trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-02:
Jeg kan forsikre både foregående spørrer og representanten Henriksen om at Olje- og energidepartementet også under min ledelse har god og tett dialog med Statoil om en lang rekke spørsmål. Men også for leverandørindustrien er kontraktene man skal konkurrere om, avhengige av at leverandørindustri og operatørselskaper i fellesskap får kontroll på kostnadene for å gjøre det lønnsomt å utvinne energiressursene på norsk sokkel. Representanten Henriksen prater som om beslutningen er fattet. Det er den ikke. Men en betydelig andel av disse stillingene, som i dag i stor grad allikevel er plassert utenfor Norge, og har vært det lenge, er rent merkantile stillinger som det nå blir vurdert å samle på ett sted i Europa. Innkjøpsfunksjonen har også vært vurdert, men det er ikke tatt noen beslutninger rundt det.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-02:
Den 12. januar i år fastsatte fiskeriminister Per Sandberg en instruks om hvordan søknadene om utskifting til større fartøy i kystfiskeflåten skal behandles. Dette medførte en del debatt, og derfor er det nok riktig at jeg nå bruker litt tid på å forklare bakgrunnen for instruksen. Situasjonen før 12. januar var at søknader ble avgjort etter en skjønnsmessig vurdering i fiskeriforvaltningen. For eksempel kunne en søknad om utskifting av et fartøy på 13 meter til et fartøy på 21 meter bli avslått, mens en annen søknad med nesten samme kvotegrunnlag kunne bli innvilget. Det er altså ikke den nye instruksen som åpner for utskifting til større fartøy. Dette har det også tidligere vært adgang til. Fiskeriministeren har bestemt at den skjønnsmessige vurderingen skal erstattes av entydige retningslinjer. Dette sikrer forutsigbarhet og likebehandling for alle fiskere langs kysten og gir næringen som helhet større forutsigbarhet. For å oppnå dette har man balansert mellom ulike målsettinger. Fiskeriministeren ønsker en differensiert flåte, men også at den enkelte næringsdrivende selv skal få velge fartøy i størst mulig grad. Det er også viktig å understreke at instruksen ikke har betydning for hvor mange kvoter man kan samle på ett fartøy. Dette styres av reglene om tildeling av strukturkvoter, som innebærer at man bare kan strukturere innenfor kvotetaket i den gruppen man selv tilhører. Dette styres av hjemmelslengde for kvotetildeling, ikke fartøyets størrelse. Sånn har det vært, og sånn er det fortsatt. Representanten Heggø viser til at Fiskarlaget, etter at instruksen ble fastsatt 12. januar, har bedt om at det gjøres noen justeringer, og spør om fiskeriministeren vil etterkomme dette. Nærings- og fiskeridepartementet har fått mange tilbakemeldinger på instruksen etter at den ble vedtatt. Både Fiskarlaget og Kystfiskarlaget har bedt departementet vurdere den på nytt, men de har veldig forskjellig tilnærming til anbefalingene av hvordan framtidig praksis bør utformes. Fiskeriministeren vil selvfølgelig gjøre en ny vurdering når fiskernes organisasjoner ber om det. Dette er et arbeid som Nærings- og fiskeridepartementet vil gi høy prioritet, men det er også viktig at vurderingen er grundig. Nærings- og fiskeridepartementet har ikke fullført denne vurderingen, og jeg kan derfor heller ikke, på dette tidspunktet, svare på om fiskeriministeren vil endre instruksen eller ikke.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-02:
Det er helt riktig at fiskeriministeren og regjeringen er opptatt av å ha en differensiert flåte. Samtidig er regjeringen også opptatt av å legge til rette for at det skal være klare, forutsigbare og enkle retningslinjer som reduserer den usikkerheten som utstrakt bruk av skjønn medfører. Det er også viktig for regjeringen å la den enkelte fartøyeier i større grad fatte beslutninger om hvordan han ønsker å skape mest mulig verdier basert på sin næringsvirksomhet, og det er en del av det som ligger til grunn for det arbeidet som er gjort i denne saken.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-02:
Nå er vi forholdsvis langt unna det vi startet med i dagens spørsmål, så jeg tror ikke det er riktig av meg på vegne av fiskeriministeren å kvittere ut verken det ene eller det andre i den retningen. Jeg sa imidlertid i mitt innledende svar, gitt at representanten ikke var fornøyd med det forrige svaret, at denne instruksen som ble vedtatt nå i januar, og er blitt påpekt av Fiskarlaget – som representanten peker på i et spørsmål tidlig i februar, at man ønsker at skal justeres noe – altså ikke har betydning for hvor mange kvoter man kan samle på ett fartøy. Dette styres av andre regler – reglene om strukturkvoteordningen. Det innebærer – som jeg også sa i mitt innledende svar – at man bare kan strukturere innenfor kvotetaket i den gruppen man selv tilhører. Så tror jeg fiskeriministeren og representanten Heggø får komme tilbake til Eidesen-utvalget og deltakerloven ved en senere anledning.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
Dette går på samme tema, men det er et annet spørsmål: «Gjennom politiske beslutninger har Statoil fått ansvar for 80 pst. av produksjonen på norsk sokkel. Statoils organisering av sin virksomhet, særlig anskaffelser, har stor betydning for hvor store ringvirkninger virksomheten gir i Norge. Statoil planlegger nå flytting av anskaffelser, IT, finans og HR til lavkostland gjennom prosjektet Statoil Business Center. Mener statsråden at dette er uten betydning for selskapets hovedkontorfunksjoner i Norge?»
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
Det er også en betydelig del av dem som jobber i Statoil, og som jobber i de funksjonene det her er snakk om, som jobber i Hordaland – bare så statsråden er klar over det. I begrunnelsen for eierskapet i Statoil, slik det ble formulert i St.prp. nr. 36 for 2000–2001, ved delprivatiseringen, heter det: «Regjeringen legger til grunn at Statoil fortsatt skal være et norskbasert selskap. Hovedkontor med tilhørende hovedledelse, beslutningsmyndighet og strategifunksjoner skal være lokalisert i Norge.» Statoils dominerende rolle i norsk oljeindustri gjør at selskapets beslutninger og veivalg får følger og betydning langt utover selskapets egne rammer. Det er nettopp derfor det er viktig at selskapet er norskbasert og har hovedkontor med tilhørende funksjoner i Norge. Når viktige funksjoner flyttes til lavkostland, mister norske leverandører kontakt med selskapet, og det ligger i kortene at den norske andelen av Statoils innkjøp blir svekket. Den positive gevinsten ved kostnadskutt blir nok oppveid av tapet av arbeidsplasser. Hvilken vekt legger statsråden på dette faktumet når han har sin eierdialog med Statoil?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
Det er sikkert riktig at de store beslutningene blir tatt, men det er alle de små beslutningene, som handler om kontakten mellom leverandører og selskapet, som her er viktig. Og det nye selskapets rolle som innkjøper av og oppdragsgiver til norsk leverandørindustri var et sentralt tema i StatoilHydro-fusjonen i 2007. Det står følgende i St.prp. nr. 60 for 2006–2007: «Det sammenslåtte selskapet vil få stor innflytelse på norskbasert leverandørindustri – særlig i driftsfasen. Det forventes at selskapet vil være seg bevisst det ansvar som følger av denne posisjonen.» Lenger ute i proposisjonen heter det: «Det vil være viktig å vurdere situasjonen for de små og mellomstore leverandørselskapene særlig nøye.» Det er nettopp disse jeg vil være bekymret for når man outsourcer innkjøpsfunksjoner til lavkostland. Komiteen har også understreket viktigheten av at myndigheter følger utviklingen i leverandørindustrien og forholdet mellom det sammenslåtte selskapet og leverandørindustrien i tiden som kommer. Er ikke statsråden enig i at dette gir ham et godt grunnlag for en alvorsprat med Statoil om utflyttingen av disse arbeidsplassene og funksjonene?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-03-02:
«I spørretimen 17. februar sa kunnskapsministeren at han ikke valgte å prioritere en omfattende følgeevaluering av tilskuddsordningen til 600 lærerstillinger i ungdomsskolen, og at på det tidspunktet regjeringen overtok, var midlene allerede fordelt til konkrete skoler. Statsråden sa videre at det ikke ville være mulig å gjennomføre en effektstudie i streng forstand. Følgeevaluering var sendt på anbud høsten 2013, men ble så trukket tilbake av statsråden. Hvilke nye moment gjorde det umulig å gjennomføre evalueringen?»
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-03-02:
Takk til kunnskapsministeren for svaret. Jeg er veldig glad for at kunnskapsministeren nå ombestemmer seg og ser at det kan være viktig med en evaluering av disse 600 lærerstillingene som ungdomsskolen har hatt nytte av i disse åra. Av de tallene som vi ser nå, kan vi trekke ut noen få positive effekter: at vi bruker noe mindre til spesialundervisning, og at grunnskolepoengene, bl.a., går opp. Det hadde vært veldig interessant å se om dette faktisk vil holde seg slik framover, og om det skyldes det at en har fått tilført flere lærerstillinger. Jeg vil si at jeg syns det er flott at det blir en evaluering, og jeg håper sjølsagt også at denne ordninga kan bli vurdert videreført i statsbudsjettet utover neste periode. Men jeg lurer litt på hvordan statsråden tenker denne evalueringa gjennomført – skal den lyses ut, slik den forrige evalueringa ble?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-03-02:
Det var godt å høre at det er noen andre enn en sjøl som skal evaluere om det har virkning eller ikke. Så er jeg enig med statsråden i at den forrige regjeringa heller ikke la til grunn at dette skulle være faste stillinger som skulle fortsette i den formen de nå har, utover perioden. Poenget med å velge ut akkurat disse skolene var nettopp at det var skoler som hadde lavere grunnskolepoeng og kanskje også brukte større midler til spesialundervisning, så dette med midlertidige stillinger har vi vært klar over hele tida. Men vi ser allerede nå, i disse små tilbakerapporteringene som har vært, at det kan ha hatt en positiv effekt, og da er det utrolig viktig å kunne se om dette faktisk vil ha en effekt framover. Da har jeg egentlig ikke noen flere spørsmål å stille statsråden, men jeg synes det var uheldig at det ble gjort som det ble gjort, og jeg synes også det var litt rart at ingen av oss oppdaget at det sto én liten setning i budsjettet om dette.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
På det tidspunktet regjeringen overtok, var ordningen med økt lærertetthet på ungdomstrinnet etablert, og midlene var fordelt til skolene som omfattes av ordningen. Det var på denne bakgrunn at jeg vurderte behovet for og en eventuell innretning på en følgeevaluering. Jeg gjorde en avveining av hva en følgeevaluering kunne gi av informasjon om resultatene av tilskuddsordningen, opp mot det som vil foreligge av offentlig tilgjengelig informasjon om utviklingen på skolene gjennom de etablerte statistikksystemene. I denne sammenheng er det særlig tre tema som er av interesse, og som Utdanningsdirektoratet gjør en årlig oppsummering av. Det første er den årlige informasjonen om lærertetthet i Grunnskolens Informasjonssystem, GSI, som brukes til å undersøke om skolene oppfyller forutsetningene for tilskuddsordningen og øker lærertettheten i tråd med tildelingen. For det andre gir GSI også informasjon om antallet elever som får spesialundervisning, og det vil være mulig å identifisere en eventuell nedgang i andelen elever som får spesialundervisning ved de skolene som omfattes av tilskuddsordningen. I tillegg kan man følge utviklingen i elevenes resultater i form av grunnskolepoeng ved avslutningen av grunnskolen. I vurderingen av om det skulle iverksettes en følgeevaluering, konkluderte jeg med at den årlige informasjonen vi får gjennom det ordinære statistikksystemet, var tilstrekkelig. Stortinget ble så informert om dette og fikk seg forelagt den informasjonen i Prop. 1 S for 2014–2015, hvor det står: «Ordninga blir ikkje følgjeevaluert, men departementet følgjer med på ordninga mellom anna gjennom GSI og særskilt rapportering frå kommunane.» Det var ingen merknader til det. Nå i ettertid ser jeg imidlertid at GSI og rapportering fra kommunene ikke vil gi en god nok informasjon til å vurdere betydningen av tilskuddsordningen. Jeg har derfor initiert en evaluering av ordningen i den hensikt å få vurdert effekten av økt lærertetthet på elevenes læringsutbytte og om mulig effekten også for skolenes læringsmiljø. Jeg kommer til å orientere Stortinget nærmere om dette i forbindelse med revidert budsjett 2016.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
For det første er det slik at siden den rød-grønne regjeringen bestemte at dette skulle være midlertidige stillinger, har det nå gått ut beskjed fra Utdanningsdirektoratet om at disse stillingene opphører som en del av denne forsøksordningen. Men så vil det være slik, selvfølgelig, at alle beslutninger om hva som skal skje med disse pengene, vil komme i statsbudsjettet. Men slik som jeg leser merknadene – eller omtalen også fra tidligere regjeringer – virker det ikke på meg som om det noen gang har vært snakk om at disse stillingene skal fortsette på akkurat samme måte videre. Hensikten har vært å tilføre økte stillinger og så trekke noen erfaringer av det. Når det gjelder den evalueringen som vi nå setter i gang med, er det nettopp for å sjekke om de effektene, som representanten kalte det, er reelle. Det er det vi da vil finne ut, og det må gjøres av noen andre enn departementet; det må gjøres i samarbeid med eksterne forskningsmiljøer.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
Takk for det. Det var ikke bortgjemt i budsjettet – bare så det er sagt. Det sto klart og tydelig i et helt avsnitt, selv om akkurat dette omtales mot slutten av avsnittet. Men det er nå så. Det viktige poenget her er at jeg er enig i at det er gode argumenter for ikke bare å basere seg på de tallene vi får gjennom GSI. Vi får jo årlig rapportering. Vi følger med på at pengene blir brukt på riktig måte, og vi følger også de tallene vi har tilgjengelig for de aktuelle skolene. Men jeg er enig i at vi trenger en vurdering av effektene for å se om det er reelle effekter eller ikke, og det må gjøres gjennom et forskningsprosjekt. Vi kommer til å bestille noe som gjør at vi får det som forskermiljøet kaller høyest mulig evidensnivå, altså noen resultater som er mest mulig robuste, for å bruke et ord som man helst ikke skal bruke.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
Jeg kjenner ikke til undervisningsopplegget i Troms fylkeskommune, og jeg kan derfor ikke vurdere hvorvidt kravene i lov og forskrift er fulgt. Det er Fylkesmannen som skal føre tilsyn med skoleeier, og det er det som er rette instans dersom fylkeskommunen er usikker på det. Generelt kan jeg si at skoleeier skal gi opplæring i samsvar med læreplanverket. Utover dette gir ikke regelverket metodiske føringer. Skoleeier og den enkelte lærer har stort handlingsrom når det gjelder planlegging og gjennomføring av undervisningen, og slik mener jeg også det bør være. Jeg mener det må være en del av lærernes profesjonsfaglige kompetanse å vurdere hvordan ulike læremidler og metoder kan bidra på best mulig måte for at elevene skal nå kompetansemålene i læreplanen. Jeg er generelt positiv til at lærere ønsker å ta i bruk nye undervisningsmetoder og ny teknologi, og har tillit til at skoleeiere og lærere forvalter handlingsrommet på en god måte.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
Det generelle svaret er at det er ikke noe forbud mot å benytte f.eks. fjernundervisning som undervisningsmetode som en del av undervisningen, men det skal gjøres innenfor rammene av regelverket for øvrig. Så er det slik, som jeg sa i mitt første svar, at jeg kjenner ikke detaljene i undervisningsopplegget som benyttes i Troms, og det er Fylkesmannen som er vår instans for å avgjøre det. Så kan jeg si helt generelt at dersom det dukker opp situasjoner som illustrerer at regelverket er uklart, må vi selvfølgelig se på det, men det er en generell innfallsvinkel og ikke nødvendigvis knyttet til denne konkrete saken.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
Som jeg har forsøkt å si – og det er ikke for å snike meg unna spørsmålet, men det er rett og slett for å være litt ryddig – er det slik at jeg som statsråd og departementet ikke er instansen for å foreta den type vurderinger av praksis og virksomhet ute i fylkene. Det er det Fylkesmannen som gjør. Derfor vil jeg si at det generelle poenget er at det er metodefrihet i norsk skole. Det betyr også at man kan benytte seg av fjernundervisning, men det må skje innenfor regelverket. Da er det Fylkesmannen som er vår instans til å vurdere hvorvidt det i det enkelte tilfellet er innenfor regelverket eller ikke. Så har jeg ingen informasjon som gjør at jeg nå er i stand til å vurdere Fylkesmannens beslutning på noen som helst måte, og det vil si at det er heller ikke mulig for meg å kommentere dette noe mer.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
På det tidspunktet regjeringen overtok, var ordningen med økt lærertetthet på ungdomstrinnet etablert, og midlene var fordelt til skolene som omfattes av ordningen. Det faktum at midlene allerede var fordelt, noe som gjorde at en effektstudie i streng forstand ikke var mulig, var bakgrunnen for min beslutning. Jeg visste at følgeevalueringen var stanset i desember 2013, også da jeg ble intervjuet av Aftenposten. Stortinget ble forelagt denne informasjonen kort tid etter, i Prop. 1 S for 2014–2015, hvor det står: «Ordninga blir ikkje følgjeevaluert, men departementet følgjer med på ordninga mellom anna gjennom GSI og særskilt rapportering frå kommunane.» Gjennom grunnskolenes informasjonssystem får departementet fra Utdanningsdirektoratet årlig informasjon om utviklingen i lærertetthet, grunnskolepoeng og andelen elever med spesialundervisning på de skolene som omfattes av ordningen. Det var det jeg noe upresist refererte til i Aftenposten. Jeg ser at selve begrepet «evaluering» ikke var et godt valg i denne sammenhengen. Det var ikke min hensikt å gi inntrykk av at følgeevalueringen ikke var stoppet, men at vi ville vurdere tiltaket i lys av den informasjonen som ligger i GSI, hvor vi får årlige rapporter fra Utdanningsdirektoratet. Så har jeg i ettertid, bl.a. i svar til representanten Lysbakken, sagt at jeg nå ser at den informasjonen vi har tilgjengelig, ikke er god nok til å vurdere betydningen av tilskuddsordningen på best mulig måte. Jeg har derfor initiert en evaluering av ordningen, med den hensikt å få vurdert effekten av økt lærertetthet på elevenes læringsutbytte, og om mulig effekten for skolenes læringsmiljø. Jeg kommer tilbake til Stortinget med en nærmere orientering om dette i RNB 2016.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
La meg ta spørsmålene i rekkefølge. Jeg har allerede vært på i hvert fall en av disse skolene. Faren min jobber på en av dem, Kjølnes ungdomsskole i Porsgrunn. Så tror jeg det er viktig å si i den sammenhengen, som også representanten Tingelstad Wøien bekreftet, at så vidt jeg kan se av omtalen fra forrige regjering om dette, var aldri tanken at ordningen skulle fortsette på akkurat samme måte på akkurat de samme skolene – at det var hensikten. Hensikten var å få informasjon som gjorde at man eventuelt kunne skalere opp og ha større bevilgninger til økt lærertetthet generelt. Når det gjelder dette utsagnet i Aftenposten og inntrykket av at det er merkelig, ville det vært rart å forsøke å gi et galt inntrykk når Stortinget i oktober 2014, altså en måned senere, får seg forelagt dette. Så har jeg sett at ingen den gang reagerte på det. Men jeg er enig i at vi trenger bedre informasjon, og derfor setter vi nå i gang i en evaluering, som vi kommer til å legge opp sammen med uavhengige forskningsmiljøer.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-03-02:
Det svaret kommer i statsbudsjettet. Og der er det sånn, som for alle andre satsinger, at regjeringen står fritt hvert år til å vurdere satsingene og finne ut hva som er viktigst. Nå er det også verdt å nevne at selv om dette temaet dreier seg om de 600 stillingene i ungdomsskolen, har det med dette stortingsflertallet, ikke minst med Kristelig Folkeparti, og også Venstre, blitt bevilget midler – det er vel oppunder 800 mill. kr totalt – til minst 1 000 lærerstillinger. Men vi har valgt å fokusere på tidlig innsats og småskolen, 1.–4. trinn. Det er midler som deles ut, og som kommer til å komme skolene til gode, og som i tillegg ikke er midlertidige. Dette er faste, permanente midler, som kommunene får. Så er jeg helt sikker på at når vi får et enda bedre beslutningsgrunnlag, vil diskusjonen mellom SV og regjeringen fortsette om hva som er best bruk av pengene vi skal bruke i skolen. Men vi kan kanskje få enda bedre beslutningsgrunnlag.
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
«Troms fylkeskommune har de siste årene arbeidet med alternative undervisningsløsninger for å gi elevene et bredest mulig fagtilbud selv om elevtallene går ned. I dette arbeidet er det tatt i bruk fjernundervisning» – i russisk rettslære og samisk – «i tillegg til at man arbeider med tids- og stedsuavhengige undervisningsformer.» På NRK Sápmi den 10. februar kunne vi lese at fylkesmannen i Troms har gitt medhold til en familie som har klaget ordningen med fjernundervisning på samisk inn til fylkesmannen. Nordland og Finnmark fylkeskommune som har ansvaret for de samiske tilbud i Troms, har ikke ytret seg negativt omkring fjernundervisning som undervisningsform, og resultatene til avgangselevene i Troms …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Beklager, president. Jeg hadde 1 minutt, så da har jeg misforstått, da. Kan jeg bare lese spørsmålet?
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Ja, det er jeg klar over.
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Ja. «Mener statsråden at Troms fylkeskommunes strategier om alternative undervisningsformer kan betraktes å være innenfor opplæringskravene så lenge faglige og tekniske løsninger er ivaretatt?»
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Fylkesmannen i Troms uttaler til NRK at han har minnet fylkeskommunene om at det kun er i tilfeller der det kan dokumenteres at det er forsøkt å finne samisklærer, at man i stedet kan benytte ordningen med fjernundervisning. Jeg ringte Fylkesmannen for å få en nærmere kommentar til dette, og Fylkesmannen i Troms svarte, slik jeg oppfattet det, at denne regelen ikke var særskilt for samisk i den forstand, men gjelder for all undervisning. Undervisningsformen man skal bruke, er undervisning med lærer fysisk til stede. Han understreket at det som er særskilt for samisk, er at elevene har en rettighet til undervisning på samisk, og denne retten gjennom forskriften om samisk er en sikkerhet for retten til morsmålsopplæring, ikke en beskyttelse mot fjernundervisning. Vil statsråden sikre å få på plass en presisering av dette regelverket, slik at det blir tydelig for fylkeskommunene, skolene og eierne og for fylkesmennene hva man har lov til å tilby av alternative undervisningsformer til sine elever?
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Det som jeg forsøkte å si i spørsmålet mitt, som jeg ikke sa, var at Fylkesmannen i Troms har gitt medhold til en familie i Tromsø som hadde klaget ordningen med fjernundervisning på samisk inn til Fylkesmannen etter påstander om at undervisningen ikke var god nok. Nordland og Finnmark fylkeskommuner som har ansvaret for de samiske tilbudene i Troms, har ikke ytret seg negativt om fjernundervisning som undervisningsform. Resultatene til avgangselevene i Troms etter mange år med fjernundervisning er på samme nivå som eller bedre enn resultatene til dem som har fått undervisning med lærer fysisk til stede. Spørsmålet er om statsråden kan bekrefte at Troms fylkeskommunes bruk av alternative undervisningsformer også i samisk er innenfor opplæringslovens bestemmelser, så lenge faglige krav og tekniske løsninger er ivaretatt.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
«UDI/UNE har avslått oppholdstillatelse for en amerikansk lærer med begrunnelse at hun har to deltidsarbeidsgivere og ikke én slik regelverket krever. I desember 2015 stilte jeg skriftlig spørsmål til arbeidsministeren om denne saken, og svaret var at saken skulle følges nøye, og at regelverket kunne oppfattes som urimelig. Vil statsråden følge opp denne saken, og ta initiativ til nødvendige regelendringer?»
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
Det var for så vidt et velbegrunnet svar og en oppramsing av det som er forutsetningene, som for så vidt ingen er uenig i at er der. Det er mer et spørsmål om hvordan man tolker regelverket, og, som statsråden selv var inne på, om det nå – på en måte – er i tråd med det arbeidslivet vi ser, hvor det blir mer og mer vanlig å ha mer enn én arbeidsgiver, men allikevel fylle kravene til forsørgelse osv. Jeg registrerer at det er en litt forsiktig inngang til dette. Jeg registrerer også at svaret fra statsrådens forgjenger kanskje var noe tydeligere. Og ikke minst har uttalelsen fra representanter fra regjeringspartiene vært svært tydelig – hvor de har kalt dette regelverket for idiotisk. Det vil ikke jeg være i nærheten av å gjøre. Men jeg tror det er greit at vi får en titt på det. Nå registrerer jeg at det er sendt et brev, men kunne statsråden si noe mer om tidsperspektivet, om når man eventuelt kan forvente å få et forslag til eventuelle endringer?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
Jeg skal ikke tvære ut denne dagen, og nå blir det likevel mellom oss her, men jeg spør en gang til: Hvilket tidsperspektiv ser statsråden for seg? Når svaret kommer fra UDI, mener statsråden at dette er noe vi kan få sett eventuelle endringer på i dette halvåret, i neste halvår, eller henger dette helt i luften? Det er viktig å få svar på når statsråden ser for seg at man kan få et svar på hvordan man eventuelt skal endre disse reglene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-03-02:
Takk for spørsmålet. Representanten viser til en sak om en amerikansk statsborger som har fått avslag på søknad om oppholdstillatelse, der arbeid for to arbeidsgivere var en av avslagsgrunnene. Jeg kan ikke gå inn på enkeltsaker og tar Utlendingsnemndas avgjørelse til etterretning, men jeg kan gi noen generelle kommentarer til spørsmålet fra representanten. Høykvalifiserte arbeidsinnvandrere tilfører det norske samfunnet viktig kompetanse og bidrar til å dekke etterspørselen etter arbeidskraft hvor arbeidsgiver har behov for særlig kompetanse. Regjeringen er opptatt av å legge til rette for at arbeidsgivere kan hente inn høykvalifisert arbeidskraft fra tredjeland, samtidig som vi også balanserer hensynet til kontrollert innvandring. For å få oppholdstillatelse som arbeidstaker fra land utenfor EØS-området, må arbeidstakerne være omfattet av en kvote, de må være faglærte, lønns- og arbeidsvilkår må være i henhold til norsk standard, og det må være relevans mellom kvalifikasjoner og det tilbudte arbeidet. Det er også krav om at arbeidstilbudet som hovedregel skal gjelde heltidsarbeid for én arbeidsgiver. Dette skal sikre ordnede arbeidsforhold og et tilstrekkelig inntektsgrunnlag. Utlendingsloven åpner for å gjøre unntak fra kravet om heltidsarbeid og én arbeidsgiver etter en konkret vurdering. Utlendingsdirektoratet opplyser at de i sin praksis gjør unntak fra kravet om én arbeidsgiver der søkeren har spesiell kompetanse, eller hvor forhold knyttet til yrkesutøvelsen tilsier at det bør gjøres unntak. Direktoratet har også praksis for å godta heltidsarbeid ned mot 80 pst. stilling. Denne saken har synliggjort en problemstilling knyttet til vilkåret om én arbeidsgiver jeg mener det kan være grunnlag for å se nærmere på. For å sikre at vi har et regelverk som er tilstrekkelig fleksibelt og tilpasset dagens arbeidsmarked, har jeg derfor den 10. februar sendt brev til Utlendingsdirektoratet hvor jeg ber om deres vurdering av om det er behov for endringer i utlendingsregelverket på dette området. På bakgrunn av bl.a. tilbakemeldinger fra direktoratet vil jeg vurdere eventuelle endringer i regelverket. Om det skal gjøres endringer, vil disse måtte gjelde for alle arbeidsinnvandrere fra land utenfor EØS-området.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-03-02:
Nå har regelverket for arbeidsinnvandring vært debattert flere ganger i Stortinget, ikke minst i forbindelse med utlendingsloven og stortingsmeldingen om arbeidsinnvandring osv. Det er litt ulike innganger i Stortinget også til hvor liberalt det regelverket skal være. Men jeg tror nok det iallfall er enighet om at regelverket man har for arbeidsinnvandring fra tredjeland, altså utenfor EØS-området, skal være likt for alle. Og det er en del kriterier som stilles. Det skal være krav til både relevant kompetanse og til lønns- og arbeidsvilkår, man har en kvote osv. Så har denne saken reist spørsmål ved om regelverket knyttet til antall arbeidsgivere er fleksibelt nok, om det også fanger opp – hva skal man si – sunn fornuft eller ikke. Det er det jeg har bedt UDI om å vurdere nå, om den unntaksbestemmelsen er for snever, eller om den faktisk bør liberaliseres. Og hvis direktoratet nå kommer med tilbakemelding om at den er for snever, vil jeg naturligvis også vurdere å endre regelverket i tråd med det som flertallet i denne salen antageligvis også ønsker.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-03-02:
Nå kommer det an på hva slags tilbakemelding UDI kommer med. Det er allerede i dag en unntaksbestemmelse på denne ene faktoren som representanten tar opp. Det er allerede i dag muligheter for å gjøre unntak, og det gjøres unntak. Så er spørsmålet om det er fleksibelt nok, eller om man skal endre det. Det er klart at hvis direktoratet mener at det er for strengt, er det ikke noe i veien for å endre dette ganske raskt. Det gjenstår å se om direktoratet mener at det er godt nok, eller om man skal gjøre endringer. Men det skal ikke stå på meg dersom det er behov for å gjøre dette ytterligere fleksibelt enn det er i dag. Da vil selvfølgelig endringen også komme raskt. Men det gjenstår å se om vi har et behov eller ikke.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-06-02:
Saken gjelder bredbåndskommunikasjon i nordområdene, og det er en sak som er viktig sett i et nordområdeperspektiv. 80 pst. av skipstrafikken i Arktis foregår i norsk farvann. Samtidig er den viktig for suverenitetshevdelse, forskning, klima- og miljøovervåkning og søk- og redningsoperasjoner. I forrige uke møttes arktiske parlamentarikere i Bodø, og søk og redning var et av temaene på møtet. Vi var også innom hovedredningssentralen og fikk en ganske god briefing om søk og redning i Arktis. Bredbåndskommunikasjon var et av temaene som ble løftet opp der, og man ser behovet for og viktigheten av å styrke det. Det er ikke bare viktig for søk og redning, men i og med at skipstrafikken er økende, og at det er et økende behov for å se på hvordan situasjonen er i det store Arktis, ble dette løftet opp spesielt som et av temaene. Det er egentlig godt underbygde behov som ligger til grunn i denne saken, og brevet fra næringsministeren til komiteen er positivt. Man har også fra departementets side sett behovet for å finne en løsning. Det er veldig bra, og det støtter komiteen. Komiteen er veldig positiv til at man skal finne løsninger. Det eneste uenighetspunktet er framdriften videre i saken. Næringsministeren peker på at det er behov for en konseptvalgutredning før man går til anskaffelse. Arbeiderpartiet og Senterpartiet mener at man kan gå enda raskere fram i saken, og har et forslag som peker på at man allerede nå bør gjøre et vedtak som sier at «Stortinget ber regjeringen fremme forslag til hvordan bredbåndskommunikasjonen konkret kan sikres i norsk del av nordområdene, og at dette følges opp med nødvendige egenkapitalavsetninger senest i statsbudsjettet for 2017». Komiteen er som sagt samstemt om behovene og ser at det er viktig at man finner løsninger. Da har jeg framlagt saken på vegne av komiteen og legger fram det forslaget som Senterpartiet og Arbeiderpartiet står bak i saken.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-06-02:
Jeg er veldig glad for at statsråden er positiv både i sitt svar til komiteen og her i dag. Det er en viktig sak, det er stort behov for dette, og det er underbygd på en rekke sektorer. Og da transportkomiteen var på Svalbard for halvannet år siden, ble dette nevnt spesifikt også der, så det er korrekt. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvor raskt kan vi forvente at en slik konseptvalgutredning kan startes opp, og når kan vi se et beslutningsgrunnlag som Stortinget i neste omgang kan forholde seg til? Det vil være viktig å kunne ha en ganske stram framdrift, slik at vi raskest mulig får det på plass.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-06-02:
Da er det kanskje mulig at vi kan få en sak i løpet av neste år, der Stortinget får mer informasjon, mer om framdrift når det gjelder investeringer og eventuelt hvilken type man skal etablere?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
For to dagar sidan debatterte me her ein interpellasjon frå representanten Åse Michaelsen om autonome køyretøy. Då sa statsråden at framtida kom fort, og at han hadde snakka med nokre utanlandske aktørar som meinte at tre månader var kort sikt og fire månader var lang sikt. Statsråden viste då til Arbeidarpartiet sitt representantforslag om autonome køyretøy som vart innlevert same dagen, og påpeikte at eitt av delforslaga der, om å be regjeringa ta initiativ til ein NOU, ville vera spel av tid, og at han difor ville gå rett på lovarbeidet. Kvifor er det ikkje hast med framtidig breibandsløysing i nord, når det er sånn hast med førarlause køyretøy?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Først må eg seia at eg synest det er veldig stas når regjeringa stiller med det eg vil kalla to toppstatsråder i ei slik sak. Det er veldig flott. Det viser jo at dette er regjeringa oppteken av. Lat meg òg understreka frå vår side det som statsråden sa, at dette er ei sak som me står samla bak; det må me ikkje så nokon tvil om. Statsråden snakka om historikk, mens eg meiner det er litt viktig at me ser framover, og særleg at me her også ser nordover, og ser lyset i nord og moglegheitene der. Synest ikkje statsråden at det er opposisjonen si oppgåve å vera utolmodige? Er det feil?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Å vurdera grundig er éi sak – og det reknar eg med at regjeringa gjer – men i konseptval ligg det at ein skal velja eit av fleire konsept. Det er her me meiner at konseptet og retninga er klar. Difor treng ein ikkje greia ut alt mogleg anna, for så å enda opp med det konseptet som ein ser no er den retninga ein må gå i. Sjølvsagt kan det vera nyansar i akkurat korleis ein skal gjera det, men å vurdera breitt om ein skal ha engasjement for dette, meiner eg på ein måte er unødig å blanda inn i ei KVU.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Her ser eg føre meg at det ikkje er så mange andre vegar å gå enn han som er skissert. Konseptvalutgreiing, med påfølgjande KS1 og KS2, er endå meir omfattande enn KS, tidlegare Kommunenes Sentralforbund, og det kjem til å gå uhorveleg mykje tid til det. Til liks med representanten Botten, som stilte spørsmål til føregåande statsråd om kva tid ein kan rekna med å få ei avgjerd og få dette sett i gang, vil eg stilla det spørsmålet til statsråd Solvik-Olsen.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Eg sluttar meg til det siste – å koma i gang med arbeidet og avslutta replikkordskiftet, slik at statsråden kan koma seg vidare og koma i gang med arbeidet.(Latter i salen) (Latter i salen)
Torill Eidsheim (Høyre), 2016-06-02:
Breiband er ein stadig viktigare infrastruktur i samfunnet vårt, og det er ein nøkkel til framtidig velferd og vekst. Denne saka viser eit gledeleg engasjement rundt å finne løysingar for betre kommunikasjon. Eg vil først av alt få lov til å takke saksordføraren for eit godt arbeid. Så har eg lyst til å få poengert at eg ser det som positivt at forslagsstillarane er engasjerte i satsinga rundt kommunikasjonstilrettelegging for nordområda. Forslagsstillarane viser til at det er tverrpolitisk einigheit om at nordområda er svært viktige innan norsk og utanriks sikkerheitspolitikk. Nordområdesatsinga dekkjer eit breitt spekter av sektorar og er viktig interessepolitikk både regionalt og nasjonalt. Samtidig er det stadig aukande interesse for nordområda og Arktis, òg frå andre land. Det er viktig at Noreg opprettheld og vidareutviklar engasjementet som er der, men då treng vi relevante verkemiddel for å kunne gjere dette på ein god og effektiv måte. Digital kommunikasjon vil vere heilt sentralt for å kunne møte utfordringane og for å oppretthalde aktiviteten. Forslagsstillarane viser til at dei er kjende med at det blir arbeidd med å vidareutvikle kapasiteten i eksisterande system, men dei føler seg usikre på om det vil innfri det komande kommunikasjonsbehovet i nordområda og Arktis. Satellittbasert breiband har vore testa og vist seg vellykka, og ved bruk av fleire satellittar vil ein kunne oppnå stabile løysingar òg her. Høgre har saman med Kristeleg Folkeparti, Framstegspartiet og Venstre peikt på at vi meiner det er viktig å finne ei god løysing på utfordringane knytte til breibandskommunikasjon i nordområda, og at avgjerda om statleg involvering i eit system for satellittbasert kommunikasjon må fattast på eit best mogleg grunnlag. Vi meiner det er svært uheldig å forskotere føretrekt konsept eller eventuelt òg oppdragstakar i forkant av ein KVU. Space Norway er éi løysing, og det er denne Arbeidarpartiet har peikt på, men det er berre eitt av fleire moglege konsept for å sikre dette kommunikasjonsbehovet. Vi ser det som tenleg at staten aller først får lov til å definere sine eigne behov. I tillegg meiner vi at usikkerheitsfaktorane i estimatet av totalkostnaden tilseier at det er klokt å gjennomføre ein KVU. Eg ser fram til det vidare arbeidet til regjeringa i denne saka, og eg ser fram til ein snarleg oppstart og ei effektiv gjennomføring av KVU-arbeidet. Dette vil kunne sikre eit både veleigna og stabilt kommunikasjonssystem for nordområda.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Dette er altså ikke en sak denne regjeringen har oppdaget nå. Da Norsk Romsenter sendte sitt brev, var det fordi de i tildelingsbrevet fra departementet – altså fra meg – i 2014 og i 2015 hadde fått i oppdrag å gjøre en vurdering av dette. Norsk Romsenter er vårt statlige verktøy for rom-politikk, og de har vurdert de sivile maritime behovene. Vi trenger å få vurdert flere sektorers behov. Jeg nevnte dette i mitt innlegg. Det er mange andre behov som også må vurderes, det er statens behov, i en eventuell statlig investering, som må vurderes. Derfor må vi gjøre denne KVU-en, og i de fleste sammenhenger vil jeg mene at det er bra at vi gjør en bred undersøkelse av dette og så bestemmer oss for hvordan vi skal investere i dette. Det skal vi gjøre så fort vi kan.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Også på dette punktet mener jeg Arbeiderpartiet får dårlig tid når de kommer i opposisjon. De gjorde jo ikke noe med dette da de selv satt i regjering. Vi har altså varslet behovet for dette både i vår maritime strategi og nå senest i Svalbard-meldingen, men vi må gjøre en grundig vurdering. Vi har fått innspillet fra Norsk Romsenter. Det er faglig veldig bra, men det har en del mangler. Det må vi nå avklare, og det arbeidet går vi i gang med.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Jeg oppfatter at vi har vært veldig utålmodige. På veldig kort tid har vi iverksatt en maritim strategi med 69 oppfølgingspunkter. Mange er gjennomført. Dette er et av dem som nå skal gjennomføres. Det å konkludere om hvilket system vi skal ha, hvor mye det skal koste, og når det skal investeres, kan jeg altså ikke gjøre. Da ville hele poenget med en KVU være bortkastet. Poenget er at nå skal vi få en KVU, og så skal vi ta vår beslutning på bakgrunn av den.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Den informasjonen vi har, er altså en informasjon om enkelte sivile maritime behov, men vi er av den oppfatningen at det er mange flere behov, og derfor setter vi i gang denne KVU-en. Det er altså ikke slik at vi har oppdaget verken havet eller behovet for satellittkommunikasjon nå. Dette er noe som har vært beskrevet i vår maritime strategi og i Svalbard-meldingen, og nå er vi klare til å sette i gang. Slik er det. Det er mye som skal jobbes med, og dette er nå klart til å igangsettes.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Jeg er av natur utålmodig, så når vi nå har tatt denne beslutningen om at dette er verktøyet vi ønsker å bruke i denne sammenheng, går vi rett etter ferien i gang med å beskrive oppdraget og lyse det ut. Og det må gjennomføres en konkurranse. Dette er en ekstern, uavhengig utredning – det er et viktig poeng – slik at det må lyses ut, og det tar jo etter reglene litt tid. Vi skal komme i gang i løpet av tidlig høst, og så tar det da de månedene det tar før vi får en rapport. Hvor mye tid vi trenger for å konkludere, vil avhenge av hvilken informasjon vi får, men vi skal nå jobbe målrettet for å få dette på plass så fort som mulig.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Ja, det må være en god målsetting.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Først har jeg lyst til å si det jeg burde innledet med å si i sted, nemlig: All ære til representanten for å ta opp dette spørsmålet, og all ære til ungdommer som står på for å sette spørsmålet på dagsordenen. Vi er helt enig i at det er viktig. Så oppfattet nok jeg – og det var det jeg var opptatt av å svare på – at representanten spurte: «Vil statsråden sikre at grunnleggende menneskerettigheter ikke brytes ved at regler for» offentlige «innkjøp også blir gjeldende for privat næringsliv?» Jeg er glad for at vi er enige om at det ikke er virkemiddelet, for det tror jeg – dypt og ærlig – ikke det er. Så har vi gjort en vurdering av det nå, og det kan være bra, uansett. En skal alltid ha langt fremme i pannebrasken de dilemmaene man står overfor, og hvordan dette kan håndteres. Hvis vi har ryddet det handlingsrommet av veien, mener jeg at vi alle har et personlig, stort ansvar for å jobbe for menneskerettigheter og for at brudd ikke skjer. Vi har også et næringsliv som har et stort ansvar for det samme. Jeg tror på det personlige ansvar, og jeg tror også at næringslivet – i hvert fall det seriøse næringslivet – tar ansvar. Så er spørsmålet: Kan vi se på ytterligere tiltak? Vel, det har jeg ikke tenkt å avvise, det kan godt være. Men først og fremst – når jeg viste til handlingsplanen som er vedtatt – står jeg her med 13 oppfølgingspunkter hvor bare vi fra Nærings- og fiskeridepartementet har et ansvar for å bistå, hjelpe, informere og å jobbe både nasjonalt og internasjonalt for at brudd på menneskerettigheter ikke skjer. Her må vi ha et nært samarbeid med næringslivet. Som sagt, det kan godt være andre virkemidler som også kan bli aktuelle, men vi har først og fremst en arbeidsliste her som vi skal følge opp. Så må vi hele tiden sette dette på dagsordenen, følge nøye med, for ingen av oss ønsker å bidra til at mennesker – barn – utsettes for farlig arbeid, for uverdige arbeidsforhold. Vi ønsker å fremme det gode arbeidsliv, både i Norge og i utlandet.
Monica Mæland (Høyre), 2016-06-02:
Nei.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Det er overhodet ikke meningen å skape en stor diskusjon om dette, for jeg er veldig glad for at vi er enige om at dette er et stort og viktig prosjekt å få på plass. Men Norsk Romsenter sendte allerede i 2015 et brev til regjeringen og sa at dette var et viktig prosjekt å komme i gang med, og la mye informasjon i det. Så har dette blitt liggende, for hvis ikke kunne vi ha vært klare til å behandle dette i dag. Hvorfor er ikke statsråden tydeligere på hva som må gjøres for å komme i gang? Her har man faktisk brukt ganske lang tid på ikke å gjøre så mye, men man står her i dag og hevder at dette er viktig. Vi må få resultater, og da er jeg opptatt av å få vite fra statsråden: Når kan man se for seg at man har en løsning, og når blir dette aktuelt i et reelt statsbudsjett? Snakker vi om 2019, eller når snakker vi om, ut fra det prosjektet statsråden legger opp til her?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Ja, jeg skjønner hele argumentasjonsrekken, men det som er problematisk å skjønne, er hvorfor ikke ting har blitt gjort og tatt tak i. Hvis man fikk denne informasjonen i 2014–2015, hvorfor er man ikke kommet lenger i dag? Man kunne jo vurdert ulike alternativ allerede og kunne kommet mye lenger hvis man faktisk hadde vært interessert i å gjøre noe med det.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Når man har noen mangler på den informasjonen man fikk i 2015, er det jo rart at man ikke har fått avklart dette nå. Man bør være utålmodig uansett om man er i posisjon eller opposisjon, og i denne saken er det jo ikke noen konflikt – at noen ikke ønsker det og andre ønsker det. Her er hele Stortinget enige om at dette er viktig. Da handler det om å få gjort ting. Jeg utfordrer statsråden igjen: Når kan vi se dette på budsjettet? Hvor lang tid skal statsråden bruke før man faktisk får dette på plass?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Det ser ikke ut som det er så mange andre som har tegnet seg til replikk, så da benytter jeg sjansen. Hvorfor er ikke den KVU-en satt i gang tidligere, siden man har hatt informasjonen så lenge?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Jeg må si det var bra at både næringsministeren og samferdselsministeren var med i debatten, for det viser at det blir satt trykk på dette, og da vet vi hvem vi skal følge opp framover også. Så kjenner jeg på det når jeg hører statsråden for transport argumenterer for at han skulle vært mer med på disse samferdselsdebattene. Det skaper i hvert fall engasjement, for å si det sånn. Det som ble sagt her i stad av statsråden, var at regjeringen trenger å få gjort noe med dette. Men det er faktisk ikke regjeringen som trenger å få gjort noe med det, det er de som er på havet, som trenger at regjeringen gjør noe med det. Det er grønt lys fra Stortinget for å få det gjort, så man må ikke nøle med det. Så tenker jeg det er viktig at vi tar den situasjonen på alvor. Den maritime strategien som Monica Mæland har lagt fram, har 69 punkt, men det er ganske mange punkt som gjenstår, og det er mange store punkt som man må konkretisere. Det er også litt interessant å kunne minne om at mange av de punktene hadde vår regjering allerede kommet godt i gang med og jobbet med. Jeg tror det er viktig å få gjort denne jobben, og jeg tenker på ny teknologi. Ja, vi kan si at vi må bruke lang tid på ting, men vi er ansvarlige for å lage rammebetingelser for et næringsliv som er i utvikling hele tiden, og vi må også se på hvordan vi kan ligge et hestehode foran. I stedet for å piske en død hest, som det ble sagt her i stad, tror jeg at vi må være et hestehode foran og legge til rette for at teknologiutviklingen også er et mulighetsrom, og at det bidrar til at det blir tryggere på sjøen. Bredbåndsbiten er en viktig infrastruktur som må på plass, men vi skal også huske på at operasjonene til de fartøyene som går der, driften, e-navigasjon, i dag er basert på bredbåndsteknologi, så det er viktig å få dette på plass. Jeg tror at den økte trafikken og de mulighetene som er i det havrommet som alle nå diskuterer, bidrar til at behovet øker betraktelig. Så skal ikke jeg si mer, annet enn at jeg synes det er veldig bra at vi er enige om dette, og at vi faktisk får satt fart på det. Så skal vi passe på at den oppdriften og denne KVU-en blir satt i gang veldig fort over ferien, og at vi får dette avklart rimelig fort, slik at vi kan få det også i en budsjettsammenheng og får en saklig behandling i Stortinget raskt.