Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-10-23:
Regjeringen Solberg vil, som de tre foregående regjeringene, vektlegge nordområdenes betydning i sitt politiske virke ved å føre en offensiv nordområdepolitikk, en politikk som skal bygge opp under næringsutvikling, ivareta norske interesser, styrke samarbeidet med Russland og polarstatene samt legge grunnlaget for aktivitet og bosetting i nord. Det er regjeringens ambisjon å sikre tydelig nasjonal tilstedeværelse, bærekraftig forvaltning av naturressursene, styrking av miljøvernberedskap og utbygging av infrastruktur. Regjeringen skal føre en nordområdepolitikk som ser menneskene og bosettingen i nord. Regjeringen har som mål å utvikle Nord-Norge til å bli en av Norges mest skapende og bærekraftige regioner. Nordområdene har et stort potensial for verdiskaping, og det vil derfor være viktig at næringslivet i landsdelen er med på å realisere dette. Regjeringen vil legge til rette for at regionen kan utnytte sine naturgitte fortrinn og styrke utdannings- og forskningsmiljøene. I dette bildet blir lokaldemokratiet og prinsippene om lokalt selvstyre viktige redskaper. Landsdelen skal både ha følelsen av og ha reelle muligheter til å ta del i denne utviklingen. Dette må skje på landsdelens egne premisser. Da blir det viktig at man i arealforvaltningen beveger seg bort fra den sosialdemokratiske ideen om at man her har å gjøre med et konservert naturreservat, og heller løfter prinsippet om at riktig bruk er det beste vern. Miljø- og klimautfordringene er spesielt synlige i nord. Smelting av polisen åpner mulighetene for en nordlig sjørute mellom Europa og Asia. Økt skipstrafikk – både gods, cruisetrafikk og petroleumsaktivitet – gjør behovet for søk- og redningstjeneste og for miljøvernberedskap større. Økte havtemperaturer gjør at arter i havet endrer sitt vandringsmønster og åpner for ny industri. I løpet av et par tiår har Arktis, Polhavet og tilstøtende kystområder gått fra å være et sikkerhetspolitisk spenningsområde til å bli et energi- og næringspolitisk kraftsentrum. Gjennom tre stortingsmeldinger om nordområdene har vekslende regjeringer både beskrevet og forsterket betydningen for Norge – både sikkerhetspolitisk og økonomisk. Gjennomgangstonen har vært at gjennom utviklingen i nordområdene med økt aktivitet i form av sjøtransport og ressursutvinning, må norsk tilstedeværelse og suverenitetshevdelse sikres. Når regjeringen i plattformen vil sikre gode rammevilkår for å utvikle næringsklynger på fastlandet i nord, bl.a. i forbindelse med utvinning av olje og gass, er dette i erkjennelsen av at vi må ruste også nordnorsk næringsliv til å bli delaktig i utviklingen som kommer. Til foregående taler, representanten Kolberg, vil jeg replisere at vi når vi snakker om skattelettelse for næringslivet, handler det faktisk om å flytte midler til nordnorsk næringsliv, sånn at man kan delta i den utviklingen som kommer, og det handler om maktfordeling. Det er faktisk sånn at et lønnsomt og kraftig næringsliv i nord også er viktig for at vi i den delen av landet skal kunne delta i den utviklingen som har vært så glitrende beskrevet gjennom flere stortingsmeldinger. De siste dagene har vi sett mange eksempler på hvem, hvor og hvorfor folk er rike i Norge. Jeg mener en viktigere diskusjon burde være verdien av humankapitalen. Som politiker er det sjeldent sårt å møte ungdom som kanskje ikke fikk den utdannelsen de hadde behov for, eller mennesker som midt i livet står uten jobb fordi den fagkompetansen de innehar, ikke lenger er riktig. Jeg kommer fra en landsdel som trenger kompetanseløft. Det skjer mye nytt i nord, og det er viktig at vi er med på det. Da må vi også tilpasse kunnskapsopplæringen til det som skjer. Det er det heldigvis tatt høyde for i regjeringsplattformen. Nord-Norge er langt og mangfoldig – rikt på naturressurser og rikt på et mangfold av mennesker. Derfor blir formuleringen om å lage en helhetlig forvaltnings- og utviklingsplan for en bærekraftig utnyttelse av naturressursene viktig. I utnyttelsen av ressursene skal vi ta hensyn til de tradisjonelle næringene vi har i nord. Verdensmarkedenes behov for mineraler, energi og mat skal balanseres med behovet for at også sjømat, reindrift og landbruk kan vokse som moderne næringer inn i framtida. Det er mange hensyn å ta i en landsdel med så mange primærnæringer. Det forventes økt aktivitet innen mineralutvinning og reiseliv, og behovene for infrastrukturutbygging i en moderne landsdel kommer ofte i konflikt med utøvelsen av reindrift, landbruk – og kanskje fiskeri. De tre primærnæringene må få rom og muligheter til å utvikle seg til å bli moderne næringer for ikke å bli slukt. Denne regjeringen vil fortsette det viktige arbeidet med å utvikle nordområdene – nå også ved å vektlegge konkrete tiltak som kompetanseløft for innbyggerne, konkurransekraft for lokalt og regionalt næringsliv og sist, men ikke minst lokaldemokrati og lokal selvråderett. Slik bygger man samfunnet nedenfra.