trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Tidligere i vinter/vår sendte jeg et skriftlig spørsmål til statsråden hvor jeg ønsket å få en belysning av rikets tilstand når det gjelder oljevernberedskap, for det er ingen tvil om at oljevern og oljevernberedskap er viktig. I svaret jeg fikk fra statsråden, fikk jeg beskjed om at for 2010 var det bevilget 105 mill. kr til innkjøp av oljevernberedskapsutstyr. Nær 71 mill. kr sto tilbake, og man hadde kun brukt nærmere 35 mill. kr. Man brukte som unnskyldning at Kystverkets innsats når det gjelder «Godafoss», «Full City» osv., var en medvirkende årsak til at man ikke hadde fått kjøpt inn. Kun to av 43 oljeopptakere som var påtenkt, var kjøpt inn. Hvordan er rikets tilstand i dag? Har man fått brukt pengene som var satt av til oljevernberedskap?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Tenk om en kunne få oppleve representanten Hoksrud fornøyd for en gangs skyld! Men det skjedde ikke i dag heller. Når en sier at det ikke skjer noe, så er det helt feil. Det har skjedd massevis, og det skjer noe hele tiden. Dette er nok et område hvor en kanskje aldri blir god nok, men en blir bedre og bedre og satser mer, og det skjer stadig vekk en utvikling. Jeg syns den rød-grønne regjeringen har gjort en solid innsats. Jeg kommer fra et område i landet som fikk slepebåt og oljevernberedskap på plass på en god måte for et par års tid siden. Det er vi veldig tilfreds med. Vi har fått nye farleder som gjør at en sikrer og forebygger ulykker. En har fulgt opp de investeringsplanene som har kommet fra Kystverket, og en har økt budsjettene jevnt og trutt fra 2008 og fram til i dag. Det er jo klart at det har litt å si hva som er innholdet, hva som er drivstoffet, og jeg oppfatter iallfall at dagens regjering jobber konstruktivt og er pådriver for å få et tungoljeforbud, noe som også vil være viktig hvis først ulykken er ute. Men vi kan som sagt aldri bli 100 pst. sikre. Derfor må vi ha fokus på forskning og utvikling av nytt utstyr, depoter, innkjøp av nytt utstyr osv. Så det skjer mye, men vi har selvfølgelig store ambisjoner på dette feltet, og vi har ambisjoner og forventninger til Kystverket. Jeg besøkte nylig Kystverket i Arendal, og jeg ble imponert over alt som skjer. Jeg tror det er viktig å ha den dialogen og stille klare krav og ha forventninger til Kystverket også i årene som kommer, og jeg er sikker på at de kommer til å levere på en god måte. Jeg tror også at vi skal ha ambisjoner om og forventninger til at Kystverket kanskje i enda større grad trekker med seg andre i et samarbeid – det være seg Redningsselskapet eller Kystvakten, osv.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Jeg er glad for at representanten Hoksrud faktisk var i nærheten av å skryte av den rød-grønne regjeringen og statsråden. Det synes jeg var hyggelig. Men jeg synes det er interessant at vi også i denne debatten, akkurat som i debatten i går, opplever et parti som har mer penger til alt – mer penger til vei, mer penger til oljevernberedskap, og som vil legge ned bommer osv. Her var det igjen mer ressurser og mer til alt. Jeg kunne ønske å få svar på det jeg stilte spørsmål om i går, nemlig: Hva vil egentlig Fremskrittspartiet prioritere? Eller har de faktisk penger til absolutt alt? Så er jeg faktisk enig med representanten Hoksrud i at forslaget om å legge Kystvakten til kai i vårt område, kanskje ikke var det klokeste forslaget som har kommet. Men det var flere av oss som engasjerte oss, både ordførere og stortingsrepresentanter, og jeg må skryte av forsvarsministeren som da tok signalene, snudde og gjorde om på det forslaget. Det synes jeg var bra. Det viser også at vi har en regjering som lytter til innspill.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Det utbetales hvert år rundt 60 mill. kr for tap av tamrein tatt av rovdyr. Man har også et system der man kun skal dokumentere 6 pst. av de tapene som er gjort – resten vil man få. Dette er ting som folk flest reagerer på, som lurer på hvordan vi på Stortinget på denne måten forvalter skattebetalernes penger. Så mitt spørsmål til statsråden er: Synes statsråden dette er rett, og er statsråden bekvem med at man kan utbetale 60 mill. kr for tap av tamrein, når man kun kan dokumentere at 6 pst. er tatt av rovdyr?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Jeg hadde heller ikke tenkt å ta ordet, men da jeg hørte statsråd Brekks tolkning av merknadene, klarte jeg ikke å la være. Det var en spesiell opplevelse. Brekk prater om næringen selv. Ja, næringen selv behøver ikke å gjøre noe, og begrunnelsen er jo ganske grei, som representanten Nesvik sier, for hver gang næringen ikke når fram, kommer staten og pøser inn penger. I fjor startet problemet fordi man satt med for mye reinkjøtt på lager. Da omgjorde man midler i reindriftsoppgjøret og tilførte mellom 8 mill. kr og 9 mill. kr for å prøve å få kjøttet ut. Det var skattebetalernes penger som skulle brukes på det. Det gjorde man fordi man ikke klarte å selge. Samtidig sier statsråden at dette er selvstendig næringsdrivende, så næringen selv må være ansvarlig. Men man gjør fortsatt ingenting. Når man er inne på regler og systemer, er det systemet som er galt. Og det er systemet til statsråd Brekk som gjør at vi er der vi er. Det er bare å ta et eksempel: tap av rein. Hvis man skal erstatte alt som blir meldt inn av tap av rein, så blir det tatt 240 rein per dag – 240 rein blir tatt av rovdyr hver eneste dag. Det synes jeg er merkelig. Vi ser dyreprogram fra Afrika der vi ser løver tar antiloper, og det blir filmet krokodiller som tar aper. Det er alltid noen som filmer dette. Jeg har 30 år bak meg på jakt i Nord-Norge, og jeg har aldri sett rovdyr ta rein. Jeg har masse venner som aldri har sett det. Jeg har sett jaktfolk ta rype, men jeg har aldri sett rovdyr ta rein. Det er merkelig, i denne elektroniske verdenen, der alle har kameraer som kan filme på mobilen. Det er rart at ingen klarer å filme dette, når det skjer 240 ganger per dag! Da kunne jo selv Senterpartiets folk vært i Finnmark for å ta bilder av dette. Dette går ikke an, det er noe som er galt. Det Fremskrittspartiet tar tak i, er systemet. Forsvareren av systemet er statsråd Brekk, som ikke vil gå inn og gjøre noe med det. Det er akkurat det samme når man lager lover om at man ikke kan drive reindrift på Lenvikhalvøya, man kan ikke drive reindrift der. Så bryter reindriftsnæringen loven. Da gjør man ingenting, man toer hendene og sier at man ikke kan gjøre noe. De har kjørt inn rein med bil, men når de skal tas ut igjen, sier statsråden at på grunn av dyrevelferden kan vi ikke ta dem ut. Det var helt i orden å kjøre dem inn med bil, og da kan man også være villig til å kjøre dem ut med bil. Det er systemet det er noe feil med, og den eneste som kan gjøre noe med systemet, er Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet er det eneste partiet som tar dette på alvor.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Jeg vil tilbake til avtalen fra 1751 – jeg var ikke klar over at det var 1751, men det vet jeg nå, i alle fall. Det er som man sier, at vi har en avtale med Sverige. Men hvorfor er det bestandig nasjonen Norge som skal gi? Når det gjelder tap av rovdyr, kan man gjerne unnskylde seg med at det ikke har noe med reindriftsnæringen å gjøre, men det har det, og vi må kunne se næringen under ett og ikke skylde på andre ministre. Det viser ansvarsfraskrivelse. Regjering er regjering og må stå til ansvar for det den gjør. Når det gjelder utbetaling til svenske reineiere, utbetales det faktisk penger til svenske reindriftssamer som har tapt tamrein i Norge. Rein som kommer fra Sverige over til Norge, betaler vi altså ut erstatning for i Norge. Tilsvarende gjør de ikke i Sverige. Jeg spurte den svenske ministeren om det i Nordisk Råd. Svaret var helt klart: 1. Vi er ikke naive. 2. Vi har ikke oljepenger. Det var svaret jeg fikk derfra. Selv om man har en polemikk her om at man har en avtale med Sverige, hvorfor er den bare enveis? Hvorfor har ikke vi samme politikk som Sverige? Jo, vi har kanskje mer penger. Så tilbake til dyrevelferd. Når man først kjører inn rein i et område som er ulovlig, ved hjelp av bil – til en øy er man nesten nødt til å frakte reinen med bil, hvis ikke må de svømme over – og så flytter dem om med bil for at de skal komme inn på et annet område, synes jeg det er rart at man ikke er mer pågående for i alle fall å kreve at det området de er på, blir inngjerdet. Da kan man mate dem innenfor et lite område i stedet for å la dem være på en hel halvøy og sette vannressursene til et helt lokalsamfunn på 10 000 personer på spill. Her er det litt problematikk, synes jeg, i forbindelse med at Mattilsynet faktisk er underlagt landbruksministeren. Vi har snakket tidligere om denne problematikken med at Mattilsynet er så nær landbruksministeren. Her gjør man ingenting. Det virker i alle fall slik for folk flest. Tilbakemeldingene vi får fra Lenvik, er i alle fall at vi har en handlingslammet statsråd som instruerer Mattilsynet til ikke å gjøre noe. Det vil ikke jeg påstå, jeg har ikke noen tro på det, jeg tror Brekk gjør det beste han kan med dette. Men det er folkets oppfatning, og når folket har den oppfatningen, har vi problemer i denne salen. Vi er folkets representanter, de skal ha tiltro til det vi sier, og da bør vi gjøre noe mer med problemene vi har, store problemer som eskalerer videre nedover. Det startet i Finnmark, kom så til Troms, nå er det inne i Nordland. Bønder får ødelagt innmarken sin. Det er masse krisesituasjoner. Da må man handle, ikke bare prate.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Jeg vil starte med å lese fra brevet som statsråden har sendt til komiteen: «Komiteens flertall var fornøyd med at det var lagt opp til et omfattende arronderingssalg av spredte skogteiger som foretaket eier fra før. Flertallet ba videre regjeringen vurdere, innenfor de samme rammene, arronderingssalg av spredte teiger også i Nordland og Troms. Det ble forutsatt at regjeringen i den videre dialog med selskapet legger til grunn at et slikt videresalg av eiendommer gir muligheter for et aktivt lokalt eierskap, og at inntektene fra arronderingssalget brukes til å nedbetale det statlige lånet på 475 mill. kroner.» Nå vil jeg rette oppmerksomheten mot et spørsmål som jeg stilte statsråden, spørsmål nr. 992, besvart 18. mars. Jeg spør om følgende: «Vil statsråden be Statsskog SF snarest starte opp arronderingssalg, slik at aktører som Breidskaret i Grane Kommune kan få kjøpe grunn av Statsskog SF slik at utvikling av næringsvirksomhet i kommunen kan fortsette?» Så skal jeg sitere litt fra svaret fra statsråden: «Når det gjelder representanten Trældal sitt spørsmål om oppstarten av arronderingssalget vil gi aktører som Breidskaret i Grane kommune mulighet til å kjøpe grunn av Statskog SF, er dette etter mitt syn en annen problemstilling. Dersom representanten Trældals spørsmål er knyttet til Nordlandsporten utviklingsselskaps planer for et alpin- og turistsenter på Statskog SFs grunn i Grane kommune, er dette en prosess som har pågått i flere år, uavhengig av planene om salg av spredte skogteiger. Nordlandsporten utviklingsselskap har i dag en opsjonsavtale med Statskog SF om utvikling av alpin- og turistsenter. Jeg er kjent med at Nordlandsporten utviklingsselskap mener prosessen har tatt svært lang tid og ikke er fornøyd med at Statskog SF ønsker å avvente(…) (…) Det er vel rett svart at de ikke er fornøyd. Her hadde man mange aktører som ville starte et alpinanlegg. Folk som vet hvor vanskelig det er å starte alpinanlegg, vet at før man arronderer grunnen, får man ikke investorene til å gå inn. Man hadde alt klart. Man hadde investorer med store penger som var på vei til å gå inn og investere, men man fikk altså ikke kjøpe grunn av Statskog SF. Det endte med at de aktørene som sto klare og skulle inn, dessverre trakk seg ut. De går nå inn med pengene i Finland, sannsynligvis. Da har vi tapt arbeidsplasser. Vi har sannsynligvis tapt mye utvikling i distriktene – alt dette. Mitt spørsmål til statsråden: Først sier man at man er for det, og neste gang sier man at man ser at det er «en annen problemstilling». Hva er «en annen problemstilling» med at Statskog ikke vil selge til denne private aktøren?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Når jeg hører på representanten Aasland, hører jeg at han har en annen virkelighetsoppfatning av det som er sagt. Hvis representanten Aasland hørte på mitt innlegg: Jeg hadde et eksempel på selvstendig næringsdrivende, og der aktører ville inn og starte en bedrift, starte en virksomhet, og ikke får det på grunn av at Statskog ikke vil selge. De skal sitte på den grunnen de har, og slipper ikke til lokal utvikling. Det er jo ikke noe rart at distriktene fraflyttes, det er ikke noe rart at det går nedenom og hjem, bl.a. med gårdsbruk og alt sammen, når vi har en regjering som den representanten Aasland og landbruksministeren er del av, som vil stoppe all utvikling. Den eneste utviklingen som er i deres portefølje, er staten, staten, staten. Det er mulig at man kanskje burde flytte til et annet land – der staten har enda mer makt.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Først til Lillian Hansen: Når man har private aktører som ønsker å gå inn med kapital, må man også slippe disse aktørene til – når man sitter på skog, og når man har offentlige eiere. Når statsråd Brekk legger det ut på anbud, som han sier, er jeg helt enig med statsråd Brekk: Det skal legges ut på anbud, og man skal ta det dyreste. Men når Statskog ikke legger det ut på anbud, men bare sitter på det i årevis, ikke slipper noen til og på den måten stopper utviklingen og næringsutvikling! Vel, dette er sosialistisk politikk, det er slik verden er hos dem: Stopp all næringsutvikling, få nordlendingene over på subsidier!
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Saksordføraren har gjort greie for saka og fremja forslag om at forslaget til reindriftsoppgjer ikkje skal godkjennast. Alle dei andre partia i komiteen står bak tilrådinga om å vedta oppgjeret med ei ramme på 102 mill. kr. Fleirtalet i komiteen har merka seg at NRLs grunngjeving for brotet i forhandlingane var knytt til kva prisverknader avviklinga av reguleringslageret ville kunne få. Etter Arbeidarpartiet sitt syn er det forståeleg at reineigarar som ikkje på nokon måte har bidrege til den lageroppbygginga som har skjedd i Finnmark, er bekymra for prisutviklinga for reinkjøt generelt. Men reguleringslagra må ned, og det er vanskeleg å tenkja seg at ein kan lykkast med det utan at pris er ein del av opplegget. Det er ei utfordring for reindriftsnæringa at problema i delar av Finnmark, og også det grenseoverskridande reinbeitet av svensk rein i delar av Troms, får alt fokus. Her er store problem som ikkje skal feiast under teppet, men det overskyggjer også at svært mange i reindrifta driv godt, og økologisk og økonomisk berekraftig. Det er verkeleg mange som driv på ein framtidsretta og sunn måte. Også dei blir skadelidande ved at alt vert så problemfokusert i media. Eg har lyst til å nemna tre forhold som vil betra situasjonen. For det første: Arbeidet med bruksreglar skal vera avslutta i løpet av dette året. Reindriftsstyret har fått sitt vedtak om øvre reintal i retur frå departementet på grunn av at reintalet var sett for høgt. Så er det gjort nye vedtak som departementet må vurdera. Dette tyder på at statsråden no køyrer hardt på for å få ned reintalet der det er nødvendig. Det er bra. Dette er å ta ansvar. Rettstilstanden på vidda i Vest-Finnmark er ikkje avklart – dvs. det er ikkje avklart kvar den enkelte reineigar har rettsleg grunnlag for beiteretten sin. Dette har det vore ulike forsøk på å avklara i mange år. Eg går ut frå at dette problemet vert adressert i den komande landbruksmeldinga. For min del trur eg òg at jordskifteretten må inn i biletet her. Så er tap av rein til rovdyr eit vesentleg problem som ikkje kan neglisjerast, korkje i Finnmark eller i delar av Midt-Noreg. Eg reknar med at vi som storsamfunn ikkje kan akseptera at denne situasjonen får fortsetja. Desse tapa har ført til ein særleg bekymringsfull situasjon i dei sørsamiske områda. Eg reknar med at departementet vil følgja opp dei forslaga som arbeidsgruppa, under leiing av fylkesmannen i Nord-Trøndelag, har føreslege. Her er det, slik eg har oppfatta det, opparbeidd tillit og ei felles forståing av kva som må til, og det håpar eg departementet vil leggja vekt på. Eg anbefaler med dette Stortinget å slutta seg til tilrådinga som er fremja av alle partia i komiteen, med unnatak av Framstegspartiet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-06-07:
Målt opp mot de problemene som reindriftsnæringen møter i det daglige, er forhandlingene om og debatten rundt reindriftsoppgjøret for en parentes å regne. Vi har i løpet av det siste året debattert en rekke problemstillinger som næringen står overfor. I saksframlegget fra departementet farer man med harelabb over disse problemene – kanskje naturlig nok, da man nå går og venter på den mye omtalte landbruksmeldingen. Høyre har en rekke ganger tatt til orde for at reindriften trenger en egen stortingsmelding. Vi har dessverre ikke fått gjennomslag for det. Utviklingen når det gjelder markedssituasjonen, arealkonflikter og generelle næringspolitiske rammebetingelser for næringen, gjør at dette behovet ikke er blitt mindre med årene. Næringens omdømme har fått seg en skikkelig knekk denne vinteren. Verken bilder av døde dyr eller de høye tapstallene på grunn av sult og store rovdyrbestander egner seg til å pynte på situasjonen. Den er altså alvorlig. I tillegg kan det være andre mørke skyer i horisonten. Energisituasjonen, med bygging av nytt linjenett og planer om store vindkraftanlegg, er en kommende utfordring som næringen står overfor. Regjeringens mineralsatsing er en annen. Alt vil gi reindriftsnæringen store utfordringer – på toppen av internt strukturbehov, den tunge børen næringen har som kulturbærer og den generelle samfunnsutviklingen med sentralisering. Dette gjør at næringen fortjener en bedre politisk behandling enn den regjeringen hittil har klart å gi. Den forhastede omorganiseringen av Reindriftsforvaltningen er et annet eksempel på at man nok ikke har begge hendene på rattet i denne saken. Når man i tillegg registrerer at landbruksmeldingen ikke kommer med ilbud, er det etter Høyres mening ingen grunn til å være for fornøyd, men heller være litt bekymret på næringens vegne. Høyre ser med forventning fram til å behandle landbruksmeldingen. Der bør det skisseres politikk som legger til rette slik at reindriftsutøverne behandles som næringsutøvere. Da har man sjansen til å redde en av de mest spennende matnæringene vi har. I saken er Høyre medforslagsstiller til to forslag – det ene om å gjøre noe med problemene rundt tapserstatning på grunn av rovdyr, det andre om å endre reindriftsoppgjøret slik at det følger kalenderåret. Begrunnelsen vår for å være med på de forslagene er å kunne skape ryddigere forhold når det gjelder reindriftsoppgjøret. Den andre begrunnelsen er at det vil øke og bedre omdømmet til næringen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-06-07:
Statsråden var i sitt innlegg for så vidt inne på bruksregler for reindriften, som også skal fastsette reintallet. For mange av utøverne har dette vært en smertefull og ganske lang prosess. Mange år har det tatt. Det har gått gjennom distriktsstyrer og områdestyrer, og Reindriftsforvaltningen har vært innom dette. Reindriftsstyret har fastsatt tall. Så viser det seg at departementet ikke er fornøyd. Man må gå inn og kansellere mange av disse prosessene. Det må jo være et eller annet mangelfullt ved reindriftsloven av 2007, siden man har hatt en så vidt kronglete prosess på et så sentralt område som det er å fastsette bærekraftige reintall. Har statsråden noen tanker om hvordan reindriftsloven eventuelt må endres for at vi skal kunne få en bedre prosess på dette området?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-06-07:
Lappekodisillen av 1751 heter det egentlig, men det var forrige sak. Bakgrunnen for forslaget om arronderingssalg av Statskogs eiendommer er nok en viss form for utålmodighet fra forslagsstillerne i forbindelse med at regjeringen har lovet å sørge for et arronderingssalg av disse eiendommer. I forbindelse med kapitalforhøyelsen til Statskog tidligere denne perioden uttrykte man også i flertallsmerknaden fra komiteen tilfredshet med at et sånt salg skulle skje. Så langt er alt vel. Så vil jeg legge til at etter Høyres syn er dette etter de styringsprinsipper vi vil bruke overfor statlige virksomheter, en styresak. Da vil vi at dette signalet skal komme fra eierne gjennom generalforsamlingen, ikke gjennom Stortinget. Det er nok bakgrunnen for at hele komiteen, med unntak av forslagsstillerne, foreslår å vedlegge forslaget protokollen.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-07:
Reindriftsnæringa er ei viktig næring. Ho skaper inntekter og livsgrunnlag, ho tek vare på lange kulturelle tradisjonar og ho utnyttar viktige naturressursar. I behandlinga av statsbudsjettet for 2011 blei det lagt vekt på å leggje til rette for ei næring med god verdiskaping og berekraftig produksjon. Det blei også lagt vekt på å skape stabile og langsiktige rammevilkår for reindriftsnæringa. Gjennom reindriftslova frå 2007 har næringa fått eit større ansvar for berekraftig ressursforvalting av reinbeiteområda. I forlenginga av arbeidet med lova er det viktig å vidareføre og fullføre arbeidet med bruksreglane, slik at det blir stabile rammevilkår for næringa. Men i tillegg til det som går fram av reindriftslova – det som har med bruksreglane å gjere – er det nettopp reindriftsforhandlingane som er det sentrale elementet for å skaffe stabile rammevilkår for reindriftsnæringa. I år blei det brot i forhandlingane om reindriftsavtalen. Dermed er det staten sitt siste og reviderte tilbod som er grunnlaget for reindriftsoppgjeret for 2011/2012. Avvikling av reguleringslagra har vore eit sentralt punkt i forhandlingane, og var kanskje det som gjorde at det ikkje blei mogleg å kome fram til ein avtale med Norske Reindriftssamers Landsforbund dette året. Forslaget til reindriftsoppgjer legg vekt på å stimulere til marknadsretta produksjon og verdiskaping, og til auka sal. Det vil leggje grunnlaget for betre økonomisk berekraft i næringa. Undersøkingar viser at det er stor interesse for reinsdyrkjøt i marknaden. Derfor ser vi fram til at viss vi klarar å utvikle det potensialet som ligg i marknaden, er det grunnlag for å byggje ei næring som utviklar marknaden, som skaper produktutvikling som gir eit godt prisnivå, og som skaper langsiktige og berekraftige økonomiske vilkår for næringa. I det perspektivet, og sett i lys av at vi skal få ein større diskusjon om reindriftsnæringa i samband med den varsla meldinga om landbruks- og matpolitikken, ser vi fram til at dette kan bli ei berekraftig næring, som verkeleg tek vare på dei måla som er lagde om at ho skal vere kulturellt, økologisk og økonomisk berekraftig.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-07:
Statsråden var inne på at mindretallet i komiteen har påpekt at det er mangelfull merking av tamrein. Har statsråden gjort seg noen tanker om hvordan disse bestemmelsene om merking kan følges opp på en mer effektiv måte? For det er jo helt opplagt at det å merke tamrein vil være et enkelt, men veldig effektivt tiltak for å skaffe mer oversiktlige forhold i næringen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Den problemstillingen representanten Trældal tar opp, er en sentral utfordring. Jeg er enig i at det er en utfordring vi må bli dyktigere til å løse i framtiden. Det jobbes derfor også nå med erstatningsordninger på mer prinsipiell basis. Det som er problemstillingen, må vel sies å være at det er svært vanskelig å dokumentere tap av f.eks. reinkalver på sommeren. Det er svært vanskelig, fordi de forsvinner etter veldig kort tid, og på det viset har man problemer med å dokumentere det. Vi må finne bedre ordninger med hensyn til de problemstillingene som representanten Trældal tar opp. Jeg er opptatt av at det skal være en erstatningsordning som er reell og skikkelig, og som gir erstatning for de reelle tapene.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Først og fremst må vi jo gjennomføre reindriftslovens premisser for bruksregler. Det er jo det som er utfordringen, at reindriften selv må ta et skikkelig tak i den utfordringen det er å fastsette et reintall som er forsvarlig. Dette har vært en stor utfordring, både mentalt og holdningsmessig hos enkelte aktører. Og det har også vært problematisk ved at en har en del utfordringer i forhold til beitegrunnlag, som det er blitt nevnt i denne sal tidligere i dag. Jeg er opptatt av at vi skal gjennomføre de lovmessige klargjøringene av bruksreglene, for på det viset å sikre et reintall som er bedre tilpasset ressursgrunnlag og økologisk bærekraft. Det er den eneste måten å sørge for at vi får økonomisk bærekraft i næringen på, at vi får en balanse mellom beitegrunnlag og reintall. Her har det ikke vært godt nok jobbet tidligere fra reindriften selv, og her har også forvaltningen vært for dårlig, og nå gjør vi en svært omfattende jobb for å sørge for at reintallene fastsettes, med nye bruksregler, i løpet av dette året.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Ja, det er enkelt og greit å si at det er klinkende klare regler for merking av tamrein. I henhold til reindriftsloven skal all tamrein være merket med det individuelle, og registrerte, merket som den enkelte eier har. Og det skal også godkjennes av reindriftsmyndighetene før det tas i bruk. Det er regelen, og det skal følges opp av næringen. Ved offentlig telling av rein gjennomføres tellingen av et merkekyndig tellekorps. De merkesystemene vi har, har en lang tradisjon, en lang, lang bakgrunn, men de er etter vår mening gode nok hvis de gjennomføres og følges opp av næringen selv.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Jeg vil bare understreke at det er store utfordringer knyttet til ulike problemstillinger når det gjelder reindriften, som også debatten her i salen har understreket, og som vi også har sett gjennom ulike spørsmål og ulike debatter tidligere. Det er imidlertid helt avgjørende at vi nå lar reindriftsloven virke, at vi får på plass bruksregler, og at vi lar Reindriftsstyret få fastsette reintallene i løpet av dette året. Da får vi et reintall som skal være utgangspunktet for tilpasningen i næringen, og som skal skape et bedre økologisk og økonomisk grunnlag for næringen. Så er det jo selvsagt viktig at man jobber i markedet. Men la meg få understreke at siden 2002–2003 er det fastsatt at det er næringen selv som har hovedansvaret for markedsarbeid, noe som også ble understreket av departementet i komiteens høring. Og næringen må ta tak i dette på adekvat vis. Derfor brukes det også ressurser over dette reindriftsoppgjøret til markedsarbeid, noe som har vært et vanskelig utgangspunkt for forhandlingene fordi det da selvsagt også er slik at pris må påvirkes. Det som imidlertid er interessant, er at her kommer Fremskrittspartiet, som vanligvis snakker om kreftenes frie spill og markedets frie spill, og sier at nå må staten iverksette nye tiltak, nå må staten etablere ordninger, nå må staten sørge for nedslakting, nå må staten sørge for at denne næringen blir bærekraftig. Det er ganske interessant å lese og høre slike uttalelser, for det viser at Fremskrittspartiet heller ikke er tro mot sitt grunnlag.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
La meg bare slå fast at rovviltproblemstillingen ikke er tema i forbindelse med reindriftsavtaleforhandlingene. Reindriftsforvaltningen er ikke ansvarlig for erstatningsordningene, det er et annet departement. Det er også et faktum at forslag til nye erstatningsregler og -ordninger er utredet. La nå det være sagt. Så til systemet. Ja, vi har et system som ivaretar reindriften, fordi den er viktig for Norge. Vi har et politisk system som sier at vi skal forhandle om rammevilkår, som vi har gjort i mange år, og som ikke resulterte i en avtale dette året. Det er en viktig avtale fordi den sikrer reindriften i Finnmark og reindriften i Troms, Nordland og Trøndelag og litt sør for det området. Det er klart at her er det viktig at vi jobber sammen med næringen for å finne gode løsninger, noe jeg har lagt vekt på i mitt arbeid som statsråd. Så angriper man systemet og nevner til og med at vi skal ha en avtale med svenskene. Ja, det er faktisk slik at vi har hatt en avtale med Sverige siden 1752 eller 1754 – jeg er ikke riktig sikker …
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
1751, takk skal du ha, president! På sett og vis er det viktig å understreke at reindriften er en av de næringene som har hatt et omfattende regulert, lovmessig system rundt seg bestandig fordi en har sett at det er en utfordring å drive denne næringen. Så da må man jo nesten gå tilbake til 1751, president, for å se på om man skal endre på systemet. Jeg er opptatt av å finne gode løsninger for den grenseoverskridende reindriften, der man ivaretar de svenske aktørenes rettigheter i Norge, samtidig som norske aktørers rettigheter i Sverige skal ivaretas. Men jeg aksepterer selvsagt ikke, som jeg også har understreket mange ganger tidligere, at det drives ulovlig reindrift i Norge eller i Sverige. Den reindriften på Lenvikhalvøya som representanten Trældal nevner flere ganger, og som drives av enkelte svenske samebyer, er ulovlig. Den skal stoppes, og det er vedtak om utdriving. Men så er det faktisk sånn at folk flest er opptatt av dyrevelferd, og det er et system, et lovverk, som ivaretar dyrevelferden. Jeg tror ikke Fremskrittspartiet har stemt imot det lovverket. Der sies det at man skal ta hensyn til at disse dyrene, som er fraktet ulovlig, ikke kan fraktes ut før det er dyrevelferdsmessig forsvarlig. Så systemet må vi ha, systemet er viktig både for dyrevelferd, for økonomi og for at vi skal regulere den aktiviteten vi har i denne viktige næringen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Jeg skal ikke lage noen lang diskusjon om vi skal gå tilbake til 1751 eller de siste kalamiteter når det gjelder forhandlinger mellom Norge og Sverige om reinbeitekonvensjonen. Poenget er at de forhandlingene som representanten Nesvik refererer til, som har foregått, og som er resultatet av en høring, har bakgrunn i den opprinnelige avtalen fra 1751. Det er det som er utgangspunktet. Men vi har på sett og vis ikke på plass en ny konvensjon. Det jeg er opptatt av at vi skal få på plass, er avhengig av at begge landene får ordnet opp i det hvert på sitt vis, og at vi følger det omfattende arbeidet som er gjort – det høringssystemet og møtesystemet som har vært i den forbindelse. Helt til slutt når det gjelder svensk rein på Lenvikhalvøya, som representanten Trældal har nevnt og tatt opp: Det er en alvorlig situasjon, for der har de svenske reineierne bevisst gått inn og brutt et norsk regelverk. La meg understreke at det ser jeg svært alvorlig på. Jeg er opptatt av å sørge for at dette følges opp i henhold til norske lover og regler. De har fått beskjed om utdriving. Så er det også slik at norske lover og regler tilsier at vi skal ta dyrevelferdsmessige hensyn, og når det er mulig å ta dyrevelferdsmessige hensyn, skal disse reinene ut. Om det er med bil eller på annet vis, det får tiden vise.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Det er jo Statskogs styre som forvalter det vedtaket som generalforsamlingen har fattet om salget, og som skal gjennomføre salget i henhold til de retningslinjer og kriterier som er fastsatt. Når det gjelder tiden salget tar, er det basert på et utkast fra Statskogs styre. Det er selvsagt slik at Statskogs styre da må vurdere hvorvidt et omfattende salg, som vi snakker om her, vil føre til påvirkning av pris, muligheten til å ta ut pris i et marked. Det er viktige ting som ligger til grunn for tidsfristene her. Så er det også slik at det er et omfattende – et stort – salg som skal gjennomføres. Det tar tid for Statskogs administrasjon og styre å få det på plass. Jeg er opptatt av at det skal skje skikkelig, grundig, riktig og i tråd med de prinsipper som er vedtatt fra regjeringens side.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Jeg ber om forståelse for at jeg ikke i detalj kan komme med forklaring på hvordan Statskog skal hogge videre. Det er styret i selskapet som avgjør framdriften her. Når det gjelder spørsmålet om omfanget av hogst, som også er tatt opp i tidligere spørsmål fra representanten Bredvold, har det bakgrunn i at en undersøkelse viser at grunnlaget for hogst i de skoger som er kjøpt, er mye bedre enn det som var oppgitt tidligere. Jeg viste da til professor emeritus Kåre Hobbelstad ved UMB. Han har vist til at volumet i Borregaard-skogene vil stige raskt i nær framtid på grunn av den omfattende skogplantingen som ble gjort på 1950- og 1960-tallet. Hobbelstad var med i gruppen som jobbet med verdivurdering av selskapet. Det uttaket som nå skjer, er i tråd med de planene som da ble lagt.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Det er viktig at Statskog gjennomfører sine planer. Planene ble lagt da kjøpet ble gjennomført, og var basert på grundige utredninger fra ulike konsulentmiljøer som har god greie på både forvaltning av skog og de kommersielle muligheter som ligger her. Det foreligger ingen nye opplysninger for meg som gjør at man kan endre synspunktene i denne saken og de argumentasjoner for saken som er lagt fram før. Jeg er opptatt av at styret i Statskog skal gjennomføre de planene som er lagt. Det innebærer at Statskog blir mer kommersiell og driver mer aktivt som skogeier i framtiden. Jeg håper og tror at det skal være en god utvikling for Statskog.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-06-07:
Bare noen forsøk på svar på innlegg som har kommet i etterkant av mitt første innlegg: Når det gjelder det representanten Bredvold refererte fra pressemeldingen om at eierskapet utøves av landbruks- og matministeren, vil jeg bare understreke det jeg sa i mitt første innlegg, at i ekstraordinært foretaksmøte den 27. mai ble det fastsatt kriterier og opplegg for arronderingssalget i tråd med Stortingets vedtak, og så gikk jeg igjennom de ulike kriteriene. Jeg gjentar ikke dem her nå. Det er selvsagt slik at statsråden utøver sitt eierskap i henhold til grunnleggende og viktige regler om «good governance» innenfor eierskapsreguleringen, og jeg er opptatt av at vi skal forholde oss til styret på et skikkelig vis. Så var det representanten Torgeir Trældal, som nevner en sak i Breidskaret i Grane kommune. La meg først understreke at de skogteigene som legges ut, skal alle aktører kunne legge inn bud på. Statskog skal, som jeg sa, selge til høystbydende for å oppnå størst mulig inntekter fra salget. Men det er konsesjonsmyndighetene som vil avgjøre om kjøper får konsesjon, og ta stilling til prisen. Når det gjelder den konkrete saken knyttet til Breidskaret i Grane, vil jeg vise til mitt tidligere svar på spørsmålet fra representanten Torgeir Trældal. I Grane kommune er det en situasjon der Statskog SF og en lokal entreprenør ikke har blitt enige om vilkårene for salg eller leie av arealet. Det har noe med arealdisponering og planlegging av arealet å gjøre. Dette er en sak innenfor selskapets, altså Statskogs, forretningsmessige virksomhet som jeg ikke vil gå inn i. Det er styrets ansvar å sørge for å følge opp dette. Denne saken, som representanten Trældal nevner, har ingen sammenheng med det forestående arronderingssalget, der Statskog SF, ut fra egne vurderinger, vil legge ut spredte skogteiger for salg, med det formål å effektivisere virksomheten også i Nordland.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Jeg synes det forslaget vi nå skal debattere, er temmelig likt det forslaget Fremskrittspartiet fikk nedstemt da Stortinget behandlet saken om Statskogs kjøp av Borregaard Skoger. Det må forstås slik at partiet ønsker et større nedsalg enn det som da lå til grunn, nemlig at det skal legges til rette for et omfattende arronderingssalg av spredte skogteiger som foretaket eier fra før, for å effektivisere skogsdriften og styrke foretakets økonomi. Statskog er landets største grunneier, og det er en svært lang tradisjon for forstmessig forsvarlig forvaltning av disse skogeiendommene i kombinasjon med at det legges til rette for friluftsliv, jakt og fiske, energiutvinning osv. Jeg har ingen tro på at den oppdelingen av selskapet som Fremskrittspartiet skisserer i sine merknader, på noen måte vil være hensiktsmessig når det gjelder å utvikle en bærekraftig og robust strategi for selskapet. Så bare noen kommentarer til Høyre og Fremskrittspartiets felles ønske om å redusere det statlige eierskapet, kombinert med formodningen om at privat skogforvaltning gir bedre resultat enn den offentlige. Min oppfatning er at Statskogs kompetanse på skogsdrift ikke ligger noe tilbake for privat drift. Det er de samme forstmessige prinsipper som ligger til grunn. Jeg minner også om at det tradisjonsrike Borregaardkonsernet over flere år har satt bort sin drift til et selskap de eide sammen med Statskog. Jeg har heller ikke registrert at Høyre tidligere har lansert forslag om å selge Statskog til private. Her bryter de med en lang tradisjon der Statskog har vært en sentral aktør i forvaltning av skogeiendommer over hele landet. Ofte er disse eiendommene betraktet som mønsterbruk med hensyn til aktiv drift, skogpleie og skogforvaltning. Avvirkningen i statens skoger har vært, og er ofte også, helt avgjørende for å holde virkesleveransene til foredlingsindustrien på et stabilt nivå. Jeg går ut fra at det ikke er ukjent at aktiviteten i gårdskogbruket i betydelig grad kan være konjunkturpåvirket, og at det også har funksjon som bank ved investeringsbehov i landbruket. Ikke noe negativt å si om den funksjonen, men avvirkningen kan bli veldig varierende og ustabil på den måten. Jeg mener derfor at vi må ha et robust og sterkt Statskog, som i tillegg til å drive skogbruk på en optimal måte og sørge for stabil skogproduksjon også kan ivareta allmennhetens interesser ved å legge til rette for ulike former for friluftsliv, eiendomsutvikling og energiproduksjon.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
I den pressemeldingen som ble sendt ut så sent som sist fredag – noen dager før denne debatten – sto det når de forskjellige salgene skulle være avsluttet. Den lange behandlingstiden og den lange salgstiden man bruker på dette, forbauser meg sterkt. Min, og mange andres, erfaring er at skog er noe av det enkleste man kan selge. Folk står i kø for å få lov til å kjøpe skog for å videreutvikle og legge den til den eiendommen man har fra før. Mitt enkle spørsmål er derfor: Hvorfor er det så mye jobb å selge noe som er så enkelt å selge som skog i dette tilfellet, og hvorfor deler man Norge opp i flere deler? Fra dette kjøpet ble godkjent her i Stortinget og til salget skal være ferdig, altså innen 2017, har det gått over seks år med behandlingstid og salgstid. Det høres veldig lenge ut. Det må være unødvendig. Det må gjøres mye mer rasjonelt enn det.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg ikke er imponert over, for å være helt ærlig. Jeg skjønner fortsatt ikke hvorfor det skal brukes så lang tid på å avhende en såpass enkel ting, selv om det er en omfattende skogeiendom. Altså: Folk står i kø, kreative dyktige skogeiere står i kø for å kjøpe denne eiendommen, og prisen blir deretter. Det jeg videre ønsker å si noen ord om, er avskoging, hvordan man skal drive denne skogen framover, og det står det ganske klart her. Men det jeg har sett i vår, er at Statskog SF har hogd over dobbelt så mye som det Borregaard vanligvis bruker å gjøre. Man har hatt en ganske stor avvirkning, og mitt konkrete spørsmål til statsråden er: Hvordan vil Statskog hogge, avvirke videre? Vil man hogge i den skogen som ikke skal selges, eller vil man hogge i den skogen som skal selges?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Jeg blir litt provosert over svaret fra statsråden. Både i innlegget sitt og i svar på replikker viser han til Statskog SFs styre. Det er vel og bra at vi har et styre – og det er sikkert dyktig – men som det står om foretaket Statskog: «Statskog SF er organisert som statsforetak etter lov om statsforetak(lovdata.no) av 30. august 1991. Statsforetaksformen er valgt fordi Statskog skal drives etter bedriftsøkonomiske prinsipper, men er samtidig pålagt å løse andre samfunnsmessige og sektorpolitiske målsettinger på oppdrag fra eier. Staten er 100 % eier av Statskog SF.» (lovdata.no) Så står det følgende: «Eierskapet utøves av Landbruks- og matministeren.» Det vil si at statsråden har ansvar for hvordan Statskog skal drives. Han kan også gå inn og være med og styre Statskogs drift, selvfølgelig.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-06-07:
Statsråden har gjentatt det han har skrevet til komiteen, i sitt innlegg her om den historiske muligheten ved kjøpet, om at det er kjøpt på et forretningsmessig grunnlag, og om den unike muligheten dette har vært for å styrke Statskog, som han også har skrevet tidligere, da selve saken var oppe. Mitt spørsmål er følgende: Er statsråden kjent med noe i utviklingen i det nær halve året som har gått etter kjøpet, som gjør at han ser noe annerledes på det han har beskrevet her, at det var forretningsmessig bra, at det var en historisk sjanse, og at det var en unik mulighet for Statskog? Ser han noe annerledes på det som eier i dag enn det han gjorde for et halvår siden? Er det noe som har medført det?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg er utrolig glad for at vi har et samfunn og et system som gjør at når store skogeiendommer blir satt i spill gjennom salg, har vi muligheten til å sikre det i en fornuftig ramme som Statskog, når Borregaard og Orkla valgte å selge sin skog. Fremskrittspartiet prøver å framstå i denne debatten og gjennom forslaget her som utålmodige med hva flertallet har sagt om arronderingssalg i den forbindelse. Det blir med respekt å melde helt feil inngang til saken. Da vi lot Statskog få kapitalforhøyelse for å kjøpe Orklas skog, var det med en betydelig presisering at det var et omfattende arronderingssalg av spredte skogteiger. Det Fremskrittspartiet vil og veldig tydelig viser i denne saken, er at de i prinsippet egentlig ønsker å selge all skog som Statskog eier. All skog ønsker Fremskrittspartiet å selge, og de er helt alene om det i denne salen. Det forslaget som de her fremmer, er helt likelydende med det de tar opp i en sak som vi skal behandle til torsdag, om det statlige eierskapet. Fremskrittspartiet står alene. De vil privatisere Statskog, og de vil sikre at den verdifulle eiendommen og den verdifulle forvaltningen Statskog gjør på vegne av oss alle, overlates til de private, kun for å ivareta de privates interesser. Noe annet blir litt feil. De prøver også i denne debatten å fordekke virkeligheten litt. Det er ren privatisering av all Statskogs eiendom Fremskrittspartiet faktisk foreslår i denne saken, og det er ikke hva flertallet har sagt tidligere.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Jeg hadde slett ikke tenkt å ta ordet i denne saken, men jeg klarer ikke å dy meg. Den som virkelig har en helt feil vinkling i denne saken, er representanten Torgeir Trældal. Når han tar fram et prosjekt i Grane kommune som et eksempel, blir det helt feil. Tidligere kommunepolitiker Torgeir Trældal vet utmerket godt at slike saker kommer ikke først til statsråden. Har man ikke med seg kommunen i slike saker, blir det ingen sak. Det er det som er tilfellet i denne saken.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
På vegne av stortingsrepresentantene Hans Frode Kielland Asmyhr, Per Sandberg, Åse Michaelsen, Anders Anundsen og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om endring i domstolloven.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Den nye organiserte kriminaliteten krever en del ny kompetanse innen politiet. Da er det viktig at en begynner å tenke nytt i rekrutteringsarbeidet, og at en ser på det å rekruttere innen fagmiljøer som politiet har behov for, f.eks. økonomer, revisorer, ingeniører osv. Da har en muligheten til å gi etaten en spisskompetanse. Politiet kan da utdanne folk og gi dem et utdanningsløp som er tilpasset den jobben de skal gjøre, slik at de etter relativt kort tid kommer ut i tjeneste. Er Arbeiderpartiet innstilt på å være med på å se på rekrutteringsarbeid innen politiet på en slik måte?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Dette er ikke tomme ord fra Fremskrittspartiets side. Vi ønsker – og har alltid ønsket – at jobben tolletaten gjør for å oppklare kriminalitet, skal satses på og skal økes. Når Fremskrittspartiet i sine budsjetter foreslår kutt, som representanten helt riktig sier, i Toll- og avgiftsetaten, mener faktisk Fremskrittspartiet at Toll- og avgiftsetaten også er en av de etatene som det går an å effektivisere til å gjøre en bedre jobb. Gjennom det går det også an å kutte en del i de bevilgningene som Toll- og avgiftsetaten får. For, som sagt, effektivisering i offentlig sektor er et hovedmål, og jeg tror det er store muligheter for å klare en effektivisering i Toll- og avgiftsetaten, som i andre offentlige sektorer.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Aller først: Når representanten Chaudhry sier at Fremskrittspartiet ikke vil – og ikke kan – effektivisere politiet, er det med respekt å melde tull. Politiet kan også effektiviseres på en god måte. Men slik det er med den organiseringen som politiet har i dag, trenger de penger og ressurser for å kunne utføre den jobben de skal gjøre. Inntil Fremskrittspartiet får gjennomslag for sin måte å organisere politiet på, er vi tilhengere av å tilføre politiet de midlene de trenger for å kunne gjøre en god jobb. Når det gjelder Schengensamarbeidet, har Fremskrittspartiet vært rimelig klare på at den grensekontrollen vi har i dag, ikke er en tilfredsstillende måte å kontrollere grensen på. Fremskrittspartiet er opptatt av at vi skal kunne styrke kontrollen på grensen. Vi har også sagt at Schengens indre grenser må kunne kontrolleres på en mer effektiv måte enn det man gjør i dag.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Hvorvidt lagring av trafikkdata har vært den mest effektive måten å oppklare kriminalitet på, kan vel diskuteres. Evalueringen fra EU gir ikke noe veldig klart bilde av at datalagring og telefonlagring har vært så effektivt som man hadde håpet på. Jeg tror vi skal ta det med en liten klype salt. Når det gjelder telekontroll, som representanten nevner, er Fremskrittspartiet opptatt av at politiet skal få de muligheter de kan til bl.a. å drive telefonavlytting og overvåking av datanettet knyttet til mistenkte personer, på en mye bedre måte enn det de gjør i dag. En slik kontroll er mye mer effektiv enn lagring av data fra samtlige innbyggere i Norge.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Akhtar Chaudhrys regjeringspartikollega, Oppebøen Hansen, var inne på datalagringsdirektivet, og sa bl.a. at vinningskriminaliteten har gått ned, og det før datalagringsdirektivet er innført og satt i verk. Da vil jeg spørre representanten Chaudhry om ikke dette viser at datalagringsdirektivet ikke er så nødvendig som bl.a. Arbeiderpartiet påstår.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Politiet tilføres ikke helt ubetydelige økonomiske ressurser gjennom året, og ressursene øker også hvert eneste år. Det er nødvendig for at politiet skal klare å utføre det oppdraget som bl.a. Stortinget har gitt. Tror statsråden at politiet kan omorganiseres og jobbe på en helt annen måte, og at dette kan gjøre at en kan redusere overføringene til politiet, eller i hvert fall unngå å øke politiets ressurser år for år?