Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-01:
Det er hyggelig å konstatere at dette er noe det er bred enighet om. Det hadde jeg for så vidt også forventet at det ville være, for det er jo ikke en sak som – hva skal jeg si – man burde ha noen grunn til å være imot. Det å få til et bedre klareringssystem på tvers av grensene, det være seg i Norden eller i Europa, har vært et tema lenge både i de fagmiljøene som jobber med dette, og innenfor medieområdet. Innenfor EU-området har man hatt prosesser på dette, men jeg tror faktisk at vi i Norden vil kunne peke ut en kurs for hvordan dette kan håndteres. For juridisk sett er det ikke så enkelt, og innenfor EU strever man med å finne gode modeller for hvordan man kan gjøre det. I det nordiske har vi allerede etablert avtalelisensordningene, og det er et utgangspunkt for å jobbe videre. Dersom vi kunne finne frem til gode modeller, gjerne i samarbeid med rettighetsorganisasjonene, tror jeg faktisk at vi her oppe i nord kunne vise vei i EU-sammenheng, noe som ville være av veldig stor betydning. Kanskje er det også sånn at hvis man ikke når i land innenfor det tradisjonelle nordiske samarbeidet, så vil dette være et tema man burde søke å finne en løsning på bilateralt, kanskje med Danmark og Sverige. Bare det ville være en stor vinning. Det er klart at innenfor medieområdet, filmområdet – og bokområdet, for den saks skyld – er vi i et beslektet språklig nedslagsfelt som gir et brukbart utgangspunkt for å tenke på dette som et felles marked og et felles oppslagsområde. Et viktig tema i dette bildet er tilgjengeligheten av public service-kanalenes, altså allmennkringkastingskanalenes, arkiver. Det er kanskje det fremste konkrete eksemplet, da digitaliseringen og tilgjengeliggjøringen av disse for et alminnelig publikum fordrer at man skal greie å finne løsninger som strekker seg lenger enn den nasjonale grensen. Men også hvis man ser på bevegelsen innenfor mediemarkedet, ser man at det er ganske store eierskap som nå etablerer seg skandinavisk eller nordisk. Innenfor avisområdet og innenfor tv-området er det samtaler på tvers av grensene. Et felles system for rettighetsklarering ville bane veien for at vi kunne styrke mulighetene for å lage flere felles offentlige rom i Norden. Det er fra et større politisk perspektiv når det gjelder nordisk samarbeid, utrolig viktig. Vi har Nordvisjonen som felles programproduserende enhet, som lager fine programmer. Det er veldig viktig og nyttig og økonomisk riktig, men svakheten er at de felles offentlige rom ikke er mange. Skavlan på fredagskvelden er det gode eksemplet på et godt fungerende felles offentlig rom og antagelig et program som i sin flate representerer noe av det beste vi ser når det gjelder å få til integrering i Norden. Hadde vi hatt et bedre utgangspunkt for rettighetsklarering, ville hele prosessen rundt det å skape den typen programmer bedret seg dramatisk. Man vil også, hvis man får dette til, skape et bedre utgangspunkt for inntjening for kunstnere, rett og slett ved at markedet blir større. Fra å forholde seg til markeder på bortimot 5 millioner i Norge ville man kunne forholde seg til et marked på kanskje 22 millioner, eller i hvert fall 20 millioner. Det gir et utgangspunkt for inntekter som er svært kjærkomment sett i lys av de statistikker vi har som forteller noe om kunstneres inntekter. Jeg setter pris på det initiativet som regjeringen signaliserer å ha tatt. Vårt forslag bør ses på som et uttrykk for utålmodighet, og vi kommer til å forfølge dette fremover. Men utålmodigheten er viktig, for den teknologiske utviklingen går enormt fort, og vi ligger etter når det gjelder å kunne nyttiggjøre oss det denne utviklingen ellers burde gi oss muligheten til. Med det som bakgrunn ser jeg frem til å høre statsrådens innlegg om dette.