Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2002-06-11:
Det var en litt befriende replikkordveksling mellom Langeland og meg. Og jeg satte stor pris på hans avslutning, for det er faktisk første gang Hallgeir Langeland har brukt uttrykket «i samarbeid med» grunneierne. Det betyr i realiteten at SV faktisk står Samarbeidsregjeringen mye nærmere enn det han prøver å gi inntrykk av i sitt hovedinnlegg. Det er imidlertid gledelig at det er så pass stor og bred politisk enighet i arbeidet med å ta vare på det biologiske mangfoldet som innstillingen bærer preg av. Det er med et vekslende flertall vi i dag vedtar de hovedprinsippene som ligger nedfelt for forvaltningen, gjengitt i St.meld. nr. 42 for 2000-2001, Biologisk mangfold – Sektoransvar og samordning. Denne meldingen ble lagt fram av regjeringen Stoltenberg, og den ble liggende i Stortinget etter at Samarbeidsregjeringen tok over. Jeg mener bestemt at det er en styrke for selve saken at vi greier å stå sammen om de viktigste prioriteringene på dette området. Vi er enige om målene i arbeidet, og vi er langt på vei også enige om hva som skal til for at vi skal kunne oppfylle disse målene. Forvaltningen av det biologiske mangfoldet er et prioritert område for Kristelig Folkeparti og har vært det lenge. Vi mener det er en av bærebjelkene i vår tenkning rundt selve forvalteransvaret som prinsipp. Kristelig Folkeparti mener derfor at biologisk mangfold og naturen har en verdi i seg selv. I tråd med forpliktelsene i Konvensjonen om biologisk mangfold er det derfor både Kristelig Folkepartis og Samarbeidsregjeringens visjon at Norge gjennom nasjonal handling og internasjonalt samarbeid skal bidra til å sikre jordens biologiske mangfoldå realisere verdiene i det biologiske mangfoldetat goder og byrder av tiltak fordeles rettferdig innen og mellom ulike generasjoner og samfunn Vår nasjonale politikk vil innebære at vi nå tar vår del av den globale fordelingen av byrder med å ta vare på det biologiske mangfold som Konvensjonen om biologisk mangfold forplikter oss til, gjennom prinsippet om bærekraftig bruk av dette mangfoldet. Den nasjonale oppfølgingen av konvensjonen er avgjørende for det norske samfunnets utviklingsmuligheter, verdiskaping, livskvalitet og velferd. Den er også viktig for vår internasjonale troverdighet. Konvensjonen om biologisk mangfold legger føre var-prinsippet til grunn for å begrense eller hindre vesentlig reduksjon eller tap av biologisk mangfold. Konvensjonen innebærer at hensynet til de økologiske systemene og deres funksjoner skal ivaretas best mulig. Samarbeidspartiene legger derfor til grunn at føre var-prinsippet og økosystemtilnærming skal være grunnleggende forvaltningsprinsipper for alle myndighetsområder. Der er det et bærende prinsipp at alle sektorer skal ta ansvar for å integrere hensynet til biologisk mangfold i sin forvaltning. Vi mener at tiltak skal baseres på vitenskapelig, tradisjonell og lokal kunnskap for å bevare økosystemenes funksjon og sikre at samfunnsaktiviteter skjer innenfor naturens tålegrenser. Videre er det viktig at tiltak skal vurderes i henhold til ulik påvirkning, fra intensiv bruk til strengt vern. Til slutt er det avgjørende viktig at tiltak skal planlegges for å være tilpasset over tid til økologiske variasjoner og effekter på tilgrensende økosystemer. For å styrke innsatsen gjennom samordnet politikk og handling for å motvirke utvikling er det tre essensielle momenter vi må ha in mente. For det første må årsakene til tap av biologisk mangfold angripes. For det andre skal bruken av biologisk mangfold være økologisk bærekraftig. Og for det tredje skal truet og sårbart biologisk mangfold vernes og om nødvendig restaureres. I meldingen legger en til grunn at en sektorovergripende tilnærming skal redusere tapet av biologisk mangfold effektivt. Kristelig Folkeparti støtter selvsagt Regjeringen i følgende prioriteringer fram til 2005: 1. Det skal utarbeides et nasjonalt program for kartlegging og overvåking.2. Juridiske og økonomiske virkemidler skal samordnes for å nå de målene vi setter oss.3. Man skal samle inn informasjon og utvikle forskningen og kompetansen på området. Disse tre innsatsområdene utgjør elementene i det nye forvaltningssystemet som forutsetter styrking og samordning av kartlegging og overvåking av biologisk mangfold. Det er nødvendig å etablere et nytt forvaltningssystem for å hindre unødig tap av mangfoldet. Dette nye forvaltningssystemet innebærer at områder med stor verdi for det biologiske mangfoldet identifiseres. For å få dette faktagrunnlaget må det igangsettes kartlegging og overvåking, herunder etablering av en artsdatabank. Kristelig Folkeparti er glad for at det er flertall også for dette. Informasjon om områdene som har stor verdi for biologisk mangfold, skal være allment tilgjengelig. Dette skal være faktagrunnlaget for sentral, regional og lokal forvaltning. Når det gjelder juridiske virkemidler, er et lovutvalg nedsatt for å vurdere lovverk om biologisk mangfold og relevant sektorlovgivning. Videre er vi kjent med at Planlovutvalget vurderer endringer i plan- og bygningsloven som skal ivareta hensynet til biologisk mangfold på en bedre måte. Det skal vurderes endringer i eksisterende, og behov for nye økonomiske ordninger som kan rettes inn mot områder med stor verdi for det biologiske mangfoldet. For Kristelig Folkeparti og samarbeidspartiene er det viktig å peke på at en veldig viktig del av arbeidet med å verne det biologiske mangfold foregår i lokalpolitikken. Arealplanlegging som også vurderer hensynet til biologisk mangfold, er helt avgjørende for om vi skal lykkes med å få til et representativt utvalg av naturtyper. Veiutbygging, boligutbygging, næringseiendommer, golfbaner osv. er irreversible inngrep i naturen som i enkelte tilfeller truer det biologiske mangfoldet. Mye av det biologiske mangfoldet finner vi i dag i skog. Om lag 3 000 arter stod i 2000 på Rødlista over truede, sårbare og hensynkrevende arter. Nærmere halvparten av disse lever i skog. Et bredt flertall i komiteen sier at vi vil prioritere barskogvernet, bl.a. ved å tilføre tilstrekkelige ressurser for å sikre erstatning. Evalueringer har vist at det er behov for en betydelig styrking av dette vernet. Regjeringen legger nå inn 25 mill. kr ekstra til barskogvern i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, og vi mener at videre vern så langt som mulig skal foretas ved makeskifte mellom berørte grunneiere og staten. Videre er vi opptatt av at det må satses sterkere på metoder for kombinasjon av vern og bruk av skog. Når vi går inn og verner områder, er det viktig at vernet også møter forståelse hos dem som blir berørt. De frivillige organisasjonene er sentrale aktører i arbeidet med kartleggingen. Kompetansen som bl.a. SABIMA sitter på, er essensiell for myndighetene. De er også viktige i arbeidet med å få opp bevisstheten hos befolkningen for at biologisk mangfold er viktig. Lokal Agenda 21-arbeidet er her sentralt, og Samarbeidsregjeringen er svært opptatt av at de frivillige organisasjonene er viktige bidragsytere i så måte. Det vi vedtar i dag, er nye prinsipper for hvordan vi skal forvalte det biologiske mangfold i fremtiden. Vi følger opp de forpliktelsene vi har tatt på oss i forhold til konvensjonen om biologisk mangfold, og vi tar et viktig skritt videre når det gjelder hvordan vi skal ta grep for å ta vare på rikdommen vi har i naturen. La meg avslutningsvis i forhold til de forslag som foreligger henvise til forslag nr. 1 fra Arbeiderpartiet og SV om å samle all miljølovgivning i én felles lovgivning, som i og for seg ikke er en dårlig tanke – la meg få lov til å si det – men som kanskje går litt langt i å trekke den konklusjonen at det faktisk er det vi skal gjøre, uten at man kanskje har gått dypere inn i materialet. Jeg tror det kan være fornuftig å gå litt inn i det og se nærmere på om det faktisk kan være et godt grunnlag for å foreta en slik samordning i framtiden. Jeg vil derfor anbefale at forslagsstillerne vurderer å gjøre dette om til et oversendelsesforslag, slik at man ikke avviser det i salen.