trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-28:
Jeg slutter meg helt til statsrådens kommentar om nettnøytralitet, men det er egentlig en annen debatt. Jeg synes det er litt inkonsekvens i det statsråden sier, for noen nettleverandører har bygd ut åpne nett, mens noen ikke har gjort det. De som ikke har gjort det, finnes oftest i byene fordi der er det veldig store summer å melke av forbrukerne. Er det slik at statsråden ikke tror at det finnes noen form for overprising her, fordi noen har monopol på kontakten du har i huset ditt? Tror statsråden at dette markedet fungerer helt perfekt i balanse, slik at det absolutt ikke finnes noen grunn til å tro at det er noen som tjener mer penger enn det de hadde gjort om de hadde hatt en reell konkurranse om kontakten?
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-28:
Jeg er glad for at statsråden er så nyansert når han går inn i dette. Jeg har to helt konkrete spørsmål. Jeg vet fra min fortid at statsråden har god kjennskap til frivillige organisasjoner og omfanget av disse. Det første spørsmålet er da: Kan han si noe om hvor stort omfang rent papirmessig dette vil utgjøre for politiet om man skal gjøre dette? Man vil da i alle fall trenge de sivile stillingene som Venstre har forslag om i sitt alternative budsjett, men kanskje statsråden vet om han må ha flere også. Det andre spørsmålet går på det som jeg hadde håpet at vi kunne bruke mer i norsk rett, nemlig at man vurderte dette ved domfellelse, sånn at man kunne dømme folk og ha som en del av dommen at disse ikke bør ha med unger å gjøre, ikke bør jobbe med unger. Slik sett vil en kunne foreta en vurdering i hvert enkelt tilfelle av hvorvidt dette er personer som ikke bør få lov til å jobbe med unger senere. Da vil det bli del av en dom, og da vil det, i alle fall for en liberalers hjerte, være lettere å godta.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-28:
Som eg sa i mitt hovudsvar, er det ikkje slik at forbrukarane ikkje har valfridom. Dei aller fleste kan i dag velje mellom ulike leverandørar av både tv-kabel, satellitt, telekabel og bakkenett. Dersom situasjonen endrar seg slik at me ser at me treng ytterlegare regulering, har me i dag regulatoriske verkemiddel til å gjere det. Det vert halde ei høyring i Medietilsynet. Ho skal sluttførast. Korleis Regjeringa vel å gå vidare med det arbeidet, er det sjølvsagt ikkje teke stilling til så lenge høyringa varar. Det må ein kome tilbake til på eigna måte, som det heiter på det språket ein brukar i Stortinget. Eg vil berre nemne at tilgangsregulering for koparnettet til Telenor sjølvsagt er eit eksempel på kva me kan gjere med dagens verkemiddel.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-28:
Som eg sa i mitt hovudsvar, vel ein allereie i dag ulike utbyggingsmodellar. Det finst jo leverandørar av opne nett rundt om i landet. Det er fordi dei vurderer det som ein betre forretningsmodell. Så langt har ikkje Regjeringa sett det som si oppgåve å gripe inn i den marknaden som er. Det er ein fri marknad. Det er veldig ulike forretningsmodellar, og Regjeringa har òg lagt vekt på å vere teknologinøytral i det arbeidet ein har gjort, i den grad ein har stilt nokre offentlege midlar til disposisjon. Enkelte samanliknar Noreg med Sverige, men Sverige gjorde i 2000 eit vedtak om å bruke 18 milliardar kr på fibernettutbygging, medan me i Noreg har basert oss på ein marknadsbasert utbygging. Det gjer at tilnærminga må vere noko annleis i Noreg enn i Sverige, i og med at det ikkje er fellesskapsmidlane – i alle fall i liten grad – som er brukte til denne utbygginga. Men rådet frå Willoch er eit godt råd generelt, at ein òg skal ha ein viss skepsis. Derfor arbeider me vidare med desse sakene og følgjer marknaden veldig nært – i den grad ein ser behov for å gå inn med regulering.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-28:
Ja, det er ei litt rar sak, fordi opposisjonen er veldig oppteken av ei regulering som kan, ifølgje det som er lagt fram frå forslagsstillarane, gi eit betre tilbod til dei som alt i dag har eit godt tilbod. Regjeringa er oppteken av at heile landet skal få eit godt tilbod, og då er me nøydde til å sjå nøyare på kva incentiv ei slik regulering vil gi – eller ta bort – i forhold til å fortsetje ei heilt nødvendig breibandutbygging som Stortinget har sagt skal vere marknadsbasert, og som vil gi alle tilgang til framtidas digitale samfunn. Så veit me at eg tilhøyrer eit parti som ynskjer ei anna type utbygging. Me ynskjer å bruke meir statlege midlar på det. Me ynskte heller ikkje den utviklinga ein hadde i Telenor, me ville at fellesskapet skulle behalde styringa over det nettet. No seier fleire at det kunne ha vore lurt, men det toget har for så vidt gått. Men me må i alle fall passe på at me får ei utvikling som ikkje er til hinder for at me får tilgang for alle til det digitale nettet i framtida.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-28:
Det er eit flott mål. Regjeringa har definitivt eit mål om at alle skal få tilgang til den nye digitale verda. Det er òg eit godt mål. Då må me vere sikre på at me ikkje legg hindringar i vegen for dei som no ynskjer å byggje ut slik at alle i heile landet skal få tilgang til fiber. For det er det dessverre ikkje så veldig mange som har i dag. Internett-tilgangen rundt om i bygd og by er ganske dårleg, sjølv om Noreg ligg langt framme om me ser Internett-aksessen på verdsbasis. Det som er viktig her, er at me har nettnøytralitet. Om ein er kunde hjå Get, som Framstegspartiets representant la fram for oss, skal ein kunne laste ned tenester frå andre tilbydarar. Det skal ikkje vere mogleg å stengje for det som det finst teknologiske moglegheiter for å gjere. Denne nettnøytraliteten er det aller viktigaste no.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-28:
Eg trur nok her som elles at marknaden ikkje er perfekt. Marknaden er sjeldan det, og marknaden treng korrigering og styring. Her trur eg representanten Skei Grande og eg er heilt einige, både i denne saka og i mange andre saker. Eg har vore oppteken av å sikre at sluttbrukaren skal kunne velje fritt. Det har vore ein tendens til et ein frå leverandørsida har prøvd å innskrenke det tilbodet, altså det som er nettnøytralitet. Det er me særdeles opptekne av. Når det gjeld marknaden og korleis han fungerer, er det rett at det er ulike måtar å byggje ut på. Eg kjenner personleg til – sidan andre har snakka om personlege erfaringar – lokale selskap som har sytt for breiband fram til husstandar fordi ein rett og slett har fått abonnementet før ein har starta utbygginga. Dersom ein gjer det som vert føreslege her i dag, blokkerer ein for den moglegheita, for det handlar om inntektsmoglegheitene til selskapet ved å selje ei pakke. Det må me sjå nærare på.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Jeg er glad for at dette forslaget i dag vedlegges protokollen. Jeg synes i likhet med flere talere her at de problemstillingene som tas opp, er interessante. Nå har Medietilsynet en sak ute på høring som jeg mener ikke er irrelevant i forhold til denne saken. Jeg tror det vil være lurt å vente på høringssvarene deres før man eventuelt pålegger en regjering å gjøre en utredning. Jeg synes også, ut fra den debatten som har vært her, og ut fra de forskjellige merknadene at man ikke er helt presis på hva det egentlig er man ønsker i en slik utredning. Skulle det gjøres en slik utredning, tror jeg det ville være fornuftig at man gikk bredere ut og var klarere på hva man ønsket å få ut av den. Så vil jeg ta avstand fra det som blir sagt av opposisjonen her, at denne regjeringen somler og sleper bena etter seg – nå husker jeg ikke om det var i akkurat denne debatten det ble sagt, det pleier jo å være gjennomgangstonen. Vi skrev jo allerede i budsjettinnstillingen for 2005–2006 – og det er inntatt i dagens innstillingen – at vi ser det «som viktig å legge tilrette for samkjøring mellom nett for å utnytte kapasitet, og for at konkurrerende tjenesteleverandører har tilgang på like vilkår til åpne, leverandør-uavhengige stamnett og til aksessnettene. Det vil begrense behovet for at leverandører må bygge kostbare parallelle nett, og øke konkurransen i nettene». Det er altså denne regjerings politikk, som er vedtatt av stortingsflertallet. Så må man se på på hvilken måte man kan gjøre det best. Jeg tror det er veldig viktig at vi har åpne nett, både fordi det er bra for kundene, og fordi det er bra for innovasjonen, for nyskapingen, at man åpner opp for at flere aktører skal få muligheten til å utvikle produktene. Jeg synes det blir feil at man skal legge opp til en politikk hvor noen får monopol på å drive private nett. Jeg ønsker ikke at hvilket selskap man betaler regningen sin til, skal være avhengig av hvilken adresse man har. Jeg har flyttet to ganger dette året i Oslo, og har måttet bytte bredbåndsleverandør og tv-leverandør begge ganger fordi adressen ikke passet overens med selskapets soner. Det er en situasjon jeg mener ikke bør vedvare.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-11-28:
Jeg ble egentlig litt overrasket over statsrådens innlegg. Han bruker vold på et utested som argument for at man ikke skal be om politiattest hvis man skal arbeide med barn fordi vedkommende som da utøvet volden, var i en vanskelig livssituasjon. Jeg må si at for Fremskrittspartiet er all vold fullstendig uakseptabel, uansett hvor den foregår, og uansett hvilken vanskelig livssituasjon man måtte være i. Men det som forundrer meg kanskje aller mest, er at statsråden sier at vedkommende skal få jobbe med barn. Det kan faktisk hende at denne vanskelige livssituasjonen oppstår en gang til – og hvilke garantier har man da for at vedkommende ikke mister de tersklene man ellers ville ha hatt? Det var ikke dette jeg hadde tenkt å spørre statsråden om. Men jeg synes at han må tydeliggjøre om han aksepterer at uavhengig av hva som skjer, skal voldsdømte kunne arbeide med barn.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-11-28:
Jeg vil komme tilbake til det jeg egentlig skulle spørre om. Vi ser at i barnehager, i skoler, og i idrettslag gjennom Idrettsforbundet, har man innført politiattest. Vi har også lest om saker de senere årene som går på andre fritidsaktiviteter hvor det ikke er krav om politiattest og at man der har oppdaget saker som gjelder seksuelle overgrep mot barn og unge. Derfor kunne jeg godt tenke meg å spørre statsråden, siden det i barnehager, skoler og idrettslag ikke er noe problem med politiattest: Hvorfor er det problemer med det når det gjelder fritidsaktiviteter utover dette?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-11-28:
Interpellanten tar opp et tema som generelt sett er svært interessant. Fremskrittspartiet synes vel at å sette bare de samiske barna i fokus blir å sette en svært marginal gruppe i fokus. Derfor ønsker jeg å drøfte familieråd generelt. De fungerer bra uavhengig av hvilken bakgrunn barna har. Nå har vi også hørt at de fungerer bra for de samiske barna. Vi har altså funnet fram til et verktøy innenfor barnevernet som virker, som tar familien på alvor, og som skaper dialog. Og det er helt fantastisk. Familierådslag er en alternativ måte å fatte beslutninger på hvor familiens egen kunnskap og innsatsmuligheter får større plass enn tidligere. I familierådslag får familien først informasjon fra de profesjonelle. Deretter sitter familien, og da gjerne storfamilien, sammen og drøfter barnets situasjon, før de til slutt foreslår en tiltaksplan for barnevernet. Barnevernet har da legitimert sin rolle hos familien på en helt annen måte enn det man var vant til tidligere. Familiene som har en del av disse familierådene, sier at de føler at det blir hørt, og at de blir tatt på alvor. Det er klart at det er ikke alle saker som kan gå i familieråd, men i de familiene hvor dette brukes, involverer man også storfamilien, dvs. besteforeldre, tanter og onkler, slik at hvis barnet i en periode ikke kan bo hjemme, finnes det altså hjelpere i nær familie. Familieråd burde vært innført som en av metodene barnevernet bruker, altså en del av verktøyet. Dessverre er det fremdeles bare noen få utvalgte kommuner som bruker dette, og prosjektet er også avsluttet noen steder, til tross for at det faktisk virker. Samiske barn har de samme behov som alle andre barn i Norge har for trygge rammer og en god oppvekst. Det finnes mange grupper barn fra ulike minoritetsgrupper her i landet, og vi må nok ta inn over oss at å skaffe fosterhjem i alle minoritetsgrupper, er vanskelig. Ideelt sett hadde det nok vært det beste, men det aller viktigste må likevel være at barn som av ulike grunner ikke kan bo hjemme, får et trygt sted å vokse opp. Avslutningsvis vil jeg si at barnevernet har funnet fram til en form å kommunisere med familie og barn på som gjør at også storsamfunnet får mer respekt for det arbeidet barnevernet gjør. Lenge ble barnevernet oppfattet som maktovergripere som gjemte seg bak taushetsplikten. De sakene som har vært i familieråd vil aldri ende opp som opprivende saker i media, fordi familien selv har vært med på å finne gode løsninger for sine barn, som er til beste for barnet. Og uansett hva man gjør og hvordan man gjør det, skal vi alltid ha i fokus hva som er best for barnet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Det er litt uklart for meg hva replikken er. Men mitt poeng er at hvis en 18-åring domfelles for en legemskrenkelse på et utested midt på natta, så skal han ha en straffereaksjon for det. Det er viktig at han får det, og at han får det raskt, slik at vedkommende lærer. Vi har hatt 16-åringer som går i konfliktråd og rydder opp i spørsmål om voldsepisoder. Når den straffen er avsonet, er jeg veldig opptatt av at da skal ikke vedkommende nærmest være avskåret fra å jobbe med barn framover. Det må være en totalvurdering, bl.a. slik representanten Trine Skei Grande er inne på, i forhold til mange andre aspekter enn bare det man kan lese ut av en politiattest. Det jeg er redd for, er at hvis politiattest kreves i disse tilfellene, vil mange av disse automatisk komme bakerst i bunken, og ikke ha muligheten for å kunne ha jobber der jeg mener det ikke er noen risiko for at han eller hun vil kunne begå noen forbrytelse overfor barn.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Når det gjelder frivillighet, mener jeg at interpellanten og jeg deler mye av den samme verdimessige bakgrunnen. Mange av de frivillige organisasjonene har hatt et helt annet syn på dette enn det vi politikere hittil har klart å konstruere. Man har faktisk sett på det som fint at man klarer å rekruttere folk som bl.a. er domfelte, og som har slitt, enten det er for vinning eller vold. Når det gjelder sedelighet, mener jeg vi er rimelig klare alle sammen. Frivilligheten har vært mye mer åpen i forhold til å kunne være med på rehabilitering enn det vi politikere faktisk er. Det er der jeg mener at vi nå må passe oss, slik at vi ikke lager et regelverk som avskjærer frivilligheten fra å gjøre den gode jobben som de faktisk har gjort, uavhengig av politiske miljøer. Det er helt åpenbart at det vil bli svært ressurskrevende dersom vi skal gå så langt som Fremskrittspartiet sier i forhold til politiattester, når vi ser hvor mange som er engasjert ute i frivilligheten, og det vil beslaglegge usedvanlig mye politiressurser. Det vil vi se på i det arbeidet som vi nå er i gang med, og vi er klare for å redegjøre også for det. Nå rakk jeg ikke å svare på det andre spørsmålet, men jeg vil gjerne gjøre det også.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Jeg mener at det er veldig viktig at spørsmålet om krav om politiattest vurderes fra felt til felt i samfunnet, særlig fordi en del av den virksomheten som spørreren nå relaterer problemstillingen til, ikke er en del av det som umiddelbart er i det offentlige og hvor det bl.a. er frivillig aktivitet. Da må initiativet og ønsket komme fra de miljøene som driver med barn. Samtidig vil vi nå i den totale gjennomgangen se på om vi har behov for å ha noen generelle regler, særlig i forhold til spørsmålet om seksuelle overgrep. Men jeg må få lov til å gjenta at jeg er, mildt sagt, skeptisk til å gjøre attesten svært omfattende, slik Fremskrittspartiet har pekt på bl.a. i forhold til vold, og for så vidt også narkotika – at det at du er blitt tatt som narkotikabruker i tidlig ungdomsalder, skulle avskjære deg fra noen yrker seinere i livet.
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-11-28:
Jeg vil takke barne- og likestillingsministeren for et godt svar. Jeg skjønner at hun òg er oppriktig opptatt av at vi skal ha et godt barnevern for alle barn og unge her i landet, uansett etnisk bakgrunn. Det er jeg veldig glad for. I et svar til meg i desember 2006 sa daværende barne- og likestillingsminister at hun ville møte Sametinget for å få innspill og drøfte de utfordringene samiske barn og deres familier har i møte med barnevernet. Det er godt å høre at nåværende barneminister også vil følge opp kontakten med Sametinget, slik at samiske barns rettigheter i kontakt med barnevernet kan sikres. Et annet moment som jeg vil trekke fram i denne sammenheng, er at et interkommunalt samarbeid om barnevernstjenestene er noe jeg har stor tro på, også i forbindelse med små samiske kommuner, for derigjennom å kunne styrke barnevernet i kommuner med samisk bosetting. Samarbeidsregjeringen åpnet for 13 forsøk med interkommunalt samarbeid om barnevernet, og alle disse konkluderte nesten positivt på alle forsøkene. Evalueringen viser at man har lyktes med å nå målsettingen om å bidra til et bedre og større fagmiljø, bedre kompetanse og bedre tjenester. Samtidig som man drar nytte av en større og mer robust tjeneste, har man også funnet fram til organisatoriske løsninger som bidrar til å sikre god tilgjengelighet for brukerne og godt samarbeid med samarbeidspartnerne. Både ansatte, brukere og samarbeidspartnere har uttrykt stor tilfredshet med samarbeidet. Det var ikke uttrykt noen målsetting om å spare penger gjennom samarbeidet, men det har vært en underforstått målsetting at kommunene skulle få bedre og mer stabile tjenester gjennom samarbeidet enn de ville ha vært i stand til på egen hånd. I og med at kostnadene samlet sett har gått ned, samtidig som målsettingen om styrking og forbedring av barnevernstjenesten i stor grad er nådd, må et slikt samarbeid om barnevernet i disse forsøkene betegnes som svært vellykket. Dessverre var ingen kommuner i Finnmark, hvor vi nå har den største – og den sentrale – samiske bosettingen, blant disse forsøkskommunene. Er et interkommunalt samarbeid om barnevernet mellom kommuner med samisk bosetting noe barne- og likestillingsministeren synes er en god idé, og kunne hun tenke seg å igangsette ett eller flere slike forsøk i en eller flere regioner med samisk bosetting?
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-11-28:
Avslutningsvis vil jeg få takke for en fin debatt, og jeg er glad for at det var flere her som tok ordet. Vi har fått satt fokus på en sak som er svært viktig for våre samiske barn og familier over hele landet. Det er altså to forhold ved det samiske barnevernet som er spesielt, og som jeg har ønsket å ta opp her i dag: Det ene er at den samiske identiteten til de barna som blir underlagt vedtak av barnevernet i så stor grad som overhodet mulig, skal bli ivaretatt, og det andre er den særegne storfamiliestrukturen som vi har i den samiske kulturen. Det er en kjent sak at det er stor mangel på samiske vertsfamilier og fosterfamilier, på samme måte som det også er stor mangel på norske familier. Det er imidlertid en nokså ukjent utfordring at et norsk barn blir flyttet til en samisk verts- eller fosterfamilie, men det har vært altfor mange tilfeller opp gjennom tiden hvor samiske barn flytter sørover til norske familier. Barnets beste er selvfølgelig det aller viktigste, og svært sjelden vil det være så viktig å flytte barnet så langt unna sine egne foreldre at identiteten må vike. Men det ideelle er om vi kan rekruttere flere samiske verts- og fosterfamilier og i større grad ta i bruk den helt unike ressursen som storfamiliene og familieråd i den samiske kulturen kan representere.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Jeg mener at det spørsmålet som representanten Lysklætt tar opp her, er veldig viktig. I kommuner i Nord-Troms har man i økende grad utviklet samarbeid på tvers av kommunegrensene. For det er vanskelig i små samfunn å stå i mange av disse konfliktene som de ansatte i barnevernet gjør. Man møter hverandre i koret, man møter hverandre på butikken, og det kan være vanskelig å treffe tøffe avgjørelser. På den annen side har vi altså erfaring fra barnevernsarbeid i en del små kommuner for at samarbeidet mellom ulike etater mange ganger går litt lettere fordi miljøene er mindre, og man kan samarbeide bedre fordi man kjenner hverandre. Så det har positive og negative konsekvenser. Det er skrevet en bok om hvordan det er å jobbe i barnevernet i en liten kommune og være den såkalte «kommuneheksa». Det illustrerer jo hvor vanskelig det kan være i mange av disse sakene. Jeg synes representanten Lysklætt har et viktig poeng når hun foreslår at flere av kommunene i de samiske områdene også bør inngå et interkommunalt samarbeid. Jeg tror det er viktig. Vi har nå satt ned en offentlig utredning som skal se på et samarbeid mellom ulike hjelpetjenester for barn og unge. I dette utvalget sitter også fylkesmannen i Troms, Svein Ludvigsen, og han har veldig mye erfaring med interkommunalt samarbeid. Jeg tror dette er en viktig og riktig vei å gå i mange av landets minste kommuner, så jeg takker for et godt forslag.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Jeg takker for en veldig interessant debatt om et viktig spørsmål som ble reist i interpellasjonen. Det var vel mer slik før i tiden at hvis man oppdaget omsorgssvikt i en familie, ble barnet plassert hos tante og onkel eller hos bestemor og bestefar. Så fikk vi en dreining bort fra dette i barnevernet, med stor skepsis mot å plassere ungen i familien eller å lage opplegg rundt familien. Jeg opplever nå at hele barnevernet er mer opptatt av å bruke denne tidligere modellen, ikke bare i de samiske områdene, ikke bare i Oslo, men at den i større grad brukes over hele landet. For selv om barnet blir plassert i et fosterhjem utenfor familien, er det viktig at resten av familien stiller opp med avlastning, at det kan være dit man kan dra på besøk hvis ikke foreldrene kan besøkes. Derfor tror jeg vi må ha økt fokus på de ressursene som finnes i familien, enten ved at barnet plasseres hos en i familien, eller ved at resten av familien mobiliseres som et nettverk rundt barnet. Vi vet jo også at oppfølging av de biologiske foreldrene er viktig, enten barnet bor i familien eller det er plassert utenfor familien, for det er ofte dem barnet skal tilbake til. Hvis man ikke jobber med de biologiske foreldrene, får man heller ikke tatt vare på barnets beste. Derfor har jeg god tro på dette, og jeg vet at etaten og direktoratet er opptatt av å legge til rette for mer bruk av familieråd. Diskusjonen om små kommuner er vi nødt til å ta i tiden som kommer, spesielt med tanke på barnevernets arbeidsmåte. Det er altså en fjerdedel av landets kommuner som har under en halv stilling i barnevernet. Det blir ikke et stort fagmiljø av det, og det er vanskelig å stå i mange av de sakene. Jeg hører jo at representanten Woldseth fra Fremskrittspartiet har en grunnleggende positiv holdning til barnevernets jobb. Jeg synes det er viktig, for barnevernet har fått mye kritikk. Det er viktig at vi har en samfunnskritisk diskusjon om en tjeneste som i stor grad forvalter veldig stor makt, men i den offentlige diskusjonen er det få politikere i dag som alltid går ut mot barnevernet. Vi har en mer positiv holdning til grunnideen i barnevernet, og så er det ikke alltid vi får til et tilbud som kvalitativt er godt nok for det enkelte barn. Det må vi ha en kritisk diskusjon om. Men jeg tror altså at det er flere saker der barnevernet burde ha gått inn enn at det er for mange saker de går inn i. Det opplever jeg at det er stor grad av tverrpolitisk enighet om. Så er det én annen ting jeg vil nevne, og det er at vi i økende grad må bli opptatt av hvordan barn og unge selv kan ta kontakt med barnevernet. Det gjelder også samiske barn og unge. Derfor har vi lagt til rette for noe informasjon på en nettside på samisk, slik at det skal bli lettere for samiske barn og unge å ta kontakt med barnevernet. Takk for en viktig diskusjon.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
President! Jeg stemte feil. Jeg skulle stemt mot, men stemte for.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg har gleden av å fremme forslag på vegne av representantene Tord Lien, Ingrid Skårmo, Ivar Kristiansen, Peter S. Gitmark og meg selv om en petroleumsmelding.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Nei, det gjør det ikke. Representanten Svendsen har kanskje lagt merke til at det ligger et forslag på representantenes bord i dag, der vi ber Regjeringen bruke mer av tiltaksmidlene i Nav dersom det er behov for det tidlig. Det er varslet store økninger i arbeidsledigheten, men foreløpig har vi ikke sett de tallene. Arbeidsledigheten har faktisk ikke gått veldig mye opp ennå, sjøl om det er noe. Vi ønsker å gi Regjeringen det handlingsrommet nå. I tillegg har en del av de tiltakspakkene som er vedtatt, ikke begynt å virke, og Regjeringen har varslet en ny tiltakspakke. Men det er utrolig viktig at vi bruker de pengene rett, sånn at det blir arbeidsplasser av det, at det ikke bare gir bedre økonomi til dem som har mye fra før, og at de som mister jobben og har lite, står igjen uten noe. Det er vi veldig opptatt av. Derfor må vi bruke tid på den pakka, slik at vi vet at det er det resultatet vi får av det, og ikke skattelette til dem som har mest, slik Fremskrittspartiet ønsker.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Jeg er glad for det vi har fått til når det gjelder fattigdom. Det har vært mye, men det vil aldri være nok. Det vi har greid nå, og som har vært helt nødvendig, har vi greid fordi pensjonistorganisasjonene var villige til å omfordele på trygdeoppgjøret i år. Vi har greid å løfte alle de laveste ytelsene i folketrygden, og til neste år når vi 2 G. Det er noe av det aller viktigste vi kan gjøre for å bekjempe fattigdom. Vi legger nå også inn en stor økning i bostøtten. 40 000–50 000 flere husstander får økt bostøtte. Og ja, det er riktig, køene øker utenfor Frelsesarmeen og Kirkens Sosialtjeneste. Jeg tror at mange av dem er pensjonister som har for lite, og at noen av dem har dårlig lønn, enslige forsørgere, f.eks., som vi løfter de laveste ytelsene for nå, og som kan få mer bostøtte. Men jeg tror også dessverre det er noen der som kvier seg for å gå på Nav, fordi de føler at de blir dårlig behandlet. Det er av de tingene vi er nødt til å ta på største alvor, for mange av disse menneskene kunne kanskje hatt rett til bistand fra Nav hvis de hadde gått dit.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Det finnes mange hull i det sikkerhetsnettet vi har. Representanten Åse Gunhild Woie Duesund peker på én gruppe, familier med sterkt funksjonshemmede barn. Jeg tror det er åpenbart at det er behov for bedre samordning, sånn at de sjøl slipper å koordinere hjelpeapparatet, men sikkert også for bedre inntektssikringsordninger når de sjøl må påta seg veldig tunge omsorgsoppgaver. Det pågår nå et arbeid i Regjeringen, mellom Arbeids- og inkluderingsdepartementet og Helse- og omsorgsdepartementet, for å se på ordninger for disse familiene spesielt. Men jeg skal ta med meg det innspillet som representanten kommer med. Når vi regulerer alle andre likt, må vi se over hele systemet, slik at det i hvert fall ikke er noen ubegrunnede forskjeller.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
I en tid da det er vanskelig på arbeidsmarkedet, velger Fremskrittspartiet å kutte 50 mill. kr på Arbeidstilsynet. De støtter ingen nye tiltak mot sosial dumping som kunne ha vernet folk flest, slik som reinholdere, stuepiker på hotell og bygningsarbeidere, mot helsefarlige arbeidsforhold og underbetaling. Det betyr at Fremskrittspartiet mener – og det sier de i klartekst i innstillingen – at dette er folk som skal konkurrere mer på lønn, altså gå ned i lønn. Jeg vil da spørre Fremskrittspartiet om hvorfor de mener at det er riktig at de som har de vanskeligste og tøffeste arbeidsforholdene nå, skal få mindre hjelp av myndighetene til å kunne ha verdige arbeidsforhold, og hvorfor de mener at det er riktig at disse gruppene skal gå ned i lønn, mens de mener at f.eks. stortingsrepresentanter trenger store lønnsøkninger.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Når det er trange tider, mener SV det er viktig at de som har sterkest rygg, skal ta de tyngste takene. Derfor har vi endret formuesskatten og arveavgiften nå, slik at de som har små formuer og de som arver litt, får skattelette – ganske store også. Høyre og Fremskrittspartiet synes visst det er helt uviktig at vanlige folk får skattelette på disse områdene, og er veldig sinte fordi de som har veldig store formuer, må betale litt mer. Men i dag ser vi at SSB slår fast at i den tida vi er i nå, er skattekutt en veldig dårlig medisin mot arbeidsledighet. Tvert imot er det en økning på områder som kan gi arbeidsplasser, som ville være mye mer riktig. Da er spørsmålet mitt: Har Høyre som prinsipp at de rike skal ha skattelette, eller er de villig til å ta inn over seg at i den situasjonen vi er i nå, er det uriktig å gi store skatteletter til dem som har store formuer, og at det vil være viktigere å satse mer på tiltak som kan gi direkte virkning på arbeidsplasser?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Venstre etterlyser «sterkere lut» når ledigheten øker. Det får de tidlig med Venstres forslag, der det er kutt i tiltakene til de ledige. Det er overraskende at Venstre er imot de tiltakene som vi setter inn nå for dem som er mest marginale i arbeidsmarkedet, og som må konkurrere hardere for å beholde jobbene sine – altså de tiltakene vi setter inn mot sosial dumping, som skal verge lønns- og arbeidsvilkår for helt vanlige folk. Representanten var i innlegget sitt opptatt av enslige forsørgere og familier som har det vanskelig. Ja, i disse yrkene – altså innenfor renhold, hotell og restaurant – er det mange kvinner som er veldig utsatt. Og så skriver Venstre i denne innstillingen at de mener at dette er folk som skal konkurrere hardere på lønn for å beholde jobbene sine. Det må jeg si er ganske hard lut å bli servert i en vanskelig tid! Jeg har lyst til å spørre: Hvorfor mener Venstre at disse vanlige arbeidstakerne skal gå ned i lønn for å kunne beholde jobbene sine nå framover?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Det kommer til å være utfordringer når det gjelder fattigdom framover, særlig når vi går vanskelige tider i møte. Men det er et faktum at vi nå øker minstepensjonen, og det legges inn friske penger til det. Det er lovt å justere den opp til 2 G. Vi øker bostøtten vesentlig. 40 000–50 000 flere husstander vil få rett til bostøtte. Vi har økt sosialhjelpa, det er færre arbeidsledige i dag enn det har vært på mange år, det er mange som er i jobb. Så jeg tror Fremskrittspartiet må oppdatere tallene sine litt. Men jeg skal ikke underslå at det er mange som har det vanskelig, og at det er mange utfordringer framover. Det er vi nødt til å jobbe seriøst med alle sammen. Så har jeg lyst til å si litt til den debatten som går nå, om det vi skal gjøre framover. Jeg ville oppfordre opposisjonen til å bruke anledningen nå til å være litt konstruktiv og komme med forslag som er godt gjennomtenkte, for dette handler ikke om mye og fort, men om det som skal være rett, som gjør at vi får flest arbeidsplasser igjen for pengene. Det er ikke sikkert det er riktig å ta de dyreste forslagene som skaper færrest arbeidsplasser f.eks. Da kan man komme med de forslagene som har dokumentert effekt når det gjelder å få folk i jobb, som ikke har til hensikt å øke forskjellen mellom fattig og rik, og som også bidrar til løsning av klimatrusselen. Da tror jeg vi kan begynne å diskutere dette på en litt mer konstruktiv måte. Det er også viktig at de tiltakene vi setter inn nå, ikke bidrar til at renta holder seg høy eller fyker opp igjen, for det vet vi er noe av det aller vanskeligste for folk som nå sliter med høye huslån osv. Flere har vært oppe og snakket om tiltak for vedlikehold, for tilgjengelighet, for energiøkonomisering osv. Det kan også tenkes at det er behov for endringer i noen regelverk. Jeg vil oppfordre partiene til å være konstruktive på dette. Men hvis man kommer med forslag som vil øke forskjellen mellom fattig og rik, eller som kan medføre at renta fyker opp igjen, eller at vi får enda større problemer med klimatrusselen framover, er ikke det forslag som er lett å akseptere. Men jeg antar at alle partier har gode forslag som de nå kan spille inn, slik at vi kan få dem med når vi jobber med de tiltakene vi skal ha framover. For det er ikke slik som opposisjonen sier, at regjeringspartiene og Regjeringen ikke ser at vi er i en alvorlig situasjon. Jo, vi ser det, men jeg tror kanskje opposisjonen også skulle være litt mer forsiktig med å være så skråsikre på at de vet absolutt alt akkurat i dag om hva som er riktig å sette inn av tiltak nå. Men jeg kan forsikre om at Regjeringen jobber med tiltak, og de fleste av oss er genuint opptatt av å få inn gode forslag til tiltak. Men hvis man kommer nå igjen med forslag om skattelette når SSB klart og tydelig sier at skattekutt er dårlig medisin mot arbeidsledighet, og at det er andre tiltak som er bedre, er det litt bortkastet tid.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-05:
Det var en veldig overraskende reaksjon på et innlegg der jeg mente å invitere til nettopp å høre på det som opposisjonen legger på bordet, men det må være ut fra den situasjonen vi er i i dag. Når jeg snakker om konstruktivitet, gjelder det mer den debatten vi har, der opposisjonen smører med Blå Swix enten det er ti minusgrader eller ti plussgrader. Vi har sagt at de store skatteletteforslagene som de borgerlige har kommet med, ikke er aktuelle. Men vi skal se på alle forslag som kommer nå. Så skal vi legge fram en pakke for å gjøre det vi kan, i en situasjon der det er den internasjonale finanskrisen og situasjonen på verdensmarkedet som gjør det vanskelig i norsk økonomi. Det betyr at vi dessverre ikke har kontroll overalt. Da er det viktig at vi bruker pengene riktig, og at pengene kommer dem til gode som trenger det mest.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Under avsnittet om Dagpenger på side 49 i budsjettinnstillingen er Sosialistisk Venstreparti med på en merknad der man «vil peke på at det under arbeidet med statsbudsjettet for 2009 ble klart at konjunkturene var i ferd med å snu, og at finanskrisen ville få realøkonomiske konsekvenser. Dette er det tatt høyde for i budsjettet». Så snakker man nå om pakker som skal komme. SSB sier at man må regne med 100 000 arbeidsledige framover, og det er etter at tiltakspakken for finanssektoren og tiltakspakken for eksportsektoren har kommet. Vi ser allerede i 2008 at selskapet Notar har gått over ende. Ekornes trapper ned. Og vi har ikke kommet til 2009 ennå! Hvorfor er det ikke lagt inn tiltakspakker i budsjettet for 2009 som kan ordne opp i forholdene for 2009? Bevilgninger til dagpenger og arbeidsmarkedstiltak er ikke hevet. Betyr det at når det kommer 100 000 ekstra arbeidsledige, skal man sette ned satsene for dagpenger til de arbeidsledige?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg takker for et godt spørsmål. Jeg skal gi et bedre svar. Det er 12 784 ansatte i Nav. I den styrken er det altså 7,9 pst. som er sykmeldte til enhver tid. Det betyr at det er litt over 1 000 ansatte som er sykmeldte. Det er over den statlige normen og over gjennomsnittet i Norge. Det betyr at hvis man hadde satt inn tiltak i denne etaten som skal sørge for at resten av Norge får en lavere prosent sykmeldte, kunne vi spare store beløp på det. I tillegg leies det inn personer som skal gjøre den jobben som de sykmeldte skulle ha gjort, noe som betyr at man i store deler der har en dobbel lønnsutbetaling. I tillegg vil Fremskrittspartiet bruke betydelig med penger for å kjøpe helsetjenester. Vi vil bruke betydelig med penger til å rehabilitere sykmeldte, som gjøre at flere og flere vil komme tilbake i arbeid, og man får dermed mindre behov for midler til Nav. Så der fikk representanten et meget godt forslag.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Om man er fra Østfold eller andre steder, er i hvert fall dette plassen å lure på tingene. Og her skal man få svar også. Vi ser for oss at det blir en utvikling i arbeidsledigheten til neste år, hvis man ikke setter inn tiltak. Derfor har Fremskrittspartiet i sitt budsjett foreslått å sette inn betydelige tiltak, bl.a. en kraftig økning i bevilgningene til samferdsel og en kraftig økning i bevilgningene til opprustning av skolebygg og av andre kommunale bygg, noe som vil føre til at man får mange flere i arbeid. På den måten demmer vi opp for massearbeidsledighet, og i tillegg går vi inn for å senke skattenivået i Norge for å få opp aktiviteten. Når vi gjør dette, vil det føre til at vi ikke får økning, men allikevel vil vi ikke få den nedgangen om vi hadde satt inn de samme tiltakene i fjor. Dermed havner vi opp med at vi beholder dagpenger på samme nivå som det Regjeringen har foreslått.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
For det første mener ikke vi at det er riktig at disse bør gå ned i lønn. For det andre er det opp til enhver stortingsrepresentant om han vil motta lønnsøkninger eller ikke. Han kan gi det til et godt formål hvis han vil. Jeg vil anbefale dem som er imot lønnsøkninger, å sende disse pengene til Kirkens Nødhjelp eller andre organisasjoner. Når det gjelder de forslagene som er beskrevet i proposisjonen, har jeg forstått det slik at disse forslagene skal Regjeringen vurdere. Fremskrittspartiet er ikke av den kaliber at vi tar det over bordet når det er varslet at det skal foretas en vurdering fra Regjeringens side. Da venter vi til vurderingen er foretatt. Så vil vi gjøre en vurdering av det som er utredet av Regjeringen, for da har vi fakta på bordet om hvilke tiltak som det er fornuftig å bruke, hvilke tiltak som vil passe på de forskjellige områdene. Da skal vi ta stilling til disse tiltakene. Når det gjelder Arbeidstilsynet, er det helt åpenbart, som det også står i vårt forslag, at ved en forenkling av regelverket og en forenkling av lovverket vil ikke Arbeidstilsynet ha behov for å ta de grepene som de tar i dag, og man kan da kutte der.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg vil først opplyse om at det ikke bare er i Østfold man lurer på ting. Det gjør man i Nordland også. Jeg registrerte at representanten brukte store deler av sitt innlegg på å beskrive det liksombudsjettet som er framlagt, noe som jeg langt på vei er enig i, for det tar ikke høyde for de utfordringene som man har. Men det kan se ut til at Høyre ikke tar inn over seg finanskrisen, for jeg registrerer at man kutter 67 mill. kr i dagpenger og 130 mill. kr i arbeidsmarkedstiltak. Betyr det at man regner med en nedgang i arbeidsledigheten til neste år?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
I budsjettinnstillingen skriver bl.a. Senterpartiet at de vil «peke på at det under arbeidet med statsbudsjettet for 2009 ble klart at konjunkturene var i ferd med å snu, og at finanskrisen ville få realøkonomiske konsekvenser. Dette er det tatt høyde for i budsjettet». Nå har vi sett at på grunn av finanskrisen har Notar gått over ende, Ekornes har varslet at de innfører firedagers uke, Maskinentreprenørenes Forbund – MEF – sier at de i løpet av første kvartal 2009 kommer til å få ledig kapasitet på 30 pst., etter et halvt år vil de ha 50 pst., og etter ett år vil de ha 80 pst. ledig kapasitet. I store deler av den anleggsvirksomheten de driver, er det personer fra bl.a. Nordland. Og det er ikke ett tiltak for å løse dette i budsjettet – og vi behandler altså statsbudsjettet for 2009 nå. Da lurer jeg på: Er det slik at man ikke tar høyde for den finanskrisen som nå kommer? Akter man å sitte og se på at flere og flere blir ledige og blir permittert?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg har et spørsmål om arbeidsmarkedstiltak. Venstre skriver i innstillingen at Venstre «konstaterer at stadig flere arbeidstakere går usikre tider i møte. Alle rapporter tyder nå på at ledigheten går langt fortere oppover enn tidligere antatt og også raskere enn det Regjeringen har lagt til grunn i forbindelse med statsbudsjettet for 2009. Tidligere erfaringer har vist at det er de med kortest tilknytning til arbeidsmarkedet som først får problemer både med å komme ut i arbeid, og beholde arbeid». Konklusjonen fra Venstre er et kutt på 1 250 tiltaksplasser og en reduksjon i budsjettet på 138 mill. kr. Sett i sammenheng med merknaden, lurer jeg på: Hvor er logikken?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Statsråden sa i sitt innlegg at antall arbeidsledige hittil i den siste måneden har steget kraftig. For en måneds tid siden var jeg i en debatt i Skien med Yngve Hågensen, den tidligere sjefen i LO. Han har erfaringer fra flere nedgangstider. Han fortalte at i nedgangstider var det slik at i den første tiden av nedgangstiden steg arbeidsledigheten forholdsvis lite, men hvis det ikke var satt inn tiltak i rett tid, kunne man få en kraftig eskalering av antall arbeidsledige. Regjeringspartiene sier at statsbudsjettet har tatt høyde for finanskrisen. Da lurer jeg på: Hvorfor snakker man om forskjellige tiltakspakker, hvis det er slik at det er tatt høyde for krisen? Det er faktisk slik at det er i statsbudsjettet vi behandler alle bevilgningene til neste år. Til slutt vil jeg bare slå fast at jeg synes at statsråden bør ta seg tid til å lese Fremskrittspartiets budsjett. Fremskrittspartiet har ikke under noen omstendigheter foreslått å fjerne kvalifiseringsprogrammet.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Som jeg sa i replikkordvekslingen i stad, var jeg i en debatt med Yngve Hågensen for en tid tilbake i Skien, der han gjorde det klart at utviklingen innenfor arbeidsmarkedet vil eskalere ganske kraftig hvis det ikke blir satt inn tiltak til neste år. Nå behandler vi altså budsjettet for neste år, og tiltakene er ikke her. Det er faktisk slik at regjeringspartiene slår fast at budsjettet tar høyde for de utfordringene som vi får til neste år, samtidig som de snakker om at det skal komme en såkalt pakke. Det betyr i beste fall at de driver med en slags dobbeltkommunikasjon her. På den ene siden sier de at budsjettet tar høyde for alt, på den andre siden sier de at det er nødvendig med en ny pakke for å løse problemene. For Fremskrittspartiet er det viktig at vi i budsjettbehandlingen tar høyde for de problemene som skal komme til neste år, med hensyn til utviklingen i finanskrisen. Derfor har Fremskrittspartiet lagt inn betydelige midler for å øke aktiviteten. En av grunnene til at vi senker skatte- og avgiftsnivået, er jo at vi vil få opp forbruket. For når man bruker mer i samfunnet, må man produsere mer, og den produksjonen skjer stort sett i Norge. Det betyr at handelen øker, og at flere folk får stå i arbeid. Det er gjengs oppfatning her i landet og i utlandet at man gjør det for å motvirke finanskrisen. Så er det sånn at vedlikeholdet på kommunale bygninger er så dårlig mange steder at det er et enormt behov for å sette i gang med tiltak. Derfor bruker Fremskrittspartiet 3 milliarder kr til økt vedlikehold og nybygg av skoler, svømmehaller etc. for å få folk i bygningsbransjen i arbeid. Det samme gjør vi når det gjelder samferdsel. Vi bruker betydelige midler for å øke byggingen av nye veier og for å vedlikeholde gamle veier. Dette er etterslep som alle er klar over at det er behov for, men man gjør altså ikke noen ting med det. Så kan man si: Hva har det med finanskrisen og arbeidsplasser å gjøre? Jo, som jeg har sagt tidligere i dag, Maskinentreprenørenes Forbund sier at innen et par måneder vil de ha 30 pst. ledig kapasitet, om et halvt år vil de ha 50 pst. ledig kapasitet og om ett år vil de ha 80 pst. ledig kapasitet. Det betyr at mange av disse personene går fra å være i fullt arbeid med å bygge veier og med vedlikehold, til å heve dagpenger eller gå på arbeidsmarkedstiltak. Da er det mer fornuftig at vi bruker pengene på dette. Så er det lagt fram et forslag i salen om at man skal bruke arbeidsmarkedstiltak når behovet er der. Jeg regnet med at det var noe som var obligatorisk, noe man kunne gjøre uansett, så lenge man holdt seg innenfor bevilgningene, men det er et forslag som Fremskrittspartiet ikke har noe problem med å støtte. Vi vil derfor stemme for det forslaget.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg må si jeg reagerer lite grann på det innlegget som Karin Andersen hadde. Jeg synes faktisk det er litt frekt det som ble sagt her, at opposisjonen skal komme med gjennomtenkte forslag. Jeg går ut fra at det betyr at de forslagene som opposisjonen har lagt fram, ikke oppfattes som gjennomtenkte. Det tar jeg på det sterkeste avstand fra. De forslagene som er lagt fram har jo ingenting med forskjellsbehandling av fattig og rik å gjøre, og skaper heller ikke større ulikhet. Vedlikehold av kommunale bygg vil selvfølgelig føre til at man får flere folk i arbeid, og det er akkurat det samme med bygging av veier. Så snakket representanten Karin Andersen om at vi måtte være konstruktive. Jeg tror jeg kan snakke for hele den borgerlige side når jeg sier at vi ved gjentatte anledninger har prøvd å være konstruktive. Vi har lagt fram forslag med sikte på å diskutere oss fram til løsninger, men de har blitt blankt avvist av posisjonen. De har ikke tatt hensyn til dem i det hele tatt, og det synes jeg er beklagelig.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Det er her stor grad av enighet i denne saken. Det er to punkter som Fremskrittspartiet ønsker å stemme imot, og dessuten har vi et forslag. Det ene gjelder kap. 667 Supplerande stønad til personar med kort butid i Noreg. Dette er en ordning vi har vært imot hele tiden, og som vi kommer til å stemme imot. Det andre gjelder kap. 660, om kutt i krigspensjon. Her fremmer vi forslag om at man heller skal bruke pengene til å innvilge flere søknader fra ofrene for bombingen av Holen skole. Jeg tar opp det forslaget. I tillegg vil jeg på vegne av komiteen legge fram et forslag til II, som ved en inkurie har det falt ut. Det forslaget tar jeg også opp.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Jeg skal ikke frakjenne representanten Karin Andersen hennes ekte og ærlige engasjement mot fattigdom, men jeg har lyst til å peke på hva som stod i lederartikkelen i Aftenpostens aftenutgave den 3. desember, altså for to dager siden: «Mens Frelsesarmeens slumstasjon for to år siden hadde 2 000 registrerte brukere, er tallet mot slutten av 2008 steget til det dobbelte. Fredag i forrige uke var køen utenfor Fattighuset rundt 40 meter lang da tiden for utlevering av matposene nærmet seg. Opptil 450 personer oppsøker huset hver dag.» Er representanten Karin Andersen stolt eller flau over de resultatene hennes egen regjering har fått til i løpet av sin regjeringstid med flertall alene? Og hvorfor i all verden kunne ikke Karin Andersen støtte Høyres forslag om ekstra støtte til Fattighuset?
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Nå er det ikke noe nytt at representanten Lise Christoffersen er strålende fornøyd med tingenes tilstand. Det begynner vi i grunnen å bli ganske vant til. Men jeg vil nok gi det råd at det for henne og hennes partis del i tiden fremover kanskje er formålstjenlig å anlegge en litt annen tone, for hvis dette skal bli plata i den kommende valgkampen, tror jeg at den konstruerte virkelighetsbeskrivelsen som Lise Christoffersen betjener seg av, kommer til å stå i ganske stor kontrast til hva velgerne faktisk ser rundt seg. En av fire i arbeidsfør alder står fremdeles utenfor arbeidslivet i Norge. Er det slik at representanten Lise Christoffersen virkelig mener at dagens budsjett tar høyde for de utfordringene vi nå står foran, og at det på noen som helst måte kan løse disse utfordringene, med 700 000 mennesker utenfor arbeidslivet?
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Som vi sier i Østfold: Det er en ting jeg «lurær» på. Det er i grunnen flere ting jeg «lurær» på ved Fremskrittspartiets budsjett, men la meg konsentrere meg om ett forhold, nemlig Fremskrittspartiets påplussing på arbeidsmarkedstiltak. I fjorårets budsjettforslag hadde de store kutt, og nå gjør de det stikk motsatte. Betyr det at Fremskrittspartiet har mistet troen på sin egen politikk med tanke på det å kunne skape nye jobber? Eller betyr det at Fremskrittspartiet i realiteten forsøker å være mer ansvarlig enn Regjeringen i den utviklingen vi ser for oss?