trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
Gode president: Gratulerer med dagen! Først vil jeg takke forslagsstillerne for å fokusere på denne viktige problematikken. Arbeiderpartiet og Senterpartiet deler forslagsstillernes bekymring for at ordlyden i lovverket ikke nødvendigvis treffer intensjonen. Det er grunnleggende viktig at lovtekster treffer slik de er ment, og ikke minst at de tar høyde for ulike konsekvenser formuleringene kan få. Om ikke vil konsekvensene av loven kunne få utfall som krenker og svekker enkeltmenneskers rettsvern. Derfor er vi glad for at Justis- og beredskapsdepartementet i mars 2021 ga Straffelovrådet i oppdrag å foreta en helhetlig gjennomgang av straffelovens bestemmelser om seksuallovbrudd. Dette inkluderer også straffeloven § 295 første ledd bokstav c, som rammer seksuell utnyttelse av en person under 18 år i en særlig sårbar livssituasjon. En nærmere utforming av lovverket reiser en rekke spørsmål, der ulike hensyn må balanseres mot hverandre. Derfor er det nødvendig å vurdere flere bestemmelser i sammenheng. Det er viktig at endringene i straffelovens regler om seksuallovbrudd skjer på bakgrunn av et grundig arbeid, slik at endringene ikke gir utilsiktede konsekvenser, og at lovforarbeidene gir god veiledning. Gode lovforarbeider sikrer at lovens intensjon blir tydeliggjort, og er selvsagt særlig viktig innenfor dette rettsområdet. Straffelovrådets gjennomgang av straffelovens kapittel om seksuallovbrudd vil bidra til dette. Bestemmelsene som gjelder ulike seksuelle krenkelser samlet sett, må sikre at lovverket er i samsvar med Norges folkerettslige forpliktelser. Straffelovrådet er derfor riktig organ til å foreta slike vurderinger, og vil kunne belyse disse spørsmålene på en god måte. Derfor mener vi at det fra departementets side legges opp til en god prosess når man skisserer at etter at Straffelovrådet har lagt fram sin tilrådning, vil man komme tilbake med et helhetlig forslag til endringer i kapittelet om seksuallovbrudd, herunder nødvendige endringer i straffeloven § 295 første ledd bokstav c. Vi har derfor sammen med et flertall i komiteen fremmet følgende forslag til vedtak: «Stortinget ber regjeringen vurdere om ordet «livssituasjon» i straffeloven § 295 første ledd bokstav c bør endres til «situasjon», slik at bestemmelsen rammer det «å unytte en person under 18 år i en særlig sårbar situasjon».
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
Først vil jeg takke komiteen for en god behandling av dette representantforslaget, framsatt av representanter fra Fremskrittspartiet. Forslaget omhandler generell bevæpning av politiet. Komiteen registrerer at forslagsstillerne mener at utviklingen i kriminalitetsbildet, særlig i de største byene, har gitt ny aktualitet til spørsmålet om generell bevæpning av politiet. Slik forslagsstillerne ser det, trenger politiet et slikt verktøy som generell bevæpning er, dels for å kunne løse sitt samfunnsoppdrag og dels for å ivareta egen sikkerhet. Komiteen noterer seg at forslagsstillerne mener at styrkeforskjellen kan bli skjev i de kriminelles favør, all den tid den gruppen i økende grad er bevæpnet, mens det ikke er generell bevæpning i politiet, og at den samme ubalansen medfører mindre grad av mulighet til å ivareta egen sikkerhet. Forslagsstillerne peker også på at det i forlengelsen av dette kan være bekymring for rekrutteringen til politiet. På denne bakgrunn ber forslagsstillerne regjeringen om å fremme forslag til endringer i politiloven for å sikre generell bevæpning i politiet. Jeg vil nå redegjøre for Arbeiderpartiet og Senterpartiets syn i saken. Flere alvorlige hendelser også i nyere tid har medført en debatt om politiets bruk av maktmidler. Det har ikke vært grundige, helhetlige vurderinger knyttet til politiets maktmiddelbruk siden 2017. Derfor er det et behov for et oppgradert kunnskapsgrunnlag som både ser på erfaringene fra perioder med midlertidig bevæpning og punktbevæpning og på politiets erfaringer med bruk av elektrosjokkvåpen. Slik vi ser det, knytter debatten om politiets maktmiddelbruk seg til et større spørsmål om hvilket politi vi som samfunn ønsker. Politiets oppdrag er knyttet til sårbare grupper og enkeltpersoner med psykisk uhelse, barn under barnevernets omsorg og personer med rusutfordringer, og dette utgjør en stor del av politifolks hverdag i by og bygd. Et spørsmål om hvilke maktmidler politiet har til rådighet, handler både om trusselbildet, kriminalitetsbildet og hvilken samfunnsutvikling vi ønsker, samt ivaretakelse av folks tillit til politiet. Statsråden har derfor tatt initiativ til nedsettelse av et utvalg som skal se på politiets bruk av maktmidler. Dette utvalget skal bidra til å oppdatere faglige vurderinger av bruken av tvangsmidler i politiets verktøykasse. Vi støtter dette initiativet. Vi ser fram til at utvalgets arbeid legges fram i løpet av 2022 og imøtekommer en åpen debatt basert på et oppgradert kunnskapsgrunnlag. Arbeiderpartiet og Senterpartiet vil ikke støtte Fremskrittspartiets forslag.
Sveinung Stensland (Høyre), 2022-03-08:
Jeg vil først svare representanten Unneland: Ja, det finnes enkle svar, og jeg er overbevist om at det enkle svaret her er å fjerne disse fire bokstavene. Men samtidig må ting henge sammen, og det er en grunn til at den forrige justisministeren satte ned dette straffelovutvalget og ba dem om spesielt å se på kapitlene om seksuallovbrudd. Jeg deler fullt ut justisministeren vurderinger knyttet til dette spørsmålet. Jeg skulle gjerne ha endret disse bokstavene i dag. Til Venstres representant: Jeg kan se folk i øynene etter det vi gjør i dag, for det er et poeng i seg selv å se dette i sammenheng. Det er også interessant å se at de tre juristene som er i salen, ikke er helt enige om jussen i dette. Det viser jo at så lenge det finnes jurister, finnes det noe å diskutere. I utgangspunktet skulle jeg gjerne ha gått direkte inn for en endring, men jeg mener at det å endre straffeloven uten et skikkelig forarbeid er uklokt, spesielt på dette feltet, hvor vi vet at også andre deler av dette lovverket er omdiskutert. Det er også eksempler på at det ikke er enighet mellom jurister i om sex uten samtykke er lovlig. Det verserer diskusjoner om det. Alt dette er ting vi forventer blir belyst gjennom dette arbeidet. Så for å berolige alle sammen: Høyre er helt tydelige på at vi tror dette er en inkurie. Vi er overbevist om at dette bør endres, men vi ønsker å se dette i en sammenheng, og vi ønsker å få dette på plass. Da er det opp til regjeringen å legge fram forslag til endringer i straffeloven. Når det gjelder hvorfor det står «bør», er det fordi det er en språkform som passer i denne salen.
Sveinung Stensland (Høyre), 2022-03-08:
Jeg kjenner meg ikke helt igjen i komitélederens beskrivelse av debatten – at det er de samme argumentene som går igjen og igjen, osv. Det virker som om han ikke har lest innstillingen og komitémerknadene engang. Det jeg ser, er en bevegelse i flere partier. Det at regjeringen nå setter ned et utvalg – som enhver regjering er glad i å gjøre – for å se på hele sakskomplekset, er i seg selv et signal. At mitt parti, Høyre, har tatt til orde for, og har fremmet forslag om, mer bruk av bevæpning gjennom det vi kaller områdebevæpning, for å gi politiet et større grunnlag for å ha bevæpning i deler av landet, er uttrykk for en bevegelse. Det har jeg tillatt meg å gjøre, selv om vi har et landsmøtevedtak i Høyre om at vi er imot generell bevæpning. Så det er absolutt bevegelse i denne saken. Vi har fremmet et forslag, som jeg herved vil ta opp, hvor det står: «Stortinget ber regjeringen sørge for et oppdatert kunnskapsgrunnlag om de samfunnsmessige, politifaglige og sikkerhetsmessige konsekvensene ved en eventuell generell bevæpning av politiet.» Det høres sikkert helt likt ut som det regjeringen har tenkt å gjøre, men for oss er det viktig å få med at dette må være helhetlig, og at vi ser alle delene av det. Da kommer vi fort inn på diskusjonene som Per-Willy Amundsen åpenbart er lei av, nemlig hvordan en generell bevæpning av politiet påvirker samfunnet, hvordan det påvirker borgernes syn på politiet. Jeg er stolt av at vi har et politi som leverer så bra, med den samme bevæpningen som en har på Nauru og Island. Norge er ikke så veldig likt de landene, men det har politiet klart. Vi har stor respekt for politiet i Norge; de gjør en god jobb. Politiet er selv opptatt av to ting: Det ene er at vi ikke skal ta beslutninger som dette basert på enkelthendelser. Det andre er at politiet selv har sagt at det er behov for et oppdatert kunnskapsgrunnlag. Det er over fem år siden den NOU-en ble ferdigstilt. Så jeg opplever at komiteen er ganske nær mye av det som politiet har sagt, men jeg noterer meg at Politilederforbundet nå har snudd og er for bevæpning. Politiets Fellesforbund er også det. Jeg ser fram til å få et bedre kunnskapsgrunnlag, som statsråden har lovd oss. Så får vi ta debatten videre, men da helst uten alle de stråmennene som komitélederen tok med seg inn i debatten i dag.
Ivar B. Prestbakmo (Senterpartiet), 2022-03-08:
Jeg vil takke forslagsstillerne for å ta opp et viktig tema. Det er også slik at et viktig tema fortjener grundige og gode vurderinger. Som samfunnsdebatten har vist og forslagstillerne har pekt på, har vi hatt flere hendelser, og vi har hatt situasjoner i samfunnet som på en måte bereder grunnlaget for en diskusjon knyttet til bevæpning. Den jobben som ble gjort i 2017, med sine konklusjoner, er også et viktig utgangspunkt. Politiet i Norge har egentlig en ganske unik posisjon med tanke på tillit i befolkningen og hvordan vi som innbyggere opplever politiet i det daglige, og det er noen verdier knyttet til det som det er viktig å ha med i vurderingen. Det er ikke tvil om at utviklingen i samfunnet, også i Norge, påkaller behov for å diskutere politiets muligheter til å være forberedt på de situasjonene som til enhver tid måtte dukke opp. Som saken vi har til behandling i dag viser, og som også saksordføreren tok opp, er det gjort grep som er vesentlig å ha med seg i en helhetlig vurdering av politiets maktmidler i utøvelsen av deres jobb. Derfor er det også viktig å vise til dette utvalget, som vil kunne sørge for at man får oppdatert de faglige vurderingene ved bruk av tvangsmidler i politiets verktøykasse. Det er også bakgrunnen for flertallets tilslutning til tilrådingen i saken. Det kan være lett i opphetede diskusjoner knyttet til enkeltsaker å svare at hadde man hatt bevæpning, hadde situasjonen artet seg annerledes. Det kan nok helt sikkert være tilfellet i enkeltsaker, men det er likevel viktig at det vurderes ut fra en helhet – både ut fra politiets rolle i det daglige, og ut fra hvilket politi vi som samfunn ønsker. Derfor ser både jeg og Senterpartiet fram til utvalgets arbeid, som jeg tror vil gi et godt og fornyet kunnskapsgrunnlag for vurderinger man skal gjøre knyttet til bevæpning for politiet i Norge. Debatten vil helt sikkert fortsette i samfunnet, og det er en viktig debatt, men det er viktig at den handler om mer enn selve bevæpningen – at den også handler om politiet som et verktøy for samfunnet, og ikke minst om tilliten til politiet og deres utøvelse av sin rolle, som i internasjonal sammenheng er ganske unik. Det er i seg selv en verdi å ta vare på.
Ivar B. Prestbakmo (Senterpartiet), 2022-03-08:
Det som i hvert fall på mange måter bør være litt til ettertanke, er at i en setting der vi diskuterer bevæpning av politiet, der vi vet at vi har et samfunn basert på stor grad av tillit, og der politiets rolle når det gjelder det å ivareta og ha den tilliten, også har handlet om det sivile preget, er det ikke sikkert at det klokeste man gjør, er å tabloidisere debatten unødig ved nærmest å karikere norsk politi sammenliknet med andre lands politi som har bevæpning. Jeg tror ikke det verken bringer fram økt kunnskapsgrunnlag i debatten eller nødvendigvis bringer debatten videre i det hele og det store. Det er i hvert fall min lille refleksjon rundt Fremskrittspartiets forsøk på å tabloidisere bevæpning av politiet. Men det er selvfølgelig viktig å ta på alvor det både Politiets Fellesforbund, politilederne og andre peker på når det gjelder diskusjonen om bevæpning. Da er det nettopp slik at det utvalget som statsråden har satt ned, og som vil framskaffe et kunnskapsgrunnlag – et bedre og oppdatert kunnskapsgrunnlag – er et bedre utgangspunkt for å diskutere bevæpning av politiet og ulike typer maktmidler som politiet besitter, og som må ses i en sammenheng. Det tar Senterpartiet på alvor. Det er vanskelig ikke å avlegge tematikken «nærpolitiet» noen refleksjoner knyttet til politiets rolle i samfunnet, og for så vidt også bevæpning. For det er åpenbart at den prosessen som landet har vært igjennom når det gjelder politireformen, ikke bare har hatt gunstige effekter for politiets mulighet til å gjøre en jobb ute i samfunnet, f.eks. knyttet til forebygging, f.eks. knyttet til større tilstedeværelse, som lett også går over i diskusjonen om bevæpning – fra noens side i hvert fall. Når det er sagt, henger ting sammen. Det er viktig at det er et godt kunnskapsgrunnlag som ligger til grunn for de beslutningene og vurderingene man gjør. Da er det klokt å gjøre slik statsråden har gjort, nemlig å nedsette et utvalg som er godt og bredt sammensatt, og som vil gi et godt kunnskapsgrunnlag for diskusjon knyttet til bevæpning i stort når det gjelder politiet i Norge og videreføring av den tilliten politiet har.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-03-08:
Det er vanskelig å forstå hva forrige taler egentlig mente da han sa at Fremskrittspartiet tabloidiserer politiet. Det gjør vi ikke, selvfølgelig ikke. Men det er klart at hvis man skal diskutere hendelser og en utvikling som har skjedd, kommer man ikke utenom ting som har satt dagsordenen i Norge, og som viser at politiet mangler virkemidler for å håndtere de mest skarpe og tøffe situasjonene. Det handler også om tillit. Det handler om tillit til at politiet kan ta vare på vår sikkerhet, borgernes sikkerhet, også i situasjoner hvor man må bruke våpen. Det man i realiteten ber om når man er redd dette begrepet militærlignende politi, som flere igjen brukte, er at politiet i større grad skal sette eget liv og egen helse i fare når man ikke skal løsne skudd. Så viser Rødt og Venstre til statistikker i Sverige. Vel, hvis man synes det er relevant å sammenligne Norge og Sverige når man skal oppsummere kriminalitet, viser det i hvert fall en kreativ bruk av statistikk, for å si det forsiktig. Er det noe i hvert fall Fremskrittspartiet søkte så lenge vi satt i regjering, var det å unngå å få svenske tilstander. Sverige har en helt annen situasjon enn vi har i Norge, og det at det løsnes flere skudd i Sverige enn i Norge, bør ikke overraske noen. Det er altså en helt vanvittig dårlig bruk av statistikk. Jeg har egentlig liten forståelse for at man begir seg inn på den typen forsøk i det hele tatt. Det nevnes psykisk syke. Ja, det er et problem at man har gått for langt mot den ene grøften ved at man ikke har kontroll på personer som er potensielt farlige for seg selv og folk omkring seg. Det har også politiet påpekt, men det er en annen del av lovgivningen som Stortinget dessverre heller ikke har vist vilje til å gjøre endringer på, nemlig økt bruk av tvungent psykisk helsevern. Det ble stemt ned her i Stortinget for bare et par uker siden. Det var et forslag fra Fremskrittspartiet. Overordnet skjønner jeg at Høyre er litt hårsåre fordi vi utfordrer dem litt på at de ikke har gjort nok sammen med oss for å få på plass mer bevæpning av politiet. Det får være så sin sak. Fremskrittspartiet har stått på i denne saken over tid. Vi kommer til å fremme forslaget på nytt. Det er flott at man søker mer kunnskap, men den kunnskapen har vi da vitterlig allerede. Politiet i Norge bør bevæpnes. De bør få våpen på hofta for å ta vare på egen sikkerhet og ikke minst for å verne samfunnet og borgerne i Norge.
Odd Harald Hovland (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
Som fleire representantar har vore inne på, er det norske samfunnet i stor grad prega av tillit – tillit mellom folk og ikkje minst mellom folk og myndigheitene. Det er ein stor fellesverdi for samfunnet vårt. Politiet er med sine oppgåver definitivt ein viktig og synleg myndigheitsrepresentant, og politiet har høg tillit i befolkninga. Cirka 80 pst. har høg eller svært høg tillit. Det er bra, det er viktig, og det er noko me kan vere stolte over, som fleire har sagt. Me ser i desse tider kor viktig tillit i samfunnet er. Det kan vere sjølve limet som held ting saman når det røyner på. Det har vore brei einigheit i lang tid om at me i Noreg skal ha eit politi med sivilt preg. Med det meiner me ein uniformert etat, men som likevel framstår open og tilgjengeleg. Ein viktig del av dette har vore at politiet er uvæpna. Det har understreka det sivile preget. Det tenkjer eg har vore med på å byggje opp den høge tilliten som norsk politi i dag har. Det betyr ikkje at ting ikkje kan endre seg over tid. Me skal likevel vere tilbakehaldne med å endre eit så grunnfest og godt fundert prinsipp i Noreg som eit uvæpna politi er. Eg er heilt einig i at det at andre land har væpna sine politistyrkar, ikkje er eit sjølvstendig argument for at Noreg bør gjere det. Det er ei totalvurdering av samfunnsutviklinga, kriminalitets- og trusselbildet og politifolks eige behov for sikkerheit som må liggje til grunn for å endre grunnleggjande prinsipp, men då bør alltid hovudfokuset liggje på kva som førebyggjer endringar i det bildet. Difor er det veldig fornuftig at statsråden har sett ned eit utval med brei og god fagleg representasjon for å vurdere politiets bruk av og tilgang på maktmiddel. Me treng breie faglege vurderingar av bruken av dei tvangsmidla som politiet har tilgjengeleg. Me ser fram til arbeidet frå utvalet, som eg forventar vil gje oss eit godt, oppdatert kunnskapsgrunnlag og eit godt utgangspunkt for dei viktige vurderingane dette inneber.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
I februar i 2020 var arbeidsledigheten i Norge på 2,7 pst. To måneder senere hadde den steget til 14,6 pst., det høyeste i moderne tid, og Nav mottok flere søknader om dagpenger i løpet av de to første ukene etter nedstengningen 12. mars enn de vanligvis gjør i løpet av et helt år. Det er en enstemmig kontroll- og konstitusjonskomité som står bak innstillingen i denne saken. Saken omhandler hvordan arbeids- og velferdsetaten håndterte arbeidet med bevilgninger under koronapandemien, samtidig som Norge innførte de strengeste og mest inngripende tiltakene i fredstid for å begrense smitten. Stortinget vedtok raskt flere midlertidige tiltak for å sikre inntekten til folk og redusere arbeidsgiveres utgifter til permittering, sykefravær og omsorg for barn. Målet med revisjonen har vært å undersøke om arbeids- og velferdsetaten har gjennomført de økonomiske tiltakene som Stortinget har vedtatt, for å begrense skadevirkningene av pandemien. Videre har det vært et mål å undersøke om etaten har etablert tilstrekkelig kontroll for å forebygge feilutbetalinger og avdekke eventuelt misbruk av disse. Undersøkelsen omfatter tidsrommet mars 2020 og ut året 2020. Rapporten har to hovedfunn: Nav har i hovedsak etterlevd Stortingets forutsetninger om rask gjennomføring av de økonomiske tiltakene i møte med koronapandemien. Så slår også Riksrevisjonen fast at Nav foreløpig ikke har etablert tilstrekkelige rutiner for å forebygge feilutbetalinger og avdekke eventuelt misbruk av koronarelaterte ytelser. Nå må det også sies at denne revisjonen er gjort for snart to år siden, eller tilbake i tid, så det kan godt hende at man har fått på plass gode rutiner i ettertid. Rapporten viser oss at Nav i hovedsak har etterlevd Stortingets forutsetninger om rask gjennomføring av de økonomiske tiltakene i møte med koronapandemien. De fleste økonomiske tiltakene kom raskt på plass. En lang saksbehandlingstid for søknader om dagpenger var selvsagt kritisk for mange mottakere, men forskudd på dagpenger sikret livsopphold. Vi vet at lønnskompensasjon til permitterte var det som tok lengst tid å få på plass. Maskinell og systematisk kontroll med de ulike systemene i etaten har vist seg å ikke snakke optimalt med hverandre, og dette ble avdekket da man skulle kontrollere utbetalingene. Som jeg sa i sted, er altså mars 2020 nå to år tilbake i tid, og vi feirer da et tvilsomt jubileum på lørdag. Jeg tror at jeg kan si at vi fra Stortingets side har tydelige forventninger om at systemene snakker bedre sammen i dag enn for to år siden, da vi måtte stenge Norge. Avslutningsvis vil jeg ønske å takke Riksrevisjonen for deres undersøkelse og de ansatte i Nav for å ha snudd seg rundt i en krevende situasjon, og også komiteen for et godt samarbeid i behandlingen av denne saken.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
Det var innlegget til representanten fra Rødt som gjorde at jeg valgte å tegne meg. Jeg må si jeg synes det er en litt forenklet framstilling av Nav-systemet at alt funket da pandemien kom, mens at ingenting fungerte da det ikke var pandemi. Det er ikke slik Nav fungerer. Nav er et viktig sikkerhetsnett i samfunnet vårt, der det jobber en masse ansatte som hver dag står på for at folk skal få de ytelsene de trenger. De fleste av oss er i kontakt med Nav-systemet én eller flere ganger i løpet av livet – det kan hende det er for fødselspenger, pensjon eller barnetrygd. Så er det noen som trenger Nav når det skjer ting i livet som er krevende – det å miste jobben, å måtte gå på arbeidsavklaringspenger eller å bli ufør. Det er flinke folk som jobber i Nav-systemet, og det tror jeg det er viktig at blir sagt tydelig fra denne talerstolen. Vi har også diskutert saken som gikk på lang saksbehandlingstid. Denne regjeringen har vært veldig tydelig på at man ønsker å styrke førstelinjen, og det sier man også i innstillingen som vi diskuterte tidligere. Det er helt klart at man også gjorde mye under pandemien som ikke er omtalt i denne rapporten, f.eks. at kommunens ansatte bidro i apparatet som de statsansatte jobbet med i Nav. Jeg ønsker å moderere den litt enkle framstillingen som jeg mener det kan være klokt å moderere her fra talerstolen.
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2022-03-08:
I løpet av et par uker i 2020 gikk vi fra å ha den laveste ledigheten på ti år til rekordhøy ledighet. Koronapandemien satte befolkningen, jobbene og bedriftene i en situasjon uten moderne sidestykke. De økonomiske tiltakene for å sikre inntekt til befolkningen og redusere arbeidsgivers utgifter ved permittering, sykefravær og omsorg for barn skulle tre i kraft umiddelbart, sånn at utbetalingene kunne skje så raskt som de tekniske løsningene tillot. Jeg satt selv i finanskomiteen på dette tidspunktet og husker hvor raskt en måtte arbeide, og ikke minst hvilken fantastisk innsats som ble gjort av etater, departementer og embetsverk for å få det raskt på plass. Støtteordningene skulle være målrettede og midlertidige, og de skulle som nevnt utbetales så raskt som mulig. I løpet av perioden fra mars 2020 og ut året betalte Nav ut i underkant av 40 mrd. kr til arbeidssøkere i form av dagpenger, forskudd på dagpenger, lønnskompensasjon til permitterte og kompensasjonsordning for frilansere og selvstendig næringsdrivende. Det store antallet søkere og innføringen av nye ytelser og IKT-systemer samtidig medførte et høyt arbeidspress på Nav våren 2020. Riksrevisjonens undersøkelse av etterlevelsen av Stortingets vedtak og forutsetninger i de økonomiske tiltakene man her satte inn, er viktig. Gjennomgangen har tatt mål av seg å undersøke om det har vært tilstrekkelig kontroll til å forebygge feilutbetalinger og avdekke misbruk av ytelser. Revisjonen gjelder som kjent budsjettåret 2020. Undersøkelsen viser at de økonomiske tiltakene i hovedsak kom på plass raskt da nedstengningen av landet truet folks sosiale sikkerhet. Den viser også at søkere på dagpenger dessverre måtte vente uforholdsmessig lenge, og at saksbehandlingstiden ble kritisk for mange mottakere. Da var ordningen med forskudd på dagpenger viktig og sikret mange livsopphold i en krevende situasjon. Lengst tid tok det likevel å få på plass lønnskompensasjonen for dem som var permitterte. En samlet komité har også merket seg at Nav ikke hadde etablert tilstrekkelige kontroller for å forebygge og avdekke feilutbetalinger og misbruk av ordningene. Derfor anbefaler Stortinget departementet å følge opp de anbefalingene Riksrevisjonen gir om bedre kontroller – etablering av og gjennomføring av bedre kontroller – og at Nav krever inn det som har vært utestående forskudd på dagpenger. Høyre ser nok en gang fram til arbeidet og samarbeidet videre.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-03-08:
Fyrst vil eg ynskja Marte Mjøs Persen til lukke med nye oppgåver. Det var krevjande der ho var, og det vert sikkert ikkje mindre krevjande her, så lukke til. Så vil eg takka saksordføraren og komiteen for godt samarbeid, og eg vil takka Riksrevisjonen for denne rapporten. Me har visst lenge at det tek for lang tid å handsama klagar i Nav. Alt i 1995 laga Riksrevisjonen ein rapport om lang sakshandsamingstid i Trygderetten. Denne gongen har Riksrevisjonen fortalt oss kvifor det tek lang tid å handsama klagar på tvers av Nav og Trygderetten. Slik har det kome fram at det ikkje er gjort nokon heilskapleg gjennomgang i dette systemet sidan Trygderetten vart etablert i 1966. Det vert det no teke tak i. Riksrevisjonen finn at det er for få mekanismar for å sikra god kvalitet i ankesakshandsaminga både i Nav og i Trygderetten. Dette var ting me såg då me handsama trygdeskandalen. Då peika me på at Nav måtte ha retningsliner for å vurdera om avgjerdene frå Trygderetten har teke stilling til eit rettsspørsmål, og skilja dei frå avgjerder som primært gjeld vurdering av fakta. Tilrådinga frå Riksrevisjonen i denne rapporten er å sikra nok kvalitetsutvikling i klage- og ankesakskjeda framover. Å kunna skilja mellom rettsspørsmål og vurdering av fakta er grunnleggjande for kvaliteten. Det var viktig at statsråd Røe Isaksen tok tilrådinga frå Riksrevisjonen på alvor. Han sette ned eit utval som skal gå gjennom heile klage- og ankesystemet i Nav og Trygderetten. Den nye regjeringa fylgjer dette opp. Eg vil særleg leggja vekt på tilrådinga frå Riksrevisjonen om å sikra ei rett og einskapleg lovforståing i Nav og Trygderetten. Rapporten syner at sakene ikkje vert godt greidde ut i vedtaksinstansen, slik at brukaren ikkje vert sett i stand til å forstå vedtaka sine. Dette er alvorleg for folk som er avhengige av rettstryggleiken i Nav. Dette skapar fleire klagesaker enn det er trong for. Difor er eg glad for at fleirtalet i komiteen seier at fyrstelinja i Nav må styrkjast, og at styringa av Nav framover skal byggja på tillit til kompetansen hjå dei tilsette som gjer slike vedtak. Folk skal møta eit Nav lokalt som tek vare på rettstryggleiken og på heile mennesket. Eg ser fram til å fylgja dette arbeidet vidare.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-03-08:
Eg vil starta med å takka komiteen og saksordføraren for eit godt samarbeid. Mens me handsamar denne saka, står me midt i det tyngste og mest krevjande og avgjerande i utanriks- og tryggingspolitikken i vår tid. Det er godt me står i ein rotfesta tradisjon med samarbeid og konsensus på politisk nivå. Denne saka handlar om Stortingets medverknad og kontroll i utanriks- og tryggingspolitikken. Kontrollen på dette området går føre seg innanfor dei same rammene som gjeld for Stortingets kontroll med regjeringa og forvaltninga elles. Me driv kontroll på vegner av Stortinget som folkevalt organ for å sikra ansvarlegheita i det politiske systemet. Prerogativet i utanriks- og tryggingspolitikken gjer at kontrollen på dette området vert utøvd noko annleis enn i innanrikspolitikken. Kontrolloppgåva etter Grunnlova § 75 g vert følgd opp av utanriks- og forsvarskomiteen, og regjeringa konsulterer Stortinget i den utvida utanriks- og forsvarskomiteen før avgjerder vert tekne. Ein samla komité legg vekt på at føremålet med konsultasjonsordninga er å informera for å skapa ei felles forståing og for å dempa konfliktar og fremja konsensus. Ein samla komité peiker på at prerogativet ikkje legg avgrensingar på Stortingets kompetanse til å driva kontroll med regjeringa. Omsynet til Stortingets kontroll er årsaka til at konsultasjonskravet kan trenga ei sterkare konstitusjonell forankring. Omsynet til Stortingets kontroll kan gjera det tilrådeleg at regjeringa har ei klar parlamentarisk forankring i avgjerda om å delta i militæroperasjonar i utlandet utover konsultasjonane. Dette kjem me attende til i grunnlovshandsaminga seinare i vår. Om grunnlaget for kontroll kan ha trong for forbetringar, er det viktigaste at krevjande avgjerder i utanriks- og tryggingspolitikken vert handterte med den beste klokskap og grundigheit som tida me lever i, tillèt. Maktfordelinga mellom Stortinget og regjeringa må liggja i botn for val som formar historia.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
Takk for velkomsten til Stortinget! Dette er en viktig sak. Riksrevisjonen har undersøkt i hvilken grad Nav og Trygderetten behandler klage- og ankesaker på en målrettet måte og i tråd med Stortingets vedtak og forutsetninger. Riksrevisjonen påpeker først og fremst at saksbehandlingstidene for klager og anker er svært lange, og at de har blitt lengre over tid. Særlig i Trygderetten har saksbehandlingstidene økt. Rask behandling av søknader og riktige vedtak i arbeids- og velferdsetaten har stor betydning for velferden til den enkelte. Regjeringen ønsker et sterkt sikkerhetsnett med velferdstjenester for dem som søker om stønad fra Nav. Et godt system for saksbehandling av klage- og ankesaker bidrar til dette. Jeg er enig med komiteen i at det er viktig å gjøre vedtaksinstansen i Nav bedre i stand til å utrede sakene slik at vedtakene blir riktige. For å imøtekomme Riksrevisjonens læringspunkter er det bl.a. iverksatt tiltak for å styrke Arbeids- og velferdsdirektoratets faglige og koordinerende rolle. Blant annet er prosessene for å utarbeide rundskriv og forsterke etatens juridiske kompetanse blitt prioritert og blitt bedre. Et av regjeringens viktige prosjekter er en tillitsreform i offentlig sektor. Reformen handler om å gi de ansatte tid og tillit til å gi brukerne bedre tjenester, og den skal utformes tett i samspill med brukerorganisasjoner, tillitsvalgte og ledelsen i alle store offentlige virksomheter. I arbeids- og velferdsforvaltningen er et av de sentrale premissene for reformen at Nav-kontorene og de ansatte i førstelinjen skal ha større handlingsrom til å benytte sin faglighet og kompetanse i arbeidet. Regjeringen har styrket arbeids- og velferdsetatens driftsbudsjett i 2022 for å gjøre etaten bedre i stand til å håndtere områder som er under press eller har stort utviklingsbehov. Riksrevisjonen merker seg at Arbeids- og inkluderingsdepartementet har økt oppmerksomhet på saksbehandlingen av klager og anker i styringen. Departementet har i tildelingsbrevet til Arbeids- og velferdsdirektoratet stilt krav om å framskaffe mer og bedre statistikk og styringsinformasjon om klagesaksbehandlingen i arbeids- og velferdsetaten. Departementet har også stilt krav til Nav og Trygderetten om å ha bedre samarbeid og dialog om bl.a. prognoser for ankeinngangen til Trygderetten. Bedre prosesser for avklaring av regelverksforståelse har også kommet på plass. Jeg ser fram til resultatet av den helhetlige gjennomgangen av klage- og ankesystemet i Nav og Trygderetten. Utvalget skal levere sin utredning den 15. desember i år. Regjeringen er opptatt av at bruker- og rettssikkerhetsperspektivet blir ivaretatt i utvalgets arbeid. Utvalget er derfor bedt om å se nærmere på mekanismene som skal sikre god kvalitet i behandlingen av klage- og ankesaker. Utvalget er også bedt om å vurdere arbeids- og velferdsetatens og Trygderettens virkemidler for å avklare eventuelle uenigheter om lovforståelse som Riksrevisjonen har tatt opp.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-03-08:
Det er ingen tvil om at koronapandemien har vært svært krevende for samfunnet, og at den har satt både offentlig og privat sektor på store prøver. Jeg er glad for at vi i februar kunne åpne samfunnet igjen. De prøvene som samfunnet ble satt på, rammet, som vi vet, også Nav med stor kraft. Etaten og de ansatte gjorde gjennom hele pandemien en stor og ekstraordinær innsats. Jeg er derfor glad for at kontroll- og konstitusjonskomiteen berømmer Nav for effektiv gjennomføring av ordningene for å begrense skadevirkningene av koronapandemien. Nav prioriterte som kjent å få ordningene på plass, slik at mottakerne raskt kunne få utbetalt sine ytelser. Behovet for raske utbetalinger kombinert med en voldsom vekst i antall saker gjorde at etaten ikke prioriterte å bygge inn tilstrekkelige maskinelle kontroller i IKT-systemene. Etaten kunne i denne kritiske situasjonen vanskelig iverksette kontrolltiltak i tråd med de standardene som gjelder i en normalsituasjon. Selv om Nav måtte nedprioritere kontroll av feilutbetalinger i en slik situasjon, ble likevel kontroll med svindel i forbindelse med koronatiltakene prioritert, bl.a. i samarbeid med skatteetaten. I tildelingsbrevet til Nav for 2022 har Arbeids- og inkluderingsdepartementet gitt føringer om at etaten skal fortsette det systematiske arbeidet med å forebygge og avdekke feilutbetalinger. Dette gjelder både ved systemutvikling og utvikling av et risikobasert kontrollregime. Videre skal etaten forebygge, avdekke og følge opp trygdesvindel. Det skal gjennomføres risikoanalyser for å identifisere områder som er særlig utsatt for trygdesvindel. Etaten skal i 2022 fokusere særskilt på kvalitet og kontroll og håndtering av etterslep på feilutbetalingsområdet, herunder oppfølging av svindel og feilutbetalinger knyttet til de midlertidige koronatiltakene. Det vil også fokuseres på tilbakebetaling i forskuddsordningen for dagpenger. Departementet vil følge opp dette i styringsdialogen i 2022. Feilutbetalinger og misbruk har også vært en viktig del av styringsdialogen i 2021.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-03-08:
Jeg vil også ønske den nye statsråden hjertelig velkommen til gagns arbeid. Det er ikke noen enkel jobb vi har ansvaret for på dette området. Dette er en veldig viktig revisjonsrapport, veldig mange saker er knyttet til uføretrygd og arbeidsavklaringspenger. Bare for arbeidsavklaringspenger er det over 130 000 mennesker som er inne i det systemet. Når det gjelder klagevedtakene, er for 2019 tiden nå oppe i 19,5 måneder. Sånn kan vi ikke ha det. Antallet ankesaker i Trygderetten har fordoblet seg på kort tid, sånn kan vi ikke ha det. Det er da gledelig at en samlet komité støtter Riksrevisjonens funn og kritikk og sier det er kritikkverdig. Det får full støtte fra komiteen. Praksis ved behandling av saker er at det er nedsatt et utvalg som skal se på det, og det er vi veldig glade for. Det er viktig at man da har en rettssikkerhetsgaranti, at man har tillit, at man har stabilitet i systemet, men det er et problem at Nav yter både tjenester og har formelt ansvar for klage- og ankesaksbehandling. Det er et problem. Det er altså bra at vi har et utvalg, men det er avgjørende at det ved klager og ankesaksbehandling er objektivitet og distanse til Nav. Tillit krever uavhengighet fra Nav. Det er et faktum at vi nesten ikke har trygdefaglige saker i det ordinære rettssystemet. Det er til ettertanke hvordan det går med utvikling av rettsområde og ivaretakelse av rettssikkerheten, når vi nesten ikke har trygdesaker i dette ordinære rettssystemet. Det er anslagsvis 50–60 saker i året. Det er en utfordring. Men før vi får en klage, før vi får en sak, er det en ordinær behandling, og det er det som komiteen har skrevet enstemmig om hvordan skal være framover, at her må det bli endring fordi det ikke utredes godt nok i vedtaksinstansene. Brukerne har ikke i tilstrekkelig grad forstått sitt eget vedtak. Man får en rekke unødvendige klager, og man får altfor mange klager. Derfor sier komiteen at «styringen av Nav skal bygge på tillit til de ansattes kompetanse». Altså må de ansatte få tillit, og det må til mer myndighet som skal delegeres til førstelinja, altså til det lokale Nav-kontoret. Da kommer mitt poeng: Det har opp igjennom tida vært så mange riksrevisjonsrapporter, så mange enstemmige komitéinnstillinger, så mange enstemmige debatter som skulle tilsi at her ble det forandring. Forandring har det ikke blitt på tross av at det altså er gjort en god jobb i alle instanser. Jeg appellerer derfor til statsråden om virkelig å ta tak i dette og følge opp en enstemmig komité. Det blir ikke gjort vedtak, men det er en nærmest enstemmig komité, med unntak av Venstre, som ber om det jeg nå har sagt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-03-08:
Det er vel ingen offentlig etat som på en så uforvarende måte fikk fullstendig endret arbeidsdagen sin som Nav ved koronapandemien. Det førte til et ekstremt arbeidspress. Jeg har lyst til å understreke at når komiteen sier den berømmer «Nav for effektiv gjennomføring av ordningene», mener jeg det er det som skal stå igjen fra debatten i dag om dette spørsmålet. Vi berømmer Nav for den fantastiske innsatsen som de har gjort. En del ordninger ble automatisert ved behandling av søknadene. Andre måtte behandles manuelt. Det var en enorm oppgave en sto overfor. Jeg slutter meg til dem som berømmer jobben som er gjort. Når det gjelder at det ikke er etablert tilstrekkelig kontroll og avdekt misbruk, kan en stille spørsmål om i hvilken grad det var mulig i den situasjonen en var i. Jeg tror det er få instanser som ikke kan ha noe å peke på her, men det synes jeg er mindre viktig i forhold til den fantastiske jobben som er gjort. Representanten Stokkebø var inne på at Nav må kunne kreve inn de utestående forskuddene på dagpenger, og det vil også jeg understreke. Vi gikk inn på den ordningen, vi så svakhetene ved det, men når en gjorde en ekstra innsats for daglig å gjøre en jobb i den vanskelige økonomiske situasjonen en sto i, måtte en samtidig være klar over at de pengene skulle betales tilbake. Det må ikke være noen tvil om at en har fått en rett, og en har en plikt til å følge det opp. Stortinget har som lovgiver og som den som gjør vedtak om utbetalinger, et stort ansvar for at det skal bli enklest mulig. Det er kanskje noe vi må ha med oss i enda sterkere grad, sånn at vi på en god måte kan greie å takle de dilemmaene som oppstår, nemlig dilemmaet mellom rettferdighet overfor dem som trenger pengene, og muligheten til å gjøre en god jobb for dem som skal gjøre jobben. For jobben er ikke gjort før den er gjort til rett tid og på rett måte og pengene er kommet til den det gjelder. Derfor må vi se hele den kjeden i sammenheng. Jeg vil avslutte med å berømme Nav for en effektiv gjennomføring i den krevende situasjonen vi står i. Det er sjelden at Nav får ros. Det fortjener de i denne omgangen, etter min vurdering.
Seher Aydar (Rødt), 2022-03-08:
Koronapandemien var en tung tid for de fleste. Et lyspunkt var at vi fikk se et glimt av et annet Nav enn det de fleste av oss kjenner fra før. I stedet for et regime av mistenkeliggjøring, begynte deler av etaten å stole på søkerne og heller prioritere å få livsviktig hjelp fram i tide. Riksrevisjonen beskriver et Nav som måtte kaste etablerte rutiner og ytelsessystemer på båten og på rekordtid utvikle nye. Nav innså at normal saksbehandling av dagpenger aldri i livet ville fått unna den enorme pågangen av søknader. Derfor fikk etaten på plass en nettløsning som automatisk godkjente søknader om forskudd på dagpenger. Dette ble en suksess. Veien fra tapt inntekt til penger inn på konto ble så kort som den aldri har vært før. Når jeg leser Riksrevisjonens rapport, får jeg faktisk litt klump i halsen. Tenk om det hadde vært så greit og så enkelt til vanlig! Jeg merker meg at resten av komiteens medlemmer nå vil stramme inn kontrollen etter utbetaling. Nå skal de som fikk én krone for mye i dagpenger, jages og ristes til krona faller ut. Komiteen – alle bortsett fra Rødt – har to anbefalinger til Arbeids- og inkluderingsdepartementet: å avdekke feilutbetalinger og kreve inn utestående forskudd på dagpenger. Vi må heller ta lærdom av tillitsreformen på bakken. Hvordan kan vi bygge videre på et Nav som stoler på folk? Hvordan kan vi sørge for enklere, raskere og bedre saksbehandling? Når det gjelder folk som bare fylte ut et skjema på nett, skal vi virkelig straffe dem som om en saksbehandler liksom holdt hånden deres og hjalp dem med å fylle ut riktig info? Så til det som ikke fungerte så bra. Mens dagpenger gikk radig, var det betraktelig verre for en permittert arbeider å søke om lønnskompensasjon. Fra Stortinget vedtok ordningen til Nav startet å behandle søknadene, gikk det over fire måneder. Man kan se for seg at man kvalifiserer til lønnskompensasjon, men ikke til dagpenger. Hva ville man ha syntes om å vente fire måneder til Nav i det hele tatt begynte å ta fatt på den type søknad? Føler vi da at alle sammen var i samme båt i den dugnaden? Når arbeiderne selv søkte lønnskompensasjon, skulle søknaden gjennom den samme treige manuelle kverna som Nav i dag har. Søknadene fra bedriftene, derimot, ble skjenket en splitter ny helautomatisert og lynrask behandling. Det er en siste lærdom vi kan ta av Navs gode respons i denne saken. Riksrevisjonen omtaler flere steder eldgamle datasystemer og sviktende kapasitet. Det viser med all tydelighet at førstelinjen i Nav må styrkes så det monner, også når pandemien løsner grepet. Da må ressursene dirigeres dit istedenfor til enda flere kontrolltiltak.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-03-08:
Det er veldig bra at vi har fått en grundig gjennomgang og diskusjon av Stortingets rolle i både utenriks- og sikkerhetspolitikken. Dette var i utgangspunktet ikke opprinnelig en del av Harberg-utvalgets mandat, men etter forslag fra Rødt gikk et samlet storting inn for å ta det med i mandatet: å se på både Stortingets medvirkning i og kontroll med utenrikspolitikken og på offentlig innsyn i og debatt rundt Riksrevisjonens undersøkelser. Så jeg er takknemlig for at det ble tatt inn og er blitt etterlevd i utvalgsarbeidet. Så er vi nå i en spesiell situasjon, hvor verden står på en knivsegg. Europas største land er i full gang med en folkerettsstridig og brutal invasjon. Det viser egentlig alvoret i og hvor avgjørende det er, det vi behandler av politikkfelt i dag. Jeg er derfor glad for at et samlet storting vil vedta viktige avklaringer om hvordan vi skal behandle utenrikspolitikk og sikkerhetspolitikk framover. Vi har noen historiske – og også dyrekjøpte – erfaringer som viser hvor avgjørende det er å ta vare på et fungerende demokrati, ikke minst når det er en kritisk situasjon. Vi leste i Godal-rapporten om Afghanistan-krigen at Stortinget der burde ha fått mer informasjon om mål, midler og forventede resultater. Vi husker at før man gikk til krig mot Libya, var det ikke noe formelt møte i Stortinget, men det var en runde på mobiltelefon og sms med de daværende parlamentariske lederne. Jeg er derfor glad for at komiteen nå slår fast at regjeringen plikter å konsultere Stortinget før den fatter viktige vedtak, og for at Stortinget slår fast at kongelige resolusjoner om å sende styrker ut av landet må ha et konkret innhold som Stortinget kan ettergå. Så er det en komitéanbefaling at regjeringen sørger for at internasjonale militæroperasjoner har parlamentarisk forankring. Sammen med SV foreslår Rødt at dette gjøres ved at regjeringen legger fram sak til åpen debatt og votering her i Stortinget, før den sender soldater ut av landet. Dette gjøres i Sverige og Danmark, og det var også sedvane og fast praksis – jf. Harberg-utvalget – fram til 1945. Uenigheten vil bestå, både om utenrikspolitikk og sikkerhetspolitikk. Desto viktigere er det at vi blir enige om gode og tydelige prinsipper for hvordan man tar beslutninger. Vårt syn er at folkestyre ikke står i veien for handlekraft, heller ikke i kriser, men er nettopp forutsetningen for handlekraft.
Henrik Asheim (Høyre), 2022-04-27:
Mitt spørsmål er til arbeids- og inkluderingsministeren. Regjeringen har sendt på høring forslag til betydelige innstramminger i adgangen til å benytte innleid arbeidskraft. Denne høringen er nå avsluttet. Hovedregelen i norsk arbeidsliv skal være hele og faste stillinger. Det er heldigvis også tilfellet i Norge. Innleid arbeidskraft gjennom bemanningsbyråer utgjør bare 1,5 pst. av arbeidsstokken, og dette tallet har vært stabilt over tid. For å sikre at innleie skjer i ordnede former, strammet også Solberg-regjeringen inn regelverket slik at det bl.a. ble gitt lønn mellom oppdrag, og at det ikke er lov å ha mer enn 15 pst. av arbeidsstokken innleid. Men innleie er også en svært viktig sikkerhetsventil. Utfordringen nå er ikke mangelen på bedrifter som ønsker å ansette folk, det er mangelen på nok folk med den relevante kompetansen. Derfor har også mange av høringssvarene vært svært kritiske til regjeringens forslag. Ved som hovedregel å fjerne adgangen til innleie ved arbeidsoppgaver av midlertidig karakter skapes det store utfordringer. Bransjer som industrien og reiseliv vil trenge folk, fordi det vil variere ut fra sesonger og oppdrag og anbud man vinner, hvor mye man trenger av mennesker til enhver tid. Mitt spørsmål til statsråden er: Har det gått litt fort i svingene her? Og vil statsråden, basert på de tilbakemeldingene hun nå har fått i høringen, benytte høringen til å forsikre IT-bransjen, byggenæringen og verftene i hennes eget valgdistrikt om at hun vil revurdere noen av forslagene?
Henrik Asheim (Høyre), 2022-04-27:
Jeg har stor respekt for at dette har vært på høring, og at statsråden trenger tid til å gjennomgå det, men grunnen til at jeg stiller spørsmålet nå, er at høringssvarene er ganske tydelige på at dette virker svært dårlig utredet. Det er derfor jeg spør om hastverket. Jeg er helt enig med statsråden i at vi må ha et ryddig og godt arbeidsliv, og at faste ansettelser må være målet, men hva er det høringssvarene sier at kan bli konsekvensen? Jo, det er f.eks. at flere blir fast ansatt og så permittert i lange perioder fordi det ikke er arbeidsoppgaver til dem. Det andre som kan skje, er at folk blir midlertidig ansatt. Det vil jo bety at man får en konsekvens som er den motsatte av den statsråden ønsker. Det som er situasjonen etter Solberg-regjeringens innstramming, er at folk nå er fast ansatt i bemanningsbyrået og har lønn mellom oppdrag. Hvis det endres til at man blir fast ansatt i en bedrift og permittert over lange perioder, er jo det verre for arbeidstakeren. Så mitt spørsmål til statsråden er igjen: Kommer hun nå til å revurdere noen av de mest radikale forslagene, all den tid virkeligheten der ute sier at konsekvensen vil bli en annen enn den statsråden har sett for seg?
Henrik Asheim (Høyre), 2022-04-27:
Det som er utfordringen – for statsråden sa i sitt forrige svar at man så argumenter som var kjente – er svarene som er kommet med denne høringen, f.eks. fra KS. Kommunene våre ber nå regjeringen vente med dette fordi det vil skape store utfordringer med å skaffe norsk arbeidskraft, f.eks. i den flyktningkrisen vi nå er i. Vi ser også at Regelrådet – det høres kanskje ikke så bra ut, men det er ganske viktig – som altså gjennomgår de forslagene som regjeringen kommer med og ser på hvilke utslag de vil få for norsk næringsliv, mener f.eks. at det er svært kritikkverdig at regjeringen ikke har utredet andre måter å oppnå målene sine på enn med så sterke inngrep, eller ikke har utredet hva som vil være nullalternativet, altså å la det regelverket som kom i 2019, faktisk virke. Grunnen til at jeg stiller statsråden disse spørsmålene, er at det nå er en betydelig bekymring ute i svært mange sesongbaserte bransjer for at de vil mangle tilgangen på den arbeidskraften de trenger. Mitt spørsmål blir da: Når statsråden nå har sjansen, vil hun signalisere at hun ikke nødvendigvis er låst til de løsningene som er sendt ut i høringen?