trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-06-17:
Vi begynner å nærme oss enden av en debatt der alt egentlig har dreid seg om å øke matproduksjonen, og det er et overordnet mål for denne sal at vi skal øke matproduksjonen de neste 20 årene, noe som ble fastslått i behandlingen av stortingsmeldingen «Landbruks- og matpolitikken – Velkommen til bords» i 2012. Miljøpartiet De Grønne har fremmet forslag nr. 22, der de ber om at det utarbeides en plan med konkrete målsettinger for økt matproduksjon basert på de norske ressursene, og at målsettingene innarbeides i den nye landbruksmeldingen. Jeg vil be om at det blir gjort om til et oversendelsesforslag. Ut fra slik jeg ser det, vil det være enstemmighet rundt det.
Ove Trellevik (Høyre), 2015-06-17:
Me i Høgre ser på bonden som ein næringsdrivande. Det er svært mange flinke og gode bønder, som skapar gode og framtidsretta arbeidsplassar i næringa si, og sånn sett må dei jo samanliknast med andre næringsdrivande. Men det må vera forsmedeleg for Senterpartiet å sjå at desse verkemidla verkar, og at bonden tek ansvar og skapar gode og framtidsretta arbeidsplassar for seg sjølv. Mitt spørsmål er: Kvifor er ikkje Senterpartiet med på desse nye grepa som må til for at desse næringsdrivande skal kunna skapa gode og framtidsretta arbeidsplassar?
Ove Trellevik (Høyre), 2015-06-17:
Eitt eksempel her, som kanskje er eit lite poeng, men likevel: I 2009 fekk me ei ordning for rydding av trevirke og kratt langs veg, utsiktspunkt osv. Dette vart svært godt teke imot i 2009, då det vart innført av den raud-grøne regjeringa. Men kva er grunnen til at det vart godt teke imot då, då det låg under Landbrukets utviklingsfond, mens det no ikkje er eit særleg godt tiltak i det heile? Kva er det som gjer det?
Ove Trellevik (Høyre), 2015-06-17:
Dette er jo med på å styrkja grunnlaget til mange bønder. Og mange bønder som ønskjer å ta ansvar og skapa gode og framtidsretta arbeidsplassar, har kanskje behov for å kunna ta eit sånt ansvar og vera med og gjera slike grep som dette. Når bonden då er ein sjølvstendig næringsdrivande og ønskjer å vera med og utvikla arbeidsplassen sin, synest eg det er påfallande at representanten Pollestad er imot eit prinsipp om at dette skal vera ein del av det å skapa gode og framtidsretta arbeidsplassar. Så eg vil utfordra Senterpartiet til å ta ein større del i verdiskapinga på den måten, ved å leggja til rette for at bonden faktisk er ein næringsdrivande og får ei større moglegheit til å ta eit større ansvar på eigen gard, med nye tilleggsoppgåver.
Ove Trellevik (Høyre), 2015-06-17:
Eg tok ordet først og fremst fordi det når eg høyrer debatten her i dag – og spesielt frå Arbeidarpartiet og Senterpartiet – er eit litt negativt fokus på landbruket og utviklinga der dei siste to åra, etter at me fekk eit regjeringsskifte. Arbeidarpartiet meiner at forenkling eigentleg ikkje er forenkling, og det same meiner for så vidt òg Senterpartiet. Heggø seier her at me omfordeler frå små til store, og Botten seier at det er eit «sentraliseringsfokus». Dei opplever dette som svært negativt, i staden for å sjå på kva som eigentleg er konsekvensen av denne politikken og dei endringane og dei forenklingane som er vortne gjorde innanfor landbruket. Eg trur det kan vera greitt å sjå litt på resultatet av dette og på dei viktige pilene og parameterane som viser korleis dette eigentleg har gått. Det er stor og auka investeringslyst i landbruket. Det er rift om mjølkekvotane for å få tak i fleire kvotar, og talet på søkjarar til naturbruk på vidaregåande skular er stort. Etter fleire år med nedgang i talet på søkjarar opplever me altså no auke i søkjartalet. Dette vitnar om at ungdomen òg har tru på den politikken som vert ført, som er både framtidsretta og rett, både for nye generasjonar og for landet vårt. Eg tenkjer at det er heilt på sin plass å gje honnør både til statsråden og til regjeringa og til det stortingsfleirtalet som har gjort det mogleg å få til ei slik endring av norsk landbrukspolitikk, som er til det beste for samfunnet, sjølv om både Arbeidarpartiet, Senterpartiet og eit par andre parti er imot ei slik positiv utvikling.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Jeg vil starte med å takke komiteen, og spesielt saksordføreren, for arbeidet med saken. Det er en viktig sak. Jeg er glad for at vi i år har til behandling en inngått jordbruksavtale mellom staten og jordbruket. Det at det ble en avtale, viser at forhandlingsinstituttet virker og har sin berettigelse – honnør til de partene som ble enige! I 2014 ble det en avtale mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre. Den avtalen opprettholdt en differensiering i virkemidlene og la til rette for en variert bruksstruktur og en bærekraftig utvikling og tok høyde for at vilkårene for jordbruksdrift er forskjellig i ulike deler av landet. Avtalen slo også fast at statens tilbud skal sikre landbruket forutsigbare rammevilkår, og at utøverne i landbruket skal kunne ha en inntektsutvikling på linje med andre grupper. Norsk landbruk har lange tradisjoner for en bærekraftig forvaltning som tar hensyn til miljø, kulturlandskap og biologisk mangfold. Utvikling i kunnskap og virkemidler har bidratt til at aktiviteten på mange områder er mer miljøvennlig i dag enn for 20–30 år siden, slik komiteen pekte på. For Venstre er det viktig at utfordringene i norsk landbruk møtes med framtidsrettede løsninger som er basert på kunnskap og forskning. Dette høres kanskje ut som en selvfølgelighet, men det er viktig å minne om at kunnskap og forskning er grunnleggende viktig for å finne framtidsrettede løsninger. Derfor er vi opptatt av at forskning og utvikling på landbruksområdet blir styrket. Norsk institutt for bioøkonomi, NIBIO, skal være til stede over hele landet. Det er viktig for å framskaffe kunnskap lokalt, siden det er store klimatiske og geografiske forskjeller i Norge. Dette, sammen med uavhengig rådgivning, må bidra til at næringen kan bli enda mer framoverlent, framtidsrettet og nyskapende. Venstre er glad for at det er en samlet komité som mener det er viktig å stimulere til økt økologisk produksjon, og viser til at det er et mål at 15 pst. av matproduksjonen og matforbruket skal være økologisk i 2020. Dette forplikter. En annen utfordring for å nå målene Stortinget har satt for landbruket, er knyttet til jordvernet. Regjeringen har som vedlegg til proposisjonen Nasjonal jordvernstrategi. Denne skal behandles i høstsesjonen. Venstre er tilfreds med at vi endelig har klart å komme under det nasjonale omdisponeringsmålet på 6 000 dekar. Derfor synes vi det er lite ambisiøst å foreslå at dette videreføres, og vi ønsker et lavere måltall. Disse sakene kommer vi tilbake til senere – til høsten. Landbruket er viktig for dagens Norge, og landbruket skal også ha en viktig plass i framtidens Norge. Derfor vil Venstre ha et innovativt, bærekraftig og miljøvennlig landbruk. Jeg mener at landbruket viser vilje og evne til det. Norsk landbruk er avgjørende for å sikre bosetting i hele landet, biologisk mangfold, kulturlandskap og matproduksjon. Landbrukspolitikken er nødt til å sikre at matproduksjonen er trygg, miljøvennlig og langsiktig, og det er et overordnet mål for Venstre å opprettholde et desentralisert landbruk med variert bruksstruktur av hensyn til miljø, kulturlandskap og dyrevelferd.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Jeg legger til grunn at her har partene blitt enige om en løsning som er tilfredsstillende også for Venstre. Venstre ønsker ikke å gjøre noe med hensyn til det som representanten her spør om.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Som jeg sa i innlegget, er jeg opptatt av at det ikke skal øke, og vi legger til grunn at man bestreber seg på å legge fram noe som oppfyller det, ved neste års forhandlinger og ved det som vi skal ha her på Stortinget.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Det går selvfølgelig en grense for Venstre med tanke på små og mellomstore bruk og opp mot større bruk. Det gjør det definitivt. Når det gjelder det som representanten spør om med hensyn til hva vi er med på i merknader, er Venstre tydelig i merknads form her. Vi viser hva vi vil med landbruket, men vi legger til grunn det som ligger i innstillingen og i teksten fra næringskomiteen, og har funnet at det er tilfredsstillende, slik situasjonen er nå.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Takk for spørsmålet. I likhet med Arbeiderpartiet er vi ikke med på en merknad som er knyttet til det som representanten Heggø spør om, så det burde være tilfredsstillende også for representanten fra Arbeiderpartiet.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Jeg velger på spørsmålet som representanten Slagsvold Vedum presenterer, å si at vår tekst som ligger i innstillingen, er den som vi vil forholde oss til i det videre når det gjelder dette spørsmålet.
Pål Farstad (Venstre), 2015-06-17:
Jeg vil trekke fram at bruken av investeringsvirkemidler er viktig for hvordan landbruket utvikler seg, og at disse virkemidlene må styrkes vesentlig, dette fordi de fleste produksjoner ikke klarer å forrente de investeringene som må gjøres. Investeringsvirkemidlene kan brukes til å opprettholde og å utvikle små og mellomstore bruk over hele landet. Er dette en oppfatning som statsråden deler?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-06-17:
Representanten Farstad og eg har stått saman i mange fiskeridebattar og framheva at jordbruket er veldig viktig, så eg veit han er oppteken av dette temaet. Representanten sa i innlegget sitt at bøndene skal ha ei inntektsutvikling på linje med andre grupper, og han sa i replikkvekslinga at gapet ikkje burde auka. Eg ser at Høgre og Framstegspartiet har ein merknad som handlar om inntektsutvikling på linje med andre grupper, og viser til at det er det same som prosentvis tillegg. Deler Venstre det synet at inntektsutviklinga skal målast i prosentvis tillegg?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-06-17:
Jordbruksoppgjeret i fjor la grunnlag for ei omfordeling av tilskot frå små og mellomstore bruk til dei største. Arbeidarpartiet var usamd i denne kursendringa. Når det er sagt, er eg glad for at Framstegspartiet har slutta med å føra Framstegsparti-politikk innan landbruk og ser ut til å ha skrinlagt dei kutta dei føreslo i opposisjon. Det vert faktisk spennande å sjå kvar dei landar om nokre år, når opposisjonsrolla kjem tilbake. La meg slå fast ein gong for alle: Arbeidarpartiet ynskjer eit jordbruk over heile landet. Då må vi no og i framtida ha differensierte verkemiddel som legg grunnlag for ein variert bruksstruktur og sikrar berekraftig produksjon på jordbruksareala i heile landet. Som representanten Knut Storberget sa, tek ikkje årets jordbruksoppgjer nye store strukturgrep, men reverserer heller ikkje dei grepa som vart tekne ved oppgjeret i fjor. Eg vil òg minna om at regjeringa ikkje har skrinlagt spørsmålet om mjølkekvoteregionane, men utsett det til behandlinga av stortingsmelding om landbruket. Eg vil understreka at det er avgjerande viktig at vi beheld fylkesgrensene for å behalda mjølkebruk over heile landet. Matproduksjon basert på norske ressursar må styrkjast og kraftfôrimporten reduserast. Då kan ein ikkje satsa endå meir på storbruk. Då må ein satsa på vestlandsbonden og ha incitament som gjer at vi kan ha landbruk over heile landet. Ja, Arbeidarpartiet er kritisk til ytterlegare stordriftssatsing i norsk landbruk. For å sikra eit føreseieleg landbruk, også for dei som no investerer, meiner vi at ein bør fokusera på å auka tilskota til dei små og mellomstore bruka i framtidige jordbruksoppgjer. Eg er einig i at regjeringa bør satsa meir på reiseliv, men – unnskyld uttrykket – kva er det tøyset med kantklipping og rydding for vestlandsbonden inne i eit jordbruksoppgjer? Det høyrer då ikkje heime der! Avslutningsvis vil eg seia nokre ord om viktigheita av å slå ring om kanaliseringspolitikken. Mjølkeproduksjonen må ikkje flyttast til areal der ein tradisjonelt har dyrka korn. Berre slik utnyttar vi det norske arealet og sikrar ein mest mogleg berekraftig og miljøvenleg produksjon. Effektiv mjølkeproduksjon, med produksjon av kjøt og mjølk i kombinasjon, gjev også det beste klimamessige fotavtrykket.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Representanten Pål Farstad var avgjørende for at Venstre bidro til å sikre tollvernet i fjor høst. Det var avgjørende viktig også for det jordbruksoppgjøret vi har nå. I innstillingen er det flere merknader rundt inntektsutvikling for landbruket framover. Jeg velger å tolke det litt positivt, for der er ikke Venstre og Kristelig Folkeparti med på det som gjelder prosentvis lik utvikling, men de har heller ikke valgt å være med på det som går på kronemessig lik utvikling. De gir ingen signaler. Mitt spørsmål til representanten Farstad er: Hvis målet er å tette inntektsgap over tid, bør man da legge kronemessig eller prosentvis utvikling til grunn?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Norsk matproduksjon er en suksesshistorie. Norske bønder gjør en svært viktig jobb for det norske samfunnet, ikke minst for å sikre norsk matvaretrygghet og matvaresikkerhet ved å produsere mat til den norske befolkningen, men også ved å legge grunnlaget for en stor og tung verdikjede. Næringsindustrien har alene en omsetning på 160 mrd. kr og har aktivitet fra Finnmark i nord til Agder i sør, så det skaper store ringvirkninger rundt omkring i hele landet. Jeg har sittet og fulgt med på debatten, og jeg har merket meg spesielt at Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti er veldig opptatt av å snakke om de åtte rød-grønne årene. Når de er det, får også jeg snakke litt om de åtte rød-grønne årene. I de 25 årene før den rød-grønne regjeringen kom til makten i 2005, var det ingen reallønnsvekst i norsk landbruk. Andre grupper hadde en reallønnsvekst på 50 pst. i den perioden, men i landbruket hadde man ingen. Fra 2005 hadde man det kronemessig likt hvert år – en helt annen utvikling. Deretter kom landbruksmeldingen i 2012, og det viktige med den var at den slo fast at man ønsker økt norsk matproduksjon i takt med den norske befolkningsøkningen – 20 pst. i løpet av 20 år. Det har vært helt definerende for landbrukspolitikken etterpå, og det var det som la grunnlaget for at man klarte å få til den forbedringen i tollvernet som man gjorde høsten 2012. At vi klarte å få til en forbedring i tollvernet, la grunnlaget for at man våren 2013 hadde et jordbruksoppgjør som var kronemessig likt, men pluss 13 000 kr for å tette inntektsgap. Den rød-grønne regjeringen sa helt tydelig at det var starten på en villet opptrapping for å utjevne inntektsforskjeller, og man målte det i kroner, ikke i prosent. Dette bør egentlig glede Kristelig Folkeparti. De bør la seg inspirere av de åtte rød-grønne årene, og la seg sjokkere mer over de årene vi er inne i nå. De to jordbruksoppgjørene som vi nå har vært gjennom, har hatt ett eneste område der det er gitt litt grunnlag for inntektsvekst, og det er tollvernet og målpris. Hadde det ikke vært for de grepene man tok med tollvern i perioden før 2013, hadde ikke årets jordbruksoppgjør vært mulig. Statsråd Sylvi Listhaug bør takke forgjengerne for at de har forbedret tollvernet, som gjør det mulig å ta ut økte målpriser i det norske markedet, og gjør det mulig å ha en levende norsk matindustri. Ser man på utviklingen i Norge sammenliknet med utviklingen i Sverige, ser man at vi i Norge har en helt annen selvforsyningsgrad – når det gjelder storfekjøtt, når det gjelder lam, når det gjelder fjærfe, og når det gjelder gris. På alle de store produksjonene har vi en helt annen selvforsyningsgrad i Norge enn det man har i nabolandet vårt Sverige. Eksempelvis har man i Sverige ned mot 30 pst. selvforsyningsgrad på lam, når det gjelder storfe, har man rundt 50 pst., mens vi nesten er selvforsynt. Hovedforskjellen er at vi har en nasjonal landbrukspolitikk, en jordbruksavtale, et tollvern, og har hatt politisk vilje over tid. Årets oppgjør er ikke et oppgjør for videre satsing, det er et oppgjør for en gradvis nedbygging.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Norske reindriftsutøvere opplever at tusenvis av dyr blir tatt av rovdyr. I rovdyrforliket ble det nettopp understreket viktigheten av ansvaret vi har overfor den samiske næringen, det samiske kulturvernet som reindriften er. Nå har vi i Senterpartiet fremmet sju forslag for å gjøre rovdyrtrykket mindre i reinbeiteområdene. Hvis regjeringen nå ønsker å komme noen av disse forslagene i møte, har de garantert flertall. Vil Listhaug som næringsminister for reindrift være åpen og komme Senterpartiet i møte, noe som kan gjøre at vi kan få bedret tiltakene for reindriftsutøvere i rovdyrutsatte områder?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Når lederen i NRL ropte et så klart varsku som han gjorde i riksmedia for et par uker siden, hvor han sa at rovdyr «truer» – det var ordet som ble brukt – deler av norsk reindriftsnæring, bør reindriftsministeren se hvilke varsellamper som faktisk lyser, og slå alarm også internt i regjeringen. Det unike nå er at dere har fått en meny av innstrammingstiltak som dere vet dere får flertall for i Stortinget. Så da er mitt spørsmål til reindriftsministeren: Har reindriftsministeren slått alarm internt i regjeringen om at den rovdyrpolitikken som nå forvaltes av klima- og miljøministeren, kan true deler av norsk reindrift, og sagt fra om at nå får dere flertall for enhver innstramming som man ønsker for å styrke norsk reindrift?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Norsk reindrift er en helt unik næring, en av de desidert mest særpregede næringene vi har. Næringen er, selv om den ikke er stor i antall årsverk, definerende for landet vårt, og den er en bærebjelke i den samiske kulturen – for vårt eneste urfolk. Derfor må vi, når vi studerer reindriftspolitikk, ha litt flere dimensjoner inne. Punkt nr. én er at det er viktig når vi diskuterer denne næringen, at vi alltid også diskuterer den kulturelle bærekraften i næringen og hvordan vi kan ha en næringspolitikk som gjør at en kan ta vare på de tradisjonene som står så sterkt i den samiske kulturen, og at en kan få generasjonsperspektivet inn. I dag er vi veldig opptatt av det med økologisk bærekraft, for veldig ofte i diskusjonen om reindrift er det den negative diskusjonen om overbeite i visse deler av Finnmark som kommer fram. Men det som er viktig å løfte fram når det gjelder økologisk bærekraft i norsk reindriftsnæring, er det enorme tapet av rein til rovdyr. Ifølge regjeringens tall i proposisjonen er det nesten 100 000 dyr som blir tapt til rovdyr i løpet av et år. Det er en stor utfordring når man diskuterer økologisk bærekraft, og det er et ansvar som påhviler oss i Stortinget – og nå regjeringen – at det må vi gjøre noe med. Vi kan ikke sitte og se på at det er så store tapstall til rovdyr, når vi ønsker å ha en næring som er økologisk bærekraftig. Der storsamfunnet har satt inn ganske kraftfulle tiltak for å få til en reintallstilpasning, bør vi sette i gang like kraftfulle tiltak for å ta ned rovdyrbestanden, slik at vi får færre tap til rovdyr framover. Men også når en leser proposisjonen, er den tredje bærebjelken i landbrukspolitikken økonomisk bærekraft. Over tid har inntjeningen i norsk reindrift vært altfor lav. Vi hadde en diskusjon om årsverksinntektene i norsk jordbruksproduksjon i stad. Hvis vi ser på årsverksinntektene i norsk reindriftsproduksjon, er de mye, mye lavere. Det er prekært dårlig for mange av yrkesutøverne når det gjelder hvilket økonomisk utbytte de får av reindriften. Når regjeringen nå skal legge fram en ny stortingsmelding, må vi sammen legge fram en strategi for hvordan vi kan klare å få opp inntjeningen i den næringen, sånn at den blir økonomisk bærekraftig for næringsutøverne. Når det gjelder reindriftsavtalen i år – det ble jo en avtale: Vi bruker lite midler, 1,5 mill. kr., altså reelt sett nesten en nedgang når en ser på kostnadsutviklingen. For å få fram det unike kjøttet som reindriften gir, få til merverdiskaping, mener jeg at vi framover også må være åpne for å diskutere: Kan vi fra det offentliges side også bidra til å få foredlet det produktet på en enda bedre måte? For det er et av de mest unike matproduktene vi har i norsk mattradisjon. Det må vi ta vare på, vi må utvikle det, vi må sørge for at unge folk vil gå inn i den næringen, og at også de skal kunne ha muligheten til en anstendig inntekt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Det kan høres litt tilforlatelig ut med en gang man hører på Frank Bakke-Jensen, men jeg har hørt Frank Bakke-Jensen holde mange innlegg i denne salen her om reindrift før, og de gangene Frank Bakke-Jensen har snakket om kulturell bærekraft, har han nesten alltid bare snakket det ned, utelukkende. Det kan vi ikke gjøre. Vi kan ikke når vi skal diskutere norsk reindriftspolitikk framover, ikke ta hensyn til at reindriften er en bærebjelke i den samiske kulturen. Når vi skal ha en ny reindriftsmelding i Norge, har vi et spesielt ansvar når vi skal diskutere næringen med den rollen norsk reindrift har for vår samiske kultur, som det er en styrke for landet at vi har, og som vi alle – håper jeg – ønsker å videreføre. Det er veldig viktig, når man skal diskutere reindriftsmeldingen, når det gjelder økologisk bærekraft, å huske at det er 40 pst. av norsk landareal – igjen ifølge proposisjonen – som berøres av norsk reindrift. Vi ser noen store konflikter når det gjelder kraftutbygging, når det gjelder vindmølleutbygging, når det gjelder gruvedrift og veldig mange andre store utbygginger, som kommer i konflikt med de arealene som i dag brukes til reindrift. Det må vi også tørre å gå inn i når vi skal diskutere en melding om langsiktighet for en så unik næring som krever så store landareal. Hva slags grenseganger skal vi ta? Hvor mye skal det vektlegges? Gang etter gang kommer vi i de konfliktene når det gjelder utvikling av ny næring, annen type næringsvirksomhet, og ofte blir den enkelte reindriftsutøver ganske svak i møtet der. Vi må lage gode og forutsigbare prosedyrer rundt det. I forlengelsen av det igjen er det klart at det også påvirker om vi får en økonomisk bærekraftig næring. Derfor er jeg veldig redd for at man på grunn av noen riksrevisjonspåpekninger skal forenkle verden så mye at alt er lett å måle. Reindriftspolitikken er ikke så veldig enkel, og vi må ha ulike mål. Vi må ha et mål om økologisk bærekraft, vi må ha et mål om økonomisk bærekraft, men vi må også ha en målsetting om kulturell bærekraft, for de tre tingene henger så tett sammen og kan ikke frikobles fra hverandre. Det er vel en grunn til at vi har utviklet de bærekraftmålene over tid, nettopp for at det er så komplekse utfordringer. Hvis vi ser på norsk politisk historie eller den norske stats historie, vet vi også hvor mange feil vi har gjort overfor den samiske kulturen, og vi vet også hvor mange feil vi har gjort overfor ulike reindriftsutøvere, så vi må gå inn i det med en passe historisk ydmykhet, men vi må også lage retningslinjer som gjør at det er forutsigbart både for dem som driver med reindrift, og for andre næringsaktører i de områdene vi skal ha reindrift.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-06-17:
Jeg forstår at jeg provoserer Bakke-Jensen når jeg sier at vi må tørre å tenke helhet når vi diskuterer reindriftspolitikken. Men det må vi gjøre, for det er ingen tvil om at for den samiske kulturen og det samiske familiemønsteret er reindrift helt avgjørende. Dette er også noe av det som gjør at vi har fått disse utfordringene. Skal vi gå inn og føre en fornuftig reindriftspolitikk, må vi forstå hvilke følelser vi setter i sving når vi setter i gang tiltak. Hvis vi ikke gjør det, bommer vi. Det har den norske stat gjort altfor mange ganger. Det er veldig viktig å ha med når vi snakker om de utfordringene med overbeiting som ble tatt opp her, at det ikke gjelder i alle deler av norsk reindrift, dette er i visse områder. Vi må ikke henge ut en hel næring på grunn av at man har en utfordring med overbeiting i visse områder, og vi ønsker en reintallstilpasning for å få det mer bærekraftig. Man hopper veldig bukk over at vi har et stort ansvar – og regjeringen har et stort ansvar nå – for at det er altfor stort rovdyrpress, som gjør at mange i alle deler av reindriften lider unødvendige tap, når man kunne ha hatt et annet flertall her i Stortinget som hadde tatt ned rovdyrtrykket.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-06-17:
Representanten fra SV er veldig opptatt av matjord og jordvernstrategi, kan vi høre. Det er næringskomiteen også, men vi har jo sagt at det skal behandles til høsten, så derfor har vi kanskje ikke hørt så veldig mange innlegg om akkurat det temaet nå. I år har Bondelaget kommet fram til en enighet med regjeringen om en avtale for jordbruksoppgjøret. I Arbeiderpartiet mener vi det er viktig at denne avtalen støttes, selv om vi mener at avtalen inneholder en rekke svakheter. Det er på grunn av at vi mener det er viktig å opprettholde forhandlingsinstituttet. Kan representanten fra SV bekrefte at SV har det samme synet, eller ser SV på det som aktuelt å parkere forhandlingsinstituttet framover?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-06-17:
Miljøpartiet De Grønne har gjort seg til talsmann for at vi ikke burde spise rødt kjøtt. Ny forskning viser at dersom en satser på kombikua og ser kjøtt- og melkeproduksjon fra denne under ett, kan denne produksjonens miljøavtrykk sammenlignes med produksjon av lyst kjøtt, som fra kylling og gris. Kan dette forskningsresultatet og satsingen på kombikua være med på å bidra til at Miljøpartiet endrer sitt syn og kanskje kan både unne seg og tenke seg en god biffmiddag?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-06-17:
De neste 10–20 årene vil vi oppleve at innbyggerne i Norge øker i antall, og at flere flytter inn mot byene. Denne utviklingen får meg til å tenke på vårt gamle slagord «By og land hand i hand», for nå handler det om å rigge seg for framtiden. Det handler om å bygge på, bygge om og bygge nytt. Det må vi også gjøre i landbrukspolitikken. Vi må sikre at hele landet tas i bruk til matproduksjon, og det fordrer at vi også i framtiden har differensierte virkemidler for å legge grunnlag for en variert bruksstruktur og sikre en bærekraftig produksjon på jordbruksarealer i hele landet. Regjeringens sentraliseringsfokus er det motsatte. Å ta grep som sentraliserer, under dekknavnet forenkling, er urent trav. I utgangspunktet er alle for forenkling om det kommer bonden til gode, men å kutte i en rekke tilskuddsordninger og kalle det forenkling er ikke et renhårig politisk trav. Det blir ikke lettere å være bonde når man avvikler distriktstilskudd for fjørfekjøtt, det blir verre. Vi mener at matproduksjon basert på norske ressurser må styrkes, og at kraftfôrimporten må reduseres. Nedgangen i kornarealet gir også grunn til bekymring. For å stoppe denne utviklingen må lønnsomheten i kornproduksjonen bedres. Skal vi ha et landbruk over hele landet, må vi sikre oss at melkeproduksjonen ikke flyttes til arealer der man tradisjonelt har dyrket korn. Bare slik utnytter vi det norske arealet og sikrer en mest mulig bærekraftig og miljøvennlig produksjon. Med tanke på det klimamessige fotavtrykket i landbruket er det greit å vise til at matproduksjon av kjøtt og melk, altså kombikua, gir mest effektiv melkeproduksjon. Stortingets flertall har hatt en dugnad for store bruk i dette oppgjøret, der de økte tilskuddene til de største bøndene til opptil 1,4 mill. kr til ett enkelt bruk, alt tatt fra små og mellomstore bruk. Hver eneste krone som gis til de store brukene, tas fra de mindre brukene, for den samlede summen øker ikke. Av hensyn til forhandlingsinstituttet går vi i Arbeiderpartiet inn for den inngåtte avtalen, til tross for at den inneholder en rekke svakheter. Om vi skulle ha korrigert den framforhandlede avtalen nå, er vi redd for at Høyre og Fremskrittspartiets ønske om å parkere forhandlingsinstituttet ville blitt realisert etter hvert. Vi må møte vekstutfordringene med en god politikk, med mål om økt matproduksjon, livskraftige distrikter og matsikkerhet.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-17:
Miljøpartiet De Grønne har gjort seg til talsmann for å spise mindre kjøtt. Vi har ikke plukket ut rødt kjøtt som spesielt problematisk, ikke minst av akkurat de grunnene som representanten Botten her nevner, fordi rødt kjøtt åpenbart er en kjøttype som samsvarer godt med det norske ressursgrunnlaget, i motsetning til det hviteste kyllingkjøttet, som i stor grad er produsert på importert fôr. Så jeg tror ikke motsetningen som representanten Botten prøver å reise, er så stor. Vi er enig i at melkeproduksjon og kombinasjonen av melkeproduksjon og kjøttproduksjon er en fornuftig ryggrad i et norsk landbruk, men det forandrer ikke det faktum at den voldsomme økningen i generelt kjøttforbruk som vi har her i Norge, er både klimamessig dårlig, internasjonalt ressursmessig dårlig og usunn.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-17:
Miljøpartiet De Grønne vil bidra til å støtte grøfting av jord som er produksjonsdyktig, og som i større grad kan brukes til grasproduksjon, men det er veldig viktig å sette grensa mot myr som er natur, og som er et særdeles stort og viktig karbonlager i norsk natur. Nydyrking av myr er ikke veien å gå for å berge norsk landbruk. Vi har gjort rede for en god del av de tiltakene vi foreslår, og som jeg tror at vi og representanten Lundteigen er veldig enige om. Men jeg tror det er en dårlig strategi at norsk landbruk skal løfte seg selv oppetter håret ved å gå til angrep på mer av gjenværende norsk natur.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-17:
Da får jeg gjenta en gang til at vi er ikke imot; vi er for å vedlikeholde fulldyrket norsk matjord. Vi er imot å dyrke opp, grøfte opp, det som i dag er biologisk og økologisk definert som myr, altså å øke arealet ved å ta mer myr i bruk – det er vi imot – og så er vi for å bruke de norske utmarksbeiteressursene.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-17:
Da prøver jeg for tredje gang å si at jord som i dag er fulldyrket og som trenger grøfting for fortsatt å være i produksjon, er Miljøpartiet De Grønne for at det skal gis støtte til dyrking av. Det vi reserverer oss mot, er nydyrking av det som i dag er myr. Jeg er ikke sikker på om vi og representanten Lundteigen er uenige om det. Men det vi tydeligvis er enige om – tre ganger etter hverandre – er at fulldyrket jord som i sin tid er basert på myr, er vi for å gi tilskudd til å vedlikeholde, bl.a. gjennom grøfting.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-17:
Jeg kan på generelt grunnlag si at Miljøpartiet De Grønne kommer til å støtte mange av forslagene til SV, sannsynligvis også de representanten Karin Andersen nevner. Som representanten Karin Andersen nettopp har hørt, er det et definisjonsspørsmål som man skal være ganske oppmerksom på, hva som er vanlig fulldyrket jord, hva som er såkalt vassjuk jord, hva som er myrjord, og hva som er myr. Også i et klimaperspektiv er det en overgang mellom jord som vil binde mer CO2 hvis den blir grøftet, og myr som vil tape CO2 hvis den blir grøftet. Så man skal være ganske oppmerksom på hvor den grensa går, også når man foreslår tilskudd. I utgangspunktet forsøkte jeg å presisere hvor vår grense går. Det betyr at vi sannsynligvis kommer til å støtte et sånt forslag, men alle må være oppmerksomme på at her er det en grenseoppgang som det er veldig viktig å gjøre riktig.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-17:
Jeg vil anmode om at forslag nr. 22 i sak nr. 1 omgjøres til et oversendelsesforslag. Forslaget vil da lyde: «Det henstilles til regjeringen å utarbeide en plan med konkrete målsettinger for økt matproduksjon basert på norske ressurser. Målsettingene innarbeides i den nye landbruksmeldingen.»
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Det er jo trist å høre at det var en sjelden følelse at representanten Storberget var glad da han satt i statsrådsstolen. Jeg må si at jeg stort sett er glad. Det er en fantastisk jobb. Så over til kutt. Denne regjeringen er en mindretallsregjering. Derfor må vi innrette oss slik at vi får igjennom den politikken som vi ønsker i Stortinget. På disse to oppgjørene har vi fått til en endring. Fjorårets var den største noensinne i avtalens historie, spesielt når det gjelder strukturendringer. Slik er det òg med forenklinger, så jeg er veldig godt fornøyd med at vi er kommet så langt. Så er det alltid sånn at man må stå på videre. Jeg mener denne næringen trenger omstilling. Den trenger nye virkemidler for at vi skal gå i rett retning, og jeg er glad for at det så langt ser ut til at det virker.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Neste års jordbruksoppgjør skal vi nok debattere rikelig når den tiden kommer. Men jeg har lyst til å si noe om dette som har vært oppe flere ganger, om at kornareal blir omgjort til grasareal og melkeproduksjon. Det finnes knapt ett eneste eksempel på bønder som legger om fra korn og begynner med melkeproduksjon. Men det finnes mange eksempler på bønder som legger om fra korn til gras, og driver med ammekuproduksjon. Det var en villet politikk fra den forrige regjeringen. Det ble inngått jordbruksoppgjør mellom den forrige regjeringen og Bondelaget – det spørs om Norsk Bonde- og Småbrukarlag var med, de var ikke så ofte det – som la til rette for at det skulle lønne seg med ammekuproduksjon. Det man nå kritiserer, er noe man selv la til rette for i tidligere jordbruksoppgjør. I Hedmark, som representanten kjenner godt, er det ikke slik at melkeproduksjonen har flyttet fra fjellbygdene og ned til kornarealene. Tvert imot: Fjellbygdene i Hedmark har styrket seg. Så det er mange ting å diskutere når det gjelder disse påstandene.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Ja, det har jeg fått med meg, men når begrepet «kantklipping» blir brukt, må man ta seg en tur til Vestlandet og kjøre innover f.eks. Storfjorden, og da vil man se at det slettes ikke er kantklipping det er snakk om, men kjempestore trær, som gjør at verken lokalbefolkningen eller de som besøker områdene, ser et gløtt av fjorden. Jeg tror ikke det bare er japanere og kinesere som ønsker seg bedre utsikt. Jeg tror også at alle de som bor der, er ganske irriterte over den gjengroingen som har skjedd, og som har tatt fra dem det fantastiske naturlandskapet man har vært vant til å se. Når det gjelder tilskudd som kommer direkte til bonden, kan for det første dette tilskuddet komme til bonden ved at de utfører disse oppgavene. Men det er mange andre tilskudd i jordbruksavtalen som ikke går direkte til bonden: midler til forskning, utvikling, rådgiving, utviklingstiltak innenfor økologisk landbruk, andre utviklingstiltak, utrednings- og tilretteleggingsmidler, bioenergiprogram, midler til rekruttering og kompetanse, velferdsordning og prisnedskriving m.m. Så det er veldig mange ting å gripe fatt i hvis man er opptatt av at disse midlene skal gå direkte til bonden.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Det spørsmålet har jeg svart representanten Pollestad på en rekke ganger, og nå, som før, henger det ikke bare sammen med hva bonden må fylle ut av skjemaer osv. Det henger også sammen med at vi må ha en rekke folk til å behandle søknadene. En del av disse tilskuddsordningene er svært kompliserte. Det handler om at vi må et apparat for å følge opp og kontrollere at de som skal ha pengene, får dem. Sånn sett er det å fjerne en ordning en forenkling i seg selv. Hvis jeg skal velge ut én ordning som jeg synes representerer en veldig bra forenkling, som også kommer bønder til gode, er det samdriftsregelverket, som den forrige regjeringen satt og så på. Fem bønder kunne gå sammen. Hvis det var seks, måtte én ut, og de kunne på toppen av det hele ikke bo mer enn 17 km fra hverandre. Da jeg spurte hvorfor 17 km og ikke 16 km eller 18 km, fikk jeg ingen god forklaring på det. Det er et typisk eksempel på et regelverk som gjør at man ikke ser på bøndene som selvstendig næringsdrivende, som er i stand til å ta egne valg, men at man ønsker å ha en styring som er usunn overfor en næring.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Ja, investeringsvirkemidler er viktig. Det er også en viktig del av effektiviseringen og moderniseringen av landbruket. Det er jo det som har skjedd i mange produksjoner. Man har fått nye driftsbygninger, mer moderne driftsbygninger og ny teknologi, som gjør at man kan drive mer effektivt og også drive større. I faglagenes krav i årets jordbruksoppgjør ønsket man å heve investeringsstøtten med 20 mill. kr. Det ble også lagt inn i statens reviderte tilbud, slik at vi har oppfylt det som var kravet fra organisasjonene. Vi ser også at det er stor etterspørsel etter disse pengene. I enkelte fylker er pengene allerede brukt opp, og det er et godt tegn på at bønder ønsker å investere og være med inn i framtiden med å øke norsk matproduksjon.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Det har aldri vært et spørsmål om tollvernet skal bestå. Det diskusjonen går på, er hvor stort tollvernet skal være. Nå pågår det en rekke forhandlinger internasjonalt, som kommer til å ha en innvirkning også i Norge og for norsk landbruk. For det første har vi nå startet artikkel 19-forhandlinger. Det var forhandlinger som tidligere statsråd Slagsvold Vedum sa ja til at skulle startes opp ganske umiddelbart etter at endringene på ostetollen var gjort. Det er vi nå i gang med. Vi ønsker selvfølgelig å ivareta norske interesser. Det andre er WTO-forhandlingene, som også den forrige regjeringen var positiv til å komme fram til en enighet om. Det er en positiv framgang også i disse forhandlingene. Om man kommer i mål, får vi se i løpet av dette året. Så er det også TTIP-forhandlingene mellom EU og USA, som kan få innvirkning på Norge. Så det er store og viktige spørsmål innenfor dette feltet som skal avklares i løpet av årene som kommer.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Her er det noe som det er grunn til å kommentere. Representanten Omland var inne på at det har vært en svak inntektsutvikling de siste to år. Det som er faktum, er at man ikke kan huske sist man hadde en så sterk inntektsutvikling i landbruket – i 2014 7,6 pst. I 2015 ligger det an til 8,7 pst. Representanten Heggø var inne på at hvis vi skal ha mindre kraftfôr, må vi satse på vestlandsbonden. Jeg er for å satse på vestlandsbonden, men Vestlandet er et av de områdene i landet som bruker mest kraftfôr, i tillegg til Nord-Norge – til orientering. Jeg er veldig oppmerksom på det som representanten Arnstad var inne på, disse 60 000 dekar i Trøndelag. Dette følger vi tett fra Landbruks- og matdepartementets side og vil selvfølgelig også gjøre det framover. Representanten Pollestad var innom dette med lettvint omgang med fakta. Da vi første gang brukte tall i fjor høst, var vi veldig tydelig på at tallene var foreløpige. Så har tallene etter hvert blitt endelige. Det som er faktum, er at hvis man ser på Innovasjon Norge-midlene – som jeg snakket om – var bruken av dem høyere i første halvår 2014. I 2015 er de oppbrukt i deler av landet. Så er det slik at man har hatt en voldsom investering over mange år i svin, kylling og egg. Der har det tidvis vært noen utfordringer med markedsbalansen, slik at investeringene nå først og fremst er i melk og i sau, som vi for øvrig har sett en stor interesseøkning for. Det er veldig bra. Alle som er opptatt av mer bruk av norske ressurser, bør være glad for den utviklingen som nå skjer innenfor saueholdet, og som det man vedtok i Stortinget i fjor, i stor grad har bidratt til. Når det gjelder jord: Det nydyrkes mer. I 2014 ble det gitt tillatelse til dyrking av 17 000 dekar. Omdisponeringen ble noe over 5 000, det var så vidt over det som var i 2013. Men siden man begynte å måle dette, i 1976, har det aldri før vært omdisponert mindre jord enn i de to siste årene. Når det gjelder hvor mange som har gått ut av næringen: Det ble spådd at det kom til å bli et ras av bønder som ville forsvinne ut, fordi man ikke hadde tro på framtiden. Så er det bare ett år siden 2012 at så få har gått ut av næringen – 1,8 pst. Det er et tegn på at mange ønsker å være med videre. Jeg skjønner veldig godt – til slutt – at det smerter Senterpartiet at ting går forholdsvis bra, at det er flere som søker seg inn på naturbruksfag, at søkningen på husdyrfag på Ås økte med 69 pst. i år. Dette synes jeg ikke bør være et problem, det bør være noe som vi samlet er veldig glad for.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Det er tatt grep av den nye klima- og miljøministeren ved å øke takten når det gjelder f.eks. å gi tillatelse til å felle rovdyr. Man ser en bedring av situasjonen, men så er det klart, som man beskriver det her, at det er store utfordringer knyttet til det. Dette er en sak der jeg selvfølgelig vil ha nær kontakt med klima- og miljøministeren for å prøve å få til en løsning. Hvor raskt det vil gå, er alltid en utfordring å si. Men at jeg kommer til å holde trykket oppe i denne saken, skal det ikke være noen tvil om. Så vet vi også at i forliket som ligger fra Stortingets side – du skal ha både rovdyr og beitedyr – er det krevende å finne den rette balansen. Jeg lover å følge opp dette og gjøre det beste jeg kan for at situasjonen skal bedre seg.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Om jeg og klima- og miljøministeren får tid til å reise dit i sommer, får vi se på. I hvert fall er det helt klart at dette er noe vi må ta tak i, og det vil jeg selvfølgelig ta opp med klima- og miljøministeren. Vi har diskutert disse tingene før også, for det er jo ikke bare i de sørsamiske områdene at rovdyrene er et problem. Jeg var som sagt på NRLs årsmøte på fredag. Dette er et problem man opplever over hele landet. I andre deler av landet er det kongeørnen som er utfordringen. Den inngikk ikke tidligere i overvåkningsprogrammet, men det gjør den nå. Dette er absolutt noe som næringen nå står overfor, og som vi må prøve å avhjelpe noe framover.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Nå er det slik at det er klima- og miljøministeren som håndterer spørsmål knyttet til rovdyrpolitikken, så det vil jo være hun som i utgangspunktet skal behandle denne typen saker. Det som er viktig for meg, er å sørge for at vi har beitenæringens og også reindriftsnæringens interesser høyt oppe på dagsordenen. Vi har årlige møter med rovviltnemndene i de ulike regionene, og de har kommet med tilbakemeldinger om at det oppleves som at det er en forbedring. Man får raskere fellingstillatelse, og prosessene går raskere, men selvfølgelig er det et stykke igjen før man kan si seg fornøyd. I dette spørsmålet tror jeg man aldri vil bli helt fornøyd, for, som jeg var inne på, det er to forskjellige hensyn som her skal ivaretas, som setter i sving store følelser, nemlig dette med rovdyr kontra beitedyr. Jeg tror helt sikkert at representanten Slagsvold Vedum kjenner til de utfordringene som ligger i dette, og vi skal prøve å gjøre vårt beste.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Jeg har selvfølgelig tett kontakt med klima- og miljøministeren i alle spørsmål som er knyttet til rovdyrsituasjonen. Det vi prøver å balansere på en god måte, er det rovdyrforliket som et enstemmig storting inngikk for en del år tilbake. Vi ønsker, og prøver, å følge opp det på en god måte. Jeg registrerer at også rovviltnemndene, der Senterpartiet er godt representert – det kan jeg si – også mener at det har skjedd en forbedring etter at den nye regjeringen tiltrådte. Så skjønner jeg at disse ulike interessene er vanskelig å forene. Det er sterke følelser i sving, og det vil det fortsatt være, men vi skal prøve å balansere det på en så god måte som mulig.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Det er et krevende spørsmål i enkelte deler av landet. Det som jeg i hvert fall kan si, er at vi kommer til å legge fram en reindriftsmelding som skal ta for seg ulike deler av utfordringene som næringen står overfor, og også de mulighetene som man ser. Jeg må for min egen del si at jeg ser utrolig store muligheter for denne næringen framover, og hvis vi nå greier å få til reintallstilpasningen, vil det gagne næringen, og økte slaktevekter vil gi økte inntekter. Det vil gagne dyrene, vi slipper at dyr sulter og dermed opplever dårlig dyrevelferd, og så er det bra for norske forbrukere fordi det vil gi mer kjøtt til oss, noe som i stor grad etterspørres. Så jeg mener at det er viktig at vi får til det, og så skal vi ta for oss andre spørsmål også i reindriftsmeldingen.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-06-17:
Jeg tror nok ikke det er så enkelt som bare å si at du skal ha beite der, og du skal ha det der, i en stortingsmelding. Det er et svært krevende spørsmål, men vi skal selvfølgelig berøre hvordan vi skal komme videre med det arbeidet. Så er det sånn at når man har sittet og fordelt siidaandeler og sett på hvem som skal redusere, og hvem som har det riktige grunnlaget, har man også sett på hvilket tilfang man har av beitegrunnlag. Det er en viktig premiss for det arbeidet som nå er gjort fra Reindriftsstyrets og reindriftsmyndighetenes side.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-06-17:
Arbeiderpartiet vil prioritere et sterkt jordbruk og forutsigbarhet for jordbruk i hele landet, og vi er enig i at mest mulig matjord må tas i bruk. Det innebærer at vi fortsatt må ha landbruk over hele landet, og at den geografiske produksjonsfordelinga videreføres. En må i framtida sikres muligheter til å drive gårdsbruk i forskjellige størrelser. En må sikre at melkeproduksjonen ikke flyttes til areal der man tradisjonelt har dyrket korn. Bare på denne måten kan vi utnytte det norske arealet og ikke minst sikre en mest mulig bærekraftig og miljøvennlig produksjon. Jeg mener at dagens regjering ikke er landbrukets venn. De er mer opptatt skattekutt til dem som har mest fra før. Men det er bra at det var mulig å oppnå en jordbruksavtale sjøl om jeg mener at en her har strukket seg til en smertegrense, sett fra bøndenes ståsted. I realiteten er det faktisk kun 45 mill. kr å drive politikk og nytenking på. Resten er det vi forbrukerne som må betale i form av økte priser på matvarene. Det er ganske oppsiktsvekkende at vi har en statsråd fra Fremskrittspartiet som går hardt ut i valgkampen og lover lavere kostnader for forbrukerne, som nå sørger for det motsatte. For mitt hjemfylke Nordland og landbruket der er det først og fremst positivt at vi berger fylkesvise melkekvoter og produksjonsfordelinga – i hvert fall inntil videre. Jeg kunne også tenkt meg en rekrutteringspakke for ungdom med fondsordning, såkalt Gårdssparing for ungdom, GSU. Jeg ser og registrerer også at rentestøtten på 60 mill. kr fjernes på tross av store investeringsbehov i landbruket. Jeg ser også at det kuttes i forskning og utvikling på tross av at det skal satses grønt i framtida. Dette rimer ikke i det hele tatt. Som sagt: Jeg er lettet over at Listhaug har gått bort fra Fremskrittspartiets tidligere landbrukspolitikk – i hvert fall inntil videre – og det vi husker de sa i valgkampen, som kunne ha betydd kutt i størrelsesordenen 5 mrd. kr til 7 mrd. kr. Statens reviderte tilbud var avgjørende for at det ble en løsning i jordbruksoppgjøret. Som kjent var tilbudet som ble lagt på bordet, et kutt. Heldigvis har man nå fått det på plussida. Fjorårets jordbruksoppgjør er det grunn til å minne om, for det la til grunn en omfordeling av tilskudd fra små og mellomstore bruk til de største. Det er som Listhaug faktisk har referert til, at det er noen av de største endringene som noensinne er gjort. Dette fikk regjeringa støtte til fra Venstre og Kristelig Folkeparti i fjor, og jeg vil minne om at Arbeiderpartiet sto ikke bak den linja.