Hans J. Røsjorde (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Saksordføreren har gjort rede for komiteens innstilling i de større linjer, og også tatt med en del av de mindre prosjektene knyttet til innstillingen. Først og fremst synes jeg det er verdt å merke seg at en samlet komite finner det uheldig at det ikke har vært mulig å gjennomføre det materiellprogrammet som Stortinget har vedtatt. Det er på en måte en kritikk av seg selv, men jeg vil hevde at det ikke desto mindre er svært spesielt at en samlet komite rett og slett registrerer at det – åpenbart av andre grunner enn de forsvarsmessige – ikke bevilges de penger som Stortinget har sagt og lagt til grunn. Det gjør at Forsvaret kommer i en ganske umulig situasjon når det gjelder å styre ressursene. For det er nettopp behovet for langsiktighet som jeg ser og leser at komiteen peker på er nødvendig, og det er vel så mye en hilsen til de øvrige medlemmer av Stortinget, som åpenbartikke bryr seg så mye om å se på de langsiktige linjer i forsvarsplanleggingen. Slik sett kunne det blitt en interessant debatt – hvis flere komiteer kunne deltatt. Men det er ikke det som er hovedpoenget mitt. Hovedpoenget er rett og slett en sterk understreking av behovet for å holde målene. Jeg synes det er ganske oppsiktsvekkende at den regjeringen som gikk av, hadde lagt seg på en linje hvor man gjennom fireårsperioden skulle ha 0-vekst, 0-vekst, 0,5 og 0,5. Og så ender man i minus, minus og minus – hele veien. Da nytter det lite å skylde på den sittende regjering, selv om den i forbindelse med revidert budsjett fremmet et forslag til kutt på 500 mill. kr – et enormt beløp hvis vi ser det i sammenheng med de anskaffelser som gjøres. Den regjeringen som gikk av, og som hadde lagt planken for hvordan man skulle drive forsvarsinvesteringene videre, kunne mannet seg opp i forbindelse med revidert og stått rimelig godt, med hæla sammen – hvilket de ikke gjorde ved denne korsvei heller. Når det gjelder de troverdige, langsiktige alternativer, må man antakelig lete utenfor denne sal for å finne dem, med mindre man skulle støtte seg til en samlet forsvarskomite – men det hjelper tydeligvis ikke. Ett av de mer dramatiske kuttene som flertallet går inn for, er å si at man på det nåværende tidspunkt ikke vil gjennomføre kampflyprosjektet. Det er et prosjekt som har vært behandlet, og som man har jobbet med lenge. Det har en høy pris, nesten 11 milliarder kr, men det har man hatt inne i planene hele tiden. Så fjerner man systematisk de midlene som skulle underbygge dette når prosjektet ble besluttet og ført videre. Det har altså ikke skjedd, fordi rammene har blitt erodert hele veien. Man har utfordret flyprodusentene, man har gjennomført en konkurranse som nærmest var ferdig, man har brukt minst 68 mill. kr på å få dette prosjektet opp og gå – og så vinker man farvel. Man vet at det ikke finnes noen andre alternativer enn disse to flyene, med mindre man skulle endre spesifikasjonene og ta inn igjen på lasset flytyper som for lengst er forkastet og tatt ut. Da blir det vanskelig å se at man ikke kan støtte Fremskrittspartiets forslag om å gjennomføre konkurransen, da hadde man ikke tapt pengene, og så fikk man finne fram til en måte å finansiere dette på. Høyre har, sammen med Fremskrittspartiet, vært med på å si at ja, vi får vurdere om det ikke går an å finne andre løsninger på dette framover når det gjelder finansiering. Men det som blir vanskelig å forstå, er at man nærmest gir opp. Og departementet sier ganske riktig at dette på en måte kan undergrave tiltroen til det norske forsvar og dets evne til å gjennomføre konkurranser. Det tror jeg departementet har aldeles rett i, og jeg vil ikke utelukke – slik jeg har forstått at også departementet peker på – at det kanskje kan komme til å bli reist noen krav, skjønt det ville vel ikke være så veldig lurt om man valgte å stille opp igjen i en senere konkurranse. Men det er med på å svekke tilliten. Vi har gang på gang sagt at vi skal kjøpe fly, transportfly – eller det være seg jagerfly og annet – og så faller vi til fote i tur og orden. Det gir ikke troverdighet, og det bør hele Stortinget ta innover seg. Man har etter min vurdering fått en mulighet til å treffe valget nå. Det har man ikke villet gjøre. Men hva er det man da har tenkt å gjøre? Jeg har lyst til å spørre statsråden rett ut: Er det slik at man nå vurderer å kjøpe brukte F-16 MLU for på en måte å fylle igjen det gapet som allerede har oppstått gjennom tap, og som forhåpentligvis ikke vil bli særlig mye større i årene som kommer? Eller er det slik at man vil gå en helt ny runde med en helt ny start, men med de samme flytypene? Det er i grunnen spørsmålet. Hvilke planer har statsråden egentlig nå? Det gir ikke proposisjonen særlig godt svar på. Når det gjelder missiltorpedobåtene, vil Fremskrittspartiet ikke være med på å betale 25 ingeniørstillinger hos Umoe i von om at det skal bli noe ut av det, for med alle de kanselleringer vi har sett, tviler jeg på at det blir økonomisk rom selv for dette. Selv om viljen særlig fra Høyre og også Arbeiderpartiet har vært sterk og stor, har man altså ikke greid å få dette prosjektet i land heller, selv om man har lovet Umoe Mandal dette over lengre tid. Så vi finner det riktig å si som så: Vi får vente til teknologien er ferdig, til evalueringen er ferdig, til våpensystemene er ferdig, som jeg har sagt før, så får vi se om det da er penger til dette, hvis det anbefales. Så vi får se. Men jeg syns det er litt underlig å betale for 25 ingeniørstillinger som det egentlig tilligger en privat bedrift å betale. Så når det gjelder en del av byggeprosjektene: Hvis vi summerer det man ber om i tilleggsbevilgninger og til å bygge om, blir det også en ganske stor sum, som kanskje kunne vært brukt på andre, mer prioriterte områder i den såkalte spisse enden. De får støtte for å utsette – og i hvert fall ikke nå ta stilling til – en del utbyggingsprosjekter. Det skyldes et flertall bestående av alle unntatt Arbeiderpartiet. Vi venter og ser hvordan organisasjonsutviklingen blir før vi går til det skritt å bruke penger på bygninger. Når det gjelder Rygge flystasjon, har en samlet komite pekt på at man forutsetter at det ved en eventuell framtidig sivil og militær bruk av flyplassen blir tatt hensyn til Forsvarets investeringer i fellesfasiliteter ved beregningen av kostnadsdelingen når det gjelder bygging av ny brannstasjon. Skal man inn i dette med sivil drift, er det rimelig at man også deler på regningen, slik komiteen har understreket. Så til bygning 64 på Akershus. Ut fra alle erfaringer med ombygging på Akershus er det slik at når man presenterer en regning for en ombygging av så gamle bygninger, er tendensen at den regningen dobles. Og når man da utreder en sammenslåing av forvaltningsutdanningen med bare ett mål for øye, nemlig Akershus, er det heller ikke til å undres over at man først vil bygge om og så eventuelt fatte et vedtak senere, eller håpe på et vedtak. Det er en del dokumenter som tyder på at man har ønsket det slik, og vi får se hvordan dette utvikler seg videre gjennom vedtak i den rekkefølge som komiteens flertall legger opp til. Så vil jeg gjerne utfordre statsråden på Mauken–Blåtind, hvor komiteens flertall bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre sier: «Flertallet er bekymret over at dette kan bety forsinket oppstart i prosjektet. Flertallet forutsetter at prosjektet ferdigstilles i 2003 i henhold til Stortingets vedtak …» Jeg vil gjerne utfordre statsråden på det, for han har vært litt slepphendt med det presset som hele tiden har vært ut fra samenes særinteresser i denne sammenheng. Når det så gjelder økte bevilgninger til varmesentral ved Sætermoen, hele 28 mill. kr, vil verken Høyre eller Fremskrittspartiet bruke penger på dette området nå. Det syns vi er svært mye penger med en noe tvilsom innsparingseffekt. Så til anskaffelsen av middelstunge transportfly. Fremskrittspartiet og Høyre har sagt at man ønsker å finansiere dette gjennom tilleggsbevilgninger og uten krav til gjenkjøp. Det betyr at vi ser et behov for nye fly, fordi de gamle er uøkonomiske å drive, og det peker i grunnen også departementet på. Og vårt forslag er: Hvis man nå gjør ting som ikke får innenrikspolitiske konsekvenser for økonomien, bør man følge opp og kjøpe. Det er nettopp det samme som man har pekt på når det gjelder jagerflyene; det er muligheter, det er gitt tilbud fra dem som leverer, og så vil man ikke gå inn på dem. Så er det også en ganske klar merknad til de IT-prosjektene som foreligger, som sier: Dette må ikke overskrides, vi har dårlige erfaringer, og vi har bedt om at man blir holdt løpende oppdatert om utviklingen.(Presidenten klubber) Til slutt tillater jeg meg først å ta opp forslagene fra Fremskrittspartiet og Høyre. Det er forslagene nr. 3 og 4 i innstillingen. Forslag nr. 4 gjelder lån til stiftelsen Norsk museum for fotografi, Preus fotomuseum på 6 mill. kr. Som forslag nr. 4 sier: Det ytes ikke. Det får være grenser for lån til fotografiske museer.(Presidenten klubber) Jeg tar også opp forslag nr. 5. (Presidenten klubber) (Presidenten klubber) Videre tar jeg opp forslagene fra Fremskrittspartiet. Det er forslag nr. 6 om at man ikke bruker 25 mill. kr på ingeniørkapasitet …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)