Jan Olav Olsen (Høyre), 2002-10-24:
Det er, som tidligere sagt, stor enighet i komiteen om Regjeringens forslag til ny lov om folkehøyskoler, og det er svært gledelig. Lovforslaget betyr en forenkling og samordning som vil gi skolene stor grad av frihet, og der økt ansvar legges til skolene og til skoleeierne. Forslaget legger opp til en tilskuddsmodell som i størst mulig grad legger objektive kriterier til grunn. Forenkling og forutsigbarhet er svært viktig for skolene, og denne modellen vil etter min mening sikre begge deler. Tilskuddet vil etter modellen bestå av tre elementer: basistilskudd, tilskudd pr. elev og tilskudd til husleie. Tilskudd pr. elev vil utgjøre en vesentlig del av det samlede tilskudd. Skal en få den nødvendige forutsigbarhet, er det nødvendig at det elevtallet skolen har på et tidlig tidspunkt etter skolestart, legges til grunn. Telledatoen for elever som utløser tilskudd, bør settes slik at skolene ikke mister inntekter samtidig som de beholder utgifter. Høyre er med i flertallsmerknaden fra komiteen som sier at «det elevtalet ein legg til grunn for finansieringa, vert å rekne ut frå det elevtalet skolen har på eit tidleg tidspunkt etter skolestart». Jeg vil gjerne få lov til å vektlegge ordet «tidleg». Etter min mening representerer folkehøyskolene en viktig del av helheten i norsk skole. Tidligere talere har kommet med ikke bare sin, men partiets kjærlighet til folkehøyskolen. Jeg kan gjerne gjenta den kjærligheten på vegne av både meg selv og mitt parti, selv om vi ikke pleier å være så blomstrende i våre uttalelser. Det er ikke mye i min oppvekst jeg beklager, men at jeg ikke fikk et år på folkehøyskole, beklager jeg, særlig etter å ha sett den utvikling min egen sønn hadde i det folkehøyskoleåret som han nettopp har avsluttet. Skolene gir et verdifullt tilbud, og jeg vet at den utvikling mange ungdommer får gjennom et folkehøyskoleår, ikke kan vurderes høyt nok. Modning, faglig utvikling, økt sosial kompetanse og egenutvikling i videste forstand er begreper som viser folkehøyskolens verdi for den enkelte ungdom. Folkehøyskolene representerer også en bredde i tradisjon, kultur, ideologi og innhold som det er av stor verdi å opprettholde. Utallige er de som ser tilbake på et år på folkehøyskole med glede og begeistring. Vennskap og sosiale bånd knyttes for resten av livet. Nettopp derfor er det viktig å gi skolene forutsigbarhet i forhold til tilskudd, forenkling i forhold til prosedyrer og klare rammebetingelser i forhold til organisering og kvalifikasjonskrav. Dette oppfylles gjennom de vedtak Odelstinget forhåpentligvis vil fatte i denne saken. Jeg har også merket meg at folkehøyskoleorganisasjonene er vel fornøyd med lovutkastet slik det nå foreligger. Det tyder på at Regjeringen har truffet i forhold til sine intensjoner om forenkling og forutsigbarhet, og at det har vært en god dialog med folkehøyskolenes organisasjoner i denne saken. Jeg forutsetter at denne dialog vil fortsette også i framtida for å ivareta skolenes behov på en best mulig måte – også dialog i forhold til behov som ligger utenfor selve loven. Større ansvar betyr også større ansvar for utvikling og kvalitetssikring. Skolene skal ha prosedyrer for selvevaluering og kvalitetsutvikling som sikrer medvirkning fra både tilsatte og elever. Fra Høyres side vil vi vektlegge den frihet og det ansvar som gjennom den nye loven legges til skolene. Vi mener at det sikrer en positiv utvikling for skolene, der de verdifulle tradisjonene sikres i en videre kvalitetsutvikling, og der skolene kan utvikle sine fortrinn og sine egne kvaliteter. Jeg er som sagt overbevist om at skoleslaget virkelig er et verdifullt tilbud, og jeg er svært glad for at loven, som vil bli vedtatt nesten enstemmig, vil sikre det tilbudet også i framtida.