trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2012-05-15:
Når man hører statsråden og de rød-grønne representantene i denne saken, må man tro at verken pasientene eller de som driver institusjonene, vet sitt eget beste på dette området – siden dette forslaget er støttet av både pasientorganisasjoner og de organisasjonene som representerer de institusjonene som dette vil omfatte. Det skulle bare mangle at ikke pasienter som har behov for rehabilitering, også skulle ha muligheten til fritt valg av sted for rehabilitering – så lenge man har rett til rehabilitering, og så lenge institusjonen er godkjent når det gjelder kvalitet, selvfølgelig. Det hører med til historien at disse partiene har kjempet imot stort sett det som er av pasientrettigheter og muligheter for pasienter til å velge. De argumentene som brukes, er akkurat de samme argumentene som ble brukt da de andre rettighetene ble innført. Det er helt åpenbart at det er systemet som skal beskyttes, og ikke hensynet til den enkelte pasienten. Når pasientorganisasjonene går inn for dette, er det nettopp fordi pasientene veldig godt selv har en klar oppfatning om hvor de ønsker rehabilitering, og ikke minst innen rehabilitering burde det legges stor vekt på pasientens eget ønske. Når statsråden snakker om pasientens ønske på dette området, endrer man plutselig ordbruken fra å snakke om pasient til å snakke om marked. Statsråden sier at dette ikke kan overlates til markedet fritt å få bestemme. Men markedet i denne omgang er altså pasienten. Det er pasienten som skal få muligheten til å bestemme dette – en pasient som allerede har fått innfridd en rett. Statsrådens bekymring for økonomien må også her være ubegrunnet, fordi dette er pasienter som har en rett til rehabilitering. Det er ikke slik at det blir fritt fram for pasienter i Norge å velge å få rehabilitering. Det er selvfølgelig slik at man skal ha en rett til det også. Institusjonene vil være godkjente, og det er ikke minst de institusjonene som drives av ideelle organisasjoner, som har stor troverdighet og som har opparbeidet seg et godt navn og rykte blant pasientene, som vil ha store muligheter innenfor dette feltet. Men i bunn og grunn handler det om at pasienter som har behov for rehabilitering, bør ha de samme rettighetene til å kunne velge fritt som pasienter innenfor andre områder i helsevesenet. Derfor er dette et forslag som Høyre kommer til å gjenta helt til vi får gjennomslag også for denne pasientrettigheten, slik vi har fått gjennomslag for alle andre pasientrettigheter vi har foreslått over tid.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2012-05-15:
President! Jeg har stemt feil.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2012-05-15:
Eg har også stemt feil. Eg såg på Anette!
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Da statsministeren – riktignok som partileder i Arbeiderpartiet – holdt sin tale til Arbeiderpartiets landsstyre for ikke lenge siden, advarte han mot en del veifinansieringsprosjekter fordi han mente det ville være unødvendig dyrt å finansiere veibygging med lån siden vi hadde så mye penger i Norge. Han gikk ganske langt i å kalle dette for triksing med budsjettpolitikken og hadde noen utlegninger om at det gikk kanskje an å lure budsjettet, men man lurte ikke virkeligheten. Forrige fredag kom Prop. 109 S for 2011–2012, som gjelder finansieringen og utbyggingen av den såkalte Ryfast-forbindelsen. Det er et veiprosjekt i Rogaland med en investeringskostnad på ca. 4,8 mrd. kr. Når man ser på hvordan dette skal finansieres, skal det finansieres på en slik måte at det for bilistene, skattebetalerne, blir dobbelt så dyrt. Man skal altså betale 9,9 mrd. kr i bompenger, fordi det også skal gå til å finansiere renter og innkrevingskostnader, noe som altså gjør prosjektet dobbelt så dyrt for bilistene i forhold til det det kunne vært hvis man f.eks. hadde frigitt de 5 mrd. kr som er kommet i ekstra skatteinntekter i revidert, som regjeringen velger å putte på bok i utlandet. Jeg tenkte jeg skulle gi statsministeren en anledning til å oppklare dette. Jeg tror det er flere enn meg som har litt problemer med å forstå hvordan statsministeren i det ene øyeblikket kan advare mot lånefinansierte veiprosjekter, for så noen uker senere å legge frem akkurat en sånn modell, nemlig en lånefinansiert veiutbygging som ender med å gi bilistene dobbel prislapp på et prosjekt som altså kunne vært fullfinansiert «up front» fra staten.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Statsministeren skaper et inntrykk av at bompengeprosjekter er noe man frivillig får i tillegg til det staten bevilger. Det er ikke sant. Så å si alle veiprosjekter som settes ut i livet i Norge i dag, forutsettes det bompengefinansiering til. Jeg har et spørsmål. Statsministeren sto i Arbeiderpartiets landsstyre og advarte mot lånefinansierte veiprosjekter fordi han mente det var unødvendig dyrt. Men samtidig er det akkurat det regjeringen gjør når de f.eks. legger frem denne proposisjonen – som betyr å finansiere norske veier på avbetaling, men med en vesentlig dimensjon, nemlig at prosjektet blir dobbelt så dyrt. Det er mulig at det er ansvarlig økonomisk politikk i hodet til en statsminister fra Arbeiderpartiet. Men i mitt hode er det unødvendig bortkastet pengebruk når man dobler utgiftene til et prosjekt fordi man velger en innkrevingsform som er unødvendig, all den tid staten har nok penger til å finansiere det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Det å øke den samlede pengebruken er åpenbart også i regjeringens interesse, de velger bare en annen form for budsjettriksing. Jeg hørte finansminister Johnsen si i en debatt i går at det å bruke såkalte under-streken-penger er noe helt annet enn det å bruke skattepenger eller oljepenger. Da vil jeg veldig gjerne få statsministerens syn på hva under-streken-penger er. For det er også en budsjettriksingsmetode, som handler om å føre f.eks. egenkapital inn i et selskap det ene året – og da kommer det på utsiden av handlingsregelen – for så året etter å hente akkurat de samme pengene tilbake fra akkurat det samme selskapet, i form av utbytte. Da er det penger – som finansieres over statsbudsjettet – til en rekke formål som regjeringen mener er nødvendige. Hvis statsministeren kan forklare meg hvorfor dette ikke er triksing med tall, ikke er budsjettriksing og ikke handler om å finne en alternativ måte å tilføre statsbudsjettet mer penger på, vil jeg gjerne høre den forklaringen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Det har du rett i.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Ro, ro til fiskeskjær…
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Denne regjeringen er for gode veier, god jernbane og for ansvarlig økonomisk politikk. Denne regjeringen har vist at vi greier å få til begge deler samtidig. Vi har økt investeringene kraftig i vei og bane – 100 mrd. kr ekstra til vei og bane over denne planperioden – og vi følger opp det. Derfor bygges det veier og jernbane i et større omfang enn det har blitt gjort noen gang før i Norge. I tillegg er vi for at vi har en ansvarlig pengebruk, fordi vi er opptatt av arbeidsplassene, bedriftene, eksportindustrien, rente- og kronekursen. Det er grunnen til at vi ønsker ryddighet i budsjettene, ikke drive og trikse med budsjetter for å forsøke å bruke mer penger uten at man er ærlig og redelig om det. Vi har lang tradisjon – og den tradisjonen vi støtter fra regjeringens side, har bredt flertall i Stortinget – som legger til grunn at vi bevilger penger over statsbudsjettet til samferdselstiltak. Der har vi økt rammene kraftig. Så har man i tillegg akseptert at de som mener at 100 mrd. kr i ekstra satsing er for lite, og som ønsker enda mer veier – der har man akseptert at man kan få raskere fram tilleggsprosjekter gjennom bompengefinansiering. Det kommer i tillegg, og der trekker man inn kjøpekraft ved at bilistene betaler bompengeavgifter. Derfor har det en annen virkning på økonomien enn om man bevilger penger. Det er grunnen til at man har akseptert at bompengeprosjekter kommer i tillegg. Forutsetningen for at det skal gjennomføres, er at det er lokalt ønske om det. Da må det organiseres. Det er ofte private eiere, det er kommunale eiere, det er lokale eiere, og de henter sine penger gjennom bompengefinansiering. Hvis staten skulle finansiere det i tillegg, ville det være økt oljepengebruk. Det kan man gjerne være for, men det er vi redde for fordi det kan gå ut over rente- og kronekurs og arbeidsplassene. Vi må skille mellom de to finansieringsmåtene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det er forskjell på å bevilge penger og det å skaffe seg penger i et marked eller gjennom f.eks. bompenger, der en skaffer seg penger ved å inndra privat kjøpekraft. Vi er opptatt av den totale pengebruken over statsbudsjettet. Det er en ærlig sak å si at vi skal avskaffe alle bompengeprosjekter, pengene skal bevilges over statsbudsjettet. Men da må man enten øke skattene for å skaffe de pengene, eller man kan kutte på helse, utdanning og andre formål – eller man kan si at vi bruker noen ekstra milliarder oljekroner. Det kan man selvfølgelig mene. Men jeg er veldig urolig for at hvis vi øker oljepengebruken, vil rente- og kronekurs gå i været. Det har skjedd før, det har skjedd i Norge og i andre land. Det er da jeg sier at vi bevilger mer enn noen gang, det er en kraftig økning i bevilgninger til vei og bane. Ønsker man prosjekter i tillegg til det, må det finansieres gjennom å inndra kjøpekraft, gjennom bompengeprosjekter. Vi gjør begge deler, og begge deler bidrar til å styrke norsk samferdsel.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
På mange måter foretrekker jeg det gamle Fremskrittspartiet, for de var ærlige og sa: Vi ønsker å bruke mer penger. Da var man tydelig og ærlig på det, og så forsvarte man det. Nå prøver man å konstruere nye måter å utgiftsføre pengebruken på for å skjule at man faktisk ønsker en kraftig økning i pengebruken. Da sier jeg: Det er en ærlig sak å ville ha mer penger til et formål. Da får man enten kutte på et annet formål, øke skattene eller si: Vi skal øke den samlede pengebruken i samfunnet. Det sa Fremskrittspartiet før. Det er Fremskrittspartiet alene om å mene, og det er greit, men det fører altså til det vi ikke skal ha i Norge – økt prisvekst, økte renter, økt kronekurs og problemer for norske bedrifter. Der er Fremskrittspartiet – eller iallfall har vært – ganske alene. Nå har Høyre begynt å bli litt uklar med hensyn til ansvarlig pengebruk, men vi er opptatt av ansvarlig pengebruk. Skal vi da plutselig si at vi ikke lenger skal kreve inn milliarder i bompenger, men bevilge dem over statsbudsjettet – og så øker vi betydelig faren for økt ledighet og problemer i norsk økonomi? Det må Fremskrittspartiet ta med seg.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Først vil jeg oppklare en åpenbar misforståelse: Jeg er mot at staten låner penger, for staten har nok likvider til å finansiere de prosjektene vi er opptatt av å investere i. Vi låner penger til utlån, men vi låner ikke penger til investeringsprosjekter. Noe helt annet er det at et privat bomselskap, som kan bestå av privateiere eller kommunale eiere, låner penger. Hvordan de finansierer seg, må være deres vurdering – om de finansierer seg med egen kapital eller med fremmed kapital – og den renten de betaler, speiler risikoen i prosjektet. Staten kunne selvfølgelig sagt: Nei, vi skal ikke ha bompenger. Høyre har alltid vært for bompengeprosjekter, Høyre administrerer de største bompengeprosjektene i Norge, fordi man har ment at det har vært et bra prosjekt, i tillegg til de prosjektene som bevilges over statsbudsjettet. Når det gjelder prosjektfinansiering, så er jeg for prosjektfinansiering. De som er med i prosjektfinansiering, mener at man skal finansiere et prosjekt. Denne regjeringen finansierer mange veiprosjekter, mange jernbaneprosjekter. Det jeg er imot, er altså å lånefinansiere statlige investeringer.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg er sterk tilhenger av jernbaneutbygging over hele landet – iallfall der det er jernbane – og jeg er også tilhenger av å bygge ut i Oslo-området. Det har vi satt i gang. Vi åpnet nylig viktige etapper på Vestkorridoren, og vi har satt i gang arbeidet med Oslo–Ski. Dette er et prosjekt vi er opptatt av at skal gjennomføres, men før vi tar den endelige investeringsbeslutningen, er vi nødt til bl.a. å gjennomføre den prosjekteringen, den kvalitetssikringen vi nå er i gang med. Utfordringen der er jo at dette prosjektet først var anslått å koste 5–6 mrd. kr, så 11 mrd. kr, og det siste tallet jeg har sett, er rundt 18 mrd. kr. Det må finansieres, det skal bevilges over statsbudsjettet, og når jeg er tilhenger av prosjektfinansiering, er det et uttrykk for at jeg ønsker at vi skal fullfinansiere prosjekter, slik vi har gjort med mange andre jernbaneprosjekter og mange andre veiprosjekter. Noe av forvirringen i denne debatten er at folk bruker ord litt om hverandre. Noen mener at hvis en finansierer et prosjekt og kaller det prosjektfinansiering, må staten låne penger til det prosjektet – det er noe helt annet enn å finansiere prosjektet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Trafikkulykker – drepte og skadde i trafikken – er et av de mest alvorlige samfunnsproblemene vi står overfor. Det handler om enkeltmennesker som mister livet, det handler om enkeltmennesker som blir skadd, og det handler om deres pårørende og familiemedlemmer. Derfor er det viktig at vi gjør mer for å skape tryggere trafikk – at færre mennesker skades og drepes i trafikken. Det er langt igjen, det er mye ugjort, men samtidig skal vi hente inspirasjon fra den framgangen vi ser. Ser vi langt tilbake i tid, ser vi at tilbake på 1970-tallet var det nesten 600 drepte per år. Siden den gang er trafikken tredoblet, og antall drepte har gått fra nærmere 600 – i alle fall over 500 – til rundt 200 og i fjor klart under 200. Det er et uttrykk for en langvarig og god trend med en klar bedring i norsk trafikksikkerhet. Regjeringen satte seg et mål om å redusere antallet drepte og hardt skadde i trafikken med minst en tredjedel innen 2020. Vi satte oss et delmål til 2014, og det delmålet ble nådd allerede i 2010, så vi har faktisk fått en bedre utvikling enn det vi forutså. Antallet drepte i trafikken vil svinge noe fra år til år. Vi har fått det ned mot 200, i fjor kom vi altså klart under 200. Vi kan selvfølgelig oppleve en økning i år, selv om trenden er at det går den rette veien. Midtdelere er et av de tiltakene vi iverksetter, men også rumlefelt er et bidrag til å redusere farene. Problemet med norske veier er at de ofte er for smale til at man bare kan sette opp midtdelere. Derfor er det noe dyrere og noe vanskeligere å sette opp midtdelere i Norge enn i bl.a. Sverige, som har bredere veier i utgangspunktet. Man mener at det av hensyn til ambulanse- og utrykningskjøretøy er uforsvarlig bare å sette opp midtdelere hvis vi ikke også bygger bredere vei, slik at de kan komme fram. Vi bygger midtdelere, vi bygger bredere vei, men det er også mye igjen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg mener det er avgjørende at vi får skilt motgående trafikk, og derfor gjøres det mange tiltak, også midtdelere, men ikke minst utbygging av motorvei. Over 200 km med ny motorvei siden 2005 på tungt trafikkerte strekninger er også et bidrag til å forklare hvorfor antallet drepte i trafikken går ned. Det er mange ting som må gjøres, men fart er fortsatt den viktigste årsaken til trafikkulykker. Bedre, sterkere trafikkovervåking, strekningsbaserte fartskontroller bidrar også til å redusere antallet drepte i trafikken. Som jeg forsøkte å si i mitt forrige svar, er en utfordring at på 1950-, 1960- og 1970-tallet bygde man smale veier i Norge. Det betyr at på veldig mange veier i Norge er det ikke mulig å sette opp en midtdeler fysisk uten å hindre ambulanser og utrykningsbiler i å komme fram. Derfor må veiene utvides, derfor tar det lengre tid i Norge enn i andre land.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg synes det er veldig positivt og gledelig at Høyre er så engasjert i samferdselsspørsmål. Det er også positivt at de er mye mer for å investere i veier nå enn det de var i nærheten av da de satt i regjering og hadde ansvaret for budsjetter og samferdselspolitikk. Veibevilgningene har økt kraftig. Det er vi glad for. Det er ett bidrag til at det blir færre drepte på veiene. Trafikkovervåkningen har økt. Det er også et bidrag. Midtdelere er bygd. Nøyaktig hva som skal være kriteriene, og hva vi kommer med i Nasjonal transportplan, skal vi presentere i Nasjonal transportplan. Men det jeg kan si, er at både den transportplanen vi nå følger opp, og den vi kommer til å legge fram neste år for videre utbygging, kommer til å inneholde betydelig satsing på vei og trafikksikkerhet, slik at vi kan fortsette den positive utviklingen, der antall drepte på norske veier går ned.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg mener at gode veier er trafikksikre veier. For meg er det ikke tenkelig at vi skal ha gode veier som ikke er trafikksikre. For meg er det to sider av samme sak. Det er også slik at mange tiltak, med bl.a. betydelig investering i veier, betydelig økning av firefelts motorvei i landet vårt de senere årene har vært med på å redusere antall trafikkulykker. Mitt poeng når det gjelder 1950- og 1960-tallet, er at den såkalte veinormalen i Norge har gjennom mange år vært smalere enn i Sverige. Derfor er det lettere å sette opp fysiske midtdelere hvis veien er bred, men hvis den er smal, er det vanskelig. Da må man utvide veien eller ha ikke-fysiske midtdelere. Vi bygger lengre veier, vi bygger bredere veier nå enn vi gjorde før. Akkurat den strekningen representanten viser til, kjenner jeg ikke i detalj. Men resultatene viser at det som nå gjøres i forbindelse med vei- og trafikksikkerhet, gjør at antall ulykker går ned.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det jeg kan love, er at Nasjonal transportplan kommer til å inneholde ytterligere opptrapping av tiltak som bedrer trafikksikkerheten på norske veier. Det innebærer også midtrekkverk. Nøyaktig hvor mange kroner vi skal bruke på ulike tiltak, kommer i Nasjonal transportplan og i de årlige budsjettene. I tillegg til midtrekkverk er det klart at det vi nå gjør for firefelts motorvei, hvor man snart kan kjøre på motorvei fra Hamar til Oslo, til Svinesund og fra Svinesund mot Grenland. Vi har bygd ut i Midt-Norge. Vi bygger ut E6 i Nord-Norge. Vi bygger ut mange andre store veier. Det bidrar også til å øke trafikksikkerheten og redusere antallet mennesker som dør på norske veier. Midtrekkverk er et viktig tiltak. Denne regjeringen følger opp det, i tillegg til andre tiltak. Summen gir bedre trafikksikkerhet på norske veier og det laveste antall drepte på mange, mange tiår.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Dette er en alvorlig sak, det er en viktig sak, og det handler om noen grunnleggende prinsipper, ikke minst når det gjelder vern av liv, og respekt for at vi skal være veldig varsomme med hvor vi setter grensene når det gjelder å tillate abort. Her har vi et regelverk som innebærer at det er selvbestemt abort inntil den 12. svangerskapsuken. Så er det adgang til å ta abort mellom 12. og 22. uke, men da etter nemndbehandling. Og så skal det ikke være abort etter 22. uke med mindre enten morens eller fosterets liv er i fare. Det er – litt forenklet – dagens regelverk. Så har det kommet rapporter om at det regelverket ikke har vært fulgt, og at det har vært kritikk av hvordan nemndene har tolket dette med tanke på abort etter 22. svangerskapsuke. Det ble oversendt en sak til Helsedepartementet fra Helsedirektoratet, der man kom til den klare konklusjonen at her var det en praksis som ikke var tilfredsstillende. Nemndene har fått beskjed om at det skal innskjerpes, slik at regelverket følges. Abort på levedyktig foster skal ikke forekomme. Ikke minst gjør forbedret teknologi at flere kan fødes tidligere og overleve, så dette blir et enda viktigere spørsmål med den nye teknologien vi etter hvert har greid å utvikle i norsk helsevesen. For det første er saken tatt opp med største alvor av Helsedirektoratet, som har laget rapporten, og av Helsedepartementet, som har understreket at praksisen skal skjerpes inn. I tillegg vil helseministeren be om at en egen faggruppe, en uavhengig ekspertgruppe, går igjennom regelverket og den praksisen som har vært knyttet til bestemmelsen i abortloven, både i de primære abortnemndene og i den sentrale abortklagenemnden. Den gruppen skal bestå av jurister og leger for å gå gjennom praksis og passe på at det skjer i henhold til loven.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg er enig i at det er et etisk dilemma. Utfordringen her er jo at vi har hatt en praksis som etter alt å dømme ikke har vært i tråd med regelverket. Vi trenger dokumentasjon på det og å sikre at regelverket praktiseres. Dilemmaet ligger i følgende: Det er bred enighet om at vi skal kunne akseptere abort på de aller yngste fostrene. Flertallet mener at det skal det være opp til kvinnen selv å avgjøre de første 12 ukene, men også Kristelig Folkeparti – så vidt jeg forstår – har vært innforstått med at i de første ukene kan det aksepteres abort hvis det har vært en beslutning i en nemnd. Det som er spesielt, er at etter 22. svangerskapsuke skal det ikke innvilges abort av hensyn til kvinnens fysiske eller psykiske helse, livssituasjon eller forhold som rammes av straffeloven, f.eks. incest eller voldtekt. Så etter 22. uke skal det ikke være abort med mindre morens liv eller fosterets liv er i fare. Det er den praksisen som er utfordret, og det er den praksisen som må skjerpes inn.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg er opptatt av å legge til rette for at flest mulig ønsker å bære fram barnet – gjennomføre svangerskapet. Vi ønsker alle å bidra til at det blir færrest mulig aborter. Jeg mener at det likevel er riktig at vi har et lovverk som innebærer at kvinnen selv bestemmer de 12 første ukene, at det er mulig å få nemndbehandling mellom 12. og 22. uke, og at vi har et forbud mot abort etterpå, med mindre kvinnens eller fosterets liv er truet. Jeg er opptatt av å bedre forholdene for barnefamiliene. Jeg mener vi har gjort mye både gjennom det som har skjedd med foreldrepermisjonen, det som er skjedd gjennom barnehager og gjennom mange andre tiltak, som gjør at Norge er et land der det gjennomgående er godt å være mor. Men noen er i en situasjon der de opplever at det likevel er vanskelig å bære fram barnet, og da må vi se på hva mer vi kan gjøre for å bedre forholdene for mødrene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg tør ikke si nøyaktig hva helseministeren har for planer, men så vidt jeg har oppfattet, skulle hun svare på et spørsmål i Stortinget om dette. Uansett er det i hvert fall et svar på den oppmerksomheten denne saken har fått, som ikke minst Kristelig Folkeparti har vært opptatt av, at det nå nedsettes en ekspertgruppe med jurister, leger og uavhengig ekspertise for å gå gjennom denne praksisen, gå gjennom hva som har skjedd, og se på hva som skal gjøres for at regelverket og intensjonen i regelverket blir fulgt. Uavhengig av hva man mener om kvinners rett til selvbestemt abort i de første ukene fram til 12. svangerskapsuke, er det full enighet i Stortinget om at etter 22. uke skal det ikke være adgang til abort med mindre morens eller fosterets liv er truet. Det er i hvert fall et politisk svar, og så er jeg trygg på at også helseministeren er beredt til å svare direkte i Stortinget på en egnet måte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Først det grunnleggende: Vi er opptatt av at vi innenfor en forsvarlig pengebruk, slik den nå utgiftsføres på statsbudsjettet, har økt og skal øke bevilgningene til jernbane, vei og samferdsel. Det har vi vist ved å ha en historisk kraftig økning, og det bygges nå veier over hele landet i et tempo vi knapt har sett maken til. Punkt 1: Dette handler ikke om hvorvidt man er for eller imot veier. Denne regelen er for vei og for bane, og dette følges opp i konkret handling. Punkt 2: Det har alltid vært slik– jeg mener det er riktig – at man har skilt mellom det som finansieres som forretningsdrift i et marked, og det som finansieres som bevilgninger over statsbudsjettet. Det kan være gode formål begge deler, men det har ulik effekt på økonomien. Det er altså forskjell på f.eks. Avinor, som gjennomfører investeringer, og som får inntekter gjennom landingsavgifter og flyplassavgifter. De har da egen inntjening og er selvfinansiert uten at man trenger bevilgninger fra statsbudsjettet. Tilsvarende er det for Statkraft. De har inntekter fra å selge strøm, så får de penger inn, og så betaler de sine investeringsprosjekter på den måten. Det er forretningsdrift, det gir avkastning, og det har altså en helt annen effekt på økonomien enn de gode formålene vi bevilger til over statsbudsjettet. Når det gjelder dem vi bevilger til over statsbudsjettet, er vi altså opptatt av den totale pengebruken, fordi det handler om hvordan det går med bedriftene våre, kronekursen vår og mange andre viktige ting. For det tredje er det slik at vi tar hensyn til f.eks. hvor mye penger vi bruker på oljeplattformer. Oljeplattformene er også selvfinansierende; det investeres, så selger man olje, og så får man penger til å betale renter og avdrag. Det bevilges ikke penger over statsbudsjettet til noe som ikke gir avkastning, men vi tar jo hensyn til det. Det er jo det som er hele poenget. Når vi først ser hvor mye som investeres i olje, i boligbygging og i private forretningsbygg, doserer vi finanspolitikken etter det. Det er det som kalles motkonjunkturpolitikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det er jo selskapsstrukturer også for vei – ingenting er helt likt, ingenting er helt kopierbart. Vi hadde tidligere i dag en diskusjon om bompengeselskaper. Det er selskapsstruktur for vei, ofte eid av det offentlige, som lånefinansieres, men som også finansierer seg i et marked – eller er selvfinansierende – ved at de har inntekter fra bommer. Det er det som er forskjellen. Det vi bevilger oss av goder, må håndteres på en annen måte enn det som er selvfinansierende – enten gjennom bominntekter eller gjennom markedsinntekter. Dette er altså inntekter som kommer til prosjektene. Man kan jo fortsette en lang debatt om budsjetteringsteknikk, men det avgjørende er at det handler om politikk. Hele grunnlaget for at Fremskrittspartiet gjør dette, er at de ønsker å øke den samlede pengebruken i samfunnet – bygge mer av både det ene og det andre. Da er det jeg sier at det er totalpengebruken som avgjør hvordan det går med renter og kronekurs – og industrien. Jeg er opptatt av at det skal gå bra med den, for vi skal ha trygge og lønnsomme bedrifter også i framtiden.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg er glad for spørsmålet om hva under-streken-penger er. Dette er for spesielt interesserte – og det er vi jo begge. Under-streken-penger er ikke det samme som under-bordet-penger, det er(latter i salen) noe annet (latter i salen)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
– selv om spørsmålet kan høres litt slik ut. Under-streken-penger er det som i dagligtalen er et folkelig uttrykk for investeringer som gir avkastning. Jeg prøvde i mitt forrige svar å si at selv om f.eks. forskning er veldig fornuftig, bevilger vi penger til dette over streken fordi det er en utgift vi bevilger. Men hvis vi f.eks. setter penger inn i Statkraft under streken, gir det avkastning og inntjening. Derfor utgiftsføres det annerledes. Det er det som kalles formuesomplassering eller porteføljeforvaltning. Det har alltid vært utgiftsført slik. Jeg tror det er lurt å gjøre det på den måten. Det er en ryddig og innarbeidet måte å utgiftsføre utgifter på. Men hele poenget(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Dere skal lytte og lese regjeringens dokumenter, hvor disse tingene er beskrevet på en grundig og god måte. Det er i tråd med det som er vedtatt på Arbeiderpartiets landsmøter, det som Arbeiderpartiets talskvinne ga uttrykk for. Det finnes mange måter å finansiere ting på. Man kan bompengefinansiere det, man kan lånefinansiere det, man kan budsjettfinansiere det – man kan finansiere det på ulike vis. Men det avgjørende er at det skal betales – før eller siden skal det betales. Hvis man er villig til å bevilge mer, kan man betale mer. Det jeg er for, er å bevilge mer, slik at vi kan betale for mer vei. Jeg har derfor gått inn for at vi innenfor ansvarlige rammer skal bevilge historisk mye til vei og jernbane. Det gjør vi, og det skal vi gjøre enda mer av. Hva Høyre egentlig mener, er veldig forvirrende. Høyre er jo for bompengeprosjekter. Disse må nødvendigvis lånefinansieres, med mindre de har så mye egenkapital at de kan egenkapitalfinansiere det. Hvis staten skal betale dette, trenger vi ikke bompengeprosjektene overhodet. Her har Høyre og Arbeiderpartiet vært enige om at vi bør betale mye over statsbudsjettet. Så kommer bompengene i tillegg.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Mitt poeng med å vise til det gamle Fremskrittspartiet var at de hadde en retorikk der de var helt åpne om at det handlet om å bruke vesentlig mer penger. Det er en ærlig diskusjon om det er forsvarlig eller ikke. Nå er man mindre åpen om dette, bruker akkurat like mye penger uansvarlig, men prøver å skjule det i andre måter å utgiftsføre det på. Det blir ikke noe mindre pengebruk av å utgiftsføre det annerledes. Når det gjelder Arbeiderpartiet, er det til å kjenne igjen. Vi er for at vi skal betale ting og finansiere ting på en ryddig måte innenfor statsbudsjettet. Vi har f.eks. – det er det rart at man ikke har kommet på – lånefinansiering innenfor sykehusene, men det utgiftsføres over streken. Så det er med i budsjettindikatorene og utgiftsføres ærlig som oljepengebruk, selv om det altså løser et likviditetsproblem for helseforetakene. Det avgjørende her er egentlig hvordan man tar disse pengene inn i budsjettet. Vi har tatt det – også statlige sykehuslån – innenfor budsjettet, som utgifter.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det var et interessant spørsmål.(Munterhet i salen) For det første vet jeg at Kristin Halvorsen er veldig opptatt av å understreke at det ikke er det hun mener. Hun mener selvsagt ikke at hvis man har gått på en skole som ikke er offentlig, eller gått på en privat skole, kan man ikke f.eks. engasjere seg i samfunnet eller vise empati. Jeg tror nok at hun noen ganger har ment at jeg har manglet empati for det hun har tatt opp, men det tror jeg ikke hun mener skyldes Steinerskolen, det tror jeg hun mener mer skyldes LO-skolen, Sørmarka eller noe annet. Men det er en annen sak. (Munterhet i salen) Det avgjørende er at vi fra Arbeiderpartiets og regjeringens side alltid har vært opptatt av følgende fundamentale skille: Det er forskjell på det å ha Steinerskoler, Montessoriskoler eller andre skoler som et supplement til den offentlige fellesskole. Selv i Einar Gerhardsens tid tillot man den type private supplementer – det er bra. Det vi har advart mot, er en omfattende privatisering og kommersialisering av skolen. Det har vi sett i andre land, vi har sett at det lett fører til større sosiale forskjeller. Noen elever og grupper tiltrekkes til noen skoler, andre til andre, og vi får ikke minst større problemer med integrering og inkludering. Den omfattende privatiseringen av vår offentlige fellesskole er noe helt annet enn fortsatt å akseptere det som et supplement som vi har hatt i alle år, som både Kristin Halvorsen og jeg advarer mot. Det var en viktig årsak til at vi endret privatskoleloven etter at vi vant valget i 2005, og gjorde det sammen med Kristelig Folkeparti, slik at vi nettopp bevarte mangfoldet når det gjelder pedagogiske og religiøse alternativer, men satte en stopper for kommersialisering og privatisering av skolen. For øvrig er Steinerskolen en utmerket skole, som jeg har mye å takke for.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg prøvde å svare på det i mitt forrige svar. Kristin Halvorsen har selv understreket at hun selvsagt ikke mener at det å gå på en privat skole er noe som gjør at du blir et menneske uten empati, følelser eller evne til å være en del av et fellesskap. Det sa jeg, og det gjentar jeg gjerne nå. Men det er likevel slik at den loven som den forrige regjeringen la opp til, og som vi endret, lett hadde innebåret en betydelig privatisering av norsk skole, også der kommersielle interesser fikk lov til å eie skole. Jeg tror at selv om man prøvde å ha utbyttebegrensninger, er det litt naivt å tro at når kommersielle interesserer investerer i norske skoler, vil de gjøre det av – hva skal jeg si – kjærlighet til norske elever. Det er klart at her handlet det også om avkastning på investerte penger. Andre land har prøvd det samme; de får vesentlig dårligere – iallfall mange av dem – resultater. Sverige er et eksempel på et land som har en dårlig utvikling i skolen, bl.a. samtidig med at de har privatisert skolen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Vi mener at det lovverket vi har i dag, både gir mulighet for mangfold og utvikling av nye undervisningsmetoder innenfor den offentlige skolen. Jeg tror det er mer mangfold der nå enn det har vært på mange år, med utvikling av nye undervisningsmetoder og nye pedagogiske metoder. I tillegg mener vi at det lovverket vi har for privatskoler, som gir grunnlag for å gi tillatelse til å drive dem hvis de drives på et særskilt grunnlag – pedagogisk eller religiøst – også bidrar til dette mangfoldet. Det vi er redd for, er en utvikling der vi får omfattende privatisering av fellesskolen, der vi får en utvikling som den vi har sett i Sverige, der man har hatt mye av den samme debatten, og det har vært vanskelig å tolke alle forskningsresultater entydig. Men det har i hvert fall vært en samtidighet med at de har fått større sosiale skiller i skolen. De har faktisk falt på PISA-målingene, samtidig med at de har hatt en omfattende privatisering av skolen. Det er vi redd for, og derfor holder vi igjen for et alminnelig frislepp og privatisering, og jeg er glad for at vi har fått til en enighet med Kristelig Folkeparti om det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg mener det er rom for forbedringer av den norske skolen, både det vi gjør i den offentlige fellesskolen, som er størst, og det vi gjør i privat regi – det er mye. Men det viktigste er bedre lærere, bedre utdanning av lærere og bedre etter- og videreutdanning av lærere. Det positive nå er at vi har hatt en kraftig økning i antall mennesker som ønsker å bli lærere. Det styrker kvaliteten, det hever statusen til læreryrket, og det er nok en årsak til at Norge nå har skåret bedre på de internasjonale sammenligningene når det gjelder kvalitet i skolen. Kunnskap og kvalitet i skolen er det jeg er opptatt av. Der kan vi bli bedre. Vi ser at utviklingen går i riktig retning, mens enkelte land som har startet mer i privat retning, har sett en utvikling i negativ retning. Så er det store forskjeller mellom land og derfor kompliserte sammenligninger. Men vi ser f.eks. at Finland, som skårer best, praktisk talt ikke har noe privat innslag i sin skole.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg er alltid litt forsiktig med å ta ting på sparket i en problemstilling jeg ikke kjenner, så jeg vet ikke nå hva slags prosesser det er rundt finansiering av privatskoler. Men å se på det i betydningen se om jeg skal se på det, skal jeg alltids gjøre, og så skal jeg komme tilbake til om jeg har sett, og hva jeg har sett.(Munterhet i salen) Men det er viktig at det er en ordentlig finansieringsordning. Det er faktisk noe vi har drøftet med Kristelig Folkeparti. (Munterhet i salen) Ellers er jeg litt skuffet over at representanten Eriksen ikke har registrert at vi har imøtekommet langt flere frierier – privatskoleloven var del av det, eldreforliket var en del av det. Jeg mener at Kristelig Folkeparti kan være veldig stolt av at de bidro til å få på plass et pensjonsforlik. Kanskje det viktigste av alt er det store stat–kirke-forliket, som har strukket seg over to stortingsperioder. Det har vært en av Kristelig Folkepartis viktigste saker, der Kristelig Folkeparti har spilt en helt avgjørende rolle. Der mener jeg vi hadde en god prosess mellom Kristelig Folkeparti og regjeringen. Så dette er ikke den eneste saken der vi har hatt gode prosesser, men det var viktig at vi ble enige om privatskoleloven.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Alle her i denne sal er for bedre vei, jernbane og en ansvarlig politikk. Spørsmålet er om en skal bygge norske veier ved å la utenlandske kapitalister få ta renteinntekter fra norske bilister. Jeg må korrigere statsministeren: Det er ikke 100 mrd. kr mer til vei som er lovt av denne regjeringen, men 100 mrd. kr mer til all infrastruktur. Så man overdriver litt. Men i Fremskrittspartiets øyne er det altså uansvarlig politikk å låne inn penger for å bygge veier, når staten har et stort overskudd. Det er ingen poeng i at vi skal låne penger fra utlandet til 6,5 pst. rente – som vi f.eks. har gjort til E6 Kolomoen – mens vi samtidig låner ut norske oljepenger til 1,8 pst. rente til Tyskland. Det er dårlig økonomisk politikk, ikke lønnsom økonomisk politikk. Men hvis det er slik at alle statens utgifter skal dekkes innenfor budsjettet, kan statsministeren da forklare hvorfor SAS har fått 1,3 mrd. kr utenfor statsbudsjettet? Er flyvertinner det viktigste vi har å bruke penger på i dette landet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Det er en åpenbar misforståelse …
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Det er lov å oppklare misforståelser!
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Jeg vil tilbake til oljepengebruk, for det er viktig å føre en ansvarlig økonomisk politikk der skattebetalernes penger ikke lånes billig ut og så lånes dyrt hjem igjen, men at pengene blir brukt til å investere i landet. Statsministeren ga inntrykk av at all statlig pengebruk fra regjeringen prioriteres innenfor handlingsregelen, mens Fremskrittspartiet derimot angivelig er uansvarlig som vil finansiere samfunnsøkonomisk lønnsomme veier og jernbane i egne selskaper. Dette er en åpenbar misforståelse, for regjeringen bruker selv denne modellen når de bygger flyplasser. Den kalles Avinor-modellen. Avinor får investere, drifte og planlegge flyplasser utenfor statsbudsjettet, men det er ikke bare Avinor som får lov til dette. I revidert budsjett ble det bevilget 425 mill. kr til et såkornfond. I budsjettet fra regjeringen står det at dette er penger som bevilges utenfor handlingsregelen. De teller altså ikke med i 4 pst.-regelen. Tilsvarende har det blitt brukt oljepenger til SAS, DnB, Aker, Hydro, Statskog, Norfund, BaneTele og Kommunalbanken – jeg tror statsministeren tar poenget. Det er bevilget nesten 10 mrd. kr i året utenfor handlingsregelen til selskaper som bruker pengene inn igjen i norsk økonomi, og da har jeg ikke engang begynt å nevne oljenæringen. Oljenæringen skulle få 25 mrd. kr i statlige investeringer i budsjettet som ble framlagt i fjor høst. I revidert budsjett har dette blitt til 26 mrd. kr – en har altså økt det med 1 mrd. kr uten at det registreres av handlingsregelen, og uten at det omtales. Tilsvarende fikk Statkraft i 2010 tilført 14 mrd. kr i egenkapital – mye av det er oljepenger. 4 mrd. kr tar en nå inn i statsbudsjettet, selv om selskapet bare hadde 40 mill. kr i overskudd. Det som var oljepenger i 2010, har nå blitt kraftpenger som kan brukes innenfor handlingsregelen – så kan en spare oljepengene og være ansvarelige sånn sett, men det er jo å jukse med virkeligheten til folk der ute. Summa summarum: Flere hundre milliarder kroner brukes inn i norsk økonomi. Da er spørsmålet: Hvorfor kan man bygge flyplasser på denne måten, men ikke la samfunnsøkonomisk lønnsomme veier bygges på samme måte?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Det var akkurat det svaret jeg forventet. Derfor er det greit å ha gjort hjemmeleksen sin. I 2003 fikk Avinor tilført 7,3 mrd. oljekroner utenfor statsbudsjettet. Det er ikke betalt utbytte i nærheten av dette tilbake igjen. Det er kommet ca. 1,4 mrd. kr i utbytte fra dette selskapet, og det er en ganske dårlig avkastning på en så stor egenkapitalinnskyting. Forskjellen på det å bygge veier og flyplasser er ikke at flyplasser er lønnsomme og veier er ulønnsomme. Forskjellen er selskapsformen. Man har valgt politisk å ha en selskapsform når det gjelder flyplasser, som driftes av et selskap som får alle inntektene fra flypassasjerene, mens når det gjelder veier, går alle inntektene fra bilistene i form av skatter og avgifter – jeg minner om at de betaler 60 mrd. kr i året – rett i statskassen. Hadde det vært et veiselskap, hadde det hatt mye bedre økonomi enn det Avinor har, men man har valgt å gjøre det på en annen måte, og da handler det om politisk vilje. Fremskrittspartiet er opptatt av å forvalte oljeformuen på en best mulig måte der man skal slippe å betale 9,9 mrd. kr for en vei som det koster 4,8 mrd. kr å bygge. Derfor utfordrer jeg statsministeren igjen: Vil man vurdere å ha en selskapsstruktur for vei lik den man har for flyplasser?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
«I en kronikk i Aftenposten 12. februar 2008 skrev fylkesmann Sigbjørn Johnsen at OPS-prosjekter gir dyr finansiering, men at «mye tas igjen ved raskere og mer effektiv utbygging». Dette reflekterer en tankegang om at utbyggingstempo og organisering er viktig for å sikre gode prosjekter. I Aftenposten 10. mai 2012 framkommer det at uforutsigbarhet i finansiering gir merkostnad i milliardklassen. Trygg finansiering gir mer vei for pengene. Vil statsråden sikre at igangsatte prosjekter realiseres uten utsettelse?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Takk for svaret. At særskilte prosjekter får den beskyttelsen, er veldig hyggelig. Men kan statsråden garantere at alle igangsatte prosjekter vil kunne fullføres uten at en må ta en pause fordi det mangler litt penger her og der? Bakgrunnen for dette er at Econ har gjort en analyse som det, som nevnt, er referert til i Aftenposten. Der sies det at det er fare for at vi vil tape 1,4 mrd. kr på at det blir pause i igangsatte veiprosjekter og andre infrastrukturprosjekter, nettopp fordi finansieringen ikke kommer så jevnt og trutt som det en hadde håpet. Det er noe som fylkesmann Sigbjørn Johnsen advarte mot, men som finansminister Sigbjørn Johnsen åpenbart ikke er like opptatt av, når han hele tiden advarer mot å finansiere ting på en annen måte i dag. Dette er altså en dyrere måte å gjøre det på. Fylkesmann Johnsen hadde sett lyset. Det er litt rart at finansminister Johnsen har kommet til et mørkt kontor. Men han kan få se lyset på ny i stortingssalen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-16:
Jeg må bare si til finansministeren at Fremskrittspartiet også vil advare sterkt mot å bruke krumspring eller forsøke å gjemme vekk bevilgninger. Men dette handler om hvordan en lager systemer, hvordan en behandler like infrastrukturtilnærminger på ulik måte. I dag er det sånn at flyplassinfrastruktur investeres i og bygges ut gjennom et statlig selskap som har fått tilført oljepenger, og som òg får øremerkede avgiftsinntekter. Men veier skal kun prioriteres innenfor statsbudsjettet, uten at man har et statlig selskap som får øremerkede avgiftsinntekter eller får tilført egenkapital. Begge deler er i prinsippet infrastrukturprosjekter, men når det gjelder det ene, har man et statlig selskap som organiseres fleksibelt, mens det andre må prioriteres opp mot alt annet. Hvorfor er det sånn at hvis du jobber på en flyplass, skal du kunne få oljepenger utenfor budsjettet, men hvis du skal legge asfalt, må du få oljepengene innenfor budsjettet?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-16:
Jeg tror nok Stoltenberg må finne seg i at det er han som skaper en smule forvirring her. Han sa i spørretimen 26. oktober: «Det er jo slik at hvis Norge begynner å lånefinansiere veiprosjekter, har vi innrettet oss veldig dumt.» Det er jo nettopp dette eksemplet det er referert til tidligere her. Jeg har lyst til å gripe fatt i en annen uenighet, som er innenfor samme område. I Aftenposten på mandag kunne vi se at Arbeiderpartiet nå går for prosjektfinansiering – og med det lånemodeller à la Gardermoen-utbyggingen. Det er partiets samferdselspolitiske talskvinne som hevder dette. Så vet vi at Stoltenberg flere ganger i denne sal har sagt at det gjør man ikke, og i Gul bok i 2006 ble dette skrinlagt av Finansdepartementet. Hva mener egentlig regjeringen og Stoltenberg om dette spørsmålet?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-16:
Vi visste vel omtrent hvor brede veiene var i Norge, da vi lovte antall kilometer som skulle bygges med midtdelere, også da vi vedtok Nasjonal transportplan. Rumlefelt stopper ikke en trailer eller en henger på en trailer som kommer på tvers, det synes heller ikke når det er snø og is i veien. Det er altså ikke en fullgod løsning. Møteulykkene er relatert til veiens tilstand. Det er vårt ansvar, altså som politikere. Det er også mange andre årsaker til trafikkulykker, men dette er i alle fall vårt ansvar. Alle trafikksikringsorganisasjonene ønsker et tak på 4 000 ÅDT for når vi skal bygge midtdelere. I Høyre har vi tatt dette på alvor. Vi har innlemmet det i vår trafikksikringsplan. Jeg har en utfordring til regjeringen og statsministeren: Vil statsministeren støtte dette når de kommer med sin transportplan til vinteren?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-16:
Det bygges veier over hele landet, sier Stoltenberg. Det er i og for seg riktig, men de aller fleste av dem er lånefinansiert. Jeg fikk tidligere i dag et eksempel på nesten 90 pst. lånefinansiering. Og da er spørsmålet en kommer tilbake til nå – via Solvik-Olsen: Når det gjelder prosjektfinansiering, prosjektbudsjettering, hva er det egentlig regjeringen mener? Hva er det Stoltenberg mener? Når vi ser på Gardermo-utbyggingen, som hadde et starttidspunkt og et ferdigtidspunkt, en ramme for hele prosjektet, hvor man også ga mulighet for selskapsdannelse, lånefinansiering og vedlikeholdsoppfølging, er det slik i hvert fall alle andre har forestilt seg prosjektfinansiering. Vi registrerer altså betydelig uenighet mellom regjeringen Stoltenberg og Stoltenbergs Arbeiderparti, siden Arbeiderpartiets talskvinne har hatt en helt annen oppfatning om dette – i Aftenposten så sent som for to dager siden. Hva skal vi andre tro om dette?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-16:
Det var en hyggelig avveksling – om jeg får lov til å si det. «Bergen bystyre ønsker å doble bompengetakstene i Bergensprogrammet, men er avhengig av at Stortinget gir sin tilslutning til dette. En saktegående saksbehandling fra Samferdselsdepartementet betyr at viktige transporttiltak som vil bedre fremkommeligheten og bymiljøet i Bergen, vil bli satt på vent. Hvorfor bruker statsråden så lang tid på å få behandlet en helt ordinær bompengesøknad, og når vil regjeringen legge frem bompengesøknaden for Stortinget?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-16:
Jeg takker for svaret. Jeg hadde nok håpet på et mer offensivt svar, siden statsråd Anne-Grete Strøm-Erichsen valgte å komme og svare på spørsmålet mitt. Jeg syns det er oppsiktsvekkende at man sier at dette ikke er kommet til Samferdselsdepartementet ennå. Nei, det er nok så, men Statens vegvesen er Samferdselsdepartementets underetat, og de gjør som kjent grovarbeidet i slike saker. Jeg syns nok det blir en litt for sped unnskyldning å si at dette har man ikke nok oversikt over. Dette er kjente prosjekter, som også denne statsråden kjenner veldig godt til. Hun har i sin tid som byrådsleder i Bergen vært med på å presse dem fram, og jeg håper virkelig at man legger bredsiden til her nå for å få disse fram. Det er snakk om en forlengelse av Bybanen, det er snakk om Ringveg Vest, det er snakk om Skansentunnelen – og det er mange viktige programprosjekter som må fram. Og jeg gjentar spørsmålet: Får vi en proposisjon om dette i høst?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-16:
Jeg takker igjen for svaret og aner vel et lite halmstrå her. Men jeg tror det er viktig at både denne statsråden og samferdselsministeren skjønner at Bergen kommune ikke kan gå videre med å planlegge disse tiltakene uten at dette er godkjent finansiert gjennom denne bompengesøknaden og denne taksten, som må opp i Stortinget. Det er jo det som er det springende punktet. Ved at man utsetter dette nå, risikerer man å stille hele prosessen med utviklingen av prosjektene på vent, og det er en veldig uheldig sak. Jeg er kjent med at det foreligger en lånefullmakt i en sak vi fikk til Stortinget nylig, men det endrer ikke på Bergen kommunes og selskapets ansvar og rolle for å få fram disse prosjektene i tide. Vi er nødt til å få denne fram innen 1. januar 2013, og det ber jeg igjen om en bekreftelse på at vi kan få.