Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-12-10:
Kristelig Folkeparti er glad for – og det er en glede vi deler med hele komiteen – at det visuelle kunstfeltet nå har fått sin egen stortingsmelding. Gjennom stortingsmeldingen er det også lagt grunnlag for at feltet kan få et løft i tiden framover. Budsjettbehandlingen i høst har jo også vist en tverrpolitisk vilje til å gjennomføre et sånt løft. I meldingen er det mye bred enighet om hvordan dette skal gjennomføres – som flere talere har vært inne på. Kristelig Folkeparti er, sammen med andre opposisjonspartier, opptatt av at vi ikke bare får en for ensidig fokusering på levebrødet til den enkelte kunstner som sådan, men mer fokusering på å utvikle grunnlaget for at kunstnerne skal kunne formidle og leve av å nå ut med sin kunst. Det har andre talere vært mer inne på. Jeg vil supplere det som er sagt så langt, med å bemerke at Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi utnytter de ulike miljøene – kompetansen – vi har i ulike deler av landet også i den statlige satsingen på feltet. Det ble bemerket på høring med bl.a. Museumsforbundet, og jeg synes det er verdt å ta med seg. Jeg er også glad for at hele komiteen viser til at Birka fyller en viktig funksjon som et nasjonalt senter for kunst og håndverk. Så vil jeg også framheve betydningen av Outsiders Art, som en samlet komité heldigvis har løftet opp betydningen av, og av at vi legger rammebetingelsene til rette for fri utøvelse av kunstnere som har en bakgrunn som gjør at de har levd litt på kanten av samfunnet, og at det legges til rette for at de kan utøve sin kunst i frihet. Det tror jeg er viktig ikke bare for dem det gjelder, men det er viktig for oss som samfunn at vi legger til rette for det. Saksordføreren var så vidt inne på diskusjonen om styring av kulturfeltet. Her er det en uenighet mellom Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene, og det kommer igjen til syne i meldingen. I meldingens kapittel 19 om kulturelt mangfold kommer det egentlig en ganske sterk melding fra regjeringen. Der heter det – på side 191: «Kulturdepartementet stiller krav(gjennom tilskudds- og tildelingsbrev) til alle virksomheter som mottar statlig støtte, om å utvikle nye måter å arbeide på for å ivareta hensynet til inkludering og kulturelt mangfold gjennom sin ordinære virksomhet. Inkludering og kulturelt mangfold skal inngå som en naturlig del av programmering, organisasjonsutvikling, rekruttering og publikumsarbeid og i institusjonenes strategier på kort og lengre sikt.» (gjennom tilskudds- og tildelingsbrev) Ja, dette handler ikke om hvorvidt vi er opptatt av at kunsten skal nå ut til alle barn, unge og voksne over hele landet, som saksordføreren var inne på – det er vi alle sammen enige om, og det er heller ikke kontroversielt – men det handler om det som saksordføreren var inne på i sin neste setning, at vi skal kunne styre institusjonene på linje med alt det andre vi bevilger penger til. Nei, det er faktisk forskjell på kulturlivet og statlige bedrifter, statlige etater og direktorater. Kjernen i denne diskusjonen er å erkjenne at kulturlivet ikke bare er en del av et fritt samfunn med ytringsfrihet, men det er faktisk en nøkkel til praktiseringen av et fritt samfunn med ytringsfrihet der alle stemmer får komme til orde. Da er den type formuleringer som jeg har referert, direkte usunt – for å bruke et forsiktig begrep. Vi kjenner historien til det visuelle kunstfeltet i Norge. Man kan f.eks. spørre seg om Christian Krohg hadde kunnet male «Albertine i politilægens venteværelse» under de betingelser – hvis man hadde hatt en regjering som la føringer for at man skulle holde seg innenfor det politiske feltet. Jeg skal la spørsmålet henge, men det kan jo være til ettertanke.