trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-06:
Jeg hadde bare et behov for å si litt når vi snakker om sengekapasitet i sykehus som blir nedbygd, og da snakker vi om barn og unge. Helsekomiteen var i Stavanger for et par uker siden, akkurat på barne- og ungdomspsykiatrisk avdeling og familieenheten, der en så at hvis en flyttet spesialisthelsetjenesten ut og fikk til samarbeidet ute, fikk en bedre resultater. Dette er etter det samme prinsippet som avansert hjemmesykehus for alvorlig somatisk syke barn. Der viser også resultatene at hvis vi får til det, er det bedre for barna og for de unge og bedre for familiene. De får lov til å være i sitt ordinære miljø. Det gjør noe med dem som skal leve rundt dem, enten det gjelder skole eller barnehage. Det tror jeg også vi må tenke når det gjelder psykisk helse. Kanskje spesialisthelsetjenesten, nettopp i tråd med lavterskeltilbudet i kommunene, må jobbe annerledes i framtiden? Det vil strategien vise, tenker jeg, sånn at vi kan satse på rett hest, så vi vinner det løpet som handler om å hjelpe flest mulig. Jeg mener at det må gå an å ha flere tanker i hodet på en gang, og det går an å gjøre annet enn bare å øke sengekapasiteten i spesialisthelsetjenesten.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Jeg er glad for det siste som statsråden svarte, at det ikke vil kreve veldig lange prosesser for å kunne komme fram til et vedtak, for det haster veldig. Nå snakker vi om tiltak for dem som er aller dårligst. Det er veldig mange andre tiltak i hele kjeden som sjølsagt må styrkes, og hvis man vil sikre at de pengene man bevilger, går til det de skal, må man øremerke dem. Det er erfaringen, dessverre. Slik er det. Når statsråden sier at veien fram til å kunne sette i verk noe her ikke trenger å være så lang, er spørsmålet: Hva vil statsråden nå sette i gang av høringer? Hvor brede og hvilke temaer vil statsråden sette i gang høringer og forberedende arbeid om nå? Det er jo tydelig at vi nå beveger oss mot et flertall som er i tråd med det som Høyres landsmøte og SVs landsmøte har vedtatt, og som Arbeiderpartiet og også flere andre partier er på vei til – sånn at vi nå har dette klart og hørt, og at det er mulig å sette det i verk, uavhengig av hvilken endring som kommer…(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Det sies at veien til helvete er brolagt med gode intensjoner. Jeg føler at når vi diskuterer ruspolitikk, blir det ofte litt slik. Det er mange dilemmaer – ja, det er tusen dilemmaer i dette – men det vi vet litt om, er at hvis vi klarer å bedre hverdagen for dem som er mest rusavhengige og mest utstøtt, vil faktisk flere av dem overleve, klare seg og kanskje til og med klare å ta imot et behandlingstilbud. Det er det som er utgangspunktet for vårt engasjement i dette. Så er jeg glad for den oppklaringen som representanten Toppe ga. Jeg ville kanskje da også håpe at flere partier som i dag ønsker å gå lenger – sånn som SV ønsker, og støtter forslaget fra Arbeiderpartiet og Venstre – i det minste kunne gått for disse forslagene i tillegg, for det tar noen steg i riktig retning og må være riktige ting som man kan gjøre nå når så mange partier har plassert seg der og sett at dette er nødvendig. Så er det nok slik at det har skjedd mye opptrapping opp mot rus. Det skal regjeringen ha ros for. De fleste av oss andre har satset enda mer på rus i våre alternative budsjetter, og vi har også øremerket midlene. Hvis vi undersøker hvordan det går i ulike kommuner, tror jeg ikke det har noe med partifarge å gjøre. Det slår veldig ulikt ut forskjellige steder, og øremerkede penger er etter SVs syn nødvendig nettopp for at vi skal kunne følge opp de løftene vi gir fra statens side om at dette faktisk blir en hjelp til dem vi sier vi skal hjelpe, enten det gjelder barnevern, psykiatri eller rus. I kommunesektoren har de for lite penger til alle de gode formålene og alle de gode tiltakene vi vet er nødvendig. Det er en av grunnene til at SV har prioritert kommuneøkonomien høyere enn alle andre partier i denne salen, nettopp for at de skal kunne klare å dekke noen av disse behovene som finnes lokalt, og som må møtes på ulik måte også, slik som flere har vært inne på. Det vil ikke være riktig å ha brukerrom i alle kommuner, men i alle kommuner vil det være et stort behov for økt innsats bl.a. på rusomsorgen, fra forebyggende virksomhet og helt opp til ettervern.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Jeg vil gjerne ha en oppfølging når det gjelder depresjoner og psykiske problemer knyttet til svangerskap, fødsel og barsel, for det er en veldig viktig sak. Jeg besøkte Kongsvinger kommune for en tid tilbake, der de har etablert det de kaller en familieavdeling, der de fanger opp noen av de familiene som kanskje sliter litt både med nettverk og med å få på plass relasjonene og få det til å fungere i praksis i hverdagen. De har valgt å organisere dette under barnehagene, for det var der de klarte å finne penger til det, men det er åpenbart at dette også har implikasjoner både over mot barnevern og mot psykisk helse og også fysisk helse og oppfølging. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Når man lager denne strategien, som nå er under arbeid, vil man ta hensyn til at her kan man måtte organisere dette på ulikt vis i de ulike kommunene, og at denne type lavterskeloppfølging er veldig viktig?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Ingen av de kommunene jeg har snakket med om dette eller om barnevern eller skolehelsetjeneste, har sagt at det er øremerking av penger som er problemet, det er mangel på penger som er problemet. Når man faktisk får penger til et formål og styrker dette tverrfaglig, er det fullt mulig å øremerke pengene også, så det er ikke noe problem. Problemet er at pengene ikke finnes. Hvis statsråden hadde hatt SVs budsjetter å styre på, hadde han hatt atskillig mer penger også til disse områdene. Så det tror jeg ikke vi trenger å diskutere. Men kanskje et litt annet spørsmål er dette med samhandlingsreformen, for der har kommunehelsetjenesten slitt. Ikke alle bygger opp tilsvarende tilbud som det som blir bygd ned i spesialisthelsetjenesten. Hvordan vil statsråden sikre dette på det psykiske området?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Jeg synes snart det er på tide at statsråden tar ansvar for det feltet han har ansvar for, og ikke bare skylder på andre. Jeg tror, for å si det sånn, at hvis kommunesektoren hadde fått de økonomiske rammene som SV har fremmet forslag om i sine budsjetter, hadde den nok hatt en helt annen økonomi å rå seg med både på skole og på helse enn det den har i dag, så jeg tror nok ikke at det hadde vært noe problem for kommunene. Det jeg etterlyser, er at man faktisk sikrer at dette kommer på plass. På noen områder har man erkjent at man trenger å øremerke. Det gjør også regjeringen på enkelte områder. Da vi startet i den rød-grønne regjeringen og trappet opp på barnevern, så vi at ikke å øremerke, ikke fungerte, og så måtte vi gjøre det. Og så gjør også andre det. På rusfeltet gjør regjeringen det, men ikke på psykisk helse. Hva er grunnen til den forskjellen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
SV kommer til å støtte de fleste av forslagene som er framlagt i denne innstillingen. Det gjør vi fordi de er utredet i en stor utredning, NOU 2015:17, og fordi dette er et veldig viktig område for folks trygghet og tillit til helsevesenet, i tillegg til at det selvfølgelig er en helt avgjørende bit av den livreddende virksomheten som foregår i akuttmedisinen – enten det er det som skjer på åstedet, det som skjer ved transport, eller det som skjer i akuttmedisinsk mottak eller i legevakt. Det kan være grunn til å spørre seg hvorfor det ikke er flere distriktsmedisinske sentre rundt omkring, men det viktigste nå må være at vi ikke legger ned flere lokalsjukehus, som kan være basen for dette mange steder, og at det er en uvurderlig basis for å kunne ha god akuttmedisin, både på vegen og på legevakten, der det finnes lokalsjukehus. Det må i tillegg organiseres med bedre legevakter eller med medisinske sentre der det ikke finnes. Vi kommer til å stemme for forslagene som foreligger. Det har vært flere representanter som har redegjort for dem, så det skal jeg ikke trenge å si så mye om. Vi har vært litt i stuss om forslag nr. 7 fordi det er veldig spesifikt. Sjøl om 20–40 sykebesøk per 1 000 innbygger kanskje er et stort slingringsmonn, sies det noe – i utredningen – om en utvikling der man bruker mindre hjemmebesøk enn man gjorde før, men at det kan være en god og helt nødvendig styrking å bruke hjemmebesøk. Så under litt tvil stemmer vi for forslag nr. 7, sjøl om det er så spesifisert at man kanskje kan trenge å se på om det kan gjøres på litt andre måter. De andre forslagene er stort sett at man ber om utredning og oppfølging. Da har man selvfølgelig mulighet til å gjøre dette når man skal legge det fram, med ulike vurderinger som ligger bak. Så når alle er enig i dette, er det litt rart at man skal behøve å stemme imot det. Det ene forslaget vi ikke kommer til å stemme for, er forslag nr. 14. Det er fordi vi har gått inn i det, og det er ikke mulig å se hvorfor man skulle behøve å endre noen læreplaner eller hovedmål for å få dette på plass, tvert imot er det dekket innenfor de læreplanene som er i skolen i dag. Det er selvfølgelig viktig at alle elever helt fra barnehagen kan lære seg førstehjelp, men vi tror ikke det er nødvendig å gå inn og gjøre endringer i dette for å få det til. Det som mangler, er nok heller, også her, litt økonomiske muligheter til å gjennomføre det i praksis. Vi kommer til å støtte alle forslagene som foreligger, bortsett fra forslag nr. 14.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Jeg har bare behov for å redegjøre for en liten feil som står i innstillingen. Vi sitter ikke i komiteen, men vi sitter i Stortinget, og i Stortinget stemte vi sammen med Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet og stemte altså for disse forslagene. I dag ønsker vi å stemme imot I og for II.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Jeg må spørre litt om det som står i proposisjonen om økonomiske og administrative konsekvenser, for det er litt vanskelig å forstå hvordan dette både skal være en styrking og allikevel «en videreføring og tydeliggjøring av gjeldende rett», og at det ikke vil ha administrative og økonomiske konsekvenser av betydning. Når dette beskrives, sier man at det vil kunne påvirke etterspørselen etter tjenester til pårørende. Er det da sånn at regjeringen har vurdert det slik at her har kommunesektoren fått penger til å gjøre dette, men at de ikke har gjort det? Er det det dette som står her, betyr? Det er litt vanskelig å finne ut hva det er egentlig regjeringen mener med det de skriver.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-06:
Men jeg frykter nok at disse kommunene i hovedsak gjerne vil gjøre mer, men at de da må velge mellom andre ting de ikke får gjort. Ser statsråden at det kan være behov for å styrke kommuneøkonomien for å få en bedre pårørendeomsorg, og at det kanskje, i sum, til slutt ville kommet ut med et regnestykke i pluss?
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Jeg oppfatter at det er mye arbeid på gang også på dette området, som jeg også viste til i mitt innlegg. Vi er nå på tampen av en stortingsperiode. Ved innledningen til denne stortingsperioden hadde mange partier et annet standpunkt i disse spørsmålene. Jeg har respekt for at når partier skal endre sin politikk, gjør en det gjennom programbehandling og landsmøtebehandling, og at da gjelder et nytt program for neste stortingsperiode, men det betyr ikke at en trenger å sitte med hendene i fanget i den perioden. Her vil det bli gjort et godt arbeid, og hvis en ender opp med at det er et flertall for å gjøre endringer i neste stortingsperiode, vil en raskt kunne gjøre det, i tråd med de kravene som stilles. Så er dette ett av virkemidlene, og jeg vil igjen understreke at mesteparten av arbeidet mot overdosedødsfall i Norge foregår på andre steder enn på sprøyte- eller brukerrom.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Når det gjelder den generelle situasjonen for rusavhengige, har jeg betydelig mer utålmodighet enn det Arbeiderpartiet selv hadde da de satt i posisjon og kunne gjøre noe med dette – og ikke gjennomførte en opptrappingsplan der vi bruker 2,4 mrd. kr mer nettopp til oppfølging av rusavhengige i kommunene. Den typen lovendringer som dette arbeidet krever, vil uansett ikke kunne gjennomføres før i neste periode, og det vil det da være fullt mulig å gjøre. Representanten trakk selv inn prioriteringsmeldingen. Jeg er av den oppfatning – og det vet representanten godt, etter å ha sett mitt engasjement for dette på Høyres landsmøte – at dette er gode tiltak, som kommunene bør ha muligheten til å vurdere i en større sammenheng. Men hvis jeg var kommunestyrerepresentant i en kommune, er det ikke sikkert at jeg hadde sett på brukerrom som det mest effektive tiltaket innenfor de begrensede ressursene som en kommune har. Det kan være andre tiltak som faktisk er mye mer effektive når det gjelder(presidenten klubber) dette. Men det er en utfordring at noen av de kommunene, bl.a. Oslo …(presidenten avbryter) (presidenten klubber) (presidenten avbryter)
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Jo, og derfor har regjeringen gjennom opptrappingsplanen bidratt til at Bergen har muligheten til å prioritere dette. Men jeg er skuffet over andre byer, f.eks. Arbeiderparti-styrte Oslo, som ikke engang bruker midlene de får i opptrappingsplanen, til tiltak, selv om dette er en av de byene der vi ser en økning i overdosedødsfall. Det synes jeg er skuffende, for kommunene vet nå at de hvert år får mer penger til opptrappingsplan på rusfeltet. Mange byer og kommuner har store utfordringer på dette området, og jeg er skuffet over at de ikke følger opp og bruker disse midlene til det som de har fått dem til. Vi er absolutt med på å støtte opp om det arbeidet som foregår i Bergen. Når det gjelder dette enkelttiltaket, er jeg overbevist om at dette kommer til å få en løsning, men jeg tror også at representanten bør ha respekt for at andre partier har hatt andre syn, men er i en prosess for å endre standpunkt, slik Høyre har gjort.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Det å gjennomføre den typen endringer i sprøyterommet som her er foreslått, vil kreve endringer i lov og forskriftsarbeid. Så det ville ikke vært mulig innenfor det lovverket som Stortinget har vedtatt. Vi trenger ikke gå veldig mange omveier for å gjøre disse endringene. Det kreves en ordinær høring og ordinær lovbehandling. Det kreves ikke en NOU eller den typen ting. Det store, radikale spørsmålet som Høyres landsmøte har vedtatt, nemlig å flytte ansvaret for oppfølging av og reaksjoner overfor mennesker som er i besittelse av narkotika til eget forbruk, vil kreve mer utredningsarbeid for å finne ut hvordan erfaringene fra Portugal kan gjennomføres i en norsk sammenheng. Men dette vil ikke kreve så omfattende arbeid.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Det arbeidet som regjeringen gjør på dette området, er det redegjort for i mitt svar til komiteen og i innlegget. Det vil ikke kreve lang tid å få gjennomført dette i neste stortingsperiode hvis det er et flertall for det. Så det er noe som en får komme tilbake til, og det vil da være godt forberedt. Jeg er veldig glad for den utviklingen som en nå hører om i diskusjonen rundt ruspolitikken i alle partier. Det tror jeg er viktig for å skape god legitimitet til gjennomføringen av de endringene som jeg også mener er nødvendig på dette området. Vi ser også at det foregår mye bra, både som en del av opptrappingsplanen og som en del av oppfølgingen av den nasjonale strategien mot overdosedødsfall.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Gjennom helsestasjonstilbudet og oppfølgingen av gravide, men også i barseltiden, starter en folkehelsearbeidet allerede før barnet er født, og det jobbes nå med å styrke dette tilbudet. Det har regjeringen lagt opp til i de statsbudsjettene som vi har lagt fram, og de forhandlingene som har vært i Stortinget. Jeg tror nok at det aller viktigste en kan gjøre på dette området, er å styrke kommunenes mulighet til oppfølging i helsestasjons- og jordmortjenesten. Så jobber vi nå med en helhetlig strategi for psykisk helse, som skal være et godt fundament for å peke ut på hvilke områder det er behov for nye satsinger.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
De pengene som er bevilget til dette området, har kommunene muligheten til nettopp å prioritere der som de selv opplever at de har de største behovene. Vi vil nå se på hvor det er behov for nye satsinger. Så fremmet regjeringen på fredag forslag til en ny lov, som Stortinget nå har til behandling, som stiller klare kompetansekrav til kommunene, bl.a. krav om jordmorkompetanse. Jeg håper at flere partier enn regjeringspartiene og samarbeidspartiene støtter opp om den loven, for det ville i så fall innebære et skifte, siden de partiene som satt i forrige regjering, fjernet nettopp kravene til profesjoner i kommunehelsetjenesteloven.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Ja. Det er også derfor regjeringen til nå har vært opptatt av å kombinere denne satsingen med øremerkede midler på noen områder, men med frie midler på andre områder, nettopp fordi kommunene ofte har gode løsninger selv både på organisering og til å identifisere hvilke fagområder de har mangler på, og vil kunne ha stor frihet til å bruke ressursene. Vi ser at det gir resultater. Mens vi var i en situasjon da vi overtok, der årsverkene på disse områdene gikk ned, ikke minst årsverkene knyttet til arbeidet med barn og unges psykiske helse, har vi nå snudd utviklingen og er i ferd med å ta igjen etterslepet som vi arvet etter forrige regjering. Det er veldig positivt. Jeg er også opptatt av at kommunene her finner ulike gode løsninger selv, men vi gir også et tilskudd over Helsedirektoratet til kommuner som ønsker å samle denne type tjenester under samlokalisering, f.eks. i form av Familiens hus eller andre ting, sånn at en får samlet tjenestene på ett sted.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
For det første finnes pengene. 1 mrd. kr er bevilget til å styrke helsestasjons- og skolehelsetjenesten av regjeringen og samarbeidspartiene, i en kombinasjon av øremerkede midler og frie midler. Det er nok en av grunnene til at representanten heller ikke hører mye klaging på at disse pengene blir for detaljstyrt fra staten. Kanskje lyden hadde vært litt annerledes hvis SVs budsjett hadde blitt vedtatt. Ja, samhandlingsreformen har skapt store utfordringer for kommunene. Det må nesten SV ta ansvar for selv. Men vi er nå opptatt av å styrke samhandlingen reelt sett mellom spesialisthelsetjenesten og kommunene også når det gjelder psykisk helse og rus. Derfor innfører vi nå krav til hvordan kommunene og helsetjenesten skal samhandle f.eks. i forkant av utskriving også innenfor psykisk helse og rus. Det var et område som forrige regjering ikke prioriterte i samhandlingsreformen.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Det er ikke en riktig framstilling. Innenfor psykisk helse øremerker vi veldig tydelig. Vi gir direkte rekrutteringstilskudd for å ansette psykologer i kommunene. Det gir resultater. Antallet psykologer har økt betydelig i de årene som en følge av det. Når det gjelder skolehelsetjenesten og helsestasjonstjenesten, er det en kombinasjon av øremerkede og frie midler. Ikke minst er de øremerkede midlene innrettet slik at de kommunene som viser at de bruker de frie midlene til formålet, kan få ekstra midler, en form for belønningsmidler, fordi de da viser at de er villig til å gjøre en innsats. Men det gir kommunene frihet, nettopp som representanten var inne på, til å finne de gode løsningene lokalt på hvordan en skal organisere tilbudet. Så oppfatter jeg at SV spesielt, og også Arbeiderpartiet, er veldig opptatt av å kritisere regjeringen. Men da må de også tåle at det settes spørsmålstegn ved deres alternative politikk, for det er det valget står mellom.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Vi er nok litt mer opptatt av handling enn av handlingsplaner. Jeg mener at vi følger opp det som var intensjonen i regjeringsplattformen gjennom den nye akuttmedisinforskriften, som vi har fått vedtatt. Gjennom at vi nå setter i gang en pilot knyttet til en helsevaktordning, som Helsedirektoratet har fått i oppdrag å utrede, vil det gi oss nye og innovative løsninger, sannsynligvis, for slik det skal være etterpå. Vi ønsker å prøve ut nye beredskapsmodeller utenfor fastlegekontorenes ordinære åpningstid, etter kl. 16.00 eller etter kl. 23.00. Samtidig må tilgjengeligheten for brukeren være i fokus hele døgnet. I mitt innlegg viser jeg til alt som nå er i gang på dette området, og det vil innebære en handling for å få en bedre legevakttjeneste.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
NOU-en viser til mange gode eksempler på hvordan akutthjelperfunksjonen kan brukes i ulike kommuner. Det har jeg også sett, og der er det mange spennende løsninger. Men Helsedirektoratet og Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap vil nå lage en veileder som tydeliggjør akutthjelperfunksjonen. Dermed vil en få flere avklaringer knyttet til denne rollen – som jeg oppfatter også er representantens intensjon.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Som representanten er inne på, har vi vedtatt en overgangsordning på tre år fram til 1. mai 2018, nettopp for å sikre grunnkompetansen for leger og operatører ved legevaktsentralene, og at de innen fem år skal få muligheten til å få kurs, fordi en bl.a. har utfordringer med kapasiteten på dette området. Vi forventer at kommunene arbeider godt for å få på plass personell som oppfyller de kompetansekravene. Så følger vi nøye med på implementeringen av forskriften, sammen med Helsedirektoratet og KS. Jeg tenker at nå har vi gitt en frist, og så får en følge med på hvilke utfordringer dette eventuelt gir ytterligere, for å kunne justere underveis hvis det er behov for det.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Denne nye bestemmelsen pålegger kommunen å tilby nødvendig pårørendestøtte i form av både avlastning, opplæring, veiledning og omsorgsstønad. Men denne pliktbestemmelsen speiler jo pasient- og brukerrettighetsloven § 2-1 a og tydeliggjør dermed både pårørendes rettigheter i møte med kommunens helse- og omsorgstjenester og de pliktene som kommunen har på dette området. Denne saken er fremmet og henger nøye sammen med den styrkingen og forbedringen som også gjøres av pleiepengeordningen. Det er det som har preget disse sakene i lang tid, ikke minst i de åtte årene før vi kom i regjering, der disse to sakene gikk fram og tilbake, og det ene etter det andre ble utredet. Nå er det på tide at vi styrker disse ordningene.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Jeg deler representantens vurdering. Jeg synes også det er frustrerende som statsråd gjentatte ganger å få bevilget penger til dagaktivitetstilbud i kommunene som Stortinget slutter seg til, men der pengene ikke blir brukt i løpet av året. Regjeringen og Stortinget har bestemt at det blir en lovpålagt plikt å tilby dette fra 2020, som også representanten var inne på. Stortinget har også, i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2017, sagt noe om at regjeringen skal se på denne ordningen for å se på hvordan vi kan lykkes i større grad og nå fram til kommunene for å få etablert flere dagaktivitetstilbud, og det er noe som vi nå jobber med.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Jeg synes det er folkelig sagt – det er en god beskrivelse. Vi mener at kommunene i utgangspunktet skulle ha gjort dette før, men at pliktbestemmelsen kanskje ikke har vært tydelig nok. En del av kommunene vet vi helt åpenbart ikke har gjort dette, og derfor er på en måte nå det rettslige knyttet til dette, styrket. Plikten er tydeliggjort, men det er noe som vi mener – og som jeg også tror et bredt flertall i Stortinget har ment – egentlig burde ha vært gjort. Så jeg synes det var en god beskrivelse representanten ga.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Ja, regjeringen har også styrket kommunenes økonomi betydelig, men representanten er inne på noe ganske vesentlig: Denne loven handler om særlig tyngende omsorgsoppgaver, som vi i utgangspunktet mener kommunene skulle ha gjort selv, og når pårørende gjør det i stedet for kommunen, er det i realiteten slik at kommunen sannsynligvis sparer betydelige ressurser på dette. Så det at kommunen oppfyller disse pliktbestemmelsene – styrker pårørendes rolle, gir dem opplæring, avlastning – er jo en utgift som er betydelig mindre enn det som for kommunen er alternativet, nemlig å løse disse oppgavene selv, som kommunen har en plikt til. Derfor mener jeg at dette i mindre grad handler om generelt å styrke kommunenes økonomi; det handler om å få kommunene til å føre en politikk på dette området som er bra for kommunenes økonomi, men også bra for pårørende og bra for brukerne.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Det er et svært spørsmål, som ikke lar seg svare på i en kort replikkrunde. Dette er gjennomgående i diskusjonene som Stortinget har på dette området. Vi har valgt å si at kommunene skal ha et helhetlig ansvar for disse tjenestene, nettopp fordi en har hatt en grunnleggende tro på at kommunene er best egnet til å se det samlede tilbudet totalt, og ikke minst gjøre de lokale prioriteringene. Samtidig er vi på flere og flere områder inne og styrer kommunene i den retningen som Stortinget ønsker, f.eks. slik vi har gjort med rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistanse, slik regjeringen gjør nå med den nye loven om kompetansekrav, som ble fremmet på fredag. Så jeg tror ikke svaret på det spørsmålet er enten ja til det ene eller ja til andre, jeg tror det handler om å finne den rette balansen mellom de to hensynene.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Nå klarer jeg ikke å ta etter hukommelsen når evalueringen skal være klar, men jeg tror det vil være i løpet av dette året. Jeg deler representantens bekymring. Vi har laget et rundskriv til ordningen som jeg mener er veldig godt, og som veldig klart tar opp i seg det som var Stortingets intensjon. Jeg har også inntrykk av at det er utfordringer knyttet til om den brukes godt nok i kommunene. Det var bakgrunnen for at jeg personlig skrev brev til alle landets ordførere nylig og gjorde dem oppmerksom på dette, med kopi også til fylkesmennene, for å få større oppmerksomhet om hva Stortinget faktisk ønsket med denne ordningen direkte hos dem som er de øverste politisk ansvarlige i kommunene.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Jeg var inne på forskriften som vi iverksatte nå fra 1. januar, og som stiller et veldig klart krav til ledelse på alle nivåer knyttet til den type spørsmål. Så til den konkrete problemstillingen som representanten tar opp. Jeg har i oppdragsdokumentet fra 2017 gitt helseregionene i oppdrag å komme tilbake til på hvilken måte de systematisk skal jobbe med dette spørsmålet. Det vil de komme tilbake til meg til før sommeren, og jeg vil da se på de tiltakene som de beskriver der. Dette er tiltak som de skal etablere i samarbeid med tillitsvalgte, og de skal også lage systemer for rapportering på hvordan kulturen i virksomheten er knyttet til dialog med ansatte og tillitsvalgte.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Det er viktig at finansieringssystemet også underbygger riktig prioritering og faglighet i tjenesten. Jeg er ikke av den tro at det er riktig å forsterke finansieringssystemets betydning for dette, tvert imot. Det som vi bl.a. ser på, er muligheten for at finansieringssystemet i større grad finansierer hele pasientforløp, og at en retter det inn mot det i stedet for enkelte deler av et forløp. Det er den type tenkning jeg ønsker å underbygge i pasientens helsetjeneste. DRG-systemet er ikke utformet for å ha finansiering på avdelingsnivå, det er et system som er utarbeidet for å ha finansiering ut fra større enheter på store sykehus eller regioner.
Bent Høie (Høyre), 2017-04-06:
Vi har en kontinuerlig gjennomgang av finansieringssystemer. Som jeg sa, er vi nå opptatt av å se på hvordan finansieringssystemet i større grad kan underbygge hele pasientforløp. Det vil være en stor oppgave. Vi er også veldig tydelige på i kommunikasjonen med helseregionene at DRG-systemet ikke er utformet for å finansiere på avdelingsnivå. Fra departementets side finansierer en på helseregionnivå, og så velger de ulike helseregionene og helseforetakene ulike modeller for finansiering videre. Men helt uavhengig av finansieringssystemet er det viktig at en fra ledelsens side har en oppmerksomhet på at det er den gode faglige praksisen som skal være førende. Jeg ønsker ikke å bidra til å forsterke inntrykket av at det er finansieringssystemet som skal styre den faglige praksisen i sykehusene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2017-04-06:
Dette har vært en interessant debatt å følge, å høre på alle de gode innleggene – egentlig fra begge sider – i saken. Fremskrittspartiet har ikke konkludert ennå, for vi har ikke hatt landsmøte ennå. Dette er ting som helt sikkert kommer til å bli diskutert i forbindelse med programbehandlingen, som også lederen i komiteen redegjorde for på en god måte. Jeg har lyst til å si at jeg aldri har vært redd for å tørre å gå foran og tørre å tenke utradisjonelt og var ganske stolt den gangen kommunen min valgte å si ja til medikamentell behandling med Subutex – før det var lovlig gjennom vedtak i Stortinget, hadde man altså et vedtak i et kommunestyre om at man var villig til å tørre å gå foran og kjempe for dette. Derfor er denne debatten viktig. Og jeg synes som sagt det har kommet fram gode argumenter fra begge sider i debatten, som i hvert fall jeg skal ta med meg videre i den prosessen som vi skal ha i vårt parti når det gjelder om man kanskje skal endre standpunkt, med tanke på hvor man selv har stått så langt, for i inneværende periode er vi imot det forslaget som nå foreligger. Så får man se hva man i debatten kommer fram til. Men det er litt interessant når en representant fra Arbeiderpartiet i replikkordskifte med statsråden sier at vi må ikke se tilbake, vi må se framover, hva man vil framover. Det er jeg helt enig i, for det er viktig å være framoverlent. Men det er greit å ha med seg at dette faktisk er en regjering som virkelig har satt rusomsorgen på dagsordenen, med bakgrunn i at vi har en helseminister, og en komitéleder fra Fremskrittspartiet, som er veldig opptatt av og brenner for rusomsorgen, sammen med mange andre. Her har man nå satset over 2,4 mrd. kr de neste fem årene. Det er et skikkelig løft for rusomsorgen, i tillegg til mange andre grep man også har gjort. Så dette er en regjering, to regjeringspartier, Fremskrittspartiet og Høyre, som sammen med samarbeidspartiene er opptatt av å ta rusmisbrukerne på alvor, og hjelpe dem til å få et verdig liv – kanskje aller helst uten at man er avhengig av rus, men man skal også ivareta dem som ikke klarer å komme ut av det. Jeg synes også representanten Bollestad hadde et godt innlegg, som på en god måte dro fram noen av dilemmaene i denne debatten. Jeg er bekymret når det gjelder dem som er redd for legalisering, og hvordan man vil kunne få flere inn ved å gjøre en del av disse grepene. Jeg synes det har vært en god debatt. Jeg synes vi har fått mange gode innspill. Jeg gleder meg til og ser fram til at vi også skal diskutere dette på landsmøtet. Så får vi se hva neste stortingsperiode kommer til å vise. Statsråden sier også at dette er ting han jobber videre med, sånn at man kanskje raskt i neste periode eventuelt kan endre, hvis det er det flertallet ønsker.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2017-04-06:
Dette er et kjempeviktig tema, som betyr noe i hverdagen til alle mennesker i dette landet: å ha gode akuttjenester og en god akuttkjede som ivaretar folk når de trenger hjelp, og det står om livet. Derfor er jeg veldig glad for at diskusjonen har kommet opp, og for at vi har en statsråd og en regjering som er opptatt av dette, at dette er ting man ønsker å gjøre noe med. Så jeg føler nok litt på at en del av de forslagene som foreligger her, er litt som å slå inn åpne dører. Men det er bra å få den diskusjonen som vi nå har hatt. Jeg synes det har vært interessant å høre på innleggene. Jeg har selvfølgelig lyst til å dra fram i hvert fall én solskinnshistorie, med tanke på å gjøre noe med dette viktige området. I Telemark er man nå i full gang med et akuttkjedeprosjekt, hvor man ser på hele akuttkjeden – fra pasienten ringer inn og første henvendelse kommer, og til man er på sykehuset og eventuelt får behandling, og med alle de forskjellige aktørene innenfor både kommune, frivilligheten osv. og helt inn til spesialisthelsetjenesten på sykehuset – fordi det er viktig å se på pasientflyten og hvordan pasientene blir behandlet og får hjelp, inntil man er der man skal være på sykehuset. Jeg synes dette er kjempeviktig og kjempebra, og jeg har lyst til å si til flere av komiteens medlemmer at man bør få litt mer informasjon om hvordan man jobber der, om hvordan man kan styrke og bedre akuttkjeden, og om hvordan vi kan bli bedre på det. Til slutt har jeg også lyst til å være innom det samme som foregående representant: Frivilligheten innenfor redning og beredskap i Norge er fantastisk stor. De gjør en kjempeviktig jobb, og det er man opptatt av at man må sette pris på. Jeg opplever at man der allerede har gode rutiner for å ivareta dette på en god måte. Vi skal være veldig glad for at vi har de ressursene. Kanskje spesielt nå, når det nærmer seg påske, er de viktige i fjellet. Men det er også mange som driver med beredskap ved sjøen og andre steder, bl.a. redningsdykking osv., som frivilligheten driver med, og som er et fantastisk bra tilbud, som vi skal være veldig glad for og stolt av. Så må vi fortsette å jobbe for å styrke akuttkjeden, for det handler om hverdagen og tryggheten til mennesker i hele landet.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2017-04-06:
Jeg har lyst til å si noen ord om førstehjelp, som har vært nevnt her. Det er klart at i akuttilfeller står det om minutter om man klarer å redde en person eller om man ikke klarer det. Ofte ser vi historier i media om at noen som kunne førstehjelp, tilfeldigvis har vært i nærheten av folk og klart å redde dem. En historie fra mitt eget hjemfylke: En stortingsrepresentant falt om utenfor et treningsstudio. Der var det en hjertestarter, og én kunne håndtere den hjertestarteren, så vedkommende overlevde. Så dette med kunnskap om og kompetanse på førstehjelp hos befolkningen er veldig viktig. Mange har gjennomgått slike kurs, men fortsatt er det store mangler. Det å satse på kunnskap om og kompetanse på førstehjelp betyr mye. Flertallet i komiteen, bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, mener at det er viktig å få på plass et helhetlig system for kompetanse på førstehjelp i skolen. Det er ikke noe nytt, skolen har jobbet med det. Men vi er internasjonalt ledende på dette området, og det er viktig at vi fortsetter å være det, og jobber videre med det. Komiteen ser også fram til den nasjonale førstehjelpsstrategien som Helsedirektoratet jobber med. Statsråden nevner i brevet sitt særlig AMK-sentralene og deres mulighet til å veilede publikum. Det var også noe som vi fikk vite på vårt besøk i Stavanger, at AMK-sentralenes rolle kanskje har vært noe undervurdert, og det å ha kompetanse til å veilede dem som står overfor en person som er falt om, er utrolig viktig og betyr mye. Vi nærmer oss påsken, og da er det tradisjon at flere hundre frivillige hjelpearbeidere er tilgjengelige for påsketurister rundt om i det ganske land. Vi har en stor frivillig sektor som utgjør en ressurs innenfor beredskapsarbeidet, ikke minst det å kunne håndtere øyeblikkelig hjelp. Vi er veldig opptatt av at dette gode samarbeidet med frivillig sektor skal fortsette. Det er nedfelt i et planverk. Det er i dag gode rutiner for det. Vi ser derfor ikke behov for å utarbeide ytterligere planverk og strategier på dette området, men fra talerstolen har jeg iallfall lyst til å rose alle de frivillige som nå skal i fjellet og bidra med å hjelpe til. Det arbeidet de gjør, er utrolig viktig og verdifullt.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-04-06:
President! Jeg stemte, men stemmen ble ikke registrert.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2017-04-25:
Jeg vil på vegne av representantene Marit Arnstad, Kjersti Toppe og meg selv legge fram et forslag om innføring av rett til full merverdiavgiftskompensasjon for frivillige organisasjoner.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2017-04-25:
Jeg kommer som kjent fra Oppland, og Oppland er det fylket i landet som har flest beitedyr på utmarksbeite. Bare av sau er det 260 000 dyr, og 95 pst. av disse dyra slippes på utmarksbeite og er organisert i beitelag. Det foregår altså i ordnete former. I disse dager har sauebøndene i Oppland, med tusenvis av andre bønder over hele landet, nattevakt i fjøsene sine. De følger med og passer på at lammingen skal gå for seg på best mulig måte, og som regel går det greit. I andre tilfeller må de kanskje trå til med hjerte- og lungeredning for å berge liv. I begynnelsen av juni i fjor, rett etter at en bonde hadde sluppet dyra sine på beite, mistet han 15 sauer etter at ulven hadde vært på ferde. Denne sauebonden fra Kvam hadde til og med brukt hårføner for å gi liv i en liten krabat den våren. Det hører med til historien at det var sett ulv i området, men det var ikke bekreftet, for det var ikke sporbart. Synsobservasjoner er som kjent ikke nok. Jeg synes bildet av den vesle lamungen som varmes av en hårføner i fanget til bonden, er en god illustrasjon på den omsorgen bøndene har for dyrene sine. Diskusjonen om beskatning av ulv eller av rovdyr generelt handler ikke om blodtørstige bønder som verken er opptatt av dyra sine eller av å ta vare på det biologiske mangfoldet som rovdyra representerer. Det handler ikke om redsel for å møte ulv. Det handler om omsorg for dyra, om levebrødet deres. Vi vet at forvaltning også betyr beskatning, og det er forsvarlig forvaltning denne saken handler om. Det var det rovviltnemndene tok på alvor med sine vedtak om lisensfelling. At statsråden ikke før rett før vi skulle inn til julematen, plutselig mente at det ikke var i tråd med lovverket, er ikke akseptabelt. Det handler i dag om statsrådens håndtering av hva Stortinget har bestemt. Det handler ikke om Senterpartiet. Jeg tror bøndene der ute er oppgitt. For tilliten er det viktig at Stortingets vedtak følges, og det er det regjeringa og statsråden ikke har gjort. At ingen stemmer for statsrådens forslag i dag, sier alt om den manglende tilliten. Oppland har forvalteransvar for bestander av både jerv og gaupe, og i tillegg har vi utfordringer med både bjørn og ulv. Til tider har det vært jaktet på alle de fire store rovdyra samtidig. Totalbelastningen blir altså veldig stor for dem som lever av utmarksbeite. Det er observert ulv i Lillehammer-traktene nå, og heldigvis er ikke sauen sluppet ennå, men det nærmer seg. Skal en kunne leve av beitedyr i fylket mitt, er det helt avgjørende at forvaltningen fungerer. Denne saken viser med all tydelighet at statsråden ikke har fulgt opp det Stortinget har bestemt.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2017-04-25:
Norske bønder produserer trygg mat av høy kvalitet. Dyrehelsen og dyrevelferden er veldig god, bruken av antibiotika er den laveste i verden, og kunnskapen om jorda er også veldig høy. Det gir gode avlinger, med lavt forbruk av sprøytemidler. Dette er veldig bra, og sånn vil vi fortsatt ha det. Vår landbrukspolitikk har vært utformet med nennsom hånd og har hatt som mål at matproduksjonen skal være høy. Det skal produseres mat over hele landet, og det skal være effektivt. Dette har vi så langt lyktes ganske godt med. Å ha jordbruk over hele landet har betydning for beredskapen om noe utenkelig skulle skje. I vårt land er det mulig å dyrke på kun i underkant av 3 pst. av arealet. I tillegg har vi et klima og en topografi som gjør at avlingene våre vil koste mer å produsere enn i andre land. Vi vil aldri kunne nå et volum som gjør oss til storbønder på verdensmarkedet, selv om norske bønder i mange år har ligget i produktivitetstoppen i Norge. Men vi vil at de skal produsere ren, trygg og god norsk mat. Skal vi få til et levedyktig landbruk over hele landet, er vi nødt til å ha et effektivt importvern, samvirke, jordbruksforhandlinger og selveiende bønder. Da er ikke medisinen, som regjeringa foreskriver, å svekke dette. I tillegg må bøndene selvsagt ha en inntekt på linje med andre grupper i samfunnet og velferdsordninger som andre. Målsettingen må imøtekommes gjennom virkemidler som gir lønnsomhet for både større og mindre bruk. Regjeringas forslag til landbruksmelding ville ha ført til mindre drift, nedlegging av landbrukseiendommer, mindre produktivt areal og utarming av de områdene der utmarka i dag holdes åpen av beitedyr. Det ville på sikt ha ført til at matproduksjonen ville gått ned, og behovet for import av mat til egen befolkning ville gått opp – et paradoks i en tid da mektige land kjøper areal i utlandet for å kunne fø egen befolkning i framtida. Mat vil kunne bli en knapphetsfaktor framover. Land som satser på matproduksjon i eget land, vil være sterkere rustet til å møte framtida. Skal vi nå FNs nye bærekraftsmål, der mål nummer én er å utrydde fattigdom, og mål nummer to er å utrydde sult, er det både moralsk og etisk riktig å produsere mat til egen befolkning så langt vi kan, framfor å kjøpe den ut av munnen på dem som trenger den der de bor. Derfor har det vært viktig for Senterpartiet å drive tilbake igjen så mange av regjeringens negative forslag som mulig, som saksordføreren gjorde rede for, og holde tunga beint i munnen, sånn at vi både tar vare på matjorda, sørger for sikker produksjon og øker lønnsomheten for brukerne.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
På vegner av representantane Audun Lysbakken, Kirsti Bergstø, Heikki Eidsvoll Holmås og meg sjølv vil eg setje fram eit representantforslag om innføring av eit produksjonsvederlag for oppdrett av laks, aure og regnbogeaure innanfor territoriallinja.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Viss det er dette Framstegspartiet ser på som gode forhandlingar, ser eg verkeleg fram til dei framtidige forhandlingane. Viss ein klarer å få så mykje ut av regjeringa under forhandlingane, er det verkeleg spennande tider vi går inn i. Det har vore spennande å følgje Framstegspartiets reise gjennom denne behandlinga. Først kom meldinga frå statsråden, som gjekk knallhardt ut med store reformer og endringar, vanvettig liberalisering osb. Så skjer det ei eller anna aha-oppleving under prosessen, der ein går imot ikkje berre eiga regjering, men også eigen minister, når det gjeld alt frå hovudmål, inntektsmål og heile marknadssida til avløysarordninga. Til og med enkeltparti i regjeringskonstellasjonen stemmer imot enkeltting i meldinga. Kan representanten frå Framstegspartiet forklare og gje oss litt innsikt i kva som har vore grunnen til kuvendinga til partiet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Det er vel inga behandling av ei stortingsmelding om landbruket det har vore så stor interesse for når det gjeld kva som blir sagt i denne salen. Dei som har gått igjennom innstillinga, vil ha lagt merke til at i spørsmålet om inntektsmål har ikkje Kristeleg Folkeparti vore tydeleg på korleis ein skal gjere dette. Representanten Hjemdal har tidlegare vore veldig tydeleg på og vore opptatt av raskt å tette gapet mellom inntekta som bøndene har, og som andre grupper har, at det må skje raskt, og at det må vere konkret. Eg vil gi representanten Hjemdal anledning til å seie litt om korleis, for det har vore ein stor diskusjon om dette skal gjerast i prosent eller i kroner. På kva måte tenkjer Hjemdal at dette skal gjerast? Kan representanten vere einig med meg i at ein ikkje kan tette dette gapet med prosentar?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Det kom nyleg tal frå budsjettnemnda for landbruket som viste at det er store inntektsforskjellar i landbruket. Gjennom denne behandlinga fekk vi også tal direkte frå statsråden som viste at utviklinga er at dei store bruka får stadig meir, og at pengar blir flytta, spesielt frå landbruk på Vestlandet, i Nord-Noreg og i fjellbygdene til dei sentrale strøka i Noreg. Det betyr at ein får ein konsentrasjon av landbruket i dette landet, og dermed byggjer ein ned det breie landbruket i heile landet. Det ønskjer SV å gå imot. Vi ønskjer derimot ei satsing på dette landbruket. Vi veit at det i dei siste 30 åra har vore ein kolossal nedgang i bruk av areal i Noreg, og det har akselerert med den politikken som regjeringa legg opp til. Det er det vi ønskjer å få bukt med. Vårt mål er å få ei storsatsing på norsk landbruk igjen. Vi trur at det er spesielt viktig i den tida vi lever i.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Eg forstår ikkje premissen i spørsmålet, for det er nettopp det som er poenget med forslaget til SV i denne saka, at vi ikkje ønskjer å gå inn på ulike typar modellar ein skal gå for i Nordland og Troms. Vi ønskjer ikkje å ta stilling til om ein skal gå for ei fjellovordning i Nordland og Troms, eller om ein skal gå for det som var forslaget frå Samerettsutvalet II, om å ha ein Hålogalands-eigedom i dette området. Vi ønskjer berre å få knesett prinsippet om at befolkninga i Nordland og Troms skal bli likebehandla med resten av befolkninga i Noreg, altså at dei skal ha rett til å bruke statseigedomen, at dei skal vere med på å forvalte han, og at inntekta frå dette skal kome befolkninga i Nordland og Troms til gode. Den situasjonen er vi ikkje i i dag. Og det var det eg inviterte komiteen til å bli med på, og som ingen blei med på. Det som derimot står i innstillinga, er at ein ønskjer å få ei rask avklaring i dette spørsmålet. Det synest eg det er bra at komiteen går for, men eg synest ikkje det er bra at ein ikkje tar stilling til det enkle prinsippet om at befolkninga i Nordland og Troms skal bli behandla på lik linje med befolkninga i dei andre fylka i landet.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Som det står i innstillinga, som eg reknar med at representanten har lese, går ikkje SV inn for å innføre spesielle reglar for biologiske prosessar, altså å skattleggje det i eit klimaperspektiv – som har blitt føreslått i andre samanhengar. Det har SV ikkje tatt til orde for, vi ønskjer ikkje skatt på biff, dersom det er det representanten tenkjer på. Dersom ein verkeleg skal auke matproduksjonen i Noreg, vil det bety at ein får fleire dyr. Det vil bety at ein får meir utslepp, men det er utslepp vi på mange måtar hentar heim til Noreg, det er utslepp vi tek i Noreg. Det meiner eg vi må kunne handtere i det store klimarekneskapet, ved å gjennomføre kutt på andre sektorar, som f.eks. samferdsel og andre delar av norsk samfunnsliv der det er store moglegheiter for klimakutt. Men dette skal ikkje ramme den opptrappinga vi skal ha av norsk matproduksjon.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Eg beit meg merke i at statsråden sa at han la til grunn Stortingets vedtak, og det er jo heilt riktig, noko anna grunnlag har ikkje regjeringa å handle innanfor, så ho må leggje det til grunn. Etter behandlinga av meldinga i Stortinget har rammene for det regjeringa føreslo, og det som er sluttresultatet, endra seg. Vi kan sjølvsagt diskutere kor mykje, kor lite, osv., men det har endra seg. Kan statsråden ope fortelje litt om korleis dette vil prege arbeidet hans framover, korleis f.eks. hovudmålet er vesentleg endra, korleis inntektsmålet er endra? Korleis vil dette påverke måten statsråden jobbar på? Korleis vil det endre måten statsråden handhevar virket sitt?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
SV er einig i Senterpartiets vurdering her. Ein gjekk i behandlinga av langtidsplanen for Forsvaret overhovudet ikkje inn på hovudbasefunksjonen. Dette finn vi også litt spesielt og ønskjer å avvise det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
På vegne av stortingsrepresentantene Kirsti Bergstø, Audun Lysbakken og meg sjøl vil jeg sette fram et representantforslag om å styrke eldreomsorgen gjennom kvalitetsbaserte bemanningsnormer, mer valgfrihet for eldre og en tillitsreform framfor målstyring.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-25:
Utgangspunktet for den saken vi behandler i dag, er at et enstemmig storting vedtok at man skal ha en forpliktende, helhetlig opptrappingsplan, og det skal være finansiering og økte øremerkede midler. Så fikk vi en plan som ikke inneholdt det, og i dag kommer det til å bli flertall for en hel rekke andre, helt konkrete forslag. Da er mitt spørsmål til statsråden: Vil statsråden følge opp de forslagene som i dag blir vedtatt, på en bedre måte enn det forslaget som ble vedtatt, som er grunnlaget for denne saken, og hvor det er reist berettiget kritikk fra Stortinget mot statsråden?