Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-22:
Først vil jeg gjerne takke representanten Tingelstad Wøien for å ta opp et veldig viktig tema i utdanningspolitikken, nemlig fag- og yrkesopplæringen generelt, men naturbruk spesielt. Det er områder innenfor utdanningssystemet og -tilbudet vårt som absolutt fortjener mer oppmerksomhet enn det det får til daglig, og hvis det ikke fins noen sta kjerringer rundt omkring som til enhver tid understreker dette, kommer vi ingen vei. Så jeg setter veldig stor pris på anledningen vi har til å fordype oss litt i det. Det er et veldig sentralt satsingsområde i vår felles rød-grønne utdanningspolitikk, og jeg har selv også et sterkt engasjement på dette området. Det er nødvendig at vi hele veien gjør en systematisk jobb for å øke statusen til yrkesfagene og legger til rette f.eks. for flere lærlingplasser, men også for å få opp forståelsen i det norske samfunnet for at vi faktisk trenger folk med gode fagbrev og praktiske, gode utdanningsløp med den kvaliteten som vi har tradisjon for i Norge, hvor et godt fagbrev betyr at man har kompetente arbeidsutøvere som kan ta selvstendige avgjørelser og har den fagbakgrunn som skal til, f.eks. i samarbeid med andre yrkesgrupper også, for hele veien å få bedre kvalitet i det arbeidet en driver med. Fagarbeiderne er veldig viktige for den samlede verdiskapingen vi har i landet. Jeg møter altfor ofte folk som med en gang man sier kunnskapssamfunn, assosierer det med akademiske yrker og doktorgrader, og ikke ser at et kunnskapssamfunn handler om å ha kunnskap på alle områder, og at fagbrev, svennebrev, er viktig i denne sammenhengen. Det er veldig viktig også i denne sammenhengen å snakke om den kvaliteten i utdanningene som vi ønsker oss, også fordi en del av disse utdanningene ofte er i lærlingsituasjoner, og lærlingplassene handler ikke bare om kvantitet, som det jo ofte gjør i diskusjonen, men også om kvalitet i innholdet i det tilbudet elevene får. For å sikre kompetent arbeidskraft i landbrukssektoren er det viktig at utdanningstilbudet møter det behovet for kompetanse som fins i arbeidslivet. Med utgangspunkt i Meld. St. 9 for 2011–2012 Velkommen til bords har Landbruks- og matdepartementet og Kunnskapsdepartementet blitt enige om å arbeide for å øke rekrutteringen til landbruksfaglige utdanninger. Regjeringen vil evaluere innhold og struktur i landbruks- og gartnerutdanningen på videregående nivå, og kartlegge fagskoletilbudet og samfunnets behov for landbruks- og matfaglig utdanning i fagskolene. Sektorens kunnskapssystem er omfattende og komplekst og består av mange offentlige og private aktører på ulike nivå. Landbruket omfatter bl.a. forskning og utvikling, råvare- og tjenesteproduksjon, prosessering og foredling av varer, og også salg ut til forbruker. Det er derfor nødvendig at de landbruksfaglige utdanningene er velorganiserte og effektive, samtidig som vi ser at økt fleksibilitet er nødvendig for å møte den enkeltes og arbeidslivets behov. Utdanningsprogrammet Naturbruk omfatter per i dag syv fag med opplæring etter 2+2-modellen – altså to år der skolen har hovedansvaret, og to år der arbeidsgiver har hovedansvaret – og to fag med treårig opplæring i skole. I 2011 var det totalt 1 861 elever som begynte på Vg1 i utdanningsprogrammet Naturbruk. Samme år gikk i overkant av 650 elever på Vg2 landbruk og gartnernæring. Det har generelt vært en svak tilbakegang i antall elever på dette utdanningsprogrammet de siste årene. Faglig råd for naturbruk har påpekt at det er en utfordring å balansere mellom å gi elevene relevant og målrettet opplæring, gjerne med en klar idé om hvilket yrke de ønsker å utdanne seg til, og samtidig at alle muligheter skal være åpne for elever etter Vg1. For de to fagene som har full opplæring i skole, agronom- og gartnerfagene, planlegges nå en forsøksordning med læreplasser. Landbruks- og matdepartementet og Kunnskapsdepartementet vil i dialog med fylkeskommunene åpne for forsøksordninger med yrkesutdanning for agronom og gartner som innebærer både skole- og arbeidslivsbasert opplæring. Det har fra mange hold kommet forslag om en tettere kobling mellom skole og arbeidsliv. Jeg har i flere meldinger til Stortinget, bl.a. Meld. St. 22 for 2010–2011 Motivasjon–mestring–muligheter, om ungdomstrinnet, lagt til rette for et utdanningsløp som er mer praktisk og variert, slik at alle elever får mulighet til å utfolde seg og ivareta det de interesserer seg for. Dette er svært viktig for å motivere ungdom til å velge yrkesfag og høyere utdanning. Det kan i den forbindelse være klokt å vurdere hvordan vi skal legge til rette for mer fleksible løp gjennom videregående opplæring og et bedre samarbeid mellom skole og bedrift. I Meld. St. 13 for 2011–2012 Utdanning for velferd har jeg tatt til orde for en forsøksordning med vekslingsmodeller og arbeidsplassbasert opplæring. Dette er et resultat av elevenes ønske om en mer praksisorientert opplæring og arbeidslivets behov for faglært arbeidskraft. Jeg har varslet en stortingsmelding som kommer våren 2013. Den vil gjøre rede for status for Kunnskapsløftet. Meldingen vil vurdere utviklingen av grunnskolen og videregående opplæring i denne regjeringens to perioder, og på dette grunnlaget trekke opp de utdanningspolitiske perspektivene framover. Videregående opplæring generelt og fag- og yrkesopplæringen spesielt vil være et hovedtema i meldingen. Vi vil se på faglige og strukturelle utfordringer i videregående opplæring. Derfor er samarbeidet mellom Landbruks- og matdepartementet og Kunnskapsdepartementet aktuelt og interessant som en viktig del av det. For å kunne møte behovet for faglært arbeidskraft må vi øke gjennomføringen i fag- og yrkesopplæringen. Dette er et sentralt mål for regjeringen, og vi vil i budsjettet for 2013 bruke 30 mill. kr til tiltak i de yrkesfaglige programmene. Her er bl.a. samfunnskontrakten, som vi undertegnet i vår, der partene i arbeidslivet har forpliktet seg til å samarbeide om flere lærlingplasser, veldig viktig, fordi den forplikter oss – myndighetene – arbeidsgiverorganisasjonene og arbeidstakerorganisasjonene til å øke antall lærlingplasser med 20 pst. innen 2015, sammenlignet med 2011. Det er viktig å presisere at økt rekruttering stiller krav til arbeidslivet. Kunnskapsdepartementet legger til rette for gode faglige utdanninger, men det er arbeidslivet som må vise fram hva de har å by på for å stimulere til økt rekruttering. Rekruttering henger bl.a. sammen med bransjens status og omdømme, og vi trenger å promotere hvilke muligheter landbruksfaglige utdanninger gir. Vi trenger arbeidstakere som er stolte av yrket sitt, og som inspireres og oppfordres til å være kreative og utvikle faget sitt. Landbruket er en kompetansekrevende næring. Det er derfor nødvendig å styrke kompetansen og rekrutteringen til landbruksyrkene. Et grep vi er opptatt av i denne sammenheng, er å styrke karrieremulighetene gjennom å åpne høyere utdanning for søkere med fagutdanning. Flere rapporter og evalueringer har pekt på at det er mange små og sårbare fagmiljøer i Norge. Kunnskapsdepartementet har derfor siden 2010 årlig tildelt 50 mill. kr for å stimulere til samarbeid, arbeidsdeling og faglig konsentrasjon i universitets- og høyskolesektoren. Jeg ønsker at universitetene og høyskolene utvikler tettere samarbeid som bidrar til bedre utnyttelse av faglige og økonomiske ressurser. Her er Y-veien et eksempel jeg ønsker å løfte fram. Y-veien innebærer at søkere med fagbrev kan begynne rett på en høyere utdanning som bygger på deres fag. En del UH-institusjoner tilbyr denne typen utdanninger i dag. Det eksisterer per i dag ingen Y-veier til høyere landbruksutdanninger. Jeg ønsker at flere tar i bruk Y-veier og oppfordrer partene til å styrke samarbeidet for å få til dette. De relevante institusjonene innen høyere utdanning må i forbindelse med utviklingen av Y-veiene være åpne for å ta inn og legge til rette for elever som ikke har generell studiekompetanse. Dette kan i tillegg være med på å gi yrkesfagene et bedre rekrutteringsgrunnlag. Det er et viktig initiativ å øke rekrutteringen til landbruksfaglige utdanninger, både på videregående og høyere nivå. Vi må ha et tett samarbeid mellom landbrukssektoren og kunnskapssektoren for å få til dette. Arbeidslivsfaget på ungdomstrinnet har, der vi har prøvd det ut, fungert som en mulighet for elever til å gjøre seg bedre kjent med ulike yrkesfaglige utdanningsretninger. Det er veldig vellykket, og vil bli oppsummert i forbindelse med den stortingsmeldingen som vi har foran oss. Jeg er også enig med interpellanten i at valgfagene allerede åpner for å tenke i den retning som et samarbeid mellom landbrukssektoren og skolen kan være, f.eks. gjennom entreprenørskap og produksjon av varer og tjenester, og vi utvider valgfagstilbudet. Det kan gi nye muligheter videre. På den bakgrunn håper jeg at vi kan øke ungdommens interesse og optimisme rundt å velge den typen yrkesvei.