Afshan Rafiq (Høyre), 2010-12-03:
Høyre støtter et høyt nivå på bevilgningen til utvikling og bistand. Høyre ønsker en utviklings- og bistandspolitikk som fokuserer på resultater, fremfor regjeringens symbolske målsetninger om prosentandel av bruttonasjonalinntekt. Utviklingspolitikken bør ha klare geografiske og tematiske prioriteringer og må ha som langsiktig mål at bistanden skal overflødiggjøre seg selv. Den norske debatten om bistand – og det har vi sett demonstrert her i dag – fokuserer på størrelsen på bistandsbevilgningene, gjerne i prosent av bruttonasjonalinntekt, som kjennetegnet på en god politikk for fattigdomsbekjempelse. Høyre minner om at målet er mest mulig utvikling, ikke mest mulig bistand. Som professor Øyvind Østerud sa senest i går: «Bistand måles etter hvor mye vi gir, istedenfor effekten av bistanden. Det er et innslag av naivitet; man tror innsatsen i seg selv skal gi den effekten man ønsker å oppnå. Man ser ikke på feilbruk eller at bistand kan virke mot sin hensikt.» Utviklingspolitikken må måles i resultater, ikke i bevilgninger. Et viktig kriterium vil være om Norge greier å føre en helhetlig og konsistent utviklingspolitikk. For Høyre er det viktig at flere virkemidler tas i bruk, og at ulike politikkområder må ses i sammenheng dersom Norge skal kunne bidra positivt til utvikling og fattigdomsreduksjon. Samstemthet mellom ulike politikkområder og ulike departementer er derfor meget viktig. Samtidig må den bistanden vi fortsatt skal yte, være mer konsentrert og målrettet og underlegges strengere resultatkrav. Handel er et annet vesentlig bidrag til vekst og utvikling, og Høyre ønsker derfor å åpne for tollfri markedsadgang, også for land på DAC-listen med over 75 millioner innbyggere. Et fortsatt høyt bistandsnivå fra de rike landene er nødvendig for å kunne nå FNs tusenårsmål. Men innenfor tradisjonell bistand ønsker Høyre et klarere tematisk og geografisk fokus og strengere krav til mottakerlandene når det kommer til utvikling innen demokrati, rettsstatsprinsipper og styresett. Særlig vil vi sette strenge krav til land som mottar norsk budsjettstøtte og annen stat-til-stat-bistand. Høyre vil konsentrere norsk bistand til Afrika og noen særlig viktige temaområder som helse og utdanning. Vi fjerner derfor norsk bilateral støtte til Latin-Amerika og reduserer den til Asia, med unntak av Afghanistan. Bistand til Afghanistan er av avgjørende betydning for å bidra til at afghanske myndigheter i samarbeid med det internasjonale samfunnet, særlig FN og NATO, lykkes. Dette krever bedre tjenester som helse og utdanning og bedre infrastruktur som veier og vannforsyning. Vi må sikre at norsk støtte til multilaterale organisasjoner blir brukt effektivt og til støtte for viktige norske mål for utviklingspolitikken. Evalueringer av FN-organisasjonenes innsats må følges opp med klare budsjettmessige konsekvenser for de organisasjonene som vurderes som lite effektive og målbevisste. Høyre ønsker derfor å kutte i de norske overføringene til enkelte FN-organisasjoner, deriblant UNDP. Til siste noen ord om støtte til norske organisasjoners informasjonsarbeid. Høyre mener utviklingsbudsjettet bør prioriteres strengere. I den sammenheng er det naturlig å kutte i de postene som i minst grad bidrar til direkte fattigdomsbekjempelse. Støtte til informasjonsarbeid i Norge kan vanskelig regnes som bistand i tradisjonell forstand. Derfor ønsker Høyre å gjøre noe med det.