trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg hørte med stor interesse på representanten Ryans skryt av alt Regjeringen hadde fått til, og det lover sikkert godt i forhold til mange av valgløftene som SV hadde. Det er nettopp det jeg har lyst til å henge meg opp i. Det er et par av valgløftene som jeg faktisk mangler og ikke ser noe til. Det ene var man veldig klar på. Det gjelder dette med makspris i barnehagen. Så ser vi nå at SV helhjertet støtter et budsjettforslag hvor maksprisen økes. Man skal nå ta inn flere millioner kroner fra barnefamiliene i økt makspris. Det andre var dette måltidet i skolen, som veldig mange foreldre hadde sett fram til. Dette skulle man få gjennomført nå, siden det var veldig høyt på den politiske agendaen under valgkampen. Kan representanten Ryan nå gi noen garanti for når man eventuelt kommer tilbake til dette med skolemåltid? Når vil dette bli innført, og vil dette være et av valgløftene som man kan se fram til er innført innen denne valgperioden?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg registrerer at også Senterpartiet, som et av de tre regjeringspartiene, er veldig godt fornøyd med budsjettet – noe annet ville jo forundret oss i denne sal. Men det jeg også konstaterer, er at Senterpartiet ofte ønsker å gi inntrykk av at man er det mest distriktsvennlige partiet. Jeg hører stadig at Senterpartiet snakker om at det er viktig at folk skal være bosatt i Distrikts-Norge. Mitt utgangspunkt da er at det må være slik at det er levelig for folk å bo i Distrikts-Norge, f.eks. i forhold til dette med lavere drivstoffutgifter, lavere utgifter knyttet til bilhold osv., hvor man kanskje ikke har de alternativene som vi som bor på det sentrale Østlandet, har. Hvorfor er ikke Senterpartiet mer på hogget i forhold til å kreve at man får ned utgiftene for dem som bor i Distrikts-Norge – få ned utgiftene for næringslivet i Distrikts-Norge slik at man kan transportere varene sine langt rimeligere enn det man kan i dag, med de skyhøye avgiftene som i dag er lagt på bilhold?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Det er ikke vanskelig å forstå at Schjøtt-Pedersen har mange barn, for en bedre eventyrforteller finnes i hvert fall ikke i dette hus. Jeg tror heller ikke at alle kjenner seg igjen i de eventyrene Schjøtt-Pedersen forteller – en regjering som kutter i kunnskap og forskning, en regjering som ikke sørger for at det blir behandlet flere pasienter ved våre sykehus til neste år, en regjering som bidrar til høyere rente. Schjøtt-Pedersen bør tenke litt på de mange unge i etableringsfasen med store lån. Jeg registrerer at Schjøtt-Pedersen sier at man må øke skatten for dem som har mest. Hvem er det Schjøtt-Pedersen øker skatten for til neste år? Jo, det er vanlige lønnsmottakere, ingeniører, lærere og selvstendig næringsdrivende. Det er pensjonister som har nedbetalt huslånet sitt, og sitter i en leilighet eller en bolig. Det er de som må betale høyere boligskatt til neste år, og det er de mange med privat pensjonssparing, som vil kunne få 10 000 kr– 12 000 kr i skatteskjerpelse av Karl Eirik Schjøtt-Pedersen. Skjønner Schjøtt-Pedersen at ikke alle kjenner seg igjen i de eventyr han forteller? Og forstår han at mange velgere føler seg lurt av de løftene som ble gitt?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Høyre ber ikke bare om tillit – vi har også vist oss tilliten verdig. Vi har styrt norsk økonomi i fire år, og snudde den fra pessimisme til optimisme, sørget for at det ble lagt til rette for investeringer og nye arbeidsplasser. Vi forhandlet statsbudsjett med Fremskrittspartiet gjennom fire år, og vi satte foten ned hver gang Fremskrittspartiet krevde å bruke mer oljepenger. Høyre vant frem. Schjøtt-Pedersen kan føle seg helt trygg på at når det gjelder den økonomiske politikken, er Høyre til å stole på. Vi driver ikke med noen eksperimenter i økonomisk politikk. Men det er jo litt underlig at lederen av finanskomiteen bruker denne anledningen til først og fremst å skyte på Fremskrittspartiet. Han burde kanskje være mer opptatt av Høyres alternative opplegg, og også kanskje av å forsvare det opplegget som Regjeringen har lagt frem. Vi har sagt at vi har en ambisjon om å få til et godt samarbeid mellom alle de fire ikke-sosialistiske partiene, og det jobber vi med i Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Det er helt riktig at Høyre har tro på en dynamisk skattepolitikk. Vi har sett at den skattepolitikken som sentrum-Høyre-regjeringen førte, har bidratt til vekst og fremgang for Norge, ved at lavere skatt har gitt mer penger til fellesskapet og mer penger å fordele. For 2007 ser ikke vi det som noe mål at skattelettelsen skal være størst mulig. Derimot ser vi det som et mål at skattelettelsene skal bidra til å gjøre det mer lønnsomt å jobbe, at det skal bli mer lønnsomt å spare og mer lønnsomt å investere i norske bedrifter. Det å øke matmomsen med 1 pst. vil jo ifølge finansministeren ha helt marginal betydning for prisnivået på mat. Derimot synes vi det er viktig å redusere skatten på lave og midlere inntekter. Vi synes faktisk at det for 2007 er viktigere å prioritere å sørge for at folk med inntekt rundt 250 000 kr får lavere skatt, enn at matmomsen skal stå på stedet hvil.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Høyre har et langt bedre opplegg for finansiering av skolebøker enn det Regjeringen har lagt frem. Høyre sørger også for at flere barnefamilier skal få barnehageplass. For oss er det faktisk viktigere at folk får barnehageplass, og at det er kvalitet i barnehagetilbudet, enn at prisen skal være lavest mulig. Vi senker prisen med 120 kr i forhold til 2005, men vi mener at i 2007 er det viktigste å sørge for at vi stimulerer til barnehageutbygging gjennom mer likebehandling av offentlige og private barnehager. Vi synes at det er viktigere å prioritere kvaliteten i barnehagetilbudet. Det er veldig mange foreldre som er bekymret for kvaliteten i barnehagene. Det prioriterer Høyre. Vi reduserer også skattene til neste år med 3,5 milliarder kr – målrettede skattelettelser, slik at det skal lønne seg å jobbe, lønne seg å spare, lønne seg å investere i norske arbeidsplasser. Jeg tror kanskje at Heikki Holmås burde være mer bekymret for at hans egen regjering øker skattene for helt vanlige lønnsmottakere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Det ble bygd ut mer kraft i løpet av våre fire år i regjering enn i de ti årene som gikk før Høyre kom i regjeringskontorene. Vi satte i gang økt kraftproduksjon, både vannkraft og gasskraft. Vi har foreslått å etablere et grønt sertifikatmarked i Norge sammen med Sverige. Det ville ha ført til at mange av de gryteklare prosjektene ville ha blitt realisert, mens Regjeringen har valgt et byråkratisk system hvor vi ser at alle må stille seg i kø hos Enova, og at Enova ikke får utbetalt pengene slik at man får realisert prosjektene og bygd ut mer kraft. Høyre har fremmet forslag i sitt alternative budsjett, som ville økt kraftproduksjonen. Vi har bl.a. foreslått at vi skal ha et nytt skatteregime som bidrar til at man får mindre skattemessig tilpasning blant småkraftverkene, og at man da ville fått større kraftproduksjon. Vi har foreslått å delegere til kommunene å kunne gi tillatelse til bygging av mikro- og minikraftverk. At Senterpartiet sier nei til å delegere til kommunene å kunne si ja til minikraftverk, det vil kunne få konsekvenser for kraftproduksjonen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
La meg først si at jeg er enig med Agdestein i at den økonomiske politikken er fundamentet for en regjering. Vi har sagt at vi ønsker et bredt samarbeid mellom de fire ikke-sosialistiske partiene. Vi har god erfaring med samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre, og vi ønsker frem mot stortingsvalget i 2009 å bygge et bredere samarbeid som også skal innbefatte Fremskrittspartiet. Så vet Agdestein utmerket godt at for Høyre er den økonomiske politikken og handlingsregelen selvsagt en avgjørende faktor for den politikken vi kan føre i regjering. Det var det i perioden 2001–2005. Vi satte foten ned hver gang Fremskrittspartiet ville bruke mer oljepenger, som kunne ført til et høyere rentenivå, og Høyre er til å stole på i den økonomiske politikken. Bare helt til slutt: Jeg husker at TV 2 i 2003 laget en reportasje om de rød-grønne partiene. Da sa man at det spriket med mellom 30 og 40 milliarder kr mellom de rød-grønne partiene. Vel, man har klart å bli enige. Vi viste i vår regjeringsperiode at vi klarte å bli enige med Fremskrittspartiet om alternative budsjetter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Statsråden tar feil når det gjelder Høyres skattepolitikk. Det har vist seg at lavere skatt gir mer til fellesskapet, det øker arbeidstilbudet og fremmer verdiskapingen. Det ble også underbygd i en rapport som ble lagt frem i Danmark i går. Jeg har imidlertid lyst til å utfordre statsråden på et tema som interesserer henne, og det er kunnskap i skolen. I går gikk SVs partileder Kristin Halvorsen ut og beklaget overfor det norske folk at hun i valgkampen hadde vært for opptatt av gratis mat og for lite opptatt av kunnskap i skolen. I dag vedtar vi et budsjett som innebærer at det kuttes i kunnskap, og at forskning nedprioriteres. Den botsøvelsen som Kristin Halvorsen gjorde, hadde det stått respekt av hvis hun hadde tatt konsekvensen av det. Man må stille spørsmålet når Kristin Halvorsen sier at hun er så opptatt av kunnskap og forskning: Er det da utdanningsministeren som har nedprioritert høyere utdanning og forskning, eller er det rett og slett slik at når det kommer til stykket, så er ikke finansministeren villig til å prioritere kunnskap og forskning?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Senterpartiets finanspolitiske talsmann pleier å slå seg løs om sommeren med meningsløse, eller ganske meningsfulle, utspill som vekker det politiske Norge fra dvalen. I sommer gikk han til angrep på boligeiere, særlig bosatt i byene. Det som er mer oppsiktsvekkende, er at Senterpartiets finanspolitiske talsmann bringer den debatten inn i Stortinget, og fra Stortingets talerstol i dag tar til orde for at man skal begynne å beskatte folks renteutgifter. Det påkaller oppmerksomhet fra parlamentarisk leder i Senterpartiet – det bør i hvert fall gjøre det. Jeg vil be om at Senterpartiets parlamentariske leder avklarer: Er det Senterpartiets og Regjeringens politikk at folk skal begynne å betale skatt på sine renteutgifter? Det er en dårlig melding til unge i etableringsfasen, særlig de som er bosatt i byene, med store lån og med stor bekymring over at vi nå har en rød-grønn regjering som presser opp rentenivået(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-11-28:
Jeg må nesten be Meltveit Kleppa svare på de spørsmålene hun blir stilt. Spørsmålet fra Kvassheim dreide seg om boligskatt. Det er faktisk slik at det er pensjonister med helt vanlig pensjon og med nedbetalt hus eller leilighet som får høyere boligskatt med en regjering som Senterpartiet sitter i. I inneværende år har boligskatten økt med 25 pst. Neste år skal den øke med 10 pst. Jeg stilte Meltveit Kleppa et konkret spørsmål som jeg ber om svar på nok engang: Taler Per Olaf Lundteigen på vegne av Senterpartiet og Regjeringen når han tar til orde for at man skal fjerne rentefradraget for lån? Det er mange familier som føler usikkerhet når en av regjeringspartienes fremste finanspolitiske talsmenn løper rundt i sommerdebatten – og nå, i stortingsdebatten – og tar til orde for at man skal fjerne rentefradraget. Det vil bety en skikkelig skattesmell for mange unge i etableringsfasen. Jeg må be Senterpartiets parlamentariske leder om å avklare hva som er Senterpartiets politikk.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Når regjeringserklæringen faktisk heter Soria Moria, må vi kanskje også forvente noen eventyraktige framstillinger både av eget budsjetts fortreffelighet og av andres alternative budsjetter, som var litt mindre fortreffelige etter som jeg skjønte på Schjøtt-Pedersen. Statsbudsjettet viser at vi holder det vi har lovet, sa finanskomiteens leder. Ja, hvis vi går på høgskoler og universiteter, ser vi at det kuttes med 274 mill. kr, og det i et budsjett som er fremmet i oppgangstider. I tillegg sørger man for at bedrifter ikke kan benytte SkatteFUNN-ordningen på samme måte som tidligere. Der strammer man til i den forskning og utvikling som særlig små og mellomstore bedrifter har nytte av, og som vi alle har nytte av i den verdiskapingen vi trenger i dette landet. Så mitt spørsmål er: Er det også på høgskole- og universitetssektoren slik at statsbudsjettet viser at den nye regjeringen holder det den lover?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Jeg er kanskje ikke helt enig med representanten Sandal i at det framlagte budsjett er et godt budsjett når det gjelder verdiskaping. Når man i oppgangstider greier å gjøre det kunststykket å kutte både på universiteter og høyskoler og samtidig stramme inn SkatteFUNN-ordningen, er jeg litt usikker på om vi har samme forståelse av begrepet «verdiskaping». Så vil jeg si at skattelette er positivt når det fører til at vi får et mer robust næringsliv som kan skape verdier. Det er faktisk slik at en del skattelettelser kan bidra til økt skatteinngang på sikt. Den type skattelettelser har Kristelig Folkeparti støttet, og det vil vi også støtte framover – og fremme forslag om. Men så skal ingen være i tvil om at Kristelig Folkeparti ønsker – og her tror jeg vi har en god tradisjon, til felles med Arbeiderpartiet – et velferdssamfunn der vi løfter dem som oftest faller utenfor. Her tror jeg vi skal kunne finne enighet også framover.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Vi har i grunnen svært lite behov for å støtte forslaget på 1 milliard kr. All den tid Fremskrittspartiet har kuttet 10 milliarder kr når det gjelder bistandsbudsjettet, så blir det – unnskyld meg – litt smått å be om vår støtte til 1 milliard kr til noe vi allerede har lagt inn større summer til når det gjelder satsingen på bistand og hjelp til verdens fattige. Så jeg har egentlig mer lyst til å returnere spørsmålet: Hvorfor støtter ikke Fremskrittspartiet et opplegg som i det minste sørger for at vi nærmer oss at dette rike landet gir 1 pst. i bistand til verdens fattige? Det synes jeg er en mer relevant problemstilling enn representantens spørsmål.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Da Regjeringen la fram sitt budsjett, fikk vi mange henvendelser, ikke minst fra partifeller av regjeringspartiene rundt omkring i landet som var meget bekymret for hvordan denne NOx-avgiften skulle innføres. Det har vel også regjeringspartiene selv tatt ad notam, all den tid de nå fremmer et helt alternativt opplegg i forhold til Regjeringens utgangspunkt. Vi fremmet da, i tråd med det som skulle være kjent også for Magnar Lund Bergo, et forslag om å utsette avgiften et halvt år. Det skulle gi oss mulighet til å få til en fondsløsning i samarbeid med næringslivet som skulle bidra til at utslippene kunne gå ytterligere ned i forhold til det som var Regjeringens forslag, som ville gitt store og uheldige utslag overfor enkeltnæringer, f.eks. fiskerinæringen. Så vi er ikke uenig i at det er behov for å gjøre noe med NOx-utslippene, men vi er altså uenig i valg av framgangsmåte.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
For det første var det interessant at representanten Meltveit Kleppa åpenbart visste hva en eventuell fortsatt Bondevik-regjering ville gjøre når det gjaldt forvaltningsplanen – det er litt mer klarsyn enn det jeg kan bringe til torgs, for det var altså ikke fremmet noen forvaltningsplan fra den daværende Bondevik-regjeringens side. Men la nå det ligge. Når det gjelder toppskatten, er det altså en forskjell mellom Regjeringens og vårt opplegg på 3 000 kr med hensyn til innslagspunktet. Så jeg er ikke helt sikker på om det gjør noen revolusjonerende forskjell. Men jeg tror vi alle egentlig er enige om at det må være en viss sammenheng mellom ordet «toppskatt» og at de det gjelder, har en lønn som kanskje ikke kvalifiserer for akkurat den betegnelsen. Så vil jeg bare gjenta at vi er for skatteletter som kan bidra til verdiskaping, ikke minst når det gjelder næringslivet. Det har jeg i grunnen håp om at også Senterpartiet har et syn for.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Jeg skjønner det er fristende for representanten Sund å prøve å uteske Kristelig Folkeparti om akkurat de spørsmålene. Men det jeg kan berolige representanten Sund med, er at Kristelig Folkeparti, når vi nå har tre år igjen av denne stortingsperioden, kommer til å fremme Kristelig Folkepartis politikk. Vi kommer ikke til å skjele til høyre og venstre for å se hvor det passer best inn i et politisk mønster, et mønster som kanskje alle andre ønsker å påvirke på en eller annen måte. Jeg vil heller oppfordre representanten Sund og alle andre til å følge med på utviklingen her i Stortinget, og se hvilke forslag som Kristelig Folkeparti fremmer. Og så kan man jo se hvilke forslag andre partier fremmer. Jeg er helt sikker på at der vi har felles løsninger, står vi sammen om dem. Der vi har ulike prioriteringer, vil det også framkomme. Så har jeg lyst til å avslutte med å si at budsjettspørsmål er én ting. Vi har også andre tunge saker innenfor ulike verdimessige områder som er av stor betydning for Kristelig Folkeparti.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Vi fra opposisjonen har tidligere påpekt at når det gjelder forskning, er ambisjonene til den rød-grønne regjeringen kanskje ikke så veldig høye. Men på ett område ser vi noe annet. I budsjettframlegget fra Helse- og omsorgsdepartementet står det følgende under forskningskapittelet: «Regjeringen ønsker økt satsing på stamcelleforskningen. Samtidig er det ønskelig å åpne for forskning på stamceller fra overtallige befruktede egg, og et forslag til endring i bioteknologiloven om dette har vært på en høring.» En slik forskning på stamceller fra befruktede egg som man nå vil prioritere, innebærer at spirende liv behandles som et middel i forskningen – og ikke som et mål i seg selv. Det er med undring vi leser dette i budsjettframlegget. Jeg vil derfor spørre Meltveit Kleppa: Er Senterpartiet enig i de ganske viktige føringene på dette området som Regjeringen gir i Helse- og omsorgsdepartementets budsjettframlegg?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Et av statsbudsjettets og dermed finanspolitikkens viktigste oppgaver er å dele ressursene mellom ulike sektorer og mellom offentlig og privat sektor. Nå melder norske bedrifter om at det er 100 000 ledige jobber. Vi får rapporter om offentlige bygg som legges ut og hvor ingen har tid eller kapasitet til å bygge dem. Kanskje det er én tilbyder som tar den prisen han vil. Jeg hørte på nyhetssendingene i går at det er opptil ett års ventetid på helt elementære betongelementer til bygging. Det er ikke sement å oppdrive på mange måneder, fordi det ikke er arbeidskraft. I denne situasjonen velger Regjeringen gjennom sin kommunalminister under budsjettbehandlingen å gå ut og oppfordre norske kommuner til å ansette flere mennesker. Den sender penger, slik at kommunene kan drive opp lønninger og på den måten klare å konkurrere til seg flere mennesker. Mitt spørsmål til finanskomiteens leder og talsmann for regjeringspartiene er: Hva i dette budsjettet peker på en løsning av disse fundamentale utfordringene i vårt samfunn, og hva slags signal ligger i dette budsjettet til norske bedrifter som kan fortelle at de kan satse videre i Norge og på arbeidskraft i Norge?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Jeg skal i min replikk ikke komme inn på de åpenbare avstander det måtte være gjennom det – på mange ulike politikkområder – samfunnssyn som Per Olaf Lundteigen på vegne av Senterpartiet her gir uttrykk for, og det modernister i Arbeiderpartiet og til dels i SV måtte gi uttrykk for. Det er verdt en studie. Jeg forstår også at man i budsjettarbeidet i Regjeringen må bruke forlik. Det er åpenbart at det er stor avstand. Jeg skal ikke spørre om det. Jeg skal heller ikke spørre om ønsket om å få Televerket tilbake igjen. Jeg vil avvente Regjeringens forslag før jeg vil ta den debatten. Det jeg derimot vil spørre representanten om, dreier seg om et ord han innførte i behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i vår, nemlig at det er en «systemfeil» i norsk økonomi som må rettes opp, idet han sa at en «også må regne med å møte en beskatning» – altså i neste års budsjett – «som korrigerer denne systemfeilen som vi har i økonomien i dag». Det er ganske avgjørende og viktig når en finanspolitisk talsmann for regjeringspartiene varsler en systemfeil i økonomien som må rettes opp. Kan jeg få be om en leseveiledning i hvor i budsjettet denne systemfeilen blir rettet opp?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Jeg vet ikke om jeg skal delta i et stortingsmesterskap med representanten Klungland om hvem som er mest enkel. Det får vi legge til andre arenaer enn selve stortingssalen. Men til de konkrete spørsmålene vil jeg først si: Venstre foreslår å kutte i eksportstøtten til norsk ost. Det gjør vi etter å ha fått gode råd gjennom det finansminister Kristin Halvorsens parti gjorde i sitt siste alternative budsjett, og som er i samsvar med det som er Rolf Terje Klunglands egen regjerings politikk i forhold til WTO, nemlig at Norge skal fjerne eksportstøtte for ost. Vi vet at de forhandlingene kanskje tar av til våren. Jeg tror det vil være et meget offensivt tiltak om Norge går foran og viser vilje til faktisk å gjøre det, ikke bare snakker om det, slik som det er frykt for at en kommer til å gjøre. Rent teknisk kan det gjøres på den måten som Venstre foreslår, og som også Kristin Halvorsen foreslo i opposisjon for godt og vel et år siden. Når det gjelder handlingsregelen, er den viktig. All ære til Stoltenberg I-regjeringen som tok det viktige styringsinitiativet i norsk økonomi. Det er helt avgjørende at den ligger til grunn for pengebruken framover – også mindre pengebruk om norsk økonomi krever det.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Først og fremst er det å øke antall kvoteflyktninger å følge opp initiativ som vi vet tas av FNs Høykommissær for flyktninger, at landene må gjøre mer for å kunne ta imot flyktninger som er kvoteflyktninger – også vårt land. Det er en den viktigste begrunnelsen. Vi tror Norge er i stand til å kunne ta på seg en noe høyere andel kvoteflyktninger – ikke veldig stor, men en noe høyere andel. Det er Venstres liberale grunnsyn i asyl- og flyktningpolitikken. Jeg er enig med Tybring-Gjedde i at Norge i dag er for dårlig når det gjelder integrering. Vi har en svær jobb å gjøre, og det er et paradoks at vi ikke klarer å få til en god nok bosetting, skaffe arbeid og integrere flyktninger i en situasjon hvor det er 100 000 ledige jobber i norske bedrifter. Der har vi en jobb å gjøre. Der tror jeg alle kan bli bedre. Og så må vi etter hvert, uavhengig av flyktning- og familiegjenforeningsveien, kunne føre en offensiv politikk når det gjelder innvandring av den arbeidskraft Norge trenger. Det tror jeg vi trenger uavhengig av det som er flyktning- og asylveien inn til landet.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
La meg starte med å si at jeg har prøvd å ordlegge meg nyansert ved å si at jeg er urolig. Jeg fikk sågar statsministeren til å si i spontanspørretimen at han også var en smule urolig for mulighetene for at vi lander feil i denne toppkonjunkturen. Det burde bekymre alle. Ingen kan være skråsikre på dette, og jeg har registrert at sentralbanksjefen har økt hyppigheten når det gjelder varslene om renteøkninger framover. Så det er nok også en viss uro i Norges Bank. Jeg tror det er grunnlag for det. Når det sies at Finansdepartementet har sagt at pytt, pytt, 500 mill. kr betyr ikke noe, da har Kristin Halvorsen klart å spre et virus i Finansdepartementet. Dette er helt fremmed i forhold til det jeg har opplevd gjennom mange år, med en kamp ned til hver siste million, og det har betydning for norsk økonomi. Jeg har rett og slett ingen tro på at det er Finansdepartementets faglige råd at halve milliarder ikke betyr noe. Dette betyr noe, og det er i så fall et varsel om at nå må vi gå inn for en myk landing i en toppkonjunktur som kan få store konsekvenser for folk der ute. Jeg får anledning, sammen med representanten Lund Bergo til å følge denne utviklingen i årene framover.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Først til dette med statsstøtte: Det er klart at i WTO-sammenheng er den støtte som gis for å redusere prisene ved eksport av norsk Jarlsberg-ost, å anse som statsstøtte – som en del av et samlet landbrukspolitisk regime hvor det gis enorme overføringer til melkebøndene. Det er en riktig og god politikk. Den regjeringen Lars Peder Brekk representerer her i denne sal, har forpliktet seg til å fjerne denne støtten, som i WTO-sammenheng er statsstøtte. At det finnes teknikk for å gjøre det, er helt åpenbart. Jeg har vist en måte å gjøre det på, etter kopi fra SV: via ymsepost og landbruksforhandlinger å ta ut støtte tilsvarende dette beløpet og forutsette at den samme omsetningsavgift reduseres – et nullsumsspill for bonden og et minusbeløp for jordbruksoppgjøret. Og så øker Venstre f.eks. avskrivningssatsene for maskiner fra 20 til 25 pst. og reduserer formuesskatten også for bønder, slik at inntektsvirkningene er mer positive enn det Regjeringen presenterer. Så til skogfondsordningen – som jeg ikke rekker å svare på.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Til den første delen av replikken vil jeg si at i tillegg til en mindre beskatning på knapt en halv milliard går Venstre i sitt budsjett inn for et skatteskifte i en størrelsesorden på rundt 3 milliarder – etter vår tradisjonelle vei med skatt på forbruk og miljøskadelig forbruk og mindre på arbeid. Det er ikke minst viktig i en tid hvor det er mangel på arbeidskraft. Så til utfordringen når det gjelder Fremskrittspartiet: Det er mer naturlig å ta en replikkrunde med Fremskrittspartiet, men jeg vil på et generelt grunnlag si at Venstres stolte tradisjon i denne sal i langt over 100 år har vært å stå for nøkternhet og forsiktighet. Vi kommer heller til å praktisere en føre var-holdning i den økonomiske politikken og bruke mindre penger enn det vi tror er forsvarlig, enn å gjøre det motsatte. Det kommer aldri til å oppstå en parlamentarisk eller en annen situasjon som skulle tilsi at vi skal gå på bekostning av det prinsippet. Det kan jeg garantere.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
La meg først si angående svaret til representanten Per-Kristian Foss: Siden den forrige regjeringen la fram sine prognoser, har vi kunnet registrere at sentralbanksjefen har økt signalene om hyppigere renteøkninger. Jeg tror at alle vil mene at det er flere røde lys som blinker i norsk økonomi i dag, enn det var for et år siden. Det burde nok Regjeringen ha tatt mer på alvor. Mitt spørsmål til den parlamentariske leder for det største partiet går på denne høstens budsjettbehandling. Jeg regner med at også hun er opptatt av hvordan parlamentet behandler budsjettet. Vi har sluppet de vanlige mindretallsregjeringsbehov for forhandlinger i Stortinget – ut og inn av møter på hemmelige steder, som representanten Solberg og jeg har vært med på noen ganger. Jeg tror det kan representere en fordel og gi klarhet i skillelinjene i politikken. Men vi har sett noe annet i stedet, nemlig at Regjeringen etter at budsjettet er lagt fram, har gått ut og inn av tilsvarende møter og forhandlet med partene i arbeidslivet om endringer i budsjettet. Vi satt i Stortinget og så på at Stortingets behandling skjedde utenfor dette hus, til vi fikk en avklaring en måned etter at budsjettet ble lagt fram. Ser den parlamentariske leder for Arbeiderpartiet betenkeligheter ved denne høstens budsjettbehandling?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Representanten Siv Jensen og jeg kunne sikkert fort bli enige om at den sittende rød-grønne regjering bør få avløsning ved første anledning. Vi kan sikkert også bli enige om at sannsynligheten for at det vil skje, er ganske stor. Det ser vi bl.a. på hvordan Arbeiderpartiet godblunker til sentrumspartiene i denne sal. Det er nok et forsøk på å investere «beyond» 2009. Det store spørsmålet er: hva så? På denne bakgrunn var jeg veldig spent på Fremskrittspartiets alternative budsjett. Hvor ligger invitasjonene til det å kunne se noen endring av det som er avstanden, å lese i budsjettinnstillingen i dag – ikke det at jeg mener at Fremskrittspartiet skal utslette seg selv og bli lik de andre partiene, men en strateg som Siv Jensen har helt sikkert et siktemål der ute for hvor politikken skal treffe. Kan jeg få en leserveiledning i Fremskrittspartiets budsjett? Hvor er det jeg skal se etter invitasjoner i dette budsjettet, og hvor er det bevegelsene går mot et slikt mulig siktemål?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Jeg svarer gjerne på det, president.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-28:
Det siste var et betryggende svar. Vi skal huske på det og ta det med oss videre. Jeg velger også å tro på det, for det er det eneste riktige og fornuftige for de mange som sliter med å betale sine boliglån, ikke minst i byene. Mitt spørsmål til representanten Sandal er knyttet til at representanten Sandal, som dyktig finanspolitiker for Arbeiderpartiet i dag, også har en fortid som undervisningsminister. Jeg vet at han har hatt et sterkt engasjement for hele undervisningssektoren, ikke minst for universitets- og høyskolesektoren, som han selv har en stolt tradisjon fra. Jeg har brukt denne budsjetthøsten til å tenke litt på representanten Sandal da budsjettet ble lagt fram og det eneste sektorområdet som fikk kutt, var universiteter og høyskoler. Jeg har tenkt at her har Sandal ført en hard kamp, men dessverre ikke lyktes. Heller ikke med arbeidet i finanskomiteen lyktes Sandal i sin kamp for universiteter og høysoler, og heller ikke da tilleggsproposisjonen ble lagt fram. Kan representanten Sandal gi oss en prognose på om han vil lykkes i neste runde når han tenker på universitetene og høyskolene, som jeg vet han er opptatt av?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Under den førre valkampen lovde Arbeidarpartiet at dersom partiet kom i posisjon, skulle ikkje skattar og avgifter aukast til meir enn 2004-nivå. Då den raud-grøne Regjeringa tok over, blei det presisert til å vere 4,9 milliardar kr. Når vi summerer den skatteskjerpinga som er komen for 2006- og 2007-budsjettet, kjem vi opp i 5,9 milliardar kr. Då er det også rekna inn auka arbeidsgjevaravgift for arbeidstakarar over 62 år, med nesten 1 milliard kr. Merkeleg nok reknar ikkje Regjeringa denne skatteskjerpinga som ei skatteskjerping, fordi ho går til gode føremål, og fordi ho følgjer av IA-avtalen. Mitt spørsmål til representanten Schjøtt-Pedersen er: Er representanten einig i at skatteløftet no er brote, eller meiner leiaren av finanskomiteen at skatteløftet ikkje gjeld dersom det går til gode føremål eller følgjer av avtalen mellom partane i arbeidslivet?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
På dei fleste områda er Høgre einig med Framstegspartiet i at vi må få redusert skatte- og avgiftsnivået. Lågare skattar og avgifter vil gi auka vekst og verdiskaping, slik at kaka som skal fordelast, blir større. Det er vi einige om. Men på enkelte område, f.eks. når det gjeld matmomsen, går Høgre motsett veg. Her har Regjeringa foreslått ein auke frå 13 til 14 pst. Det meiner Høgre ikkje er nok, og dei har i det alternative statsbudsjettet sitt foreslått at matmomsen skal aukast til 15 pst., noko som først og fremst går ut over dei med svakast økonomisk evne, på grunn av at dei brukar ein forholdsmessig større del av inntekta til mat enn dei rike. Spørsmålet mitt til representanten Sanner er: Kva er grunnen til at det er så viktig for Høgre å auke prisen og avgifta på mat i Noreg, og kva vil ein slik avgiftsauke ha å seie for grensehandelen?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
I valkampen førte SV ein retorikk om at ein skulle ta dei rikaste, ein skulle flå dei rikaste med skatt. Mykje tyder på at SV har endra holdning litt i forhold til det. Det kjem nok av at SV også er i ferd med å innsjå at kapital og dei rikaste flyttar seg dit rammevilkåra er best, slik at auka skatt for dei aller rikaste i landet i mange tilfelle kan bety reduserte skatteinntekter for staten, og altså ikkje auka skatteinntekter. Det er det også ei nyleg publisert dansk undersøking som bekreftar. Derimot har dei med 400 000 kr i inntekt fått auka skatt i form av at innslagspunktet for toppskatt er underregulert. 65 000 har fått auka toppskatt på grunn av dette. Spørsmålet mitt til representanten Ryan er om ein person med i overkant av 400 000 kr i inntekt er ein rik person som må takast i form av høgare skatt?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Eg synest representanten Sandal fekk klart fram skiljelinjene, iallfall mellom Framstegspartiet og Arbeidarpartiet, i sin retorikk på talarstolen når det gjeld dette med skattelette. Vårt utgangspunkt er at ein gir ikkje pengar til skattytarane når ein reduserer skattane, ein lèt skattytarane få behalde meir av eigne inntekter. Det er vårt syn på det, og eg forstod veldig klart at det ikkje er Arbeidarpartiet sitt syn. Det er heller ikkje slik at når ein aukar skatten med 12 milliardar kr, har ein altså 12 milliardar kr meir å rutte med. Det er også ein dansk rapport som tydeleg har slått fast at når ein aukar skattane, kan det også bety reduserte skatteinntekter for staten. Mitt spørsmål er: Meiner representanten Sandal at det ikkje er nokon samanheng mellom rammevilkåra i form av skatt og den verdiskapinga som skjer i eit samfunn?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Fremskrittspartiet legger fram et budsjettalternativ som går løs på folk flest. For det første kutter Fremskrittspartiet med 745 ansatte i skatteetaten, noe som gjør at vanlige folk som er ærlige, kommer til å fortsette å betale skatt, mens skattesnyterne slipper unna, fordi skatteetaten ikke blir i stand til å ta dem. Forklar hvordan dette ikke vil ramme folk flest! I tillegg er Fremskrittspartiet så dårlige til å prioritere de sakene som de selv mener er viktigst, at de er nødt til å bruke flerfoldige milliarder – over 20 milliarder kr – på sine statsbudsjetter, noe som kommer til å gå ut over folk flest gjennom en økt rente. Men det jeg synes er rarest, og som får meg til å lure på hva slags skredderøkonomer Fremskrittspartiet har ansatt i sin stab, er dette utenlandsbudsjettet. Her bruker man 7 milliarder kr i utlandet, som man sier ikke skal ha noen innvirkning, mens de 10 milliardene som man kutter i bistandsbudsjettet, de fører man ikke på utenlandsbudsjettet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
I fjorårets debatter sa Høyre at det var helt nødvendig med 8 milliarder kr i skattelette. Hvor er det blitt av alle de skattelettene i årets budsjett, og hvorfor er det slik at det fortsatt er de rikeste, de med de høyeste inntektene, som får størst skattelette med Jan Tore Sanners forslag? Hvorfor mener Høyre at foreldre til barn som går i barnehage, skal være nødt til å betale 300 kr mer i måneden, til sammen 3 600 kr ekstra i barnehageavgift i løpet av et helt år? Og hvorfor er det ungdom som skal finansiere Høyres skatteletter, ved at de ikke skal få gratis skolebøker i videregående skole?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Da hørte Christian Tybring-Gjedde dårlig etter, for jeg trakk i hvert fall fram tre ting som vil bidra til økt privat verdiskaping. Det ene er at vi har gjeninnført den differensierte arbeidsgiveravgiften, noe som gir bedre muligheter for næringslivet rundt omkring i distriktene som ligger langt vekk fra de store markedene i det sentrale østlandsområdet og de store byene. Den differensierte arbeidsgiveravgiften hadde den forrige regjeringen så å si gitt opp å få innført. I brev til EU har de klarert det. Vi, derimot, satte det i fokus med en gang og fikk trykk på det. Vi har gjennomført det løftet innenfor samferdsel som vi var veldig opptatt av å få til. Vi har satt av penger til godstrafikk for å håndtere det godset og få mer gods over på jernbane, noe som er bra for både miljøet og trafikksikkerheten rundt omkring. I tillegg til dette har vi satt av mer penger til næringsutviklingstiltak i distriktene. Det er én ting som det er viktig å si helt til slutt: Det er faktisk ikke sånn som Tybring-Gjedde sier, at det å sørge for en god offentlig sektor går på bekostning av det private næringslivet. Tvert imot: Et godt utdanningssystem og gode barnehageplasser er avgjørende for å bidra også til privat næringsutvikling.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Jeg er ikke enig i Flåttens beskrivelse av at vi systematisk har nedprioritert dette. For det første har vi økt forskningen ved at det er mer penger til forskning neste år – riktignok ikke så mye som kanskje Flåtten ville ønsket, og som det som ligger i opptrappingsplanen for forskning. Det er riktig at kuttet i høyere utdanning ikke er en prioritering av høyere utdanning som bl.a. ligger i Soria Moria-erklæringen. Men samtidig er det innenfor høyere utdanning bygd opp en god del penger – Riksrevisjonen sier at 2,3 milliarder kr ligger der – og jeg håper de bruker noe av dette til å satse på videre utdanning i året som kommer. Men det viktige er at vi har prioritert andre deler av kunnskapsløftene. Vi har prioritert både den videregående skolen og grunnskolen gjennom den storstilte satsingen på mer penger til kommunene, noe som først og fremst kommer den delen av utdanningsløpet til gode.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Nei, jeg vil ikke stemme for Laila Dåvøys forslag til budsjett, rett og slett fordi vi har gjort andre prioriteringer. Vi har bl.a. prioritert satsing på bekjempelse av fattigdom veldig høyt. Men jeg regner med at Laila Dåvøy er fornøyd med at vi har gjennomført opprettingen av skjevfordelingen mellom deler av landet og bl.a. Vestlandet, som Laila Dåvøy kommer fra, raskere enn det den regjeringen som Laila Dåvøy selv var del av, hadde lagt opp til og anbefalte til Stortinget. Og jeg regner med at Laila Dåvøy er fornøyd med at vi kommer med en opptrappingsplan for rusfeltet, som vil sikre mer penger til dette i årene som kommer. For vi er helt enige om at det å sørge for å gjøre noe for dem som er blant de mest utstøtte her i landet, og som har dårligst råd og størst helseproblemer, er kjempeviktig i årene framover.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Nei, jeg vil ikke støtte Venstres opptrappingsplan, men jeg er helt enig i at belønningsordningen er veldig viktig – den har vært viktig for SV også. I våre budsjetter og i behandlingen av Nasjonal transportplan la vi i forrige runde opp til en satsing på 1 milliard kr mer til jernbane enn det Venstre var med på. Mye av jernbanetrafikken er også helt avgjørende for å sikre bedre kollektivtransport i Oslo og for de mange brukerne i Oslo-området. Jeg mener at den prioriteringen vi har gjort ved å kutte i den incentivordningen, få pengene over på jernbane, sørge for å gi mer penger til kommunene sånn at f.eks. Oslo kommune er godt i stand til å investere mer penger i bl.a. kollektivtrafikken i egen by, samlet sett gir et bedre resultat enn det Venstre i regjering med Kristelig Folkeparti og Høyre fikk til.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Jeg er helt enig i at man er nødt til å se på hele skattesystemet for å få en mer rettferdig fordeling enn det vi har. Nå har vi en enestående sjanse, for vi har sagt at vi skal beholde skatten på et 2004-nivå. Det betyr at vi herfra og helt fram til 2009 – når velgerne har mulighet til å gjenvelge oss hvis de synes vi gjør en bra jobb – har mulighet til å øke de skattene og avgiftene som vi mener det er rettferdig å øke, og til å senke de vi mener det er rettferdig å senke. Nå har vi endret bilavgiftene og gjort det billigere for folk å velge miljøvennlig. Vi har senket skatten for folk som tjener under 200 000 kr, og økt den for folk som tjener over 400 000 kr. Samtidig har vi økt den mest for dem som har de største formuene. Dette vil vi gradvis fortsette å gjøre hvert eneste år fram til 2009, og forhåpentligvis også i fortsettelsen derfra. Særavgiftene skal vi se særlig på, for noen avgifter rammer helt klart skjevt.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Jeg kunne også være fristet til å snakke om de usosiale bistandskuttene som Høyre legger opp til, de usosiale skattelettene som jeg mener at Høyre gir, og økningen i barnehagesatsene. Men jeg kan isteden tenke meg å bruke tiden min på å si at Høyre skal ha ros for at de faktisk prioriterer. De viser forskjellene mellom sin politikk og vår politikk ved å prioritere annerledes. Lars Sponheim var i sted klokkeklar i å understreke at nøysomhet skulle ligge til grunn for ethvert samarbeid som Venstre gikk inn i. Jan Tore Sanner var hakket mer ullen. Derfor vil jeg stille et veldig enkelt spørsmål til representanten Solberg, og det er: Er det uaktuelt for Erna Solberg å gå inn i et samarbeid med Fremskrittspartiet dersom de krever å få kjøre den form for usosial renteøkningspolitikk som ligger til grunn for deres alternative opplegg?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Jeg må innrømme at jeg er lei av dette snakket om dynamisk skattepolitikk fra Bondevik-regjeringen. I det året vi har styrt nå, har vi økt skattene med 6 milliarder kr. I løpet av dette året har vi fått større, uventede skatteinntekter til kommunesektoren og til statskassen enn noen gang tidligere. Om dette skyldes den dynamiske skattepolitikken eller ikke, skyldes det iallfall at vi har økt skattene og dermed har fått inn så mye ekstra skatt. Det ene punktet som jeg har lyst til å ta opp med Odd Einar Dørum, er det Dørum og vi stod sammen om i forrige periode, nemlig at vi skulle foreta et enormt løft for å sørge for barnehageplasser til alle og for å få ned prisene. Så er det altså slik at den ene gruppen som Venstre synes det er riktig skal betale mye mer i løpet av det neste året, er de unge menneskene som har barn i barnehagene. De skal til sammen få en økning i utgiftene sine på 1 440 kr. Er dette spesielt sosialt?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Det er solid dokumentert at det er en klar sammenheng mellom pris, tilgjengelighet, forbruk og skader når det gjelder alkohol. Hvis totalforbruket av alkohol skyter i været, øker også omfanget av trafikkulykker, omsorgssvikt og blind vold. Det åpenbarer seg dermed her en manglende logikk i Fremskrittspartiets alternative budsjett. Ser ikke Fremskrittspartiet at dersom de faktisk hadde fått flertall for sin politikk, ville det ha blitt et stadig økende behov for bevilgninger til både sykehus, barnevern og politi for å reparere på skader som oppstod som følge av alkoholpolitikken som ble ført?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Slik jeg kjenner statsråden, tror jeg han hadde ønsket å tilby 27 300 tiltaksplasser til yrkeshemmede i inneværende år. Likevel ble det kuttet 172 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett til dette formålet. Sist fredag fikk vi vite at NAV, stikk i strid med Stortingets vedtak, reduserer tiltaksnivået med 1 200 plasser i år. Dette er uakseptabelt, når vi vet at nesten 30 000 yrkeshemmede venter på kvalifiseringstiltak, slik at de kan få mulighet til arbeid. Mitt spørsmål er, siden oppmerksomheten nå er rettet mot 2007: Hvordan vil statsråden sikre at brukerne av NAV generelt og de yrkeshemmede spesielt får hjelp, i tråd med Stortingets klare forutsetninger, i 2007? Hvilke tiltak vil bli iverksatt for å sikre at Stortingets mål for antall tiltaksplasser for yrkeshemmede nås til neste år?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2006-11-28:
Fremskrittspartiet skiller seg ut. Partiet omfordeler mer og bruker mer penger enn alle andre. I 2002 og 2003 sa daværende finanspolitisk talskvinne, nåværende leder, Siv Jensen, at det å bruke 20–30 milliarder mer enn Regjeringen la opp til, var godt tilpasset den økonomiske situasjonen. Det var i en nedgangsperiode. Nå er Norge inne i en historisk oppgangsperiode. Vi har et ekstremt stramt arbeidsmarked, og det er flere og flere bedrifter som melder om at de ikke kan levere inn anbud på grunn av beskrankninger, og at de har for mye å gjøre. Likevel ønsker Fremskrittspartiet å bruke over 20 milliarder mer enn regjeringspartiene neste år, og man tar det fra pensjonsfondet. Ser ikke Fremskrittspartiet at vi er inne i vesentlig forskjellige perioder, en oppgangsperiode kontra en nedgangsperiode, som vi var i i 2002–2003, og har ikke den økonomiske situasjonen vi ser rundt oss, og den Norge er inne i, noen som helst innvirkning på Fremskrittspartiets alternative opplegg?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-28:
For Fremskrittspartiet er jo Norge et aksjeselskap. Det er ganske avklarende å få det så sterkt sagt fra Stortingets talerstol. Sjølsagt er det altfor enkelt. Fremskrittspartiets budsjett viser at statens utgifter vil øke kraftig, kombinert med at det blir store skatte- og avgiftslettelser, og det gis inntrykk av, sånn som det nå blir presentert, at alle skal få mer, og alt skal få mer til disposisjon. Sånn er det sjølsagt ikke. Uansett hvordan man legger dette opp, så er det noen som må ivareta helheten. Denne oppgaven overlater Fremskrittspartiet til sentralbanksjefen – utenfor folkevalgt styring. Det sitter imidlertid medlemmer av Fremskrittspartiet i Norges Banks hovedstyre, og de må ta dette ansvaret. De har tillit til sentralbanksjefen. Mitt spørsmål er: Hvorfor vil ikke Fremskrittspartiet i Stortinget innrømme at deres politikk fører til en ekstra renteøkning fra Norges Bank, når det er klart uttrykt fra sentralbanksjefen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-28:
Det er ganske opplagt at dersom prisene på alkohol og mat i Norge og Sverige hadde vært like, hadde grensehandelen vært tilnærmet null. Det som imidlertid er spørsmålet, er avveiinga av andre hensyn i forbindelse med dette. Vi har i Norge valgt å ha høye alkoholavgifter, noe som, når andre land har eksperimentert med å sette dem ned, har vist seg å være en klok politikk. Vi vil ha en viss forskjell i alkoholavgiftene i Norge og Sverige, i hvert fall så lenge Norge står utenfor Den europeiske union. Når det så gjelder moms på matvarer, er ikke Senterpartiet tilhenger av en økning i matvaremomsen. Det er imidlertid en del av det budsjettforliket som er inngått. Vi står ved det som der er foreslått. Etter Senterpartiets syn kunne den økninga av momsen vært på andre produkter, med mindre negative resultater, men slik ble det.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-28:
Det som Regjeringa gjør når det gjelder SkatteFUNN-ordningen, er en beskjeden justering av regelverket. Det innebærer bl.a. at taket for personalkostnader og indirekte kostnader settes til 500 kr pr. time, og at inntil 1 850 timer kan godkjennes pr. person. Jeg syns ikke det er noen urimelig presisering av regelverket for SkatteFUNN, kanskje tvert imot. Det er slike presiseringer som gjør at SkatteFUNN-ordningen kan føres videre som en robust ordning. Når det så gjelder friheten til den norske bonden og dem som arbeider med jorda, bør det være et tankekors for partiet Høyre at så få utøvere i den næringa som en her ønsker å omfavne, viser tillit til partiet. Det må være noe grunnleggende feil med hva en sier og hvordan yrkesutøverne sjøl oppfatter det. Høyres politikk fører til mer statsstyre, ved at markedsprisene går ned.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-28:
Jeg er glad for spørsmålet. Jeg føler det også slik at spørsmålet viser en tillit til Regjeringas satsing gjennom kulturløftet, så der er vi enige. Det som var sentralt for Regjeringa og som er sentralt for Regjeringa ved behandlinga i Stortinget, er å lytte til de reaksjoner som vi får. Blant annet kom det sterke reaksjoner på de områdene som representanten Tørresdal her refererer til. Jeg tror at den erfaring som regjeringspartiene i Stortinget og Regjeringas medlemmer har gjort i denne saken, tilsier at det ikke skal bli et tilsvarende opptrinn ved kommende budsjett. Der har vi lært hvordan vi skal innrette oss.