Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-12-13:
Det finnes ca. 9 000 stiftelser her i landet. Stiftelsene driver for en stor del frivillig, allmennyttig arbeid. Kristelig Folkeparti mener det er viktig å stimulere flere private til å bidra til samfunnet på denne måten. Stiftelsene er selveiende, og det er derfor ingen som i kraft av eierposisjoner fører kontroll med at de blir forvaltet i samsvar med formålet. Dette er bakgrunnen for at det er offentlig tilsyn med stiftelsene. I dag er det fylkesmennene som har tilsyn med stiftelsene. Det er bred enighet om at kontrollen med stiftelsene må bli bedre og mer systematisk enn tilfellet er i dag. Dette er årsaken til at Stortinget i 2001 besluttet å etablere et eget tilsyn for å føre kontroll med og holde oversikt over stiftelsene. Stiftelsesloven ble vedtatt i denne sal 15. juni 2001. For at loven skal kunne tre i kraft, må Stiftelsestilsynet være på plass. I Ot.prp. nr. 88 fremmes det forslag om finansieringsordning for tilsynet – finansiering er en forutsetning for etablering av tilsynet. I Ot.prp. nr. 15 for 2000-2001 ble det foreslått at stiftelsene selv, helt eller delvis, skulle finansiere Stiftelsestilsynet gjennom gebyr for registrering. Dette forslaget sluttet Stortinget seg til ved behandlingen av proposisjonen. Regjeringen foreslår nå at Stiftelsestilsynet fullt ut skal finansieres gjennom betaling fra stiftelsene selv. Det skal innføres en årlig avgift for stiftelsene, i tillegg til gebyr for førstegangsregistrering. Gebyrnivået baseres på grunnkapitalen til stiftelsene. Det legges opp til at de 2 600 stiftelsene som har en grunnkapital på under 100 000 kr, ikke skal betale noen årlig avgift. Kristelig Folkeparti mener det er riktig og nødvendig å skjerme de minste stiftelsene mot innbetaling av årlige gebyrer. Stiftelsestilsynet skal lokaliseres sammen med Lotteritilsynet i Førde og vil kreve ca. ti årsverk. Det stipuleres i proposisjonen at de årlige driftskostnadene vil utgjøre rundt 9 mill. kr. På vegne av Kristelig Folkeparti vil jeg presisere at vi forventer at Stiftelsestilsynet drives så rasjonelt og kostnadseffektivt som overhodet mulig. Tilsynet må selvsagt ha tilstrekkelige ressurser til å gjennomføre den ønskede kontroll med stiftelsene, men utover dette må det legges til rette for minimalt byråkrati. Dersom kostnadene med drift av Stiftelsestilsynet kan gjøres lavere enn forespeilet, vil det kunne komme stiftelsene til gode gjennom reduserte gebyrer. En slik løsning vil – for å si det med et understatement – slett ikke være uheldig. Det er videre viktig at Stiftelsestilsynet bidrar til å holde utgiftene nede ved å være åpne for andre inntektskilder enn avgifter og gebyrer betalt av stiftelsene. Det er etter Kristelig Folkepartis oppfatning gledelig at flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, har utfordret departement til å fremme forslag om at personer og næringsdrivende som ber om opplysninger fra tilsynet, skal betale for det. Slike inntekter skal gå til fradrag i den økte belastningen som de større stiftelsene får som en følge av at de minste stiftelsene med en grunnkapital på under 100 000 kr fritas for den årlige avgiften. Jeg vil utfordre Stiftelsestilsynet til å være kreative i sin drift og gjerne komme med forslag til andre inntektskilder som kan redusere belastningen for stiftelsene. På vegne av Kristelig Folkeparti vil jeg gi min tilslutning til forslagene i Ot.prp. nr. 88.