Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-26:
Som representanten Høie påpeker, er genetiske undersøkelser inne i en ny tid. Antall analyser som er tilgjengelig, har økt betraktelig, og genetiske undersøkelser har blitt en integrert del av diagnostikk og behandling på flere områder. Vi kan i økende grad ta i bruk analysemetoder som undersøker alle menneskets gener i én operasjon. Begrunnelsen er at slike metoder er mer effektive og gir bedre resultater. Dette kan gi nye muligheter for diagnostikk, forebygging og behandling, men de enorme datamengdene gir også nye utfordringer. Bioteknologiloven gjenspeiler at det er forskjell på gentesting av syke og friske personer. Genetiske undersøkelser for å stille diagnose anses som en del av standard medisinsk virksomhet for å avklare diagnosen, så riktig behandling eller tiltak kan settes i gang så tidlig som mulig. Genetiske undersøkelser for å avdekke risiko for arvelig sykdom hos friske personer er mer utfordrende. Slike prediktive undersøkelser bekrefter at personen har økt risiko for å få en arvelig sykdom, men den sier ikke noe om hvorvidt personen noensinne kan komme til å bli syk. Utvikling av sykdom påvirkes av en rekke faktorer som miljø og livsstil og andre gener. Mens genfeil kan gi høy risiko for å bli syk i én familie, kan risikoen være mye lavere i en annen familie. Resultater fra prediktive undersøkelser må ses i sammenheng med en rekke andre faktorer som påvirker utvikling av sykdom. Det er viktig at personell som skal tolke resultatene fra slike undersøkelser, har god kompetanse, og at de kan veilede pasientene. Når friske personer testes, skjerpes kravene til den som skal bestille eller utføre undersøkelsen. Det samme gjelder rettighetene til den som undersøkes. Kravet om genetisk veiledning er et eksempel på dette. Veiledningen skal gi den som undersøkes, et godt grunnlag for å ta en beslutning og sikre god informasjon og oppfølging i hele prosessen. Representanten Høie viser til at bioteknologiloven som hovedregel har forbud mot prediktiv gentesting av barn. Det betyr at prediktiv gentesting bare er tillatt hvis det gir en klar helsegevinst. Det kan f.eks. være når gentesten kan påvise risiko for en sykdom som kan forebygges, og at forebyggende tiltak må settes i verk før symptomene opptrer. Et annet eksempel er når gentesten kan avdekke en sykdom som kan behandles med god effekt, og behandlingen må iverksettes i barnealder og før symptomene opptrer. Nyfødtscreening er basert på disse prinsippene. De strenge vilkårene for å undersøke barn for fremtidig sykdomsrisiko er begrunnet i barnets rett til selv å avgjøre om det vil ha informasjon. Dette er ikke spesielt for Norge. Vi finner de samme bestemmelsene i det tyske lovverket. Prinsippene er også nedfelt i UNESCOs erklæring om det humane genom og Europarådets protokoll om bruk av genetiske undersøkelser i helsetjenesten. Et regelverk om genetiske undersøkelser må være tilpasset dagens behov og situasjon. Samtidig skal regelverket sikre en viss fleksibilitet med hensyn til teknologisk utvikling. Vi må også legge til rette for forskning som kan gi ny kunnskap, f.eks. hvordan gener påvirker utvikling av sykdom. På sikt kan slik kunnskap bidra til bedre behandlingsmetoder og utvikling av nye medisiner. Jeg vil peke på noen av utfordringene med gentesting: Mange analysemetoder generer en mengde data om kodene i alle genene våre. Et eksempel på dette er genomsekvensering. Analyse av data kan gi informasjon om arvelig sykdom eller risiko for sykdom. I dag kjenner vi til sykdomsgener som kan knyttes til mer enn 3 000 tilstander. Hvis en person er disponert for én eller flere av disse, kan det avdekkes ved genomsekvensering og analyse av data. Genomsekvensering øker sjansen for å få ut mye mer informasjon enn man egentlig er på jakt etter. Slik informasjon omtales gjerne som utilsiktede funn. Utilsiktede funn om risiko for arvelig sykdom kan ha stor helsemessig betydning for personen som undersøkes. Slike funn kan også si noe om sykdomsrisiko hos familiemedlemmer. Utilsiktede funn er ingen ny problemstilling. Det er ikke uvanlig med utilsiktede funn i forbindelse med billeddiagnostisering. En MR-undersøkelse av hodet kan avdekke forandringer i hjernen som gir mistanke om begynnende alzheimer, selv om dette ikke var årsaken til at undersøkelsen ble utført. Det spesielle med genomsekvensering er at man får en mengde informasjon som øker sjansen for utilsiktede funn. Mange etiske diskusjoner nasjonalt og internasjonalt dreier seg om hvordan genomsekvensering bør anvendes, og hvordan informasjonen man får, påvirker personvernet og vår rett til å vite og ikke vite. Utenlandske firmaer driver en svært aktiv markedsføring av genetiske selvtester. I markedsføringen omtales ofte testene som helsefremmende, og det legges vekt på at de bidrar til kontroll over egen helse. Fagmiljøene mener at dette er villedende, siden risikoberegningene fra selvtestene er høyst usikre og dårlig egnet til å vurdere den enkeltes risiko for å bli syk. Det er vanskelig å regulere og håndheve tilgangen på selvtestene som selges på Internett. Det er behov for informasjon til befolkningen om hva slags kunnskap slike tester kan gi, og om usikkerheten som er knyttet til resultatene. Flere av firmaene anbefaler foreldre å kjøpe selvtester for å undersøke barnas fremtidige sykdomsrisiko. Det er helt klart at virksomheter i Norge ikke kan tilby denne form for gentesting av barn på lovlig vis. Jeg er glad for at Bioteknologinemndas leder og fagfolk var raskt ute og advarte mot et dansk firma som nylig hadde annonsekampanjer med tilbud om gentesting av barn. Bioteknologiloven krever at gentester har et medisinsk formål. Genetiske undersøkelser kan ikke brukes til å avklare om en person er helsemessig egnet til et bestemt arbeid, eller til å vurdere risiko for fremtidig sykdom i forbindelse med forsikringer, noe også interpellanten var inne på. Dette er viktige prinsipper for å hindre diskriminering. Mange europeiske land har, i likhet med Norge, forbud mot å bruke informasjon om genetisk risiko for sykdom i forbindelse med forsikringsavtaler og arbeidsliv. Jeg har forventninger om at ny teknologi, som genomsekvensering, skal gi ny kunnskap om alvorlig, arvelig sykdom som kan bidra til bedre behandling eller til at flere pasienter får stilt en diagnose. Dette er en ønsket utvikling. Samtidig mener jeg det er viktig å sikre etiske og juridiske rammer for genetiske undersøkelser. Vi må være sikre på at rammene legger til rette for en fornuftig og hensiktsmessig bruk av nye analysemetoder innen diagnostikk, behandling og forskning. Samtidig må vi ha rammer som ivaretar den enkeltes personvern og integritet, og som gir en sikker oppbevaring av data. Dette vil jeg se nøye på i evalueringen av bioteknologiloven som skal legges frem for Stortinget.