trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Det viktigste løftet jeg ga på vegne av Fremskrittspartiet før valget i 2013, og som vi har fått med inn i regjeringsplattformen og levert på, er å få gjort noe med avkortingen i pensjon for gifte og samboende pensjonister. Det har vi levert på, og det løftet alene har en prislapp på 2,7 mrd. kr. 650 000 pensjonister har fått styrket pensjonen sin som følge av at vi har levert på dette løftet. Det betyr i realiteten om lag 4 000 kr per pensjonist. Jeg mener at det er det grunn til å være ganske fornøyd med. I tillegg har vi i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre økt minstepensjonen for enslige alderspensjonister med 4 000 kr. Det er i realiteten en håndsrekning til de pensjonistene som har aller minst. Så jeg mener at denne regjeringen ikke har noe å skamme seg over, all den tid vi regjerer på bakgrunn av et pensjonsforlik som ble inngått før denne regjeringen tiltrådte. Det er helt riktig som arbeidsministeren sa – SV og Fremskrittspartiet var uenig i det, men både SV og Fremskrittspartiet har forholdt seg til et forlik i de regjeringer de har sittet i.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Jeg er svært fornøyd med de resultatene denne regjeringen leverer, også overfor pensjonistene. Så er det helt riktig, som også arbeidsministeren sa: Vi har hatt en lønnsutvikling de siste par årene som gjør at kjøpekraftsutviklingen har blitt svakere for alle. Det har vært en følge av den krevende økonomiske utviklingen Norge har vært i. Både lønnsmottakerne og pensjonistene har opplevd effekten av det. Derfor har det vært enda viktigere for meg å levere på det punktet i plattformen som handler om avkortingen i pensjon for gifte og samboende pensjonister. Som jeg sa – det betyr at hver eneste en av de 650 000 pensjonistene som nyter godt av det, har fått økt pensjonen sin med 4 000 kr. I tillegg har en tilsvarende økning kommet for enslige alderspensjonister. Alt i alt har vi altså styrket vilkårene for pensjonistene ganske mye. På toppen av det kommer reduksjoner i skatt, som også har tilkommet pensjonistene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Det er altså ikke finansministeren som sender andre statsråder til Stortinget for å svare på spørsmål. Det er de statsrådene som har det konstitusjonelle ansvaret, som møter i Stortinget for å svare på spørsmål. Nå er arbeidsministeren, som har det konstitusjonelle ansvaret for dette, til stede, men jeg konstaterer at Arbeiderpartiet likevel velger å stille spørsmålet til meg. Jeg vil gjerne besvare det, og jeg skal besvare det på samme måte som jeg har besvart de to foregående spørsmålene, nemlig at vi har ingenting å skamme oss over. Vi har levert på det vi har lovet at vi skal gjøre overfor pensjonistene. Så skjønner jeg at det er utfordrende både for landets pensjonister og også for mange lønnsmottakere at kjøpekraftsutviklingen har vært slik den har vært de siste par årene, som følge av at vi er inne i en noe mer krevende tid for norsk økonomi. Nå lysner det. Hva som blir resultatet i lønnsoppgjøret neste gang, er det ikke mulig for meg å forskuttere, men det har vært nødvendig for partene i arbeidslivet å bidra til moderate lønnsoppgjør for å sikre økt konkurranseevne for norsk næringsliv.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2017-01-18:
Som sagt viser SSB-tallene at handelsoverskuddet falt til det laveste nivået på 17 år i fjor. Eksportfallet gjelder ikke bare oljesektoren, også eksporten fra fastlandsindustrien er svekket. Finansministeren har lenge vært opptatt av å prate om at nå snur det, men oppgangen har latt vente på seg. Nå hører vi finansministeren prate om at det er lysere tider. Så det ikke hersker noen tvil: Arbeiderpartiet er ihuga tilhenger av lysere tider. Vi prøver på ingen måte å svartmale, men vi synes det er greit å få klarhet i finansministerens vurdering her. Derfor blir mitt spørsmål om hun fortsatt tror på egne anslag i budsjettet fra i høst, eller om disse tallene gir grunn til bekymring, til tross for meldingen om lysere tider.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-01-18:
Mitt inntrykk er også at Arbeiderpartiet er tilhenger av lysere tider, bare de ikke kommer for brått på i 2017. Det kunne jo få noen konsekvenser. Jeg vil gå tilbake til det som var noe av innledningen i hovedspørsmålet, og det var handel. Som vi vet, pågår det et stort forum i et annet land akkurat nå. Der sitter vel noen av disse åtte milliardærene som sies å eie mer enn halve verden. Men det er vel ingen tvil om at globaliseringen også tjener Norge. Jeg skjønner at Fremskrittspartiet inntil videre også er tilhenger av EØS-avtalen. Samtidig er det mye som tyder på at globaliseringen har gitt god effekt samlet i ulike land, men at de enkelte land ikke har maktet å fordele til bredden i befolkningen. Hvordan ser finansministeren på det aspektet?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-01-18:
Av dei tiltaka som Framstegspartiet og regjeringa har sett i verk mot arbeidsløyse, er det ikkje så mange som synest å ha verka så langt – så gler me oss dersom det vert ei ny tid frå i dag. Men etter at Siv Jensen overtok som finansminister, har ho auka drivstoffavgiftene, bompengeavgiftene og satsane for parkeringsavgifter – berre for å nemne nokre. Det er likevel ikkje det verste for min del. Det Framstegspartiet har prioritert, er skattelette, men for dei aller rikaste – utan at det har vorte ei mengd jobbar av det. Då Senterpartiet var i regjering, skapte me 44 000 arbeidsplassar kvart år, 75–76 pst. i privat sektor. Det bildet er snutt på hovudet med Framstegsparti-regjering. No har veksten vore i offentleg sektor, spesielt i byråkratiet. Aftenposten skreiv i fjor haust at veksten i statleg byråkrati har eskalert – over 1 500, skreiv dei. Gjennom alle reformer sentraliserer regjeringa statlege arbeidsplassar vekk frå distrikta. Er veksten i statleg byråkrati i Oslo regjeringa og Framstegspartiets svar på arbeidsløyse, på å redusere arbeidsløysa på Sør-Vestlandet og i Noreg elles?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-01-18:
«Washington Trade Daily skriv 22. november at forhandlingane kring TISA-avtala er sette på vent. På Utanriksdepartementet sine sider skriv regjeringa 20. desember at partane i TISA-forhandlingane «[...] møttes i Genève 6. og 7. desember for å gjøre opp status for Tisa-forhandlingene så langt». Kan utanriksministeren gjere greie for kvifor forhandlingane ser ut til å vere sett mellombels i ro, og er det gitt noko signal frå forhandlingspartane om når forhandlingane eventuelt skal takast opp att?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-01-18:
Hausten 2015 publiserte regjeringa eit norsk-islandsk kapittelforslag til TISA-avtala om energirelaterte tenester. Hausten 2016 viste ein lekkasje frå Greenpeace at forslaget no har støtte av EU og Australia. USA har tidlegare fremja liknande forslag i WTO, men er avvist. Kan statsråden gjere greie for kva som er USAs haldning til forslaget frå Noreg, og kjem regjeringa til å halde fram med å prioritere arbeidet med eit kapittel for energirelaterte tenester i TISA-avtala?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-01-18:
Eg registrerer at eg ikkje fekk svar på det spørsmålet. Det kan eg kanskje heller ikkje vente frå helseministeren, så slik sett er det synd at utanriksministeren ikkje stiller og svarar. Men eg prøver meg likevel på eit spørsmål til. I oktober arrangerte regjeringa ved utanriksministeren eit WTO-toppmøte i Oslo. Ei nøkkelsak for utviklingsgruppa i WTO og ei nøkkelsak for ei avtale på WTO-ministermøtet i Buenos Aires i desember 2017, er ei løysing på saka om mattryggleik og matlager i WTO. Utan framgang her spøkjer det for andre avtaler i WTO. Ei løysing på den saka vil medføre at utviklingsland kan setje ein fastpris for oppkjøp av landbruksprodukt frå sine bønder og selje dei vidare til subsidierte prisar for mattryggleik nasjonalt. Korleis skal regjeringa jobbe opp mot ministermøtet for å finne ei løysing på dette spørsmålet?
Terje Breivik (Venstre), 2017-01-18:
Det har aldri vore gjort meir i regi av storting og regjering for å leggja optimalt til rette for norsk næringsliv og industri enn i denne perioden: lågare skatt på næringsverksemd og arbeidsplassar, rekordtilgang på risikokapital, ei historisk satsing på kunnskap, forsking og teknologiutvikling. Venstre og samarbeidspartia kom ikkje akkurat til duk og dekka bord då me fekk makta for tre og eit halvt år sidan. Me arva ein næringspolitikk frå åtte år med raud-grønt styre, som kvilte seg rimeleg einsidig på den eventyrlege aktiviteten i oljesektoren. Eg skulle ynskt at Arbeidarpartiet, det største partiet i den førre regjeringa, hadde vore noko meir audmjuke og konstruktive med tanke på dei utfordringane som krisa i oljesektoren representerer. Det trur eg at dette huset, og ikkje minst norsk næringsliv og norske arbeidsplassar, hadde stått seg på. Spørsmålet er om statsråden er samd i eit slikt ynske.
Terje Breivik (Venstre), 2017-01-18:
Spørsmålet mitt går til finansministeren. Om få månader skal statsråden leggja fram Perspektivmeldingen 2017. Det teknologiske skiftet, oljeprisfallet, befolkningsendringane og klima- og miljøutfordringane betyr at me må tora å tenkja nytt for at Noreg skal vera eit minst like godt velferdssamfunn også om 20–30 år. Som eit ledd i arbeidet med perspektivmeldinga har regjeringa det siste året arrangert fire opne seminar om tema som framtidas velferdssamfunn, utfordringar som følgje av at me vert eldre og eldre, innvandring og integrering og korleis norsk økonomi kan møta ein lågare oljepris. Dette er bra! Derimot har regjeringa ikkje arrangert eit tilsvarande seminar om det som openbert vil påverka norsk økonomi vel så mykje dei kommande åra: konsekvensane for økonomien som følgje av klima- og miljøutfordringane og internasjonale avtaler Noreg har forplikta seg til når det gjeld reduksjon av klimagassutslepp. I samband med handsaminga av perspektivmeldinga for fire år sidan understreka alle partia – unnateke Framstegspartiet – at klimautfordringane saman med eit aukande tap av biologisk mangfald representerer eit alvorleg trugsmål mot livsgrunnlaget vårt. Eg har registrert at det framleis føregår eit løpande seminar i partiet til statsråden og i stortingsgruppa om ein skal leggja forsking og kunnskap eller tru til grunn i klimapolitikken. Så spørsmålet til finansministeren er: Kva utfordringar ser ho for norsk økonomi som følgje av klimautfordringane, og har finansministeren etter vel tre år i regjering fått andre perspektiv på dette området enn det partiet hennar hadde for fire år sidan, og som delar av partiet framleis har?
Terje Breivik (Venstre), 2017-01-18:
Takk for svaret. Det er ikkje overraskande at finansministeren nemner oljesektoren med eit visst trykk, for ho hadde eit debattinnlegg på trykk i Klassekampen tidlegare i veka med tittelen «Heia oljen!». I dag registrerer eg at olje- og energiministeren er ute med eit utspel der han raskast mogleg vil opna for utvinning utanfor Lofoten, Vesterålen og Senja. I lys av mindre enn togradarsmålet er det rimeleg sikkert at petroleumsindustrien må ha minst mogleg CO 2 -avtrykk og verta oppfatta som den reinaste i verda for å kunna hevda seg på ein marknad som nødvendigvis vil etterspørja monaleg mindre olje og gass enn i dag. Spørsmålet er difor: Ser statsråden at det å tillata oljeaktivitet i eit område som ikkje berre representerer uvurderlege fornybare verdiar, men som òg er eit klassisk naturvernsikon «world wide», faktisk kan vera i disfavør av ein industri der framtida kviler på at ein vert oppfatta som berekraftig og oppteken av naturverdiar, og at dette òg er eit perspektiv som må verta adressert i perspektivmeldinga?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-01-18:
Og folk undrer seg over hvorfor det heter: En stemme til Venstre er en stemme til Fremskrittspartiet. Et trekk ved den økonomiske politikken til regjeringen de siste tre årene har vært en profil i skattepolitikken som har kommet de aller rikeste til gode, og få andre. Mens personer med vanlig inntekt og lav inntekt har fått småpenger, har de rikeste i landet fått millioner på millioner. Finansministeren har ikke på noe tidspunkt lyttet til rådene fra verken det overveldende flertallet av økonomer i den norske samfunnsdebatten eller Scheel-utvalget, som har anbefalt å redusere skatten på inntekt og øke den tilsvarende på eiendom for å få kontroll på boligkrisa. Det kunne også stimulert til flere investeringer i næringslivet. Nå bindes milliarder som kunne bidratt til å skape nye arbeidsplasser, opp i overprisede bygårder i Oslo. Hvorfor har ikke finansministeren og regjeringen tatt noen grep for å sørge for å få kontroll på boligmarkedet og slutte å gamble med vanlige folks boliglån?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-01-18:
Det er ganske interessant å høre regjeringen forsvare grovt usosiale kutt med arbeidslinja, at det alltid skal lønne seg å jobbe, samtidig som de bruker nesten 300 mill. kr på å betale friske foreldre for ikke å jobbe. En av de store prioriteringene til denne regjeringen har jo vært å styrke kontantstøtta, som er svært dårlig politikk både i et likestillingsperspektiv og i et integreringsperspektiv. Hvis man er opptatt av det statsråden snakket om i stad, å få flere foreldre ut i jobb, og da spesielt foreldre med innvandrerbakgrunn, er det en fordel ikke å betale dem penger for å la være å benytte seg av barnehage. Så er det ikke alle som har den luksusen at de får betalt for ikke å jobbe, fordi uføre forsørgere får kutt. I fjor ble 367 av de fattigste familiene i Norge fratatt 29 000 kr i snitt – i kutt. Det er et helt vanvittig kutt som skaper fattigdom og sosial nød. Hvorfor taler regjeringen med to tunger når de hele tida messer om arbeidslinja?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-01-18:
Finansministerens svar til representanten Wickholm bærer preg av noen som kanskje ikke er så fryktelig personlig engasjert i det spørsmålsstillingen dreide seg om, nemlig et trygt arbeidsliv med høy organisasjonsgrad. Det samme kan vi kanskje si om klima. Det er ikke noe finansministeren er kjent for å legge veldig mye vekt på når hun leder sitt parti, Fremskrittspartiet. Derfor er mitt spørsmål om det er grunn til å stole på at finansministeren vil prioritere høyt et felt det hersker tvil om hun egentlig tror på i det hele tatt. Tror finansministeren på alvorlige menneskeskapte klimaendringer? Og hvis hun for første gang i Stortinget er klar for å svare et helt utvetydig ja på det, vil hun bruke krefter på å nedkjempe opprørerne i sitt eget parti som ikke deler denne overbevisningen?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-01-18:
Dette er god dobbeltkommunikasjon. Man skryter av å ha gitt en gavepakke til pensjonistene, samtidig som man sørger for at åtte av ti pensjonister får redusert kjøpekraft. Men vi har også andre eksempler på denne dobbeltkommunikasjonen fra Fremskrittspartiet. I helgen, f.eks., uttalte finansministeren til Dagbladet om sin egen lukrative gullpensjon: «Det er fullstendig umusikalsk at politikerne på Stortinget skal sitte og gi seg selv så gode vilkår.» Finansministeren sa at hun var flau over sin egen pensjon, og det burde hun være – jeg er helt enig. Men hver gang SV har fremmet forslag om denne saken, har Siv Jensen og Fremskrittspartiet stemt imot å stramme inn på de lukrative pensjonsordningene, både i år 2000 og i 2011. Det har Siv Jensen og Fremskrittspartiet gjort ved hver runde – forsvart sin egen gullpensjon. Hvilke tanker tror finansministeren de gjør seg, alle de pensjonistene som har tapt penger på Fremskrittspartiet i regjering, samtidig som finansministeren selv har beskyttet sin gullpensjon ved hver eneste korsvei i Stortinget?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-01-18:
Mitt spørsmål går til arbeids- og sosialministeren. Rett før jul kom Nav-rapport 1-2016 «Fattigdom og levekår i Norge», som viser at det er stadig større forskjeller og flere fattige i Norge. Rapporten viser en sterk vekst i andelen med lav inntekt blant enslige forsørgere og også i barnefamilier. Andelen barn i husholdninger med vedvarende lav inntekt har økt de siste ti årene og utgjør nå hele 92 000 barn. Vi vet at det er mye mer arbeidsledighet, og vi vet at over halvparten av disse barna har innvandrerbakgrunn. Både integrering og arbeid er det krevende å lykkes med på kort sikt. Vi er alle enige om at arbeid er det viktigste tiltaket og den sikreste veien ut av fattigdom. Men vi må også komme med alternative tiltak mot barnefattigdom for dem som ikke klarer å komme i arbeid, og for dem som er midlertidig ute av arbeid. I samarbeidsavtalen mellom regjeringa, Kristelig Folkeparti og Venstre ble vi enige om å utarbeide en tiltakspakke rettet mot barn i fattige familier. Strategien «Barn som lever i fattigdom» er den første i sitt slag. Den inneholder mange gode tiltak, som i stor grad handler om å begrense opplevelsen av det å være utenfor, nemlig å gi disse barna mulighet til fritidsaktivitet o.l. Så vet vi også at de sentrale overføringsordningene til barnefamiliene – kontantstøtte, barnetrygd, foreldrepenger, støtte til adopsjon osv. – er avgjørende for disse familiene. Det er svært viktig for familier med lave inntekter. Som KrF-er er jeg vant til at flere vil fjerne kontantstøtten, men nå er det også en debatt om – iallfall diskuterer og ønsker mange partier – å fjerne barnetrygden. Min opplevelse er at den er i fritt spill. Det viktige er iallfall at en har ulike tiltak som kan treffe ulike grupper med mennesker som lever i fattigdom. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvilke grep ønsker hun å ta for å sørge for at vi bekjemper fattigdom, og da spesielt fattigdom blant barn?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-01-18:
Takk for grundig svar. Som sagt er jeg enig i at kvalifisering, utdanning og arbeid er det viktigste og sikreste tiltaket ut av fattigdom, men jeg vil likevel påstå at arbeidslinja har vært hovedstrategien til alle regjeringene de siste årene. Likevel ser vi at antall barn som vokser opp i fattige familier, har økt. Derfor er, som jeg pekte på, generelle ordninger som f.eks. barnetrygden viktig for mange, og spesielt viktig for de aller fattigste. Jeg har sett at halvparten av Høyres programkomité har anbefalt at barnetrygden fjernes og erstattes med støtte til barnehage og SFO. Det vil være mest krevende for dem som har minst. Og så vet en også at barnehage og SFO ikke er noe en får i veldig mange år, mens barnetrygden er noe en får opp til en er 18 år. Tidligere statsminister Kåre Willoch har hatt glimrende sitater om hvor viktig barnetrygden er, og det er også fordi det må fødes flere barn for å klare velferden framover. Men hva mener statsråden? Er hun enig med den delen av programkomiteen som ønsker å fjerne barnetrygden? Eller ønsker hun å videreføre barnetrygden som en universell ordning?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-01-18:
Når en leser aviser og hører på statsråden, er det ingen tvil om at ulvepolitikk er en vanskelig sak i Norge. Vi ønsker en annen politikk enn regjeringa, der vi tar ut flere ulv, og derfor var vi pådrivere for et forlik som vi mener bør oppfylles. Men noe av det som også bekymrer meg, er at når våren kommer og det ikke blir tatt ut flere ulv, vil det også fødes ganske mange flere valper. Vi som følger dyrelivet tett, vet at når det fødes nye valper, jages fjorårsvalpene, og disse ungdommene vil søke sitt eget revir. Det er ofte de som er på streif, som har størst skadepotensial, det er de som tar flest sau eller rein og vil være en stor utfordring. Det er også noe av begrunnelsen til Kristelig Folkeparti for at vi står bak forliket. Vi skal ta ansvar for den skandinaviske ulvestammen, men samtidig skal bestanden av ulv beskattes som annet vilt når bestandsmålet er nådd. Mitt spørsmål til statsråden er: Er han redd for den effekten, og har han tro på at det blir skutt tilstrekkelig med ulv for å unngå den effekten neste år?
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Det finnes knapt noe område som det er viktigere å ha stor oppmerksomhet på enn det å sikre barn og unge en trygg oppvekst. Selv om få barn i Norge lever i absolutt fattigdom, som altså mangler det helt grunnleggende – som tak over hodet, mat og klær – vet vi likevel at det er for mange barn og unge som vokser opp under forhold som vi ikke ønsker at de skal gjøre. Flertallet av de barna – som også representanten var inne på – vokser opp i innvandrerfamilier. Den største forskjellen mellom dem som lever i fattigdom, og dem som ikke gjør det, er hvorvidt man er i jobb eller ikke. Utdanning og helse spiller inn. Barn av foreldre som har lav utdanning og som står utenfor arbeidslivet, har større sannsynlighet for selv å havne der. Med andre ord: Sosiale forskjeller reproduseres, og det må vi forhindre. Da er det viktig med god skole til barna, tidlig innsats, gratis helsetjenester og målrettede fattigdomstiltak, og vi må sørge for å inkludere flest mulig i jobb. Som representanten var innom, har vi lagt fram en egen strategi mot barnefattigdom. For å nevne noen av tiltakene: De nasjonale tilskuddsordningene er styrket, flere barn og unge får nå delta i ferie- og fritidsordninger, det er innført rimeligere barnehageplasser og gratis kjernetid for barn i lavinntektsfamilier, viktige tjenester som familieverntjenesten, helsestasjon og skolehelsetjenesten er styrket. Dette er gode lavterskeltiltak, som nettopp når utsatte barn og unge. Tilskuddsordningen for å følge opp barn av psykisk syke og barn av rusmisbrukere er styrket. Her står de fire borgerlige partiene sammen. Regjeringen har i tillegg lagt fram en opptrappingsplan for rusfeltet og en nasjonal strategi for boligsosialt arbeid, hvor bl.a. bostøtten til store barnefamilier er styrket. Det er med andre ord ikke ett enkelt tiltak som løser dette problemet, men – tvert om – summen av alt det vi gjør for å inkludere foreldrene i jobb, gi en god skole til barna, men også at vi har gode velferdsordninger som treffer godt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Jeg skal ikke forskuttere hva Høyres landsmøte skal vedta i denne sammenheng. Selv er jeg en varm forsvarer av barnetrygden. Vi får se hva landsmøtet kommer til å vedta til slutt. Som jeg var inne på i mitt hovedsvar, er flertallet av de barna som vokser opp i inntektsfattige familier, innvandrerbarn. Det viser hvor viktig det er at man klarer å inkludere flere av foreldrene deres i jobb. Her er norskopplæring viktig, og kvalifisering til jobb er viktig. Vi har bl.a., i samarbeid med partene, tatt et initiativ for å få på plass et hurtigspor for dem som står nær arbeidslivet av dem som kommer til landet vårt nå. Vi skal bl.a. ta lønnstilskudd mer i bruk. Partene har forpliktet seg til å ta imot dem som kommer nå og inkludere dem i jobb. Vi har satt i gang yrkesveiledning på mottak. Det er avgjørende viktig nå at de som kommer til landet vårt, får tilstrekkelig med kvalifikasjoner og kommer seg i jobb, slik at vi bidrar til at flere klarer å stå på egne bein og forsørge seg selv og sin familie. Og igjen: Det er summen av det vi gjør nå for å inkludere flere i jobb og sørge for kvalifikasjoner til flere, som kommer til å vise at vi kommer til å lykkes.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Det er ingen tvil om at reformering av pleiepengeordningen er en ordning som de fire partiene har stått sammen om, både i opposisjon og også nå. Det er helt riktig at vi nå foreslår en endring hvor man, som representanten er inne på, går ned til 66 pst. Slik sett sidestiller man denne ordningen med sykefravær og sykelønnen ellers. Det som var viktig for oss å få på plass, var nettopp at man skulle innlemme langt flere i ordningen ved å lempe på sykdomskravet, vi har gjort den mindre byråkratisk, flere kommer inn i ordningen, og aldersgrensen er utvidet til 18 år. Det vi nå gjør, innebærer at dobbelt så mange barn kommer inn i ordningen, og at budsjettet også dobles. Saken ligger nå til behandling i Stortinget, og jeg håper på bred oppslutning om den. Det viktigste for oss har nettopp vært å reformere ordningen, slik at flere kommer inn og får den hjelpen til å kunne pleie sine syke barn hjemme, enn det som var mulig før.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Det viktigste er jo hvorvidt politikken gir resultater eller ikke. Finansministeren har i sitt svar allerede informert Stortinget om at vi nå ser at det skapes flere jobber, 80 000 flere jobber er skapt. Vi må være klar over den situasjonen vi nå har hatt i olje- og gassektoren – 50 000 arbeidsplasser er borte i løpet av to–tre år. Det er en krevende situasjon å skulle klare å demme opp for den nedgangen, men nå viser resultatene at det skapes jobber også i privat sektor. Med de tiltakspakkene vi har vedtatt i statsbudsjettet, og med statsbudsjettet i stort, kommer enda flere jobber til å skapes, flere bedrifter vil få kontrakter. Alle prognoser viser nå at vi er på rett vei, men vi skal ikke på noen som helst måte lene oss tilbake. Tvert imot skal vi også fortsatt jobbe hardt for at enda flere jobber skapes, for, som også representanten sier, det er arbeid som er den viktigste forskjellen mellom dem som lever i inntektsfattigdom, og dem som ikke gjør det. Nå ser vi også at arbeidsledigheten flater ut, nedgang i 14 av landets fylker. Det er jeg glad for, selv om vi fortsatt skal jobbe mer.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Her var det flere spørsmål i ett. – Overgangsstønaden er endret ved flere anledninger og av skiftende regjeringer. Hovedbegrunnelsen for de endringene man har gjort, er at man ønsker å styrke arbeidslinjen og bidra til at også enslige mødre kommer seg i jobb. Nå har man også strammet inn utdanningskravet, men fortsatt er det fullt mulig å ta utdanning også mens man går på overgangsstønad. Det har vært viktig for denne regjeringen og Stortingets flertall at arbeidslinjen skal stå fast, at det skal lønne seg å jobbe. Det er bakgrunnen for at Stortinget vedtok at summen av uføretrygd og barnetillegg ikke skal overstige 95 pst. av tidligere inntekt. Så er det en overgangsordning på tre år. Den overgangsordningen er nå forlenget med ytterligere to år som en del av budsjettforliket, slik at de familiene det gjelder, skal ha muligheten til å tilpasse seg økonomisk. Men jeg står fast på – og jeg forsvarer – at det skal lønne seg å jobbe. Det betyr at summen av trygd og stønad ikke skal overstige den inntekten man hadde tidligere.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Som jeg var inne på i mitt hovedsvar, er mange av de tiltakene som jeg nevnte, noe som de fire borgerlige partiene står sammen om. Det er ingen tvil om at budsjettforlikene også har bidratt til å forsterke det arbeidet som regjeringen har vært opptatt av. Så det er på ingen måte et forsøk på å undergrave samarbeidspartienes innsats. Tvert imot, jeg nevnte det i mitt hovedsvar. Regjeringen er opptatt av, som jeg også nevnte, at den viktigste forskjellen mellom dem som lever i inntektsfattigdom, og dem som ikke gjør det, er hvorvidt man har en jobb eller ikke. Det er igjen påvirket av hvorvidt man har kompetanse og utdanning eller ikke, og hvilken helsesituasjon man er i. Det er bakgrunnen for at regjeringen har en rekke tiltak for å få folk i jobb – selvfølgelig gjennom å bidra til at det skapes flere jobber, og til at flere kvalifiseres for jobb. Derfor er vi så opptatt av skole, at vi skal ha en god skole og god utdanning til barna. Det er det viktigste tiltaket for å forhindre reproduksjon av sosiale forskjeller. Derfor er vi opptatt av at vi skal få til bedre helsetjenester for dem som sliter. I den forbindelse er særlig opptrappingsplanen for rusfeltet viktig.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Som jeg nevnte i mitt forrige svar, ble måten barnetillegget skulle håndteres på, vedtatt med et flertall i Stortinget. Vedtaket var at man ikke skulle la summen av barnetillegg og uføretrygd overstige 95 pst. av tidligere inntekt. Så har det blitt vedtatt en overgangsordning, først med tre år, deretter med to år. Det er flere enn denne regjeringen som har vært opptatt av hvordan barnetilleggene påvirker innlåsing i trygd, bl.a. flere ekspertutvalg, som også den forrige regjeringen satte ned. Når det gjelder kontantstøtten, er det ikke noen tvil om at heving av den først og fremst ikke var denne regjeringens hovedprioritet, men gjennom forlik i Stortinget har man valgt å øke den, og det synes jeg er helt greit. Man snakker om kontantstøtten som om det er noe man får til evig tid. Det er en relativt kort tid av barnets første leveår man kan motta kontantstøtte, og jeg syns det er til å leve med at noen familier som da ønsker å velge annerledes, får mulighet til det ved å få kontantstøtte.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Jeg har tidligere, med støtte i Stortinget, gjennomført flere endringer i dagpengeregelverket f.eks., nettopp i den hensikt at man skal klare å bidra til at flere av dem som mister jobben, kan få seg nødvendig utdanning og tilleggsutdanning for å kunne komme seg videre. Vi gjorde syv endringer i dagpengeregelverket i fjor, som gikk på både dagpengemottakernes mulighet til å ta seg utdanning, dagpengemottakernes mulighet til å ta norskopplæring og muligheten til å kunne kombinere dagpenger med det å etablere egen virksomhet. Vi ser nå at det er flere – dobbelt så mange i år som i fjor – som går på dagpenger og etablerer virksomhet. Jeg er åpen for å gjøre ytterligere endringer hvis det skulle vise seg å være nødvendig. Det er åpenbart at når vi nå snakker om omstilling, snakker vi til syvende og sist om omstilling av folk – folk trenger annen kompetanse for å møte nye behov og nye muligheter ute i næringslivet og det nye arbeidslivet som vi nå ser. Så jeg er åpen for det. Selv om jeg ikke har noen konkrete forslag akkurat nå, kommer det til å komme mer.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Her var det mye. For det første: Ulikhetene har økt over mange år. De har økt siden 2009, og mye av årsaken til at ulikhetene har økt, er høy innvandring til Norge. Derfor må også tiltakene vi iverksetter mot ulikhet, ta utgangspunkt i det. Det handler om utdanning og kvalifisering, det handler om jobb, og det handler om gode velferdstjenester til dem som trenger det. Det er heller ikke slik at hovedsatsingen til denne regjeringen er skattelette til de rike. Hovedsatsingene til denne regjeringen er kunnskap, utdanning og infrastruktur. Når det gjelder kjøpekraften til pensjonistene, vedtok et tverrpolitisk flertall i Stortinget, minus SV og Fremskrittspartiet, i forbindelse med pensjonsforliket at pensjonene skulle reguleres med utgangspunkt i faktisk lønnsvekst minus 0,75 pst. Når man ser på den måten å regulere på, ser man at pensjonistene har kommet mye bedre ut med den måten å beregne på, enn med de alternative måtene å beregne på. Men vi har nå noen år hvor lønnsutviklingen er dårlig for arbeidstakerne, og da gjenspeiler det seg i utviklingen av pensjonene. Samtidig er det viktig å huske på at parallelt har denne regjeringen tatt flere riktige løft for pensjonistene, både ved å bedre pensjonene for gifte og samboende, ved å heve pensjonene for enslige og gifte minstepensjonister, og også ved skattelettelser til pensjonistene. Som representanten helt sikkert er klar over, og som vi også har vist i en stortingsmelding vi la fram for Stortinget, har pensjonistenes inntektsutvikling vært svært positiv de siste ti årene. Mye av det skyldes selvfølgelig pensjonsreformen, at man skal kunne ta ut pensjon mens man fortsatt jobber noe, men det er også flere andre grunner til det. Det er jeg glad for, for mange av pensjonistene har hatt dårlig økonomi, men nå ser vi at de har fått betydelig bedre økonomi de siste årene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Det er ingen tvil om at det gjenstår en del før pensjonsreformen fullt ut er realisert. Offentlig tjenestepensjon er det som gjenstår. Her har vi en god dialog og gode prosesser med organisasjonene. Vi har i fellesskap utarbeidet en rapport. Den ble ferdigstilt i slutten av 2015, og vi har brukt forrige høst på å utrede og gå dypere inn i en del av de problemstillingene som ikke var tatt opp godt nok i den rapporten. Så har det – og det er ingen hemmelighet – vært en diskusjon med organisasjonene om hvordan denne prosessen skal landes. De har ønsket å lande denne i en uravstemning i et lønnsoppgjør. Vi har ment at det er uklokt. Det var det som skjedde i 2009, og vi så hvordan det gikk. Vi har ønsket å lande prosessen på en annen måte. Men vi har fortsatt prosesser med organisasjonene, og vi tar sikte på å få dette mer på skinner igjen. Fortsatt gjenstår det noe arbeid, men mye av utredningsarbeidet er nå ferdigstilt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Jeg skal like å se den regjeringen som kan lene seg tilbake og si at man har gjort nok. Den som gjør det, tror jeg ikke kjenner kompleksiteten i dette. Denne regjeringen tar arbeidslivskriminalitet på største alvor. Vi har en strategi mot arbeidslivskriminalitet som nå har virket i to år. Den driver vi nå og reviderer. Den skal vi behandle sammen med partene på et toppmøte i februar, og vi er i full gang med å revidere den strategien. Det er viktig å huske på at etter den kritikken som kom fra Riksrevisjonen, er flere tiltak på plass. Vi har nå fem senter mot arbeidslivskriminalitet i de fem største byene i landet, hvor de statlige etatene jobber sammen for å bekjempe arbeidslivskriminalitet. Gjennom budsjettforliket er det satt av penger til to nye senter som skal etableres i løpet av dette året. Det er nylig blitt etablert et nasjonalt analyse- og etterretningssenter for å styrke samarbeidet mellom politiet, skatteetaten, tolletaten, Nav osv., så det er flere tiltak som har stått i strategien, som nå implementeres og rulles ut, og vi ser at det også har gode resultater landet rundt hvor dette er på plass. Så jeg vil i aller høyeste grad si at denne regjeringen er fremoverlent i dette arbeidet, men det er ingen tvil om at det er krevende, ikke minst fordi kriminaliteten blir mer og mer komplisert, den blir mer og mer kreativ, og derfor må også arbeidet ta utgangspunkt i det. Selv har jeg tatt initiativ nå overfor myndigheter i Romania, Polen og Litauen for å styrke samarbeidet med disse landene, og det er også godt mottatt der, så vi skal fortsette det arbeidet, og vi ser, som sagt, også gode resultater av det.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Nei, tvert imot. Når det gjelder midlertidige ansettelser, er det riktig at vi har gjort det lettere å ansette midlertidig, men samtidig har vi strammet inn på hvor lenge man kan være midlertidig ansatt. Vi har også innført karantenebestemmelser for bedrifter som benytter seg av dette. Midlertidige ansettelser viser seg også å være et viktig springbrett for å komme seg inn i arbeidslivet. Halvparten av dem som ansettes midlertidig, kommer seg i jobb etter ett år. 60 pst. av dem som ansettes midlertidig, er i jobb etter 21 måneder, 30 pst. av dem som ansettes midlertidig, kommer fra arbeidsledighet og fra studier. Det betyr at midlertidige ansettelser er en viktig inngangsport for mange av dem som nå står utenfor, og det synes jeg er bra. Men vi er opptatt av at vi skal ha et seriøst og velorganisert arbeidsliv, og derfor har vi 22 tiltak i strategien mot arbeidslivskriminalitet, som vi har inngått sammen med partene og etatene for nettopp å bekjempe de useriøse arbeidsforholdene i arbeidslivet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Utfordringen var at vi fikk en klar anbefaling og klar beskjed om at forskriften var i strid med Schengen-forordningen, og vi måtte endre den. Men så har LO gått til sak mot staten. Den verserer nå i rettsapparatet. Avgjørelsen skal komme i løpet av januar, så da får vi se hvordan domstolene behandler dette. Men bakgrunnen for at vi endret forskriften, var at vi fikk en klar beskjed om at den gjeldende regelen var i strid med regelverket.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Nå stiller representanten meg spørsmål om den såkalte verftssaken, som har versert i det norske rettssystemet i mange år, hvor det oppsto en konflikt om hvorvidt reise, kost og losji skulle kunne være en del av tariffavtalen eller ikke – en stor og langvarig konflikt mellom NHO og LO. Den passerte Høyesterett. Høyesterett ga LO medhold. NHO gikk videre til ESA med saken. ESA har nå åpnet en formell sak mot Norge, hvor ESA mener at utgiftsøkning ikke kan bli en del av minstelønnsbegrepet, slik som Høyesterett har lagt til grunn. Vi har nå gode prosesser med partene. Både arbeidstakersiden og arbeidsgiversiden er klar over utfordringen. Jeg opplever at de er villig til å komme fram til en løsning. Det er partene som har ansvaret for lønnsdannelsen i Norge. Det er deres avtale som nå diskuteres, og det er de som i fellesskap må komme fram til en løsning som er innenfor det regelverket Norge er forpliktet av.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Avlastningstiltak er et tilbud til personer og familier med særlig tyngende omsorgsarbeid hvor formålet er å hindre overbelastning, gi omsorgsyter nødvendig fritid og ferie og mulighet til å delta i vanlige samfunnsaktiviteter. Kommunene har plikt til å tilby slike avlastningstiltak. Høyesterett avsa, som også representanten var inne på, en dom i juni 2016 som medfører at avlastere, som kommunene tradisjonelt har engasjert som oppdragstakere, nå normalt vil være å anse som arbeidstakere, med den følge at arbeidsrettslig lovgivning gjelder. Det har oppstått usikkerhet om avlastningstilbudet flere steder etter Høyesteretts avgjørelse. Jeg har fått flere signaler om at rettstilstanden gjør det utfordrende å organisere et godt og forsvarlig tjenestetilbud i kommunene. Dette er alvorlig. Avlasting er et viktig tilbud for mange personer og familier, og kommunene må ha et rammeverk som sikrer at de kan organisere et godt tjenestetilbud. Samtidig må hensynet til vernet for dem som arbeider som avlastere, ivaretas. Slik departementet nå vurderer det, vil det uansett være behov for å gjøre justeringer i organiseringen av ordningen, enten i form av en avtale mellom partene eller i form av forskriftsendringer. For å sikre framdrift i saken har jeg hatt møte med KS og skal treffe Fagforbundet senere denne uken. Kontakt med dem som kjenner dette best, er viktig for å forstå hva som er de konkrete utfordringene etter avgjørelsen i Høyesterett, og finne den beste måten å løse dette på framover. Jeg tar sikte på at vi skal klare å finne en god løsning i denne saken før sommeren, men det er avhengig av at partene kan bidra på en konstruktiv måte i det. Jeg forstår at dette er vanskelig for dem det gjelder. Endringer i avtaler og forskrifter vil ta noe tid, men jeg kan love at vi forsøker å finne fram til gode løsninger for begge parter så raskt som overhodet mulig.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Det er mange som er i samme situasjon som Leah. Det er flere tusen som mottar avlastningstilbud over hele landet. Det har overalt kommet mange signaler på hvordan konsekvensene av høyesterettsdommen innvirker på tilbudet til dem som mottar det, altså barna og brukerne av tilbudet. Så jeg kan love Leahs familie og alle andre familier at vi virkelig jobber på spreng for å finne en god løsning som ivaretar dem som trenger avlastning, men som også ivaretar arbeidstakerne, for all den tid Høyesterett nå har bestemt at avlasterne er å anse som arbeidstakere, må vi finne løsninger også innenfor lovgivning som gjelder for arbeidstakerne. Her har jeg som sagt hatt et møte med KS. De er opptatt av dette. Jeg skal møte Fagforbundet denne uken. De er også opptatt av dette. Så håper jeg at vi klarer å finne en god løsning. Det må antageligvis gjøres endringer i avtalen mellom arbeidstakere og arbeidsgivere, men vi ser også på muligheten for om det kan gjøres noe mer forskriftsmessig for å kunne ivareta behovet til dem som mottar avlastningstiltak, for dette er viktig for dem det gjelder.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-18:
Det er mange grunner til å skryte av Bærum kommune, på mange andre områder enn dette også. Her har Bærum kommune vært offensive. Samtidig står Bærum kommune i samme situasjon som alle andre kommuner, at de må passe på at deres regelverk er innenfor loven. Det vi jobber med nå, er å se om det er mulig å få endret på avtalene mellom ansatte og arbeidsgiver. Det er det partene som skal ta ansvaret for. Så ser vi på om det er mulig å endre forskriften, som gjør at vi får større handlingsrom innenfor lovverket og de direktivene vi er omfattet av. Det er det som er målet nå, at vi skal klare å få til gode løsninger som ivaretar brukerne på en god måte. Om vi klarer å få det til på den samme måten som det er i dag, gjenstår å se. Men vi er i hvert fall veldig opptatt av at vi skal klare å finne løsninger som ivaretar brukerne på en bedre måte enn det konsekvensene av høyesterettsdommen, sånn som den nå står, kanskje gjør.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2017-01-18:
Jeg er enig med statsråden i at det er mange grunner til at familier lever i fattigdom. Det er ikke ett enkelt svar. I Dagbladet i dag er det en fantastisk historie om en mor og en ME-syk gutt som har fått pleiepenger. Det er flott, og vi støtter dette med pleiepenger og utvidelsen av det. Likevel er det mange behandlinger som varer lenger enn et år. Ved veldig mange behandlinger vet vi det er best hvis ungene får lov til å være hjemme. Derfor har vi sammen satset på hjemmesykehus, for vi vet at det er best for ungene. Forslaget fra regjeringen er at lønnen skal gå ned til 66 pst. etter ett år. Hva tenker statsråden om en enslig mor som ønsker å følge ungen sin lenger enn det ene året, og får 66 pst. lønn, og hva tror hun ungene vil tenke om å være skyld i at man får mindre å rutte med, fordi de ønsker å ha mor hjemme i en alvorlig situasjon?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-01-18:
Tiltakspakke for å avbøte fattigdom er vel og bra, men arbeidsledighet er og blir viktigste årsak til fattigdom, og det gjelder også barn med arbeidsledige foreldre. Ledigheten er den høyeste på over 20 år. Sysselsettingsandelen har gått ned. De sosiale forskjellene har økt. Det er for liten jobbskaping i privat sektor. Mange går nå ut av dagpengeperioden og AAP, med sosialhjelp som eneste alternativ. Mange med nedsatt funksjonsevne står ufrivillig utenfor arbeidslivet. Ungdomsledigheten er høy. Det samme gjelder også innvandrere. Nyankomne flyktninger skal integreres. Da Arbeiderpartiet i denne situasjonen stilte spørsmål til regjeringa om hvilke nye tiltak mot ledighet som planlegges i budsjettet for 2017, var det skriftlige svaret fra regjeringa: ingen. Regjeringa har tydeligvis ikke annet råd til de fattige som trenger jobb, enn at de må være mer framoverlent. Mitt spørsmål er da: Er statsråden fornøyd med regjeringas resultater i kampen mot fattigdom og mot ledighet i inneværende stortingsperiode?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-01-18:
Jeg har prøvd å få anledning til å stille finansministeren spørsmål om pensjon før, men ikke klart det, for hun har sendt en annen statsråd til Stortinget. Så da skal jeg benytte anledningen nå. Vi har tall fra regjeringa selv som viser at både skattelette til pensjonister og økning i pensjoner først og fremst har kommet de pensjonistene som har de høyeste inntektene, til gode. Til tross for protester fra både en samlet opposisjon og pensjonistenes egne organisasjoner, skal altså ikke lenger trygdeoppgjøret til Stortinget. Så mitt spørsmål er egentlig: Hvor mange pensjonsoppgjør med negativ realutvikling kun for pensjonistene mener statsråden det er rimelig å ha før regjeringa kommer til Stortinget med tiltak for å opprettholde de forutsetningene som ligger i pensjonsreformen om at også pensjonistene skal ta del i den generelle velstandsutviklingen i Norge – og det gjelder alle pensjonister, ikke bare gjennomsnittspensjonisten?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-01-18:
Ikke all sosial dumping er ulovlig. Luftfarten er en av de bransjene som er aller mest eksponert for sosial dumping, og det var et viktig punkt i vår tredje handlingsplan mot sosial dumping. Det er nå fjernet av den sittende regjering. Det var en delvis beskyttelse – ikke stor, men dog – i utlendingsforskriften, og fire måneder før siste stortingsvalg så Høyres arbeidspolitiske talsperson den gang, Torbjørn Røe Isaksen, ingen grunn til at Norge skulle gå i front og åpne opp for ytterligere undergraving av norske lønns- og arbeidsforhold ved å endre utlendingsforskriften på dette punktet. Tre år etter gjorde regjeringa det likevel, til tross for løfter om det motsatte. Hvilke nye momenter var kommet til i denne saken i denne perioden som fikk Høyre i regjering til å bryte løftet sitt til norske piloter og kabinansatte?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-01-18:
Økt barnefattigdom – det gjelder de mest sårbare blant oss. Statsråden sier hun forstår disse menneskenes situasjon, men det som skjer, er at det strammes inn økonomisk. Overgangsstøtten for enslige foreldre med barn under tre år er strammet inn, og regjeringa har fått støtte fra Kristelig Folkeparti og Venstre til å sette et tak for uføretrygd og behovsprøvd barnetillegg på 95 pst. av inntekt før uførhet. Det rammer familier med mange barn – det er dem det gjelder, de med mange barn, og hvor foreldrene hadde lav inntekt før de ble uføre. Etter Senterpartiets syn må alle familier ha en minsteinntekt til et nøkternt livsopphold, og mitt spørsmål er: Hvorfor støtter ikke statsråden Senterpartiets grunnsyn om behovsprøvd barnetillegg uten tak for folk som er uføre og har mange unger?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-01-18:
Landbruksministeren har det synet at han ønsker flere enn seks ulveynglinger i året. Det er nødvendig for å gjennomføre regjeringas politikk. Det som har vært begrunnelsen for å ha så mange ulveynglinger i året, er at vi har en genetisk unik sørskandinavisk ulvebestand. Det ble allerede på 1990-tallet avkreftet av World Wolf Organisation – tror jeg de het – at noen sånn genetisk spesiell ulvebestand hadde vi ikke i Sør-Skandinavia. Den neste begrunnelsen var Bernkonvensjonen. Mitt spørsmål er veldig enkelt og presist: Hvilken paragraf i Bernkonvensjonen forplikter Norge til å ha ynglende ulv i Norge?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-01-18:
Ulovlig sosial dumping henger nøye sammen med allmenngjorte tariffavtaler. Allmenngjorte tariffavtaler omfatter lønn, men også godtgjørelse til reise, kost og losji. En må altså betale reise, kost og losji etter tariffavtalens regler dersom bostedsadressen er nødvendig langt vekk fra arbeidsplassen. Mitt spørsmål er kort, og jeg skal ta det sakte: Er statsråden enig i at dersom det ikke betales reise, kost og losji i henhold til norske tariffavtaler, er det i strid med innholdet i en allmenngjort tariffavtale og dermed et eksempel på sosial dumping?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2017-01-18:
Å redusere barnefattigdommen er ingen enkel jobb – godt illustrert ved den førre regjeringa som skulle fjerne han med eit pennestrøk, mens fasiten var at talet på fattige ungar gjekk opp med 25 pst. Men det fritek ikkje denne regjeringa for ansvar. Statsråden nemnde i sitt første svar ein del gode og veldig målretta tiltak som er gjennomførte. Fremst blant dei er gratis kjernetid for tre–femåringar i barnehage som gjer at titusenvis av ungar no får billigare barnehageplass. Ho nemnde også styrking av skulehelsetenesta og styrking av familievernkontor. Det er vel og bra. Det dei tiltaka har til felles, er at dei ikkje er føreslått av regjeringa. Dei har kome på plass etter budsjettforlik med Venstre og Kristelig Folkeparti i Stortinget. Spørsmålet mitt er kort og godt: Når har regjeringa sjølv tenkt å ta initiativ til tiltak som målretta vil redusere barnefattigdommen?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2017-01-18:
Framstegspartiet liker å vere på lag med folk flest. I så måte kan eg jo glede statsråden med at ei meiningsmåling i Hamar Arbeiderblad i går viste at folk flest, nærare bestemt 76 pst., i Hedmark er positive til ulv i norsk natur. Så her er regjeringa på linje med folket. Det eg vil stille spørsmål om, er om ein har vore inne på dei ulike vurderingane som er gjorde frå Landbruksdepartementet og i Lovavdelinga. Her seier landbruksministeren at ein er ueinig om skadepotensialet. Då er mitt spørsmål: Gjeld den ueinigheita faktum, eller gjeld det jussen? Er det slik at Landbruksdepartementet meiner at det er større skadepotensial på beitedyr enn det Lovavdelinga har lagt til grunn? Eller er det slik at Landbruksdepartementet meiner omgrepet – termen – «skadepotensial» kan famne vidare, f.eks. jaktinteresse? For det sa klimaministeren i går klart at ein ikkje kan rekne inn i det omgrepet.