Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-03-20:
Saksordføreren har på en veldig ryddig måte redegjort for denne sakens innhold. Rett etter jul deltok en datasikkerhetsekspert på et foreldremøte i Tromsø der temaet var Internett og elektroniske media. Han viste foreldrene hva som foregår på nettet, og hvilke faktiske farer barn og unge kan utsettes for. Sikkerhetseksperten logget seg på som en 13-årig ung jente, og etter kort tid hadde denne «jenta» fått kontakt med flere voksne menn som gjorde verbale tilnærmelser av både voldelig og grov seksuell karakter. For mange foreldre ble dette innblikket i nettets skyggesider et sjokk og en vekker. I møte med den nye teknologien må vi finne en annen tilnærming og være villig til å ta i bruk nye virkemidler for å bekjempe alvorlige former for kriminalitet rettet mot barn og unge. Det er min og Høyres overbevisning at rettssikkerheten til de minste må styrkes. Samfunnet må våge å sette nye standarder innenfor justisfeltet for at barn og unge skal kunne leve trygge liv. Lovforslaget som kriminaliserer «grooming», eller forberedelseshandlinger til seksuelle overgrep mot barn, flytter grenser i norsk rettspleie – til beste for barnet. Høyre erkjenner at den nye loven vil stille politi og påtalemyndighet overfor krevende avgjørelser. På den annen side er vi i en situasjon der fravær av handling og bruk av silkehansker ikke lenger er et handlingsalternativ. Til det vet vi for mye om hvilke alvorlige konsekvenser det kan få resten av livet for barn som utsettes for overgrep. Det er derfor viktig at samfunnet tar opp kampen mot overgriperne og mobiliserer ressurser som skal sikre at det gripes inn på et tidligere stadium for å spare sårbare barn og unge for store påkjenninger. Høyre fremmet våren 2006 et omfattende Dokument nr. 8-forslag med en rekke ulike tiltak for å forebygge overgrep mot barn, bl.a. via elektroniske media. Vi tok da også til orde for å få på plass et norsk lovverk mot «grooming» etter mønster av Storbritannia. Sent på høsten 2006 presenterte Regjeringen det foreliggende lovforslaget. I tillegg har justisministeren hatt det såkalte Faremo-utvalget i arbeid. Utvalgets konklusjoner minner til forveksling om Høyres forslag til tiltak. Vi imøteser derfor med betydelig spenning opplysninger om når og hvordan justisministeren vil følge opp de viktige forslagene som Faremo-utvalget har lagt fram. Regjeringens første store budsjettkonferanse er nylig unnagjort. Jeg tillater meg derfor å bruke denne anledning til å utfordre justisministeren på to etter mitt skjønn helt avgjørende punkter. For det første: Når kan vi forvente opprettelsen av en politistasjon på nett, eller et 28. politidistrikt, slik Faremo-utvalget foreslo? For det andre: Når kan vi forvente at det første norske Barnas Hus kan ta imot og hjelpe barn i krise – altså, når kommer det i drift? Og har man noen videre plan om flere slike hus i Norge? Den nye «grooming»-paragrafen gir unektelig politi og påtalemyndighet et nytt og mer velegnet våpen i kampen mot personer som opererer på nettet i den hensikt å begå overgrep. Men de lovmessige grepene må suppleres av andre tiltak. Vi må ha blikk for hele kjeden av tiltak. Politiet må sikres ressurser til å etablere overvåkingssystemer som bl.a. følger med på sentrale chatte-kanaler. Samtidig mener Høyre at vi må fokusere på at hjelpetiltak i større grad må skje på barnets premisser. Her står etableringen av Barnas Hus helt sentralt, der barnet kan gå inn en dør og møte et samlet hjelpeapparat. Vi vet jo at behovet er der, og derfor vil jeg uttrykke stor utålmodighet på barns og unges vegne når det gjelder etableringen av Barnas Hus. Det er vanskelig å skjønne hvorfor oppstarten av dette huset i Norge skal være så mye vanskeligere enn det f.eks. var på Island og i Sverige. Jeg skulle ønske at de rød-grønne partiene nå kunne få opp farten, slik at norske barn snart kan få et like godt tilbud som bl.a. hos Barncentrum Stockholm, som i tillegg til ofre for seksuelle overgrep også tar imot og behandler voldsutsatte barn. Men det betinger at man vil følge Høyres forslag om å etablere flere regionale Barnas Hus etter modell av Sverige. Da kan vi ikke slå oss til ro med et pilotprosjekt i Bergen for deler av Hordaland. Nei, barn i Norge fortjener et riksdekkende tilbud.