Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-12-14:
De regionale helseforetakene har ansvaret for spesialisthelsetjenester til befolkningen i sin region. Lovforslaget, slik det framgår av Innst. O. nr. 35, vil medføre at de regionale foretakene får økt ansvar for det samlede tilbudet om laboratorie- og radiologitjenester. I de senere år har utgiftene til laboratorie- og radiologitjenester økt betydelig både i offentlig og i privat sektor. Den ordningen vi har i dag, innebærer at ansvaret for å styre ressursbruken innenfor sektoren ikke er samlet på en hånd. Endringene som komiteen nå foreslår, vil medføre at de regionale helseforetakene får bedre kontroll med bruken av ressursene, til pasientenes beste. En samlet komite ønsker at avtalene skal være et økonomisk styringsverktøy, ikke et verktøy for å skjerme egen virksomhet. 35–40 pst. av tjenestene fra de private blir i dag utført utenom avtale med regionale helseforetak. De private aktørene er dermed en viktig leverandør av laboratorie- og radiologitjenester. Det har vært en del misnøye med hvordan de regionale helseforetakene har håndtert avtaler med private aktører. Det må understrekes at anbudsprosessene gjennomføres på en ryddig måte, og at anskaffelsesregelverket følges. Komiteen ønsker å utsette ikrafttredelsen fra 1. mai 2005 til 1. september 2005 og foreslår to klare frister som partene må forholde seg til: Avtalene skal være inngått innen 1. mai. Lovendringen trer i kraft 1. september. I budsjettet er det lagt opp til at takstene skal halveres fra 1. mai 2005. Ved en utsettelse av lovendringen til 1. september er det mye som taler for at også den foreslåtte halveringen av takstene bør utsettes til samme dato. Dette vil innebære en flytting mellom budsjettkapitler. Et slikt forslag vil bli fremmet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett 2005. For øvrig mener flertallet at pasientenes valgfrihet må ivaretas også innenfor laboratorie- og radiologitjenester. I odelstingsproposisjonen har departementet lagt opp til at avtalene mellom de regionale helseforetakene og de private virksomhetene skal regulere hvilke typer tjenester som skal kunne leveres fra virksomheten og dermed utløse trygderefusjon. Komiteen slutter seg til dette og understreker at avtalene må utformes slik at de imøtekommer pasientenes samlede behov. Vi må tilstrebe at diagnostisering skjer på best mulig måte for pasientene. Komiteen ser det ikke hensiktsmessig at avtalene avgrenses til et smalt spekter av tjenester i de tilfeller virksomhetene har en bredde i sitt tilbud, og man understreker også at avtalene som hovedregel skal ha en varighet på minimum to år. Dette er hovedregelen i gjeldende forskrift. Helsedepartementet er enig i at dette prinsippet bør opprettholdes. Komiteen uttaler at det må være avtale med ett regionalt helseforetak som avgjør om regionale helseforetak skal yte refusjon. Her går jeg ut fra at det siktes til trygderefusjonen. For å bidra til en god overgang legger helseministeren opp til at de regionale helseforetakene skal kjøpe et minimumsvolum av tjenester i to år. For å kunne tallfeste minimumsvolumet før anbudsprosessene starter, er det fra departementets side opprinnelig forutsatt at volumet for 2003 skal legges til grunn. Flertallet i komiteen forutsetter at foretakene skal ta hensyn til veksten i 2004. Dette vil av departementet bli ivaretatt i bestillerdokumentene til de regionale helseforetakene. Som komiteen er kjent med, er foreløpige aktivitetstall for 2004 usikre. Foretakene vil derfor måtte anvende et visst skjønn i spørsmålet. Når det gjelder den foreslåtte endringen i pasientrettighetsloven, som er av rent teknisk karakter, bør den tre i kraft så snart som mulig etter at lovendringen er vedtatt.