Trine Skei Grande (Venstre), 2020-02-27:
Halvparten av alle barnehagebarna våre går i private barnehager. De private barnehagene gir et avgjørende bidrag til at kommunene kan oppfylle barnas rett til å få en barnehageplass. Gjennom barnehageforliket var det bred politisk enighet om at de private barnehagene skulle ha en viktig rolle. Et mangfoldig barnehagetilbud har vært trukket fram som et kvalitetstegn ved den norske barnehagesektoren. Vi har fått bedre kvalitet og mer mangfold i sektoren, noe som det er vanskelig å se for seg at vi ville fått uten initiativ fra, og all den innsatsen som er lagt ned av, ulike private aktører. Foreldrene er godt fornøyd med barnehagetilbudet. Over 90 pst. av norske foreldre syns at barnehagen gir et godt tilbud. Denne regjeringa er for private barnehager og ønsker å ivareta mangfoldet av både eierstrukturer og barnehager med ulike faglige profiler. Private barnehager sikrer valgfrihet for foreldre og bidrar til et mangfold i tilbudet. Gode barnehager er særlig viktig for integrering og tidlig innsats før skolen vår. Regelverket for private barnehager ble laget i en tid der det var behov for en storstilt utbygging av kapasitet i sektoren, og deler av regelverket stammer fra barnehageforliket i 2003. Vi fikk en enorm utbygging av barnehager, og det har ført til full barnehagedekning, en bedre hverdag for mange småbarnsforeldre og en bedre start i livet for mange barn. Barnehagesektoren har gått gjennom store endringer de siste ti årene. Fra å være en sektor under utbygging er det i dag tilnærmet fullt utbygget i store deler av landet. Fra i stor grad å bestå av enkeltstående barnehager som kommunene ga tilskudd til og førte tilsyn med, består sektoren i dag også av større kjeder med en rekke barnehager i flere kommuner. Vi ser at det er mer krevende for kommunene å føre tilsyn, og det er vanskelig for nye og små barnehager å få etablert seg. Utviklingen i sektoren har dermed gitt oss noen nye utfordringer som dagens regelverk ikke har tatt høyde for. Dette er utfordringer som regjeringa tar på alvor, og vi har derfor gått gjennom regelverket. Mitt departement har sendt en rekke forslag på høring og søker å adressere disse utfordringene. Vi jobber nå med å følge opp dette i en proposisjon som kommer til å sendes til Stortinget våren 2020. Jeg er opptatt av at de private barnehagene opplever forutsigbarhet og langsiktighet i rammebetingelsene. Vi har derfor avvist en rekke av venstresidas forslag som vil skape usikkerhet og gjøre det vanskelig for private barnehager. Når det er sagt, er regjeringa opptatt av at vi skal ha et regelverk som sikrer at midlene de private barnehagene får, brukes til det formålet de er bevilget til. De offentlige tilskuddene utgjør i dag rundt 20 mrd. kr, og foreldrebetalingen utgjør ca. 4 mrd. kr årlig. Dette er store beløp som det er viktig kommer barna i barnehagen til gode. Et oppdatert regelverk må sikre større grad av åpenhet og transparens om hva pengene brukes til, enn det det gjør i dag. Det vil bidra til å skape tillit i og til sektoren. De private aktørene sjøl har også ønsket disse tiltakene velkommen. Blant forslagene vi har sendt på høring, er å opprette et nasjonalt tilsyn med de økonomiske forholdene i private barnehager. Det føres i dag for lite tilsyn, noe som bl.a. skyldes at dette er en kompleks og tidkrevende oppgave som krever mye ressurser i en kommune. Deler av regelverket er heller ikke tilstrekkelig oppdatert til å føre tilsyn med barnehagene, sånn som sektoren har utviklet seg. Vi mener at et nasjonalt tilsynsorgan er bedre egnet til å løse en sånn oppgave. Dette vil føre til et bedre og mer effektivt tilsyn med private aktører, sånn at vi får mer informasjon om at det offentlige tilskuddet og foreldrebetalingen faktisk brukes på barna – og kanskje noen av konspirasjonsteoriene rundt barnehagedriften også kan avlives. Samtidig som vi sikrer at midlene blir brukt på barna i barnehagen, er denne regjeringa opptatt av å sørge for at de private barnehagene også har en bærekraftig økonomi. Dette tilsier at vi også må ha mulighet til å ha tilstrekkelig overskudd for å sikre stabil og forutsigbar drift, god personalpolitikk og muligheter til å gjøre nødvendige investeringer i barnehagen. Dette er en forutsetning for at vi fortsatt skal kunne ha private aktører i barnehagesektoren, som et bidrag til en mangfoldig sektor med reell valgfrihet for foreldre og barn. I forbindelse med vår gjennomgang av regelverket har vi innhentet et betydelig kunnskapsgrunnlag. Rapporten fra BDO, som representanten henviser til, er en av flere utredninger vi har innhentet. BDO fant at den private delen av barnehagesektoren har hatt en driftsmargin på mellom 5 og 7 pst. siden 2007. Sammenlignet med andre bransjer er dette faktisk på et normalt nivå. Regjeringa ønsker en mangfoldig barnehagesektor og å tilrettelegge for fortsatt utvikling av kvalitet og nyskapning i barnehagetilbudet. Det innebærer at det skal være rom for barnehager med ulik størrelse og eierform og med ulike pedagogiske profiler. Jeg mener dette bidrar til kvalitetsutvikling, lokal tilpassing og mer valgfrihet for familiene og barna. Derfor mener jeg det er viktig at det er mulig å etablere nye barnehager også i tida framover. Representanten viser til et sterkt fall i antall barnehageplasser i ideelle barnehager siden 2005. Våre beregninger viser at andelen barn som går i en ideell barnehage, har gått noe ned, men ikke i nærheten av så dramatisk som representanten viser til. Det finnes ikke en entydig definisjon i regelverket på hva som er en «ideell» barnehage. Regjeringa valgte å stille et åpent spørsmål i høringen om hva som kan regnes som en ideell barnehage. Det som imidlertid er sikkert, er at jeg ikke ønsker en utvikling hvor de store konsernene vokser og de små enkeltstående barnehagene forsvinner. Små gründervirksomheter må fortsatt ha vilkår som gjør at de klarer å overleve. Innovasjon i offentlig sektor er noe vi virkelig trenger å hilse velkommen framover. Jeg er opptatt av at vi skal ha et regelverk for tilskudd og kontroll som sikrer gode og trygge barnehager, som gir foreldre valgfrihet, og som gir grunnlag for små og store barnehager med ulike typer eierstrukturer. På denne måten legger vi til rette for mangfold av eiere og stabile tilbud til barnefamiliene. Kunnskapsdepartementet har vurdert ulike tiltak som kan tilrettelegge for at de mindre aktørene i sektoren fortsatt skal ha gode rammebetingelser. Vi vurderer fortsatt ulike løsninger som særlig tar sikte på å utjevne smådriftsulempene disse aktørene har, i konkurranse med de større barnehagekjedene. Dette mener vi er viktig for å opprettholde det mangfoldet vi har i dagens sektor. Jeg kommer til å komme tilbake til Stortinget med eventuelle forslag om regelverksendringer knyttet til dette. Jeg er opptatt av at vi skal se eventuelle endringer i sammenheng og lage et regelverk som fungerer som helhet, og som står seg over tid. Med dette arbeidet følger vi opp åtte ulike anmodningsvedtak fra Stortinget som gjelder utvikling av regelverket for private barnehager. Avslutningsvis vil jeg framheve at det ikke er ønskelig at eventuelle endringer i regelverket skal gripe inn i kommunenes mulighet til å styre og utvikle barnehagetilbudet ut fra lokale ønsker og prioriteringer. Samtidig er ikke en rekommunalisering av barnehagene veien å gå.