trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Anten høyrde eg feil, eller så har eg misforstått. Me kritiserer ikkje Arbeidarpartiet for ikkje å kopiera, klippa og lima svensk politikk på dette området. Det me har sagt, er at Arbeidarpartiet ved ikkje å stemma for alle forslaga til regjeringa på mange område legg seg nær svensk politikk. På nokre område ville Sverige vore strengare enn oss innanfor familiesameining dersom Arbeidarpartiet si innstilling i sin heilskap hadde gått gjennom på dette området. Det åtvarar me imot, for det er ikkje noko dette landet treng, det å framstå som meir attraktivt enn Sverige. Ingen i Noreg ønskjer at me skal få svenske tilstandar i Noreg, og difor har me utfordra Arbeidarpartiet på at einigheita nestleiar Trond Giske gav uttrykk for rundt jul, hadde me sett pris på at hadde verka òg i sommar.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Det blir litt spesielt å få spørsmål frå eit parti som er einig med oss om dei siste tre statsbudsjetta, og som òg samarbeider om heilskapen i den økonomiske politikken. Eg er fornøgd med dei statsbudsjetta og dei revideringane me har gjort i lag med Kristeleg Folkeparti og Venstre. Det er heilt riktig at for oss er det viktig å bruka mykje pengar på å hjelpa i nærområda, for då hjelper me fleire menneske enn ved å ta imot ei stor tilstrøyming til Noreg – då vil det kosta endå meir å hjelpa færre. Difor er eg veldig glad for at me deler same syn, at me skal hjelpa flest menneske for at dei skal få eit betre liv. Det kan heller ikkje vera sånn at Noreg skal ta ansvar for heile verda åleine. Me bidrar stort, og det skal me fortsetja med i godt samarbeid med Kristeleg Folkeparti og Venstre når me gjer opp statsbudsjetta våre. Det kan ikkje vera sånn at Noreg skal ta imot alle som ønskjer eit betre liv, for då ville nesten heile kloden fått eit betre liv ved å koma til Noreg. Integrering er viktig for oss, difor kan me ikkje ta imot fleire enn me klarer å integrera på ein god måte.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
No behandlar me innstrammingsproposisjonen, og der vil Framstegspartiet stemma for alle forslag som er innstrammande, og stemma imot alle forslag som er liberaliserande. Grensekontroll er viktig, og eg har full tillit til at regjeringa handhevar regelverket som er, på ein gode måte. Så kjem dei til Stortinget og ber om utvida fullmakter når dei vil ha ytterlegare kontroll med grensene, sånn som dei har gjort i denne proposisjonen. Eg er glad for at det har vore mogleg å finna eit kompromiss i komiteen som sikrar at regjeringa i ein naudsituasjon har heimel til å kunna avvisa ved grensene. Eg deler representanten Greni sitt syn på at om det er noko som er viktig, er det å ha kontroll ved eiga grense. Eg opplever at Stortinget i dag vil gje regjeringa dei fullmaktene dei treng for å kunna ha kontroll ved grensene.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Det er mykje som no blir sagt om Framstegspartiet som gjev oss grunnlag for å kommentera. Spesielt ille var det representanten Lauvås sa, at me kunne ha fått meir om me hadde oppført oss på ein annan måte. Eg har etterlyst tidlegare i debatten: Kva meir kunne me ha fått dersom me hadde samarbeidd med andre parti på bakrommet? Kan nokon fortelja det ope til innbyggjarane: Kva kunne me ha fått? Me har forsøkt i fleire månader å få til fleire innstrammingar. Me har ikkje fått fleire innstrammingar enn dei som ligg til grunn i proposisjonen, men når representanten Lauvås fortel at me kunne ha fått meir viss me hadde oppført oss på ein annan måte, må nesten det norske folk få vita kva meir Arbeidarpartiet kunne ha stemt for om Framstegspartiet hadde oppført seg på ein annan måte. Ein har sjansen til å gje uttrykk for det i debatten eller ved stemmegjevinga i dag. Det ville vera veldig merkeleg om landet kunne ha fått nødvendige innstrammingar av Arbeidarpartiet som ein ikkje får fordi Framstegspartiet ikkje har oppført seg på ein vanleg måte. Det står nesten ikkje til truande at ein kan ha ei slik haldning. Men det berre bekreftar det eg sa, om at Arbeidarpartiet må ta hovudansvaret for at me ikkje får alle dei innstrammingane som landet hadde trunge. Høgre og Framstegspartiet stemmer for dei innstrammingane. Hadde Arbeidarpartiet òg gjort det, hadde det vorte vedteke, det hadde fått fleirtal, og då må jo det store partiet, som bidreg til at det ikkje får fleirtal, bera ansvaret viss situasjonen medfører at dei forslaga hadde vore nødvendige for å hindra ei stor tilstrøyming. At me ikkje får fleirtal for alt dette i dag, er ikkje først og fremst eit nederlag for regjeringa, men for landet vårt. Eg reagerer òg på at representanten Andersen sa at i hans tid som statsråd gjorde dei noko heilt anna når dei fremja saker for Stortinget. Eg vil ikkje tru at representanten la fram saker for Stortinget som han ikkje ønskte at Arbeidarpartiet si stortingsgruppe skulle stemma for. Eg kan heller ikkje hugsa at Stoltenberg-regjeringa fremja innstrammingsforslag som dei kom til Stortinget og vatna ut, som dei gjorde mildare, og som dei ope håpte ikkje vart vedtekne. Så vidt eg hugsar, fremja ein det ein var for, og det ein syntest var nødvendig, den gongen, på akkurat same måte som me har gjort denne gongen. Vår regjering fekk i oppdrag av 161 representantar å fremja ytterlegare tiltak. Det har dei gjort. Stortingsgruppa vår ser på det som eit minimum av det som trengst. Difor stemmer me for. Det er på ingen måte riktig at me ønskjer at det skal bli nedstemt, som enkelte sa. Me ønskjer at det skal få fleirtal. Det er difor me står på kvar einaste dag for at det skal få fleirtal, og det er difor me appellerer så godt me kan for at fleire enn eit mindretal skal stemma for dei forslaga som Erna og Sylvi la fram. Landet vårt treng det.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Bakgrunnen for migrasjonsproblematikken er at verden er urettferdig. Det er rike og fattige deler av verden, og alle ønsker seg et bedre liv. Derfor ser vi en stor migrasjons- og flyktningsituasjon mange plasser. I Kristelig Folkeparti er vi veldig glad for at det har vært så stor fokusering på nærområdene. Vi støtter at vi hjelper mest mulig i nærområdene, men å hjelpe med vann og mat betyr ikke at en får et fullverdig liv. Derfor eskalerer problemene. Når regjeringen da skal finansiere dette ved budsjettbehandlingen, reduserer de bistandsmidlene. De bruker bistandsmidler til å finansiere mye av dette, og i tillegg vet vi at Fremskrittspartiet i lang tid har vært imot og gått for reduksjon i bistandsmidler. Ser representanten den voldsomme motsetningen dette er? Det er nettopp ved å hjelpe der ute at vi kan motvirke migrasjon.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Først av alt vil jeg ta opp dette med at vi i Norge ikke tror vi kan hjelpe millioner av mennesker, og at Norge ikke skal ta imot dem. Det kommer mange som ikke har grunnlag i asylretten, og de må returneres fortest mulig. Men når det gjelder dem som det er avklart skal få bli, er det for oss en selvfølge – jeg trenger bare å sammenligne med meg selv, min egen familie og mine venner, for vi vet jo alle hvor kjekt det er å reise hjem etter en uke på Stortinget – at for disse som da kanskje har flyktet fra familie, eiendom, kapital, penger, vennekrets, arbeid og alt, som sitter og vet at unger og familie sitter igjen, er det håpløst å få til en effektiv motivasjon for skolegang, yrkesopplæring osv. Derfor mener vi at det vil styrke integreringen veldig å få orden på disse forholdene, slik at de raskt kan komme i gang med å bidra i det norske samfunnet ved å delta og yte.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Jeg forstår representanten Keshvaris spørsmål om hvorfor Norge har kommet i den situasjonen. Det krever internasjonalt samarbeid, og jeg forutsetter at regjeringen arbeider videre med det. Dette er ikke noe Norge kan løse ene og alene, dette må løses i fellesskap med andre. Vi må finne årsakene, og vi må få kunnskap om hva de er. Derfor er jeg glad for at vi i denne saken, og i integreringssaken som kommer, skal styrke forskningen på dette. Alle instanser sier at midlertidighet motvirker. Jeg vet at representantens parti er opptatt av at vi ikke må få svenske tilstander. Det er vi alle. Da må man ha minst mulig midlertidighet, slik at en motiverer til skolegang og til å bli. Ellers kan man få radikalisering, frafall i skolen, man gidder ikke å lære språk, osv. Midlertidighet i nesten alle ledd motvirker integrering for dem som skal bli, og for disse barna som vi ikke har noen plass å sende.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Når jeg hører spørsmålet fra SV, hører jeg en gjenklang – representanten kjenner seg kanskje igjen fra noe hun samarbeidet med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om. En må ha en totalvurdering av den politiske situasjonen. Kristelig Folkeparti har fått en rekke gjennomslag på mange samfunnsområder som gjelder de svakeste, noe vi setter stor pris på. Det gjelder innen helse, innen skole og innen andre samfunnsområder. Vår totalvurdering er at Kristelig Folkeparti klart har oppnådd mer enn vi kanskje har gjort tidligere. Når det gjelder de områdene representanten snakker om, er det også klart at Kristelig Folkeparti i dag bidrar til å bedre forholdene for enslige mindreårige. Vi har bidratt i debatt og forhandlinger – og til familiegjenforening. Vi har med denne regjeringen bidratt til å få på plass mer hjelp til nærområdene, så på en rekke punkter har Kristelig Folkeparti bidratt. Det tror jeg regjeringen kan bekrefte.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Vi er enig i at vi må ha internasjonalt samarbeid. Vi er enig i at det skulle vært færre som kom hit. La oss si at vi er enig i hele den pakken om ikke å sende signaler, osv. Men statsråden har også henvist til svenske tilstander, der midlertidighet fører til videre flukt, til kriminalitet, til menneskehandel, til narkotika, til radikalisering, til parallellsamfunn, til lite motivasjon for skole, til psykiske lidelser, osv. Det er klart at midlertidighet fører til at noen ungdommer kommer ut i alt det som vi frykter, og som jeg nå listet opp. Når ingen faginstanser tilrår midlertidighet, når ingen i høringen tilrår det, når forskning ikke tilrår det og FN ikke tilrår det – på hvilket grunnlag tror da statsråden at midlertidighet fungerer, når vi skal ha en kunnskapsbasert tilnærming?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Jeg har lyst til å starte med det positive i at vi får behandlet innstramming og integrering omtrent samtidig, for det er to sider som berører et omfattende sakskompleks, og det er veldig greit at vi har de to perspektivene. Vi skal ta det i neste uke. Det som slår meg, er at vi leser situasjonen likt i de fleste partiene, men vi beskriver det så ulikt. Når jeg hører statsråden har vært i Italia og måten man bruker det som et slags instrumentelt grep for å beskrive faren her i Norge på, undres jeg litt over beskrivelsen. Jeg har også vært på Lampedusa, og jeg har vært på Sicilia flere ganger. Jeg har vært med på å ta imot flyktninger i Italia og ser og skjønner problematikken, men jeg kunne ikke tenke meg å bruke det som et argument, fordi det er en helt annen situasjon de har der nede. Når det gjelder virkelighetsbeskrivelsen av saksframgangen her, har Kristelig Folkeparti sagt det samme helt siden 29. desember, da statsråden kom med meldingen. Da skulle jeg tro at stortingspartiene Høyre og Fremskrittspartiet var interessert i å lose regjeringens forslag igjennom i Stortinget. Istedenfor sa de: Vær snille og sitt stille i båten og stem oss ned, så skal vi samarbeide. Keshvari beskrev det som en udemokratisk tilnærming. Men vi har jo aldri ment at de ikke kunne få lov til å stemme over sitt eget forslag først. Det har vi aldri ment. Det kan de bare gjøre. Men det er jo ikke samarbeid. Vi kan ikke samarbeide på de vilkårene, at en kommer med et slikt vedheng og sier at sitt stille, så vi får vist at vår regjering taper saken, osv. Det var slik det endte. Men det blir innstramminger, og det er vi glad for i Kristelig Folkeparti. Landet trenger nye ting, og vi har greid å beskytte det som var viktig for oss i vårt parti. Til slutt vil jeg bare si at Kristelig Folkeparti vil i samsvar med innstillingen ikke støtte endringer i utlendingslovens § 28 femte ledd, § 32 nytt sjette ledd, § 34 andre ledd, § 62 første ledd bokstav f, § 90 tredje ledd, § 105 første ledd bokstav e, § 106 første ledd bokstav g og § 106 a første ledd bokstav k. I tillegg støtter vi de mindretallsforslagene som vi er med på.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
For Arbeiderpartiet har det vært viktig å få på plass innstramminger som virker etter hensikten, og som ikke hemmer integrering. Vi er alle enige om – som representanten Toskedal også sa – at de som ikke trenger beskyttelse, skal sendes ut. Samtidig må vi sørge for at de som skal bli, raskest mulig kan bli aktive bidragsytere i landet. Så har det vært stor spenning knyttet til hva som ville bli utfallet når det gjelder forslaget til innstramminger i retten til familiegjenforening. Vi i Arbeiderpartiet er, i likhet med representanten Toskedal, svært glade for at det nå blir en annen løsning enn det som ble foreslått av regjeringen tidligere. Representanten Toskedal sa i sitt innlegg at han er glad for det, men jeg vil likevel spørre: Deler Kristelig Folkeparti vår oppfatning om at regjeringens forslag vil legge betydelige hindringer i veien for gjenforening av familier, og derfor også for integrering av disse i det norske samfunnet?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet sammen med Venstre, Kristelig Folkeparti og SV har funnet sammen i veldig mange av forslagene som vi skal vedta her i dag. Men for Arbeiderpartiet er det helt avgjørende å sørge for kontroll på grensene og kontroll med asylankomstene til Norge. Vi deler regjeringens ønske om kontroll, men vi kunne ikke støtte regjeringens forslag sånn som de foreligger, og derfor fremmer vi alternative forslag og løsninger som sørger for kontroll også i ekstraordinære situasjoner. Jeg registrer at Venstre ikke stemmer for verken regjeringens eller Arbeiderpartiets forslag, og jeg vil derfor spørre representanten Skjelstad: Hvordan ønsker Venstre å møte en eventuell ekstraordinær tilstrømming til Norge i en situasjon hvor vi ikke lenger har kontroll?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Nå sitter ikke representanten Hansson i komiteen, så han har ikke fått vært med alle de månedene vi har dypdykket i alle forslagene, og jeg forstår at han ikke kan tilkjennegi på talerstolen nå hva de kommer til å gjøre i avstemmingen senere i dag. Men jeg vet at Miljøpartiet De Grønne og representanten Hansson er opptatt av klimapolitikk, migrasjon og flyktningpolitikk. Jeg vet også at representanten Hansson er opptatt av at internasjonale avtaler og regler innen migrasjon og flyktningpolitikk er like viktig som regler i klimapolitikken – det må legges til grunn. For Arbeiderpartiet er det, som jeg har sagt tidligere i dag, avgjørelser som sørger for kontroll på grensene og med asylankomsten. Vi støtter ikke regjeringens forslag om dette. Vi fremmer alternative forslag som sørger for kontroll i ekstraordinære situasjoner. Er det et forslag som Miljøpartiet De Grønne kunne komme til å støtte når vi skal vedta saken senere i dag?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Jeg har lyst til å starte med å gjenta noe som representanten Stine Renate Håheim sa så klokt: Vi har ikke en krise her, det er de millionene av mennesker som lever på flukt, som er i krise. Vi har et ansvar og vi har en plikt til å avhjelpe situasjonen. Når jeg hører på debatten, reflekterer jeg rundt et par ting: For meg er det slik at ingenting er svart eller hvitt, ingenting er enten eller eller. Jeg har lært, etter å ha levd i livet i 49 år, at politikk er det muliges kunst. Det er tradisjon i denne salen, i dette huset, for å finne sammen i krevende tider, for da står det seg også gjennom morgendagen. Men for å få til det må en ville det, ønske det. Fremskrittspartiet ville ikke det, og statsministeren har latt seg diktere – faktisk av Carl I. Hagen – til at dette skulle en ikke gjøre. Jeg har lyst til å takke dem som ville være med på å prøve å få til noe, og jeg har også lyst til å takke dem som i alle fall prøvde å få til noe. For det er slik at ingen har monopol på vettet – det er noenlunde likt fordelt på oss alle. I denne salen er det ideologiske forskjeller, og det skal det være, men jeg har lært at kunnskap og innsikt fra fagfolk – og til og med fra folk i andre partier – har flyttet meninger, det har flyttet syn, og det har også gjort det hos meg selv. Hvis statsråden oppriktig ville fått et bredt forlik, så måtte hun og hennes kommet rundt bordet og villet det – på en skikkelig måte. Men det er slik som i eventyret «Prinsesse vil ikke» – jeg skal ikke fortelle hva det er, det kan en lese etterpå, men det gikk ikke veldig godt med prinsesse vil ikke til slutt. Det er slik at retorikken til statsråden består, den har vært helt lik i uke etter uke – hun sammenligner Sverige og Kina, hun forteller til det kjedsommelige at Arbeiderpartiet vingler, og at kursen er endret. Arbeiderpartiet sa i romjulen at vi skulle behandle saken internt i partiet, men vi sa allerede da at vi kom til å være enige med regjeringen på flere av punktene. Men i motsetning til Fremskrittspartiet, som bare vil det de mener er rett, har vi lyttet til jurister, advokater og frivilligheten, også de frivillige som jobber ute, og det er den kunnskapen – og vårt program – som har dannet grunnlaget for de forslagene vi har utformet, og som også har dannet grunnlaget for de forslagene vi er med på, som regjeringen har fremmet. Det er «streng», «rettferdig» og «human» som skal stå i fokus, men det innebærer at en iallfall har to tanker i hodet samtidig og er opptatt av å finne løsninger. Jeg opplever at Fremskrittspartiet er opptatt av å være streng, og så glemmer en rettferdig og human. Jeg synes at komitélederen sa det ganske godt i sitt siste innlegg. Han sier at det egentlig ikke var noen vits i å sette seg rundt bordet, for det var likevel ingen som ville høre på dem. Det er jo ikke akkurat et godt utgangspunkt å gå inn i forhandlinger og samtaler med.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2016-06-10:
Sist onsdag handsama Stortinget eit forslag frå Senterpartiet om at Noreg skal gå ut av Schengen-avtalen og innføre eigen grensekontroll. Korleis kan Senterpartiet meine at vi i situasjonen vi no er inne i, skal rokke ved det europeiske samarbeidet som finst når det gjeld grensekontroll? Når Senterpartiet så openbert ser at dei ikkje har resten av Stortinget med seg, burde dei ikkje heller fokusere på korleis ein kan styrkje det europeiske samarbeidet, ikkje svekkje det? Regjeringa viser i proposisjonen til at immigrasjonsutfordringane Europa opplever no, er høgaktuelle i EU og Schengen-samarbeidet, og det står høgt på dagsordenen. Når flyktningstraumen kjem til Noreg lengst i nord, er det mange tidlegare sjekkpunkt som har svikta. Kva tiltak meiner Senterpartiet bør gjerast for å auke kontrollen på tilstrøyminga gjennom Europa?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2016-06-10:
Eg hadde eit spørsmål til representanten Greni tidlegare i dag om kvifor Senterpartiet vil at Noreg skal gå ut av Schengen-avtalen. Det er heilt ufatteleg at Senterpartiet meiner at vi i den situasjonen vi no er i, skal rokke ved det europeiske samarbeidet som finst rundt grensekontroll. Trur Senterpartiet at ein kan plukke à la carte av tiltak som kan få kontroll på tilstrøyminga gjennom Europa? Trur Senterpartiet at ein kan få kontroll på situasjonen om ein ikkje har eit breitt samarbeid i heile Europa for å registrere og følgje med på kven som er på veg gjennom Europa, til dømes kriminelle eller personar som har søkt asyl i andre land? Når representanten Greni frå Senterpartiet seier at Schengen-samarbeidet ikkje fungerer, burde ikkje Senterpartiet heller fokusere på korleis ein kan styrkje det europeiske samarbeidet i staden for å svekkje det? Situasjonen i dag er at det er ein aukande straum av flyktningar til Europa. Det er fleire titals millionar på flukt. Vi ser fleire båtlaster som er på veg over Middelhavet – mange av dei med tragisk utfall. Tyrkia held i dag stand. Vi må rekne med at ein del av den flyktningstraumen som er på veg inn til Europa, vil kome lenger nordover, og ein del av den vil kome til Noreg. Regjeringa viser i proposisjonen til at migrasjonsutfordringane i Europa er høgaktuelle i EU og i Schengen-samarbeidet. Noreg skal delta i dette samarbeidet, og eg er glad for at et breitt fleirtal på Stortinget vil halde fram med det.
Mudassar Kapur (Høyre), 2016-06-10:
Representanten Karin Andersen har nettopp holdt et varmt innlegg som handlet om det å ta ansvar. Det blir litt paradoksalt når det kommer fra representanten fra det partiet som har stilt seg utenfor begge forlik, som jeg vil si er blant de viktigste forlikene i denne stortingssesjonen: asylforliket og integreringsforliket. Når regjeringen nå leverer på den bestillingen som ble gitt av et stortingsflertall, er det derfor ikke overraskende at SV også i dag stiller seg utenfor mange av forslagene. Men jeg hører at SV ønsker å være et ansvarlig parti som tar de nødvendige grepene som trengs. Mitt spørsmål er: Hvordan kan da SV i denne sal mene at det er ansvarlig at Norge bør ha en asylpolitikk som er betydelig mer liberal enn i våre naboland – hvis vi skulle fulgt SVs politiske forslag – spesielt i lys av den situasjonen vi opplevde i fjor høst?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-06-10:
Som representanten Sund påpeker, er det en utfordring for Miljøpartiet De Grønne å henge med i alle svinger i en så stor og tung sak som dette. Vi har foreløpig ikke gått inn på Arbeiderpartiets forslag. Vi har i all hovedsak gått inn på Venstres, Kristelig Folkepartis og SVs forslag, men vi er klar over at det er mange kompromissforslag som foreligger, og som bl.a. Arbeiderpartiet har vært med på å utarbeide. Vi kommer til å se nøye på dem – i den hensikt å stemme for så mange som mulig av forslagene vi mener er med på å forbedre asylpolitikken uten å undergrave menneskerettigheter og integrering.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-06-10:
Miljøpartiet De Grønne har ingen prinsipielle motforestillinger mot å ta i bruk metoder som bedre klarlegger folks identitet. Samtidig hører vi at Norge allerede ligger i forkant når det gjelder veldig omfattende bruk av identifiseringstiltak og -metodikk, og den skepsisen vi sitter igjen med, gjelder rett og slett i hvilket omfang det er praktisk mulig og fornuftig å gjennomføre den typen tiltak. Vi kommer til å se på forslaget med positive øyne, men vi er ennå ikke helt overbevist om at det er praktisk fornuftig å gjennomføre det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Signaler går ut i denne bransjen – om en kan si det sånn – for det er et marked som er styrt av menneskesmuglere, i en verden som er blitt like liten som en mobiltelefon. Alt vi gjør, gir signaler ut, og sånn sett påvirker det tilstrømningen. Fjoråret var helt eksepsjonelt. Vi fikk over 5 000 enslige mindreårige til Norge. Vårt naboland fikk over 30 000 og er egentlig i en ganske dramatisk situasjon, der vi ser at i enkelte aldersklasser er det en større ubalanse mellom jenter og gutter enn det er i Kina, som har drevet en ettbarnspolitikk. Det er nettopp derfor denne regjeringen har vært opptatt av at vi må ta grep overfor enslige mindreårige. Derfor foreslo vi å utvide den midlertidige ordningen som Arbeiderpartiet selv innførte da de satt i regjering, til å gjelde også dem som er yngre. Hvis det er sånn at Arbeiderpartiet mener at det ikke hadde noen effekt, hvorfor foreslår man ikke da her og nå å fjerne den ordningen? Det er nok fordi signalene er …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Konsekvensene er jo at alle signaler som går ut, alt som blir vedtatt i denne sal, har en effekt der ute. Det er derfor jeg har vært veldig opptatt av de siste dagene å vise til at det er synd at Arbeiderpartiet har gjort en kuvending i innvandringspolitikken, at man tidligere i veldig mange saker sto sammen med Fremskrittspartiet og Høyre for å stramme inn og føre en stø kurs, mens man dessverre den senere tid har sett at det har vært mye vingling, det har vært forskjellige signaler, og at man nå har gått i retning av at man dessverre ikke støtter det viktige innstramningsforslaget. Når vi ser at enslige mindreårige nå i økende antall kommer til Europa, mener jeg også at Norge, som framstår som et veldig attraktivt land, burde strammet mer inn. Derfor er det synd at Arbeiderpartiet ikke er med på å utvide sitt eget forslag, nemlig til at den midlertidige ordningen også skal| gjelde dem som er under 16 år, og ikke bare dem som er mellom 16 og 18 år.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Etter det jeg kjenner til, har ikke svensk politikk vært preget av midlertidighet. Tvert imot har det svenske regelverket lagt opp til svært liberale ordninger som gjør at folk har fått opphold veldig raskt. Det er også slik at i Sverige har de nå – veldig nylig – startet med alderstesting av barn. Så hvis man skal si at midlertidighet bidrar til dårlig integrering, har jo det motsatte vist seg i Sverige, som har ført en politikk der man faktisk raskere har fått varig opphold. Det dette handler om, er i stor grad at vi må ha signaler ut som innebærer at Norge er et strengt land. Jeg skal være den første til å si at jeg er glad for at denne salen i dag vedtar forslag som gjør at norsk innvandringspolitikk aldri har vært strengere. Men så mener jeg også at den burde vært enda strengere, og det er fordi vi ser at presset mot Europa kommer til å fortsette. Det er utrolig mange mennesker i verden som ønsker seg til Europa, og som kommer til å gjøre hva de kan for å komme seg inn.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Nå er det slik at jeg ikke snakker ned det som vi får vedtatt. Tvert imot var jeg i mitt innlegg veldig klar på at jeg er utrolig glad for at regjeringen får flertall for flesteparten av forslagene – enten helt eller delvis. Jeg var også veldig klar på at den politikken som vedtas nå, er strengere enn den vi hadde før. Men jeg mener at den burde vært enda strengere, fordi vi ser hvilken utvikling som er både i Europa og i verden for øvrig. Derfor skulle jeg f.eks. ønske at vi når det gjelder familiegjenforening, hadde et regelverk der folk måtte integrere seg, der folk måtte betale for og kunne brødfø den familien de ønsket å ta hit, at det var et minimumsvilkår som jeg skulle ønske fikk flertall i denne salen. Det samme gjelder de enslige mindreårige. Senterpartiet var jo et av partiene som i forrige periode var for å innføre regelverk som gjorde at man fikk midlertidighet der. Jeg synes det er synd at man ikke er med på å utvide det til også å gjelde dem som er yngre.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Regjeringen legger til grunn det som Beregningsutvalget kommer fram til. Samtidig er alle instanser veldig klare på at det er stor usikkerhet rundt hva som skjer videre. Det handler om hva som skjer med handlingsplanen mellom EU og Tyrkia. Så lenge den fungerer, ser det ut til at tilstrømningen der er ganske lav. Så ser man også at det er et økende antall overfarter fra Libya til Italia. Det er det selvfølgelig viktig å følge med på. Grensekontrollene har vært veldig viktige for at det er blitt en mindre tilstrømning. Samtidig ser vi at nedgangen i Norge er større enn i våre naboland. Både Danmark og Sverige har hatt høyere antall ankomster – Sverige har selvfølgelig hatt en god del høyere antall ankomster i år. Til og med Finland har hatt høyere antall ankomster enn Norge i år. Norge har slik sett veldig lav tilstrømning. Signaler betyr noe. Derfor er det viktig hvilke signaler man sender ut.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
La meg først si at jeg er glad for at SV er misfornøyd med de forslagene som blir vedtatt her i dag. Det er et godt tegn på at landet får en strengere asylpolitikk, noe som er helt nødvendig for å møte de tidene vi nå står foran. Så er det slik at i noen saker er vi uenige. Det som blir betraktet som et nederlag fra SVs side, vil jeg si heller er et nederlag for landet. Det som er viktig framover, er at vi har en politikk som gjør at vi ikke tiltrekker oss spesielt migranter som kommer med økonomiske hensikter. Jeg var i Italia, jeg så det med egne øyne. Poenget er at veldig mange av dem som kommer dit, er økonomiske migranter. De kommer fra land i Afrika som ikke er i krig og konflikt. De ønsker en bedre framtid, men det kan ikke Europa gi alle dem som ønsker det. Problem nr. 2 i dag at det er veldig vanskelig å få sendt dem tilbake, fordi landene de kommer fra, ikke vil ta imot dem. Derfor er det avgjørende å få stanset denne trafikken, og det må vi jobbe internasjonalt for å få til.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
Det var representanten Njåstads ønske at jeg skulle si litt om det med hurtigspor, som jeg er veldig overrasket over at et flertall vil stemme for. Dette var etter det jeg har forstått, et forslag som var på bordet før jul da man diskuterte innstramninger, og det ble med god grunn ikke en del av asylforliket, fordi det i realiteten heller innebærer en oppmykning. Jeg var og besøkte Oslo-politiet tidligere i uka og fikk redegjort litt for hvordan man jobber med ID-juks, som er ganske omfattende, og man fikk også et innblikk i hvor mange saker man egentlig har jobbet med. Det er helt klart at når det er høy innvilgelsesprosent i enkelte saker, ser man at også tilstrømningen innenfor disse kategoriene øker, og også av dem som prøver å jukse. Så til representanten Christoffersen. Ja, jeg ble spurt av Aftenposten om jeg var bekymret for mine barns framtid. Det tror jeg de aller fleste foreldre er. Jeg har lært der jeg kommer fra, at man skal ikke lyve. Det vi nå gjør, kommer til å ha betydning framover. Vi må tenke på hvilken velferdsmodell vi skal ha i framtiden. Vi må tenke på bærekraften i velferdstjenestene, velferdsordningene. Vi må tenke på hvordan arbeidsmarkedet i Norge skal utvikle seg. Vi har et arbeidsmarked i Norge der det er svært vanskelig for dem som er uten utdanning. Mange av dem som kommer, har ingen utdanning. Mange av dem er også analfabeter og starter på scratch. Derfor er det viktige ting å ta med seg når man tenker på hvordan man skal styre dette framover. Jeg registrerte at representanten Breivik snakket om at statsråden sprer fremmedfrykt. Jeg vil bare fra talerstolen ta avstand fra en slik karakteristikk, og jeg mener at det er på tide at vi slutter med den typen hersketeknikker. For det er altså sånn at i Norge føres det en realistisk debatt, og vi bør kunne diskutere det som er utfordringene. Det er i hvert fall jeg opptatt av, og det tror jeg står seg også framover. Når vi ser til nabolandet vårt, der man har feiet ting under teppet, ser man også de utfordringene som har ulmet, og som nå kommer til overflaten i rikt monn. Dit vil ikke jeg at Norge skal gå. Så til slutt til representanten Arnstad, som snakket om politisk spill. Jeg vil bare minne om at regjeringen og regjeringspartiene har stått fast i denne saken hele tiden. Vi har ikke vinglet. Vi har stått fast enten det har vært populært eller upopulært. Det som overrasker meg, er at flere partier sier at man hadde mer å gå på, man kunne vært med på ytterligere innstramninger. Da mener jeg at det hadde vært bra dersom man hadde fremmet forslag om det, slik at vi kunne fått en enda strengere politikk. Jeg har i dag vært veldig tydelige på at det som blir vedtatt nå, blir innstramninger. Det blir den strengeste innvandringspolitikken Norge noen gang har hatt, men vi skulle ønske at den var enda strengere. Og det er de signalene som skal gå ut, at det blir den strengeste innvandringspolitikken noen gang.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-10:
La meg slå fast med en gang at jeg har den største respekt for alle stortingsrepresentanter. Men jeg har vært med så lenge i Fremskrittspartiet at jeg har fått kastet etter meg litt av hvert opp gjennom årene, og derfor synes jeg en skal slutte å snakke om at man sprer fremmedfrykt, når det man gjør, er å ta tak i reelle utfordringer. Representanten Rotevatn var inne på at målet mitt var å gjøre Fremskrittspartiet stort, ikke flyktningstrømmen liten. Jeg vil bare minne om at i løpet av dette året er det kommet færre personer til Norge som asylsøkere enn til noen av våre naboland. Hele formålet med den jobben jeg har gjort, er å sende ut signaler om at Norge er et strengt land, og at vi ønsker å føre en strengere politikk. Det kommer vi til å fortsette med, for vi vedtar i dag den strengeste politikken som Norge noen gang har hatt innenfor innvandringsfeltet. Så til representanten Lauvås: Hvis han hadde hørt godt etter det jeg sa – og det gjorde han etter hvert, ut fra det innlegget han hadde nå – ville han hørt at det var nettopp det som var mitt poeng, og som er viktig å få ut. Men så er det ikke til å stikke under stol at på noen områder vedtar vi, etter det vi mener, ikke strenge nok regler. Det må man også kunne påpeke på en dag som denne. Så til representanten Toskedal, som snakket om Italia, og at jeg brukte det som et «instrumentelt grep». Det stiller jeg meg helt uforstående til. Mitt mål med å reise til Italia var å sette meg inn i situasjonen der nede, snakke med italienske myndigheter og finne ut hva som skjer. Det som nå skjer, er at vi ser en økende tilstrømming fra Libya til Italia, vi ser en økende tilstrømming av unge enslige gutter, vi ser at mange av de båtene som går fra Libya, kom fra Egypt – de går over til Libya, og så går de over. Vi ser også at det nå er en liten økning i antallet som reiser fra Egypt som flyktninger, altså en ganske bekymringsfull utvikling. Vi hører også at f.eks. gjennom landet Niger reiser det 20 000 flyktninger hver uke på vei til Libya, og vi hører at det er mange som ønsker seg til Europa. Det er viktig for en statsråd å holde seg oppdatert på disse tingene. Jeg skal love Stortinget én ting, og det er at jeg skal følge situasjonen svært nøye framover, for det er helt riktig, som noen av dere sa, at det som før var utenrikspolitikk og vi kanskje så på mest som det, nå er et viktig grunnlag for hvilken innenrikspolitikk vi skal føre på dette området.
Trond Helleland (Høyre), 2016-06-10:
Det er ikke alltid man kan si at man tiltrer et innlegg fra en representant fra Arbeiderpartiet, men den grundige gjennomgangen som representanten Svein Roald Hansen nå hadde, viser jo at dette er en sak som Stortinget har vært kjent med i lang tid. Og så har det nå i innspurten av behandlingen i Stortinget vært et ønske fra Senterpartiet om først å utsette saken, og så fremme dette forslaget. Det har jeg stor respekt for. Men nå skal vi altså diskutere finanstilsynssaken i Stortinget på mandag. Det er gjort grundig rede for overfor alle gruppene at da vil det bli fullt frammøte og en grundig behandling, som gjør at vi får behandlet den saken på riktig måte. Høyre vil også avvise det forslaget som er fremmet – de to forslagene som ligger på bordet. Jeg viser for øvrig til den grundige gjennomgangen representanten Hansen hadde av forløpet i saken, som jeg også synes taler for at dette er en sak som man nå får ta og diskutere i Stortinget på mandag, og ikke ha en ekstra runde her i dag.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Bare noen kommentarer til direkte spørsmål: Når det gjelder supplerende stønad, er representanten Wiborg befriende ærlig når han sier at det er galt at de menneskene som omfattes av den ordningen, skal få egne rettigheter, fordi det i praksis er innvandrere. Det er en ordning som gjelder alle med kort botid i Norge. Jeg nevnte et eksempel på en norsk statsborger på 86 år som har bodd her i landet i 23 år. Ifølge Fremskrittspartiet er han først og fremst en innvandrer som ikke har gjort seg fortjent til noe som helst. For Arbeiderpartiet er han en nordmann like god som noen annen. Representanten Wiborg har utviklet til sitt varemerke å fortolke andre partiers politikk og vri og vrenge det slik at det passer inn i hans virkelighetsbilde. Han kommer stadig trekkende med påstanden om at Arbeiderpartiet vil kutte pensjonen til par med 8 000 kr. Jeg har lyst å be representanten Wiborg fortelle meg hvor det står. Vi stemte imot et forslag om å øke. Det er ikke det samme som å kutte. Og når jeg får spørsmål om Arbeiderpartiet vil endre på det når vi kommer til makten igjen, er det litt vanskelig for meg å forutsi hva partiet kommer til å mene, men hvis jeg skal spå om framtida, vil jeg si: Nei, det gjør vi selvfølgelig ikke. Når Arbeiderpartiet skal omfordele penger i dette samfunnet, går vi i helt andre lommer enn akkurat pensjonistlommene. Da følger vi inntektsgrupper framfor sosial status, og vi prøver å få til en omfordeling fra de som har mye, til de som har lite. Der er det jo en god del å rette opp etter fire år med blå-blå regjering. Når det gjelder trygdeordningene våre, er det ikke bare Arbeiderpartiets standpunkt Wiborg vrir og vrenger på, for han framstiller det på en måte som om at pensjonistpar hele tida har hatt kutt i sine grunnpensjoner. Pensjonistpar har fått grunnpensjon lik den vedtatte satsen som Stortinget har vedtatt. Det er jo ikke det samme som å få et kutt, fordi en har bestemt at enslige trengte litt mer. Jeg hadde i min tid som ordfører i Drammen en varaordfører som hadde godtgjørelse lik 20 pst. av min godtgjørelse som ordfører. Jeg hørte aldri at han klagde på at han hadde fått et kutt på 80 pst. i den godtgjørelsen han fikk som varaordfører. Jeg har lyst å adressere en liten ting til, nemlig det med supplerende stønad, og at det er så urettferdig fordi folk får noe de ikke fortjener: Det som virkelig var revolusjonerende med folketrygden, var at en ved pensjonsalder innførte en ordning der alle, også de som ikke hadde betalt inn noe, fikk sine egne penger ved fylte 67 år.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Det er en veldig viktig sak vi behandler her i dag, og resultatet av den er klare endringer i vår lovgivning og en oppfølging av forlik som er vedtatt tidligere i denne salen. For Kristelig Folkeparti har det fra dag én siden regjeringen fremmet sine forslag vært fire punkter vi har vært opptatt av i den videre behandlingen: Det gjelder spørsmålet knyttet til barn. Det gjelder spørsmål knyttet til familieliv og retten til det. Det gjelder de forslagene som etter vår mening ikke fremmer integrering, men heller det motsatte. Og til slutt, det helt grunnleggende: Vi skal ha et system hvor vi overholder våre internasjonale forpliktelser. Vi skal respektere folkeretten. Det er på disse områdene vi ikke i alle de forslagene som regjeringen har fremmet, har støttet regjeringen. Dette har vært lakmustesten – sett fra vår side – og det er på disse punktene vi avviker fra de framlagte forslagene fra regjeringen. Til selve saken og måten den er behandlet på: Jeg synes det er grunn til å minne om at denne saken kommer som resultat av et forlik. Vi mener også at det ville vært rimelig at det hadde vært utgangspunktet for behandlingen av denne saken. Vi har registrert at regjeringen har valgt å gå for sine primærforslag. Det står regjeringen selvfølgelig fritt til, men det innebærer selvfølgelig at det har den konsekvens at andre partier gjør det samme. Og jeg må nok si at jeg er overrasket over den tilnærmingen som her er valgt, i en sak som har sitt utspring i et forlik hvor man allikevel velger den framgangsmåten. Det er ikke et ansvar som opposisjonen – om det er støttepartier, den reelle opposisjonen eller hva man skal kalle det – har. Det er regjeringens eget ansvar å velge den framgangsmåten. Hvis man er misfornøyd med det, må man selv se tilbake på hvem som er grunnlaget for det. Det er regjeringspartiene selv.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-06-10:
Det er riktig, som det er sagt, at selve saken antakelig kommer til behandling i sin fulle bredde på mandag. Vi har i komiteen hatt både høring og omfattende drøftelser om saken, det er det ingen tvil om. Når vi fra Kristelig Folkepartis side likevel fremmer et forslag nå – selv om det er litt på overtid, ber jeg om at man allikevel imøtekommer det, slik at det kan behandles her i dag – hvor vi ber om at man i samsvar med Grunnloven § 83 ber Høyesterett utarbeide en juridisk betenkning om vår tilknytning til EUs finanstilsyn, har det sin grunn i at det har blitt en stadig sterkere debatt knyttet til om hvorvidt den løsningen som regjeringen anbefaler, og som antakelig vil få et betydelig flertall her, er innenfor Grunnlovens rammer. Regjeringen har jo selv – og det er fortjenstfullt – erkjent at dette er en vesentlig suverenitetsavståelse og skal derfor behandles etter § 115. Men vi mener det nå kunne være et godt grunnlag for eventuelt å få stadfestet at den løsningen som er valgt, er innenfor Grunnlovens rammer, ved å be Høyesterett foreta denne vurderingen. Hvorfor bruker vi da § 83? Det er fordi dette er Grunnlovens egen anvisning om hvordan Stortinget kan be om en juridisk betenkning fra kompetent hold, utover regjeringen. Regjeringen har ikke den muligheten, det står ikke noe om det i Grunnloven. Derfor ligger det til Stortinget eventuelt å foreta den anmodningen. Dersom det skulle vise seg at Høyesterett kommer fram til at dette ikke var innenfor Grunnlovens rammer, har vi spart både mye tid og krefter, slik at man ikke risikerer å komme i en situasjon hvor man først får en konkret sak som skal gjennom rettssystemet, og som kommer til Høyesterett – og dermed kan få en sluttsats som sier at dette ikke var innenfor Grunnlovens regler, med de påfølgende konsekvensene det får. Og det er slik at Høyesterett faktisk ikke har veket tilbake for å si at vedtak i denne sal har vært utenfor Grunnloven – det er nok bare å nevne Opplysningsvesenets fond og tomtefestelov som to viktige eksempler fra relativt kort tid tilbake. Det er god grunn til å spørre seg om den konstruksjonen – jeg tror en kan velge det ordet – som nå er foreslått innenfor vår avtale, står seg i forhold til § 115, hvor det kan stilles alvorlige spørsmål ved den reelle innflytelsen Norge har, og særlig på bakgrunn av at det også av regjeringen er sagt at dette fort kan danne grunnlaget for hvordan vi skal behandle tilsvarende saker på andre saksfelt. På den bakgrunn fremmer jeg vårt forslag.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-10:
To gongar i vår har kommentator Sven Egil Omdal i Bergens Tidende skrive svært forvitneleg om flyktningkrisa og utviklinga i Europa og dreia parallellen til jarnteppet som vaks fram i åra etter andre verdskrig. I dag er det ikkje for å stengja folk inne, men for å halda dei ute – det er heller ikkje mellom aust og vest, men direkte sitat Omdal: «mellom de som stadig får mer og de som er i ferd med å miste det lille de hadde». Det er ikkje flyktningane eller innvandrarane som er årsaka til den store arbeidsløysa som store delar av Europa opplever, eller at ein sjølv i Tyskland har millionar av menneske som trass i at dei nærast jobbar livet av seg, ikkje maktar å få endane til å møtast. Dessverre er det ikkje berre høgrepopulistiske parti i ulike europeiske land som anten feilaktig eller kynisk rettar bakar for smed, behandlar symptom, ikkje årsaker, spelar på framandfrykt og nasjonalisme, og brukar flyktningkrisa medvetne for å auka eigen popularitet. Dei fleste landa i Europa nærast kappast i «the race to the bottom» og endar opp med å behandla menneske som er på sitt mest desperate, menneske som er villige til å risikera kva som helst for å berga livet for seg og sine nærmaste, nærast som ein pariakaste, og som i iveren over å visa handlekraft indirekte set det europeiske samarbeidet og samhaldet på spel. Me er alle samde om at det er nødvendig å stramma inn, men skulle me sett to strekar under forslaga frå regjeringa, ville ikkje privilegerte, fredelege Noreg vera eitt av mange land i kapplaupet, men landet som førte an med negative fortegn. Stortinget ville òg ha legitimert ein ministar som kalkulert spelar på framandfrykt, og som tillèt seg ein ordbruk som om flyktningane representerer den største trusselen kongeriket nokon gong har vore utsett for. Både Noreg og Europa treng eit klokt, samlande, tryggleikskapande leiarskap for å handtera det som truleg berre er starten på ei lengevarande, eskalerande humanitær krise som har styrke i seg til å skru det europeiske samhaldet fleire år tilbake. Eg vil avslutta med å sitera meg sjølv: Leiande politikarar fryktar ikkje framtida, men ser moglegheiter og finn løysingar. Meir enn på lenge er det viktig å hegna om folkerettslege prinsipp og konvensjonar, ta internasjonalt ansvar og vera ein positiv rollemodell. For eit lite land som Noreg har det historisk sett vore heilt avgjerande og eit viktig bidrag for at me er det trygge, privilegerte landet me alle nyt godt av i dag.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-10:
Eg er sjølvsagt samd med statsråden i at me alle skal streva etter å tufta både denne og andre debattar på fakta. Difor hadde eg forventa at statsråden svarte stortingsrepresentantar på høvisk vis og ikkje gjennom å påstå at me tek i bruk hersketeknikkar. Eg har stor respekt for foreldre som fryktar for framtida for eigne barn. Kven gjer ikkje det? Men kanskje det norske barn som har fått nye klassekameratar frå Syria, minst treng å høyra frå ein ansvarleg statsråd, er at dei nye klassekameratane representerer ein trussel. Reint faktamessig er det vel òg dessverre slik at det er ganske mange foreldre i Syria og nærområda og i flyktningleirane i Tyrkia som har vel så god grunn til å frykta for framtida for eigne barn og barnebarn som det eg og andre i denne salen måtte ha.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-06-10:
Det har vært interessant å lytte til debatten. Mange talere har vært opptatt av de brede forlikene som ble inngått i vinter omkring innvandringsregulering og integrering. Det er riktig at de forlikene har skapt et godt grunnlag for en videre oppfølging i Stortinget. Dagens innstilling viser også at partiene på Stortinget er enige om svært mange forslag, og at vi etter dagens behandling kommer til å få en bedre og bredere plattform for innvandringspolitikken enn vi har hatt tidligere. Det er viktig. Storparten av de forslagene som regjeringen foreslo, får den flertall for. Det er noen få forslag det ikke kommer til å være flertall for i dag. Det ene av dem handler om enslige mindreårige asylsøkere. Der er det noen av oss som vurderer det slik – men Senterpartiet står sjølsagt inne for det vi har vært med på tidligere omkring enslige mindreårige mellom 16 og 18 år – at det er betydelig forskjell mellom mindreårige på 12 år og mindreårige på 16 år. Det er en stor forskjell mellom det å ha et beskyttelsesbehov og det ikke å ha det. Når det gjelder familieforening, er det riktig at en i forliket sa at der skulle det strammes inn. Det foreslår også flertallet i dag, men ikke å stramme inn så mye som det Fremskrittspartiet skulle ha ønsket seg. Det er ikke alle statsråder forunt å få så brede forlik liggende til grunn for den politikken de skal legge fram for Stortinget. Det er heller ikke alle statsråder forunt å få så mange partier bak et forlik for den politikken de skal legge fram for Stortinget, og flertallet i salen har lojalt fulgt opp det forliket gjennom den innstillingen som behandles her i dag. Da er det overraskende at statsråden over flere uker i alle mulige aviser har valgt å snakke ned tre fjerdedeler av sine egne forslag, som i dag får flertall. Det er vanskelig å forstå hvorfor statsråden snakker ned de innstrammingene som faktisk blir gjort her i dag, for det er det hun gjør når hun de siste ukene har snakket ned forslag som hun sjøl la fram, og som i dag får flertall. Det er merkverdig og pussig, for det kan gi inntrykk av at Norge ikke foretar innstramminger i dag, og det er vel det motsatte inntrykket av det statsråden ønsker å skape overfor verden omkring. Men vi vet jo alle sammen hvorfor det skjer. Det skjer fordi statsråden setter det politiske spillet foran sakenes innhold. Det blir viktigere å angripe andre parti enn det blir å diskutere sakene i seg sjøl. Det er viktigere å fokusere på de få forslagene en ikke får flertall for, enn på den majoriteten en får flertall for. Så må jeg bruke mine siste sekunder til å si litt om grensekontroll. Det er nå engang slik at grensekontroll er ikke unntaket i verden. Det er det vanlige, det alminnelige, i verden. Det er Schengen som er unntaket, og Schengen har brutt sammen. Europas diskusjon om ytre og indre grenser har brutt sammen, og da skal en ikke late som om det ikke er tilfellet og gjemme seg bak de midlertidige grensekontrollene som andre land har innført.