Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-10-14:
La meg starte med å takke interpellanten for å sette en viktig debatt på dagsordenen, en sak som er diskutert i denne sal mange ganger, og som vil bli diskutert i denne sal også mange ganger i fremtiden. La meg få understreke at norsk arbeidsliv i det store og hele er seriøst. Ni av ti som står opp hver morgen og går på jobb, er fornøyd. De føler at de har en god arbeidsplass å gå til, og at det er gode, seriøse forhold. Det synes jeg heller ikke at vi skal glemme i denne debatten. Det er viktig for meg å understreke det. Det er riktig at EØS-utvidelsen har ført til at vi har fått mer arbeidskraft fra EØS-området inn i Norge. Vi trenger mer arbeidskraft. På en rekke områder har man ikke klart å få nok arbeidskraft når man har påtatt seg de oppgavene som man skal gjennomføre. La meg bare peke på noe innenfor noen sektorer. Arbeidsinnvandringen fra EØS har bidratt til regional utvikling – bidratt til at man har hatt konkurransedyktige næringsvirksomheter og gode arbeidsplasser rundt om i distriktene. La meg peke på at i noen regioner har dette vært viktig og nødvendig arbeidskraft innenfor landbruk, fiskeri og industri. Jeg er glad for at vi som mennesker har frihet til å kunne bevege oss mellom landene og tilby vår arbeidskraft på en god måte. Det er positivt for Norge, og det er positivt for den enkelte. Bare for å nevne noen fakta om tall: De siste ti årene har vi – som representanten Lundteigen var inne på – hatt et seriøst arbeidsliv, høy sysselsetting og lav ledighet. Det er ingenting i det store og hele bildet som tyder på at arbeidsinnvandringen har ført til et mer useriøst arbeidsliv. 70 pst. av arbeidsinnvandrerne og arbeidstakerne på korttidsopphold kommer gjennom arbeidsinnvandring. Vi ser dem også innenfor andre yrker, som tømrere, snekkere, malere, og innenfor bygg- og anleggsbransjen. Jeg synes representanten Lundteigen tar opp et meget viktig spørsmål. Om vi ikke i det store og hele bildet ser useriøsitet, ser vi innenfor enkelte bransjer en fremvekst av arbeidslivskriminalitet. Det er noe denne regjering tar på det dypeste alvor. Jeg og regjeringen mener at det er viktig å ha et anstendig arbeidsliv, med spilleregler som er like for alle. Et arbeidsliv med samme regler og like vilkår gir produktivitet og vekst, og det gir den enkelte gleden av å få en inntekt å leve av. Derfor skal vi aldri akseptere verken personer eller virksomheter som forsøker å komme inn og utkonkurrere seriøse bedrifter ved å være useriøs. Derfor har jeg, og regjeringen, sagt klart og tydelig: Vi ønsker at det skal være lettere å være seriøs og vanskeligere å være kjeltring. Derfor har vi nå tredoblet innsatsen i forhold til forrige regjering når det gjelder samordnede, koordinerte og uanmeldte tilsyn, der Skatteetaten, Arbeidstilsynet og politiet går sammen. Regjeringen jobber videre med å få på plass innen årets utgang en handlingsplan med nye, klare grep for å ta de useriøse. Videre er det også viktig å se på det som representanten spør om: Hvordan skal vi inkludere i arbeidslivet flere av våre egne som står utenfor? Regjeringen legger om kort tid frem en melding der vi vil komme med en rekke gode, konkrete forslag til hvordan vi skal inkludere flere mennesker i arbeidslivet. Jeg ønsker at flere skal få oppleve friheten ved å være selvberget, ha egen arbeidsinntekt. Det er noe av den største friheten vi kan gi et menneske – enten det kommer fra Verdal, eller det kommer fra Oslo, Sverige eller Polen. Jeg registrerer at vi vil ha – og trenger – arbeidsinnvandring også i fremtiden. Vi må evne å takle to ting. Én: Vi trenger mer arbeidskraft. Da er det viktig at vi får inn kompetent arbeidskraft innenfor et seriøst arbeidsliv, der alle, uavhengig av hvor i EØS-området de kommer fra, blir behandlet likt, og der man har klare metoder og klare grep for å ta de useriøse, ta kjeltringene, og støtte opp om de seriøse. Jeg ser også et annet bilde, i tillegg til at vi trenger mer arbeidskraft: I 2025 – hvis man trekker frem det fremtidsbildet – vil man finne ut at man har 200 000 mennesker som er ufaglært. Samtidig vil vi på samme tid trenge 90 000 flere faglærte enn det vi klarer å produsere. Det forteller meg at vi må bli mye flinkere når det gjelder inkluderingspolitikken. Vi må bli flinkere – og ha en større ambisjon enn det tidligere regjeringer har hatt – når det gjelder å kvalifisere folk for de jobbene samfunnet etterspør i fremtiden. Samtidig må vi ta i bruk den kompetansen som vi trenger for å videreutvikle og trygge norske arbeidsplasser i fremtiden. Vi trenger begge deler, ikke enten–eller. Mange norske bedrifter er helt avhengig av høykompetent teknologisk arbeidskraft. Vi kan nevne SINTEF-miljøet i Trondheim. Vi kan nevne klyngene i Bergen som lever i en global verden – som konkurrerer globalt – der høy kvalitet, riktig kvalitet til riktig tid og høy kompetanse er viktig. Da er det viktig at vi klarer to ting: både å utdanne innenfor den kompetansen vi selv trenger, og å gjøre det enklere for dem som kan tilby fra utlandet den kompetansen vi sårt trenger, og som vi ikke klarer å fremskaffe selv. Derfor er jeg glad for at denne regjeringen har fått på plass et servicekontor for utenlandsk arbeidskraft i Bergen. Vi har det i Oslo – med stor suksess – og vi har det i Stavanger. Det er viktig for å klare å se helhetsbildet å klare å ha flere tanker i hodet samtidig. Jeg vil ikke bevege meg inn på det representanten snakker om, om løsarbeidersamfunn eller ikke. For meg blir det en historiebeskrivelse som er fullstendig feil – hvis man går tilbake og leser historien. Det er heller ikke riktig det som representanten sier, at de som er midlertidig ansatt, har størst vansker med å varsle om tilfeller på sin arbeidsplass som ikke er bra. La oss ta bygg- og anleggsbransjen, der det har vært mest tilsyn når det gjelder useriøse ting. Der er det 4,2 pst. av arbeidsstokken som er midlertidig ansatt. I helse- og sosialsektoren og i utdanningssektoren er det henholdsvis over 11 pst. og 13 pst. som er midlertidig ansatt. I hvilken av sektorene varsles det oftest? Jo, det er i helse- og sosialsektoren og i skolesektoren, der det er mest midlertidighet. Så den tesen er heller ikke riktig. Det tror jeg er et bilde man også må ha med seg i debatten. Jeg tror det er viktig at man nyanserer debatten. Det er viktig at man baserer debatten på de faktiske forhold og erkjenner at vi trenger to ting: Vi trenger å videreutvikle en arbeidslivspolitikk som hegner om de seriøse og gjør det enkelt å være seriøs, men som også gjør det mulig å få tak i den arbeidskraften som bedriftene til enhver tid trenger for å være konkurransedyktig, for å styrke arbeidsplassene, for å videreutvikle arbeidskraften og for å skape flere arbeidsplasser.