Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-04:
Jeg synes i og for seg at det er bra at denne debatten også kommer til Stortinget. Vi som er overbeviste om at vi som menneskehet har et alvorlig problem som krever handling, har ingenting å tjene på å forsøke å hindre fri debatt, overse innvendinger mot den forskningen som foreligger eller å framstille enhver kritiker som en korrupt outsider betalt av oljeindustrien. Jeg må få si, med all respekt for interpellanten og hans bekymringer, at en del av de avsløringene vi har fått rundt den såkalt kritiske forskningen av typen Exxon Mobil som tilbyr forskere 10 000 dollar for å skrive artikler som underminerer mainstream klimaforskning, burde trigge alle dem som nå er blitt fryktelig opptatt av standarden på klimaforskningen. Seriøs kritikk skal selvfølgelig tas seriøst. Det er helt riktig at det så langt er funnet to direkte feil, som er verifisert i klimarapporten. Det er klart at det er uheldig, først og fremst fordi det er med på å så tvil om hovedkonklusjonene, selv om feilene ikke er av en slik karakter eller av et slikt omfang at det betyr noe for vurderingen av hvor stor sannsynlighet det er for at de klimaendringene vi ser, er menneskeskapte. Det er det som er viktig her. Samtidig er det ikke spesielt overraskende at man finner feil av denne typen i et så omfattende materiale, som er gjennomgått med lupe av en rekke forskere, som har hatt et svært kritisk, nærmest demonisk, blikk på dette. At det finnes forskere med en agenda, er helt åpenbart. Kameraderi? Ja, helt sikkert. Forskningen er på ingen måte så ren og ubesudlet som noen synes å tro. Det gjelder alle forskningsdisipliner. Derfor er det bra at man får en gjennomgang, slik som UNEP har varslet. Fremskrittspartiet har også en agenda som handler om noe annet enn et fromt ønske om mer kunnskap. Klimasaken har tatt partiet fullstendig på sengen, og for et parti med folk som er erklærte klimaskeptikere, passer det dårlig med en politisk agenda der klimaproblemet står på toppen. Forskning skal man gå etter i sømmene. Ingen er mer opptatt av det enn forskere. Skal man snakke om ekte klimaskeptikere, er det klimaforskerne selv, som ikke trekker bastante konklusjoner, men som går vitenskapelig til verks for å kunne si noe om sannsynligheten for at klimaendringene er menneskeskapte. Store deler av klimarapportens innhold handler om usikkerhet og andre klimafaktorer enn CO2. Et eksempel på det er klimapanelets vurdering av sola. Det er en faktor som mange har vært opptatt av: hva den har hatt å si for oppvarmingen de siste 150 årene. Klimapanelet vurderer alle, både naturlige og menneskeskapte, faktorer ut fra et såkalt Level of Scientific Understanding. For sola sier de at nivået er lavt. Altså: Vi trenger mer forskning og mer kunnskap for å kunne fastslå solas rolle med større sikkerhet. Dette er klimaskepsis av den sunne typen. Interpellanten hevder at det er få som hevder at CO2 ikke har effekt på klimaet. Interpellantens problem er at mange av disse få finnes i hans eget parti! Det er klart at selv om representanten Solvik-Olsen ikke liker begrepet «klimafornektere», er det vanskelig å unngå å bruke det ordet om noen av dem som bevisst plukker ut enkeltresultater fra forskningen som passer inn i en politisk agenda, som handler om å så tvil om at vi står midt oppe i en krise. Det er så uansvarlig at jeg ikke finner ord. Jeg må si det overrasker meg at mange av dem som er mest aktive med kritikk av FNs klimapanel, ikke er så veldig opptatt av verken fagfellevurdering eller nivået på forskningen når de bruker uttalelser fra andre forskere. Det er veldig lett og fristende å harselere med sveisere og den slags, selvfølgelig, men det skal jeg unngå. Men det er ganske alvorlig at ting som blåses opp og sammenliknes med Watergate gang på gang, viser seg å bunne ut i en unøyaktig henvisning, som var tilfellet med sårbarheten i Amazonas, hvor det ble henvist til en artikkel i stedet for de fagfellevurderte publikasjonene som artikkelen bygde på. Forskerne har vært helt tydelige på at deres resultater er korrekt gjengitt. For oss som politikere er det avgjørende spørsmålet om konklusjonene til klimapanelet er overbevisende nok til å handle. Svaret på det er ja. Fremskrittspartiet er det eneste partiet på Stortinget som ikke er enig i det. Her snakker vi om et parti med en nestleder som ville vinne valg på å fortelle folk at menneskeskapte klimaendringer er tull, som i forrige periode hadde en visepresident i Stortinget som brukte et av sine siste innlegg i denne salen til å si at han syntes det var trist å skulle gå glipp av den framtidige stortingsdebatten hvor klimahysterikerne måtte innrømme at de hadde tatt feil, og som har stortingsrepresentanter som skrev avisinnlegg om at de håpet at København-møtet skulle bli en fiasko. Det er klart at når det er dette partiet som reiser en interpellasjon om arbeidet til FNs klimapanel, kan jeg ikke hjelpe for at jeg gjør meg en og annen tanke om hva som er partiets egentlige agenda.