trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Det er nesten så jeg kunne gjenta svaret fra representanten Halleraker til Synnøve Konglevoll. Jeg holder fast ved det jeg sa om at det ikke er bevilget mer penger i statsbudsjettet for 2004. En tilsagnsfullmakt er ikke et tilskudd til budsjettet for kommende år, og dermed står jeg inne for det jeg sa i mitt innlegg. Så prøver Synnøve Konglevoll igjen å skape et motsetningsforhold mellom faglig kvalitet og det å redusere konfliktnivået. Vårt utgangspunkt er at det er mulig å kombinere dette. Jeg tror at på dette området, i likhet med en del andre områder som er konfliktfylte, bl.a. rovdyrpolitikken, vil resultatet i stor grad være avhengig av at vi er i stand til å håndtere dette på en slik måte at vi både ivaretar de faglige kvalitetene og, samtidig, sikrer at vi får redusert konfliktnivået. Det bør være et utgangspunkt, og det er min absolutte oppfatning at det som ligger i innstillingen fra regjeringspartienes side, er et forsøk på å ivareta begge disse to hensyn på en god måte.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Jeg ville anta at også Fremskrittspartiet, som et lov og orden-parti, er innstilt på å tette smutthull som kan bidra til å misbruke en lov, enten det nå gjelder lov om strandsonen eller annet lovverk. Det gjelder meg, og det gjelder også Regjeringen. Derfor har Regjeringen gjennom statsråd Børge Brende gitt uttrykk for at man følger denne situasjonen veldig omhyggelig. Spørsmålet er ikke først og fremst knyttet opp til svakheten i loven, spørsmålet er først og fremst knyttet opp til på hvilken måte lovverket praktiseres ute i kommunene i forhold til mulighetene for dispensasjon. De siste informasjoner vi har, peker i retning av at ting er i ferd med å komme under kontroll, takket være det oppsyn som Regjeringen har med denne saken og den sterke fokuseringen vi har på denne saken. Jeg tror vi er på rett vei. Men vi følger utviklingen videre, og det poengterer vi også veldig tydelig i innstillingen som foreligger til den saken vi diskuterer i dag.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Dette var jo også i og for seg et spørsmål som Heidi Sørensen har vært inne på tidligere i dag, med relasjon til en sak som ligger i Miljøverndepartementet. Jeg mener at det spørsmålet vil være relevant å stille direkte til statsråden i forbindelse med replikkordskiftet omkring hans innlegg, og jeg skal ikke foregripe noe av det som foregår internt i Regjeringen på dette området. Når det gjelder Snøhvit og et pilotanlegg, vet jo Heidi Sørensen at under debatten om Snøhvit hadde regjeringspartiene veldig sterk fokusering på mulighetene for å utnytte CO2-en på en god måte der oppe. Vi var også inne på spørsmålet om et pilotanlegg og så – fortrinnsvis – at det var mulig å realisere. Men samtidig har vi åpnet for at selskapet – altså Statoil – kan vurdere andre alternativer der de mener det er mest hensiktsmessig, og der miljøgevinsten er større. Så vårt engasjement i forhold til Snøhvit og et pilotprosjekt med CO2-håndtering er like stort som det var under behandlingen av Snøhvit da den saken var i Stortinget.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Debatten om Halden-reaktoren er en gjenganger i Stortinget, og jeg vil anta at det ikke er siste gang at denne salen på initiativ fra SV tar opp de samme problemstillingene som vi har til drøfting i dag. Men det er berettiget grunn til betydelig fokus på denne virksomheten ut fra det arbeidsfeltet denne representerer. Stortinget har en rekke ganger drøftet ulike problemstillinger knyttet til Halden-reaktoren, spesielt fokus har det vært på eksperimentering og testing av MOX. Det er imidlertid etter min oppfatning lite nytt som har framkommet siden Stortinget sist drøftet denne saken, og det er dermed ikke grunnlag for en annen konklusjon enn den Stortinget har valgt tidligere. Komiteen viser til innstillingen i forbindelse med St.meld. nr. 22 for 1998 99, hvor et flertall bestående av Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre gikk inn for at det skulle settes ned et utvalg som skulle vurdere og gi anbefalinger knyttet til den framtidige avviklingen av Haldenprosjektet. I brev av 24. oktober 2003 bekrefter Nærings- og handelsdepartementet at utvalget nå er i ferd med å tre i funksjon, men kan ikke konkludere på hva som blir utfallet av utvalgets arbeid, bl.a. sett i forhold til hva som skal skje når prosjektets konsesjonsperiode utløper i 2008. Kristelig Folkeparti har i innstillingen sluttet seg til flertallet, som understreker at det er gitt konsesjon fram til 2008, og at det ikke vil være naturlig å endre rammevilkårene midt i perioden. Det samme flertall peker på at det ved neste konsesjonsbehandling vil være nødvendig med en helhetlig gjennomgang av alle sider ved virksomheten. Når konsesjonsperioden er ute og det oppnevnte utvalget har avsluttet sitt arbeid, vil Stortinget ha et godt beslutningsgrunnlag i forhold til stenging, eventuelt videre drift av Halden-reaktoren. Det vil derfor være naturlig at forslaget fra Sosialistisk Venstreparti ses i en slik sammenheng, og det skulle ikke være behov for ytterligere et utvalg for å gjennomgå de problemstillingene som SV er opptatt av. Regjeringspartiene er selvsagt også fokusert på de utfordringene som SV og andre i denne salen er, men mener likevel at det arbeidet som nå er påbegynt, vil kunne gi de svar som søkes, og at Stortinget derfor får god anledning til å komme tilbake til denne saken på et senere tidspunkt. Forslagsstillerne viser i innstillingen til at Regjeringens målsetting er at Norge skal arbeide for at brukt kjernebrensel på sikt lagres direkte i stedet for å reprosesseres. Jeg vil understreke at det faktum at regjeringspartiene ikke støtter det framlagte forslaget fra SV, ikke er et brudd med uttalte målsettinger, bl.a. i forbindelse med St.meld. nr. 25 for 2002-03, om Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand. Det er min oppfatning og Kristelig Folkepartis syn at ønsket om en helhetlig gjennomgang av Haldenprosjektet når konsesjonsperioden utløper i 2008, samsvarer med Regjeringens målsetting. På dette grunnlag anbefaler jeg flertallets innstilling om at forslaget fra Sosialistisk Venstreparti ikke bifalles.
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-11-25:
Venstre er ikkje representert i sosialkomiteen, så eg har nokre korte merknader til den saka som ligg framfor oss i dag. Venstre er glad for at representanten Arnstad no også viser omsorg for gründarar og sjølvstendig næringsdrivande kvinner. Dette er eit område Venstre og Regjeringa har vore svært opptekne av lenge. Satsinga på å få fleire kvinner til å starta eiga verksemd vil vera ei viktig fokusering i det vidare arbeidet med Regjeringa sin innovasjonspolitikk. Regjeringa har arbeidd for å gi sjølvstendig næringsdrivande og frilansarar rett til svangerskapspengar på lik line med arbeidstakarar. Dette blei innført med verknad frå 1. juni 2003. Regjeringa har også sett ned ei interdepartemental arbeidsgruppe som skal vurdera sjølvstendig næringsdrivande sine plikter og rettar i forhold til svangerskap, fødsel og omsorg for små barn. I denne samanhengen vil behovet for å styrkja sjølvstendig næringsdrivande sine rettar bli vurdert nærmare. Men eg er einig i at også omsorgspermisjon er ein viktig bit å sjå på i den samanhengen, og å vurdera alle rettar og plikter til sjølvstendig næringsdrivande kvinner og ha størst mogleg fokusering på dette. Noreg er avhengig av at fleire startar eiga verksemd. Venstre meiner det bør bli like naturleg å skapa sin eigen arbeidsplass som det er å vera lønsmottakar. Ikkje minst treng vi fleire kvinnelege etablerarar, som også internasjonale undersøkingar har vist. Det er tverrpolitisk einigheit om at vi treng kunnskap og innovasjon som grunnlag for framtidas næringsliv. Eit av hindra kan altså vera den diskrimineringa som har vore mellom sjølvstendig næringsdrivande og tilsette, anten dei er menn eller kvinner. Nyetablerarar tek ein sjanse ved å selja sine tenester på ein open marknad. Venstre meiner at det er ein god sosialliberal politikk å gi eit handslag til kvinner som driv eller planlegg eiga verksemd. Eg er veldig einig med representanten Arnstad, som sa at resultatet er det viktigaste, og eg håper verkeleg at vi, når denne saka kjem til Stortinget, kan få ein debatt og gjera vedtak i denne salen som sikrar barna og dei rettane og pliktene som sjølvstendig næringsdrivande kvinner har, slik at dei kan stå på og starta og driva eiga bedrift.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-11-25:
Spørsmålet om 100-meterssonen og allmennhetens rettigheter i strandsonen er åpenbart veldig ubehagelig for Regjeringen og for regjeringspartiene. De svarer derfor også veldig uklart. På meg virker det som om det er omtrent som følger: Hver vår og sommer når oppslagene kommer om at store deler av strandsonen nedover kysten mot Sørlandet er nedbygd på grunn av hytter og gjerder osv., rykker Børge Brende og Bror Yngve Rahm ut og sier at her er det kanskje for dårlig lovverk. Representanten Rahm går til og med så langt at han sier at her må smutthullene tettes. Men når man kommer til konkrete vedtak i Stortinget, lander de samme partiene hver gang på grunneiernes side. Her skal ingenting skje. De har ikke overraskende gått sammen med Fremskrittspartiet i innstillingen og sier at situasjonen er under kontroll, og at her er det ikke behov for å gjøre noe. Imens bygges fortsatt deler av strandsonen ned. Mener virkelig miljøvernministeren at situasjonen er under kontroll, og at det bare er tilstrekkelig å følge utviklingen? Det betyr oversatt til enkelt norsk at det fortsatt ikke skal skje noe, og imens kan altså mange ta seg til rette. Regjeringen har også fjernet støtten til kommunene for å kunne gi juridisk hjelp for å kunne starte saker mot folk som har mer enn nok med penger, og som kjører saker som kommunene ikke har mulighet til å stille opp mot.
Børge Brende (Høyre), 2003-11-25:
Som jeg også sa i mitt innlegg, vil jeg berømme skogeierorganisasjonene for å ha innledet en veldig konstruktiv samarbeidslinje med Miljøverndepartementet. Jeg har fått på mitt bord et forslag til bidrag med interessante områder på over 30 000 dekar til frivillig vern. Nå har jeg bedt Direktoratet for naturforvaltning om å analysere disse områdene og se på hvilke av dem som også tilfredsstiller de krav til biologisk mangfold som må være utgangspunktet for dette vernet. Disse områdene kan da staten gå inn og kjøpe. Jeg vil anta at det som det siktes til i innstillingen, er at hvis noen legger inn et område for frivillig vern, må de kunne ombestemme seg underveis og trekke området tilbake, ettersom hele ordningen er basert på frivillighet. Men poenget med at de legger inn dette området, er jo at staten også må gi et relativt raskt svar, og at de ikke vil legge inn flere områder enn det er sannsynlig at staten vil kunne erverve i de nærmeste årene. Jeg synes det er veldig bra at vi har fått til dette, og jeg synes også det er nødvendig at man har den sikkerheten hvis man frivillig legger det inn, at ikke bordet binder for mange tiår hvis ikke Stortinget bevilger tilstrekkelig med midler til å oppfylle dette.
Børge Brende (Høyre), 2003-11-25:
Når det gjelder strandsonen og bygging i 100-metersbeltet, vedtok Stortinget i 1965 en lov som sier at det i utgangspunktet ikke skal bygges i 100-metersbeltet. Men Stortinget vedtok også den gangen at det skal være en dispensasjonsadgang for kommunene, slik at man skal vurdere de konkrete tilfellene. Man kan også overprøve dette 100-metersbeltet gjennom å bruke reguleringsendringer. Det som departementet har gjort i samarbeid med Direktoratet for naturforvaltning de senere årene, er å utarbeide retningslinjer for kommunene knyttet til dette, som man kan benytte. Jeg vil anta at den diskusjonen som pågår mellom Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti her, vil kunne fortsette i lang tid fremover. Det som er poenget, er at Regjeringen følger denne saken. Vi håndhever det regelverket som her ligger, og vi har sett at antall dispensasjonssøknader i 100-metersbeltet er på vei ned. Det er også slik at de tiltak som skjer innenfor 100-metersbeltet i de mest utsatte områdene, også har gått betydelig ned. Det har da også komitelederen registrert, og jeg antar at han er fornøyd med denne utviklingen.
Børge Brende (Høyre), 2003-11-25:
Som saksordføreren også fastslo i en svarreplikk, gikk de norske klimagassutslippene ned i 2002. Det skyldes ikke minst en endring i aktivitetsnivået, men også at vi i Norge faktisk har verdens strengeste klimapolitiske regime. Vi var en av de første som innførte CO2-avgift, og vi har en av de høyeste CO2-avgiftene i verden. Som følge av Stortingets beslutning i forhold til tilleggsmeldingen om klima, er vi i ferd med å innføre systemer i forhold til prosessindustrien, som står for 30 pst. av de norske klimagassutslippene, som går lengst også i forhold til det som er internasjonalt. Hvilke vurderinger man gjør seg i forhold til gassproduksjonen, er litt avhengig av partiståsted. Om man ønsker å fyre for fullt med kull fra de mest forurensende kullkraftverkene i Danmark og importere den energien, eller man ønsker å bruke gassen aktivt, og derved slippe ut halvparten så mye CO2, er selvsagt en avveining. Jeg synes det er mye bedre å bruke noe som slipper ut halvparten så mye CO2.
Børge Brende (Høyre), 2003-11-25:
Jeg kan ikke dy meg for å gjøre meg visse refleksjoner over de interessante meningsutvekslingene på miljøpolitikkens område som det eventuelt ville bli i en regjering bestående av Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV. Dette har jeg tenkt igjennom under hele debatten her. Når det gjelder erstatningsreglene i forhold til verneområder, ble de faktisk endret under Willoch-regjeringen. Da innførte man naturreservater som gir rett til full erstatning som om området skulle være ekspropriert. Det er altså den typen erstatningsform vi benytter overfor drivverdig skog når man legger restriksjoner i forhold til dagens skogbruk. Det var det Willoch-regjeringen som endret. Senterpartiet har sittet i regjering uten Høyre. Da løftet man ikke en finger i forhold til erstatningsregelverket, men straks Høyre kom tilbake i regjering, satte jeg i gang en utredning med sikte på å gjennomgå erstatningsregelverket. I forhold til regjeringssamarbeid, tror jeg at hvis man virkelig skal få fart på det å ta vare på grunneiernes interesser i sterkere grad, tror jeg Senterpartiet hører mer hjemme på den borgerlige siden enn sammen med de to andre som de nå samarbeider med, og som jeg ikke har sett noen veldig stor interesse fra når det gjelder grunneieres rettigheter.
Børge Brende (Høyre), 2003-11-25:
Først vil jeg gjøre oppmerksom på at det regelverket jeg håndterer på dette området, er det samme regelverket som Arbeiderpartiet har utformet, og som de forvaltet på 1970-tallet, 1980-tallet og 1990-tallet, og også senere da representanten selv satt i regjering. Vi har ikke foretatt endringer i dette regelverket, ut fra at vi mener at situasjonen i forhold til strandsonen, i likhet med det Arbeiderpartiet syntes da de var i regjering, er under kontroll. De siste tallene fra rapporteringen viser at antall dispensasjoner i hundremetersbeltet er stabilt. Tallene viser også at langs Oslofjorden og Sørlandskysten er det de små tiltakene som dominerer, og nye bygg er primært erstatningsbygg. Tidligere har man telt med både utskiftning av vinduer og uthus i disse tallene, slik at de har blitt blåst opp. Jeg synes faktisk at det regelverket som innebærer en stor grad av lokal forvaltning, men også en mulighet til en nasjonal overprøving – et regelverk som er utformet med bred enighet i Stortinget tidligere – er et fornuftig regelverk. Men vi vil selvsagt vurdere dette løpende.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-11-25:
Når det gjelder å ta vare på det marine miljøet og havmiljøet generelt, er det klart at det er viktig både å forhindre den forurensning som ulike næringsaktiviteter forårsaker, og å rydde opp. Begge deler har Regjeringen en aktiv holdning til, og vi har programmer som pågår i ulike havområder, det være seg i Nordsjøen så vel som i nordområdene, hvor man foretar en opprenskning. Dette er et arbeid som pågår, og i så måte ser jeg ikke nødvendigheten av ytterligere vedtak.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-11-25:
Jeg er ikke sikker på hensiktsmessigheten av at vi tar opp en debatt om et tema som allerede er besluttet. Men det som står fast, er at Regjeringen og Stortinget har gått inn for og akseptert at det skal bygges en trafikksentral i Vardø, og at den, når den i løpet av få år er etablert, skal spille en viktig rolle i beredskapen i nordområdene. Det er et tett og godt samarbeid mellom Forsvaret og Kystverket når det gjelder beredskap, overvåking og ved aksjoner. Det har vi sett ikke minst ved etablering av slepebåtkapasitet. Forsvaret og Reitan er og vil være en aktiv part når det gjelder å ha oversikt over hva som foregår langsmed kysten, både før og etter at trafikksentralen er etablert, akkurat som også de private aktørene vil inngå i en samlet beredskap, enten det er landbaserte industribedrifter som er pålagt særskilte beredskapskrav, eller det er oljeindustrien som har fått seg pålagt betydelige beredskapskrav, eller annen virksomhet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-11-25:
Den økte oljetrafikken langsmed norskekysten fra Russland er helt klart en utfordring, ikke minst miljømessig. I den sammenheng har vi hatt gjentatte debatter i stortingssalen i løpet av høsten, og vi har bebudet en stortingsmelding hvor vi skal ta opp dette i total sammenheng, og også belyse risikoen som er knyttet til det. I det budsjettet som ligger til behandling i Stortinget, har vi foreslått tre slepebåter i nært samarbeid mellom Kystverket og Forsvaret. I tillegg er det slik at vi den 1. januar utvider territorialgrensen, og vi skal etablere farleder nærmest opp mot tolvmilsgrensen, nettopp for å få trafikken litt mer ut fra kysten. Det forhindrer ikke at tankfartøy kan gå utenfor tolvmilsgrensen, så det er en misforståelse å tro at de er nødt til å gå innenfor tolvmilsgrensen. Ellers er det etablert en rekke andre tiltak som skal bedre sikkerheten og gjøre oss bedre i stand til å aksjonere hvis det først skjer en ulykke. Det vil være et samarbeid mellom private, offentlige og ikke minst Forsvarets ressurser.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-11-25:
Det er riktig at det ligger to store saker med implikasjoner i de marine miljøene i nordområdene. Det er 18. konsesjonsrunde, og det er åpningen av Barentshavet. Til det er å si at Regjeringen har gjort det helt klart at vi både ser utfordringene knyttet til miljø- og utslippsproblematikken og interessemotsetningene i bruk av havområdene. I strøket Lofoten og nordover er det helt klart områder hvor det kan være interessekonflikter i bruken av havområdene. Formålet med forvaltningsplanen for Barentshavet er nettopp å få etablert rammebetingelser som gjør det mulig å balansere de ulike næringsinteressene som er knyttet til fiskeri, til sjøtransport og til petroleumsvirksomhet, innenfor rammen av en bærekraftig utvikling. I så måte har vi pekt på flere forhold som er knyttet til dette, og det skal vi komme tilbake til når Regjeringen har konkludert. Derfor vil det ikke være riktig av meg å trekke konklusjoner før Regjeringen har ferdigbehandlet dette viktige saksfeltet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-11-25:
Jeg kan selvfølgelig bekrefte at den korteste linjen også er den rette linjen. Det er jo nettopp derfor vi har flyttet territorialgrensen til tolv mil og skal etablere farleder, for da kan vi tvinge fartøyene lenger ut fra kysten enn vi kunne gjøre med firemilsgrense. Så vil det stå fartøyene fritt å gå utenfor hvis det er ønskelig, men innenfor territorialgrensen er vi i ferd med å etablere farleder som gjør at vi har bedre kontroll, og vi kan separere trafikken nord-sør. Det vil øke tryggheten, og det vil øke beredskapen og muligheten til å aksjonere hvis det først skjer et uhell. Så er det slik at vi har foreslått for Stortinget og fått aksept for tre slepebåter i år, og det ligger forslag om det også neste år. Så skal vi legge fram en stortingsmelding hvor vi skal komme tilbake til det framtidige behovet sett i forhold til den forventede økte trafikken. Jeg er ikke i stand til å konkludere før vi er ferdig med det arbeidet, og jeg synes man skal ha tålmodighet til å vente på det, nettopp fordi fagmyndighetene har anbefalt at tre fartøy i strøket Røst–Grense-Jakobselv er tilstrekkelig sikkerhet i forhold til den trafikken som er der i dag, og som vil være der i løpet av den nærmeste tiden.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-25:
I disse dager foregår det en nokså intens debatt i nord om problemstillingene rundt gjenåpningen av områdene rundt Lofoten–Tromsøflaket. Det er en sak som jeg vet Regjeringen vil komme tilbake til på et senere tidspunkt med bakgrunn i konsekvensvurderinger, men jeg kan likevel ikke unnlate å stille et spørsmål til fiskeriministeren. Med bakgrunn i det han selv sa om betydningen av å kunne høste av et rent hav i framtiden, vil jeg gjerne høre statsrådens vurdering av en eventuell gjenåpning av dette meget sårbare området i forhold til føre var-prinsippet, og hvordan man også i framtiden skal kunne høste av et rent og uforurenset hav i det området av landet hvor vi har de sterkeste strømforholdene, gyteområdene og vandreområdene for våre viktigste fiskearter, som tross alt vil komme til å representere framtiden for dette området.
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2003-11-25:
Det er selvfølgelig nyttig og nødvendig å iverksette reparasjons- og oppryddingsarbeid for å unngå forurensning. Det som imidlertid er vår gylne utfordring, er planlegging og bygging av et samfunn der behovene for reparasjoner og etterarbeid reduseres til et minimum. Miljøpolitikk er ikke nettopp populismens arnested. Den gir sjelden rask gevinst i opinionsinstituttene, og på børs og i katedral frister den en heller tilbaketrukket tilværelse. Desto viktigere er det at nasjonens fremste tør å ta parti for de generasjoner som fremdeles ikke har stemmerett. Deres eksistensielle betingelser avhenger av at materiell tøylesløshet underlegges rammer. Med utgangspunkt i mangfold og forvalteransvar iverksetter Regjeringen ulike typer arealvern og restriksjoner på utslipp til luft, til vann og til jord. Når det gjelder arealvern av skog, er det lettere å enes om mål enn om virkemidler. Der miljøvernmyndighetene har definert behovet for biotopvern, er det fullt mulig å la skogbruksorganisasjoner finne frem til tilstrekkelige arealer som ivaretar dette behovet. Det forutsetter rimelig erstatning for bortfall av inntekt. Behovet for biologisk og genetisk mangfold tror jeg er best ivaretatt gjennom frivillighet, gjensidighet og opplysning. Få er de skogbrukerne som ser på sin eiendom som et rent høstingsbruk. Langt de fleste definerer grønne verdier i vid forstand som en del av sin eiendomsportefølje. Så skal det sies av vi mennesker er ulike, og at miljøpolitikk nok ikke helt kan greie seg uten riset bak speilet. Vi i Høyre mener likevel at riset fortrinnsvis skal befinne seg nettopp der, nemlig bak speilet. Få av miljøpolitikkens bestanddeler har så høy egenvekt som transportsektoren. Urasjonell arealbruk, trafikkforslumming, støy og luftforurensning krever større satsing på kollektivtransport. Kvalitativt og kvantitativt har derfor regjeringspartiene levert en historisk satsing for å øke kollektivandelen. I 2003 og i forslaget til statsbudsjett for 2004 er den årlige kollektivsatsing økt med henholdsvis 7,7 pst. og 4,8 pst. For øvrig er det interessant å merke seg at stadig flere aktører innen næringslivet nå er pådrivere for bedre kollektivtransport, fordi de ser at økte kollektivandeler og færre biler gir mer plass for næringslivets transporter. Det er all grunn til å gi honnør til miljøvernministeren og til samferdselsministeren for driv og dynamikk hjemme og ute. Miljøpolitikk er langsiktighet og har blitt denne regjeringens adelsmerke.
Siri A. Meling (Høyre), 2003-11-25:
I Dokument nr. 8:109 for 2002-2003 tar forslagsstillerne til orde for å invitere Stortinget til å be Regjeringen ta initiativ til et samarbeid med Oslo kommune og de frivillige organisasjonene langs Alnaelva om opprettelse av Alnaelva miljøpark, som strekker seg fra Marka til sjøen. Alnaelva er Oslos lengste elv, og den renner gjennom Groruddalen, som er det mest befolkningstette dalføret her i landet. Over 130 000 innbyggere bor langs vassdraget, og for disse representerer området en god mulighet for friluftsliv og rekreasjon. Å bo i en storby og samtidig ha en nær tilgang til denne type friluftsområder er ganske unikt og verdifullt for opplevelsen av livskvalitet. I brev til energi- og miljøkomiteen fra miljøvernminister Børge Brende, datert 26. september 2003, vises det også til at intensjonene bak dette Dokument nr. 8-forslaget allerede er ivaretatt. Miljøverndepartementet har i samråd med andre departementer innledet et samarbeid med Oslo kommune om strategier og tiltak for et bedre miljø i Groruddalen. Det nevnes her at grønnstrukturen, med Alnaelva som hovedelement, skal forsterkes og videreutvikles. Dette innbefatter også kulturminner i området. I brevet henvises det også til at byrådet i Oslo har inngått en avtale med Miljøverndepartementet om utvikling av en miljøsone i Groruddalen, hvor hensikten er å se ulike miljøutfordringer under ett innenfor et område og gjennomføre koordinerte tiltak for å forbedre miljøforholdene. Arbeidet konsentrerer seg i første omgang om fire utvalgte geografiske områder i Groruddalen, hvorav tre ligger ved Alnaelva. Departementet tilkjennegir gjennom sitt svarbrev til komiteen at gjennomføringen av Alna-visjonen krever utvikling av nye ideer og kanskje utradisjonelle prosjekter, og understreker samarbeid mellom statlige grunneiere, kommunale etater, næringsliv, frivillige organisasjoner og skoler i området som nøkkelfaktorer for å kunne lykkes. En samlet komite erkjenner det initiativet miljøvernministeren og hans departement allerede har tatt i denne saken, og foreslår da også at Dokument nr. 8:109 for 2002-2003 vedlegges protokollen.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-25:
Jeg skal bare kommentere det siste innlegget. Når dette forslaget ble tatt opp av oss, var det etter å ha kartlagt selv hva som gjøres på området rasproblematikk, og det viste seg å være veldig mangelfullt. Det ble for oss synliggjort ganske tydelig at både når det gjelder kartlegging, oversikt og vurderinger av konsekvenser, er det svært mangelfullt, det vi har gjort i Norge på dette området. Det var begrunnelsen for å ta opp forslaget. Og for ikke å begynne å sette kroner og øre på hva vi burde gjøre umiddelbart, har vi foreslått at det burde utarbeides en samlet handlingsplan for hvordan vi skal jobbe med rassikring her i landet i årene framover, fordi det er så mange departementer som er involvert. Det har vært viktig for oss å annonsere at denne planen skal angi at dette området skal gis et løft i årene som kommer. Derfor vil vi ha en samlet plan for rassikring. Det mener vi definitivt det er behov for. Vi følger opp hvert år i budsjettet, f.eks. på samferdsel. Vi foreslår mer penger til rassikring årlig. Men det er ikke nok. Vi må få en samlet plan, og vi må løfte dette området opp, fordi det kreves nemlig. Det er så dårlig, det arbeidet som har vært gjort tidligere. Og nettopp for at det skal samordnes, og for at vi skal kunne utvikle oss videre på dette området, foreslår vi dette. Det er forbausende at flertallet ikke vil være med på det. Man bare konstaterer at det er satt ned en interdepartemental gruppe, og at man er i gang. Hvis man hadde villet, hadde man støttet forslaget, så vi hadde fått løftet dette området, for det kreves.
Anne Berit Andersen (Høyre), 2003-11-25:
Dette Dokument nr. 8-forslaget er et viktig dokument når det gjelder fokusering på rasfareproblematikken rundt om i vårt langstrakte land, det være seg skred, ras, utglidning eller flom. Trygghet i hverdagen er noe av det viktigste for oss alle. Derfor må det være vanskelig for dem som lever med rasfare nær inn på livet i det daglige. Mange lurer kanskje på når neste ras vil komme. Blir det i dag når jeg er på vei til jobb, eller er det ungene mine som blir utsatt for dette når de er på vei til skolen? Jeg ser at denne usikkerheten ikke er god å leve med i det daglige. Derfor er det viktig med forskning, kartlegging og utbedring. For å ivareta disse oppgavene er det mange aktører og virksomheter som er i gang, og flere myndigheter har ansvar her. En interdepartemental arbeidsgruppe har nylig gjennomgått arbeidsfeltet, og ansvaret for de ulike områdene har blitt bedre kartlagt. Det er viktig for at vi skal kunne lykkes i dette arbeidet. På mitt område innen samferdselssektoren går det mest på å rassikre bestemte veistrekninger. For at jeg skal kunne prioritere rett her, er det viktig med et best mulig faglig vurdert grunnlag. Vi satser mye på rassikring. På budsjettet for 2004 er det avsatt ca. milliard kr i statlige midler. Mange vil nok hevde at dette ikke er nok, men jeg er hele tiden nødt til å vurdere rassikringstiltak opp mot andre typer tiltak, som f.eks. trafikksikkerheten på hele veinettet. Rassikring er et viktig område for oss i Høyre, men vi er uenig med SV i at vi trenger nye planer og utredninger. Vi har mye kunnskap om dette i dag, og dette må vi bygge videre på. Høyres gruppe støtter flertallet, som foreslår å vedlegge forslaget protokollen.
Carsten Dybevig (Høyre), 2003-11-25:
Som haldenser og tidligere ordfører i Halden er jeg selvsagt engasjert i og har god kjennskap til virksomheten ved Haldenprosjektet. Arbeidet ved Halden-reaktoren sikrer Norge grunnleggende kompetanse i reaktorteknologi. Internasjonalt er Haldenprosjektet anerkjent som verdens ledende forskningsprosjekt på atomsikkerhet. Dette gir Norge en unik mulighet til å være pådriver internasjonalt for forbedret atomsikkerhet og atomulykkesberedskap. Haldenprosjektets omfattende samarbeid med svenske atomkraftverk og med Kola-verkene i Russland under atomhandlingsplanen bidrar til å øke sikkerheten til reaktorer i vårt nærområde. SV-representantenes forslag bygger på helt feil forutsetninger. Testingen av MOX ved Halden-reaktoren bidrar ikke til økt bruk av MOX-brensel i andre land eller til økt reprosessering ved Sellafield. Dette er dokumentert i Statens Stråleverns rapport om MOX og i Forskningsrådets høringsuttalelse om NUPI-rapporten. Det finnes allerede lagret ca. 200 tonn separert plutonium fra sivil kjernekraft, i tillegg til 100 tonn våpenplutonium. Den eneste måten å destruere overskuddslagrene av plutonium på er ved brenning som MOX i reaktorer. Dette er hovedgrunnen til at den svenske regjeringen har tillatt bruk av MOX i svenske reaktorer, og at USA og Russland samarbeider om å destruere våpenplutonium ved å bruke MOX i reaktorer. Testingen av MOX i Halden bidrar til å øke sikkerheten ved bruk av MOX og til på sikt å redusere plutoniumlagrene, noe som gir økt sikkerhet og bedre miljø for verdenssamfunnet. Jeg vil også, så sterkt jeg kan, få understreke betydningen som «Atomen», som det heter på folkemunne, har for næringslivet og høyskolemiljøet i Østfold og faktisk også for landet for øvrig. En rekke av Haldenprosjektets produkter og systemer har dannet basis for norsk industri og næringsliv, som utviklingen av simulatorsystemene for Gullfaks, Oseberg og Troll, for å nevne noen. Lokalt er Haldenprosjektet av uvurderlig verdi. Dette miljøet i Halden har opparbeidet seg et ry som et av landets fremste innenfor informasjons- og kommunikasjonsteknologi. Samarbeidet mellom Høgskolen i Østfold og IFE var en viktig faktor for å få hovedfagsstudier i IT i Halden. Det er også en betydelig knoppskyting fra virksomheten ved «Atomen». Jeg vil spesielt nevne OM Technology Energy Systems i Halden, tidligere Hand-El, som genererer ca. 160 arbeidsplasser, og som eksporterer dataprogrammer og beslutningsstøttesystemer for energiforsyning til en rekke land. Et forbud mot MOX-eksperimenter i Halden-reaktoren vil ifølge Forskningsrådet høyst sannsynlig føre til at Haldenprosjektet nedlegges, fordi tunge deltakerland er interessert i MOX-programmet. Hvis SV-representantenes forslag bifalles, betyr det derfor at det største internasjonale atomsikkerhetsprogrammet i verden avvikles, og at IFEs virksomhet i Halden og dens nytteverdi for Halden og Norge settes i fare, uten at det har noen som helst betydning for virksomheten ved Sellafield. Så det som SV nå påstår, at Halden-reaktoren bidrar til at utslipp fra Sellafield vil fortsette, er etter min oppfatning fullstendig feil.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Jeg vil nøye meg med noen korte merknader. Jeg deler uten videre det engasjementet og den entusiasmen som stortingsrepresentant Heidi Sørensen gav uttrykk for når det gjelder å bruke norsk kompetanse til å utvikle en solindustri. Jeg mener likevel at det ikke er grunn til å si at flertallet ikke vil være med på en framtidsrettet strategi for en slik fornybar energi, slik hun kom til å uttrykke seg. Jeg viser til at jeg for min del har gitt utfyllende svar på alle de spørsmålene og forslagene som SVs representanter har kommet med. Jeg viser også til den fyldige redegjørelsen som saksordføreren kom med. Det er altså ingen uenighet om akkurat det formålet å kunne fremme norsk industripolitikk i kombinasjon med en framtidsrettet energiforsyning som er særlig rettet mot utviklingslandene. Det er bare spørsmål om hvilke virkemidler en ønsker å ta i bruk. Jeg viser til at ScanWafer har betydelig suksess uten at spesielle virkemidler har blitt tatt i bruk, utover de som er tilgjengelige i dag, og som har vist seg å være nyttige. Jeg fikk selv være med på åpningen av ScanWafers nye anlegg på Herøya i sommer. Jeg synes vi har all grunn til å være både stolte og tilfreds over at det næringsrettede virkemiddelapparatet har vært sterkt delaktig i oppstarten av denne viktige industrien. Både omlegging av energibruk og energiproduksjon står sentralt i Regjeringens politikk. Vi har, med Stortin-gets tilslutning, brukt det virkemiddelapparatet som Enova bl.a. representerer, til å få etablert en rekke støtteordninger og andre virkemidler. Målsettingen for oss når det gjelder de nasjonale målene, er å skaffe flest mulig miljøvennlige og sparte energienheter på en mest mulig kostnadseffektiv måte. Det er i tråd med det at flertallet i energi- og miljøkomiteen har sluttet seg til innstillingen i denne saken. Jeg synes at flertallet har klart å gi uttrykk for et engasjement i denne saken, uten at en detaljstyrer dette på en måte som jeg mener ikke er hensiktsmessig. Jeg ønsker heller en generell styrking av det som gjelder arbeidet med miljøvennlig energiomlegging i Norge, og jeg viser til at det arbeidet har kommet meget godt i gang.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2003-11-25:
Forslagsstilleren framholder at sjølstendig næringsdrivende har hatt og fortsatt har svakere velferdsrettigheter i forbindelse med svangerskap og omsorg for barn enn arbeidstakere. For eksempel behandles sjølstendig næringsdrivende og øvrige yrkesaktive ulikt når det gjelder rett til omsorgspenger ved sykt barn. Representanten Marit Arnstad tar i sitt forslag opp en svært aktuell problemstilling. Det er viktig at velferdsrettighetene er utformet slik at de tilrettelegger for nyetablering av næringsvirksomhet, spesielt blant kvinner. Regjeringen ønsker at flere skal etablere egen virksomhet, og at det derfor bør legges til rette for at sjølstendig næringsdrivende har en økonomisk trygghet ved inntektsbortfall. Det er også viktig at det er mulig å kombinere slik næringsvirksomhet med omsorgen for små barn. Samtidig er det nødvendig å sikre en rimelig fordeling av folketrygdens utgifter mellom trygden og den næringsdrivende. En samlet komite viser i innstillingen til at sjølstendig næringsdrivende i dag betaler et lavere beløp til trygden enn arbeidstakere, og at retten til enkelte trygdeytelser som følge av dette er begrenset. Etter gjeldende regler kan sjølstendig næringsdrivende tegne en forsikring for tillegg til sykepenger, fødselspenger, adopsjonspenger og svangerskapspenger. Omsorgspenger ved barns sykdom omfattes ikke av denne tilleggsforsikringen. Regjeringen har nedsatt en interdepartemental arbeidsgruppe som skal vurdere sjølstendig næringsdrivendes plikter og rettigheter i forhold til svangerskap, fødsel og omsorg for små barn. Arbeidsgruppens innstilling vil foreligge innen 27. februar 2004. En samlet komite er enig i at forslaget om å gi sjølstendig næringsdrivende rett til omsorgspenger bør vurderes i lys av arbeidsgruppens utredning. Regjeringens forslag til endringer vil komme i løpet av neste år. Forslaget i Dokument nr. 8:112 for 2002-2003 foreslås derfor vedlagt protokollen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-11-25:
Jeg skal bruke betydelig mindre tid enn de 5 minutter jeg har fått tildelt. Jeg har bare et par små kommentarer, for jeg synes saksordføreren på en glimrende måte redegjorde for komiteflertallets standpunkt. Man ser i innstillingen at det er merknader fra SV og Senterpartiet. Dersom man leser merknadene, kan man få inntrykk av at det her er en skinnuenighet. De to partiene skriver der at det er viktig at arbeidet i gruppen blir sluttført innen utgangen av februar, mens Regjeringen faktisk har meldt at denne arbeidsgruppen vil legge fram sitt arbeid innen 27. februar. Så dette har rett og slett å gjøre med hvorvidt man stoler på det som står i brevet fra sosialministeren til komiteen eller ikke. Jeg velger denne gang å stole på statsråden. Fremskrittspartiet er med i flertallet i komiteen. Jeg tror det er viktig at vi får den type gjennomgang som er varslet. Men det er viktig at man også tar med seg det komiteen skriver, at her må man se på forholdet mellom hva man betaler inn, og hva man vil ha ut i forbindelse med disse ordningene. Det er helt klart at det er andre regler som gjelder selvstendig næringsdrivende, og det er veldig greit at vi nå får en helhetlig gjennomgang av ordningene. Så vi ser fram til den gjennomgangen. Vi tar ikke standpunkt til denne saken nå. Vi vil avvente gruppens arbeid og eventuelt en sak i Stortinget, og da vil vi ta en avgjørelse.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-25:
Jeg vil først vise til det saksordføreren sa, og slutte meg til det. Vi står sammen med resten av komiteen og finner det naturlig at sjølstendig næringsdrivendes rett til omsorgspenger ved barns sykdom blir tatt inn i det arbeidet som nå pågår i departementet om denne gruppas plikter og rettigheter knyttet til svangerskap, fødsel og omsorg for små barn. Departementet sier at den arbeidsgruppa som er i gang, skal avslutte sitt arbeid innen utgangen av februar. Når det gjelder det Harald T. Nesvik nettopp sa, er det ikke slik at vi har noen slags mistillit til eller ikke stoler på sosialministeren. Vår presisering i denne merknaden, som SV og Senterpartiet står sammen om, er rett og slett bare at vi gjør det klart at vi ønsker saka lagt fram for Stortinget. Jeg går ut fra at arbeidet fra en gruppe i departementet ikke nødvendigvis alltid munner ut i noe som kommer til Stortinget, og det er begrunnelsen for merknaden. Det er viktig at vi nå får gode og forutsigbare regler som sikrer barns velferd og omsorg ved sykdom, også når det gjelder sjølstendig næringsdrivende. Og så vil jeg minne om at i folketrygden er det en sammenheng mellom de pliktene man har, f.eks. den trygdepremie man betaler inn, på den ene sida, og de rettigheter man har i forhold til sosiale goder og ordninger, på den andre. Det er slik at man betaler inn etter evne og får noe tilbake ved behov. Og dette må sjølsagt også gjelde for sjølstendig næringsdrivende, som for lønnsmottakere. Men dette får vi anledning til å komme tilbake til når Regjeringa legger saka fram for Stortinget, etter at arbeidet i departementet er ferdig.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Kristelig Folkeparti synes det er en svært viktig problemstilling som forslagsstilleren tar opp. Det handler om likestilling mellom mann og kvinne, og det handler om å ha samme mulighet for selvstendig næringsdrivende som andre yrkesaktive. For mange kvinner kan det være vanskelig å satse på å etablere egen virksomhet når de ikke har økonomisk sikkerhet ved omsorg for små barn. Det er svært viktig å legge til rette for at kvinner, og særlig unge kvinner, tør bruke sin kreativitet og innsatsvilje til nyskaping og nyetablering. Stortinget tok et stort skritt i riktig retning da vi i vårsesjonen endret folketrygdloven § 14-13, slik at en gravid, selvstendig næringsdrivende har rett til svangerskapspenger dersom hun i sitt arbeid er utsatt for samme risikofaktorer som gir en gravid arbeidstaker rett til svangerskapspenger. Forslagsstilleren presiserer i dagens Dokument nr. 8-forslag at selvstendig næringsdrivende og øvrige yrkesaktive behandles ulikt når det gjelder rett til omsorgspenger ved sykt barn. Ordningen med omsorgspenger er en god ordning for lønnstakere med barn under 12 år. Den gir hver av foreldrene rett til fri med omsorgspenger i inntil 10 dager. Foreldre med to barn har rett til 15 dager hver. Det er lett å forstå at selvstendig næringsdrivende ønsker en tilsvarende ordning. Samtidig er det riktig å vise til at en selvstendig næringsdrivende betaler et lavere beløp til trygden enn arbeidstakere, og at retten til enkelte trygdeytelser derfor er begrenset. Selvstendig næringsdrivende kan tegne en tilleggsforsikring. Denne forsikringen gjelder imidlertid ikke omsorgspenger ved barns sykdom. En interdepartemental gruppe arbeider for tiden med bl.a. denne problemstillingen. Kristelig Folkeparti regner med at en kommer fram til en rimelig fordeling av folketrygdens utgifter mellom trygden og den selvstendig næringsdrivende kvinne, slik at hun får økonomisk trygghet til å være hjemme når barna trenger omsorg.
Ingjerd Schou (Høyre), 2003-11-25:
I dag er regelverket slik at en arbeidstaker som har omsorg for barn under 12 år, har rett til omsorgspenger når vedkommende må være borte fra arbeidet når barnet er sykt. Dersom man har omsorg for mer enn to barn, ytes omsorgspenger i opptil 15 dager. Omsorgspenger skal dekkes av arbeidsgiver i opptil 10 dager. Folketrygden dekker stønadsdager utover dette. Selvstendig næringsdrivende har ikke rett til omsorgspenger fra trygden. Ordningen med pleiepenger fra folketrygden ved barns sykehusinnleggelse eller ved svært alvorlig sykdom og opplæringspenger til foreldre med funksjonshemmede barn omfatter også selvstendig næringsdrivende. Folketrygden finansieres fra tre kilder: medlemsavgift betalt av den enkelte arbeidstaker arbeidsgiveravgift betalt av arbeidsgiver statstilskudd Arbeidstakere betaler trygdeavgift på 7,8 pst. I tillegg betales arbeidsgiveravgift, som i sentrale strøk utgjør 14,1 pst. Selvstendig næringsdrivende betaler trygdeavgift med 10,7 pst. Selvstendig næringsdrivende betaler følgelig vesentlig mindre for stort sett å ha de samme rettighetene i folketrygden. Mange selvstendig næringsdrivende, og da særlig kvinner i enmannsforetak, opplever det problematisk at de ikke har rett til ytelser dersom de må være hjemme når barnet er sykt. Selvstendig næringsdrivende kan tegne tilleggsforsikring til sykepenger, fødselspenger og svangerskapspenger. Denne tilleggsforsikringen omfatter imidlertid ikke omsorgspenger. Rikstrygdeverket har ikke statistisk materiale som gjør det mulig å beregne eksakt de økonomiske og administrative konsekvensene av å gi selvstendig næringsdrivende rett til omsorgspenger ved barns sykdom. På bakgrunn av nærmere gitte forutsetninger er merutgiftene anslått til 135 mill. kr, jf. også det jeg har skrevet i brev til sosialkomiteen datert 27. oktober i år. I tillegg kommer utgiftene til administrering. Som jeg i brev til sosialkomiteen har redegjort for, er det allerede nedsatt en interdepartemental arbeidsgruppe som skal gjennomgå og vurdere selvstendig næringsdrivendes rettigheter i forbindelse med svangerskap, fødsel og omsorg for små barn. Regjeringen er opptatt av verdiskaping og hvilke tiltak som kan stimulere gründere til å våge å etablere seg. Velferdstilbud som dette kan være et av tiltakene. Behovet for å styrke selvstendig næringsdrivendes rettigheter skal derfor vurderes med vekt på bl.a. fødselstall, verdiskaping, innovasjon og likestilling. Arbeidsgruppens rapport skal være sluttført 27. februar 2004. Jeg synes det er naturlig å avvente arbeidsgruppens rapport før man tar stilling til på hvilken måte det er grunn til å forbedre trygderettighetene til selvstendig næringsdrivende, hvordan en slik innretning eventuelt skal være, og hvordan den skal finansieres. Når arbeidsgruppen kommer med sin innstilling, vil det også være mulig å se dette i en sammenheng.
Bent Høie (Høyre), 2003-11-25:
President – en stemmeforklaring!
Bent Høie (Høyre), 2003-11-25:
Jeg vil anbefale regjeringspartiene å stemme for dette forslaget.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-12-02:
Jeg foreslår Oddbjørg Ausdal Starrfelt og Kjell Engebretsen.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-02:
På vegne av stortingsrepresentanten Kenneth Svendsen og meg selv vil jeg fremme forslag om midlertidig stans i alt arbeid med Tønsbergpakken.
Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-02:
Jeg slutter meg på alle vesentlige områder til komitelederens gjennomgang av saken. Likevel har jeg noen få kommentarer til et budsjett som sjelden skaper de store debattene her i salen, som komitelederen sa – ikke fordi dette budsjettet er uviktig, tvert imot, men fordi det vanligvis er stor enighet om budsjettet. Slik er det også i år. Som vi hørte i komitelederens innlegg, er det en viss uenighet når det gjelder Riksrevisjonens budsjett. Det er riktig at Riksrevisjonen har fått 10 mill. kr mindre enn det som var beregnet å være behovet for kommende år. Nå er det svært få virksomheter, om noen, som får det budsjettet de reelt sett mener de har behov for. Ikke engang Stortinget får det. Men nå skal det legges til at Riksrevisjonen har en veldig spesiell rolle i vårt samfunn. De gir sitt betydelige bidrag til at Stortinget kan utøve den grunnlovsbestemte kontroll med Regjeringen og forvaltningen. Vi skal naturligvis ikke sette oss i en situasjon der dette arbeidet og denne kontrollen svekkes. Nå mener vi at Riksrevisjonens virksomhet ikke svekkes gjennom dette budsjettet. Riksrevisjonens budsjett for det kommende år har en vekst på 3,3 pst., selv etter reduksjonen, hvilket innebærer en realvekst også når vi korrigerer for inflasjonsutviklingen. Et annet område er EOS-utvalget og deres viktige arbeid for Stortinget. De har vist og underbygd behovet for å styrke virksomheten med en stilling. Det er stor enighet i komiteen om at det er behov for det. Vi beklager at det ikke er mulig å få dette til innenfor eksisterende rammer, slik det ser ut nå. Det er imidlertid bred enighet om at behovet for stillingen er til stede. Vi vil aktivt vurdere om det er mulighet for omdisponeringer i løpet av året, slik at denne stillingen kan komme på plass. Arbeiderpartiet vil stemme for innstillingen og mot de mindretallsforslagene som vil bli tatt opp.
Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-02:
Jeg vil veldig kort slutte meg til det komitelederen sier. Meldingen er omfattende og viser en betydelig virksomhet hos ombudsmannen. Det er også slik at sakene stadig vekk blir mer kompliserte, også for befolkningen, som møter et stadig mer komplisert og uoversiktlig regelverk – det er komplisert for embetsverket å klare å utføre sin tjeneste på den måten de skal i alle sammenhenger, og naturligvis er det i siste instans mer og mer kompliserte saker som havner hos ombudsmannen. Sivilombudsmannen har altså en omfattende og viktig rolle i samfunnet. Jeg bad om ordet bare for å understreke det som hele komiteen stiller seg bak, at ingenting må hindre eller forsinke Sivilombudsmannens arbeid. Tvert imot må det være slik at forvaltningen på alle nivåer bidrar aktivt til å sørge for Sivilombudsmannens gjennomføring av saker fram til en beslutning overfor den enkelte som henvender seg til Sivilombudsmannen, og at forvaltningen er positivt innstilt og innstilt på å bistå Sivilombudsmannen for å få fram de beslutningene Sivilombudsmannen mener er riktige.