Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-02-19:
Jeg er glad for at det er tverrpolitisk enighet i denne sal om at vi skal ha et bedre tilbud for enslige mindreårige asylsøkere. Men som alle her vet, har dette ansvaret blitt tyngre å bære, for den gangen vi tok denne beslutningen, var det 30 enslige mindreårige asylsøkere under 15 år. Nå er de siste prognosene 250. Det er klart at for kommuner som har tatt imot enslige mindreårige asylsøkere, har denne oppgaven blitt mer utfordrende enn det som opprinnelig var planen. Derfor vil jeg si at de som har arbeidet med disse barna, har gjort en veldig god jobb. Det gjelder bl.a. i Skiptvet og på Eidsvoll. Jeg har besøkt begge steder. Det er et godt arbeid som gjøres der, men vi må også være åpne for å forbedre dette tilbudet. Derfor har jeg i samarbeid med kunnskapsministeren sagt at vi vil se nærmere på både lovverket og praktiseringen av det. Kunnskapsministeren og jeg ønsker også å se på andre utfordringer når det gjelder opplæringen til mindreårige asylsøkere bosatt i barnevernets omsorgssentre og i asylmottak samt barn som bor sammen med omsorgspersoner i asylmottak. Det er et arbeid Regjeringen allerede er i gang med. I 2008 opprettet Kunnskapsdepartementet en gruppe fra flere departementer som skulle kartlegge problemstillingene rundt elever som kommer sent i gang i skolen. Arbeidet i gruppen tok utgangspunkt i en kartlegging av strukturelle rammebetingelser for opplæring av minoritetsspråklig ungdom med kort botid i Norge. Denne kartleggingen ble utført at konsulentselskapet Rambøll og levert i februar 2008 på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet. Arbeidet rundt den formelle opplæringen vil bli fulgt opp av utvalget for likeverdig opplæring for minoritetsspråklige, det såkalte Østberg-utvalget. Mange av de spørsmålene som her har blitt diskutert, vil bli behandlet i dette utvalget. Det er visse deler av dette representantforslaget som jeg nå vil komme nærmere inn på. Når det gjelder skoletidens lengde og omfanget av opplæring, står det i opplæringsloven. Lovens paragraf regulerer de ytre rammene for grunnskoleopplæring. Det er ikke fastsatt et bestemt antall uketimer, slik representantene later til å tro, jf. strekpunkt én i Dokument nr. 8:130 for 2007–2008. Det følger av fag- og timefordelingen i Læreplanverket for Kunnskapsløftet at elevene normalt skal ha 7 496 undervisningstimer à 60 minutter i løpet av den tiårige grunnskolen. Tallet på undervisningstimer har ingen sammenheng med hvordan undervisningstiden faktisk skal organiseres. Innenfor hovedtrinnet, altså barnetrinnet 1.–7. trinn og ungdomstrinnet 8.–10. trinn, fastsetter kommunen fag- og timefordeling på det enkelte årstrinn. Hver enkelt kommune har frihet til å tilrettelegge undervisningsenhetene innenfor det fastsatte timetallet. Når det gjelder fritak fra opplæringsplikten, heter det i opplæringsloven § 2-1 fjerde ledd at kommunen helt eller delvis kan frita en elev fra opplæringsplikten når hensynet til eleven tilsier det. Det skal foreligge en sakkyndig vurdering fra pedagogisk-psykologisk tjeneste før et slikt vedtak kan fattes. Fritak vil først og fremst være aktuelt når gjennomføring av opplæringsplikten vil virke urimelig overfor eleven. Fritak etter bestemmelsen innebærer ingen avkorting av elevens rettigheter. Eleven har rett til å fullføre opplæringen på et senere tidspunkt. Svært få, om noen, av de barna og ungdommene det gjelder, har norskkunnskaper, slik representantene påpeker. Det fordrer, som det også står i forslaget, utstrakt bruk av tolk. Og det er igangsatt tiltak for å utdanne tolker. Høgskolen i Oslo startet høsten 2007 opp en permanent tolkeutdanning. Søkningen til denne utdanningen er god, og fullføringsraten ligger nå på ca. 90 pst. Det er bra. Høgskolen vil fra januar 2009 sette i gang den første påbyggingsmodulen. Målet er å kunne tilby en bachelorutdanning innen tolking. Jeg er glad for at vi har fått denne diskusjonen. I det videre arbeidet er noe delegert til det såkalte Østberg-utvalget, men mange av disse forslagene vil vi også skotte til når vi arbeider med dette hver eneste dag. Jeg er opptatt av, som representantene har vært inne på, å løse de utfordringene man møter for det enkelte skolebarn, og vi har en kontinuerlig dialog med de kommunene som er berørt. Vi har tatt et stort ansvar i forhold til bygging av omsorgssentre, men antallet har blitt mye høyere enn det vi først forutså.