trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-09:
Midlertidige regler for domstolene og justissektoren har vært på plass siden mars 2020 og har vart fram til 1. desember i år. For domstolene har det bl.a. vært åpnet for mer bruk av fjernmøteteknologi og digitale løsninger og noe mer skriftlig behandling. Regler om elektronisk signatur og elektronisk forkynnelse har nå trådt i kraft som permanente regler. Gjennom høsten har epidemien vært økende i Norge, og det har vært en betydelig økning i luftveissymptomer. Det har kommet en ny mutant av koronaviruset, smittetallene har nådd et nytt, høyt nivå, og det er innført nasjonale og lokale tiltak. Domstolene er nå særlig sårbare for at dommere, advokater eller parter ikke kan møte i rettssalen. Det kan føre til at rettssaker ikke blir avviklet, og til mange utsettelser. Avstandskrav og tiltak for å begrense smittespredning kan gjøre det vanskelig å få avviklet saker i rettssalene. Tidligere i pandemien har det særlig vist seg at adgangen til å kunne gjennomføre rettsmøter som fjernmøter er et viktig tiltak for fortsatt å kunne avvikle saker i perioder med smitteverntiltak. Min oppfatning etter høringen og kontakt med aktørene er at en utvidet adgang til fjernmøter og fjernavhør langt på vei vil kunne avhjelpe konsekvensene av smitteverntiltakene for domstolene. Smittesituasjonen internasjonalt tilsier at det fortsatt er behov for en utvidet adgang til å oversende utleveringsbegjæringer og rettsanmodninger elektronisk, slik forslaget også går ut på. Slik tiden har vist, kan det stadig på kort varsel bli innført smitteverntiltak både lokalt og nasjonalt. Varigheten av beskyttelsen etter vaksinen er usikker, og det er risiko for flere mutasjoner. Derfor ser jeg at risikobildet for utviklingen av pandemien er usikkert, og vi foreslår på den bakgrunnen at den midlertidige loven skal gjelde fram til 1. juli 2022. Loven vil ha en begrenset varighet, og tiltakene er forsvarlige og forholdsmessige. Jeg ser ikke noen rettssikkerhetsmessige betenkeligheter ved å gjeninnføre enkelte midlertidige regler nå. Jeg vil kommentere prosessen her litt. Da den forrige regjeringen sendte forslaget på høring og høringen ble avsluttet, også under den forrige regjeringen, var smittesituasjonen en annen. Da var gjenåpning av samfunnet i fokus, og det var ikke grunnlag for å videreføre de midlertidige reglene, etter det vi fikk råd om. Så har situasjonen endret seg veldig de siste ukene, og vi begynte arbeidet med å kunne forlenge disse lovene straks det var grunnlag for det. Jeg vil takke komiteen igjen for virkelig en veldig god innsats for å sikre at domstolene kan være i stand til å utføre sitt samfunnsoppdrag også videre i pandemien.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-09:
Jeg vil igjen takke komiteen for samarbeidet og for at komiteen har snudd seg raskt rundt og bidratt til at vi kan få behandlet denne saken. Fengsel innebærer at mange mennesker bor under samme tak, med begrensede muligheter til å trekke seg tilbake. Utbruddet av covid-19 har hatt betydelige konsekvenser for kriminalomsorgen. Innledningsvis under pandemien la etaten stor vekt på å hindre smitte i fengslene og på å redusere antall innsatte for å sikre forsvarlige forhold for dem som fortsatt måtte være der. Gjennom perioden med covid-19 er det gitt midlertidige regler om straffegjennomføring i flere runder – først en forskrift i medhold av koronaloven, deretter ved lover vedtatt av Stortinget i mai og desember 2020 og i juni 2021. Det siste lovvedtaket, fra juni 2021, var tidsbegrenset til 1. desember i år og gjaldt både covid-19 og eventuelle utbrudd av andre sykdommer som ligner og smitter lett. Behovet for å benytte de hjemlene som har ligget i disse særskiltene reglene, har variert. Tidligere i høst gikk det meste som normalt i kriminalomsorgen, men nå har situasjonen endret seg, og covid-19 gjør seg som kjent mer gjeldende igjen. Når det iverksettes begrensninger i muligheten for fengselsbesøk, permisjon eller frigang eller utelukkelse fra fellesskapet med andre innsatte etter disse reglene, innebærer det en belastning for både innsatte og pårørende. Samtidig mener Kriminalomsorgsdirektoratet at disse reglene har vært nødvendige for å klare å håndtere pandemien forsvarlig og innenfor sikre, rettslige rammer. Jeg tror vi alle er enige om at det beste hadde vært om vi kunne klare oss uten disse reglene, men i dagens situasjon, med mye smitte av covid-19 og fortsatt usikkerhet om hvordan det vil utvikle seg videre, mener jeg at vi bør ha sånne regler også en stund framover. Med noen justeringer har vi derfor foreslått regler tilsvarende straffegjennomføringsloven kapittel 3 A for tiden fram til 1. juli 2022. I arbeidet med saken har jeg vært opptatt av at vi går grundig inn i dette og legger vekt på at tiltakene skal være så lite inngripende som mulig. Derfor har vi sett til høringen, og etter innspill under høringen er forslaget om bestemmelsen om besøk i fengsel snevret noe inn, ved at bemanningsmessige utfordringer ikke lenger skal gi grunnlag for å nekte besøk etter disse reglene. Det er også uttalt i proposisjonen at den økte tilgangen på testing bør få betydning for vurderingen av om kriminalomsorgen skal nekte besøk på grunn av fare for smitte fra den besøkende. I tilknytning til bestemmelsen om utelukkelse fra fellesskapet er det bl.a. uttalt at kriminalomsorgen skal tilrettelegge for bruk av selvtesting.
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2021-12-09:
Koronakrisen har virket inn på livet til oss alle, kanskje enda mer for dem som bor på offentlige institusjoner, herunder i fengsel. Da pandemien traff, var kriminalomsorgen nødt til å kaste seg rundt og finne smittevernvennlige løsninger i fengslene, men samtidig ivareta de innsattes psykiske og fysiske helse. I den forbindelse ble det vedtatt midlertidige koronaregler om straffegjennomføring. Det er viktig at vi er nøye på at vi ikke er så adaptive at vi lar midlertidige koronatilpasninger gli over til å bli normalen, og det er derfor viktig for Venstre å understreke at disse reglene ikke er varige. Jeg viser også til merknaden vår. Dessverre er ikke pandemien over, og behovet for å videreføre enkelte tiltak er til stede. Koronatiltakene vi lenge har levd med, har derfor for de fleste av oss blitt opplevd som veldig inngripende. Desto mer inngripende må det føles for dem som sitter inne og allerede er fratatt friheten til å bevege seg fritt. Det er derfor helt avgjørende at de tiltakene vi nå viderefører, kun benyttes når det er absolutt nødvendig, og at de – slik komiteens tilråding også sier – skal ses i sammenheng med den enkelte innsattes situasjon. Tiltakene må være forholdsmessige, og det må tas særlig hensyn til innsatte med barn eller de som er i en særlig sårbar situasjon. For å sikre denne forholdsmessigheten er det viktig at kriminalomsorgens beslutninger bygger på brede og eksterne helsefaglige vurderinger. Det er en forutsetning at vi da viderefører koronabestemmelsene. Kriminalomsorgen må, som også en rekke av høringsinstansene har understreket, hele tiden vurdere tiltakene opp mot de helsemessige effektene reglene har for de innsatte i fengslene. Inngripende og isolerende tiltak påvirker alles helse. Det påvirker oss negativt, og det fører til at vi kan føle på en større avstand til hverandre og til samfunnet. Sånn er det også for de innsatte i fengslene. Derfor er det helt avgjørende at vi tar deres rettigheter og helse på alvor.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-12-09:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tar det positive først. Det er at statsråden deler – i hvert fall sånn jeg tolker henne – det som i utgangspunktet er Fremskrittspartiets syn på burka og nikab. Som statsråden selv sier, er dette et sterkt kvinneundertrykkende plagg. Vi har en god del sitater som viser hva statsråden tidligere har sagt – at statsråden har hatt utsagn som er ganske like det Fremskrittspartiet har hatt. Fremskrittspartiet har også registrert at tidligere innvandringspolitiske talsperson i Arbeiderpartiet, Arild Grande, gikk inn for et forbud. Hans etterfølger, Lise Christoffersen, som var innvandrings- og integreringspolitisk talskvinne for Arbeiderpartiet, gikk inn for et forbud. Så har vi partileder i Arbeiderpartiet, Jonas Gahr Støre. Arbeiderpartiet har tidligere vist til at de mente at Fremskrittspartiets ønske om å forby dette er i strid med menneskerettighetene. Men som jeg viser til i interpellasjonen, og som statsråden var inne på, kom jo dommen som viste at Fremskrittspartiet hadde rett. Vi har full mulighet til å innføre dette forbudet. Da uttalte Arbeiderpartiets leder, Jonas Gahr Støre, at han åpnet opp for et forbud mot heldekkende plagg på bakgrunn av dommen som da kom. Da er det jeg lurer litt – dette begynner jo å bli noen år siden – for Arbeiderpartiet er åpenbart enig med Fremskrittspartiet i at burka og nikab er sterkt kvinneundertrykkende plagg, det hindrer integreringen, det gjør jenter og kvinner ufrie, det gjør at jenter og kvinner ikke får nyte godt av de frihetene alle vi andre har. Men så vil man ikke gjøre noe! Da hjelper det fint lite at statsråden står her på denne talerstol og sier at hun ønsker å være veldig tydelig. Det hjelper ikke. Beklager, men jeg har ikke tro på at de konservative muslimske miljøene lytter veldig mye til hva som uttales fra denne talerstol. Derfor er jeg skuffet over at Arbeiderpartiet – og nå også Senterpartiet – velger å lukke øynene for den store utfordringen dette er for de jentene og kvinnene som ikke får nyte godt av de frihetene alle vi andre tar for gitt.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-12-09:
Hadde det ikke vært uparlamentarisk, hadde det vært fristende å si at det foregående innlegget var en studie i grenseløs naivitet. Det å innse at dette er et problem, men mene at dette løses ved at konservative islamister kanskje vil endre oppfatning ved litt mer penger til fritidsklubber og minoritetsrådgivere, er grenseløs naivitet. Jeg takker dem som har deltatt i interpellasjonsdebatten, men det jeg stusser på, er: Hvor er Senterpartiet, hvor er Høyre, hvor er Venstre, hvor er Kristelig Folkeparti – hvor er de andre partiene – i en debatt som handler om grunnleggende frihet, at alle jenter og kvinner i Norge uavhengig av bakgrunn skal ha den samme friheten? Nei da, da velger de samme partiene ikke å delta. Jeg har lyst til å komme med et par sitater. Partilederens uttalelse må man vel stole på, og Jonas Gahr Støre uttalte: «Heldekkende plagg fungerer i praksis som diskriminering av kvinner.» Da vet vi at Arbeiderpartiets leder og dagens statsminister mener det, mens partiet hans og hans regjering ikke ønsker å gjøre noe med det. Så sier statsråd Hadia Tajik at det har vært litt debatt i partiet, men at det ikke ble fattet noe vedtak på landsmøtet. Det er feil, Arbeiderpartiets landsmøte vedtok at heldekkende plagg i praksis fungerer som diskriminering av kvinner. Når Arbeiderpartiets landsmøte vedtar det, er det underlig at Arbeiderpartiet ikke har noen politikk for å endre det. Så går Arbeiderpartiets talsperson, Siri Gåsemyr Staalesen, på talerstolen og mener at dette er lettvint retorikk fra Wiborg og Fremskrittspartiet. Jeg trakk litt på smilebåndet, for retorikken jeg brukte, er direkte sitater fra Arbeiderpartiets representanter Lise Christoffersen og Arild Grande, så det Arbeiderpartiet nå kategoriserer som lettvint retorikk, er direkte sitater fra Arbeiderpartiets representanter. Det synes jeg er underlig. Jeg mener som sagt at en av de beste uttalelsene var det Lise Christoffersen fra Arbeiderpartiet som kom med: «Niqab og burka hindrer vår jobb med likestilling. De damene som går med dette, er uintegrerbare. Identiteten deres er borte. De er ingen. De kan ikke fungere på en arbeidsplass.» Jeg mener det er gode ord med tanke på det vi faktisk diskuterer. Det jeg synes er trist, er at regjeringen velger friheten til konservative islamister foran friheten til hver enkelt jente og kvinne i Norge til å kunne leve det livet de selv måtte ønske.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-12-09:
Det er Hurdalsplattforma som legg premissa for regjeringa sin politikk. Der er forbod mot ansiktstildekking ikkje omtalt, derfor er det heller ikkje regjeringa sin politikk. Det er heller ikkje omtalt i Arbeidarpartiets gjeldande partiprogram, og det er det som legg grunnlaget for kva Arbeidarpartiet meiner. Så har representanten Wiborg heilt rett i at i den offentlege politiske debatten har Arbeidarpartiets representantar sjølvsagt òg teke levande del i dei diskusjonane. Det skulle berre mangla. Det burde ikkje vera framandt for Framstegspartiet at det føregår sånn. Dei deltek òg svært levande i dei offentlege politiske debattane. I 2017 stilte representanten Jan Bøhler – då frå Arbeidarpartiet – eit spørsmål til den dåverande innvandrings- og integreringsministeren, Sylvi Listhaug, om eit nasjonalt forbod mot burka og andre klesplagg. Då svara dåverande justisminister Listhaug at den regjeringa ho var ein del av, ikkje ville innføra eit nasjonalt forbod mot nikab og burka. Det handla då om skulen. Eg vil understreka at det at ein har denne typen diskusjonar, er jo ikkje så veldig framandt for eit parti som no har den dåverande justisministeren som partileiar. Representanten viser òg til dommen i Den europeiske menneskerettsdomstol i 2014. Der viste domstolen at statane har ein ganske vid skjønnsmargin på dette feltet, og at det franske forbodet var forholdsmessig og nødvendig. Dei har to liknande saker frå Belgia, der dei òg meinte det ikkje utgjorde brot på Den europeiske menneskerettskonvensjon. Eg skulle gjerne høyrt interpellanten si vurdering av to saker i FNs menneskerettskomité frå 2018, der dei behandla forbod mot ansiktsdekkjande plagg, for dei sakene viser at komiteen stiller veldig strenge krav til nødvendigheits- og forholdsmessigheitsvurderingar, etter den internasjonale konvensjonen om sivile og politiske rettar, og strengare krav enn det EMD har gjort etter EMK. Det vil vera naturleg at ein går inn i den typen detaljar når representanten sjølv etterspør det. Dei kom i begge sakene fram til at det franske forbodet ikkje var nødvendig eller forholdsmessig, og at det krenkte klagaren sine rettar etter den internasjonale konvensjonen om sivile og politiske rettar etter artikkel 18. Komiteen kom òg fram til at det franske forbodet innebar diskriminering på grunnlag av kjønn og religion, i strid med artikkel 26. No meiner jo eg at forholda i Frankrike og Belgia ikkje nødvendigvis kan samanliknast direkte med forholda i Noreg, men når representanten sjølv trekkjer fram denne typen samanlikningar, vil eg gjerne høyra hans meir inngåande vurderingar av dette. Sjølv meiner eg at for å kjempa mot denne typen symbol og plagg, som eg òg opplever som eit tydeleg symbol på mangel på likestilling, er det andre verkemiddel som er meir eigna.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-12-09:
Eg har brukt store delar av mitt vaksne liv på å stå opp imot konservative islamistar. Eg finn meg ikkje i at representanten Wiborg påstår noko anna. Det er ikkje slik at den einaste måten å kjempa mot konservative ideologiar på er å fremja forslag om forbod. Hadde det vore slik, ville eg tru at me ville innført langt fleire forbod på langt fleire område. Eg har ikkje høyrt representanten Wiborg si vurdering av FNs menneskerettskomité og deira stilling til det franske forbodet frå 2018. Eg etterlyste det i det førre innlegget mitt. Det er uklart for meg, når representanten Wiborg er så engasjert i saka, kvifor han ikkje ville gå nærmare inn på det. Eg har heller ikkje høyrt representanten Wiborg gjera greie for dei andre tiltaka Framstegspartiet vil fremja for å beskytta jenter som vert utsette for negativ sosial kontroll, når dette forbodet tydelegvis ikkje har fleirtal i denne salen. Me har høyrt omtalar som lettvint og naivt frå ulike representantar som har delteke i debatten. Men lettvint og naivt – det er å koma opp på denne talarstolen og snakka om forbod og bruka store bokstavar og utropsteikn, men ikkje visa vilje til å søkja fleirtal for å beskytta dei jentene det er snakk om her. Eg merkar meg representanten Wiborg si utmerkte evne til å referera sitat frå andre. Eg vil invitera representanten Wiborg til å laga nye sitat, ved å fremja forslag til tiltak som har eit grunnlag for fleirtal, som reelt kan bidra til å fremja meir integrering, meir likestilling og å beskytta jenter som vert utsette for negativ sosial kontroll. Det er i alle fall den rolla som Arbeidarpartiet og Senterpartiet i denne regjeringa har tenkt å ta, med dei forslaga som me ønskjer å fremja, som er solid forankra i Hurdalsplattforma, som bl.a. handlar om eit grundig lovarbeid, men òg om å styrkja hjelpetenester, minoritetsrådgjevarar og andre ordningar som kan stilla opp for jenter som er i ein utsett posisjon. Utover det takkar eg for debatten.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2021-12-09:
Kampen mot negativ sosial kontroll har mange likhetstrekk med kamper arbeiderbevegelsen og kvinnebevegelsen har kjempet før. Det er kampen for friheten til å velge hvem man er, til å elske den man vil, til å bli den man ønsker. Det å dekke til sitt ansikt ut fra religiøs eller ideologisk overbevisning er det lett å ta avstand fra. Det hører ikke hjemme i frihetskampen vi kjemper på vegne av alle kvinner. Negativ sosial kontroll skaper vanskelige familieforhold. Det skaper usikre ungdommer, det skaper dårligere samfunn. Skal vi klare å skape et samfunn hvor alle er fri, må vi se på årsakene til at noen er ufri. Ofte er det foreldre og familier som utøver den negative sosiale kontrollen, som stenger jenter inne på jenterommet – stenger dem ute fra verden. I en Fafo-rapport om sosial kontroll kommer det fram at den negative sosiale kontrollen avtar jo lenger foreldrene bor i og blir en del av Norge. Vi må gi foreldrene verktøyene de trenger – og si ifra om hva vi som samfunn forventer – for å oppdra barna uten negativ sosial kontroll. Det viktigste vi kan gjøre for å motvirke negativ sosial kontroll, er å styrke integreringen i Norge. Når familien ikke godtar den man er, skal samfunnet være der som et fellesskap for å ta imot en. Vi må gi barn og ungdom mot til å ta diskusjonen med egne foreldre. Drømmen om det frie liv i Norge skal vi som samfunn legge til rette for. Alle som kommer til Norge, skal få bli en del av det store fellesskapet vårt. Da er det synd at Fremskrittspartiet ikke prioriterer å løse disse kompliserte oppgavene, men alltid tyr til lettvint retorikk når det gjelder forbud, straff og tvang. Wiborg sier i dag at vi ikke gjør noe, og det er helt feil. I Hurdalsplattformen sier vi nemlig tydelig at regjeringens hovedmål for integreringsarbeidet er å få flere i arbeid, bygge sterke fellesskap, skape gode fellesarenaer, fremme likestilling og bekjempe negativ sosial kontroll. Kvinnekampen kjemper vi hver eneste dag, og vi kommer stadig nærmere reell frihet for alle kvinner. Det kan vi ikke takke Fremskrittspartiet for.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Jeg vil først få takke komiteen for godt samarbeid, selv om det ikke lyktes oss å bli helt enige. Det skal jeg komme nærmere tilbake til. I representantforslaget blir det fremmet forslag der en ber regjeringen foreta nødvendige forskrifts- og/eller regelendringer slik at betalingsplikten for merverdiavgift når krav er omtvistet, suspenderes. Bakgrunnen for forslaget er at en må betale moms på fakturerte krav selv når kravet er bestridt, og det kan gå lang tid før en får oppgjør. Spesielt er dette relevant knyttet til bygge- og anleggsvirksomhet som er underlagt den såkalte hoppeplikten, som innebærer at en må utføre alle endringer som kunden ønsker, selv når det er uenighet, og en må fortsette arbeidet. Komiteen har delt seg i et flertall og et mindretall, der flertallet består av en samlet opposisjon som går inn for at en skal gjøre slike endringer. En presiserer at dette skal være knyttet til bygge- og anleggsvirksomhet, og en ber regjeringen om å følge opp snarest mulig og senest i forbindelse med forslag til statsbudsjett for 2022. Mindretallet mener at dagens regler slik de følger av inneværende års statsbudsjett, der en utsetter betaling av moms inntil oppdraget er gjennomført, skal gjelde, og at en samtidig er åpen for å gjøre ytterligere vurderinger. Jeg regner med at mindretallet vil utdype sitt syn nærmere. Regelverket, slik det er i dag, er en stor likviditetsmessig utfordring for entreprenører som er omfattet av omtvistede krav. Det er en rekke omtvistede krav. Disse kravene gjelder ikke bare når oppdraget er under arbeid, men kan gå mange år i rettssystemet før det er avklart. Vi har eksempel på omtvistede krav i hundremillionersklassen der det har gått opp til fem år før de er avklart i rettssystemet. Jeg registrerer at eksempelvis finansministeren gir uttrykk for at det ikke bør være for lang tid mellom innberetning og at varen eller tjenesten er gjort tilgjengelig for bruk. Det er framfor alt byggherren som har nytte av at det er gjort tilgjengelig. Entreprenøren har ikke noen nytte av det, men det er entreprenøren som står ansvarlig for å innberette moms. Derfor ber vi om rask oppfølging av dette fra regjeringens side.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Dette er ingen ny sak. Det er en sak som en samlet bransje har vært opptatt av over tid. Og det som undrer meg litt, etter å ha hørt statsrådens innlegg, er hva som har skjedd i regjering underveis her. I januar i fjor var statsminister Erna Solberg på Arctic Entrepreneur. Så vidt jeg vet, var også finansministeren til stede der. På byggfakta.no har man oppsummert statsministerens deltakelse på følgende måte: «Til applaus fra salen kom statsministeren med et tydelig løfte på at hun ønsker at det skal bli slutt på innbetaling av merverdiavgift på tjenester som oppdragsgiver drøyer med å betale.» Og hun fulgte opp i en podcast i etterkant. Har regjeringen endret syn på dette? Men enda viktigere enn det: Vil regjeringen nå sørge for rask oppfølging av Stortingets vedtak om å gjøre nødvendige endringer som følge av det?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Dette spørsmålet har vært utredet over tid. Og det som var tema da statsministeren var på Arctic Entrepreneur i fjor, er altså ikke det som regjeringen har i inneværende års budsjett i samarbeid med Fremskrittspartiet, nemlig at en utsetter inntil prosjektet er ferdigstilt. Det sier en samlet bransje ikke er tilstrekkelig. Det er nettopp de lange tvistene som pågår i rettssystemet over år, som gjør at det er en stor likviditetsmessig utfordring, spesielt for små og mellomstore bedrifter – nettopp noe av det som statsministeren også påpekte, da hun svarte opp i podcast i etterkant. Hvorfor har regjeringen snudd trill rundt i dette spørsmålet i løpet av et år?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Det klare etterlatte inntrykk fra dem som var til stede på Arctic Entrepreneur i fjor, var at dette var noe som regjeringen skulle rydde opp i, at det skulle bli slutt på moms på omtvistede krav, nettopp fordi det er en stor belastning for entreprenørene. Dette er en sak som finanskomiteen har forholdt seg til i flere runder, som vi har brukt mye tid på, og der et klart flertall i komiteen går inn for at det skal foretas endringer. Det jeg i hvert fall ber statsråden om nå å bekrefte, er at statsråden og regjeringen vil følge opp det vedtak som Stortinget gjør om at en så raskt som mulig skal komme tilbake med nødvendige forskriftsregelendringer som sørger for at det blir slutt på moms på omtvistede krav for bygg- og anleggsbransjen.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Det er viktig å hegne om den kommunale handlefriheten. Vi har også på noen områder en viss kommunal handlefrihet når det gjelder skattlegging, bl.a. innenfor formuesskattlegging, og som saksordføreren var inne på, skriver den seg langt tilbake i tid, helt tilbake til 1800-tallet. Å ha en handlefrihet lokalt medfører selvsagt også et ansvar. Jeg registrerer at saksordføreren, representanten Agdestein fra Høyre, sier at det ikke var enkelt å forutse hva som ville være konsekvensen av det vedtaket som Bø gjorde, om å redusere den kommunale andelen av formuesskatten. Det er godt mulig at det ikke var enkelt å forutse, men desto viktigere er det da å plassere ansvaret hos Bø kommune når det gjelder å foreta grundige utredninger av forslag de vurderer, før de blir vedtatt. Det er jo helt avgjørende viktig. Eller er det slik at en også på andre områder skal ha det slik at kommunene først kan gjøre vedtak som ikke er grundig nok utredet, deretter kan si at de ikke helt så konsekvensene av hva dette kunne medføre for dem, og så forventer en kompensasjon fra staten i etterkant? Det er selvsagt en måte å håndtere ting på som ikke er klok. Jeg registrerer også at regjeringspartiene erkjenner at overfor andre kommuner skal en ikke kompensere. Men hvorfor i all verden skal en da kompensere overfor Bø kommune, og ikke la Bø kommune selv bære ansvaret for de vedtakene de gjør – også å vurdere om det i sum vil være positivt eller ikke for den kommunen? Nå registrerer jeg også at Arbeiderpartiet varsler at de egentlig er for forslaget som foreligger fra SVs side her. Jeg må si jeg er litt overrasket over det standpunktet fra Arbeiderpartiets side. På en rekke områder i skattepolitikken har vi ulike regler, mange av dem er knyttet til nasjonale vedtak, men også knyttet til kommunale vedtak, eksempelvis eiendomsskatten. Kommuner kan jo vedta at en ikke skal ha eiendomsskatt i det hele tatt, eller en kan vedta at en skal ha full eiendomsskatt. Arbeiderpartiet har stått for at en skal ha mulighet til større spenn enn i dag mellom ulike kommuner på det området, så jeg ser ikke helt sammenhengen i den argumentasjonen.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Jeg merker meg at statsråden avsluttet med å si at det nå er tydelig avklart at andre kommuner som eventuelt gjør tilsvarende vedtak, ikke kan forvente å få samme behandling som Bø har fått. Men spørsmålet som fortsatt henger igjen, gjelder en argumentasjon som statsråden har i sitt brev til komiteen: I og med at ikke alle effekter av å redusere den kommunale satsen på formuesskatten har vært kjent – Bø var først ute – vil deler av det anslåtte tapet for Bø kommune kompenseres i 2021 og 2022. Det åpner for at kommuner som fatter vedtak og er først ute på andre områder – der man i etterkant kanskje ikke kan argumentere med at ikke alle faktorer var kjent – vil komme og be om kompensasjon. Ser ikke statsråden at man åpner for et uheldig prinsipp gjennom å tillate at Bø kommune blir kompensert for noe som de fullt og helt er ansvarlige for selv?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-26:
Da må spørsmålet bli: Hva er det som er så særskilt, knyttet til Bø kommunes vedtak, at staten går inn og kompenserer delvis i de to årene, noe som nødvendigvis betyr at det er andre som må være med i spleiselaget for det som Bø kommune har gjort? Er det blitt gitt uriktige opplysninger fra regjeringen overfor Bø kommune, eller er det andre ting som ligger i denne saken, som gjør at det er rimelig at Bø kommune ikke selv skal bære ansvaret for sine egne vedtak?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-04-26:
Denne saken er svært viktig for bygg- og anleggsbransjen. Jeg har lyst til å rette en stor takk til saksordføreren, Gjelsvik, for det arbeidet han har gjort i komiteen, som nå fører frem til at vi får et positivt vedtak i tråd med det som undertegnede og andre representanter fra Fremskrittspartiet har foreslått. Det er en problemstilling innen bygg og anlegg at det er mange tvister. Det er også et litt spesielt regelverk som regulerer dette. Det er det som karakteriseres som hoppeplikten eller utførelsesplikten. Det betyr at byggherre kan pålegge entreprenør å gjennomføre endringer i et prosjekt, fullføre prosjektet, selv om det er uenighet om det er i henhold til den avtalen som er inngått. I så fall må entreprenøren fakturere de arbeidene som utføres, for å ha et krav å forfølge. Det er mange tvister med det offentlige som byggherre, og det er til dels veldig store beløp. Dette fører til, når man må innbetale merverdiavgift ved fakturering, store likviditetsmessige utfordringer for de mindre entreprenørene. Fremskrittspartiet har tatt opp denne problemstillingen gjentatte ganger, og Stortinget har vedtatt å be regjeringen se på endringer i regelverket. Nå vil Stortinget vedta at det skal gjennomføres endringer. Så er det også viktig å presisere at dette gjelder bygge- og anleggsvirksomhet. De regelendringene som skal gjennomføres for å bidra til at man ikke må «forskuttere» merverdiavgift, gjelder altså kun den bransjen, og det er ikke generelle regelendringer. Det er en viktig presisering, som også ligger i komiteens innstilling til vedtak. Begrunnelsen er ganske godt dokumentert i sakens innstilling.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-04-26:
Jeg skal ikke dvele så veldig mye ved historien når det gjelder denne problemstillingen, men jeg vil i likhet med representanten Gjelsvik presisere at det er ikke en ny problemstilling. Det er en problemstilling vi har diskutert i ulike sammenhenger, også her i Stortinget. Vi vet at regjeringen må følge opp Stortingets vedtak, det skulle bare mangle, men det som er avgjørende nå, er å få vite litt mer konkret når Stortinget kan forvente at disse regelendringene kan gjennomføres.
Anders Riise (Høyre), 2021-04-26:
Betalingsfrist for meirverdiavgifta kan vere krevjande. Spesielt når beløpa er store, kan dette vere ei stor belastning. Difor har også vi stor forståing for ønsket frå bygg- og anleggsbransjen om at noko vert gjort. Men det vil kanskje også gjelde andre bransjar. Det kan vere IKT-bransjen, og det kan vere andre bransjar som kan slite med akkurat dei same utfordringane. Difor bør ein kanskje også sjå på om regelendringane burde vere slik at ein ikkje berre såg på meirverdiavgiftsbiten, men også på uløyste krav og kor lenge dei skal stå før ein får ei løysing, slik at vi ikkje får dei femårsintervalla som vi har sett i enkeltsaker. Regjeringa har gjennom Prop. 1 S, statsbudsjettet, lagt fram forslag til endring, og Stortinget har vedteke at kravet kan utsetjast til anleggsarbeidet er ferdig – det har Stortinget slutta seg til. Det er eit godt stykke på veg. Eg ser at fleirtalet ønskjer å gå endå lenger, og det synest vi er problematisk på noverande tidspunkt, både overfor andre bransjar og fordi vi ser at det kan skape uheldige verknader. Vi er usikre på om det er subsidievilkår som er ramma, og vi er også usikre på om vi får eit komplisert regelverk som gjer at vi kan få ei utholing og kreative utfordringar innanfor regelverket. Så vart vi utfordra på å seie noko om kva mindretalet meiner om budsjettet for 2022. Også i mindretalsmerknaden har vi meint at vi skal seie noko om at vi forventar at regjeringa kjem med ei presisering av desse utfordringane. Men som vi konkluderer no, meiner eg at vi ikkje ønskjer å gå inn på ei særordning for bygg- og anleggsbransjen her i dag. Difor ser vi fram til den vidare behandlinga og håper at vi kan få til noko som vi kan leve med – for bygg- og anleggsbransjen, men også for dei andre bransjane, og at vi ikkje gjer ei forskjellsbehandling fram i tid. Det trur eg ville vere krevjande for Stortinget, men også for dei bransjane som føler seg urettvist handsama.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Forslaget vi behandler i dag, innebærer å endre reglene slik at betalingsplikten for merverdiavgift utsettes til det omtvistede kravet er avgjort. For et halvt år siden ba Stortinget regjeringen om å vurdere en slik regelendring. Regjeringen hadde påbegynt vurderingen da representantene fremmet sitt forslag. Jeg understreker at forskriftsendringen fra 1. januar i år, som var en direkte oppfølging av tidligere anmodningsvedtak, har løst en del av problemet ved å skjerme entreprenørene fra merverdiavgiftsmessig likviditetsbelastning underveis i prosjektet. Det er flere grunner til at jeg er skeptisk til forslaget i innstillingen. Merverdiavgiften er en forbruksskatt. Det bør derfor være en viss nærhet i tid mellom det tidspunktet leveransen blir tilgjengelig for bruk, og avgiftens inntreden. Utgangspunktet er at avgiftsplikten inntrer ved levering. Forslaget bryter med dette grunnleggende utgangspunktet og åpner for at merverdiavgiften innbetales først lenge etter at leveransen er tatt i bruk. Det vil være et systembrudd Norge synes å være alene om. Det gir økt kredittrisiko og provenytap. Merverdiavgiftsreglene skal være enkle å forstå og praktisere. Det er viktig med et håndterbart, etterprøvbart beskatningstidspunkt. Forslaget skaper nye avgrensningsproblemer. Det vil gi kontrollutfordringer og åpne for uønskede tilpasninger, særlig der entreprenører og oppdragsgivere er nærstående parter. En særregel for bygg- og anleggsbransjen vil kunne skape uønskede vridninger og forskjellsbehandling og press på andre bransjer om tilsvarende endring. En regelendring som bare gjelder for bygge- og anleggsarbeid, vil også kunne gi ulik behandling av de ulike leverandørene til ett og samme byggprosjekt. Representantforslaget reiser også statsstøtterettslige problemstillinger. Det tilsier at en eventuell regelendring må avklares med ESA. Oppsummert har denne saken flere utfordrende sider som må utredes grundig. Det arbeidet er vi som sagt allerede i gang med, og jeg vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Regjeringen fulgte opp det statsministeren uttalte, i et budsjettforlik med Fremskrittspartiet. Og så har det vært ønsket å se på ytterligere forbedringer. Det arbeidet er vi allerede godt i gang med. Men det er slik at når man sitter i regjering, har man ansvar for å utrede en sak skikkelig. Jeg har i mitt innlegg her og i brev til komiteen pekt på noen utfordringer. Jeg ser at Senterpartiet utelukkende ser den ene siden av den saken, men som ansvarlig statsråd har jeg ansvar for å belyse denne saken skikkelig, og også se på hvilke vridningseffekter dette vil kunne få, og hvilke konsekvenser det vil kunne få for andre bransjer. Jeg synes det er uheldig hvis det er slik at ulike leverandører i samme prosjekt har ulike regler på dette feltet. Så en skikkelig utredning må vi ha.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Jeg er helt uenig i den påstanden. Det er mulig at Senterpartiet ser på seg selv som en postkasse for alle forslag fra ulike bransjeorganisasjoner, men sånn kan ikke en regjering opptre. Jeg er enig i at det er utfordringer for mange innenfor bygg- og anleggssektoren. Derfor har vi foretatt forbedringer i et samarbeid med Fremskrittspartiet. Derfor har vi startet videre utredning av denne saken. Men jeg er ansvarlig for at saken blir tilstrekkelig belyst. Det mener jeg at den ikke er foreløpig. Derfor har vi behov for å se på ulike sider av denne saken før vi kommer tilbake til Stortinget på egnet måte.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
For det første har regjeringen foretatt forbedringer som oppfølging bl.a. fra statsministerens tilstedeværelse på den konferansen, og vi har ønsket den forbedringen som er på plass. Så er det slik at enhver regjering forholder seg til et flertall i Stortinget, men en statsråd har ansvar for å belyse saken skikkelig. Det mener jeg den ikke er for øyeblikket. Jeg tror også at representanten fra Senterpartiet vil være tjent med at alle sider ved denne saken blir belyst på en ordentlig måte, og at man foretar de nødvendige avklaringer også med ESA hvis det viser seg at dette har en statsstøtterettslig side.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Jeg er helt enig i at dette ikke er en ny problemstilling, men det betyr heller ikke at dette er en enkel sak. Det tror jeg flertallet også bør se seg tjent med å anerkjenne, at dette har ulike sider som vi er nødt til å tenke skikkelig godt gjennom, og det må være godt utredet. Så fremgår det av dette vedtaket Stortinget skal gjøre, at det er senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2022. Jeg forholder meg til de vedtakene Stortinget gjør, og så skal jeg sørge for at saken blir tilstrekkelig belyst.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Det er grunnleggende positivt at kommuner er kreative og ser hvordan man kan skape vekst, aktivitet og arbeidsplasser i kommunen sin. Skatteendringer kan være ett – men la meg understreke ett – av flere virkemidler for å få dette til. Men utgangspunktet bør være at kommunene skal bære inntektstapet selv. Mesteparten av kommunens skatteinntekter, bl.a. skatt på inntekt og formue fra personlige skattytere, omfattes i dag av inntektsutjevningen mellom kommuner. Systemet med inntektsutjevning har ligget fast i lang tid og gjør at skatteinntekter utjevnes mellom kommuner og bidrar til omfordeling. Vedtaket i Bø kommune har utfordret inntektssystemet for kommunesektoren. Regjeringen mener det ikke er rimelig at kommuner med maksimale skattesatser skal kompensere tapet til kommuner som velger å sette ned skattesatsen. Derfor har regjeringen besluttet at det er den maksimale satsen som skal legges til grunn når vi beregner skatteutjevningen. Fremover kan kommuner fortsatt benytte seg av muligheten til å sette ned maksimalsatsen, men de vil da ikke bli kompensert for eventuelle inntektstap av dette. Det er behov for å se videre på denne problemstillingen. Regjeringen har gitt inntektssystemutvalget et tilleggsmandat om å se på hvordan muligheten til å ha lavere skattesatser bør håndteres i inntektssystemet fremover. Utvalget vil avgi sin innstilling i juni 2022. Regjeringen vil vente med en beslutning i denne saken til utvalgets innstilling er lagt frem. Jeg mener at de bekymringene som komiteens mindretall gir uttrykk for, er godt ivaretatt. Inntektssystemutvalget er i gang med det utvidede mandatet, og alle kommuner er godt kjent med at de må dekke eventuelle inntektstap av lavere satser selv.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Nei, jeg er ikke veldig bekymret for det. Min erfaring med norske kommuner og kommunepolitikere er at man jevnt over sørger for at saker er godt belyst, og fatter beslutninger på grunnlag av det. Det representanten Gjelsvik indirekte nå insinuerer, er at kommunepolitikere og kommuner vil utnytte systemet. Det er ikke mitt inntrykk at norske kommuner gjør det. Så er det slik i denne konkrete saken at ingen har utfordret denne muligheten til å sette ned formuesskattesatsen tidligere, og Kommunaldepartementet, som har hovedansvaret for håndteringen av denne saken, har da konkludert med at man kan gi en delvis kompensasjon, avgrenset til to år, mens man venter på inntektssystemutvalgets innstilling.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Denne saken er kompleks. Jeg tror alle har gitt uttrykk for at denne saken burde vært bedre belyst før Bø fattet sin beslutning. Men man kan også forstå at det ikke var helt enkelt å se hvilke konsekvenser dette forslaget ville få. Det som er helt åpenbart, er at det initielle tapet dekker selvsagt Bø selv. Spørsmålet er om hvordan dette skal håndteres, når nye personer flytter til Bø kommune. Det er nå avgrenset med skjønnstilskuddet, som skal gis i to år. Da får vi også belyst denne saken, og kan se hvilke konsekvenser det vil få. Så får vi utredningen gjennom inntektssystemutvalgets innstilling.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-04-26:
Hvis veldig mange kommuner hadde gjort dette, ville ikke det vært en så stor fordel, for da ville dette vært, som representanten sier, noe mange kommuner gikk inn på. Jeg anerkjenner helt klart at det er en problemstilling om omfordeling man må diskutere – både mellom personer og når det gjelder kommuner. Nå er det noen kommuner som har signalisert at de vil vurdere det. Det gjelder ikke bare Høyre-styrte kommuner – det er også Senterparti-styrte kommuner som ser på dette som et verktøy. Nå får Bø muligheten til prøve ut dette. Det innebærer avgrenset kompensasjon på to år. Vi har satt streken der, og ønsker å få denne saken godt belyst gjennom denne ekspertutredningen.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2021-04-26:
I dette representantforslaget foreslår SV å endre skatteloven slik at kommunene ikke lenger kan fastsette en lavere sats på formuesskatten enn den maksimale satsen, for derved å hindre skattekonkurranse mellom kommunene. Slik loven er i dag, fastsetter Stortinget hvert år en maksimumssats for formuesskatt. I 2021 er maksimumssatsen på 0,85 pst., med en statlig andel på 0,15 pst. og en kommunal sats på inntil 0,7 pst. Kommunene fastsetter så en lokal sats innenfor det handlingsrommet som stortingsvedtaket gir. I forslaget vises det til skattevedtaket i Bø kommune i Vesterålen fra 2020, der kommunestyret vedtok å sette ned den kommunale delen av formuesskatten fra 0,7 pst. til 0,2 pst. med virkning fra inntektsåret 2021, og videre til konsekvenser det kan ha både for inntektssystemet, de samlede skatteinntektene, velferden og i neste omgang for andre deler av skatte- og avgiftssystemet. Forslagsstillerne viser også til den delvise kompensasjonen Bø kommune får innenfor inntektssystemet som en unntaksbestemmelse gjeldende for to år, 2021 og 2022. Jeg viser til flertallsinnstillingen, som er at forslaget ikke vedtas. Jeg legger til grunn at partiene selv vil kommentere og redegjøre for sine forslag og merknader. Ordningen med kommunal formuesskatt skriver seg helt tilbake til 1800-tallet og er en medbestemmelse som er en viktig del av det kommunale selvstyret. Da Bø kommune i 2020, som den første, vedtok en lavere sats lokalt for formuesskatten, var ikke alle effektene av et slikt vedtak enkle å forutse eller gjennomskue. Særlig gjelder det effekten redusert formuesskatt får gjennom skatteutjevningen som følge av tilflytting til kommunen. Det er bakgrunnen for at Bø kommune i 2021 og 2022 får et midlertidig unntak for prinsippene i skatteutjevningen, men samtidig blir de da trukket for 5 mill. kr per år i innbyggertilskuddet. Det er et beløp som tilsvarer det tapet Bø kommune var klar over at de selv måtte bære, altså et inntektstap som følge av redusert formuesskatt for dem som allerede var bosatt i Bø da kommunen vedtok å sette ned satsen. Ingen andre kommuner vil bli delvis kompensert i 2021 og 2022. Det er et viktig prinsipp at en kommune ikke bør kunne fatte vedtak som andre kommuner i neste omgang må finansiere. En kommune som setter ned formuesskatten, må selv bære inntektstapet ved at dette blir korrigert i skatteutjevningen. Inntektssystemutvalget har fått et tilleggsmandat der de innen juni 2022 skal gjøre en vurdering av det lokale handlingsrommet i formuesskatten og hvordan det bør håndteres i inntektssystemet. De konklusjonene bør ikke foregripes. Komiteen innstiller på den bakgrunn på at forslaget avvises.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-04-26:
Det kom overraskende på alle, også på kommunestyret selv, da ordføreren i Bø foreslo å sette ned den kommunale formuesskattesatsen. Det er vel enighet om at forslaget neppe oppfylte kommunelovens krav om at en sak skal være forsvarlig utredet. Visjonen var klar nok: å trekke kapitalsterke folk som ville investere sin kapital i lokal næringsutvikling, til bygda. Realismen i det var svakt underbygd. Men man var kanskje inspirert av Robert Frost, som i et dikt skriver: Altfor mange ser tingene som de er og spør seg hvorfor? Jeg drømmer om ting ingen har sett og spør: Hvorfor ikke? Inntektssvikten forslaget skapte i budsjettet, hadde i hvert fall ordføreren ikke sett så grundig på. Men partifellene i regjeringen kom altså til unnsetning og dekker deler av tapet. Det er jo i seg selv en merkverdighet fra en regjering som har fått lovfestet det kommunale selvstyret i kommuneloven. Selvstyre gir stor grad av frihet, og med stor frihet burde det også innebære at man tar ansvar for egne handlinger. Men det viste seg at dette berører jo ikke bare Bø. Lavere skatteinntekter utjevnes i inntektssystemet. Altså måtte andre kommuner bidra i spleiselaget for Bø. Menige skattebetalere i det ganske land måtte stille opp for ordførerens stunt. Det som kanskje var tenkt som en god modellkommune for høyrepolitikk, et utstillingsvindu for hva lav skatt på formue kan utløse av investeringsvilje og aktivitet, ble en hengemyr av kryssende hensyn. Regjeringen måtte advare andre kommuner med liknende ideer: De må bære inntektstapet selv. Formuesskatten er en viktig del av et samlet skattesystem som skal være med og utjevne forskjellene i dette landet. Betydningen øker fordi vi opplever en tiltakende opphoping av formue på få hender. En viktig faktor for at vi i Norge har hatt et samfunn med små forskjeller, ligger i at vi – først og fremst gjennom ansvarlige og samordnede inntektsoppgjør – har hatt en fornuftig fordeling av gevinsten mellom arbeid og kapital. Dette er i ferd med å forrykkes, og høyreregjeringens lettelser på kapitalbeskatningen påskynder utviklingen. Arbeiderpartiet mener det vil være fornuftig å fjerne kommunenes adgang til å redusere skattesatsen på formue. Når vi ikke stemmer for forslaget i dag, er grunnen at vi mener det er naturlig at utvalget som ser på det kommunale inntektssystemet, vurderer det i den sammenheng. En helhetlig gjennomgang kan også belyse konsekvensene av et slikt inngrep i det kommunale selvstyret. Med det tar jeg opp forslaget Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Rødt fremmer i innstillingen.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2021-04-26:
Alt vi ikke liker, det skal vi prøve å forby – det må vel være SVs mantra. SV liker ikke at kommuner konkurrerer om innbyggere og bruker skatt som et virkemiddel. Da skal det selvfølgelig forbys. SV liker heller ikke at folk tjener mye penger uten å betale mesteparten av det de tjener i skatt. De liker heller ikke at folk som tjener penger og ikke betaler det aller meste i skatt, bygger seg opp formuer. Det har de ennå ikke klart å forby, og de har heller ikke foreslått det, men vi skal ikke bli forundret om de gjør det. Om denne formuen er penger eller verdier i form av eiendom, produksjonslokaler, maskiner, verktøy, materialer – det spiller ingen rolle. Klarer en å bygge opp slike verdier, skal det skattes så det svir. At kommuner benytter den muligheten de faktisk har til å sette ned den kommunale delen av formuesskatten, liker SV selvsagt ikke, så da skal det forbys, for det er noe en kan. Konkurranse er sunt, og hvis folk har flyttet til en kommune, tror jeg også det er andre kriterier enn akkurat formuesskatten som vil veie tungt. Jeg tviler på at det i det lange løp blir noen særlig skatteflukt og noe inntektstap for kommunene hvis flere kommuner gjør som Bø kommune. Flertallet i denne saken vedtar i dag at inntektssystemutvalget skal gjøre den jobben de er satt til, og vurdere bl.a. denne – for SV – problemstillingen. Fremskrittspartiet er en del av dette flertallet og håper at utvalget konkluderer med store kutt eller aller helst fjerning av formuesskatten, i hvert fall på arbeidende kapital. Til slutt må jeg få si at jeg sliter med å forstå SVs logikk og etiske verdier. Kommuner og folk flest skal ikke ha lov til å bestemme over skatteinntektene og forvaltningen av sine verdier. Men når det gjelder å ta livet av levedyktige fostre, da er det fritt fram. Forstå det den som kan.