Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2007-03-29:
St.meld. nr. 18 om virksomheten til NSB AS var faktisk interessant lesning. Den viser at NSB de siste årene har hatt en god utvikling. NSB har levert langt bedre økonomiske resultater enn tidligere, kundetilfredsheten har økt og punktligheten har blitt enda bedre. Fremskrittspartiet ønsker at denne utviklingen må fortsette slik at NSB kan videreutvikle seg for å få enda flere kunder der hvor jernbanen har de beste forutsetninger for å kunne konkurrere med andre transportformer og transportselskaper. En måte å gjøre dette på er å åpne for mer konkurranse. En god dokumentasjon på at dette er mulig er suksessen med å konkurranseutsette Gjøvikbanen, som vi har hørt mange ganger i dag. Og dette ønsker vi mer av! Et av forslagene fra mindretallet, Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, går ut på å legge flere jernbanestrekninger ut på anbud. De strekningene som er nevnt som eksempler, er Kongsvingerbanen, Sørlandsbanen og Trønderbanen. Strekningen mellom Trondheim og Steinkjer, som trafikkeres av Trønderbanen, er en strekning som egner seg glimrende for dette. Strekningen er en typisk pendlerrute. Toget mellom Steinkjer og Trondheim brukes bra i dag, det har et bra rutetilbud, og kundene er fornøyd. Men vi tror at tilbudet kan bli enda bedre. Fremskrittspartiet ønsker altså anbud på bl.a. Trønderbanen etter modell av Gjøvikbanen. Vi tror at mangfoldet innen jernbanen vil bli bedre med konkurranse, på samme måte som når det gjelder fly- og busstransport. Med flere aktører på markedet kan de gjensidig utfordre hverandre til å bli enda bedre. Man vil også få synliggjort bedre kostnadene på hver enkelt strekning, og få bedre kunnskap om hvordan disse pengene skal kunne brukes på en enda bedre måte enn i dag. Da den forrige regjering la Gjøvikbanen ut på anbud, var et av målene at enda flere skulle reise med tog og å sikre de reisende et kvalitativt like bra eller bedre tilbud for en rimeligere penge – altså mer tog. Man ønsket å bidra til en mer positiv utvikling i togtrafikken og å sikre en mer offensiv og framtidsrettet jernbane med fokus på de som reiser. Og den målsettingen har man nådd. Konkurranseutsetting av Gjøvikbanen har ført til flere avganger, større kundetilfredshet og oppgradert materiell. For flere større stasjoner kan banen vise til en trafikkvekst på 20–30 pst. Totalt for hele Gjøvikbanen er det en trafikkøkning på 15 pst. Kundetilfredsheten har økt fra 60 til 72 pst. på enkelte strekninger. Dette er kjempebra på så kort tid. Og, utrolig nok, i tillegg til at banen faktisk har blitt enda bedre, enda bedre enn budsjettert, så har man klart å kutte kostnadene med 12–15 mill. kr. Da skjønner jeg ikke argumentasjonen for hvorfor man ikke kan gjøre dette flere plasser. Jeg må få lov til å si at det er synd at Regjeringen nå kategorisk sier nei til konkurranseutsetting bare fordi det er konkurranseutsetting, og ikke for at det gjør tilbudet dårligere, for det er det rett og slett ikke mulig å vise. Derimot sier Regjeringen at konkurranseutsetting er interessant, men det er også det hele. NSB skal altså konkurrere i hele Norden – men åpne for konkurranse i Norge, det går ikke an, og det synes jeg er merkelig. Når Fremskrittspartiet ønsker å bruke penger på vei, får vi kritikk for å bruke for mye penger. Når vi nå ønsker å åpne for mer konkurranse innenfor jernbane for å redusere kostnadene, ja da får vi jaggu meg kritikk for det også. Skjønn det den som kan! Forhåpentligvis kan de andre komme på litt bedre tanker etter hvert. Det kan være greit å vise til at man har litt for lite erfaring, men hvordan skal man få denne erfaringen uten å prøve? Man kan jo f.eks. se på erfaringene som er gjort i Sverige, Danmark og Tyskland. Deres erfaringer viser en like stor positiv utvikling som det vi altså har fått i Norge med Gjøvikbanen. I de andre landene har f.eks. kostnadene blitt redusert med opptil 20 pst., samtidig som tilbudene har blitt bedre. De har fått flere åpne stasjoner, mye nytt materiell, nye strekninger og nye driftsmodeller. Det som også er verdt å merke seg, er at de landene som har startet med konkurranseutsetting innenfor jernbanen, ikke slutter med det. De fortsetter, fordi det er bra. Vi tror at konkurranseutsetting er veien å gå. Kanskje det er riktig å gjøre dette gradvis for å høste erfaringer underveis, men å si nei bare for å si nei, det synes jeg er litt for tamt.