Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-02-03:
Ungdom som har fullført grunnskole eller tilsvarende opplæring, har rett til 3 års videregående opplæring. Retten må tas ut i løpet av en sammenhengende periode på 5 år, eller 6 år når opplæringen helt eller delvis blir gitt i lærebedrift, og innen utgangen av det året vedkommende fyller 24 år. Voksne på sin side har på bestemte vilkår rett til videregående opplæring fra det året de fyller 25 år. Vi skiller altså mellom rett til videregående opplæring etter ungdomsretten og etter voksenretten. Grunnen til dette er at de to gruppene har ulike behov. Voksne over 25 år er en mer sammensatt og uensartet gruppe enn ungdom, og opplæringen skal derfor tilpasses den enkeltes forutsetninger og livssituasjon i større grad enn for ungdom. For eksempel kan en voksen ta hele eller deler av fag, tilbys kveldsundervisning, fjernundervisning og mulighet til å ta opplæringen på kortere eller lengre tid. Videregående opplæring etter ungdomsretten er hovedsakelig lagt opp som fellesundervisning på dagtid. Med dagens regelverk kan det være en utfordring for unge voksne som ikke starter eller fullfører videregående opplæring innenfor rammen av ungdomsretten, at voksenretten ikke inntreffer før vedkommende fyller 25 år – som representantforslaget problematiserer. Vi vet at enkelte som av ulike grunner ikke har rukket å fullføre innenfor ungdomsretten, men som heller ikke er fylt 25 år, blir gående og vente på å få en ny mulighet innenfor voksenretten. Slik venting er uheldig og unødvendig. I praksis fins det likevel løsninger for denne gruppen, og det er grunn til å anta at mange av dem som faller mellom ungdomsretten og voksenretten, faktisk får et tilbud om videregående opplæring. For det første er det mulig å søke om videregående opplæring selv om de formelle vilkårene ikke er oppfylt, men det er da opp til fylkeskommunen å avgjøre om søknaden blir innvilget. For det andre kan ungdom som i utgangspunktet har rett til videregående opplæring etter ungdomsretten, men som får problemer med å ta ut hele retten i tide, søke om videregående opplæring etter voksenretten. Et vilkår for dette er at det foreligger særlige grunner. Det kan f.eks. være helsemessige årsaker som gjør at vedkommende ikke har rukket å ta ut hele retten innen fylte 24 år. Selv om det fins praktiske løsninger for mange i denne gruppen, er jeg enig med forslagsstillerne i at dagens ordning kan føre til at enkelte i en periode risikerer å stå uten et opplæringstilbud mens de venter på å kunne søke om opplæring etter voksenretten. Det er en risiko for at de mister motivasjonen til å fullføre videregående opplæring. Jeg er også enig med forslagsstillerne i at videregående opplæring er nøkkelen til høyere utdannelse og deltakelse i arbeidslivet. Forskning viser at gjennomføring av videregående opplæring er en nøkkel til deltakelse i arbeidslivet. Kravene til kompetanse i arbeidslivet øker også. Statistisk sentralbyrås fremskriving av arbeidskraft frem mot 2030 viser at etterspørselen etter arbeidskraft med bare grunnskole eller bare delvis fullført videregående opplæring sannsynligvis vil synke. Derfor mener jeg det er viktig at lovverket legger til rette for at flest mulig kan fullføre og bestå videregående opplæring. Regjeringen er i gang med å utvikle en ny og helhetlig politikk for voksne som står i fare for å falle ut av arbeidslivet, og som står utenfor arbeidslivet. Dette arbeidet skal legges frem i en melding til Stortinget om livslang læring og utenforskap i løpet av 2015. Meldingen skal utarbeides i fellesskap med Kunnskapsdepartementet, Arbeids- og sosialdepartementet og Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. I regjeringsplattformen har vi slått fast at regjeringen vil gi livslang rett til videregående opplæring. Som en del av dette vurderer vi i forbindelse med arbeidet med meldingen til Stortinget å innføre en sømløs overgang mellom ungdomsretten og voksenretten. Det vil sikre at alle som har fullført grunnskolen, uavhengig av alder, har rett til videregående opplæring på det tidspunkt de selv ønsker å ta opplæringen. Jeg vil fremheve at det er viktig å utrede mulige lovendringer grundig. Det er også andre måter å løse utfordringen knyttet til ungdommer som ikke rekker å ta ut hele ungdomsretten før fylte 24 år, enn å oppheve kravet om 5 års sammenhengende uttak av ungdomsretten. Én mulighet er f.eks. å gjøre det enklere å velge å ta ut retten til videregående opplæring etter voksenretten selv om man ikke har fylt 25 år. Jeg deler forslagsstillernes syn på behovet for større fleksibilitet, men jeg vil fraråde en forhastet lovendring nå – nettopp på grunn av det pågående arbeidet med meldingen til Stortinget om livslang læring og utenforskap. I dette arbeidet vil den mest hensiktsmessige innretningen på en god sammenheng mellom ungdomsretten og voksenretten bli vurdert, og representantforslaget vil også i denne sammenheng bli vurdert.