Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-05-14:
«Den todelte målsettingen» var et grunnleggende begrep i rovviltforliket: Det skulle sikre en bærekraftig rovviltbestand. Det skulle sikre en fortsatt aktiv og allsidig bruk av utmarksressursene og levende lokalsamfunn. Dessverre følger dagens regjering kun opp punkt nr. 1. Det har vært enorm økning i rovviltbestanden. På ulv ligger vi f.eks. langt over bestandsmålet i rovviltforliket uten at regjeringen løfter en finger for å komme ned mot bestandsmålet. Resultatet ser vi i fullt monn. Det er trist å komme hjem til helgen og lese oppslagene i lokalavisene om sauebønder som nå gir opp på grunn av rovdyrpresset, som f.eks. Karstein Bergset, som ble intervjuet i Arbeidets Rett den 29. april. Han bygde nytt fjøs i 2013 fordi, som han sier, det kom gode politiske signaler for landbruket, og fordi rovviltforliket i 2011 ga gode føringer for rovviltforvaltningen framover. Men rovviltforliket følges overhodet ikke opp, dessverre. Nå er tapet til rovdyr så enormt at lysten til å drive med sau er borte, som han sier. Han og familien flytter bort fra bygda, og fire andre i Rendalen legger ned og søker om omstillingsmidler. Det vil si at antallet vinterfôrede sau i Rendalen halveres, og det er katastrofalt for kommunen. Den mister arbeidsplasser, innbyggertallet går ned, bolysten blir redusert, og bygda gror igjen. Blodbadet i Nord-Østerdalen i fjor er et resultat av altfor stor ulvebestand, manglende forebyggende uttak og en vanvittig trenering fra departements side når det gjelder å få på plass fellingstillatelser og å legge til rette for effektiv jakt. Mattilsynet peker på at kravet til genetisk kartlegging av ulv før felling, til og med i beiteprioriterte områder, bidro sterkt til ekstra store skader i fjor. Mattilsynet er tydelig i oppsummeringen av beitesesongen 2018: Det er sterkt økende tap av tamrein. Selv om tap av lam og sau har gått ned på landsbasis, er det fortsatt store årvisse tap i områder der det er igjen sau. Torunn Knævelsrud påpeker i rapporten at Mattilsynet mangler verktøy, da de dessverre ikke kan pålegge miljømyndighetene å ta ut skadegjørere. Dette kan ikke fortsette. Rovviltforlikets todelte målsetting må oppfylles, ellers dør beitenæringene ut. Beiteprioriterte områder må holdes fri for skadegjørende rovvilt. Forebyggende uttak i forkant av beitesesongen, skadefelling og lisensjakt må effektiviseres. Hvis ikke risikerer vi avfolkning av disse distriktskommunene, og vi risikerer gjengroing av bygdene. Jeg forventet at statsråden med ansvar for rovviltpolitikken hadde lest Mattilsynets rapport, men jeg hadde tydeligvis urealistiske forventninger, for statsråden sto i sted på talerstolen og sa at rovviltforvaltningen fungerer godt, at vi har historisk lave tap. Selvfølgelig har vi historisk lave tap i alle kommunene der det nå ikke er igjen sau fordi de har blitt fortrengt, og fordi de har blitt rovdyrreservat. Statsråden sa sågar at tap av både sau og tamrein er redusert. For å sitere Mattilsynet i denne rapporten: «Tap av tamrein er sterkt økende(…) (…) Hvilke tiltak har statsråden tenkt å innføre for å få gjort noe med dette? Norge har spesielle forpliktelser overfor reindriftsnæringen gjennom at vi har ratifisert ILO-konvensjonen. Her bidrar vi sterkt til at det blir umulig å drive med tamrein i disse områdene hvis vi ikke sørger for å holde dem fri for skadegjørende rovdyr og har et effektivt uttak av skadegjørere.