trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-05-24:
Dette er virkelig et utdanningsløp og et skoleslag som ligger mitt hjerte nært. Derfor er det ekstra gledelig at vi i dag kan konstatere at vi ytterligere vrir om skruen og får dette taktskiftet for yrkesrettet høyere utdanning. I så måte vil jeg kalle det for en gledens dag at vi nå oppdaterer dette lovverket og følger opp de mange gode vedtakene vi gjorde i stortingsmeldingen om fagskolene i forrige periode, som jeg var så heldig å få lov til å følge tett. Dette er kanskje det viktigste løftet for yrkesopplæringen på svært mange år, for spisskompetanse blir jo viktigere i takt med at samfunnets framgang, endring og spesialisering øker. Spesielt i Norge, hvor vi har høy levestandard og ikke minst høye lønninger sammenlignet med våre handelspartnere og konkurrenter, må vi være helt fremst hvis vi skal stå i denne konkurransen, vinne kontrakter, og ikke minst skape verdier og sikre inntekter som skal bære velferdsstaten i tiden som kommer. Vi leverer nå mange viktige endringer for det som kan kalles mesterens utdanningsløp, og vi bygger videre sånn at høyere yrkesrettet utdanning gjennom fagskolene skal få skinne og ta sin rettmessige og viktige plass i utdanningsløpet. Vi trenger nemlig flere mestere i tillegg til mastere, og vi trenger at de med tradisjonell, høyere akademisk utdanning både skal kunne og ville fylle på med praktisk høyere utdanning som fagskolene tilbyr. Vi trenger denne tverrfaglige og sammensatte kompetansen når vi i tiden framover skal sikre at vår konkurransekraft skal få flere bedrifter til å flagge hele eller deler av sin produksjon tilbake til Norge. Vi har allerede sett flere eksempler på det. Overgangen mellom universiteter, høyskoler og fagskoler blir det viktig å tilrettelegge for framover, og vi er tydelige på ambisjonene på dette området. Samtidig må vi nok erkjenne at det er mye arbeid som vil gjenstå ute på den enkelte utdanningsinstitusjon. Der sikres utviklingen av et utdanningsløp som ivaretar behovene for indre faglig sammenheng, og som dermed åpner for gode overganger mellom utdanningsinstitusjoner og ikke minst utdanningsløp. Mangfoldet i fagskolesektoren spenner vidt hva gjelder både størrelse på de ulike skolene og deres fagområder. Satsingen regjeringen nå gjør på utviklingsmidler og kvalitet i fagskolene, blir helt sentral framover for å forme skoleslaget, som jeg egentlig vil kalle for en uslepen diamant. Jeg har derfor veldig store forventninger til de ulike skoleeiernes bidrag til å løfte sammen med oss framover. I dag løfter vi fagskolene gjennom lov og gir høyere yrkesrettet utdanning dens velfortjente plass i utdanningssystemet.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-05-24:
Det er ingen tvil om at det var mange motsetningsforhold i Arbeiderpartiets siste innlegg. Man kan ikke gå opp på talerstolen her og si at det er ganske problematisk at noen begynner å ta æren for ulike tiltak, for så i innlegget begynne å ta æren for at deres politikk nettopp viser framgang på internasjonale resultater. Det som er kjernen her, og som Arbeiderpartiets representant ikke svarer på, er det behovet vi har i dag for å avklare hva som er Arbeiderpartiets politikk når det gjelder å ha særskilt innsats inn mot lesing, skriving og regning. Ingen kan komme her og si at en særskilt innsats ikke er akkurat det samme som Jonas Gahr Støre og også representanten Henriksen gikk ut i valgkampen og lovte, nemlig lese-, skrive- og regnegarantien, hvorpå man i denne saken nettopp fjerner henvisningen til lesing, skriving og regning i lovteksten. Da har man rett og slett avlyst sine egne valgkampløfter om at man skal ha et særskilt fokus på det. Det er da det hele blir ganske merkelig og forvirrende for flere av oss – at man skal ha denne garantien, men samtidig satse på alle fag. Det går ikke i hop – man kan ikke ha en særskilt innsats på alt, det er ikke noe særskilt ved det. Det er faktisk å følge dagens opplæringslov, som sier at man skal ha en tilpasset undervisning, og man skal følge opp elever som har utfordringer i enkelte fag. Det ligger i dagens lov. Det vi gjør her i dag, er å prioritere, fordi det er nødvendig, fordi vi vet at elever har behov for en særskilt oppfølging – nettopp disse ferdighetene skal de bygge videre på i grunnopplæringen sin. Det mener jeg dagens stortingsflertall heldigvis slår fast, og jeg ser fram til å kunne følge resultatene av dette videre. Når det for øvrig kommer til denne lese-, skrive- og regnegarantien og henvisningen til tillitsreformen, synes jeg det er et lite paradoks all den tid innholdet i denne lese-, skrive- og regnegarantien faktisk er flere obligatoriske kartleggingsprøver og mer rapportering i kommunene, samtidig som man mener at man skal redusere byråkratiet i skolen og ha færre prøver. Det er et motsetningsforhold også på dette området i Arbeiderpartiets retorikk og politikk i denne salen i forhold til hva man leverer av representantforslag. Her tror jeg representanten Henriksen og hans partifeller i utdannings- og forskningskomiteen bør avklare: Hva er politikken på dette feltet? Hva er lovnadene? Har man tenkt å følge opp det man sa i valgkampen? Eller er det dagens innstilling og dermed venstredreiningen som gjelder?
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-05-24:
Jeg konstaterer at vi ikke får svar her i dag på om det å fjerne en henvisning til intensiv opplæring innenfor lesing, skriving og regning dermed er en generalisering av hva Arbeiderpartiet egentlig mener. Til det siste som representanten tok opp, vil jeg egentlig bare vise til hva Arbeiderpartiet selv skriver. Her står det at Arbeiderpartiets representanter – om tidlig innsats i skolen, Dokument 8:99 S for 2014–2015 – foreslo å innføre en lese-, skrive- og regnegaranti i skolen etter 2. trinn. Og så kommer det: En slik ordning innebærer en kartlegging av «alle elevers lese- og regneferdigheter i 1. og 2. årstrinn», der elever som er «under et definert minstenivå i lesing og regning får et tilrettelagt tilbud om intensivopplæring og annen oppfølging». Jeg vil minne om at i dagens kvalitetsvurderingssystem er det slik at noen av de prøvene som Arbeiderpartiet her viser til, er frivillig, ikke obligatorisk. Ergo fører det til flere obligatoriske kartleggingsprøver i norsk skole. Det mener jeg er å gå motsatt vei av det man retorisk framfører her fra talerstolen – og det er klart man blir litt forvirret når det er to ulike budskap i en og samme sak.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Det er veldig positivt at det nå skjer endringer for fagskolene. Jeg mener også det er positivt at det er enighet om mye fra Stortingets og utdanningskomiteens side. Det er også positivt for fagskolene selv. Som Organisasjon for Norske Fagskolestudenter sa til Khrono i går: At fagskolene nå skal betegnes som høyere yrkesfaglig utdanning, er en viktig anerkjennelse av fagskolene som utdanningsvei. Det er vi glade for. Men Arbeiderpartiet mener at regjeringa ikke tar skrittet helt ut. Det er ikke, som representanten Synnes sa, å lete med lys og lykte etter negative punkt, men det er å ha ambisjoner om forbedring. Det er veldig bra at Stortinget nettopp har ambisjoner om forbedring, for Stortinget har forbedret det lovforslaget som kom fra Høyre–Fremskrittspartiet–Venstre-regjeringa på flere punkt, som lovtittelen, ETCS, osv. Stortinget har gjort loven bedre, og Arbeiderpartiet ønsker å fortsette den jobben. En av de forbedringene Arbeiderpartiet ønsker, handler om at vi ikke trenger å vente for å vite at Norge trenger den kompetansen som fagskolene tilbyr. Industrien, teknologiyrkene og helsesektoren er blant dem som trenger flere fagarbeidere, derfor er det viktig med en videreutvikling og opptrapping av fagskoletilbudet. Arbeiderpartiet vil at en større del av utdanningsveksten i årene framover skal komme i fagskolene. Da er det viktig at fagskolene synliggjøres som en integrert del av utdanningssystemet, og som et likeverdig alternativ til universitets- og høyskoleutdanning. Men det er også nødvendig, mener vi, med en plan for opptrapping. Og vi synes det er en klar svakhet at selv om meldingen understreker behovet for flere fagarbeidere, foreslås det ikke konkrete planer eller tiltak for å øke utdanningskapasiteten i tråd med arbeidslivets og næringslivets behov. Arbeiderpartiet har over flere år foreslått en opptrappingsplan mot 1 000 nye fagskoleplasser i våre alternative budsjetter og midler til etter- og videreutdanning av fagskolelærere. Det er bra at det i 2017 kom rundt 600 plasser fra regjeringa, men hvis jeg skal være litt spissformulert, vil jeg si at det skulle bare mangle etter at regjeringa ikke hadde foreslått en eneste ny fagskoleplass helt siden 2013. Vi mener at det er behov for en fortsatt utvikling og utbygging av fagskolesektoren. Vi har tidligere fremmet forslag om en opptrappingsplan for studieplasser ved fagskolene. Det fikk da bare støtte av Senterpartiet og SV, som sto sammen med oss om de forslagene. I dag tar vi opp forslaget igjen og mener at det bidrar til større forutsigbarhet for fagskolene, for studentene og for det arbeidslivet som trenger og ønsker disse kandidatene.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Jeg tenkte jeg like godt kunne ta en kort merknad, for det krever ikke et langt innlegg for å svare på representanten Kristensens innlegg. Det jeg vil si, er at det ikke er noen motsetning mellom å satse på fagskoler, en opptrapping for fagskoleplasser, og det å satse på flere studieplasser. Vi vet at det er et stort behov både for flere fagskolekandidater og for mange kandidater innenfor ulike høyere utdanninger. Vi er veldig glad for at det i valgkampåret 2017 kom flere fagskoleplasser fra regjeringa, men de har vist veldig passivitet når det gjelder å øke antallet studieplasser innenfor høyere utdanning. De siste fem årene har det knapt kommet nye studieplasser. Heldigvis har budsjettforlikene ført til at man har fått flere studieplasser bl.a. innenfor IKT. Men det trengs en satsing på begge deler, og for oss er det viktig å få sagt at mer av veksten må komme innenfor fagskoler, for der er det et stort behov, og vi vet at det er det arbeidet som næringslivet etterspør i veldig stor grad.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Jeg vil begynne med å si at jeg er veldig glad for at vi i dag slår fast at folkehøyskoleloven skal gjelde også på Svalbard. Jeg vil tro at det sikrer en enda bedre mottakelse når utdannings- og forskningskomiteen skal dit i august. Det er en utfordring at læringsutfordringer som oppstår tidlig, kan få utvikle og forsterke seg over tid. Manglende leseferdigheter, problemer med skriving og å ikke klare matematikken – når disse utfordringene ikke tas tak i, men følger eleven oppover i klassetrinnene, i barneskolen og helt inn i ungdomsskolen, blir det til slutt umulig å ta igjen resten av klassen. Det er en stor del av forklaringen på det høye frafallet i videregående skole. Når én av fire ikke fullfører på normert tid, er det rett og slett uakseptabelt. Alle er enige om målsettingen om å løfte disse elevene, enten det er i 2. klasse eller i 6. klasse. Men Arbeiderpartiet mener at utfordringen må møtes med flere tiltak – en forsterket tidlig innsats, utover det som regjeringa har foreslått. Jeg føler ikke at det er min oppgave å ta ansvaret for representanten Mathilde Tybring-Gjeddes forvirring. Hun refererte til et sitat fra Jonas Gahr Støre – et veldig godt sitat – og det som Arbeiderpartiet skrev om sin lese-, skrive- og regnegaranti i fjor, og forklarte det egentlig veldig godt. – Takk for det! Jeg tror nok denne forvirringen også er årsaken til en litt overdreven retorikk i denne saken. Forslaget i den saken vi behandler i dag, dreier seg om at skolene skal følge opp elever i flere fag og oppover i opplæringsløpet. Arbeiderpartiet vil ha en egen innsats for elever på de laveste klassetrinnene. Det er derfor vi over flere år har foreslått flere lærere, særlig på 1.–4. trinn – partiet Høyre har vært sterkt uenig i det. Det er derfor vi foreslår en lese-, skrive- og regnegaranti på de laveste trinnene, for å gi alle elever som er under kritisk grense, en skikkelig oppfølging raskt. Det går an å ha to tanker i hodet samtidig. Jeg er ganske sikker på at dersom regjeringa hadde vært for dette og Arbeiderpartiet hadde vært imot, hadde Høyre sagt at de har høyere ambisjoner. I denne saken er det akkurat det som er tilfellet: Arbeiderpartiet er mer utålmodig og har høyere ambisjoner enn regjeringa for de elevene som trenger en ekstra innsats. Vi vil gjøre mer enn en minimal endring av loven, som Utdanningsforbundet sier er lite forpliktende. Vi vil ha en mer praktisk og skapende skole, som gjør at den passer bedre for alle elever, og som tar mer hensyn til hvordan barn lærer og trives i de første skoleårene. Vi vil ha en lese-, skrive- og regnegaranti, flere lærere på de laveste klassetrinnene, og ikke minst vil vi gi lærerne kompetanse, tid og tillit. Tid til å følge opp elevene sørger vi for ved å få flere lærere, men også ved å ta ryddejobben med å avbyråkratisere hverdagen deres.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Det var hennes ord.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Det er for så vidt ikke noen bakdel eller noe minus for oss at Høyres representanter er forvirret og innrømmer det selv. Jeg må si at når regjeringa sier at de med dette prioriterer, er det et lite ambisiøst forslag til minimal lovendring. Men jeg tok ordet for å kommentere noe representanten Gudmundsen sa, at vårt forslag om en lese-, skrive- og regnegaranti – som vi har fremmet seks ganger i Stortinget, og som regjeringspartiene har stemt imot hver eneste gang – vil føre til flere obligatoriske kartleggingsprøver med rapportering. Hvor i all verden har representanten Gudmundsen det fra – når det har vært svart på flere ganger av Arbeiderpartiet? Det er rett og slett en uredelig framstilling. Det vi sier – og har sagt flere ganger – er at vi skal bruke dagens kartleggingsprøver i lese-, skrive- og regnegarantien, og at vårt poeng i dette tilfellet og med tillitsreformen, som vi har fremmet, er å bruke kunnskapen vi har om skolen, bedre. At regjeringa føler seg presset fordi andre partier ønsker en mer offensiv innsats, tar jeg som et godt tegn.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Jeg merket meg at statsråden snakket veldig positivt om vårt forslag til tillitsreform. Det håper jeg betyr at regjeringspartiene stiller seg bak den og stemmer for mange av forslagene i den sammenheng. Jeg merket meg også at han var veldig fornøyd med egen innsats – han hadde en fin og lang liste – og det må være lov. Jeg vil spørre om den lovendringen vi har til behandling, spesielt fordi jeg merket meg at statsråden i innlegget var veldig opptatt av profesjonen, lærernes egne vurderinger av dette. I den behandlingen Stortinget har hatt, har vi også spurt profesjonen og fått tilbakemelding fra Utdanningsforbundet, som representerer lærerne ute på skolene. I deres høringsuttalelse trekker man spesielt fram at det framlegget som har kommet fra statsråden, er for lite forpliktende til å sikre de endringene som trengs i skolen. Så når statsråden er så opptatt av å lytte til profesjonen, hva er hans kommentar til høringsuttalelsen til Utdanningsforbundet i forbindelse med den konkrete lovendringen vi har til behandling?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Jeg registrerer at statsråden er uenig i det som lærerne og Utdanningsforbundet sier. Jeg synes fortsatt det er et viktig poeng de trekker fram, at dette framlegget, den lille lovendringen som jeg snakket om i innlegget mitt, er for lite forpliktende. Jeg vil fortsatt utfordre statsråden på litt av det samme: Ser han ikke noen som helst mulighet for å gjøre noe med nettopp det som lærerprofesjonen selv trekker fram, nemlig å gjøre dette lille lovforslaget litt mer forpliktende, slik at man kan se den nødvendige endringen i skolen?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
I debatten begynner det å tegne seg et bilde av at uansett hvor mye Arbeiderpartiets representanter svarer, så blir ikke Høyres representanter fornøyde. Jeg må si at det kanskje ikke overrasker meg så veldig. Det er ganske ofte i denne sal at Høyres representanter verken forstår eller liker Arbeiderpartiets politikk, men det får være opp til Høyres representanter å stå for det. Som det veldig tydelig har kommet fram, er Arbeiderpartiet i denne saken opptatt av å ha to tanker i hodet samtidig. Vi er mer utålmodige enn regjeringspartiene er, vi vil mer. Jeg synes det er avslørende at Høyre i retorikken og denne debatten gjør dette til en debatt om enten–eller – at en ikke kan få til mer eller ha større ambisjoner enn det denne regjeringen selv legger opp til. I denne debatten merker jeg meg at Høyres representanter, spesielt, ikke svarer på noen av de utfordringene vi har gitt dem, som kommer fra f.eks. lærerne og profesjonen, på hvordan regjeringens forslag som er til debatt i denne sal i dag, kunne blitt gjort bedre og blitt gjort mer forpliktende. Man er mer opptatt av å skape forvirring om et veldig tydelig og godt forslag fra Arbeiderpartiet enn selv å svare for sine egne ambisjoner. Dette synes jeg er en merkelig måte å diskutere på som ikke norsk skole fortjener, som ikke denne saken fortjener når det er regjeringspartiene som sitter med ansvar både for saken som er fremmet, og for gjennomføringen av den. Derfor vil jeg igjen minne om det som Utdanningsforbundet, profesjonen som Høyre er så opptatt av at en skal ha tillit til, har sagt i sin høringsuttalelse, som nettopp er at dette framlegget er for lite forpliktende, det må gjøres mer, det må gis flere verktøy for at en skal få de resultatene som denne saken krever. Jeg skulle ønske at Høyres representanter, de med ansvaret her, kunne svart på nettopp den utfordringen, istedenfor å være opptatt av en forvirring som kun finnes hos Høyres representanter.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2018-05-24:
I denne saken har Arbeiderpartiet og Senterpartiet fremmet et felles forslag, og jeg må si at å høre representanten Knutsdatter Strand forsvare det forslaget var ganske interessant. Det burde være ganske oppsiktsvekkende for dem som stemte på Arbeiderpartiet, og Arbeiderpartiets skolepolitikk, ved valget i fjor, for dette er en snuoperasjon av de sjeldne. Ifølge Marit Knutsdatter Strand ønsker ikke forslagsstillerne lenger å ha ekstra fokus eller trykk på oppfølgingen de første årene, ei heller på lesing, skriving og regning. Det skal ikke lenger være en særlig tidlig innsats i 1.–4. klasse; det skal være en generell innsats på alt. Det skal ikke lenger være en særlig lese-, skrive- og regnegaranti; det skal være en garanti som gjelder absolutt alle andre fag også. Det er å være lite forpliktende. La meg bare understreke to ting. Det ene: Motivasjon og trivsel er viktig innenfor alle fag, og det har en verdi. Men når det gjelder det å lese, skrive og regne, er jo ikke det fag i skolen. Det er gjennomgripende ferdigheter som man trenger i alle fag – også i gym, musikk og naturfag. Det andre: Behov skal selvsagt være styrende. Vi gir aldri opp en eneste elev, uansett hvor langt i skoleløpet den eleven har kommet, men forskning viser altså at ekstra innsats på 1. trinn kan forebygge senere leseproblemer, at lesing, skriving og regning er grunnleggende ferdigheter i andre fag – verktøy man trenger – og at det har større effekt på barna dersom de får hjelp tidlig. Jeg trodde at Arbeiderpartiet var for dette, for rett før sommeren, i innstillingen til Lærelyst-meldingen, skriver Arbeiderpartiet om sin lese-, skrive- og regnegaranti: «En slik ordning innebærer en kartlegging av alle elevers lese- og regneferdigheter på 1. og 2. årstrinn, der elever som er under et definert minstenivå i lesing og regning får et tilrettelagt tilbud om intensivopplæring og annen oppfølging som trengs for at de mestrer disse ferdighetene.» Det er altså et år siden. Nå er det en total snuoperasjon, hvor Arbeiderpartiet har tatt en sprint mot SV – og til venstre. Det er oppsiktsvekkende, det er interessant, og det burde egentlig være mulig for representantene fra Arbeiderpartiet her i dag å forklare hvorfor de har gjort et slikt skifte, og hvorvidt de mener det fører til en bedre skole og bedre tilpasset undervisning for de yngste barna, som vi vet trenger å lære å lese, skrive og regne.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2018-05-24:
Jeg ble beskyldt for å være forvirret, og det er jeg, så det skal jeg være ærlig på. For å ta tre ting: Regjeringen vil innføre en plikt til særskilt oppfølging av elever som sliter med lesing, skriving og regning. Arbeiderpartiet gikk til valg på en lese-, skrive- og regnegaranti, der man skulle kartlegge alle elevers lese- og regneferdigheter på 1. og 2. trinn. De som ligger under en kritisk grense, skal få intensiv opplæring for å mestre disse ferdighetene. I dag skriver Arbeiderpartiet i sine merknader i innstillingen: «Ved å begrense plikten til å gjelde kun basisfagene mener disse medlemmer at forslaget vil virke ytterligere styrende på bekostning av de andre fagene, og med det stå i motsetning til skolens helhetlige kompetanseoppdrag.» Så foreslår de å fjerne «lese», «skrive» og «regne» og «1.–4.» i lovteksten. Jeg er forvirret, og det burde også Arbeiderpartiets medlemmer og velgere være.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2018-05-24:
Biogass er en svært viktig del av klimaløsningen. Derfor har det vært gledelig å se engasjementet for dette både i komiteen på tvers av partigrenser, i regjeringen og hos de mange aktørene som har kontaktet oss mens vi har jobbet med denne saken. Biogass og produkter som biogjødsel har mange fordeler. Bruk av biogass til erstatning for fossile brensler bidrar til å kutte klimagassutslippene i sektorene hvor gassen brukes. Biogass i transportsektoren til erstatning for diesel og bensin vil også redusere støy og lokal luftforurensning. Og produksjon av biogass basert på husdyrgjødsel bidrar til å redusere utslippene fra jordbrukssektoren. Det setter jo en bonde som meg ekstra stor pris på! Jeg kommer fra biogassfylket Vestfold, hvor engasjementet for nettopp satsing på biogass er enormt. Vi har bygget Greve biogassfabrikk, eller Den Magiske Fabrikken, som vi kaller den lokalt. Vi kjører mange av bussene våre på biogass. Kommunene våre er sterkt involvert i fabrikken og bruker i stor grad biogassbiler, vi har fyllestasjon på plass og flere under bygging, og landbruket bidrar med husdyravfall. Og til dere som bor mellom Drammen og Kragerø: Takk! Matavfallet deres driver bussene våre i Vestfold. Visste dere f.eks. at en skolebuss kan gjøre seks meter på en eneste epleskrott? Men det er ikke bare i Vestfold det skjer. Biokraft er i ferd med å starte opp på Skogn i Trøndelag, hvor avfall fra skog og fisk er hovedingrediensene. Som mange av oss som jobber med klima, pleier å si når ting går bra: Det skjer. Men, selv om vi er godt i gang i Norge, er fortsatt transport en av de største kildene til klimagassutslipp. Elbilene alene kan ikke løse dette, det må flere grønne elementer til. Biogassen er en spesielt viktig del av løsningen for varetransporten. Vi politikere kan være stolte av den tunge satsingen på biogass. Det er jo en grunn til at Vestfold – og andre fylker – lykkes, men det er bare starten. For enda mer gledelig er det å se at næringslivet virkelig er på ballen. Vår rolle som politikere er ikke å subsidiere grønne løsninger inn i evigheten, men å skape et marked for dem. At f.eks. Tine nå har valgt å kjøre på kukraft, som de kaller det, altså biogass, er enormt viktig for utviklingen av en komplett verdikjede for biogassen. Det sies at man ikke kan gjøre gull av gråstein, men med biogassen kan man i alle fall gjøre gull av kumøkk!
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Biogass fra avfall gir høy verdiskaping både nå og i framtiden. Biogass er sirkulær bioøkonomi som sørger for økt verdiskaping, reduksjon i klimagassutslipp og god utnyttelse av ressursene. Biogass bør derfor sidestilles med elektrisitet og hydrogen i satsingen på et grønt skifte, særlig innenfor transportsektoren. Det er derfor viktig at drivstoffhierarkiet plasserer biogass på samme nivå som elektrisitet og hydrogen og likebehandler det med hensyn til fordeler og incentiver, for dermed å skape større marked for biogass og sikre en utvikling av norsk biogassindustri. Når det gjelder de løse forslagene som kommer fra Miljøpartiet De Grønne, ønsker jeg bare å opplyse om at Arbeiderpartiet kommer til å støtte det første av forslagene. Med dette tar jeg også opp de forslagene som Arbeiderpartiet sammen med Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne står for under Forslag fra mindretall.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Jeg skulle ønske at vi hadde brukt tiden på en annen sak enn en forskrift, at vi kunne vist det samme engasjementet i større og viktigere saker. Men når vi nå er her og jeg må ta denne saken – som burde vært en bagatell – fra Stortingets talerstol, er det fordi en forskrift, en bagatell, får lite innvirkning på folks liv, men er kjempeviktig for de få den angår. Alle her har antydet at man egentlig er enig i hvordan det skal være, men uenig i hvordan det skal gjøres. Hvis jeg forsto statsråden riktig, skulle han sende et nytt brev fordi Helgesen muligens har sendt et brev med et annet innhold. Helgesen ønsket en innskjerping, men sittende minister ønsker ikke samme innskjerping, og så ønsker man å presisere det. Grunnen til at dette har blitt en sak, er nettopp at man ikke praktiserer det sånn som alle her antyder at man ønsker det skal praktiseres. Hvem er da bedre enn kommunene til å vurdere dette? Det er ingen liberalisering, det er ikke noe frislipp, det er egentlig en diskusjon om det holder med et brev fra statsråden for å få ting som vi ønsker det, eller om vi må vedta en prøveordning. Jeg mener at når saken har nådd Stortinget og Stortingets talerstol, burde vi kunne støtte det forslaget som foreligger, og få den virkningen som alle har antydet fra talerstolen at man ønsker. Da sparer ministeren tid på å sende et brev eller en mail, og det er ingen tvil ute hos fylkesmennene om hva som er gjeldende politikk. Så igjen: Det at man i dag praktiserer en regel så strengt, er håpløst. Man måler altså på meteren fra nærmeste brøytede vei. Nærmeste brøytede vei i distriktene er ofte en vei med en fartsgrense på 80 km/t. Det er ulovlig å parkere, og egnede parkeringsplasser og snuplasser er gjerne ikke vinterbrøytet, så allerede i luftlinje er vi langt over, men man måler på en måte som gjør at veldig mange blir forhindret fra å kunne søke og få vurdert sitt behov.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2018-05-24:
Jeg vil også begynne med å takke forslagsstillerne for å løfte opp problemstillingen. Vi vet at skal vi opprettholde vår mobilitet samtidig som vi skal redusere utslipp, vil det ikke være én løsning på dette, men flere. Biogass både er og vil være én av disse løsningene. Jeg tror det er viktig med systemer som legger til rette for en mer teknologinøytral utvikling, som ser på hele livsløpet til kjøretøyet angående utslipp, inkludert produksjon og gjenvinning. Det er verdt å ta med seg i diskusjonen den revolusjonen som i dag foregår innen utslipp fra kjøretøy, med både nullutslipps- og lavutslippskjøretøy, men også den enorme utslippsreduksjonen fra fossile biler som vi ser. Derfor deler jeg intensjonen til forslagsstillerne – at en i større grad bør likestille alternativer med elbil. Jeg mener i utgangspunktet at forslaget fra mindretallet i saken på mange måter er bra, men jeg ser også utfordringene når det gjelder oppfølging og kontroll. Derfor er det viktig at regjeringen fortsetter å tilrettelegge for en videre utvikling av produksjon og bruk av biogass med andre tiltak, som bedre støtteordninger gjennom både Enova og Innovasjon Norge. Det offentlige kan også på mange måter bidra til en trygghet i markedet for produsenter gjennom å sikre at offentlige innkjøpere stiller krav til bruk av biogass ved anbud, i f.eks. kollektivtilbud eller båtruter og ferjer. Der har en sørget for å få på plass en forskrift om energi- og miljøkrav, og en vil nå foreta en evaluering av hvordan dette har fungert. Biogass er et fantastisk produkt, skapt av organisk materiale, avfall eller husdyrgjødsel, og bygger opp under prinsippene for sirkulærøkonomi. Jeg er nok mindre redd enn flertallet – og mindretallet, for den del – i denne saken når det gjelder naturgass som en del av og ved bruk av biogass som drivstoff. Vi må få opp markedet for biogassen og gi produsentene trygghet og forutsigbarhet i sin produksjon. Da vil bruk av naturgass ha en positiv effekt på klimaet og være en nødvendig bro over til et lavutslippssamfunn. Til slutt vil jeg bare påpeke viktigheten av komiteens tilråding om en klargjøring rundt drivstoffhierarkiet, slik at biogassens klimanytte og fortreffelighet kommer godt fram og framstilles på en riktig måte.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-24:
Senterpartiet vil også takke forslagsstillerne for dette forslaget. Det er viktige tiltak og virkemidler som kan styrke og øke biogassproduksjonen i Norge. Våtorganisk avfall er et viktig råstoff i produksjonen av biogass. Produksjon basert på husdyrgjødsel er et kostnadseffektivt og viktig bidrag til å redusere klimagassutslippene, samtidig som det gir en god utnyttelse av både matavfall og husdyrgjødsel. Senterpartiet mener det er behov for å stimulere til målet om at 30 pst. av husdyrgjødselen og matavfallet går til biogassproduksjon, og at det legges til rette for at biogassanleggene skal kunne ta inn husdyrgjødsel i sin produksjon. En offensiv politikk knyttet til produksjon av biogass fordrer at man i andre enden er villig til å ta i bruk konkrete virkemidler for å etablere og utvikle et marked for bruk av biogass i Norge. Dette representantforslaget inneholder slike virkemidler. Avfall Norge, som bransjeorganisasjon for avfalls- og gjenvinningsbransjen, har levert innspill til komiteens behandling av forslaget. De støtter det og skriver at dette kan være med på å skape den plattformen bransjen trenger for å utvikle et biogassmarked i Norge. Etterspørselen etter biogass holder ikke samme takt som dagens produksjon. Det er i dag mye ledig kapasitet i markedet. Samtidig er potensialet for økt produksjon stort. Fortsatt er det vanskelig å omsette biogjødsel, og mange produsenter av biogjødsel opplever fortsatt at produktet gir et negativt resultat. Det manglende markedet viser tydelig at eksisterende virkemidler ikke er tilstrekkelige. Fortsatt er det også dyrere å investere i kjøretøy som kan gå på biogass. Nasjonal transportplan har en målsetting om at alle nye personbiler og lette varebiler skal være nullutslippskjøretøy i 2025. Senterpartiet har programfestet at all offentlig transport skal være fossilfri innen 2025, at vi skal ha en storstilt satsing på bioenergi og avansert biodrivstoff i transportsektoren framover, og at det skal satses kraftig på biogass som energibærer i transportsammenheng. Slike konkrete målsettinger fordrer at man samler seg om konkrete virkemidler. Derfor støtter Senterpartiet de forslagene vi er med på i saken, og jeg vil også varsle om at vi kommer til å stemme for de løse forslagene nr. 3 og nr. 4 som er lagt fram.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-24:
Siden lov om motorferdsel kom i 1978 har kommunene over tid etablert en praksis basert på lokal kunnskap og lokale vurderinger som man mener er innenfor regelverket. Dette har fylkesmannens kontor akseptert i over 40 år, men nå skal altså praksis innskjerpes over natten ved neste fornying av scooterløyve, etter at Fylkesmannen har varslet en innskjerping av reglene. Dette vil berøre tusenvis av hytteeiere i landet, som ikke vil få fornyet sin scooterløype for nyttekjøring til egen hytte. For landet som helhet er ikke denne saken av stor verdi å fokusere på. Hadde det derimot vært en sak vedrørende innstramming av båtbruk i skjærgården, ville det nok skapt et stort folkeopprør. Men for Nord-Norge og andre deler av Distrikts-Norge påvirker denne saken livskvaliteten til et stort antall mennesker. Norsk topografi og tradisjon for spredt hyttebygging gjør at denne innskjerpelsen betyr en inngripen i livskvalitet og redusert folkehelse ved at etablerte familiehytter og tilhørende friluftsaktiviteter blir gjort utilgjengelige. Venstre er tydelig på at de ikke liker forslaget. Min bekymring er at dette er en lett sak for regjeringspartiene å ofre overfor Venstre. Både Høyre og Fremskrittspartiet har i mediebildet, og ikke minst i valgkampen, vært tydelige på at de ønsker en justering av regelverket på dette området. Nå er saken plutselig ikke moden nok. En av de største bidragsyterne til å få folk opp av sofaen og ut i naturen er faktisk hytta. Vi pakker med oss barn, fiskeutstyr, ski og mye god mat og kommer oss ut på hytta, som skal være basen for all denne livsgleden og naturgleden. Hovedmålet med forskriftsendringen fra Senterpartiet er å få til en lokal forvaltning i kommunene på dette området, da det er kommunene som har førstehåndskjennskap til den totale miljøbelastningen i de ulike lokalområder. Det er også i tråd med regjeringens signaler om mer lokal råderett til kommunene, og ikke minst er det i tråd med regjeringens intensjon om at kommunene skal få flere oppgaver. Det er ikke snakk om et frislepp for scooterkjøring. Det er snakk om nyttekjøring til egen hytte. Samfunnet har endret seg over tid. Det må også regelverket. Det er derfor skuffende at partier som Fremskrittspartiet og Høyre i dag stemmer mot forslagene fra Senterpartiet om lokalt selvstyre, og ekstra skuffende er det at partiene ikke engang kan være med på en prøveordning. Det ser heller ikke ut til at de kan være med på en presisering av regelverket, slik Kristelig Folkeparti foreslår. Jeg fremmer med dette Senterpartiets forslag i saken. Om våre forslag faller, vil vi subsidiært stemme for Kristelig Folkepartis forslag.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-24:
Jeg merker meg at statsråden sier at Senterpartiet vil gi alle hytteeiere tillatelse til å kjøre scooter til hytta si. Nei, det stemmer ikke. Vi vil gi denne oppgaven til kommunene. Vi har tro på at de lokale folkevalgte kan ta denne avgjørelsen. Jeg merker meg også at statsråden sier at skjønn fortsatt skal brukes. Hva betyr da den innskjerpingen mange fylkesmenn har varslet? Folk som har kjørt scooter til hytta si i over 20 år, frykter nå for dispensasjonen sin. Kan statsråden garantere at de får fornyet sine løyver når de søker? Jeg merker meg også at regjeringen har sagt at man ønsker mer lokalt selvstyre. De har sagt at flere oppgaver skal overføres til kommunene. Har ikke statsråden tillit til at kommunene selv skal kunne avgjøre hvor det skal gis løyve, uten at det foreligger en kilometersgrense?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-24:
Jeg merker meg at det er få fra regjeringspartiene som tør å ta ordet i denne saken. Det er spesielt at Høyre og Fremskrittspartiet, som har ivret for å endre denne forskriften i lang tid, ser ut til å stemme imot. At Venstre får vingeklippe Høyre og Fremskrittspartiet i denne saken, er først og fremst trist for en rekke hytteeiere. Det undrer meg at man skal kunne kjøre fritt med vannscooter over hele landet, mens man ikke skal få kjøre scooter til hytta si – for det er realiteten. Den innskjerpingen som Fylkesmannen har varslet, vil gjøre at en rekke hytteeiere ikke kan kjøre til hytta si om vinteren. Dette er en trist dag fordi regjeringen i dag anerkjenner at regelverket skal tolkes strengt etter et kilometerkrav. Det er en seier for Venstre. Det undrer meg at det å nekte familier å kjøre til hytta si er viktigere for Venstre enn større saker som eksempelvis investeringer i Forsvaret. Forslaget fra Senterpartiet er ikke et frislipp, det er et forslag som tvert imot vil få flere ut i friluftsliv, f.eks. familier med små unger og eldre som ikke har mulighet til å gå til hytta si. Det har vært et stort engasjement fra mange i denne saken. Det har kommet mange uttalelser fra fylkeskommuner, kommuner, ordførere og regionråd i alle partifarger med oppfordring om å fjerne 2,5-kilometersregelen og overføre denne oppgaven til kommunene. Det er for meg underlig at vi her nede i denne salen i hovedstaden skal sitte og bestemme over folk og kommuner på denne måten. Vurderingen av om det skal tildeles løyve, burde være kommunenes oppgave. Det er de som kjenner miljøet, geografien, været og topografien best. Det kalles lokalt selvstyre. Dette må jo være en av de enkleste oppgavene å legge til kommunene. Om ikke kommunene skal kunne få dette som en av de nye oppgavene, som regjeringen har lansert, er jeg veldig spent på hva slags oppgaver regjeringen har tiltro til at lokale folkevalgte skal kunne løse. Det er også et beredskapsmoment i denne saken, for mange hytteeiere i dag har ikke dekning på hytta si. Det er en velkjent utfordring, særlig i Nord-Norge. Da er det også en trygghet om noe akutt skulle skje, at man har en scooter til fort å kunne komme seg til dekning eller ned fra hytta. De som har vært i Nord-Norge, vet at vinteren kan være tøff værmessig, ikke minst når det gjelder snømengden, og uten dekning på hytta kan en ikke ringe etter en scootertaxi. Jeg har uttrykt dette tidligere i dag, men jeg er skuffet over at Fremskrittspartiet og Høyre lar seg instruere av et parti på 4,4 pst., for realiteten er at det faktisk er flertall for denne saken i salen.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-05-24:
Jeg merker meg hva saksordføreren her sier. Det som er realiteten, er at Fremskrittspartiet og Miljøpartiet De Grønne er helt enige i denne saken. Det er mye som overrasker meg, men at jeg skulle få være vitne til at Høyre og Fremskrittspartiet stemmer ned en sak som handler om lokalt selvstyre og scooter, hadde jeg ikke trodd. Og jeg er veldig overrasket over at man ikke kan være med på Kristelig Folkepartis forslag, som nettopp presiserer det alle er enige om i merknadene. Stortingsrepresentant Kent Gudmundsen sa i mediene da jeg fremmet dette forslaget: Velkommen etter! Jeg blir litt usikker på hva jeg skal hilse tilbake med nå, men velkommen hjem til Troms!(Munterhet i salen.) (Munterhet i salen.)
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-24:
Satsing på biogass er avgjørende for å kunne kutte utslippene av klimagasser. I Trøndelag, på tomta der det for 18 år siden skulle bygges et forurensende gasskraftverk, bygges det nå et biogassanlegg. I år ferdigstiller Biokraft verdens største produksjonsanlegg for flytende biogassdrivstoff på Skogn i Trøndelag. Det miljøvennlige og klimanøytrale drivstoffet skal benyttes til å erstatte fossilt drivstoff i busser og tungtransport i Norge, og det vil gi et vesentlig bidrag til å kutte klimagassutslipp i norsk transportsektor. Anlegget vil produsere nok biogass til at vi kan gå fra diesel til biogass på Nordlandsbanen og øke miljøvennligheten av jernbanen enda mer. Saken vi har til behandling i dag, dreier seg om å likebehandle kjøretøy som bruker biogass, med kjøretøy som bruker strøm. De skal få redusert engangsavgift, billigere passeringer i bomringer og billigere parkering. Problemet er at kjøretøy som kan gå på biogass, også kan bruke fossil energi. Vi har ingen gode muligheter for å sikre at de som kjøper en bil som kan gå på biogass, ikke vil bruke fossil energi som drivstoff, eller at det ikke er blandet fossilt drivstoff i biogassen som selges i dag. Sjansen er stor for at vi ender opp med å gi en støtte som er tiltenkt miljøvennlige kjøretøy med utslippsfritt drivstoff, til kjøretøy som i praksis bruker fossilt drivstoff. Det er ikke veien å gå. Det vil gå ut over satsingen på elbiler og hydrogenbiler. SV vil i alle fall ikke bidra til et system der man ender opp med å belønne dem som bruker fossil energi. Vi skjønner at intensjonene bak forslagene er gode, men faren er stor for at ønsket om å gjøre noe godt resulterer i at man faktisk gjør noe helt feil. Det viktigste vi kan gjøre nå, er å få på plass veibruksavgiften for all fossil gass. Det vil også bidra til en kraftig økning i bruken av biogass.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-24:
Jeg har et spørsmål til statsråden: Hvorfor vil ikke regjeringen i påvente av avklaringene fra ESA om disse overgangsordningene innføre en veibruksavgift på all fossil gass, hvor man da gir fritak for en slik avgift for noen typer bruk av fossil gass?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-24:
Jeg skjønner at prosesser med ESA kan være tidkrevende, men mens man venter på avklaringene fra ESA, kunne ikke regjeringen da ha innført en generell veibruksavgift på all naturgass?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-24:
I debatten har vi hørt at tilbudet av biogass i dag er større enn etterspørselen. Da ville det vært i biogassens favør at naturgass, eller fossil gass, ble dyrere. Det ville ha gjort at folk hadde valgt biogass framfor naturgass. Det jeg etterlyser, er handling fra regjeringen mens vi venter på avklaringene fra ESA.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-24:
SV kommer til å støtte de tre første løse forslagene fra Miljøpartiet De Grønne i dag. Men jeg vil utfordre representanten Stoknes fra Miljøpartiet De Grønne til å endre det siste forslaget, slik at det er en forutsetning for fritak i bomringen for biogasslastebiler at en veibruksavgift på fossil gass innføres først. Hvis den forutsetningen ikke tas med, risikerer vi med dette forslaget å premiere biler som kjører på fossil gass, og det var neppe hensikten.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-24:
Det norske folk er et folk på tur. Vi søker stillheten, roen og de fantastiske naturopplevelsene. Debatten rundt liberaliseringen av motorferdselloven for noen år siden viste nettopp dette. Det var en enorm folkelig motstand mot de endringene som var foreslått, allikevel ble de gjort. I dag diskuterer vi nye forslag som skal gjøre det enklere å bruke motoriserte kjøretøy i naturen. Jeg tror klima- og miljøministeren har helt rett når han sier at dette vil føre til en vesentlig økning i motorisert ferdsel i norsk natur. Det foreslås altså å tillate mer av det folk vil ha mindre av. I en undersøkelse fra TNS Gallup, Natur- og miljøbarometeret 2017, ble folk spurt om i hvilken grad de var enig i påstanden: «Det bør bli lettere å få tillatelse til å bruke snøscooter i norsk utmark.» Sju av ti var uenig i at det burde bli lettere å få tillatelse til å kjøre snøscooter i norsk utmark. Det var flere enn tidligere. Jeg er derfor glad for at stortingsflertallet i dag ikke åpner for en ytterligere liberalisering av motorferdselloven.
Solveig Schytz (Venstre), 2018-05-24:
Biogass er et kinderegg. Det løser flere miljøproblem samtidig: Klimagassutslippene reduseres, det bidrar til å redusere utslipp av lokal luftforurensing, det kan redusere støyplager fra tunge kjøretøy, avfall blir til en ressurs istedenfor å være et problem, og produksjon av biogass gir oss nye, grønne arbeidsplasser i hele landet – og biogass er sirkulær økonomi. Det er et betydelig potensial for biogassproduksjon i årene som kommer, og det er utrolig viktig å legge til rette for økt produksjon og bruk av biogass i Norge. Mange sentrale virkemidler er allerede på plass, men vi trenger enda flere dersom biogass skal bli mer konkurransedyktig. Biogass må være en del av det pågående og langsiktige arbeidet med å omstille Norge til et lavutslippssamfunn. På kort sikt vil biogass i hovedsak være aktuelt i deler av transportsektoren, særlig for tungtransport, for busser og for anleggsmaskiner, men biogass kan også brukes til mye mer. Vi må sikte mot de langsiktige mulighetene, med produksjon av hydrogen fra biogass, og at biogass kan bidra til å erstatte fossile råstoff i produksjon av plast. Det er behov for å klargjøre biogassens plassering i drivstoffhierarkiet. Avfallsbasert biogass er å anse som et avansert biodrivstoff og er et godt alternativ, særlig for tyngre kjøretøy der det ikke eksisterer nullutslippskjøretøy. Den teknologiske utviklingen går veldig fort. Derfor er jeg veldig glad for at forskriften for energi- og miljøkrav ved anskaffelse av kjøretøy til veitransport skal vurderes på nytt i løpet av 2018. Vi trenger også en avgiftspolitikk som fremmer produksjon, markedsutvikling og bruk av biogass som drivstoff. Økt produksjon av biogass er viktig for å kutte utslipp i transportsektoren, men også for økt verdiskaping, ikke minst innenfor landbruk og havbruk. Klimanytten ved norsk biogassproduksjon kan overstige 100 pst. dersom den utnyttes riktig, og det må vi sørge for at den gjør. Stortinget har satt som mål at 30 pst. av husdyrgjødselen i Norge skal benyttes til biogassproduksjon innen 2020, men foreløpig er det bare Vestfold som har nådd det målet. Vestfold og Østfold ligger lengst framme når det gjelder biogassbusser, og her har andre fylker mye å lære. Jeg vil legge til: Look to Vestfold! Her har man lyktes med dette gjennom et målrettet arbeid over veldig lang tid, og ikke minst et svært godt samarbeid mellom fylkeskommunen og alle kommunene i fylket. Venstre mener at vi må gjøre biogassen enda mer konkurransedyktig, både på pris og på miljøkriterier. Derfor er det svært viktig å få klargjort hvordan klimanytten til biogass framstilles i drivstoffhierarkiet.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-24:
Eg skal prøve å vere litt kort og ikkje gjenta, for det er mange gode poeng som har kome fram i debatten så langt, og eg trur det blir ganske synleg for alle at her er det mange felles intensjonar. Bilparken er i endring. Han blir grønare og grønare, og det skjer kanskje til og med raskare enn vi hadde trudd for berre nokre år sidan. Difor ligg det mange forslag på bordet. Kristeleg Folkeparti har valt å støtte eitt av dei tre forslaga i innstillinga, nemleg at Stortinget ber regjeringa klargjere drivstoffhierarkiet sånn at klimanytta til biogassbilar blir framstilt på ein riktig måte. Det er òg kome inn ei presisering om at ein skal kome tilbake til Stortinget på eigna måte. Det er noko eg har forventingar til fordi eg trur denne klargjeringa kan vere med og rydde opp. Det er jo sånn at når ein skal lage eit transportsystem som skal vere grønare og meir framtidsretta, er biogass ein viktig del av det, og dette er ei puslespelbrikke som må på plass når vi skal gå mot lågutsleppsamfunnet. Det ville ha vore eit nyttig tiltak, og då er det bra at vi har klart å samle oss om det.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-24:
La meg få starte med å takke saksordføraren og resten av komiteen for god behandling av denne saka. Fleirtalet slår fast at ein ønskjer ein restriktiv motorferdslepolitikk i utmark, og det har vi vist til i ei rekkje saker som har vore behandla tidlegare i denne salen. Vi vil likevel, som Kristeleg Folkeparti peiker på, at rammene for denne restriktive politikken ikkje må bli så firkanta at det gjev heilt urimelege utslag, som i sin tur faktisk vil vere med på å undergrave den folkelege forståinga som er for at vi skal ha ein restriktiv politikk. Scooterløyper er eit saksfelt som får opp pulsen i mange kommunestyresalar. Det er viktig at vi som lovgjevarar gjev kommunane føringar her. Så er det viktig at vi presiserer at det er rom for å bruke folkevett. Vi synest at dette representantforslaget frå Senterpartiet har noko for seg, men at det opnar opp for meir enn det kanskje er grunn for. Så Kristeleg Folkeparti har lagt opp til ei løysing der vi held fast på 2,5 km-kravet, men presiserer i forskrifta at kommunane, når dei gjev løyve, skal kunne sjå på topografi og naturleg og forsvarleg traséval, ikkje berre ei luftlinje. Det er blitt framheva at dette handlingsrommet allereie ligg i forskrifta. Det kan godt hende at det gjer det, men praksisen som vi høyrer om, viser at det blir ei rekkje urimelege utslag ved ein for rigid praksis. Kristeleg Folkeparti meiner at her kan Stortinget like gjerne presisere dette. Eg opplever at stortingsfleirtalet deler intensjonen, men ikkje ønskjer å gjere det. Eg tek opp det forslaget som Kristeleg Folkeparti står bak, og skal ikkje halde på mykje lenger. Dette er trass alt ei forskriftsak, som strengt tatt er regjeringa sitt bord. Vi burde alle saman bidra til at dei unntaksvis vil diskutere dei sakene i denne salen.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-24:
Eg lytta med interesse til innlegget frå statsråden og beit meg merke i eit ord som han brukte. Han omtalte eit brev som han skulle sende til fylkesmennene, og sa at det skulle brukast ordet «kan» og ikkje ordet «skal» om den praksisen som det her låg til rette for. Høyrde eg feil, eller var det eit bevisst ordval? Kva låg i så fall i det?