Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 2001-02-09:
Denne saken kan gi grunnlag for mange refleksjoner om forholdet mellom Stortinget og vår statlige forvaltning, i tillegg til noen tankekors. At en statlig institusjon som NRK så til de grader bare kan ignorere hensynet til en stor del av sine seere, er én ting. Men at den også totalt overser hva Stortinget sier, er etter mitt syn ganske oppsiktsvekkende. Som andre allerede har nevnt, lå det i dette tilfellet spesielle forutsetninger til grunn for den lisensøkningen Stortinget vedtok for en tid tilbake, og det etter forslag fra NRK selv. På tross av at det er bygd og innredet nytt studio i Bodø, kan vi lure på om NRK noen gang hadde tenkt å gjennomføre de forutsetninger som lå til grunn for lisensøkningen som ble vedtatt, eller om det bare var gode argumenter for å få det ønskede vedtak i Stortinget. Etablering av distrikts-TV er jo et sterkt argument overfor oss politikere som det er vanskelig å være negativ til. Sett fra Nordlands side handler denne saken også om rettferdighet, både fordi nordlendingene selvsagt skal ha det de har betalt for, og fordi hele landet i utgangspunktet bør ha et mest mulig likt tilbud fra våre allmennkringkastere. Grovt sett er det faktisk spørsmål om den ene halvparten av landet skal ha det tilbudet som den andre halvparten nærmest tar som en selvfølge. For det er nemlig slik at midtpunktet i landet ligger like nord for Trøndelags-grensen. Nordland fylke er dessuten like langt som avstanden fra Moss til Steinkjer, og man kan plassere seks andre mer «normale» fylker innenfor fylkets grenser. Noen har pekt på at nordlendingene har «Nordafor»-sendingene fra Tromsø, og det er rett. Men jeg hevder at det at NRK Tromsø skal dekke f.eks. Helgeland, vil være som å si at all produksjon av distrikts-TV på Øst- og Sørlandet skal skje fra Trondheim. Det sier seg selv hvor håpløst det ville blitt. I tillegg kommer at Nordland geografisk er oppdelt av fjorder og fjelloverganger, noe som gjør det svært tidkrevende og vanskelig å reise i fylket. Saksordføreren var inne på de positive virkningene av distrikts-TV i hennes heimfylke. Nordlendingene er verken bedre eller verre enn andre, slik at det ikke skulle mangle nyheter både på godt og vondt i fylket. Jeg merket meg spesielt de gode argumentene som saksordføreren gav uttrykk for, som fullt ut også gjelder Nordland. Representanten Svein Ludvigsens argumentasjon om at et distrikts-TV i Nordland vil svekke samholdet i Nord-Norge, hvis jeg forstod ham rett, ser jeg på som et tradisjonelt uttrykk for en revirkamp som har virket ødeleggende på samarbeidet i landsdelen i mange sammenhenger, og ødelagt mange muligheter. Han viste også til at NRK hadde investert mye i Nordland, noe som er helt riktig. Men det må da være et mål for alle at disse investeringene blir utnyttet fullt ut, ikke å legge til rette for det motsatte. Et argument som har vært brukt til fordel for NRKs holdning, er at institusjonen er blitt et aksjeselskap og dermed må ha mer frihet enn tidligere. Rent prinsipielt er det riktig. Men det kan ikke utlegges slik at det er fritt fram for institusjonen til å se bort fra de premissene som eieren legger til grunn for virksomheten, enten det skjer før eller etter at det ble aksjeselskap. Jeg finner her grunn til å minne representanten Lahnstein om at hun som statsråd i brev av 10. februar 1999 bl.a. skrev følgende til komiteen: «Som det vil ses, legger departementet til grunn at utbygging og iverksetting av egne distriktssendinger med fjernsyn i Østfold og Nordland er bindende vedtatt inntil Stortinget – av økonomiske eller andre årsaker – måtte bestemme noe annet.» Et annet tankekors ved denne saken er hvor vanskelig det kan være for en statsråd, som representant for eierne og ansvarlig overfor Stortinget, å gi klar beskjed om at Stortingets vilje skal gjennomføres. Det skulle være unødvendig at Stortinget gjentatte ganger har måttet behandle denne saken. Likevel vil jeg gi ros til dagens statsråd for hennes medvirkning til at saken nå kan få en lykkelig og anstendig avslutning, og ros til flertallet i kontroll- og konstitusjonskomiteen for den fastheten de har vist. Det er imidlertid med uro jeg har registrert noen uttalelser fra enkelte i NRK-ledelsen som kan tyde på at de heller ikke denne gangen har til hensikt å følge opp Stortingets vilje. Jeg håper inderlig at det ikke blir tilfellet. I Nordland er utviklingen av denne saken fulgt med stor interesse og spenning. Jeg tror NRK gjør klokt i å sikre seg seernes goodwill også i denne delen av landet. Det er tross alt snakk om en kvart million mennesker.