Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Fremskrittspartiets utgangspunkt er, som alltid, å gjøre et godt norsk helsevesen enda bedre: ta vare på dem som faller utenfor, dem som sitter nederst ved bordet, dem som står i kø, og ikke minst å arbeide for en ansvarlig helhet. Å forebygge og rehabilitere er nemlig så viktig at det ikke holder med bare ord, men det krever handlekraft, satsing og ressurser. Vi ser fortsatt med bekymring på utviklingen knyttet til sykehusenes omstillingsutfordringer, økonomi, ventelister, pasientsikkerhet og ikke minst utstyrssituasjonen. Derfor er vårt utgangspunkt for budsjettet ønsket om et helhetlig helsevesen, og det er viktig at de forskjellige institusjonene og helsenivåene samarbeider godt for å sikre at pasientene får den hjelp de trenger, der de trenger det, når de trenger det. Derfor satser vi helhetlig både innenfor ordinære spesialisthelsetjenester, og også innenfor rehabilitering, psykiatri og ikke minst innenfor rusomsorgen. Det er uholdbart at om lag 250 000 mennesker fortsatt står i helsekø. Dette henger sammen med de økonomiske rammene, men selvfølgelig også med hvordan vi organiserer det norske helsevesenet. Dette er bakgrunnen for vårt ønske om å gjennomføre omfattende tiltak for å styrke og bedre helsesektoren i vårt alternative budsjett for 2013. Fremskrittspartiet foreslår å øke spesialisthelsetjenestens budsjett med opp mot 3 mrd. kr, som skal gå til pasientbehandling og nødvendige investeringer, og vi legger opp til en betydelig satsing for å redusere helsekøer gjennom kjøp av tjenester hos private og ideelle tilbydere – både i Norge og i utlandet, og det med hele 750 mill. kr. I tillegg foreslår Fremskrittspartiet å likestille private og offentlige tjenestetilbydere, noe som vil medføre at den totale kapasiteten i helsevesenet blir bedre utnyttet. Dette vil føre til kortere ventelister og ikke minst kortere ventetider. For å sikre økt pasientbehandling og effektivitet foreslår Fremskrittspartiet også å øke ISF-andelen til 50 pst., noe som vi vet virker når det gjelder å få ned køene. Under Bondevik II-regjeringen gikk køene ned, takket være at Fremskrittspartiet fikk flertall for å øke ISF-andelen. Vi ønsker også å legge ned de regionale helseforetakene og erstatte dem med en sterkere statlig styring i kombinasjon med mer makt til det enkelte sykehus. Rammene for dette ble debattert i forrige uke. Jeg skal ikke gå nærmere inn på det akkurat nå, men understreke at dette vil føre til store effektiviseringsgevinster, til tross for at statsråden ikke tror på det. Ikke minst vil de geografiske forskjellene som er knyttet til grad og kvalitet av behandlingen den enkelte mottar, bli fjernet eller redusert. Det er et faktum at det finnes regionale ulikheter i sykehustilbudet. Dette er på sikt med på å bryte ned det grunnleggende prinsippet om at alle har rett til en likeverdig behandling uansett hvor i landet de bor. Samdatarapporten for 2009 viser til dels store regionale forskjeller i helsetilbudet, bl.a. innen psykisk helsevern for barn og unge. Forskjellene fremkommer både i rettighetstildelingen og ikke minst i ventetiden. Vi må også organisere helsevesenet slik at det medisinske personell i større grad benyttes til pasientrelatert arbeid. Derfor bør målet for oss alle være å frigjøre årsverk i toppadministrasjonen i helseforetakene for å benytte disse ressursene til å få flere merkantilt ansatte som kan utføre en god del av det administrative arbeidet som i dag må utføres av helsepersonell. Det er også avgjørende at det blir stilt midler og ansvarlig tidsramme til disposisjon for omstillingene i helseforetakene. Derfor styrker Fremskrittspartiet sykehusenes budsjett. Vi er nok alle i denne sal bekymret for vedlikeholdsetterslepet i norsk helsevesen, samt tilstanden til våre IKT-systemer. Det er behov for et helhetlig IKT-system for hele helsesektoren der enkeltelementene snakker sammen på én plattform. Det forutsettes at et felles IKT-system også kommuniserer med primærhelsetjenesten. Sist uke ble Meld. St. 9 for 2012–2013, Én innbygger – én journal, fremlagt. Det er en sen, men god start. Meldinger er én ting, men dette krever nasjonal ledelse, dette krever styring og ressurser, ja, det krever rett og slett handlekraft, ikke bare dialog. Derfor foreslår Fremskrittspartiet å slette sykehusenes gjeld med 1 mrd. kr. Det vil gi rom for nye investeringer i bl.a. IKT, medisinsk-teknisk utstyr og bygg. Vi opplever at Stortinget nærmest ikke er med på å styre norsk helsevesen lenger. Vi mener at dagens styringsmodell for helsesektoren ikke er hensiktsmessig, og vi ønsker at det utarbeides et alternativ. Det er på denne bakgrunn vi ønsker å legge ned de regionale helseforetakene og gi mer frihet og ansvar til de lokale helseforetakene, som jeg vil minne om det er langt færre av i dag enn det var tidligere. Det skal skje innenfor rammene av en nasjonal helsepolitikk som vi behandler i denne sal. Vi ønsker at Stortinget skal vedta en nasjonal helseplan som fastsetter den overordnede strukturen, og legger fram klare prioriteringer for helsevesenet. Jeg er glad for at statsråden har vist et åpent sinn til dette, at han i det minste ikke avviste ideen i en debatt sist uke. Et område som etter Fremskrittspartiets oppfatning får for lite oppmerksomhet, er de prehospitale tjenestene. Det har i den senere tid vært fokusert mye på responstider og de forskjellene man der kan registrere. I tillegg vet vi også at vi har enkelte såkalte sorte hull, altså områder der det ikke finnes, eller er ekstremt dårlig, dekning av ambulansepersonell. Vi registrerer at mange lokalsykehus legges ned, samtidig som det er en stor reorganisering og regionalisering av kommunenes legevakter. Begge deler bidrar til at det for veldig mange mennesker blir lenger til sykehus eller behandling enn det det var tidligere. Da blir det i tillegg et større behov for pasienttransport. Når de prehospitale tjenestene ikke dimensjoneres tilsvarende opp, er resultatet for befolkningen at tilbudet blir dårligere. Derfor har Fremskrittspartiet foreslått endringer i dette for å sikre befolkningen, ikke minst i distriktene, et bedre helsetilbud og et bedre ambulansetilbud. Vi er opptatt av dette generelt, men har i tillegg adressert noen konkrete problemstillinger utover det generelle. Vi mener at tilbudet om psykiatriambulanse har vist seg å være målrettet og treffsikkert, og at det gir et veldig godt tilbud til pasientene. Mange reportasjer i media, ikke minst vitnesbyrd fra dem som har stått i disse vanskelige situasjonene, bekrefter at dette har vært veldig vellykket. Vi mener derfor at det er på høy tid at ordningen med psykiatriambulanse også innføres i de øvrige helseforetak. Vi reagerer på at innbyggerne i Telemark, i Sogn og Fjordane, i Hålogaland og i Helse Fonna – for å nevne noen – ikke er sikret den samme luftambulanseberedskap som flertallet av befolkningen. I den anledning har jeg også lyst til å påpeke at det i første halvår i 2011 har vært ti samtidighetskonflikter bare ved Stavanger-basen, som har måttet løses på annet vis, samt et oppdrag som ble avvist fordi mannskapene hadde overskredet lovlig tjenestetid. Dette understreker ytterligere behovet for ekstra luftambulanse i Helse Vest. Den bør kanskje også stasjoneres i Haugesund-området. Helt til slutt – i den grad tiden tillater det – har jeg lyst til å komme inn på legemiddelpolitikk, og der er det veldig mye som kunne vært sagt. Men jeg har lyst til å be helsestatsråden bruke litt mer tid sammen med næringsstatsråden, som faktisk er mer opptatt av å ivareta de innovative legemiddelmiljøene som vi har i Norge – kanskje spesielt innen gen- og bioteknologi – enn det jeg oppfatter at helsestatsråden er. Det er slik at det siden 2005 har vært en vesentlig økning i utviklingen av mer individualisert behandling, og mer vil det bli. Det ble f.eks. ikke drøftet i legemiddelmeldingen sist den var oppe til behandling. Fremskrittspartiet er opptatt av at de næringspolitiske målsettingene for legemiddelsektoren må ses i sammenheng med de legemiddelpolitiske reguleringene. Det er behov for en ny stortingsmelding på dette området. Tiden tillater ikke at jeg går dypere inn i dette, men jeg vil få lov til å ta opp både de forslagene der Fremskrittspartiet er medforslagsstiller, og dem vi står alene om.