trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Det er mye av beskrivelsen til representanten som jeg kan slutte meg til. Jeg har sagt siden før jul at dette kanskje er den mest alvorlige sikkerhetspolitiske situasjonen vi har hatt i Europa siden den kalde krigens slutt. Det at det er over 100 000 soldater oppmarsjert på grensen til Ukraina, mye tungt materiell, retorikk som trekker i retning av mulig militær maktbruk – det er sammenfallende med krig, og det er svært alvorlig. Det har Norge sagt klart ifra om, og utenriksministeren har markert det i mange sammenhenger – jeg også. Hvis vi på denne dag skal se hen til noe som kan peke i riktig retning, er det at nå er det samtaler som synes å gjelde, og ikke den type maktbruk. Jeg tror vi må se time for time, dag for dag, for å ha samtaler og forhandlinger med en slik militær ansamling som dette er, er ikke i et gunstig klima. Men det jeg tror er riktig for å gå i retning av å ta spenningsnivået ned, er – som utenriksministeren har sagt de siste to–tre dagene – å komme i gang med relevante nedrustningsforhandlinger. Det har vært for lite av det i Europa. Det er utplasseringer av kortdistanseraketter tett på land, og det er kortere varslingstid. Jeg synes utenriksministeren sa det godt i dag: Hvis vi tenker tilbake til avtalen mellom Reagan og Gorbatsjov, som ville avskaffe disse våpnene, var jo det bl.a. for å gi større sikkerhet. Det var i en annen tid, men det er fortsatt relevant. Det andre er relevante, tillitsskapende tiltak, og de må gjelde begge veier. Det må være noe to parter går inn i. Nedrustning og tillitsskapende tiltak må være tosidig og gjensidig. Så hvis samtalene mellom Russland og USA som fant sted tidligere i uken, skal fortsette, får fortsette, er det bra. De kan allikevel ikke skje over hodet på land som blir berørt. Hvis man skal omtales, skal man være til stede. Det er et viktig prinsipp. Og retten til å velge sin egen sikkerhet, som Norge gjorde i 1949, er en grunnleggende demokratisk rett i et opplyst moderne samfunn, og det må vi også slå ring om.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Det synes jeg ikke det er riktig å forskuttere. Norge deltar i NATOs styrker på en måte som er forutsigbar og per innbygger mer enn mange andre land – det blir satt pris på – både til lands og til sjøs. Så er vi NATOs øyne og ører i nord. Vi følger med på det som er utviklingen der, og der er det ikke registrert økt aktivitetsnivå som gir oss grunn til spesiell uro. Men det er jo et høyt aktivitetsnivå i disse områdene med ansamlinger, og vi følger med på det. Så er budskapet at hvis noen tyr til militær maktbruk for å tilta seg rettigheter i Europa, må det møtes med reaksjoner, og det signalet sender også Norge. Det får konsekvenser for den som skulle foreta seg noe sånt, og det budskapet tror jeg er veldig klart kommunisert til Russland. Vi skal stå sammen med våre allierte, våre nordiske og europeiske partnere i å gjennomføre det på en solidarisk og god måte om så skulle skje, og så må vi gjøre alt vi kan for å hindre at det skjer.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Jeg har tro på at naboer snakker sammen, jeg har tro på at naboer bruker de fora de har, jeg har tro på at de også kan se etter nye måter å snakke sammen på. Norge og Russland er naboer. Vi møter dem bilateralt i en god del sammenhenger. Mye av det har vært trappet ned de siste årene, delvis på representantens vakt, av årsaker som er knyttet til situasjonen etter Krim og et kjøligere klima. Vi har Barents-sammenheng, vi har arktisk sammenheng, og vi har en del andre tematiske sammenhenger. Jeg har vært opptatt av at Norge og Russland som kyststater har felles utfordringer knyttet til utviklingen i Arktis og Barentshavet, knyttet til energi, klimaendringer og fiskeri. Her har vi erfaring fra samtaler med Russland. Det mener jeg er et grunnlag for Norge til å ta de diskusjonene videre – når mulighetene byr seg. Så må vi, der det er mulig, fordype samarbeidet innenfor Arktisk råd. Nå er det et russisk formannskap som skal overta fra Norge når den tiden kommer. Jeg har ikke møtt noen kritikk fra allierte om at vi har samtalekanaler mot Russland. Tvert imot: Det er et av de fortrinnene Norge har – at vi snakker med dem, forstår dem og kan bringe det med oss inn i alliansen.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Det er veldig aktuelt i lys av den nye sikkerhetspolitiske situasjonen, og hvis vi kan bruke anledninger til å bidra til at vi får spenningsnivået ned, at vi kommer i gang med nedrustning, at vi kan komme i gang igjen med tillitsskapende tiltak, at vi kan komme i gang med folk-til-folk-samarbeid, da er det positivt. Det skjer jo ikke betingelsesløst, det skjer basert på utviklingen som er i Russland og i forholdet til Russland. Men jeg mener – litt i motsetning til representanten, tror jeg – at det å kutte ned på dialog i en situasjon hvor det er spenning, skal man tenke grundig gjennom. Våre naboer Finland har et bredere kontaktnett inn mot Russland på høyt politisk nivå, selv om de er en del av europeiske sanksjoner overfor Russland – fordi de er naboer. Naboer bør og må snakke sammen. Det å bruke redusert kontakt som et reaksjonsmiddel har den siden ved seg at når man begynner å snakke igjen, ser det ut som en innrømmelse. Så jeg mener man skal bruke de foraene man har, man skal se etter de mulighetene som er, til å si klart ifra og markere hvor vi står, slik at vi kan leve opp til det som er norsk politikk, forutsigbarhet, langsiktighet og gjenkjennelighet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2022-01-12:
Jeg er enig med statsministeren i at man må se grundig på spørsmålet om hvordan innretningen på hybridkabler skal være, men jeg oppfatter at spørsmålet fra representanten Solberg handlet om hvorvidt Hurdalsplattformen åpner for hybridkabler eller ikke, ikke om hvordan innretningen på en eventuell hybridkabel skal være. Vi har altså en olje- og energiminister som har åpnet for hybridkabler og mener det er i tråd med Hurdalsplattformen, vi har en klima- og miljøminister som har åpnet for hybridkabler og mener det er i tråd med Hurdalsplattformen, vi har en parlamentarisk leder for Senterpartiet som mener at det absolutt ikke er i tråd med Hurdalsplattformen, og vi har en representant fra Senterpartiet, nemlig representanten Myhrvold, som har gitt en garanti til sine velgere om at det ikke vil komme hybridkabler. Da er spørsmålet til statsministeren nok en gang: Kan statsministeren oppklare hvordan Hurdalsplattformen her skal tolkes – åpner formuleringene om mellomlandsforbindelser for hybridkabler eller ikke? Det er et ja/nei-spørsmål.
Nikolai Astrup (Høyre), 2022-01-12:
Jeg er glad for at statsministeren her avviser SVs forsøk på planøkonomisk innretning av strømsystemet og isteden peker på at mer kraft er det åpenbare svaret på de utfordringene som vi står overfor, på litt sikt. Vi har snakket om havvind allerede, hvor potensialet er helt enormt, hundre ganger dagens vannkraftproduksjon i teoretisk potensial, og hvor nå statsministeren har bekreftet at Senterpartiets reservasjoner mot hybridkabler er noe man kan vurdere seg ut av. Spørsmålet er om man på litt kortere sikt kan se for seg at man kan bygge ut også annen kraftproduksjon i Norge. Det er snakk om oppgradering av vannkraftverk – ja. Men helt konkret vil jeg spørre statsministeren om vernede vassdrag, særlig flomutsatte vernede vassdrag. Er statsministeren enig i at det er mulig å utnytte deler av vannet, uten at det går på bekostning av verneverdiene i disse vassdragene, til kraftproduksjon, slik at man både øker kraftproduksjonen og bidrar til at det blir mindre flom i vernede vassdrag?
Nikolai Astrup (Høyre), 2022-01-12:
Jeg er helt enig i at vi må ta vare på de verneverdiene som ligger i de vernede vassdragene. Det er jo ikke snakk om å legge fossefall i rør. Det det er snakk om, er å utnytte deler av vannpotensialet som ligger her. Statnett anslo i fjor at på grunn av økt regn som følge av klimaendringer vil tilsiget til norske vannmagasiner øke med 5 TWh bare fra 2020 til 2030. Det sier også noe om hvordan det vil gå i flomutsatte vassdrag. Det vil regne mer, og det er behov for å utnytte kraften. Spørsmålet er om regjeringen ikke bare vil være åpne for å vurdere dette, men vil ta et konkret initiativ for å få dette på plass innenfor et rimelig tidsperspektiv. Vi er helt enige om at havvind har et enormt potensial, men det ligger litt frem, selv om vi alle håper at det kommer før snarere enn senere. Dette er altså lønnsom kraftproduksjon i vernede vassdrag, som vi vet er lønnsomme, det er ingen brysomme hybridkabler som man skal utrede seg inn i eller bort fra. Her er det rett og slett å sette i gang. Vil regjeringen ta et slikt initiativ?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2022-01-12:
Jeg setter stor pris på Hurdalsplattformens og statsministerens understreking av at denne regjeringen vil satse stort på havvind. Hvordan ser statsministeren for seg at det kan bygges ut stor produksjonskapasitet for havvind uten hybridkabler?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2022-01-12:
Vern av natur er en ganske grei og forståelig ting. Det går ut på å bevare natur vi har hatt, slik den er – også i framtiden. Det er det folk tror de hører når de hører at denne salen har vernet et naturområde. Men representanter for regjeringen har skapt stor usikkerhet om vern faktisk er vern, ved å åpne for en diskusjon om vernede vassdrag også bør bygges ut, altså om vern i virkeligheten bare er et venterom for ny kraftutbygging. Grunnen til at statsministeren har fått så mange spørsmål om det nå, er selvfølgelig at mange mennesker i Norge som er glad i natur, og som er glad i vernede vassdrag, lurer på hva det egentlig betydde da Stortinget fortalte dem at vassdragene deres var blitt vernet. Konsekvensen av diskusjonen som regjeringens representanter har åpnet for, er jo at Fremskrittspartiet i morges la fram forslag om utbygging i vernede vassdrag. Verdal kommune har bestilt en mulighetsstudie om den vernede Verdalselva. Kraftsjefer rundt omkring i landet gnir seg i hendene og skal gå løs på vernet natur. Konsekvensen av det er at man i stedet for å jobbe for nye framskritt i natur- og miljøvern og klimaarbeid – folk som er glad i elven sin og glad i naturen sin – bur seg på nye kamper for å forsvare allerede vernet natur. Dermed er spørsmålet: Vil statsministeren en gang for alle, for godt, legge debatten om kraftutbygging i vernede vassdrag død og her og nå klart og tydelig bekrefte at vernede vassdrag er vernet og ikke skal bygges ut?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2022-01-12:
Problemet med statsministerens svar er at han ikke svarer klart at vernede vassdrag er vernet. Han svarer langt på vei det samme som representanten Astrup, nemlig at ved å se bort fra biologi og fysikk kan man hente energi ut av elver uten at det påvirker elvene. Poenget med vern er at det å påvirke elvene ved å ta ut kraft av dem, er det man skal unngå. Derfor er det problematisk for alle som er glad i norsk natur, at statsministeren ikke kan gi et helt entydig svar om at vernede elver ikke skal bygges ut for kraftformål. Jeg tror statsministeren kan være trygg på at dette spørsmålet kommer han til å få veldig mange flere ganger av folk i sitt eget parti og ellers i landet: Hva betyr det egentlig å åpne for skånsom kraftutbygging, flomdemping osv. i vernede vassdrag?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2022-01-12:
Norge har i alle år hatt billig strøm til folk og bedrifter. Nå opplever familier, aleneboende, pensjonister og bedrifter et strømsjokk. Mange er helt satt ut av de regningene som nå dumper inn, og fra statsministeren uttrykkes det empati og forståelse i både nyttårstalen og ellers. Men folk er ikke ute etter empati. De er ute etter hjelp, både på veldig kort sikt, med å greie å betale regningene sine, og på lang sikt, gjennom å stoppe dette strømranet. Regjeringen er handlingslammet og drives fra skanse til skanse. Det offentlige håver inn 30–40 mrd. kr i ekstrainntekter og deler ut smuler i hjelp. Vinneren er staten, fylker og kommuner, som håver inn penger på strøm. I tillegg håver staten inn på skyhøye gasspriser. Dette kommer på toppen av rekordhøye drivstoffavgifter, skyhøye matvarepriser og renteøkning. Med Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen er det virkelig vanlige folks tur – til å bli flådd. De som har minst, sliter mest. For mange har det vært en tøff jul, der de har spinket og spart på strømmen, men likevel får rekordhøye regninger. Kraftanalytikere sier at denne situasjonen vil vare lenge. Fremskrittspartiets forslag om å fjerne moms og elavgift, som ville betydd noe, har blitt nedstemt, og nå har vi fremmet et forslag om en makspris på 50 øre per kilowattime, som ville gi forutsigbarhet og lavere strømpriser i stedet for almisser fra staten. Støtter statsministeren Fremskrittspartiets forslag om å innføre en makspris på strøm så lenge strømmarkedet er ute av kontroll? Mener virkelig statsministeren at det er rimelig at folk betaler mer enn dobbelt så mye som normalpris for strømmen, som er resultatet med regjeringens strømstøtte?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2022-01-12:
Makspris ville hjulpet mange nå som får mer enn dobbelt så høye strømregninger. Noen av dem er Linda og familien på fire i Langangen. VG skrev om dem i går. Sønnen Casper er 12 år og har hudsykdommen iktyose. Det er svært smertefullt, og han er avhengig av å bade både morgen og kveld. Han bytter klær svært hyppig, og det betyr at vaskemaskinen der går hele tiden, fem-seks ganger daglig, på 90 grader. De kan altså ikke spare på strømmen, for det gjør Casper sykere. De har utgifter bare på klær til Casper på 4 000–5 000 kr per måned. Nå får de i tillegg enorme strømregninger. I november fikk de en tre ganger så høy strømregning som det de gjorde året før, og de gruer seg til desemberregningen. Mener statsministeren det er rimelig at familier med syke barn som ikke har muligheten til å spare strøm, skal ha så store ekstrautgifter? Hvis ikke, hva vil statsministeren gjøre for Linda og Casper og andre som er i samme situasjon?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2022-01-12:
Det er dessverre verken empati eller medfølelse som hjelper Casper, Linda eller alle de andre som nå er i en veldig vanskelig situasjon, og det renner inn henvendelser fra folk som er fortvilet. Jeg ble kontaktet av en kjøpmann i en nærbutikk i Distrikts-Norge. For et år siden fikk vedkommende en regning på 6 800 kr. Nå fikk han en regning på 19 000 kr. Han driver butikk i første etasje, og han bor i andre etasje. Det betyr at han har felles strømmåler – og faller ut av støtteordningene. Det har store konsekvenser for ham og for butikken hans med tre ansatte. Mener statsministeren det er rimelig at de som jobber og bor i samme bygg, ikke får noe strømstøtte? Vil regjeringen ta initiativ til å endre på dette?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2022-01-12:
Det er bra at man nå – etter å ha blitt drevet fra skanse til skanse der også – har sagt at man skal se både på bøndene og på veksthusnæringen, men det er også veldig mange andre bedrifter som nå får helt enorme regninger. En pizzarestaurant i Kongsberg har fått 120 000 kr i strømregning for desember. De vurderer rett og slett å stenge dørene. Treningssenteret til Nina i Askim fikk en sjokkregning på nesten 70 000 kr, og det er helt naturlig at hun frykter konsekvensene av det. Det er også mange andre bedrifter som sliter, og som ikke får en eneste krone i strømstøtte. Hvordan kan statsministeren ha samvittighet til ikke å løfte en finger for bedrifter og næringer som er så knallhardt rammet av strømprisene, når vi på grunn av dette faktisk kan sette arbeidsplasser i fare?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2022-01-12:
Man kunne også med fordel slutte å sløse strøm ute på oljeplattformene på denne galskapen som elektrifisering er. I VG kunne vi lese om Auli Park boligsameie i Nes kommune i Viken. De mottok en strømregning på nesten 100 000 kr i desember. Utgiftene for hele 2020 var på 139 000 kr. Det er helt sprøtt. Fellesutgiftene øker og øker, men de holder ikke tritt med strømprisene. Regjeringen har sagt at borettslag og sameier skal få strømstøtte, men ingenting er klart. Anders Dåbakk, som er styreleder i sameiet, sier om regjeringens innsats i VG: «De sier at de jobber med det. Men alt tar jo så lang tid med de. Så det er jo bare tull.» Hvilket svar har statsministeren til sameier og borettslag om hvilken støtte de får? Er statsministeren enig i at det er kritikkverdig at dette tar så lang tid når strømstøtten ble lansert allerede 11. desember, altså for over en måned siden?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2022-01-12:
Ja, og de trenger et svar raskt. Mens det offentlige håver inn penger, har også idretten blitt knallhardt rammet. På Dælenenga i Oslo koster det nå 20 000 kr i døgnet å varme opp gressmatten. Det har de ikke råd til, og den er dermed stengt. TV 2 kunne også fortelle om Sola Turn, som fikk en mer enn dobbelt så høy regning, på den nette sum av 567 000 kr, for 2021 – mer enn budsjettert, naturligvis. Hallen blir brukt av hundrevis av turnglade i alderen 4–88 år, og den må holdes varm, rett og slett for at man skal unngå skade blant brukerne. Strømregningen skal nå sendes til foreldrene, som altså skal betale for denne strømutgiften i tillegg til at de selv får skyhøye utgifter for egen bolig. Nærbø IL, som hadde en strømregning på 7 000 kr i november 2020, fikk en regning på 95 000 kr året etter. Det er ingen støtteordninger i sikte. Mener statsministeren det er holdbart at idrettslag rammes så hardt, og at foreldre skal plukke opp regningen her også, for at statskassen skal fylles opp?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-12:
Det er markedskreftene som herjer med folk i Norge denne vinteren. Vi har en energilov som lar strømprisen styres av markedet ganske alene, og det markedssystemet er nå i dyp krise. Høye gasspriser i Europa presser prisen på norsk vannkraft i været fordi prisen på den dyreste energikilden bestemmer i det frie kraftmarkedet. Det er uforståelig for folk, og konsekvensene er usosiale og uakseptable. Prishoppet truer økonomien til folk, ikke bare de fattigste, men også familier med helt vanlige inntekter, og det truer en av de viktigste grunnene til at vi har en variert og sterk industri i Norge, nemlig konkurransefortrinnet rimelig, utslippsfri energi. Vi ser at bønder sliter, småindustri sliter, idrettslag sliter, ulike typer mindre næringsdrivende sliter. På sikt vil også større industri slite hvis vi ikke får kontroll på dette. Det er ingen som har tatt høyde for så store svingninger, ikke engang de som jobber med å analysere strømmarkedet. Det er bra at kompensasjonsordningene blir stadig bedre. I SV er vi glade for å ha kunnet bidra til det, og for at regjeringen nå kom oss ytterligere i møte, med høyere kompensasjon. Det må likevel være klart at det med gode kompensasjonsordninger må være – kan bare være – det første steget. Det er systemet som er problemet, og det neste steget må derfor være systemendring. Hvordan kan vi unngå at dette prispresset gjentar seg? Vi kan ikke ha statlig kompensasjonsordning hver vinter. Vi må ha levelige og forutsigbare strømpriser for framtidens vintre. Er statsministeren enig i at energiloven må endres og strømprisen reguleres?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-12:
Det vi nå ser, er en ny situasjon hvor vi må regne med at vi også i årene som kommer, kan få samme type ekstremt press på prisene. Da er ikke det at et system har fungert tidligere, en begrunnelse for å beholde det i en ny situasjon hvor det ikke fungerer godt nok. Det vi ber om, mener jeg er jordnær, sosialdemokratisk politikk: Når markedet har for mye makt, tar vi den makten fra markedet, og så finner vi måter å styre på. Jeg vil utfordre regjeringen til å komme med mer konkrete ideer til det. Det er det neste vi trenger: først kompensasjon – det er det akutte tiltaket – så styring, for å sørge for at dette ikke gjentar seg. SV har presentert et konkret forslag: La oss erstatte de fordyrende og forvirrende mellomleddene som strømsalgsselskapene er i dag, med et statlig strømselskap som kan formidle strøm fra produsentene til forbrukerne, til faste og forutsigbare priser. Vil regjeringen vurdere det?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-12:
SV ønsker å se på både topris og makspris, og så kreves det utredninger. Men grunnen til at vi må se på systemendring, er at den viktigste utredningen av alle, nemlig virkeligheten, viser at dagens system ikke fungerer. En side ved dette er at både utenlandskabler og integreringen i EUs felles energimarked, f.eks. mellomlandsforbindelsene, bidrar til prisutjevning mellom Norge, EU og Storbritannia. Derfor skal jeg gjøre noe jeg sjelden gjør, sitere NHO-topp Stein Lier-Hansen. Han sa til Klassekampen 22. desember: «Energi er ikke en vare som øl, poteter eller bananer. Det er en strategisk ressurs som ikke kan overlates til å styres av reine markedsmekanismer.» Derfor har både han og lederen i Fellesforbundet, Jørn Eggum, gått inn for reforhandlinger av avtaler med EU og Storbritannia for å få økt mulighet til å regulere eksport av kraft og sikre kontroll over energien. Vil regjeringen ta initiativ til den typen reforhandling?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-12:
Da regner vi med at regjeringen vurderer det. Det er bra. SV mener at fire hensyn må ligge til grunn for norsk kraftpolitikk. Den må bidra til at de norske klimamålene nås, at prisen på vanlige folks nødvendige forbruk skal være rimelig og forutsigbar, at vi ikke bruker mer strøm enn nødvendig, og at tilgangen på rimelig fornybar kraft fortsatt skal være et konkurransefortrinn for norsk industri. Det er enkelte, med Fremskrittspartiet i spissen, som prøver å gjøre klimapolitikken til syndebukk for strømkrisen, når det i virkeligheten er den markedsliberalismen høyresiden alltid har elsket, som har skylden. Vi må nå finne løsninger som kan forene hensynet til å nå klimamålene med hensynet til å sikre forutsigbar strømpris. Da mener SV at en av løsningene er å gjennomføre den nødvendige elektrifiseringen av norsk sokkel gjennom havvind – gjennom å pålegge oljebransjen å bygge ut tilsvarende mengde havvind som elektrifiseringen vil koste, og betale for det, i stedet for strøm fra land. Vil regjeringen vurdere en sånn løsning for å bygge ut havvind og for elektrifisering?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-12:
Det er bra. Det vi mener er alternativet, er å få til en pålagt utbygging av en tilsvarende mengde havvind. Så må man ha en sammenkobling med strømnettet på land, men altså en tilsvarende mengde energi bygget ut til havs. Jeg vil til slutt spørre statsministeren om en helt annen næring, for i SV opplever vi nå at vi blir kontaktet av veldig mange bønder som er fortvilet over den situasjonen de står i. Landbruket er en næring med regulerte priser, hvor prisene er fastsatt i avtale med staten, og hvor bøndene nå opplever at de får en voldsom kostnadsøkning på grunn av det frie markedet på strøm, som de ikke har noen mulighet til å ta ut i økte priser på sine egne produkter. Det er en fortvilende situasjon for mange. Det tar mye av inntekten for mange bønder, som nå stiller spørsmål ved framtiden til gården sin og til næringen sin. Forbereder eller planlegger regjeringen noen form for strakstiltak for å hjelpe bøndene nå?
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-01-12:
Nå ble jeg litt foruroliget, for det er fire store verneplaner som er vedtatt i Stortinget fra 1973 til 1993. Vi har hatt supplerende vern i 2005 og i 2009, og det siste varig vernede vassdraget var Øystesevassdraget, i 2019. Disse vassdragene er eksplisitt vernet mot kraftproduksjon, det er selve formålet med vernet. Nå hører jeg at statsministeren åpner opp for å gå bort fra det. I fjor markerte vi at det var 50 år siden Mardøla-aksjonen. Da blir mitt spørsmål: Hvor lenge mener statsministeren at varig vern, varig vern for å verne vassdrag, faktisk skal gjelde?
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-01-12:
Jeg legger til grunn at vernede vassdrag er vernet mot kraftutbygging. Det er det som er selve formålet, og det må endres hvis man ønsker å endre på det. Vern er viktig, og vi trenger mer vern. I vår skal det forhandles fram en ny konvensjon for biologisk mangfold i Kunming, og forhåpentligvis får vi en avtale også på natur som er like sterk som Parisavtalen. I forbindelse med det arbeidet har Norge – det gjorde forrige regjering – sluttet seg til høyambisjonskoalisjonen for natur og folk. Den ledes av Costa Rica og Frankrike. Et grunnlag for å være med i den er at landene som er medlem, forplikter seg til et vern til lands og til havs på 30 pst. innen 2030. Mer enn 75 land har nå sluttet seg til. Hva gjør regjeringen for å følge opp den forpliktelsen, med 30 pst. vern til lands og til havs innen 2030?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-01-12:
Gjennom pandemien har det til no vore ei tydeleg felles politisk prioritering å skjerme barn og unge og halde skular, fritidstilbod og kulturtilbod for born opne så langt råd er. Då grunnskulane i Noreg opna igjen no etter jul, gjennomførte mange kommunar massetesting. Det synte i mange kommunar og regionar minimalt med koronasmitte blant born, unge og tilsette i skulen. Til dømes er det i min valkrins, Sogn og Fjordane, kommunar som har gjort tusenvis av testar utan ei einaste positiv prøve. I siste runde med covid-tiltak valde regjeringa å leggje dei vidaregåande skulane i heile Noreg på raudt nivå. Det betyr stor grad av heimeundervisning, ein dårlegare kvardag for svært mange ungdomar og eit svekt pedagogisk tilbod. Raudt nivå blei innført og er framleis, på tvers av dei faglege tilrådingane frå skule- og helsestyresmaktene og til sterke protestar og åtvaringar frå både elevorganisasjonane og Barneombodet. Det skjedde trass i at fylkeskommunar over heile landet åtvara mot problema med raudt nivå og endå meir digital undervisning. Vi veit at dei negative sidene ved å vere borte frå ein normal skulekvardag over lang tid for mange ungdomar er store. Ungdomsåra er ei tid ein skal ha med seg heile livet. Kvar dag med tapt ungdomstid utan solid fagleg grunnlag er ein dag for mykje. Som Barneombodet seier det: Det må vere faglege råd, ikkje frykt som styrer smitteverntiltaka. Det å innføre nasjonalt raudt nivå for vidaregåande skule no i denne fasen av pandemien er etter Venstres syn feil og uhaldbart. Kan statsministeren gjere greie for kva fakta og råd regjeringa la til grunn då ein fyrst vedtok nasjonalt raudt nivå i vidaregåande skule før jul, på tvers av faglege råd, og så etter jul tviheld på dette også etter at ein ved skulestart kan dokumentere minimalt smittetrykk i mange kommunar? Korleis heng dette saman med alle fine ord og fagre løfte om å prioritere born og unge i koronapandemien?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-01-12:
Eg er glad for at statsministeren seier at det å få løyst opp på raudt nivå på vidaregåande skule, i det minste slik eg oppfattar det, står øvst på lista over det som er viktig å gjere no. Det er eg glad for å høyre, sjølv om eg enno ikkje får tak på grunngjevinga for at ein gjekk heilt til eit nasjonalt raudt nivå, og ikkje eksempelvis lét det vere opp til kommunane og skuleeigarane å avgjere dette ut frå den lokale situasjonen. Det får eg enno ikkje heilt tak på. Dette handlar jo om kvardagen barn og unge har under pandemien, og eg har lyst til å ta opp eit spørsmål til. No har vi snakka om skule, men når det gjeld fritida, opplever vi no at veldig mange barn og unge kjem i ein ekstra skvis fordi mange frivillige organisasjonar – idrett og kulturliv – på toppen av pandemiproblema no får skyhøge straumrekningar som er vanskelege å handtere for frivilligheita, som skal hjelpe barn og unge. Det er ein ekstrem situasjon. Venstre, Høgre og Kristeleg Folkeparti føreslo før jul her i Stortinget at vi skal hjelpe frivillige lag og organisasjonar med straumrekningane på same måten som for hushald. Det stemde Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV ned(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-01-12:
«Regjeringa vil bruke mange hundre millionar kroner til å dekke 100 pst. av kostnadene for fylkeskommunar som vil avvikle, splitte seg opp, stoppe integreringsprosessar og vende attende til slik ting var før i tida. Vil regjeringa stille opp tilsvarande økonomisk for nye fylkeskommunar som i staden for å reversere vil utvikle, integrere seg tettare og omstille seg til ei ny, grøn framtid saman – slik til dømes Vestland fylkeskommune vil med den nye strategiske planen for Grøn Region Vestland?»
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-01-12:
Eg takkar for svaret, og eg er glad for at statsråden er tydeleg i si backing til Vestland fylke og satsinga på Grøn region Vestland. Det er likevel noko med at ord og politiske signal betyr noko. Eg må seie at eg er forundra over den enorme entusiasmen og korleis det boblar over med løfte om pengar til dei som vil splitte opp og reversere. I andre samanhengar der det kjem eit ønske på bordet frå eit fylke eller ein kommune, snakkar regjeringa om at dette er noko som må vurderast i ein større samanheng. Når det gjeld oppsplitting av fylke, er det rett fram, ein heiar og lovar 100 pst. kompensasjon, her skal pengane kome uansett kva det kostar. Ser statsråden dilemmaet for alle dei som står i krevjande endringar, som Vestland, som faktisk er ei frivillig fylkessamanslåing? Kan regjeringa f.eks. tenkje seg å heie like entusiastisk(presidenten klubbar) på dette, sett i forhold til all den tida ein brukar på å love 100 pst. dekning til dei som vil splitte opp? (presidenten klubbar)
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-01-12:
Eg registrerer at statsråden framleis snakkar veldig mykje om alle tilfella der det er brukt tvang, og kor viktig det er å bruke tid på det. Men vi skal hugse på at det store fleirtalet av kommunesamanslåingar og fleire fylkessamanslåingar er gjorde frivillig. Det er dei eg er ute etter; korleis vil ein backe og støtte dei i tida framover i krevjande prosessar? Det vi veit, er at endring tek tid. Det å få ut effektar av eksempelvis ei frivillig samanslåing, anten det er kommune eller fylke, kjem ikkje over natta. Det er ikkje slik at ein kan sitje to år etterpå og seie at det var mislukka fordi effektane ikkje er tekne ut. Dette tek veldig lang tid. Men la det no vere. Eg registrerer altså at regjeringa er veldig oppteken av dei tilfella der det er brukt tvang. Viss vi lèt det liggje og ser på alle tilfella der det no føregår frivillig samanslåing av kommunar og fylke: Kva verkemiddel vil regjeringa kome med der når det gjeld å heie på dei og få dei fram? Der er det faktisk også utøvd folkevalt arbeid på lokalplanet som er krevjande å stå i når alt ein høyrer, er ei regjering som berre heiar på dei som …(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2022-01-12:
Dagens lovverk åpner ikke for at koronasertifikat kan brukes som et smitteverntiltak. Skal det kunne brukes som det, må regjeringen ha lovhjemmel til å gjøre det. Regjeringen har tatt til orde for at ny bruk av koronasertifikat kan bidra til at behovet for inngripende tiltak blir mindre, og i november sa regjeringen at en skulle sende et lovforslag om dette på høring, men ikke når det skulle sendes på høring. Det går tregt. Før jul etterlyste Høyre når lovforslaget ville komme på høring, sånn at vi kan få en offentlig debatt om bruk av koronasertifikat. Svaret fra helse- og omsorgsministeren før jul var at lovforslaget ville sendes på høring på nyåret, men det har fortsatt ikke skjedd. Mitt spørsmål til statsministeren er: Når vil regjeringen sende lovforslaget om en ny bruk av koronasertifikat på høring?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
Norge produserer mer kraft enn vi bruker selv, men børshandelen med kraft sørger likevel for at vi importerer skyhøye priser fra land lenger sør. Når Støre snakker om å øke produksjonen av kraft, skulle man tro at vi har en strømkrise. Men vi mangler ikke kraft. Vi eksporterte over 10 pst. av produksjonen vår i fjor. Det som rammer Norge, er ikke en strømkrise. Det er en priskrise fordi norsk vannkraft blir omsatt på en børs som kopler oss sammen med markeder i land som har mye høyere energipriser enn oss. Når engelskmenn er villig til å betale opp mot 400 øre per kilowattime for strøm det koster 10 øre å produsere i Norge, blir beskjeden til norske kunder fra kraftselskapene: Hvis dere vil ha denne strømmen, må dere betale det som strømmen koster, og akkurat nå er den prisen 400 øre per kilowattime. For hver ny utenlandskabel som bygges, øker også børssystemets evne til å importere disse utenlandske prisene til Norge. I spørretimen 8. desember ville jeg ha svar fra Støre på om han har politisk vilje til både regulering og styring av kraften. Historisk har jo Arbeiderpartiet hatt den viljen. Det var sånn de bygde landet, med rimelig strøm fra vannkraften, som nå står i fare med priser som er opp mot 5 kr per kilowattime i et land hvor det altså koster 5–15 øre å produsere den per kilowattime. Det svaret jeg fikk, har vakt en viss interesse og oppsikt – ikke bare det at Støre slår ring rundt kraftliberalismen, men også at han sa at samarbeidet som binder Europa og Norden sammen i et strømmarked, vil tjene Norge over tid. Spørsmålet er: Hvilke beregninger bygger Støre denne påstanden om framtiden på?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
Det kom altså ingen fakta om hva påstanden baseres på, utenom å se på fortiden. Da er det notert. Det er interessant at Støre må ty til stråmannsargumentasjon for å forsvare sin egen kraftliberalisme. Rødt går ikke inn for å kutte kablene. Vi har etterlyst vilje til å regulere krafteksporten, i likhet med NHO og LO. At NHO ligger til venstre for Støre i denne saken, er interessant, ikke minst for mange velgere, tror jeg. Vi ønsker en regjering som tar strategiske grep for å sikre Norges viktigste varige konkurransefortrinn for framtiden. Da kommer vi ikke utenom det å regulere både pris og eksport. Det blir ikke ett øre mindre i prisimport fra Europa om så Støre legger alle Norges vernede vassdrag i rør. Derfor spør jeg igjen: Hvordan kan Støre påstå at vi vil være tjent med denne liberalismen også i framtiden?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
Jeg takker for svaret. Faktum er vel at når det gjelder omsetningen av kraft, er den markedsliberalistisk. Det kan man være for eller imot. NHO ønsker nå mer styring av dette, for det er kanskje en viktigere ressurs for landet vårt – i alle fall mer strategisk – enn bananer er. Det er i alle fall NHOs syn på saken. Man kan velge å forsvare dette, men det er et politisk valg. Det har skjedd en utvikling hos Støre når det gjelder synet på avtalene. Før jul var svaret på spørsmålet om avtalene at det å se nærmere på dem, ville være å bryte dem. Det er vel riktig forstått at dagens avtaler ikke må være evigvarende; de må ikke binde opp alle framtidige regjeringer og alle framtidige stortingsflertall. Det er mulig for Norge å inngå nye og forskjellige avtaler med disse landene som tjener både befolkning og industri bedre enn bestemmelsene vi ser nå. Når vil regjeringen starte gjennomgangen av de eksisterende avtalene for kraftutveksling?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
Det tror jeg nok at både NHO, LO og Rødt er enig med Støre i – at dette skal gjøres på en ansvarlig måte, at det naturligvis er for å sikre interessene våre, og at reforhandling er nødvendig. Det vi ser med de siste kablene som har blitt bygd – North Sea Link og NordLink til Tyskland – er at vi har fått en ekstremt mye større eksportkapasitet enn vi hadde tidligere. Det som var av kraftutveksling fra 1960-tallet og fram til ganske nylig, var av helt andre dimensjoner enn det vi har fått bare det siste året. I en slik situasjon er kraftliberalismen et problem for landets kraftintensive industri per dags dato, men også for å kunne klare å etablere ny, grønn industri på norsk jord. Vi har sett at det kompenseres til husholdningene. Det er vi for, og vi ønsker å øke det. Men industrien er et litt annet spørsmål. Hvordan vil Støre sørge for at også industrien vil få kraft til en rimelig pris også i framtiden?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
«Hvor stor del av kapasiteten på North Sea Link blir benyttet per dags dato, og hvordan vil økt kapasitet slå ut på strømprisene i Norge?»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
Takk for svaret. Jeg registrerte at det er noen anslag fra NVE, men at de egentlig ikke treffer dagens situasjon, som statsråden helt korrekt sier. Det nye er at med North Sea Link og NordLink til Tyskland har vi koblet oss på helt nye prisområder, som da også gir import av helt andre priser enn vi har hatt tidligere. Vi har hatt andre typer kabler med mindre kapasitet til naboland i Norden gjennom mange tiår uten at det har skapt noen problemer for norske strømpriser. Det nye nå er disse gigantkablene, som det ble gitt konsesjon til av den forrige rød-grønne regjeringen, og som ble satt i gang av Fremskrittspartiet i regjering og Høyre. Det har ført til langt sterkere prisimport fra europeiske land. Statsminister Støre sa tidligere i spørretimen at han vil gå inn for reforhandling av avtalene rundt disse kablene. Kan statsråden svare på når regjeringen vil ta initiativ til en sånn type reforhandling for nettopp å kunne få regulert krafteksporten for å sikre mindre prisimport?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-01-12:
Det siste er helt korrekt, nemlig at jo mer kabler vi bygger, jo sterkere blir også prisharmoniseringen med et gigamarked med både langt mer ustabile og også i snitt veldig mye høyere energipriser. Derfor har Rødt vært imot disse kablene, men de er nå engang bygd, og de er der, vi skal ikke klippe dem over. Da er spørsmålet: Finnes det politisk vilje i regjeringen og i Arbeiderpartiet til å regulere kraftflyten? I dag pågår den rent markedsmessig gjennom Nord Pool, altså ren markedsliberalisme. Det har de fleste partier på Stortinget støttet fram til nå, men jeg registrerer at i hvert fall ute i folkedypet er det et ønske om politisk vilje til regulering og ikke bare uhemmet markedsliberalisme i omsetningen av kraft for å hindre import av disse prisene. Derfor vil jeg runde av med å spørre statsråden om hun, hvis full handel på kabel gir mer prisimport, vil gå inn for å regulere eksporten over North Sea Link.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-01-12:
Hvordan Russland vil vektlegge de ulike aspektene i samtalen – altså enten å kreve NATO-garantier eller å være med på nedrustningssamtaler – kan også gi en indikasjon på muligheten for å løse dette med diplomatiske virkemidler. Men USA varsler jo nå sterke økonomiske sanksjoner mot Russland, og Danmark har styrket sin militære beredskap i Baltikum. Norge har allerede styrker i Enhanced Forward Presence, og vi er også med på Cooperative Deployment sammen med amerikanerne. Her er det ikke tatt noen beslutninger, men det er jo også en hangarskipsgruppe som er i beredskap. Hvilke eventuelle reaksjoner mener statsministeren vil kunne være aktuelle hvis samtalene ikke fører fram og Russland på nytt angriper Ukraina, og hvordan stiller Norge seg til en eventuell styrking av NATOs militære nærvær i øst som en av flere mulige reaksjoner?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-01-12:
I Hurdalsplattformen står det at regjeringa vil «styrke den utenriks- og sikkerhetspolitiske dialogen i nord og etablere felles møteplasser for å diskutere sikkerhetspolitiske utfordringer». Dette er en linje som – som jeg har vært inne på i denne salen før – har skapt en del spørsmål blant våre allierte. Jeg vil da spørre statsministeren: Hvilke møteplasser ser han for seg, hvem skal delta, og hva skal diskuteres? Og er dette fortsatt like aktuelt i lys av den nye situasjonen?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-01-12:
Det er riktig som statsministeren til slutt kom inn på, nemlig at grunnen til at kontakten har vært redusert etter 2014, er Russlands ulovlige anneksjon av Krim. Det har vi til felles med alle andre NATO-land og alle andre europeiske land, og også med land andre steder i verden. Men det jeg stilte spørsmål om, var verken klima eller energi eller Arktisk råd, men punktet i Hurdalsplattformen om at man skal diskutere sikkerhetspolitiske utfordringer. Heller ikke statsministeren var i stand til å svare på hvem som skal være med, hva som skal diskuteres, hvilke møteplasser det er snakk om, og heller ikke om dette nå fortsatt er aktuelt i lys av den nye situasjonen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2022-01-12:
«Regjeringen Solberg trappet opp støtten til opposisjonen og sivilt samfunn i Hviterussland betydelig, blant annet for å bidra til beskyttelse av menneskerettighetene. Regimet slår stadig hardere ned på demonstranter og menneskerettighetsforsvarere, og det har blitt stadig vanskeligere å få penger inn i landet for å støtte dem. Sett i lys av situasjonen i Hviterussland, hvordan arbeider regjeringen for å støtte sivilt samfunn og støtte opposisjonen?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2022-01-12:
Takk til utenriksministeren for svaret. Jeg tenkte jeg skulle følge opp på sanksjonsregimet. Norge følger jo EUs sanksjonsregime mot Hviterussland, og disse sanksjonene har skritt for skritt blitt utvidet, senest i desember i fjor, 2021. Like fullt kunne Bloomberg skrive mot slutten av fjoråret at handelen mellom EU og Hviterussland ble nær doblet i 2021. Er utenriksministeren optimistisk på at sanksjonene Norge følger, vil ha ønsket effekt?
Ingjerd Schou (Høyre), 2022-01-12:
Takk for nok et svar. Jeg tenkte jeg skulle følge opp med et spørsmål som går på nok et selskap, for denne uken varslet Yara at de ville fase ut sitt samarbeid med Belaruskali. Kalium inngår i gjødselproduksjonen og har dermed betydning også for den globale matsikkerheten. En bekymring når Yara trekker seg ut, er at andre aktører, som Kina og Russland, får større kontroll over denne råvaren. Deler utenriksministeren denne bekymringen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Jeg vil takke representanten for spørsmålet, for hun har helt rett i at situasjonen for menneskerettighetsforsvarere i Hviterussland blir stadig verre. Vi står overfor et autoritært, brutalt regime som ønsker å kneble alle kritiske røster. Det er dokumentert grove menneskerettighetsbrudd fra regimets side. Myndighetene har gjennomført rettsprosesser som har resultert i lange fengselsstraffer for opposisjonelle, for journalister og for menneskerettighetsforsvarere – dette uten at rettsstatlige prinsipper og den enkeltes rettssikkerhet er tilstrekkelig ivaretatt. De fleste menneskerettighetsaktivister og regimekritikere sitter nå i fengsel eller i eksil. Vi har en konsekvent og tydelig holdning til utviklingen i Hviterussland, og på samme måte som regjeringen Solberg gjorde, støtter vi opp om arbeidet for demokrati og menneskeretter. Men som representanten påpeker, har det blitt stadig vanskeligere for menneskerettighetsorganisasjoner å operere i Hviterussland. Et stort antall frivillige organisasjoner har blitt tvangsoppløst, bl.a. den hviterussiske Helsingforskomiteen. Ledelsen i en annen organisasjon, Viasna, en viktig samarbeidspartner for norske menneskerettighetsorganisasjoner, sitter også i fengsel. Vi er i tett kontakt med norske menneskerettighetsorganisasjoner. Disse ser nå på muligheten for i større grad å kunne hjelpe hviterussiske menneskerettighetsforsvarere utenfor landets grenser. Vi vil fortsatt støtte opp om dette arbeidet og utnytte de mulighetene som finnes. Jeg hadde før jul et videomøte med Svetlana Tsikhanowskaja. Hun arbeider utrettelig for et fritt og demokratisk Hviterussland som respekterer menneskerettighetene, i sterk motsetning til Lukasjenko-regimet. Jeg vil uttrykke full støtte til demokratibevegelsens arbeid. Vi er tett koordinert med våre europeiske partnere. Vi har sluttet oss til samtlige av EUs sanksjoner mot Hviterussland, og sammen vil vi fortsette arbeidet for en demokratisk utvikling i Hviterussland. Vi vil fortsette å støtte demokratibevegelsen og arbeidet for menneskerettigheter, selv om en del av de fremste aktivistene enten befinner seg i utlandet eller nå sitter fengslet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Det er viktig å møte denne type menneskerettighetsbrudd med direkte sanksjoner. Veldig mange av de sanksjonene som er rettet mot Hviterussland, er knyttet til enkeltpersoner. Det er slik en god del av de nye sanksjonene har blitt utformet de siste årene. Det vil hele tiden være en diskusjon om sanksjonene er fornuftig utformet, og det må vi ha en løpende diskusjon om. Det som er viktig for norsk side, er at i spørsmål om Hviterussland har vi vært opptatt av å samordne oss med EU, slik at det er en entydig reaksjon fra norsk side. Vi vil jobbe gjennom sanksjonsregimet, og få det effektivt, men samtidig vil vi jobbe gjennom norske selskaper for at de skal følge OECDs og FNs prinsipper om ansvarlig næringsliv. Med den nye åpenhetsloven som trer i kraft i juli i år, vil det være lovpålagt for norske virksomheter å utføre aktsomhetsvurderinger knyttet til menneskerettigheter og også til ansvarlige arbeidsforhold.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-01-12:
Denne bekymringen var vel også grunnlaget for at Yara brukte lang tid på å ta beslutningen, og fordi ulike menneskerettighetsgrupper har gitt ulike råd i denne sammenheng. For vi er sårbare for leveranser, slik representanten er inne på. Det vi har vært opptatt av hele tiden, er at det er opp til Yara å ta stilling til sitt videre engasjement i Hviterussland. Staten kan ikke instruere selskapet, og jeg tar Yaras beslutning om å avslutte sitt engasjement i Hviterussland til etterretning. Norske myndigheter forventer at alle selskaper påser at menneskerettighetene og arbeidstakernes rettigheter blir respektert, og det gjelder også Yara.
Hårek Elvenes (Høyre), 2022-01-12:
Regjeringen har varslet en plan til Stortinget for nye overflatefartøy i Sjøforsvaret. Mitt spørsmål til ministeren er: «Når vil regjeringen legge frem utredningen om fremtidig fartøystruktur i Sjøforsvaret, og vil utredningen i sin helhet bli offentliggjort?»
Hårek Elvenes (Høyre), 2022-01-12:
Takk for et grundig svar. I et svar på et tidligere, skriftlig spørsmål fra meg til ministeren bekreftet ministeren at Norge gjennom Det europeiske forsvarsfondet, EDF, vil delta i et prosjekt knyttet til nye standardiserte overflatefartøy for NATO. Mitt spørsmål er: Hvorfor inngår man i et slikt prosjekt gjennom EDF før man har konkludert og ferdigstilt egen plan om nye overflatefartøy?
Hårek Elvenes (Høyre), 2022-01-12:
Nei da, det er ikke grunnlag for uenighet, dette er mer et undersøkende spørsmål. Meg bekjent foregår det også et norsk, nasjonalt prosjekt med tanke på å standardisere våre egne fartøy. Prosjektet i NATO er også et prosjekt med tanke på å standardisere fartøy – over en NATO-lest. Så mitt enkle spørsmål – og det er ikke et spørsmål med tanke på å forsøke å konstruere en uenighet mellom meg og ministeren – er: Den standardiseringen av norske fartøy som foregår på norsk hånd, og det arbeidet som nå foregår gjennom EDF, er det samkjørt og koordinert, eller er det to separate spor?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2022-01-12:
Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med vurderinger knyttet til innretningen av overflatestrukturen i Marinen i løpet av 2022, i tråd med Prop. 14 S for 2020–2021, langtidsplanen for forsvarssektoren, og i tråd med Hurdalsplattformen. Den nye overflatestrukturen i Marinen, som skal erstatte fregattene og korvettene, må kunne inngå i et nettverk av fellesoperative sensorer, våpensystemer og beslutningssystemer. Det framtidige nettverket av Forsvarets ressurser i alle domener skal gi størst mulig effekt og slagkraft, i tillegg til at vi skal kunne operere sammen med allierte. Regjeringens prioriteringer vil også i dette arbeidet ta utgangspunkt i de sikkerhetspolitiske behovene Norge har, og Forsvarets operative behov ut fra dette i ulike scenarioer. Utredningsgrunnlaget som vil benyttes og ligge til grunn for vurderinger knyttet til innretningen av overflatestrukturen, og som ikke er gradert, vil selvsagt bli vurdert for offentliggjøring på vanlig måte.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2022-01-12:
Jeg ser ikke noen motsetning mellom det at vi jobber med ny struktur for våre egne overflatefartøy samtidig som vi deltar i et felles konsept innenfor NATO. Jeg ser tvert imot muligheter også for norsk industri, norsk maritim industri, som trenger oppdrag for å kunne være med og kvalifisere seg for oppdrag også rettet mot andre lands behov, andre lands fartøybehov, innenfor dette standardiserte konseptet. Så jeg kan vel vanskelig skjønne at det skulle være grunnlag for noen uenighet mellom representanten Elvenes og regjeringen på dette punktet.