Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-06-18:
Min taletid er så kort at jeg skal ikke trekke opp hele det bakteppet som enkelte andre talere har gjort når det gjelder både den globaliseringen som foregår i forhold til internasjonal økonomi, og de markedsendringene som norsk industri står overfor. Det er gjort tidligere i kveld, og det er sagt mye klokt omkring det. La meg bare få lov til å konstatere at gjennom den innstillingen vi behandler i dag, har vi endelig fått debatten om statens eierskap ned på et fornuftig og realistisk plan. All honnør til saksordføreren for å ha bidratt til det! Vi har fått debatten om statlig eierskap ned fra et plan der ideologiserte korttenkte postulater om at staten skal eie minst mulig, fikk dominere, og over på det som er viktig, nemlig en realistisk gjennomgang av både de enkelte selskaper i statens eierportefølje, statens eierrolle og behovet for en nasjonal forankring i forhold til både eierskap, kunnskap, teknologi og utvikling. Vi har i innstillingen også hatt et sterkt behov for å drøfte spørsmålet om oppbyggingen av privat kapital i Norge og aktive private eieres stilling og muligheter i tiden framover. Slik sett er innstillingen gjennomgående et nederlag for Høyres tenkning omkring statlig eierskap – og godt er det! Statens eierportefølje er variert. Det er en eierportefølje som består av bedrifter innenfor svært ulike bransjer. Det varierer fra de viktige strategiske områdene basert ikke minst på viktige naturressurser, til virksomheter som har mer rene samfunnsmessige oppgaver, og monopolbedrifter, gjerne innenfor infrastruktur. Det at statens eierportefølje er så variert som den er, tilsier at en drøfter en ulik eierforvaltning og en ulik eierstrategi i forhold til de ulike typer bedrifter. Det er vanskelig å velge en enkel rolle for staten å forholde seg til med så mange ulike bedrifter og virksomheter i den samlede portefølje. Derfor har også flertallet i komiteen under det kapitlet som handler om drøfting av eierrollen, konkludert med at å samle eierrollen i ett departement er uklokt, og at det er et behov for at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en bred gjennomgang, både for en bedre organisering og forvaltning av eierrollen. Det er en klar beskjed fra et flertall om at jobben i denne sammenheng ikke er gjort godt nok. Dette er det behov for å se nærmere på. Når det gjelder statens eierrolle, har jeg lyst til å understreke at det klareste budskapet fra de høringene komiteen har hatt, har vært at staten i de aller fleste tilfeller har vært en langsiktig og stabil eier, som i mange tilfeller også har bidratt på en positiv måte til å få bedrifter gjennom nødvendige omstillinger og omdanninger. De fleste har også framhevet behovet for at staten i årene framover utøver sitt eierskap profesjonelt og forutsigbart. Et par av dem har i den sammenhengen trukket fram utbyttepolitikken, hvilket jeg må si jeg har ganske stor forståelse for. Det gjør seg ikke å være en profesjonell statlig eier med en såpass tilfeldig og til dels grådig utbyttepolitikk som staten av og til utøver. Bedriftene har også framhevet, nesten uavhengig av hvilken bransje, behovet for den nasjonale forankringen. Det er en erkjennelse som går tvers gjennom de ulike virksomhetene. Behovet for en nasjonal forankring er der, ikke bare når det gjelder bedriften fysisk sett, men for hele det miljøet som bygges opp rundt mange av statens bedrifter, som jo opererer i noen av de viktigste industrielle miljøene Norge har skapt innenfor olje og gass, annen offshoreteknologi, IT og kraftsektoren for øvrig. Komiteen har gjennomgått de ulike selskapene, og vi har våre merknader til de ulike selskapene. Min mangel på taletid gir meg ikke mulighet til å gå gjennom det, men det har vært en interessant mulighet for oss til å gå gjennom de ulike selskapenes egenart. Jeg har også lyst til å si noen få ord om mangelen på privat kapital og kanalisering av privat kapital, framfor alt i det norske samfunnet. Komiteens flertall har valgt å se på ulike muligheter for å kunne styrke privat kapitaltilgang. Noen av oss har ikke i denne omgangen konkludert med at sånn eller sånn må det være, men vi har sagt at vi er positive til å få mer kunnskap og en bedre utredning av de mulighetene som finnes for privat kapitaltilgang, enten det gjelder såkornfond, strukturfond, Argentum, SND eller regionale fond. Senterpartiet har også foreslått, som vi har gjort tidligere, å fjerne formuesskatten på næringsaktiva. Det synes vi er et viktig forslag, nettopp for å styrke de aktive private eierne.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)