Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2015-05-21:
Den selvstendige, dyktige fagarbeideren blir ofte trukket fram som et konkurransefortrinn for Norge – og med rette. Gode yrkesfagarbeidere er viktig for arbeidslivet, næringslivet, velferdsstaten – kort sagt for hele samfunnsutviklinga. Men det hjelper ikke med gode tiltak i én sektor dersom det undergraves av manglende tiltak eller tiltak med motsatt effekt i en annen. Derfor kunne mange statsråder med fordel ha deltatt i denne debatten, for dette handler like mye om ansvarsområdene til næringsministeren, arbeidsministeren, kommunalministeren og finansministeren som til kunnskapsministeren. Blant de viktigste grunnene til at yrkesfagene sliter med lav status er problemene i det arbeidsmarkedet det fører ut i – et arbeidsmarked preget av useriøse aktører, høy grad av innleie, deltidsstillinger, midlertidighet, svart arbeid og sosial dumping. Når det er dette arbeidslivet som venter, er det ikke rart at elever velger bort yrkesfag, eller at foreldre anbefaler dem å gå en annen vei. Utdanningspolitikken foregår ikke i en boble; ting henger sammen. Det hjelper ikke å snakke fint om yrkesfagene når stortingsflertallet samtidig gjør endringer i arbeidsmiljøloven som svekker et godt og trygt arbeidsliv. Å åpne for enda mer midlertidighet forverrer bare de tilstandene vi allerede ser i f.eks. bygg- og anleggsbransjen. Arbeiderpartiet vil arbeide for at ungdom skal velge yrkesfag og vite at det er et seriøst og velorganisert arbeidsliv som venter dem. Derfor har vi også lagt fram forslag om å utarbeide en ny og forsterket handlingsplan mot sosial dumping, som dessverre heller ikke fikk flertall i denne sal. Å få flere til å gjennomføre den yrkesfagutdanninga de begynner på, handler om kvalitet i opplæringa, ikke bare på de yrkesfaglige utdanningsprogrammene, men helt fra første skoleår. Kristelig Folkeparti har i debatten framhevet betydningen av tidlig innsats, og det er vi helt enig i, men vi ønsker en mye større satsing. Å kunne lese, skrive og regne godt er nøkkelen til å mestre resten av skoleløpet. De som ikke knekker koden det første skoleåret, er de samme elevene som faller fra på de yrkesfaglige utdanningsprogrammene åtte til ni år senere. Derfor vil Arbeiderpartiet ha et lese-, skrive- og regneløft, som sikrer alle elever den hjelp de trenger til å lære seg disse tre helt grunnleggende ferdighetene det første skoleåret. Arbeiderpartiet er opptatt av yrkesfagutdanningene. Det var Stoltenberg-regjeringa som la fram Meld. St. 20 for 2012–2013, På rett vei – Kvalitet og mangfold i fellesskolen. Posisjonen peker også på denne meldinga i sine merknader, og det er bra. De skriver, og de sier også i dag, at det er svært positivt at regjeringa og samarbeidspartiene igangsatte et yrkesløft høsten 2013. I likhet med Senterpartiet har jeg problemer med å finne den store satsinga, og det er synd at Arbeiderpartiets forslag i statsbudsjettet på 320 mill. kr for å styrke yrkesfagene ikke fikk flertall. Posisjonspartiene mener at mange av de forslagene som fremmes i dag, allerede er ivaretatt av regjeringa. Men hva er da problemet med å stemme for? Jeg finner det underlig at de ikke stemmer for noen av de 33 forslagene som her legges fram – ikke et eneste ett.