Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Dette er en ny, viktig debatt, et nytt, viktig tema – i forlengelsen av den forrige diskusjonen vi hadde. Denne gangen er det ut fra et representantforslag fra stortingsrepresentant Rasmus Hansson om å trekke Statoil ut av tjæresandvirksomhet i Canada. I forslaget viser forslagsstilleren til at Statoil kjøpte seg inn i tjæresandproduksjonen i Canada i 2007. Det vises også til at tjæresandutvinning er den mest klimaskadelige måten å utvinne olje på. Hvert år siden 2009 har Statoils generalforsamling behandlet forslag fra aksjonærer som har foreslått at Statoil trekker seg ut av tjæresandaktiviteten i Canada. Forslagsstilleren legger også fram forslag der staten og regjeringen skal bruke sin innflytelse i Statoils styrende organer og sørge for at selskapet trekker seg ut av all tjæresandaktivitet i Canada. Det foreligger flere forslag, bl.a. et mindretallsforslag fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Jeg forutsetter også at de vil redegjøre for sitt forslag, og at flertallet også vil redegjøre for sin innstilling. Fra Venstres side vil vi støtte mindretallsforslaget, som støtter forslagsstilleren, om at regjeringen bes om å sørge for at Statoil trekker seg ut av tjæresandaktiviteten i Canada. Dette er et spørsmål som har vært oppe i Stortinget flere ganger tidligere – også i forrige periode. Da var dette oppe etter et forslag fra Venstre. Grunnlaget er at IEA forutsetter eller legger til grunn at vi når en topp i oljeetterspørsel i løpet av 2020-tallet. Det er en stor risiko for at vi nå lar Statoil investere i noe som ikke vil lønne seg når vi igjen, slik diskusjonen var tidligere, må legge til grunn at vi skal lykkes med den internasjonale klimamålsettingen om at vi skal nå togradersmålet. Skal vi nå togradersmålet er tjæresandutvinning den mest forurensende måten vi kan hente ut petroleum på, og det har store kostnader ved seg å hente den ut på den måten. Jeg mener det er viktig at Stortinget drøfter hvordan statlig eierskap i ulike selskap kan innrettes, slik at aktuelle selskap skal bli både lønnsomme og en del av klimaløsningen. Det er det det er spørsmål om her, for det er et kostnadsspørsmål, hvilke investeringer går Statoil inn i, og hvilken risiko tillater vi som eiere at de tar, gitt at vi skal nå togradersmålet, og så er det utslippene i seg selv. Fra Venstres side mener vi at dagens eierskapsmelding gir rom for å benytte eiermakt. Det er helt klart at eierskapet i oljesand er et strategisk veivalg for et statlig eid selskap som det er naturlig at også eieren har en interesse av og en mening om. Den har stor betydning for Statoil. Satsingen er svært synlig og bidrar til å endre selskapets omdømme som et ansvarlig oljeselskap med høye miljøstandarder. Fra Venstres side vil vi støtte forslaget om at regjeringen må sørge for at Statoil trekker seg ut av oljesandaktiviteten i Canada, både av miljømessige hensyn – det innebærer store utslipp med denne typen virksomhet – og også av økonomiske hensyn, i og med at vi som eiere av et så viktig selskap må legge til grunn at våre eide selskap må gjøre sine investeringer ut fra at verden skal nå de samme målene som den norske regjeringen har, nemlig at vi skal redusere våre klimagassutslipp så mye fram mot 2050 at vi når togradersmålet. Med det tar jeg opp de forslagene Venstre er med på.