Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2015-06-04:
Rusomsorg har engasjert meg siden ungdomstiden, og jeg har vært fortvilet og lei meg for manglende engasjement og framdrift, så vel på kommunenivå som på statlig nivå. Og jeg kan ikke unnlate å nevne at jeg synes engasjementet under rød-grønt styre var svært labert – ingen satsing, ingen nye konkrete tiltak som ga dette feltet et løft. Etter at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre lovet å løfte dette feltet, har det blitt et økt engasjement hos alle de politiske partiene – og det er veldig bra. Samtidig er det slik at arbeidet med en opptrappingsplan begynte fra dag én for denne regjeringen. Flere dialogmøter med organisasjonene, brukere og pårørende har vært gjennomført, i tillegg til en egen Internett-side hvor hvem som helst kan komme med sine bekymringer og forslag til bedringer. Jeg synes derfor det blir krevende å forholde seg til nye enkeltstående forslag midt i denne prosessen. Så når Fremskrittspartiet nå stemmer imot de fleste forslag, er det nødvendigvis ikke fordi vi er imot forslagene, men rett og slett i respekt for alle dem som til daglig står i problemene, og som vi har invitert med inn for å delta i utformingen av framtidens rusomsorg, for dermed på en bedre måte å kunne se helheten. Jeg går derfor ikke særlig inn i noen av forslagene. Jeg velger likevel å kommentere utdeling av heroin spesielt. Jeg har opp igjennom årene møtt mange tidligere heroinister som har blitt ansett som ikke mottakelig for behandling. De er rett og slett oppgitt av helsevesenet. Likevel er disse rusfrie i dag. Jeg, og flere av dere, møtte flere av dem på ruskonferansen som partilederne for Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre arrangerte for kort tid siden. Dette er mennesker som i dag er i full jobb og lever gode liv. De sier selv at de aldri hadde vært rusfri i dag om de hadde kunnet velge seg gratis heroin. Så jeg spør meg: Hvem er det som skal avgjøre at en person ikke kan nyttiggjøre seg en behandling? Hvem er det som skal avgjøre at å få heroin er det eneste som nytter for akkurat deg? I merknadsform skriver Arbeiderpartiet og SV at de konstaterer at det er en liten gruppe personer som ikke har effekt av LAR-medikamenter. Samtidig erkjenner de at r-en i LAR mangler helt for altfor mange. Så da spør jeg igjen: Hvordan vet Arbeiderpartiet og SV at enkelte ikke har effekt av LAR-medisinen, når de aldri fikk en mulighet til å lykkes grunnet manglende oppfølging, bolig, m.m.? Helse- og omsorgskomiteen reiste i forrige periode til Sveits og så og lærte om deres utdeling av heroin. Det jeg lærte der, var at heroin som medisin ikke virker, men at det er de helhetlige tjenestene og den tette oppfølgingen som virker. Det er dette jeg og Fremskrittspartiet har jobbet for i alle år, og som vi vil svare for i regjeringens opptrappingsplan for rus. Jeg har også lyst til å stille et spørsmål til Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet om deres forslag om ruskontrakter og ungdomskontrakter – egentlig bare av ren nysgjerrighet. Dette er et forslag som jeg fremmet i denne sal da disse partier satt i regjering. Da stemte de imot og hadde en rekke argumenter for hvorfor det var galt å bruke slike kontrakter. Hva er det som har skjedd siden regjeringsskiftet, som gjør at dette nå likevel er bra og riktig? Det er uansett gledelig at stadig flere kommuner har igangsatt dette arbeidet, og de viser til gode resultater. Avslutningsvis er jeg glad for at et flertall er enig om at behandling, hjelp og oppfølging er en bedre måte å følge opp rusavhengige på, enn straff i svært mange tilfeller. Narkotikaprogram med domstolskontroll har vist seg å være svært riktig for mange, og et flertall i komiteen ønsker mer av dette. Jeg imøteser den store debatten når regjeringens opptrappingsplan blir fremmet.