André N. Skjelstad (Venstre), 2022-02-08:
Representanten Kapur skal ha takk for å ta opp viktige spørsmål i sin interpellasjon. Jeg tror vi alle er skjønt enige om at det å dele opp landet i nye så vel som i gamle fylkeskommunale strukturer, alltid vil være krevende. Norge har en unik geografi, som vi i de fleste andre sammenhenger er veldig glad i og verdsetter som unik, både i Norden og i Europa. Men vårt langstrakte land har vist seg vanskelig å organisere rent strukturmessig. På borgerlig side fant vi fram til løsninger med elleve regioner – noen større enn andre – men der det var grunn til å gi fylkeskommunen ny giv, sørge for overføring av flere oppgaver og ikke minst gjøre regionene til mer aktive og gode arbeidsmarked. Nå har regjeringen lagt til rette for at vi med stor sannsynlighet må gå tilbake til start, men nå med enda dårligere forutsetninger for fylkeskommunene. Kapur nevnte i sitt spørsmål en utredning som peker på dårlig fylkesøkonomi, dårligere tjenester og at utvikling settes på pause. Det kan synes som at ved oppløsning av Viken må Østfold og Buskerud tilføres midler over statsbudsjettet for å dekke opp manglende finansiering av egen drift. Jeg lurer på om det skal dekkes over statsbudsjettets nødmidler ved å ta fra andre fylkeskommuner innenfor den totale rammen, eller om det skal innføres endringer i kriteriene i inntektssystemet av typen Østfold-hjelp eller Buskerud-hjelp. Hvordan tror statsråden innbyggerne i Østfold og Buskerud vil føle det å få særbehandling i forhold til andre fylkeskommuner, når de i dag får minst like gode tjenester fra Viken uten ekstra statlige bevilgninger? Det er brukt som argument at Viken er så stort og strekker seg fra Halden til Hallingdal. Hvilke praktiske, negative konsekvenser har dette fått? Er det noen som er pålagt å pendle mellom Halden og Hallingdal fordi Viken er etablert? Jeg skulle gjerne likt å hilse på vedkommende. Viken er kun en administrativ inndeling, ikke en geografisk. De tidligere navnene på geografiske områder er ikke nektet brukt. En som tilhører det geografiske området Østfold, har i to år fungert som østfolding i Viken fylke og i fylkeskommunen. Jeg vil tro at de fleste knytter sin identitet til stedet, bygda eller byen de bor i – deretter regionen. For meg står det fortsatt uklart hva som er regjeringens egentlige grunn for å sette i gang det spillet. Regjeringens reverseringsiver gir oss flere spørsmål enn svar. Det er ikke noe som verken tyder på eller gir oss inntrykk av at det å rykke tilbake til start vil ha noen som helst positiv påvirkning på fylkene eller som den nye inndelingen i dag ikke kan håndtere bedre. Etter veldig mange runder med statsråden er det fristende igjen å spørre: Hva er det overordnede målet med reverseringen egentlig? Hva er visjonen for det? Svaret må være mer enn bare identitet, eller at Senterpartiets syn på lokalt selvstyre ikke blir ivaretatt. Jeg tror ikke regjeringen har den hele og fulle oversikten over hvordan reverseringsiveren kommer til å prege fylkene i årene framover, og det bekymrer meg. Statsråden har i alle fall ikke klart å gi noen betryggende svar. Vi vet at flere kommuner kommer til å bli mindre, med andre ord mindre rustet til å ta på seg større og tyngre oppgaver. Basert på hvordan Senterpartiet håndterte disse spørsmålene sist de satt i regjering – vi vet at de har vært inne på tanken om at 19 fylker kanskje var i det meste laget: Hva blir da den nye løsningen framover? Hva med alle oppgavene som kunne kommet i fylkeskommunens vei om partiene Venstre og Senterpartiet heller hadde snakket sammen? Dette er spørsmål som jeg håper, men tviler på at Senterpartiet gir oss svar på før reverseringen er på bordet. Er hele prosessen rett og slett et resultat av et desperat forsøk på å levere valgløftene de ga som opposisjonsparti, uten da å være forpliktet til å komme med konstruktive og alternative løsninger? Og så er det jo et spørsmål, når vi er i gang med det grønne skiftet, og de som roper på helhetlige løsninger: Lurer de på helhetlige løsninger for ny industrisatsing, for å tenke og se regionen som helhet, kollektivløsninger? Statsråden sa i sitt innlegg at han hadde troen på fylkeskommunen, at det skal være en motor for vekst. Han hørte, som meg, det siste innlegget. Vi vet at det er en stor del i denne sal som ønsker to nivåer. Jeg er ikke der ennå, for jeg har tro på fylkeskommunen som regional utviklingsaktør, men som sagt, med det grepet som vi antakelig er i ferd med å gjøre, vil ikke det være en kraftfull regionaktør når det gjelder utvikling. Det er ikke til å kommer fra – og jeg skjønner det godt – at representanten fra Vestlandet er godt fornøyd med Vestland, jeg er godt fornøyd med Trøndelag, og dette er også de som sitter i Oslo – og ikke minst i Akershus, også et stort og viktig fylke – godt fornøyd med. Dette vil i hovedtrekk være motorene framover. Senterpartiet legger nå opp til en stor debatt om generalistprinsippet, at de sammenslåtte fylkene, samt Oslo, kanskje blir de eneste som kan ivareta det.