Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
La meg begynne med å ta opp forslaget som Fremskrittspartiet er med på, om at det skal gjennomføres en konsekvensutredning utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Det gir de arbeiderpartirepresentantene som senere i denne debatten kommer til å skryte av hvor offensive de er, en anledning til faktisk å stemme i tråd med det de argumenterer for – og ikke snakker ett språk, men gjør noe helt annet. Forvaltningsplanen er viktig. Det er viktig å ha en helhetlig tilnærming til måten vi forvalter våre areal og sjøområder på. Det er alle enige om. I disse områdene vi snakker om her, er fiskeri, lokal industri, skipsfart, turisme og petroleum viktige næringsgrener for befolkningen. Det burde det fortsatt være i framtiden. Vi tror det er fint mulig å kombinere dette på en god måte. En må ta hensyn til både miljøinteresser, næringsinteresser og friluftsinteresser. Det er viktig at en gjennomfører den kartleggingen av sjøfugl og havbunnen som en har satt i gang med, har kontroll på bestanden av fisk og ivaretar de estetiske verdiene. Dette er det altså fint mulig å få til, mener vi. Derfor understreker vi både i vår merknad, i debatten i denne sal og i samfunnsdebatten, ikke minst, at dette må være en forvaltnings- og utviklingsplan, ikke en forvaltnings- og verneplan. Grunnen til at jeg understreker det, er at vi har debatten om forvaltningsplanen for Norskehavet friskt i minne, der dagens miljøvernminister flere ganger kom i skade for å si det han egentlig mente om hva den forvaltningsplanen er, og det var å kalle den for en verneplan. Det er ikke til fordel for den befolkningen som bor i de områdene som forvaltningsplanen vi diskuterer i dag, skal omhandle. Forvaltningsplanen må gi regionen mulighet til å høste av de ressursene de har. Dette området vi snakker om, er svært forskjellig geografisk sett. I noen deler er det vekst, i andre deler er det fraflytting. Ikke minst må de deler som fraflyttes, få følelsen av at forvaltningsplanen jobber for dem, og ikke for en videre fraflytting fra disse områdene. Vi må sørge for at forvaltningsplanen skaper optimisme, opprettholder og øker bosettingen og satser på næringslivet. En del av det er at det skal være mer attraktivt for ikke bare enkeltpersoner å kunne finne seg en jobb, men for familier. Det å vite at du kan ta med ektefellen din og at begge får jobber som er attraktive, ikke bare den ene, det er en viktig del av å sørge for at folk blir boende et sted, og ikke må flytte til mer sentrale områder. I denne sammenheng er fiskeri viktig. Det må forvaltes på en langsiktig og god måte. En må sikre lønnsomme arbeidsplasser, og det er viktig å prøve å utvikle næringen til å videreforedle mer av eget råstoff lokalt. Tilsvarende er petroleumsnæringen viktig. I deler av dette området er forvaltningsplanen bra for petroleumsnæringen, i tråd med det Fremskrittspartiet ønsker. Delelinjekonflikten har blitt løst. Det har regjeringen fått ros for, og det fortjener den. Jeg er også veldig glad for, og litt overrasket over, at en har kommet så kjapt i gang med seismikkskyting i disse områdene. Det skal regjeringen ha ros for. Det er viktig, for det gir et signal om at det ikke er en avviklingsplan regjeringen jobber med når det gjelder olje – der er SV litt parkert, takk og pris – men det er en offensiv plan i disse områdene. Jan Mayen ble det skrytt av. Da er jeg litt mer på tja-stadiet. Jeg har ingenting imot å finne olje og gass på Jan Mayen, men det er ingen logikk i at en skal gå lengst mulig vekk fra land og jobbe seg innover. Det er mer naturlig at en jobber seg fra der en er, og utover. Derfor framstår Jan Mayen fortsatt mer som en skrytesak for olje- og energiministeren enn en reell sak som egentlig er i tråd med det oljeindustrien og Olje- og energidepartementet mener er fornuftig. Det er viktig at denne utviklingen i petroleumsnæringen også får ringvirkninger på land, både fordi det er med og bidrar til verdiskaping og velstand på land, og fordi det skaper større aksept og legitimitet for den næringen. Det som har skjedd i Hammerfest, bør være en inspirasjon for alle i denne sal. Det å se de store ringvirkningene, og hva slags optimisme og positivitet som råder i den delen av Nord-Norge, er kjempeinspirerende, og jeg unner flere steder i Nord-Norge å oppleve det samme. Jeg, som kommer fra oljefylket Rogaland, vet hvor mye godt oljenæringen kan bringe med seg uten at en springer rundt med skitne oljefat og olje på strendene. La meg kalle det en velsignelse for landsdelen. Det som er bekymringsfullt, er at regjeringen velger å holde Lofoten, Vesterålen og Senja utenfor dette selskapet. Nok en gang utsetter Arbeiderpartiet å ta en beslutning om en konsekvensutredning – nok en gang. I 2006 utsatte regjeringen det. I 2011 utsetter de det. Det er verdt å nevne for representantene Strøm, Arnesen og andre som kommer til å bruke denne talerstolen til å skryte av hvor viktig det er med konsekvensutredning, at det er ingen grunn til å tro at de rød-grønne partiene, hvis de er i et kollektiv fortsatt, vil ha en annen oppfatning i 2013 enn de har nå. Det er ingen grunn til å tro at representanten Serigstad Valen plutselig vil argumentere iherdig for en konsekvensutredning som han i fire år har argumentert imot. Det tilsier at den kunnskapsinnhentingen som regjeringen skryter av skal gjøres, ikke vil kunne materialisere seg i en konsekvensutredning hvis dagens regime fortsetter. Det er det verdt for velgerne å legge merke til. Hvorfor skryter en av at kunnskapen som en skal hente inn, kan klippes rett inn i en konsekvensutredning? Jo, fordi en åpenbart ser at en konsekvensutredning er det fornuftige. Er det ikke da enklest bare å gjennomføre konsekvensutredningen og så ta beslutningen etterpå, om en ønsker petroleumsvirksomhet og i hvilke områder? Problemet er bare at de rød-grønne ikke kan fordi de er handlingslammet. Hvorfor er dette viktig? Noen vil hevde at nå har vi funnet Skrugard-feltet, eller Sverdrup-feltet, litt avhengig av hvem som får bestemme navn i dette landet. Da må en nøye seg med det. Så har en begynt med seismikkskyting på de nye norske områdene, og da må en nøye seg med det. Jeg mener det også er viktig å prøve å videreutvikle Lofoten, Vesterålen og Senja, rett og slett fordi en tror det er ressurser der. Til og med olje- og energiministeren påpeker at Norge har et ansvar for å levere olje og gass til verden. Det er en del av den store energipolitikken til regjeringen, og, sier de aller fleste i regjeringssystemet, det er en del av klimapolitikken. Da synes jeg det viser at en bør ta et ansvar. Men det er vel så viktig for disse lokale regionene at de får være med og konkurrere om arbeidsplasser, slik at de når det etableres ny leverandørindustri, vurderer like sterkt å etablere seg i Lofoten, Vesterålen og rundt Senja som i nord og sør der det er åpent for næringsvirksomhet. Utfordringen her er at hvis Lofoten hele veien blir hengende på etterskudd, etablerer næringsklyngen seg andre steder i Nord-Norge, og man får ikke ny sysselsetting av betydning i de områdene som vi her snakker om. Man får sysselsetting i Nord-Norge, men det er ikke i Lofoten og Vesterålen. Da får man heller ikke den samme aksepten for at man åpner for olje- og gassvirksomhet utenfor kysten. Det burde ikke minst bekymre Arbeiderpartiet, som gir et inntrykk av at de synes den olje- og gassvirksomheten er viktig. Jeg opplever det også som en mistillit til oljenæringen når en sier at en ikke har løsning på alle problemer i dag, og derfor skal man heller ikke gjennomføre en konsekvensutredning. En konsekvensutredning skal nettopp kunne kartlegge og dokumentere hvilke utfordringer som eventuelt finnes, og stille krav som gjør at oljenæringen må strekke seg for å møte de kravene. Energi- og miljøkomiteen har vært i England og sett hvordan en gjør det der. BP får lov til å utvinne olje og gass på Wytch Farm, i et område med mange naturreservater rundt. De har gjort det på en måte som gjør at befolkningen er fornøyd, oljeselskapet er fornøyd, og natur- og miljøinteresser ivaretas. Det er ingen grunn til at ikke vi skal kunne gjøre det samme her. Hvis det betyr at det er olje- og gassforekomster nær land som gjør at en ikke vil ha noen boreoperasjoner på kysten, så går det an å kreve boring fra land. Slike ting må vi kunne diskutere, men da må vi ha en konsekvensutredning å diskutere det ut fra. Nå blir denne diskusjonen lagt på is fordi regjeringen ikke takler det ennå. Det samme gjelder oljevern. Jeg er veldig glad for den oljevernkompetansen som er i regionen, og den bør vi prøve å videreutvikle. Det fremkommer også i merknadene. Men skal de også ha et større hjemmemarked, så er deres egen bakgård en del av det. De burde ha alle forutsetninger for å kunne utvikle et produkt som er tilpasset en god HMS-tilnærming til eventuell ny oljevirksomhet utenfor kysten i Nordland VI, Nordland VII og Troms II. Men det er også viktig at de føler at de kan få lov til å være med og tenke fram egne industriprosjekter, egne prosjekter der de utvikler lokal næringsinfrastruktur basert på at de kan høste av energiressursene og ta dem til land, f.eks. bruke dem i et gasskraftverk eller i en proteinfrabrikk – alle mulige slike ting som andre deler av Norge kan diskutere, men som Lofoten, Vesterålen og Senja ikke får lov til av regjeringen fordi de ikke klarer å bli enige internt. Det er beklagelig, men i 2013 vil en annen regjering gjøre noe med det.