Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-03-29:
Jeg vil nok kanskje ikke si at det har vært like godt samarbeid i komiteen rundt denne saken. Det er ikke alle som har vært like interessert i å være med og skrive merknader. Men jeg regner med at de forskjellige partiene og grupperingene vil redegjøre for sitt syn på saken. Oslopakke 3 var i utgangspunktet beregnet til 53 mrd. kr, hvorav hele 38,9 mrd. kr skulle hentes inn fra bilistene i form av ekstraskatt, såkalte bompenger. En stor del av midlene fra Oslopakke 3 skal også brukes til kollektivtrafikken. Andelen her er nå oppe i 38,4 pst. Det viser seg nå at de aller fleste prosjektene i Oslopakke 3 sprekker, og de sprekker ganske kraftig. De siste kostnadsoverslagene, dersom man skal gjennomføre alle prosjektene som ligger i pakken, er økt fra de opprinnelige 53 mrd. kr til nærmere det dobbelte – nesten 100 mrd. kr. Dette betyr at mange av de forutsetningene som ligger i pakken, brister, og den skjøre pakken er i ferd med å falle sammen. Jeg vil bruke resten av mitt innlegg til å redegjøre for Fremskrittspartiets syn og våre forslag i saken. Fremskrittspartiet mener at bompenger er en ekstraskatt. Dette er et forsøk fra regjeringen på å dra inn vanlige folks kjøpekraft, samt å skjule at man faktisk ikke holder løftene om ikke å øke skattene, slik Stoltenberg lovet før valget i 2005. Jeg registrerer også at mange forsøker å skyve miljøspørsmålet foran seg i denne saken og argumenterer for at det ikke er mulig å bygge seg ut av trafikkproblemene i Oslo. Dette er i beste fall et forsøk på å villede folk. Oslo blir som en liten forstad i Paris å regne, når det gjelder befolkning. Det er selvfølgelig fullt mulig å møte trafikkutfordringene i og rundt Oslo hvis man vil, og hvis man ønsker å se på og ta i bruk nye og smarte løsninger. Da kan man møte de trafikale utfordringene Oslo står overfor. Men det betyr at man må ha flere tanker i hodet på en gang. I tillegg til å ruste opp buss- og T-banetilbudet i Oslo må jernbanen gis et løft, samtidig som man må utbedre veinettet gjennom å øke kapasiteten og bygge ut ringveisystemet rundt sentrum av landets hovedstad. Bompengene i Oslo utgjør nå ca. 2 mrd. kr i året. Det tilsvarer over en tredjedel av det staten bruker til infrastrukturinvesteringer på riksveinettet vårt. Derfor er jeg overbevist om at miljøargumentet bare er et forsøk på å skjule det dette faktisk handler om. Det synes jeg at regjeringen veldig tydelig viser gjennom statsrådens svar til komiteen, hvor statsråden skriver: «Forslaget har også store økonomiske konsekvenser. Inntektene fra bompengeringen er i størrelsesorden 2 mrd. kr per år.» Ja, det er nok dette som er den egentlige grunnen til at man ikke vil støtte Fremskrittspartiets forslag om å fullfinansiere Oslopakke 3 med statlige midler. Jeg hadde skjønt argumentasjonen dersom vi hadde vært et fattig land. Men det er ikke tilfellet – vi har over 3 000 mrd. kr på bok, og vi har faktisk råd til å finansiere utbyggingen av et skikkelig infrastrukturnett både i hovedstaden og i hele landet. Jeg hører at mange i denne salen på ramme alvor mener at vi har råd til å bruke 800–900 mrd. kr på å bygge ut lyntog mellom de fem største byene i Norge, men ikke har råd til å fjerne bompengene på veinettet vårt. Det viser til fulle at det handler om politiske prioriteringer og vilje, om man vil bygge ut veinettet med statlige midler eller ikke. Med en stat som er søkkrik, vil en statlig finansiering og utbyggingen av Oslopakke 3 bety enorme besparelser for samfunnet på sikt. I motsetning til flertallet i denne salen har Fremskrittspartiet både politisk vilje og handlekraft til å ville investere i infrastruktur uten bompenger og med full statlig finansiering. Jeg vil derfor ta opp Fremskrittspartiets forslag i saken og oppfordrer alle andre partier til å støtte forslaget om full statlig finansiering av Oslopakke 3.