Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
Å sørge for trygghet i samfunnet er et viktig velferdsspørsmål og et stort offentlig ansvar. Alle skal føle seg trygge, enten man bor på ei øy med 600 innbyggere, som Røst i Lofoten, eller man er ung jente i hovedstaden, på tur hjem fra fest – sent – en søndags morgen. For at vi alle, uansett hvor vi bor og hvem vi er, skal føle oss trygge, er det viktig med raske reaksjoner og straff som virker for dem som begår kriminelle handlinger. Det er avgjørende at politiet er synlig i gatene, og at avstanden for folk i distriktene til politiet ikke blir for lang. Det er viktig å sikre innbyggerne god tilgang til domstolene og sørge for rask saksbehandling. Tilgjengelige, effektive domstoler med høy kvalitet på avgjørelsene er vesentlig for den enkeltes rettssikkerhet. Domstolene i Norge er av de mest effektive i Europa, og for de fleste sakstyper i domstolene går den gjennomsnittlige saksbehandlingstiden ned. Domstolene er samfunnets viktigste konfliktløsere. De har rett og plikt til å ta stilling til konkrete saker som legges fram for retten, og de skal være uavhengige. Mange har nevnt den krevende situasjonen i domstolene, og jeg vil bruke litt tid på å gå nærmere inn på den. Deler av domstolsatsingen fra 2010 er videreført i budsjettet for 2013. Det er på sin plass å si at den midlertidige styrkingen i 2010 ble gitt for at domstolene skulle kunne tilpasse bemanningen i en periode med økt saksinngang. Som følge av at det fortsatt kommer inn mange saker til domstolene, er det viktig for regjeringspartiene å prioritere domstolene også i statsbudsjettet for 2013. Den delvise videreføringen på 20 mill. kr er ment å være en varig styrking. Dette vil legge til rette for at domstolene kan opprettholde et fortsatt høyt aktivitetsnivå og videreutvikle de elektroniske saksbehandlingsløsningene. Og så gjør vi noe svært uvanlig i merknadsform: Vi skriver at vi vil komme tilbake til situasjonen i domstolene, og til bevilgningene som er gjort for å implementere datalagringsdirektivet, i revidert nasjonalbudsjett. Komiteen har fått et brev fra domstoladministrasjonen, som også er nevnt tidligere i debatten, der en gjør oppmerksom på at implementeringen av direktivet neppe vil bli gjennomført før i slutten av 2013. Vi vil derfor komme tilbake til om noen av disse pengene kan brukes til vanlig saksbehandling. Hovedredningssentralen har vært bekymret for en mulig omorganisering. HRS er bygget på en grunnleggende tanke om samvirke, hvor alle ressurser samfunnet besitter – statlige, fylkeskommunale, private og frivillige – som er egnet til akuttinnsats for å redde liv skal kunne mobiliseres til innsats i redningstjenesten. En sånn modell er unik i verdenssammenheng og en meget kostnadseffektiv måte å drive redningtjeneste på. Denne modellen har ligget til grunn for HRS i over 40 år. Hovedtanken er solidaritet og samvirke, og dens viktigste oppgave, som kommer foran alt annet, er å redde liv. Det er viktig for HRS at den ikke blir underlagt et organ som kan undergrave det som er kjernen i modellen – at den er uavhengig. En fisker som får trøbbel til sjøs, skal ikke være redd for å kontakte HRS verken om han frakter noe han ikke bør frakte, eller om han har for høy promille. Hele komiteen stiller seg bak viktigheten av at den organisasjonen som er satt til å lede den samvirkende redningstjenesten, selv framstår som et faglig, uavhengig organ uten sterke bindinger til spesielle fagretninger. HRS er en meget anerkjent organisasjon internasjonalt. Statusen har blitt opparbeidet over lengre tid og har gitt Norge betydelig innflytelse over beslutninger som fattes. Avslutningsvis vil jeg knytte noen kommentarer til Aspakers innlegg om Rettsgenetisk senter i Tromsø. I budsjettinnstillingen til helse- og omsorgskomiteen, som ennå ikke er behandlet i denne salen, er det foreslått å bevilge 3 mill. kr ekstra. Midlene skal gå til kompetanseutvikling og forskning. Rektoren ved Universitetet i Tromsø, Jarle Aarbakke, sier at han er fornøyd med dette: «Dette er en stor dag for rettssikkerheten i kongeriket Norge.» Det helse- og omsorgskomiteen har gjort, er et steg i riktig retning. Det blir en konkurranse mellom Rettsgenetisk senter – RGS – og Rettsmedisinsk institutt – RMI – som sannsynligvis vil gjøre at ventetiden på DNA-analyser går ned. Høyre vil kutte i bevilgningen til DNA-analyser med 10 mill. kr. Det er fordi de i større grad vil ta i bruk private analysebyråer. Ja vel – hvordan kan det å bruke private gjøre det så mye billigere? Man må jo allikevel ha utstyr og folk som må gjøre jobben.