Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2011-01-18:
Bruk av dopingmidler medfører helserisiko både fysisk og psykisk – slik interpellanten Wenche Olsen redegjør for. Mye tyder på at bruk av dopingmidler utenfor den organiserte idretten har økt de siste årene. Dopingmidler innføres og produseres i et betydelig omfang, og slike midler er lett tilgjengelig over hele landet. Jeg deler derfor interpellantens bekymring for ungdoms holdning til og bruk av anabole androgene steroider. I løpet av de siste årene har kunnskapen om doping økt betydelig, men det er vanskelig å peke på en enkelt årsak til at ungdom velger å bruke dopingmidler. Årsakene er sammensatte, og det er både psykologiske og sosiale forklaringer på dopingfenomenet. Det betyr at vi må møte utfordringen med ulike typer virkemidler. Det er jo bra for folkehelsen at dagens unge er opptatt av helse og av å ta vare på kroppen sin, men det er uheldig at fokuset på kropp og utseende i noen tilfeller fører til at enkelte tyr til bruk av dopingmidler. Trening og sunt kosthold er helsefremmende, men doping er helseskadelig og uforenlig med en sunn kropp. Det er nødvendig å få frem dette budskapet i sterkere grad i det forebyggende arbeidet. I den grad dopingbruk skyldes uvitenhet, er informasjon og opplysning løsningen. Dette arbeidet skal vi intensivere. Men dette er bare én del av det holdningsskapende arbeidet. Det er overkommelig å nå frem med budskapet om at dopingmidler er farlig for helsen. Langt vanskeligere er det å få målgruppen til å etterleve budskapet. Jeg er opptatt av forebyggende arbeid også på dette området. Jeg er glad for at den forebyggende innsatsen er styrket gjennom Samhandlingsreformen. Vi har mange gode forebyggingsstrategier og tiltak, både av generell karakter og rettet mot utsatte grupper. Det er bra. Men antidopingarbeidet må inkluderes sterkere i det generelle, forebyggende og holdningsskapende arbeidet rettet mot ungdom. Doping er trolig mer utbredt enn vi vet om. Det foregår i stor grad i det skjulte, og førstelinjetjenesten oppdager sjelden signalene før det er for sent. Det er derfor nødvendig at førstelinjetjenesten opplæres i å se etter og oppdage symptomer. Doping må inngå som en del av den målrettede satsingen på tidlig intervensjon. Ungdom som doper seg, er ikke uvitende – snarere tvert imot. Undersøkelser viser at de aktivt søker informasjon og er oppdatert. Men de er selektive i informasjonssøkingen for å finne støtte for sin måte å bruke doping på. Resultatet er ofte at de mener at egen dopingbruk er risikofri. Internett er en viktig kanal for informasjon om dopingmidler. Informasjonen på nettet er ikke nødvendigvis feil, men aktørene er ofte sparsomme med å opplyse om risiko og mulige skadevirkninger. Det er uansett ikke tilfredsstillende at slike hjemmesider er den viktigste informasjonskilden for mange ungdommer. Dagens unge lever på mange måter gjennom Internett og sosiale medier. Denne situasjonen gir oss nye utfordringer, men også nye muligheter. Vi må også benytte denne arenaen til å informere og til å komme i dialog med målgruppen. Mye av omsetningen foregår også på nettet. Det er også en grunn for myndighetene til å bruke Internett og sosiale medier til å opplyse og advare. Prøver av beslaglagte stoff viser at svært mange av disse produktene inneholder noe annet enn det som oppgis på varedeklarasjonen. Av og til kan midlet være svakere enn oppgitt, men ofte er det langt sterkere enn det som står oppført. I tillegg kan det inneholde ukjente og skadelige stoffer. Dette øker risikoen ved bruk av dopingmidler og understreker ytterligere behovet for informasjon og advarsler. Helsevesenet må bli bedre rustet til å ta imot og yte god hjelp til personer som har behov for behandling for dopingrelaterte helseskader – både somatiske og psykiske lidelser. Undersøkelser viser at dopingbrukere er flittige brukere av helsetjenesten for å få sjekket sin helsetilstand. Men det ser ut til at primærhelsetjenesten ikke har kompetanse om dopingbruk og dopingrelaterte symptomer og ikke ser sammenhengene, slik at de fanger opp folk i tide. Det betyr at mange som kunne ha fått hjelp i en tidlig fase, glipper. Kompetanse finnes, men den er i stor grad sentralisert og lite utbredt i primærhelsetjenesten. Fremover blir det viktig at denne kompetansen når ut til større deler av helsetjenesten. Bruk av doping har flere likhetstrekk med bruk av andre rusmidler, og brukerne er ofte de samme. Utfordringene må ses i sammenheng. Jeg vil derfor sørge for at doping blir grundig behandlet i stortingsmeldingen om rusmiddelpolitikken som regjeringen vil legge frem i løpet av året. Vi har allerede invitert viktige aktører innenfor antidopingarbeidet til dialog. Vi vil også dra nytte av erfaringene som våre naboland har gjort gjennom ulike tilnærminger og løsninger.