trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg sa meg enig med representanten Molvær Grimstad under spørsmål 40 i at det bør iverksettes tiltak for å bedre situasjonen for enslige, mindreårige asylsøkere mens de er i mottak. Denne utfordringen har Regjeringen som sagt tatt alvorlig, og en mer helhetlig innsats vil bli foreslått i den nevnte meldingen. Jeg har også lyst til å si at vi nå er i midten av november, og meldingen vil bli lagt fram i desember, så det er ikke så veldig lang tid igjen. En økt innsats for å sikre rekruttering av verger inngår i den helheten vi vil se på. Også mitt svar på spørsmål 41 er utarbeidet i samråd med Kommunal- og regionaldepartementet. Representanten Molvær Grimstad viser til at Redd Barna har meldt bekymringssak på alle enslige mindreårige på mottak og tolker dette til at barnevernet hittil ikke har gjort noe for disse barna. Utlendingsdirektoratet har, som representanten er kjent med, det faglige og administrative ansvaret for statlige mottak av asylsøkere, direktebosetting av asylsøkere og bosetting av flyktninger i en kommune. Det er utarbeidet egne rutiner når det gjelder hvilket ansvar ulike instanser har for enslige, mindreårige mens de bor i mottak. Her slås det fast at lov om barnevernstjenester gjelder for alle barn som oppholder seg i Norge, og at det lokale barnevernet har samme ansvar for barn i mottak som for andre barn i kommunen. Mottaket skal bl.a. sørge for at det blir opprettet relevant kontakt med skole, PP-tjeneste, helsetjeneste og barnevernstjeneste. Jeg nevner dette fordi jeg finner det trolig at de barna som er meldt kollektivt som bekymringssaker til barnevernet, ikke alle har behov for hjelp etter lov om barnevernstjenester. Behovene kan like gjerne være av helsemessig eller skolefaglig art. Barnevernet har ansvar for alle barn i Norge og vil undersøke de bekymringsmeldingene de mottar. Dette skjer fortløpende når behov er meldt. Men det er ingen automatikk i at alle barn på mottak skal undersøkes etter barnevernsloven. Det vil være å gjøre alle enslige, mindreårige til klienter i barnevernet, hvilket jeg tror ikke er ønskelig. Det går fram av rutinerundskrivet at mottaket skal varsle kommunen om at barnet er kommet til mottaket. Videre skal mottaket melde fra til barnevernet dersom de vurderer at barnet har behov for hjelpetiltak etter lov om barnevernstjenester. Da kan de også søke råd i en anonymisert form. Selv om det ikke ligger i spørsmålet, vil jeg gjerne nevne at rutinene i nevnte rundskriv også omfatter situasjoner der enslige, mindreårige forsvinner fra mottak. Enkelte presseoppslag gir et bilde av at denne situasjonen tas lett på, mens det faktisk som fast rutine settes i verk en hel rekke tiltak.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg vil si meg helt enig med representanten i at vi selvfølgelig skal ha en meget, meget lav terskel når det gjelder å komme med konkrete hjelpetiltak overfor disse barna. Hvis det er riktig, som representanten sier, at barnevernet ikke er nok involvert, og at en kan vise til den type eksempel der barnevernet ikke går inn og gir hjelp til disse barna når det er behov for det, er dette meget alvorlig. Da bør vi rette opp det. Jeg vil derfor bare si at jeg tar det representanten sier, med meg i mitt videre arbeid, og vil også gjerne ha ytterligere dokumentasjon på det, slik at vi får muligheten til å følge opp disse konkrete sakene.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg har eit tilleggsspørsmål til barne- og familieministeren. Dette blir også eit tema i den ordinære spørjetimen, eg har eit spørsmål der også. Ein snakkar her om desse borna som er på asylmottak, og at Redd Barna har meldt det inn som bekymringssak. Barnevernslova gjeld alle born i Noreg, og dette er born utan foreldre, dei kjem kanskje i lag med sysken heilt nede i fireårsalderen. Dei bor på asylmottak, der dei i dag ikkje blir fanga opp. Vil barne- og familieministeren, som har ansvar for barnevernet, kome med nokon konkrete tiltak for å sikre seg at barnevernet går inn og ser kva hjelp desse borna treng? Vi kan ikkje vente på ei stortingsmelding som kjem i desember, som etter lang tid skal tre i kreft. Dette er ei problemstilling som har vore oppe med jamne mellomrom. Vil barne- og familieministeren gjere noko umiddelbart for å gripe fatt i dette?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg har følgjande spørsmål til barne- og familieministeren: «Mindreårige asylsøkjarar vert verande mykje lenger på asylmottaka enn dei tre månadene som er føresette. Røyndomar frå mottaka tilseier at mange av desse barna treng tettare oppfølging og meir hjelp enn det dei får i dag. Aldersspennet hos barna er for tida 4-18 år. Redd Barna foreslår at mottak for åleinebarna skal bli gitt status som barnevernsinstitusjonar. Kva vil statsråden gjere for å sikre fagleg kvalitet og kompetanse, ressursar og rettstryggleik for desse barna?»
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg takkar statsråden for svaret. Eg er kjend med at kommunal- og regionalministeren har ansvaret for asylmottaka, men i forhold til barnevernet og den biten der er det viktig at barne- og familieministeren er inne. Det at vi får ei eiga stortingsmelding om denne problematikken, er positivt. Ein skal vere klar over at tidsperspektivet er annleis for barn enn for vaksne. Derfor er nokre få veker ei lang tid for små barn. Denne problemstillinga har med jamne mellomrom vore oppe. Derfor er det viktig å få tiltak straks. Det å ha ei eiga avdeling for dei minste synest eg er positivt. Og eg oppfattar barne- og familieministeren slik at ein vil styrke kompetansen inn mot dette området. I forhold til barnevernet og deira utfordring i asylmottaka er det viktig(presidenten klubbar) å ikkje framstille det som om ein brukar barnevernet for å gjere nokon til barnevernsklientar. (presidenten klubbar) Mitt spørsmål til statsråden er: Meiner statsråden at(presidenten klubber) barnevernslova skal gjelde for alle som er i Noreg, slik det er, slik at den også skal gjelde for dei som er i asylmottak? (presidenten klubber)
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg har eit spørsmål til barne- og familieministeren: «13 asylmottak i Noreg tek imot barn som kjem åleine for å søkje asyl. I dag er det 316 barn som bur i mottak utan foreldra sine. Gjennom media er vi blitt kjende med at 70 einslege mindreårige asylsøkjarar ikkje hadde fått oppnemnt verje. I førre veke blei vi informerte om at Redd Barna har meldt frå om alle desse 316 barna som «bekymringssaker» til det lokale barnevernet. Barnevernlova gjeld alle barn i Noreg. Kvifor har ikkje barnevernet gjort noko for situasjonen til desse barna tidlegare?»
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg takkar statsråden for svaret. Det har i mange år vore jobba for at det skal vere lågare terskel for å nytte seg av barnevernet utan at ein skal føle at ein blir ein klient, nettopp for at barnevernet skal førebygge før problema oppstår. Derfor sit dei med stor kompetanse, som dei barna som er på asylmottak, kunne hatt nytte av. Det har vore ein stillteiande situasjon i mange kommunar at barnevernet ikkje har involvert seg med omsyn til barna som er på asylmottaket, fordi dei rett og slett ikkje har klare retningsliner for det, er det blitt meg fortalt. Men når lova er slik som barnevernslova § 4-6 om mellombelse vedtak i akuttsituasjonar, må det vere informasjon som ikkje er komen klart ut til desse barnevernsarbeidarane eller til kommunane, for om ein følgjer det lovverket vi har, ville desse fått hjelp. Men situasjonen i dag er at lovverket ikkje blir følgt, og alle får ikkje hjelp.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-15:
Jeg har et spørsmål til sosialministeren. Vi har en eksplosjon i antall uføretrygdede, inklusive de som kjøper seg uførepensjon og flytter til utlandet. Vi har en stor økning i antall førtidspensjonister. Det blir en mindre og mindre yrkesaktiv del av befolkningen som skal betale for kalaset. Når uførepensjonister eller trygdede ønsker å arbeide, blir de fratatt all inntekt over 1 G – det blir reduksjon i pensjonen deres. Hvis de har kapitalinntekter, får de beholde alt. Dette gjelder for alle inntil de fyller 70 år. Etter fylte 70 år kan de tjene så mye de vil. Det gjelder alle grupper. Kan sosialministeren tenke seg å gjøre noe for å få en del av de folkene som har fått uføretrygd, og som kanskje er i stand til å jobbe, ut i arbeid igjen ved å oppheve ordningen med at de får reduksjon i den inntekten de tjener over 1 G før fylte 67 år? Det er engang slik at en rekke mennesker som kanskje hadde behov for trygd, kan bli bedre etter hvert. Kan sosialministeren tenke seg å se på dette?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-15:
Det som skjer i dag, er jo at folk mister all motivasjon til å arbeide når de mister arbeidsinntekten utover 1 G. Det er ingen som vil arbeide for å betale inn i statskassen utover det de må. Det jeg frykter for når Samordningsutvalget er ferdig med sin innstilling, er at også de over 70 år blir likestilt med dem som er under 70 år, for det er den typiske formen for politikk som vanligvis gir seg utslag når slike utvalg er ferdig. Kan statsråden forsikre meg om at dette ikke blir resultatet, altså at de som har rett til å tjene så mye de vil når de er over 70 år, ikke blir likestilt med dem som er under 70 år?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-15:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Statsråden svarte på et spørsmål i ordinær spørretime 25. oktober 2000 vedrørende flytting av Fiskeridirektoratets ytre etat fra Svolvær til Bodø. I sitt svar gjentok statsråden to ganger at det var hensynet til de ansatte som var det avgjørende i beslutningen. Hvilke prosesser og hvilke drøftinger har vært gjennomført sammen med de ansatte og deres tillitsvalgte før avgjørelsen ble tatt?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-15:
Jeg kan ikke se at jeg fikk svar på spørsmålet, men allikevel takker jeg nå for svaret. Etter mitt spørsmål den 25. oktober sendte de ansatte ved regionkontoret i Svolvær et åpent brev til fiskeriministeren, der de påpekte at de ikke hadde vært tatt med på råd. Det resulterte igjen i at lederen for avdelingen i Bergen, altså øverste sjef, sendte en skriftlig korreks og påla regiondirektøren i Bodø å refse de ansatte i Svolvær. Jeg skal sitere: «Avdeling for kvalitet, kontroll og regional forvaltning finner fremgangsmåten og ordvalget som er benyttet som meget beklagelig, og håper at en for fremtiden sammen kan finne løsninger gjennom de prosesser som foregår innen etaten. Avdelingen ber om at regiondirektøren snarest tar dette opp med de ansatte i Svolvær, som står bak brevet, slik at dette ikke gjentar seg.» Det er en merkelig form for demokrati som utøves her, når representanter som blir berørt, tar opp et spørsmål som refererer seg til et spørsmål i spørretimen.(Presidenten klubbar.) Er dette en praksis som Regjeringen følger i alle saker? (Presidenten klubbar.)
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-15:
Jeg har stilt følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Fiskeridepartementet har foreslått å tildele nye laksekonsesjoner etter prinsippet «simultant stigende auksjon», og det er foreslått å innføre en arealavgift. Inntektene er tatt med i statsbudsjettet for 2001. Forslaget om arealavgiften er et nytt prinsipp, og det er betenkelig at staten avgiftsbelegger arealer som ikke tilhører staten. Er ikke statsråden betenkt over at den innfører et nytt forvaltningsregime som er i strid med allemannsretten, og hva blir gjort for å avklare dette rettsspørsmålet?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er nettopp fra statsbudsjettet jeg har hentet uttrykket «simultant stigende auksjon», og hvis man ikke skal lese det i sammenheng med det som det faktisk er skrevet om i forbindelse med auksjoner og laksekonsesjoner, må man lese statsbudsjettet på samme måte som fanden leser Bibelen. Iallfall har de som har lest det, oppfattet det på samme måte som meg. Å begynne å auksjonere ut havområder som staten faktisk ikke eier, er innføring av et nytt prinsipp, uten debatt, og jeg må peke på at det har ikke staten lov til. Vi må få en slik sak inn for Stortinget for en bred behandling så man kan få diskutert prinsippene, for hvis det går så langt at vi skal begynne å auksjonere bort havområder, er det praktisk talt ingenting i veien for at den som har virkelig mye penger, kan kjøpe opp hele norsk økonomisk sone. Da er vi på ville veier. Jeg vil spørre statsråden: Er det den veien man tenker å gå?
Randi Karlstrøm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Jeg har et spørsmål til barne- og familieministeren. Bondevik-regjeringa fulgte oppfordringa fra bl.a. fire stortingspolitikere i Finnmark om å ta mer tak i samfunnsspørsmål knyttet til prostituerte fra Nordvest-Russland og de samfunnsproblemene det har skapt i Bygde-Finnmark. Flere departement var sammen om å ønske seg mer kvalitativ kunnskap om dette, bl.a. har daværende justisminister Odd Einar Dørum poengtert at dette var veldig viktig. Det ble satt av penger og to gode søknader produsert med deltakelse fra forskningsmiljøet i Finnmark ble sendt inn. Da den ene søkeren trakk seg, avsluttet Stoltenberg-regjeringa hele prosessen og forklarte at dette nå skulle dekkes av Forskningsrådet, og at de ikke fant det hensiktsmessig å fortsette en god prosess. Søknaden som var kommet inn, ble nå omtalt som dårlig, og ministeren kom i skade for kollektivt å sverte forskningsmiljøet i Finnmark på bakgrunn av at et Oslo-institutt hadde trukket seg som medansvarlig. Man henviste dermed(presidenten klubber) søkerne til Forskningsrådet. Problemet var at Forskningsrådet først siste arbeidsdag(presidenten klubber igjen) før søknadsfristen gikk ut, var klar over at denne typen søknader skulle vurderes. Er det på denne måten Barne- og familiedepartementet vil prioritere forskningen på dette emnet? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Randi Karlstrøm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Selv om Institutt for kriminologi trakk seg, var det fortsatt part i de søknadene som ville kjøre prosessen videre. Jeg vil da spørre: Har ministeren oversikt over om det foreligger noen søknader til Forskningsrådet når det gjelder dette emnet? Og hvis det foreligger noen søknader, er det noen søknader fra Nord-Norge?
Trond Helleland (Høyre), 2000-11-15:
Mitt spørsmål går også til barne- og familieministeren. I vår ble Arbeiderpartiet, Høyre og sentrum enige om en opptrapping av statstilskuddet til barnehager for å gi bl.a. private barnehager et tryggere økonomisk fundament og om mulig redusere foreldrebetalingen. På Arbeiderpartiets landsmøte gikk statsråden høyt på banen og lovet også gratis korttidstilbud i barnehagene for barn mellom tre og fem år. Fagre løfter har vi hørt før fra Arbeiderpartiet. Derfor er skuffelsen stor over årets budsjettforslag. Statstilskuddet øker, men konjunkturavgift, lønnsøkning og foreslått tjenestemoms gjør at barnehagene, og spesielt de private, kommer dårligere ut neste år enn de gjør i år. Vi i Høyre har foreslått 275 mill. kr i statstilskudd utover Regjeringens forslag, en økning på 5 pst. Hvordan skal Arbeiderpartiet få til lavere foreldrebetaling, som statsministeren, partilederen og barne- og familieministeren alle lover, når de ikke engang klarer å få det til i det budsjettforslaget som de nå har lagt fram for Stortinget?
Trond Helleland (Høyre), 2000-11-15:
Høyre er villig til å vurdere sterkere virkemidler, men det er et virkemiddel som virker spesielt godt – og det vet statsråden også – og det er økt statsstøtte. Det er der en får målrettet midlene til barnehagene direkte. Det er økning i statsstøtten for neste år på budsjettet, men den blir spist opp av tjenestemoms og av konjunkturavgift. Jeg skal ikke ta noen lang debatt om det, men det er klart at konjunkturavgiften også slår ut negativt. Det har Private Barnehagers Landsforbund klart vist. Statsrådens rådgiver har i Dagens Næringsliv fortvilet forsøkt å si at det kanskje blir lavere foreldrebetaling neste år med dette opplegget. Min påstand er at foreldrebetalingen vil øke neste år som en følge av det dårlige barnehagebudsjettet Arbeiderpartiet har lagt fram. Kan statsråden love norske foreldre at barnehagebetalingen vil gå ned neste år som en følge av hennes budsjett?
Ingvald Godal (Høyre), 2000-11-15:
Eg vil gjerne få stille følgjande spørsmål til statsministeren: «Korleis ser statsministeren på å ha folk i eiga regjering som har støtta fleire av nyare tids blodigaste massemordarar, og som framleis ikkje vil ta avstand frå det, slik det gjekk fram av programmet «Rikets tilstand» 8. november 2000?»
Ingvald Godal (Høyre), 2000-11-15:
Dette var knapt nok svar på det eg spurde om. Det er klart at folk i ungdommeleg lettsinn kan vera med på mykje rart, men dersom dei ikkje i vaksen alder kan ta avstand frå galne ting dei har vore med på, er det alvorleg. Og eg synest det er spesielt alvorleg at det norske folk har fått sjå at ein medlem av dette lands regjering ikkje har vore i stand til på ein klar måte å ta avstand frå at ho har vore med på å gjeva internasjonal legitimitet til massemord og tortur i stor målestokk. Det synest å vera eitt skikkeleg svar på dette, og det er at vedkomande statsråd står fram for det norske folk og seier seg lei for det ho har vore med på, og bed om unnskyldning til attlevande offer for dei tyrannar det her dreiar seg om, ikkje minst dei av desse offera som bur i det landet der vedkomande er medlem av landets regjering.
Ingvald Godal (Høyre), 2000-11-15:
Eg vil gjerne stille følgjande spørsmål til utanriksministeren: «Russaranes massive overgrep mot tsjetsjenerane har gått føre seg i over eitt år. Organisasjonen «Human Rights Watch» har no henvendt seg til alle FNs medlemsland og bede dei om på det sterkaste å fordøme Russlands manglande oppfølging av FNs resolusjon av 25. april 2000 om konflikten. Korleis vil Regjeringa følgje opp dette?»
Ingvald Godal (Høyre), 2000-11-15:
Eg tar svaret frå utanriksministeren til etterretning og ser fram til å følgje med i Regjeringas vidare arbeid med denne saka. Eg synest det er eit spesielt aspekt som det er grunn til å understreka, og det er at når me no prøver å få etablert ein internasjonal rettsorden, er det forferdeleg viktig at loven skal gjelde både for dei store og for dei små. Me ser i dag at det blir sendt ut velfortente arrestordrar på slaktarane på Balkan, og at dei blir stilte for retten i Europa, mens når det gjeld sjefsslaktaren i Tsjetsjenia, rullar ein ut ein raud løpar når ein skal treffe han. Det blir skapt eit inntrykk av ein dobbelmoral i det internasjonale samfunnet som eg trur er svært uheldig for den internasjonale rettsordenen. Dette har ikkje minst Human Rights Watch peika på ei rekkje gonger. Eg vil be utanriksministeren om at ein etterstrevar at det skal vere lik lov for Loke og for Tor også i det internasjonale samfunnet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Regjeringen og Arbeiderpartiet tar avstand fra alle totalitære regimer og det menneskesyn de representerer. Vårt arbeid bygger på de verdiene som er nedfelt i Arbeiderpartiets program og Regjeringens tiltredelseserklæring. Sosialdemokratiet har opp gjennom historien stått i første rekke i den politiske kampen mot diktaturer, mot totalitære regimer over hele verden og mot udemokratiske krefter både internasjonalt og i vårt eget land. Denne holdningen ligger til grunn for det arbeidet som utføres av partiets tillitsvalgte og representanter i alle posisjoner. Det gjelder selvsagt også for medlemmer av min regjering.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg svarte på spørsmålet ved å understreke at absolutt alle medlemmer av min regjering helt selvsagt står på et demokratisk verdigrunnlag og tar avstand fra alle totalitære regimer, diktaturer og overgrep og brudd på menneskerettigheter. Det er selvsagt, det er åpenbart, og det er også nedfelt i det programmet Regjeringen bygger på, og i Regjeringens tiltredelseserklæring. Og det er altså en kompromissløs holdning mot denne politikken som vi har sett at totalitære regimer står for også i nyere tid. Det at man har hatt andre standpunkter tidligere i livet og har et annet standpunkt i dag, at man har forandret mening, er en del av en politisk prosess som skjer med mange mennesker. Og det at man har ment noe tidligere som var feil, hindrer ikke at man kan gjøre en god gjerning i en regjering i dag.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Regjeringen deler den bekymring som er kommet til uttrykk fra en rekke hold over situasjonen i Tsjetsjenia. Vi har tatt opp situasjonen i Tsjetsjenia i en rekke ulike internasjonale fora, herunder Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa – OSSE, Europarådet og FNs menneskerettighetskommisjon. I FNs menneskerettighetskommisjon var Norge medforslagsstiller til den resolusjon som representanten Godal viser til. I resolusjonen ber kommisjonen de relevante spesialrapportører besøke Tsjetsjenia uten opphold og avgi rapporter om sine funn til kommisjonen og generalforsamlingen så snart som mulig. Neste sesjon i Menneskerettighetskommisjonen er i mars – april 2001. Fra norsk side vil vi ta stilling til rapportene når de foreligger. Det norske formannskapet i OSSE i 1999 gav oss anledning til å spille en meget aktiv rolle i de internasjonale bestrebelsene på å fremme en politisk løsning, bedre menneskerettighetssituasjonen og lindre menneskelig lidelse i dette området. I kraft av vår plass i OSSEs formannskapstroika også i inneværende år har vi kunnet delta aktivt i organisasjonens arbeid, også når det gjelder Tsjetsjenia. Vårt engasjement for å hindre menneskerettighetsovergrep i Tsjetsjenia er ikke begrenset til multilaterale fora. Situasjonen i Tsjetsjenia er blitt tatt opp med russerne ved en rekke anledninger, senest i forbindelse med statsminister Kasianovs besøk i Norge i slutten av september. Vi vil fortsette med å ta opp menneskerettighetssituasjonen i Tsjetsjenia så lenge det er grunn til det.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det er riktig som representanten Ågot Valle sier, at det å sikre videreføringen av den nordiske passunionen, herunder den nordiske passfriheten, var en viktig målsetting ved de nordiske lands inntreden i Schengen-samarbeidet, men det er ikke riktig at det norske folk har blitt ført bak lyset, og jeg skal redegjøre for det. I Norges og Islands samarbeidsavtale med EU om Schengen understrekes det at avtalen ikke skal berøre samarbeidet innenfor rammen av den nordiske passunion. Det har heller aldri vært reist spørsmål fra Schengen- eller EU-hold om å gjøre endringer i passfriheten i Norden. Den nordiske passfriheten vil således ikke bli berørt av Norges inntreden i Schengen-samarbeidet. Schengen-konvensjonen forplikter Schengen-landene til å sikre at hoteller og andre overnattingssteder sørger for identitetskontroll av overnattingsgjester. Dette skjer ved at gjestene ved innsjekking fyller ut et kort med navn, adresse o.l., og at det fremlegges legitimasjon for å bekrefte at opplysningene er korrekte. Norge har allerede slike regler i utlendingsloven og den tilhørende forskriften. For å unngå misforståelser i forbindelse med at Norge går inn i Schengen-samarbeidet, er det blitt gjort en tilføyelse i den relevante bestemmelsen i utlendingsforskriften, § 136, der det uttrykkelig slås fast at det ikke vil bli krevd pass fra nordiske borgere. Siden det heller ikke er vanlig i Norden med identitetskort, vil nordiske borgere kunne legitimere seg ved å fremvise førerkort, bankkort e.l.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det er umulig for meg å svare på hva Sverige har tenkt å gjøre. Det som er et faktum, er at vi iallfall ikke har tenkt å gjøre dette, for vi har tenkt å få inn en tilføyelse i den relevante bestemmelsen i utlendingsforskriften, slik jeg redegjorde for, og der vil det uttrykkelig bli slått fast at det ikke vil bli krevd pass for nordiske borgere. Når det gjelder krav om å vise fram ID-kort, er det ikke sjelden at man også i dag må vise et eller annet når man tar inn på et hotell. Pass er som kjent noe man må vise når man passerer en grense. Det er ikke tilfellet her, og som jeg har sagt, legger ikke Norge opp til at man må vise pass når man skal identifisere seg på et hotell.
Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-11-15:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I Aftenposten 23. oktober 2000 står det at fire av ti kosovoalbanere som søker politisk asyl i Sverige, får bli. I Norge er det færre enn 1 pst. som hittil har fått positivt svar på sine søknader. Hva er årsaken til at det tilsynelatende er så stort sprik i asylvurderingene i Sverige og Norge?»
Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-11-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg oppfattet statsråden slik at man jobbet seg gjennom søknadene på den måten at man tok for seg – hvis jeg ikke tok feil – de enkleste først, og det er også en måte å legge opp denne prosedyren på. Men det som kanskje ville være naturlig, og som jeg også har oppfattet at man gjør i Sverige, er at man vurderer den totale mengde søknader man har, og så tar man ut og prioriterer de søknader det er viktigst å få behandlet fort. Og da er mitt spørsmål til statsråden: Kunne man her tenke seg å gå bort fra en slik A4-behandling av søknadene og heller praktisere en behandling mer på linje med det man har gjort i Sverige?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg har et spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I to år på rad har Hvaler kommune sagt ja til å ta imot fire flyktningfamilier og har lenge vært klare til å ta imot disse. Likevel skjer det ikke noe, fordi UDI sier de ikke er ferdig med sin behandling av disse sakene. Kommunen er heller ikke fremmed for å ta imot flere når først disse fire familiene er på plass. Mener statsråden det er akseptabelt at UDI bruker så lang tid for å få plassert ut disse familiene når vi vet at det sitter mellom 8 000 og 9 000 i asylmottak som venter på mottakskommune?»
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er enig i at her må det fleksibilitet til både fra UDI og fra kommunene. Det at det absolutt skal være familier, at det skal være folk fra spesielle land osv., tror jeg vi nå må ta fatt på å diskutere. For vi kan ikke ha så firkantete regler at de som nå sitter i mottak, og som sårt trenger å komme ut til en kommune, bosette seg der og starte et nytt liv, blir hindret i dette. Jeg mener også at når kommunen sier at de har et botilbud og er i stand til å motta flyktninger, kan ikke UDI være et slags kontrollorgan over kommunene. Da må vi stole på at kommunene har vurdert dette og er i stand til å fatte fornuftige vedtak. Jeg vil spørre om statsråden er enig med meg i det.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg vil stilla helseministeren følgjande spørsmål: «Korleis vil statsråden følgja opp fleirtalsvedtaket frå Helseregion Aust om bygging av nytt sjukehus i Follo?»
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg takkar statsråden for svaret. Eg hadde nok vona å få eit litt meir positivt svar, men eg er glad for at statsråden vil venta på ein søknad, og at han då vil vurdera dette på nytt. Vi har jo venta på ei avklaring i Helseregion Aust. Det som er urovekkjande for dei som bur i Follo-distriktet – det er faktisk snakk om 120 000 innbyggarar – er at det har kome signal om at ein i staden for å bygga nytt sjukehus i Follo planlegg å bygga opp eit nytt i Oslo. Eg ber om at helseministeren iallfall tar avstand frå ein slik tanke. Eg har òg lyst til å minna om at då ein vart einige om kvar eit nytt rikshospital skulle ligga, var ein av premissane at ein skulle bygga eit nytt sjukehus i Follo, fordi Follo òg var inne i bildet i forhold til lokalisering av nytt rikshospital. No valde ein å legga det til Gaustad i Oslo, og dermed ventar Follo-befolkninga på sitt sjukehus i neste omgang. Akershus fylkeskommune har brukt mykje pengar på forarbeidet. Kan helseministeren iallfall avvisa at det skal byggast eit nytt sjukehus i Oslo i staden for i Follo?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg vil stilla følgjande spørsmål til samferdselsministeren: «I eit brev frå Miljøverndepartementet til Samferdselsdepartementet kjem det fram planar for ein tredje rullebane på Gardermoen. Er det rett at det eksisterer slike planar, og eventuelt når vert desse planane offentleggjorde?» I spørsmålet står det når dei vert offentleggjorde, men eigentleg vil eg ha svar på når dei vart offentleggjorde. Det er ein trykkfeil i spørsmålet.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2000-11-15:
Eg takkar statsråden for svaret. Bekymringa mi for heile saka er jo eigentleg kor dårleg det då må ha vore planlagt for bygginga av flyplassen på Gardermoen, når ein ikkje har gitt klare signal til dei kommunane det gjeld, om at det kan bli planar om å bygga ein tredje rullebane. No ser vi i diverse medieoppslag at begge ord- førarane, både i Nannestad og Ullensaker, ikkje har høyrt om at det er snakk om å bygga ein tredje rullebane før no i det siste. Dei har ikkje vore med i planprosessen i det heile, seier enkelte av dei som har vore med i planprosessen frå byrjinga. Og for kommunepolitikarar som ynskjer å ha litt føreseielege rammer òg inn i framtida for bruk av sine eigne areal, er det ganske vanskeleg å planlegga bruk av areala når dei blir bandlagde på denne måten. No ligg det føre planar for bruk av desse areala. Mitt spørsmål til samferdselsministeren er om han kan vera med og påverka Miljøverndepartementet slik at kommunen kan få klare svar, og slik at dei òg kan få lov å bruka dette området som dei har tenkt å bruka til næringsføremål. Elles vil dei få økonomiske rammevilkår som blir negative for kommunane – og det kan vi ikkje tolerera.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg har også registrert at det regionale helseutvalg i Helseregion Øst har sluttet seg til Akershus fylkeskommunes ønske om å bygge et nytt lokalsykehus i Follo. Vedtaket ble fattet med ni mot seks stemmer. Mindretallet hevdet at det ikke er grunnlag for å gjennomføre utbyggingen av Follo sykehus i henhold til det foreliggende hovedfunksjonsprogrammet for nytt Follo sykehus. Etablering av et nytt sykehus vil kreve godkjenning av departementet. I forbindelse med de store og kostbare utbyggingsplanene i Akershus og Østfold, med bl.a. planlagt bygging av nytt sentralsykehus i Akershus, nytt Follo sykehus og nytt Østfold-sykehus, har departementet presisert at utbyggingsplanene i de to fylkeskommunene må vurderes ut fra regionens samlede kapasitet og behov, og at regionens prioritering av byggeprosjekter vil vektlegges. Dette vil være i tråd med Stortingets vedtak om en styrket regional samordning og nasjonal styring av spesialisthelsetjenesten. Stortingets behandling av St.meld. nr. 37 for 1997-98 om regioninndelingen på Sør-Østlandet, der det ble vedtatt at Oslo og Akershus skulle tilhøre samme helseregion, hadde som formål å legge til rette for samordning av spesialisthelsetjenesten og utnyttelse av kapasiteten på tvers av fylkesgrensene i hovedstadsområdet. Dette perspektivet vil departementet naturligvis også kunne vektlegge ved en vurdering av søknad om godkjenning av nytt Follo sykehus. I forbindelse med departementets forestående vedtak av regionale helseplaner i februar 2001, har departementet bedt om at helseregionene også foretar en prioritering av utbyggingsprosjektene i regionen. Jeg vil ta stilling til godkjenning av nytt Follo sykehus først når det måtte foreligge en søknad fra Akershus fylkeskommune. En slik søknad må vurderes i sammenheng med de samlede planer for sykehusutbygging i Helseregion Øst, dvs. etter den nevnte behandling av helseplanen for regionen. Jeg går ut fra at representanten Svarstad Haugland har forståelse for at jeg på det nåværende tidspunkt ikke kan gå nærmere inn på den konkrete oppfølging av saken.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Som jeg sa i mitt første svar, skal alle spørsmål om etablering av nytt sykehus godkjennes av departementet. Igjen tror jeg det er riktig av meg å avvente de søknader som måtte komme fra de fylkeskommuner som vedtar at de ønsker å bygge sykehus. De tanker som det ellers ble vist til her, er noe som det er veldig vanskelig for meg å forholde meg til herfra, og jeg har sånn sett ikke noe behov for verken å si det ene eller det andre om dem, heller ikke avvise dem på det grunnlag som her foreligger. Vi må behandle slike søknader når de måtte komme.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det er flere grunner til at refusjonstakstene for ett og samme kirurgiske inngrep vil være forskjellige i normaltariffen for praktiserende leger og i sykehusenes DRG-takstsystem. Refusjonen ved offentlige sykehus er basert på beregninger av gjennomsnittlig kostnad ved inngrepet, der både inneliggende og polikliniske pasienter inngår i pasientgrunnlaget. Normaltariffen for spesialister derimot er et resultat av de årlige forhandlingene mellom Lægeforeningen, Kommunenes Sentralforbund og staten. Dette takstsystemet gir dermed også uttrykk for partenes egne prioriteringer ved fordelingen av forhandlingsresultatet på ulike takster. I tillegg til rent helsepolitiske hensyn vil også hensynet til en rimelig inntektsutvikling for de ulike spesialistgruppene bli vektlagt i en slik sammenheng. Jeg er imidlertid svært opptatt av at privatpraktiserende spesialister i operative fag representerer et betydelig uutnyttet potensial når det gjelder å bidra til å redusere sykehusenes ventelister og for øvrig effektivisere pasientbehandlingen. Det eksemplet representanten Alvheim refererer til, er en god illustrasjon på at spesialister utenfor sykehus i for liten grad stimuleres til å operere gjennom takstsystemet slik det praktiseres i dag. Jeg har derfor satt i gang et arbeid med sikte på at private spesialister med driftsavtale skal kunne omfattes av takstene som inngår i den innsatsstyrte finansiering der de inngår et samarbeid med offentlige sykehus om å operere bl.a. pasienter fra sykehusenes ventelister. Refusjonen vil i så fall tilfalle fylkeskommunen, eller eieren, som må inngå avtale med spesialisten om kjøp av disse tjenestene.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det eksemplet representanten Alvheim viser til, kataraktoperasjoner, er jo nettopp et uttrykk for hva man kan gjøre også på andre områder. Jeg kan igjen bekrefte at vi arbeider med å få det til i større utstrekning også innenfor f.eks. øre-nese-halsområdet og det området som var utgangspunktet for representanten Alvheims spørsmål. Mer konkret om selve takstsystemet har jeg ikke lyst til å være nå, annet enn å si at det vil jo tas utgangspunkt i de etablerte DRG-satser for sykehusene. Det er de som blir lagt til grunn for refusjon til de sykehuseiere som da må inngå avtaler gjennom sykehusene med de aktuelle spesialister. Men jeg vil ikke gå nærmere inn på hvordan de takstene skal videreføres i de avtalene som inngås. Det må nødvendigvis bli ledd i avtaler mellom det enkelte sykehus eller sykehuseier og spesialistene.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg kan forsikre om at det ikke vil bli inngått noen avtaler eller lagt opp til noen behandling av norske pasienter ved sykehus i utlandet som ikke har sykehusinfeksjoner under kontroll. Representanten Alvheims spørsmål berører imidlertid et meget alvorlig problem. Jeg hadde nær sagt at jeg er glad for at jeg fikk det spørsmålet. Det er jo heller ikke slik at vi har noen garanti mot overføring av resistente bakterier og spredning av sykehusinfeksjoner selv om de utenlandske sykehusene for så vidt har dette under kontroll. Det er derfor nødvendig å styrke beredskapen mot slike problemer i Norge i forbindelse med et større omfang av kjøp av pasientbehandling i utlandet. Jeg var inne på disse problemene under gårsdagens debatt her i Stortinget om Innst. S. nr. 24 om bl.a. behandling i utlandet. Nettopp med henvisning til farene for smitte og spredning av bl.a. antibiotikaresistente bakterier advarte jeg mot å ta unødig risiko ved å gå for raskt frem med behandling i utlandet. Jeg går ut fra at representanten Alvheims spørsmål også er uttrykk for en tilsvarende holdning til viktigheten av å ikke øke risikoen for spredning av sykehusinfeksjoner. Jeg legger nå til grunn at kostnader knyttet til nødvendige smitteverntiltak dekkes innenfor den bevilgning Stortinget vedtok i går.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det har så langt ikke under mitt ansvar vært ført forhandlinger med skandinaviske helsemyndigheter om pasientbehandling i disse landene. Jeg har ikke oversikt over om det kan ha vært drøftinger om slik pasientbehandling mellom noen av de norske fylkeskommunene og skandinaviske helsemyndigheter eller skandinaviske sykehuseiere. Det er fullt mulig at så kan ha skjedd uten at jeg har oversikt over det. Jeg kan også si at det vil bli drøftinger om slike muligheter. De første forberedelser er også gjort til det. Jeg kan samtidig legge til at det under mine samtaler med tyske helsemyndigheter fremkom at det også var kontakter med nettopp svenske interesser om behandling i Tyskland. Så det er jo ikke gitt at det på de områder der vi ønsker behandling i utlandet, er kapasitet til det i de skandinaviske land. Men det vil vi komme tilbake til.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg vil for ordens skyld understreke at det selvsagt ikke blir snakk om noen reklamefinansiert sykehusdrift i Norge. Sykehusdrift er og skal være et offentlig ansvar. Regionsykehuset i Trondheim planlegger imidlertid å bruke reklame i den hensikt å skaffe ekstrainntekter til sykehuset. Det dreier seg om en svært liten del av sykehusets samlede budsjett. Fylkesutvalget i Sør-Trøndelag har enstemmig anbefalt planene. Jeg har full tillit til at sykehusets ledelse selv sørger for at opplegget er etisk forsvarlig og ikke støtende overfor noen pasienter. Jeg vil likevel følge med i utviklingen av reklamefinansiert opplysningsvirksomhet både ved dette og andre sykehus. Men jeg finner ingen grunn til å ta noe initiativ for å få stanset slike planer.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det er nok mulig jeg ser noe mer pragmatisk på dette spørsmålet enn representanten Ballo gir uttrykk for, men det må ikke forstås dit hen at jeg ikke har synspunkter på både reklame innenfor sykehus, hvordan den utformes og hvilket omfang den får. Men jeg har ikke noen prinsipiell motforestilling mot den type tiltak som det her er referert til. Det er det ene. Så pragmatisk ønsker jeg å være. Når det gjelder nivået på når dette måtte få et omfang som gjør det betenkelig, vil jeg si at slik jeg ser det, er det så langt fram til at dette kan få et nivå hvor man kan mene at det er betenkelig i forhold til den samlede finansiering av sykehusene, at jeg i hvert fall ikke foreløpig føler noe behov for å gå nærmere inn på det.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-15:
Jeg skal få stille den ærede helseminister følgende spørsmål: «Normaltariffen for spesialister betaler 450 kroner for en brokkoperasjon, mens sykehusenes poliklinikker får cirka 7 400 kroner for det samme kirurgiske inngrepet. Hva er grunnen til den store forskjellen i refusjon for samme utførte behandling, henholdsvis ved et offentlig sykehus og hos en privat spesialist?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-15:
Jeg takker helseministeren for svaret, som jeg fant særdeles positivt og forståelsesfullt. En av hovedhensiktene med å etablere driftsavtale med private spesialister var jo nettopp å utnytte deres behandlingskapasitet og den totale kirurgiske kapasitet i landet. I fjor endret man takstene for kataraktoperasjoner ved de private klinikkene. Det har gitt særdeles god effekt, og ventelistene er betydelig redusert. Kan helseministeren – det har han for så vidt svart på – tenke seg å endre også de kirurgiske takstene for andre typer operasjoner som kan utføres i private klinikker og av private spesialister for å utnytte den totale kapasiteten? Jeg oppfattet helseministerens svar slik at dette var man nå i ferd med å legge til rette for. Men kan han si noe mer konkret i forhold til dette med innbetaling til fylkeskommunen og tilbakebetaling til spesialistene med driftsavtale?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-15:
Jeg skal stille et nytt spørsmål til den ærede helseminister: «Det er prisverdig at helseministeren forbereder kjøp av operasjoner i utlandet for å redusere helsekøene i Norge. De seneste år har vi dessverre hatt en økning av sykehusinfeksjoner, og flere og flere resistente bakteriestammer er avdekket. Har statsråden forsikret seg om at de sykehus en planlegger å inngå avtale med, har sykehusinfeksjoner under kontroll?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-15:
Jeg takker helseministeren for et vel gjennomtenkt og godt forberedt svar. Jeg er faktisk på linje med helseministeren i sak. Nå har jo Stortinget gjort vedtak om å bevilge 1 milliard kr til behandling av norske pasienter i utlandet. Jeg har registrert at helseministeren har besøkt sykehus i Tyskland med tanke på behandling av norske pasienter. Jeg er imidlertid ukjent med om det også har vært ført forhandlinger med skandinaviske og nordiske sykehus i denne sammenheng. Det vil jo være en fordel med tanke på infeksjonsfaren, da de nordiske og skandinaviske sykehusene har en relativt lav frekvens av sykehusinfeksjoner, i likhet med hva Norge har. Kan helseministeren bekrefte at det har vært ført eller vil bli ført forhandlinger om operativ behandling av norske pasienter i de skandinaviske og nordiske land?
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg skal få stille følgende spørsmål til sosialministeren: «Rusmiddeldirektoratet rettet i 1999 en forespørsel til AKAN om komiteen kunne påta seg ansvaret som norsk ressurssenter med kompetanseområdet arbeidsliv og rus. AKAN-komiteen stiller seg meget positiv til dette. Når vil AKAN få klarsignal til å etablere ovennevnte ressurssenter?»
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg vil få takke statsråden for svaret. Da Stortinget den 1. desember 1998 behandlet Handlingsplan for redusert bruk av rusmidler, vedtok Stortinget en rekke punkt når det gjaldt avholdstiltak, for eksempel på arbeidsplassen, på idrettsarenaen, i trafikken og ved graviditet. Området arbeidsliv og rusmiddelbruk er et viktig innsatsområde. Jeg ble overrasket over en undersøkelse for en tid tilbake som viste at snaut 40 pst. av alt alkoholforbruk var relatert til arbeidsplassen og/eller arrangement knyttet til arbeidsplassen. Jeg tolker statsrådens svar som meget positivt. Rusmiddeldirektoratet har også en meget positiv holdning til et ressurssenter med kompetanseområde arbeidsliv og rusmidler. Jeg ser derfor fram til en snarlig positiv beslutning så snart budsjettet for 2001 er vedtatt i Stortinget.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Luftfartsverket har levert en innsigelse mot kommunedelplanen for et område vest for Oslo lufthavn i Nannestad kommune. Saken er nå til behandling i Miljøverndepartementet for endelig avgjørelse. I denne forbindelse bad Miljøverndepartementet om en uttalelse fra Samferdselsdepartementet. Som grunnlag for Samferdselsdepartementets uttalelse bad departementet Luftfartsverket om en redegjørelse for saken. I sitt svar til departementet redegjorde Luftfartsverket for den foreliggende innsigelsessaken og la i tillegg ved et notat fra september i år hvor det generelt ble redegjort for prognoser for trafikkvekst, utbyggingsbehov og utbyggingstakt på Gardermoen. Det framgår av dette notatet at Luftfartsverket på basis av nåværende prognoser vurderer at det vil bli behov for en tredje rullebane i 2020 på Gardermoen. I Samferdselsdepartementets uttalelse til Miljøverndepartementet ble dette notatet referert og vedlagt. Miljøverndepartementet har ennå ikke fattet avgjørelse i innsigelsessaken for området vest for flyplassen.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Generelt sett er det mitt inntrykk at de berørte kommuner oppfatter det som svært positivt at Gardermoen er lokalisert nettopp der, og også at man får en positiv utvikling i tilknytning til hovedflyplassen. Den saken vi nå diskuterer, kom opp i forbindelse med behandling av ny kommunedelplan. Man ønsket fra Luftfartsverkets side å sikre seg mot at man kan bli bygd inn. Tidligere var disse aktuelle arealene regulert som friområder. Jeg holder fast ved at det er riktig å ha handlefrihet, som kan være nødvendig i forhold til den utviklingen og de prognosene man har i forhold til utviklingen på Gardermoen i framtiden. Jeg tror også det vil være totalt sett en fordel for de berørte kommuner.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Renseanlegg som er installert i noen tunneler, er et tiltak som kan ha betydning for tunnelens sikkerhet og miljø. For å få et totalbilde av hvordan drift og vedlikehold påvirker miljøet og sikkerheten i en vegtunnel, må en se på effekten av alle tiltakene samlet. Dette gjelder både drift og vedlikehold av ulike installasjoner og selve tunnelen. Vegdirektoratet opplyser at erfaringene så langt tyder på at effekten av renseanleggene varierer fra tunnel til tunnel. Først etter at det er gjennomført en grundig evaluering av effekten av de renseanleggene som er installert, kan en si noe mer om den praktiske nytten av slike tiltak i forhold til sikkerhet og miljø. Det er nå satt i gang et arbeid for å kartlegge effekten av de renseanleggene som er installert i norske vegtunneler. En vil da se på hvor mye slike installasjoner kan bidra til å bedre sikkerheten og miljøet sammenliknet med alternative tiltak. Som alternative tiltak kan nevnes hyppigere renhold/vask for å fjerne partikkelforurensninger i selve tunnelen, bedre utstyr for rengjøring/fjerning av støv og sot, rutiner for bruk av ventilasjon etc. Statens vegvesen vil også forsøke å gjøre en nytte-kostnadsvurdering av de ulike tiltakene for å få et bedre grunnlag for slike vurderinger. Vegnormalene har ikke spesifiserte krav til vedlikehold og service på enkelttiltak som f.eks. renseanlegg. Hyppighet og omfang av vedlikehold og service blir tilpasset behovet for det enkelte utstyr.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
I hvilken grad anleggene rent aktivt blir kjørt, må jeg foreta en nærmere undersøkelse av før jeg kan gi et skikkelig svar på. Jeg vil for øvrig si at utover at dette er anlegg som i stor grad, som representanten sier, er et Oslo-fenomen, vil man også få erfaringer gjennom at man har installert og vil ta i bruk slikt anlegg når det gjelder Lærdaltunnelen, Norges lengste veitunnel, som åpnes i løpet av et par uker. Det vil være med på å danne det erfaringsgrunnlaget som er nødvendig for å vurdere hvorledes man skal håndtere dette i framtiden.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg går ut fra at representanten Nistad sikter til de tiltak som er gjort, og gjøres på Arendalsbanen og Meråkerbanen. Arendalsbanen ble elektrifisert i perioden 1992-1995 etter vedtak i Stortinget. Banen ble åpnet for elektrisk drift i juni 1995. Totalkostnad for opprustningen av banen var 70 mill. kr. Bakgrunnen for at togtrafikken på banen nå er innstilt, er lokførermangelen i NSB. Dette er et midlertidig tiltak. Regjeringen mener imidlertid at spørsmålet om persontrafikk på Arendalsbanen bør vurderes i løpet av 2001, i forbindelse med forhandling mellom Samferdselsdepartementet og NSB BA om ny rammeavtale om kjøp av persontransporttjenester for perioden 2002-2005. For å ivareta sikkerheten på Meråkerbanen ble det i 1998 iverksatt sville- og skinnebytte på linjen. Prosjektet hadde også som mål å tilrettelegge for 22,5 tonns aksellast for godstrafikken. Dette er vedlikeholdstiltak som er kostnadsberegnet til 98 mill. kr. Godstrafikken på linjen er økende; i dag går det 32 godstog i uken. Videre planlegger NSB å gjenoppta persontrafikken på linjen fra 7. januar 2001, med de nyinnkjøpte dieselkrengetogsettene BM 92. Videre er NSB i samtaler med involverte parter i Norge og Sverige for å se på muligheten av å opprette en pendel mellom Østersund, Trondheim og Oppdal. Samferdselsplanleggingen kan forbedres, ikke minst lokførermangelen viser det. Jeg er imidlertid opptatt av ikke bare å skyte på planleggerne, valg av prosjekter og bevilgningsnivå er i siste instans et politisk ansvar.