Siri A. Meling (Høyre), 2010-03-25:
Vi har den siste tiden ved flere anledninger diskutert de kortsiktige utfordringene knyttet til energiforsyningen i Norge, etter en vinter der prisene har gått til himmels i deler av landet. Dette har vært viktige debatter, og det bør være en prioritert oppgave å finne gode løsninger på disse utfordringene. Dagens debatt dreier seg derimot om de langsiktige mulighetene for Norge som energinasjon. Det dreier seg om mulige løsninger for hvordan verden skal klare å komme seg over fra dagens bruk av fossile energikilder, med de konsekvenser det kan ha for klimaet og livsvilkårene på jorden, og over til fremtidens utslippsfrie energikilder. Den største utfordringen verden står overfor i dag, er å kombinere utviklingslandenes og de raskt voksende nyindustrialiserte landenes – som Kina, India og Brasil – økende energibehov i årene fremover med at vi samtidig er nødt til å redusere utslippene av klimagasser for å redde klimaet, og dermed livsbetingelsene, her på jorden. For å møte denne utfordringen må vi komme bort fra forbrenning av fossile energikilder på sikt og over på utslippsfrie energikilder. Her vil fornybare energikilder som vannkraft, vindkraft, bioenergi og solenergi måtte spille en viktig rolle. Det er viktig med en fortsatt satsing på disse energikildene både gjennom forskning og teknologiutvikling, prising av CO2-utslipp fra fossile energikilder, og støtte til fornybar energi gjennom grønne sertifikater. Imidlertid vil også kjernekraft spille en viktig rolle. Allerede i dag spiller kjernekraft en stor rolle i verdens energiforsyning. Kjernekraft sto i 2007 for om lag 6 pst. av verdens primære energiforsyning. Dette er en økning fra under 1 pst. i 1973. Med fokus på klimautfordringen er det trolig at produksjonen av kjernekraft i verden vil øke betydelig også i årene som kommer. Selv om vi ikke har kjernekraftverk her i landet, er faktisk kjernekraft også viktig i Norges energiforsyning. Jeg vil minne om at det faktisk var bortfallet av svensk kjernekraft på grunn av driftsproblemer og nødvendig vedlikehold som var hovedårsaken til de svært høye strømprisene særlig Midt-Norge opplevde i vinter. Vi med vår vannkraftbaserte kraftproduksjon fikk tydelig demonstrert hvor avhengig vi er av import av kjernekraft fra våre naboland i perioder av året med lite nedbør og vann i magasinene. Vi bør derfor være varsomme med å være altfor bastante i vår avvisning av kjernekraft. Det kan lett virke litt skinnhellig. I de kommende årene vil ny kjernekraftproduksjon i Finland være en viktig bidragsyter til at det nordiske kraftmarkedet er i ferd med å opparbeide seg et betydelig kraftoverskudd. Problemene med kjernekraft er velkjente. Det går på lagring av svært farlig radioaktivt avfall i hundrevis av år fremover, faren for alvorlige ulykker som kan få store konsekvenser, og faren for at radioaktivt materiale kan bli brukt til utvikling av kjernevåpen. Dette er alvorlige innvendinger mot kjernekraft og grunnen til at det for Høyre ikke har vært aktuelt å gå inn for kjernekraft i Norge med dagens teknologi. I fremtiden kan dette imidlertid se annerledes ut. Utviklingen av saltsmeltereaktoren, med thorium som energikilde i stedet for uran, er spennende og kan redusere motforestillingene mot kjernekraft. Saltsmeltereaktoren gir mindre avfall med lang halveringstid, sikkerheten er langt bedre enn ved tradisjonell kjernekraft, og thorium kan ikke brukes til kjernefysiske våpen. Samtidig er energipotensialet enormt. Det er hevdet at saltsmeltereaktoren kan være den sivile energimekanismen som både fjerner Tsjernobyl-skrekken og løser klimautfordringen. Dette er derfor en energikilde Høyre mener det er viktig å se nærmere på. At vi i Norge dessuten kan sitte med noen av verdens største thoriumforekomster, gjør det ikke mindre interessant å utvikle denne teknologien. De norske ressursene av thorium har et potensielt energiinnhold som er omtrent hundre ganger så mye som all olje vi hittil har produsert på kontinentalsokkelen, pluss alle gjenværende reserver. Det er altså et enormt energipotensial vi her snakker om. Høyre støtter derfor initiativ for å forske på og utvikle kjernekraft i Norge med thorium som brennstoff. Jeg er derfor glad for at interpellanten tar opp dette temaet i dag. I januar 2008 kom det regjeringsoppnevnte Thoriumutvalget med sin rapport. Det var en god rapport, skrevet av de fremste norske og internasjonale ekspertene på thoriumteknologi. Det er viktig at denne rapporten ikke bare forsvinner ned i en skuff, slik jeg dessverre har inntrykk av at den har gjort hos Regjeringen, men at den faktisk fører til at denne energikilden og de muligheter denne gir, utvikles videre gjennom forskning og demonstrasjonsprosjekt. Regjeringen er tilsynelatende villig til å bruke titalls milliarder på sine månelandinger, men når det gjelder utvikling av thoriumteknologi, som kan gi et minst like viktig bidrag til å møte klimautfordringen – i hvert fall på sikt – ser Regjeringen ut til å være helt passiv.