Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Når vi ser de ulike partienes merknader til kommunebudsjettet, er det som å se inn i to forskjellige verdener. Høyre og Fremskrittspartiet snakker om et stadig voksende byråkrati under den rød-grønne regjeringen, om statsbyråkrater som gang på gang overprøver kommunenes vedtak, og at en stor offentlig sektor er et hinder, der bare de mest ressurssterke finner fram. Mot dette står de rød-grønne verdiene: en sterk offentlig sektor som en forutsetning for rettferdig fordeling, og en rettferdig fordeling av velferd – et velferdssamfunn som av andre gang på gang kåres til verdens beste samfunn å leve i. Når historiens dom skal felles over Stoltenberg II, kommer denne perioden til å framstå som den perioden da kommunene fikk et økonomisk løft og en handlefrihet uten sidestykke. 70 nye årsverk i pleie og omsorg hver uke siden 2005 er ikke byråkrati. Jeg håper for alles del at denne perioden vil vare riktig lenge, for Erna Solberg har jo sagt at Høyres mål er et helt annerledes samfunn. Jeg er ikke så helt sikker på om det er det folk virkelig vil ha, jeg tror kanskje heller folk faktisk vil ha det som Kristelig Folkeparti har foreslått, nemlig en styrket ordning med brukerstyrt personlig assistent. Men jeg tror nok at representanten Bekkevold tok litt lite i, jeg tror 150 mill. kr rekker veldig kort hvis en skal rettighetsfeste denne ordningen. Dette tror jeg nok det må jobbes grundigere med. Da vi debatterte stortingsmeldingen om forholdet mellom stat og kommune, hadde vi en ganske heftig debatt om kommunene som såkalte tomme skall. Nå ser jeg til min tilfredshet at det kun er Høyre som står igjen med den merknaden – Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti har hoppet av. Det er bra, for det er en form for stakkarsliggjøring av kommunene og kommunepolitikerne som ingen av dem fortjener. Det er nok å vise til KS’ budskap i budsjetthøringen i høst. KS la fram foil på foil som dokumenterte kommuner som evner å ta utfordringer, som takler Samhandlingsreformen, som bygger barnehager og omsorgsplasser i takt med både statens og innbyggernes forventninger. Barnevernet har vært et smertens barn. Gjennom målrettet statlig satsing er situasjonen i ferd med å snu. Vi har vært mest bekymret for de små kommunene, men nå sier KS at det kanskje er de små kommunene som klarer den utfordringen best. Kommunenes rolle som velferdsprodusent er udiskutabel. Det er bare Fremskrittspartiet som ønsker statliggjøring av eldreomsorg, sosialhjelp mv. Men når Høyres Michael Tetzschner viser til at Høyre legger de samme økonomiske rammene til grunn for kommunesektoren som regjeringen, er vel Høyre en liten blindpassasjer på akkurat den ferden. For hvis Erna Solberg hadde fått lov til å fortsette Høyres sultefôring av kommunene, og Høyre og Fremskrittspartiet sammen hadde fått fritt spillerom til å kutte i velferden og gi pengene i form av skattelette til dem som egentlig har råd til kjøpe tjenestene sine selv, ville det ikke vært noen 60–70-talls milliarder å dele ut til Kommune-Norge. Men kommunene har også flere oppgaver enn å produsere tjenester. Jeg synes Fremskrittspartiets og Høyres merknader og innlegg undervurderer kommunenes rolle som samfunnsbygger og samfunnsutvikler. Vi har diskutert dette før, om igjen og om igjen, i forbindelse med budsjetter og meldinger og i forbindelse med diverse representantforslag fra opposisjonen. Penger er viktig, men pengebruk uten mål og mening fører få steder hen. Vi vedtok derfor en ny plan- og bygningslov i forrige periode for å styrke planlegging og samordning av ressurser på tvers av nivåer, sektorer og offentlig og privat sektor. Men loven i seg selv er heller ikke nok, den må også brukes. Det handler selvfølgelig om arealplanlegging. Arealbruk er ikke et mål i seg selv, men et verktøy for å realisere de målene for utviklingen av et lokalsamfunn som ligger i samfunnsdelen av kommuneplanen. Når Høyre i sine merknader skriver at det kommunale selvstyret i Norge står rettslig svakt, og i praksis uthules stadig mer gjennom statlig styring og kontroll, er det et sidespor. Dette handler om politikk, ikke om jus. Handlingsrommet er der, det gjelder å gripe det. Men det er klart, når KS hevder at innsigelsesinstituttet misbrukes, må vi ta tak i det – men det har altså miljøvernministeren allerede gjort. Det er viktig at statlige etater handler på vegne av og med bakgrunn i politiske prioriteringer som er gjort av storting og regjering. Får vi til det, vil framoverlente kommuner være med og legge premisser for egen utvikling, og den tilliten og troen på det lokale selvstyret har de rød-grønne. Det er derfor vi overfører mye penger, og det er derfor vi overfører makt.