Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-23:
Jeg registrerer at komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet er kritiske til at det er behov for å foreta endringer i konkurranseloven og EØS-konkurranseloven så kort tid etter at disse ble vedtatt. Jeg vil bare understreke at vi allerede ved vedtakelsen gjorde oppmerksom på at det ville bli behov for snarlige endringer. Dette er en følge av at EU vedtok en ny fusjonsforordning, som ved innlemmelse i EØS-avtalen krever endringer i norsk konkurranselovgivning. Dette er den viktigste bakgrunnen for de lovforslagene som nå ligger til behandling. Når loven uansett måtte endres, var det naturlig å bruke anledningen til å rette opp svakhetene av teknisk karakter som hefter ved lovene. I tillegg gjøres det endringer i regelen om melding om foretakssammenslutninger og gjennomføringsforbud for minoritetserverv. Bakgrunnen for å endre reglene for hva en alminnelig melding av foretakssammenslutninger skal inneholde, er ønsket om å sikre at Konkurransetilsynet raskt får tilgang til de opplysninger de trenger for å kunne foreta en vurdering. Samtidig sikrer vi at næringslivet ikke pålegges å gi opplysninger som Konkurransetilsynet ikke trenger, eller som allerede er offentlig tilgjengelige, f.eks. gjennom Brønnøysundregistrene. Det er et viktig ledd i mitt arbeid for å skape en enklere hverdag for borgere og næringsliv at det offentlige ikke pålegger unødvendige byrder og rapporteringsplikter. Hvis informasjonen allerede er offentlig tilgjengelig, skal ikke virksomheter trenge å rapportere på nytt. Meldinger Konkurransetilsynet har mottatt i tiden etter konkurranselovens ikrafttredelse, har vist at det er ønskelig å gjøre endringer i kravene til innholdet i alminnelig melding. For å gjøre meldeplikten minst mulig ressurskrevende for næringslivet foreslår vi å gi Konkurransetilsynet mulighet til å lempe på kravene til innholdet i den alminnelige meldingen. Vi har også foreslått å gå bort fra automatisk gjennomføringsforbud for minoritetserverv, siden det her vil være mindre behov for et slikt forbud. Når det gjelder endringene i konkurranseloven og EØS-konkurranseloven som følge av innlemmelsen av den nye fusjonsforordningen i EU, må det bero på en misforståelse når medlemmene fra Sosialistisk Venstreparti hevder at endringene medfører en skjerpelse av reglene for kontroll med foretakssammenslutninger i forhold til gjeldende konkurranselovgivning. Endringene medfører ingen endringer i inngrepsvilkårene. Forslaget til ny § 7a i EØS-konkurranseloven gjør at Konkurransetilsynet kan slutte seg til en anmodning fra én eller flere EU-stater om å overføre en sak om en foretakssammenslutning til kommisjonen for vurdering. Overføring vil bare være aktuelt der en foretakssammenslutning kan behandles av flere nasjonale konkurransemyndigheter. Bestemmelsen er ment å forenkle og effektivisere behandlingen av slike foretakssammenslutninger. Når det gjelder bekymringen for at adgangen til overføring vil gjøre at behandlingen av slike saker vil ta lengre tid, vil jeg presisere at konkurranselovens frister vil begynne å løpe igjen fra det øyeblikket Konkurransetilsynet meddeler at de ikke ønsker å slutte seg til en overføring. Overføring til kommisjonen vil bare være aktuelt i et begrenset antall saker, så endringen innebærer ingen endringer i fristene for det store antall foretakssammenslutninger. Jeg vil også knytte noen kommentarer til påstanden om at konkurranseloven er basert på en teori om at konkurranse, og bare konkurranse, fører til økonomisk utvikling. Det framgår uttrykkelig av konkurranselovens formålsbestemmelse at konkurranse er et virkemiddel for å oppnå effektiv bruk av samfunnets ressurser. Det er selvfølgelig ingen motsetning mellom konkurranse og satsing på forskning og utvikling, innovasjon, læring og kompetanseutvikling, slik som Sosialistisk Venstrepartis representanter synes å mene. Tvert imot vil en effektiv konkurranse gi økte incentiver for å satse på nettopp forskning, utvikling og innovasjon. Satsing innenfor disse områdene er spesielt viktig for et lite land som Norge. Til slutt vil jeg framheve at de endringene som er foreslått, utover de som er nødvendige for å oppfylle Norges forpliktelser etter EØS-avtalen, er beskjedne. De er likevel begrunnet i ønsket om å ha en mest mulig effektiv konkurranselovgivning til samfunnets og forbrukernes beste, samtidig som vi ønsker å unngå at næringslivet får unødvendige byrder. Når vi har innført meldeplikt for foretakssammenslutninger, er det viktig at reglene er så enkle og ubyråkratiske som mulig, samtidig som de sikrer at Konkurransetilsynet raskest mulig får tilgang til de opplysninger som er nødvendige for å vurdere saken innenfor de saksbehandlingsfrister loven setter. Slik sikrer vi en sunn konkurranse.