavn til dem som reelt trenger det. Samtidig sier han at vi skal ha en differensiert innvandringspolitikk ut fra opprinnelsesland og muligheten til å integrere disse menneskene. Klarer ikke representanten Amundsen å se at dette er uforenlig? Ser han ikke at det er beskyttelsesbehovet som skal vurderes når en skal si ja eller nei til opphold - det er vi forpliktet på - ikke hvor disse menneskene kommer fra, eller hvilken etnisk gruppe de tilhører?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2008-04-08:
Det var kanskje ikke så rart at representanten Amundsen syntes det var like greit å unngå dette replikkordskiftet. For jeg stiller spørsmål ved om Fremskrittspartiets innvandringspolitiske talsmann i seg sjøl har så ytterliggående politiske standpunkter på dette området at han kanskje representerer et punktum for regjeringsdrømmen på høyresida. Det er sjelden jeg lar meg overraske og sjokkere av Fremskrittspartiet når det gjelder innvandringspolitiske spørsmål, men i går ble jeg virkelig sjokkert, når Amundsen og Fremskrittspartiet vil sortere og gjøre det til en kampsak i den kommende valgkampen å avvise analfabeter og ressurskrevende grupper. Samtidig registrerer jeg at Høyres Bent Høie gjør seg til garantist for at så ikke skal skje i en regjering. Det en vil kjempe for i valgkamp, vil en antakelig også kjempe for i regjering. Vil Fremskrittspartiet akseptere å bli overkjørt av Høyre i dette så høyt profilerte spørsmålet?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-08:
Fremskrittspartiet er bekymret for den omfattende innvandringen til Norge. Et oppslag i VG i går viser at de største gruppene av førstegangsinnvandrere i Norge er svensker, dansker og polakker - altså vestlige. Det som er mer interessant, er at den største gruppen ikke-vestlige personer i Norge er irakere. Irakerne kommer fra et land som Fremskrittspartiet støttet USAs invasjon av. Krigssituasjonen og dermed flyktningsituasjonen i Irak er bl.a. et resultat av fremskrittspartistøttet politikk. Det er i dag 17 000 irakere i Norge. Hva slags tanker gjør Fremskrittspartiet seg rundt disse forholdene? Tar Fremskrittspartiet konsekvensene av sin egen politikk? Har ikke disse menneskene behov for beskyttelse?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-08:
Jeg vil gå litt videre på det forrige spørsmålet. Høyre har en mer liberal holdning til flyktning- og asylpolitikken enn Fremskrittspartiet. Vi mener det er en avgrunn mellom disse partiene i disse spørsmålene. Det er SV og jeg glad for. Men det som uroer oss, er at disse to partiene representerer det nærmeste vi har et regjeringsalternativ til den sittende regjering. Når vi samtidig vet at Fremskrittspartiet ønsker å stenge grensene for analfabeter og redusere antallet asylsøkere, blir spørsmålet mitt helt konkret: Hvor langt kan Høyre gå for å stable et regjeringsalternativ på beina? Og ikke minst: Hvilke deler av denne utlendingsloven som vi nå skal vedta, og som Høyre i dag støtter, kan det være mest aktuelt å forhandle bort i en borgerlig regjering med Fremskrittspartiet, hvor Fremskrittspartiet blir det største partiet?
Tom Strømstad Olsen (Arbeiderpartiet), 2008-04-08:
Først vil jeg si at jeg la merke til at representanten Amundsen ikke besvarte spørsmålet fra representanten Hagebakken, men jeg regner med å komme tilbake til det senere i debatten. Jeg registrerer også at Høyre i går hadde et klart behov for å ta avstand fra Fremskrittspartiets politikk etter det utspillet som stod i VG. Jeg registrerer òg at Høyre står på sin politikk og respekterer inngåtte internasjonale asyl- og flyktningavtaler Norge har skrevet under på, og holder seg innenfor menneskerettighetene. Det er nå et drøyt år til stortingsvalgkampen setter inn for fullt. Med et eventuelt borgerlig flertall etter valget - vil det da være utenkelig for Høyre å inngå et politisk samarbeid med Fremskrittspartiet, hvis Fremskrittspartiet står på sin ytterliggående innvandringspolitikk, forsterket gjennom utspillet i avisen i går?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-04-08:
Som representanten Høie sier, er det bred politisk enighet i Norge om hovedretningslinjene i norsk utlendingspolitikk. Det er bred politisk enighet i Norge også om pensjon, bred politisk enighet om klima, det er egentlig bred politisk enighet om bistandspolitikken, og om oljepolitikken er det bred politisk enighet. Men det er ett skille, og det går mellom Høyre og oss andre - og Fremskrittspartiet. Representanten Høie sier litt lettvint at også SV hadde særstandpunkt. Men det er et skille mellom Høyre og Fremskrittspartiet, og når en ser på alle de store, brede forlikene som er inngått i Stortinget i denne perioden, og de hovedlinjene som ligger i norsk politikk, skiller Høyre og Fremskrittspartiet vei. Et regjeringssamarbeid baserer seg på politiske realiteter. Hva er igjen av Fremskrittspartiets profil i et samarbeid med Høyre, hvis Høyre kan garantere for at alle disse store, brede forlikene blir gjennomført med Høyre i regjering? Er det i det hele tatt troverdig at Høyre og Fremskrittspartiet kan klare å gjennomføre et regjeringssamarbeid når skillet er så stort?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-01-30:
Statsministeren og Regjeringen har gjennom lang tid skapt forventninger som det er umulig å innfri. Man har skapt forventninger om at så å si alle uløste oppgaver rundt omkring i Kommune-Norge skal innfris nå som man har fått denne rød-grønne regjeringen. Det som er situasjonen, er at det er veldig lett å komme med den type løfter når andre skal gjøre jobben. Da kan man også skylde på andre når det går galt. Faktum er at alle mennesker i dette landet bor i en kommune, og de opplever at det er misforhold mellom dette enorme skrytet som Regjeringen til enhver tid kommer med: Det skal bli fart i eldreomsorgen, i skolen, det skal bli velfylte bassenger. Nå har Regjeringen vært ute og lovet mer penger til kulturformål, mer til rusbehandling og mer til idrett. Det skal bli flere leger i sykehjem, det skal bli økt satsing på rehabilitering, og det skal bli økte sosialhjelpssatser. Til og med vedlikeholdet av kirker og andre kommunale bygninger skal øke. Det er ganske mange oppgaver, som denne Regjeringen lover innfridd på vegne av landets kommuner. Situasjonen er at de fleste opplever at det går motsatt vei. Nå er flere av Senterpartiets fylkesledere ute og forventer mer penger i forbindelse med revidert budsjett til våren, og det er et gryende ordføreropprør på gang i Arbeiderpartiet. Det vitner om at mange kommunepolitikere begynner å føle uro og ubehag ved den forventningskrisen som skapes i forhold til virkeligheten når det gjelder kommuneøkonomien. Da kunne det være interessant å høre statsministeren gi en realistisk vurdering - en realistisk virkelighetsbeskrivelse - i stedet for å gjenta de festtalene han normalt holder når han møter i Stortinget.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-01-30:
Jeg skal gjøre spørsmålet veldig enkelt, slik at statsministeren muligens oppfatter det. Er det realistisk for folk å forvente en bedring, både i eldreomsorgen og i skolen? Kan de forvente fulle bassenger, høyere sosialhjelpssatser, vekst i rusbehandlingen, mer til idrett, mer til kulturformål, sterkere rehabilitering, flere leger i sykehjem, økte midler til vedlikehold av kirker og kommunale bygg? Dette er samtlige av de løftene som statsministeren og Regjeringen har gitt på vegne av kommunene de siste årene. Synes statsministeren at det er sammenheng mellom Regjeringens løfter og kommunenes evne til å iverksette disse løftene?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-01-30:
Det er ingen tvil om at sykehusene er i en alvorlig økonomisk situasjon. I en debatt mellom helseminister Sylvia Brustad og meg for noen få dager siden sa Sylvia Brustad rett ut at hun syntes det var strålende at to av tre akuttpasienter fikk øyeblikkelig hjelp - to av tre! Det betyr at ca. 30 pst. av pasienter som har behov for akutt innleggelse på sykehus, ikke får det. Synes statsministeren at det er like fortreffelig som helseministeren synes?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg takker for spørsmålet. Jeg hørte på radioen at representanten Jensen var opptatt av at jeg skulle være ydmyk, og jeg lar meg inspirere av det ydmyke spørsmålet til å anstrenge meg for å være så ydmyk jeg bare kan. Jeg vil starte med å si at man er nødt til å greie å skille mellom to spørsmål. Det ene er hvorvidt det faktisk har skjedd forbedringer, og det andre er hvorvidt det er slik at alt er bra. Jeg mener veldig klart og tydelig at det er veldig klare forbedringer, mye styrking av kommuneøkonomien, mye som er bedre nå enn for få år siden, da Siv Jensen støttet den daværende regjeringens budsjettopplegg gjennom flere år. Men det betyr ikke at alt er bra. Det betyr ikke at vi er i mål på alle områder. Det betyr ikke at det ikke er mye ugjort. Men la meg bare minne om noen områder der vi er i gang med å rette opp og styrke en kommuneøkonomi etter flere år med veldig stram og dårlig kommuneøkonomi. Det ene er de rent faktiske regnskapstallene. Før var det slik at et stort antall kommuner gikk med underskudd. Ca. 140 kommuner var på den såkalte ROBEK-listen - altså satt under statlig tilsyn fordi det var problemer med styringen av økonomien. Det tallet er nå redusert til 42, så det har vært en kraftig reduksjon i antall kommuner som er under statlig tilsyn på grunn av svak økonomi. Og kommunene går samlet sett i overskudd. Men viktigere enn regnskapstallene er at kommunene er i gang med og er i rute når det gjelder å skaffe 10 000 nye årsverk i eldreomsorgen. De har 25 000 flere barn i barnehage, og man brukte 2,5 milliarder kr mer på skole i 2007 enn i 2006. Det betyr ikke at vi er i mål, men det betyr at vi er i gang med et formidabelt løft. Det har kommet betydelig mer penger til kommunene fordi vi fikk et nytt flertall og en ny regjering i 2005. Vi har altså satt i gang en snuoperasjon, men vi er ikke i mål, og vi ønsker derfor å fortsette med vår politikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg takker for det enkle spørsmålet og skal anstrenge meg for å svare. Ja, Regjeringen kommer til å sørge for at vi har en kommuneøkonomi der vi fortsatt kan bygge ut de viktige velferdsordningene. Det betyr at det kommer til å bli mer penger til eldreomsorg - flere hender i eldreomsorgen. Det kommer til å bli flere barnehager. Gjennom bl.a. Kulturløftet kommer vi også til å sørge for at det blir mer penger til kultur. Vi kommer til å sørge for mer penger til idrett, og vi har allerede vist at vi gjør det. Men igjen: Det er ikke slik at selv om vi sørger for mer penger til et formål, er det nødvendigvis nok penger. Jeg treffer mange ordførere som er glad for at det er blitt mer penger til viktige formål og mer enn da Siv Jensen støttet Bondevik II-regjeringen, men jeg treffer også mange ordførere som ønsker seg enda mer. Jeg tror aldri vi kommer dit hen at ordførerne sier det er nok, vi trenger ikke mer penger. Vi må alltid anstrenge oss både for å skaffe mer penger til kommuneøkonomien og å bruke pengene på en best mulig måte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg kommer ikke til å stoppe statsrådene i å love mer, når vi følger opp løftene. Når det gjelder kommuneøkonomien, har vi fulgt opp det vi lovet. Vi har sørget for en kraftig vekst i kommunenes samlede inntekter. Basert på de siste, kvalitetssikre anslagene vi hadde i nasjonalbudsjettet, er det over 20 milliarder kr i økte inntekter på tre år for kommunene. Så vil de tallene hele tiden revideres. Vi får nye anslag både for skatteinntekter og kostnadsvekst, og det vil vi da selvfølgelig ta med oss når vi legger fram kommuneopplegget for neste år. Men at det er en rekordstor vekst i kommunenes inntekter, er det ingen tvil om, og derfor er det også mange Høyre-ordførere som har takket for innsatsen som den rød-grønne regjeringen har sørget for. Vi sørger altså for mer penger til viktige formål, og vi kommer til å fortsette å gjøre det. Og vi har sagt at vi skal fullfinansiere nye reformer. Når vi f.eks. nå lover flere timer i skolen, følger det penger med til kommunene for flere timer i skolen. Så er det selvfølgelig mangler. Vi er selvfølgelig ikke der at alt er på plass.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Først vil jeg erklære meg helt enig med representanten Tørresdal i at vi skal ta ordførerne på alvor. For det er klart det er alvorlig når kommunestyrerepresentanter og ordførere melder til oss at det er trangt, og at de har problemer med å følge opp de målene og ønskene de har. Men det er noe ganske annet enn å dele den virkelighetsbeskrivelsen som jeg føler de tidligere spørsmålsstillerne hadde med en svartmaling og en benekting av at det har vært en innsats. Jeg er også glad for at Tørresdal viste til at det har vært en økning. Men det er klart at kommunene kommer til å trenge enda mer penger. Derfor vil det også komme et kommuneopplegg til våren som innebærer nye milliarder til kommunene. Hvor mange får vi klargjøre når vi legger fram proposisjonen til våren. Men jeg tror at erfaringen er, når vi nå har økt inntektene med over 20 milliarder kr på tre år, at vi trenger både mer penger og en løpende diskusjon og gjennomgang av hvordan vi bruker pengene. Vi ser f.eks. at mange kommuner gjør det bra på skole selv om de bruker under gjennomsnittet på skole. Så her handler det både om mer penger og om å bruke dem på en god måte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Ja, jeg mener begge deler er viktig. Jeg mener det både er viktig med økte bevilgninger til kommunene og at vi har et permanent trykk på en best mulig drift og organisering av kommunene. Det er faktisk slik at jo mer penger vi ønsker til kommunene, jo viktigere er det at vi hele tiden er opptatt av at de er organisert på en best mulig måte. Det er bare da vi kan forsvare økte bevilgninger. Men det er ikke Regjeringen som «skryter på seg». Det er Statistisk sentralbyrå som legger fram tall som viser at det er over 7 000 nye årsverk i eldreomsorgen på de årene vi har regjert, og at vi ligger i rute til å nå målet om 10 000. Det er Kostra-tall som forteller oss at det er 25 000 flere barn i barnehage, og det er også Kostra-tall, kommunetall, som forteller oss at mens mange kommuner hadde underskudd og over 100 var på ROBEK-listen, altså under statlig tilsyn, under den forrige regjeringen, er det nå nede i 42. Så det er ikke skryt, det er faktiske tall fra ulike uavhengige etater. Men selv det er ikke bra nok, vi ønsker å gå videre. Derfor trenger vi altså de store pengene til kommunesektoren og ikke til skattelette.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Vi kommer til å sørge for mer penger til kommunene i kommuneopplegget som vi legger fram til våren. For øvrig er det som er poenget når det gjelder kommunetall, at de hele tiden revideres når vi får nye anslag for skatteinntekter og kostnadsvekst. De tallene som ligger i nasjonalbudsjettet, er de siste kvalitetssikrede tallene. De tar hensyn til kostnadsvekst. Det er realvekst, så etter at lønnsvekst og kostnadsvekst i kommunene er trukket fra, får vi tallet 21 milliarder kr i totale inntekter. Omtrent halvparten av det er frie inntekter, resten er øremerket f.eks. barnehager eller andre formål i kommunesektoren. Men jeg er helt klar over at de tallene vil bli justert kanskje opp og kanskje ned over årene. Uansett er det slik at vi har en vesentlig større innsats i kommunesektoren, og vi har økt innsatsen med mange milliarder utover det som var opplegget fra den forrige regjeringen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Først vil jeg erklære at jeg er enig med representanten Solberg i veldig mye av det hun sier om betydningen av kunnskap og skole, og flere regjeringer har gjennom flere år ønsket å styrke kunnskapsinnholdet i skolen. Det var bakgrunnen for Reform 97, da vi fikk skolestart for 6-åringer, det var bakgrunnen for at daværende statsråd Gudmund Hernes meldte oss på disse ulike internasjonale undersøkelsene, som f.eks. PISA - jeg husker veldig godt at han begrunnet det med at vi trenger den typen internasjonale sammenligningstall - det var bakgrunnen for at vi i sin tid utvidet lærerutdanningen fra tre til fire år, og det var selvsagt bakgrunnen for at Trond Giske fikk til et lønnsløft for lærerne og bidro til at vi fikk nasjonale leseprøver i skolen i 2000, og også for at vi fikk nedsatt Kvalitetsutvalget, nettopp for å se på hvordan vi kan heve kvaliteten i skolen. Så her er det faktisk bred enighet om at vi trenger å styrke kvaliteten og læringen i skolen. Så mener jeg vi skal hilse velkommen en litt søkende og en litt åpen debatt om hvordan det best gjøres, for det er ikke alltid entydig sammenheng mellom ressursinnsats og resultater. Derfor må vi lete etter hvorfor noen skoler og noen kommuner greier det bra, mens andre skoler og andre kommuner ikke greier det like bra. Det er åpenhet om de nasjonale prøvene. De gjøres tilgjengelige for skoleeier, de gjøres tilgjengelige for foreldre, men de gjøres også tilgjengelige for mediene - de er jo underlagt offentlighetsloven, så de avisene som har lyst til å samle sammen og sette opp rangeringer, gjør det. Men det vi har ønsket å unngå, er å legge aktivt til rette for rangering, for det kan lett føre til feil bruk av tallene. Men kommunestyrer som ønsker å se tall, kan få gjøre det, og aviser som ringer, får tilgang til tallene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Det er åpenhet. Kommuner, lærere, skoleeiere får tilgang til data, og aviser som ønsker, kan ringe og får tilgang - rangeringer av skoler har stått i flere aviser jeg har lest. Det myndighetene har sagt, er at vi ikke ønsker å legge til rette for aktiv rangering, fordi resultatene skal brukes i den enkelte skole og den enkelte kommune. Det er også grunnen til at vi har greid å gjennomføre nasjonale prøver på en god måte, uten konflikt, uten stor boikott, slik situasjonen var under den forrige regjeringen. For øvrig er jeg enig i at det viktige er å se framover. Vi er i gang med mange viktige ting allerede, f.eks. kommer det flere timer: 5 nye timer og 7 nye skoletimer til høsten, med vekt på bl.a. matematikk og norsk, som er blant de fagene vi sliter mest med her i Norge. Vi jobber nå med å styrke lærerutdanningen, og et av de forslagene vi ser på, er å stille krav når det gjelder hvor mange studiepoeng lærere bør ha på ulike(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg mener at vi skal videreføre den praksisen denne regjeringen med stort hell har etablert, og som gjør at vi har mye mer ro, mye mer gjennomføringskraft når det gjelder nasjonale prøver enn det den forrige regjeringen lyktes med. Da man under den forrige regjeringen hadde nasjonale prøver, ble det boikott, strid og store problemer, og man kunne ikke bruke dem til det de var ment å brukes til, nemlig å styrke kvaliteten i skolen. Vi har gjennomført nasjonale prøver i tett dialog med elever og lærere. Dermed har vi sikret en offentliggjøring som gjør at man får brukt dem på den enkelte skole og i den enkelte kommune. Men vi har ikke tilrettelagt for rangering, for det var en utfordring og et problem med det forrige systemet. Jeg mener den modellen vi har valgt, er en god modell, og vi ønsker å videreføre den i dialog med lærernes og elevenes organisasjoner. Det er altså slik at det også i dag er mulig å ringe, bruke offentlighetsloven, og få tilgang til dataene, men vi har ikke lagt til rette for rangering, nettopp for å unngå den striden og de problemene vi hadde sist gang vi hadde nasjonale prøver.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
For det første er jeg veldig enig med representanten Dagrun Eriksen i at det er viktig å se hva vi kan bruke prøvene til, både de nasjonale prøvene og de internasjonale undersøkelsene. Da er det viktig at vi ikke svartmaler situasjonen i norsk skole. Det er mye som er bra i norsk skole. Det er mange barn som lærer mye. Vi er f.eks. spesielt gode i fag som engelsk. Det er mange som også lærer mye norsk og matematikk, selv om det er i de fagene en del, rundt 20 pst., sliter. I tillegg er norsk skole bedre enn andre lands skoler til å utjevne sosial ulikhet, og det er en viktig kvalitet. Det har, bl.a. i oppfølgingen av Kunnskapsløftet, vært bred enighet om, både i den nåværende og i den forrige regjeringen, at vi bør øke antall timer i en del ferdighetsfag som norsk og matematikk, og det løftet følger Regjeringen opp. I tillegg er det viktig å se på kvaliteten og innholdet i de timene vi har.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg har mye å lære av mange skoler i mange kommuner, også i Oslo. Derfor har jeg brukt mye tid til å møte skolefolk, og jeg skal bruke ekstra mye tid i år. Jeg har hatt mange samtaler med folk som kjenner Oslo-skolen godt, og jeg er tilhenger av lesetester. Da Trond Giske var utdanningsminister, ble det innført lesetester nasjonalt i 2000. Det var et uttrykk for at de erfaringene vi hadde i de kommunene hvor man hadde lesetester, var gode. Jeg husker ikke akkurat om det var Oslo, men det var det helt sikkert, så da var vi også inspirert av Oslo. Så vi lytter og lærer på en ydmyk og varsom måte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Først vil jeg bare offentliggjøre følgende: Jeg har mange gode og interessante samtaler både med Gudmund Hernes og med Astrid Søgnen om utdanningspolitikk, og har snakket med dem gjennom mange år, også da de hadde ansvar for utdanningspolitikken i Kunnskapsdepartementet. Blant de tingene som vi var enige om da, og fortsatt er enige om, er at vi trenger systematisk testing. Derfor var det Gudmund Hernes, Arbeiderpartiet, som meldte oss på PISA-undersøkelsen og andre internasjonale undersøkelser, bl.a. - eller ikke minst - for å få systematisk testing. Det var Trond Giske som innførte nasjonale leseprøver i 2000 for å få systematisk testing. Men de nasjonale prøvene holdt jo den forrige regjeringen på å ødelegge, fordi man laget et opplegg som medførte full konfrontasjon med Skole-Norge. Vi har nå gjennomført nasjonale prøver der offentlighetsloven gjelder, der det er mulig å få tilgang til dem. De nasjonale prøvene er jo ikke unntatt offentlighet av hensyn til rikets sikkerhet, men vi har ikke offentliggjort dem på en måte som gjør at det blir en unødvendig provoserende rangering. Man får tilgang til dem i kommuner, skoler, og de aviser som ringer, får også tilgang til tallene. Og det er en løsning(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg mener at det er veldig viktig at vi får fram i offentlighet eksempler på at det norske velferdssamfunnet ikke fungerer. Vi får både i medier, gjennom pasientombudsordningen og på andre måter kjennskap til eksempler - uten at jeg kan gå god for alle, er det i hvert fall for mange eksempler - på at mennesker ikke får den pleie, den omsorg og den behandling i møte med det norske velferdssamfunnet som de har krav på. Det er uakseptabelt uansett hvor mange eksempler vi har på det motsatte, for det er ingen tvil om at det er hundretusener av pasienter som får en utmerket behandling i norske sykehus. Bare i løpet av de tre årene denne regjeringen har sittet, har antall behandlede pasienter økt med 53 000 i forhold til det det var tidligere. Det har aldri jobbet flere og aldri blitt behandlet flere pasienter i norske sykehus enn i dag. Men det er mager trøst for den pasienten som ikke får behandling, at vi setter ny rekord i antall pasienter som får god behandling. Og det er mange ansatte som gjør en kjempejobb. Derfor er jeg opptatt av for det første at man skal bruke pasientombudsordningen og slå ned på mangler når det oppdages mangler. Jeg mener mediene har en jobb å gjøre med å gå løs på de enkelte eksemplene som finnes på at systemet svikter, og det er altså ingen unnskyldning at de aller fleste får et godt tilbud. Når det gjelder finansieringsordningen, er det et dilemma vi alltid har stått overfor, og det er at hvis vi har rammefinansiering og vedtar rammer, har vi kontroll med kostnadene. Men på den annen side blir enhver pasient en utgift for et sykehus. Når vi innfører innsatsstyrt finansiering, har vi mindre kontroll med kostnadene, men til gjengjeld blir enhver pasient en inntektskilde for sykehusene. Det å finne den balansen har aldri vært helt enkelt. Nå har vi lagt oss på 40 pst. Det er et nivå jeg tror også Kristelig Folkeparti er tilhenger av. Jeg tror det viktige med det er at man har en stabilitet og forutsigbarhet, og(presidenten annonserer neste taler) (presidenten annonserer neste taler)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg mener vi hele tiden skal se på og vurdere hvordan finansieringssystemet kan forbedres. Et av de viktige elementene der er jo spørsmålet om balansen mellom en rammestyrt finansiering og en innsatsstyrt finansiering. Mens man tidligere, under den forrige regjeringen, hadde 60 pst. stykkprisfinansiering og 40 pst. på ramme, har vi nå omvendt: Vi har 40 pst. på ramme og 60 pst. på stykkprisfinansiering. Jeg tror det er en bedre balanse. Jeg tror det er en balanse som gjør at man blir noe mindre opptatt av rene økonomiske resultater. Helsedirektoratet har gått igjennom finansieringssystemet. Det jeg er opptatt av, er at vi uansett system fortsatt må telle og måle, for hvis vi slutter å telle og måle behandlede pasienter, ved DRG-poeng eller ulike måleenheter for helsevesenet, mister vi enhver styring med helsevesenet. Så i tillegg til å være opptatt av et godt finansieringssystem må vi være opptatt av mer penger - vi har bevilget mer penger - og sørge for at vi behandler flere pasienter enn før.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Jeg hørte ikke den debatten, men jeg er temmelig sikker på at det som helseministeren sa - det er i hvert fall det som er poenget - er at to av tre som legges inn på norske sykehus, er øyeblikkelig hjelp-pasienter, som får hjelp med en gang. Jeg har aldri hørt tall som viser at én av tre som har akutt behov for hjelp, ikke får hjelp. Det viser bare at de aller, aller fleste som kommer på norske sykehus, ikke må vente. De kommer rett inn. To av tre innleggelser er øyeblikkelige innleggelser, og så er det altså en tredjedel som venter. Men ventetidene er ganske stabile og går noe ned for viktige behandlingsgrupper.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Vi har mottatt rapporten fra Magnussen-utvalget som viser - i hvert fall hevder utvalget det - at det fortsatt er en skjevfordeling mellom helseregionene. Vi har rettet opp en tidligere skjevfordeling som den forrige regjeringen lot ligge, så vi har sørget for mer penger til sykehusene. Når det gjelder bildet ellers i helsevesenet, er jo alltid situasjonen den at opposisjonen er opptatt av å få fram det som er dårlig, og regjeringen er opptatt av å få fram det som er bra. Men sannheten er at begge deler er sant. Det er veldig mye som er bra i norsk helsevesen. Det er imponerende mange mennesker som får behandling. Vi bruker mer penger enn de aller, aller fleste andre land. Det er 123 000 flere polikliniske konsultasjoner bare fra 2006 til 2007, og 53 000 flere er behandlet på sykehus. Det er imponerende tall. Men så gjentar jeg: Det er ingen trøst, det er ingen unnskyldning overfor de menneskene som ikke får behandling. Der er det mangler, og det er uakseptabelt. Da mener jeg både posisjon og opposisjon bør anstrenge seg for å få fram nyansene i sykehusdebatten.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-01-30:
Ja, det kan jeg. Vi kommer ikke til å nedlegge lokalsykehus. Olav Gunnar Ballo har jo også enkelte ganger tidligere uttalt seg ikke helt i tråd med Soria Moria-erklæringen, så det tror jeg vi må leve med. Det er viktig at det er en levende debatt, men Regjeringens politikk ligger fast. Det som derimot er en mye mer viktig og krevende debatt, er hva innholdet i lokalsykehusene skal være. Noe av utfordringen er at vi trenger en bedre arbeidsdeling mellom sykehus. Det er f.eks. over 50 sykehus som opererer tykktarmkreft. Flere helseeksperter forteller oss at kvaliteten på mange av sykehusene er for dårlig, at det er for lite pasientgrunnlag, og at det derfor er viktig å få til en bedre arbeidsdeling, mer spesialisering mellom sykehus. Det kan være krevende omstillinger. Det betyr at lokalsykehusene kan komme til å drive med andre ting for å sikre kvaliteten i sykehusene, fordi det kanskje er for mange sykehus som driver med for mange forskjellige ting, med for dårlig kvalitet, i dag. Den debatten er ikke lagt død, selv om lokalsykehusene(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)