Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-02-04:
Jeg tror samtlige deler bekymringen for de innstramminger av rettigheter vi ser i nabolandet vårt, Russland: Lover og lovendringer fører til innskrenkinger for ulike grupper, særlig sårbare minoritetsgrupper. Det er større vilkårlighet, og enkelte opplever forfølgelse fra myndighetenes side, og det er et urovekkende mønster etter at Putin ble president igjen. Aktuelt i dagens debatt er ytringsfrihet og diskriminering av homofile. Det har jo også i de ukene som har gått, blitt tatt til orde for en boikott – at politiske ledere skulle la være å reise og holde seg hjemme, og at utøvere og idrettsledere skulle bruke idrettsarenaen til propaganda og støtteytringer. Aller først er det fint å høre at heller ikke SV ønsker noe sånt, for ingen land, ingen utøvere eller noen politikere rundt omkring, ønsker det. Amnesty og andre organisasjoner har jo tvert imot tatt til orde for at vi skal gjøre oss hørt, at vi skal bruke de olympiske leker og Paraolympics i Sotsji og den oppmerksomheten det får, som en plattform for å gjøre våre meninger hørt. Dette har også idretten selv sørget for, for med unntak av medaljeseremoniene og de offisielle pressekonferansene står norske utøvere helt fritt til å ytre seg og si akkurat hva de vil. Grunnen til at noen arenaer under OL skal være fri for politiske ytringer, er jo at idretten forener oss mennesker og nasjoner i sitt vesen; det er den gode sportsånden vi ønsker å ivareta og bevare, slik at skisporet ikke blir en debattarena. Jeg synes at norsk idrett har lagt seg på en riktig linje: Utøvere og ledere oppfordres til å forholde seg til IOCs regelverk, men har selvfølgelig full ytringsfrihet, slik de også har hatt tidligere – sist under OL i Beijing. Norsk idrett er ikke styrt av kulturministeren, selv om det kan virke som at SV og Solhjell kanskje ønsker seg det iblant, men idretten jobber selv aktivt med disse spørsmålene. Jeg er ganske trygg på at norsk idrett ivaretar dette på en god måte. I stedet for at utenriksministeren og kulturministeren skal blande seg inn på idrettens arenaer, og at SV mener at kulturministeren «må gjøre noe» for å sikre ytringsfriheten for norske utøvere, er det ganske tydelig at idretten er seg sitt ansvar bevisst. Kulturministeren og andre representanter tar jo opp – som vi hører her i dag – menneskerettighetsspørsmål i alle fora der det er naturlig. Statsministeren bekreftet det senest i dag tidlig, kulturministeren og utenriksministeren bekrefter det her inne nå. Det er altså ingen tvil om at dette er høyt oppe på agendaen, og det er bra! For det som skjer i Russland, bør absolutt påtales. Selv Putin har måttet gå sjeldent langt i å forsikre at rettigheter skal ivaretas, noe som neppe hadde skjedd om det ikke hadde vært et felles press og en veldig stor internasjonal oppmerksomhet rundt de olympiske leker og Paralympics i Sotsji. Det er viktig at vi bruker denne anledningen til å si fra gjennom etablerte kanaler, og det er nok også litt enklere når man er til stede enn når man blir hjemme. Vi må stille spørsmålet: Ønsker vi at utøverne skal stå på pallen og skule på hverandre fordi idretten politiseres? Vi ønsker selvfølgelig ikke det. Det er viktig at vi jobber for at de olympiske leker og Paralympics blir det det egentlig skal være, også i Russland: en arena hvor vi forsøker å forene mennesker og nasjoner en kort stund på tvers av forskjeller og uenigheter. Vi ønsker oss de olympiske leker – ikke de politiske leker.