Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-12-11:
Innledningsvis vil jeg si noe om samlivskurs. Fremskrittspartiet stiller seg som kjent negativt til offentlig betalte samlivskurs, fordi det finnes så mange og gode tiltak allerede. Men med all ærbødighet kan jeg ikke fri meg fra å reflektere som så etter å ha hørt de to foregående talerne og lest avisene de siste dagene at kanskje burde de som her i huset inngår budsjettforlik med regjeringspartiene, være de første til å prøve disse samlivskursene for i det minste å kommunisere med hverandre andre steder enn i det offentlige rom. Å skulle si noe på fem minutter om familiebudsjettet er ingen enkel oppgave. Men jeg skal fatte meg i korthet når det gjelder temaer som er viktige for Fremskrittspartiet. Selvsagt skulle jeg ønske at vi hadde hatt større innflytelse på budsjettet, slik at de sakene som for oss er viktige, hadde fått mer ressurser. Men så er ikke tilfellet når regjeringspartiene nå har valgt å samarbeide med Arbeiderpartiet om budsjettet for 2004. Når det gjelder våre kjernesaker, ser man at vi avviker fra komiteens innstilling på ett punkt under barnehagekapittelet. Vi foreslår å øke investeringstilskuddet med 300 mill. kr for å sørge for at vi greier å få 12 000 nye barnehageplasser i 2004. Fremskrittspartiet er nemlig ikke sikker på at de prognostiserte tallene for 2003 er korrekte. Grunnen til det er at tallene bygger på antakelser fra de ulike kommunene i landet. Fylkesmennene har rapportert inn tall som viser at antall søknader – og de tallene er reelle nok – er i overkant av 8 000. Resten er prognosetall basert på kommunenes planer og i forhold til tidligere søknader. Dette gir ingen nye plasser, og da er vi faktisk i manko på ca. 4 000 plasser for inneværende år, noe som bekymrer Fremskrittspartiet. Skal vi nå full barnehagedekning i 2005, så må det bli økt stimulering til bygging. Momskompensasjonen som var foreslått i utgangspunktet, har heldigvis statsråden foreslått endret underveis, slik at man får en overgangsordning som gir utbyggerne en større forutsigbarhet for prosjektene sine. Det setter Fremskrittspartiet pris på. Men vi er usikre på om det er tilstrekkelig med midler til dette, og vi foreslår derfor i vårt alternativ en større pott til investeringstilskudd enn det som er foreslått fra Regjeringen. Når det gjelder kommunenes plikt til å likebehandle private og offentlige barnehager, er dette svært viktig for Fremskrittspartiet. Ikke bare gjelder det den kommunale likebehandlingen, men selvsagt også den statlige. Hele utgangspunktet for at Fremskrittspartiet var med i forliket i fjor, var nettopp likebehandlingen. Det er derfor godt at vi har fått presisert dette i en komitemerknad, slik at ikke kommunene nå på grunn av dårlig økonomi salderer mot de private barnehagene. Departementet har gjennom denne merknaden fått et klart oppdrag i å påse at kommunene likebehandler offentlige og private barnehager. Nå har vi hørt både fra Kristelig Folkeparti, SV og Arbeiderpartiet at tilsynet med barnevernsinstitusjoner bekymrer. Vi vet gjennom Riksrevisjonens Dokument nr. 3:10 om oppfølging og tilsyn i barnevernet at fylkesmennene ikke gjør jobben sin med tilsyn godt nok. Til tross for denne bekymringen var det ingen som støttet forslaget fra Fremskrittspartiet om et fritt og uavhengig barnevernstilsyn. Dette er merkverdig. Jeg får ikke helt ord og handling til å henge sammen. En annen ting som bekymrer Fremskrittspartiet, er kostnadene rundt den statlige overtakelsen av barnevernet. Det som ble gjort da vi vedtok å overføre ansvaret til staten og avvikle de fylkeskommunale oppgavene innenfor barnevernssektoren, er vi helt enige i. Men det er noe jeg ikke forstår, selv ikke etter å ha lest gjennom saken en gang til, hvor det ble vedtatt å opprette 27 fagteam. Det er greit nok at det står i saken vi behandlet i vinter, at departementet sa de skulle komme tilbake i forskrift til hvordan det statlige barnevernet skulle organiseres. Men dette var i alle fall ikke slik Fremskrittspartiet hadde trodd at det statlige barnevernet skulle fungere – 27 fagteam fordelt på ulike fylker, som jeg antar skal bistå kommunene i sakene. Det bekymrer Fremskrittspartiet at dette kanskje blir en ansvarsfraskrivelse. For hvem har nå ansvaret for de overtakelsene og plasseringene som skjer i samråd med fagteamene? Jeg spør fordi jeg ikke vet svaret. Det som også bekymrer meg, er at statsråden, når dette får slike strukturelle og budsjettmessige konsekvenser, ikke har tatt seg bryet med å sende oss en orientering om saken.