Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Jeg er stand-in i dag. På grunn av en kombinasjon av sykdom og kansellerte fly fra Nord-Norge blir det jeg som skal si litt om Senterpartiets syn på de næringspolitiske utfordringene knyttet til budsjettet for neste år. Jeg har lyst til å starte med å si at Senterpartiet ikke er pessimist i forhold til en mulig næringsutvikling framover. Det må ikke bli oppfattet her i denne sal som at vi som er opptatt av at ledigheten er høy, eller at næringspolitikken ikke er som den burde være, er pessimister, for det er vi slett ikke. Men Senterpartiet er bekymret over at vi unnlater å bruke de mulighetene som Norge som industri- og næringsnasjon faktisk har. Det er det vi også kritiserer Regjeringen for i forhold til neste års næringsbudsjett. Senterpartiet ønsker en målrettet, desentralisert næringspolitikk. Vi mener at det budsjettet denne regjeringen har lagt fram, verken er knyttet til en målrettet næringspolitikk eller en desentralisert næringspolitikk. Det burde ha vært en helt annen systematisk næringslivsstrategi, der en la til rette for å utvikle næringslivet i hele landet, med utgangspunkt i det som er våre konkurransefortrinn. Det er naturressursene, det er kapitalstyrke, og det er kunnskap. Det betyr at prinsippet om næringsnøytralitet må vike i forhold til en satsing på klart definerte områder. Norge har særlige utfordringer, men også store muligheter knyttet til verftsindustrien, Norge har særlige utfordringer, men også store muligheter knyttet til maritim sektor, Norge har særlige utfordringer, men også store muligheter knyttet til marin sektor, og de utnyttes ikke målrettet i dag. Det er Senterpartiets hovedinnvending mot den næringspolitiske profilen eller mangel på profil fra Regjeringens side. En annen betingelse for å kunne utnytte de næringspolitiske mulighetene Norge har, er en moderne og velfungerende infrastruktur i hele landet. Det tror jeg blir en forutsetning for framtidens arbeidsplasser og for muligheten til å utvikle hele landet. Vi har tradisjonelt vært opptatt av avstandskostnader, som gir bedrifter lokalisert i distriktene dårligere konkurransevilkår. Men i årene framover må vi også se nøyere på de mulighetene som ligger på den teknologiske siden, og den tilgangen som alle bør ha i forhold til f.eks. bredbåndsmuligheter. Senterpartiet er også opptatt av en skatte- og avgiftsprofil som kan være direkte rettet inn mot å stimulere enkelte deler av næringslivet. Derfor vil vi frita nyetablerere for avgift til Brønnøysundregistrene, derfor går vi mot Regjeringens forslag om nye avgifter knyttet til Mattilsynet, og derfor vil vi også ha nettolønn for sjøfolk. Den delen av budsjettet som angår fiskeripolitikken, er på en måte litt sørgelig lesing, fordi de kuttene som framstår der, virker for en del kanskje små, men de er svært viktige for dem de angår. Fiskeriministeren stod her i Stortinget for noen uker tilbake og sa at Norges Råfisklag drev med desinformasjon angående hva som ligger av nedskjæringer i fiskeriavtalen. Men i dag får vi bekreftet at Råfisklaget har sine ord i behold. Det er ikke mulig å se, fra Senterpartiets side, hvorledes Regjeringen skal få dette budsjettet til å gå i hop, basert på en fiskeriavtale på 50 mill. kr, når en vet at bare føringstilskuddet og uttaket av sel i fjor utgjorde godt over 50 mill. kr. Da er det noe annet som enten må reduseres eller avvikles. Det kan være tilskuddet til egning, det kan være RUBIN-ordningen, og det kan være andre mindre tilskudd. Det kan antakelig ikke være garantilotten, for den er lovfestet. Men det er vanskelig å se hvordan Regjeringen skal komme seg gjennom dette uten at det blir en kraftig reduksjon av enkelte ordninger. Utover dette avvikles også Fiskerinæringens kompetansesenter og velferdstjenesten for sjøfolk, og nå er det altså slik at en også må betale sikkerhetsopplæringen sjøl. Dette er små saker kanskje i det store bildet, men svært viktige saker for norsk fiskerinæring, og det er et veldig negativt signal i forhold til ønsket om videre satsing. Senterpartiet er opptatt av et aktivt landbruk, og mener at det som hele komiteen står bak når det gjelder å si at en her må følge med i de videre WTO-forhandlingene, er svært viktig. Vi ønsker oss familiejordbruket som et fortsatt utgangspunkt for norsk jordbrukspolitikk, og det er det vi er i ferd med å forlate i dag dersom vi skal ta f.eks. det danske eller svenske som utgangspunkt for videre norsk melkeproduksjon. Ellers er Senterpartiet svært skeptisk til at en her velger å legge en stadig økende andel av finansieringen av tilsynsoppgaver som i realiteten er statens ansvar, og som staten bør finansiere, over på forbrukerne og landbruksnæringen sjøl.