Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-06-17:
Det var en historisk dag da Odelstinget onsdag 11. juni vedtok å fjerne all diskriminering av homofili i lovverket. Og dette er en historisk dag i Lagtinget. Når også Lagtinget nå vedtar ekteskapsloven, kan par av samme kjønn inngå ekteskap. Ektepar av samme kjønn kan bli vurdert som adoptivforeldre på lik linje med heterofile par, og det åpnes for at lesbiske par kan få assistert befruktning på linje med heterofile par. Og vi får den flotte betegnelsen «medmor ». Jeg skal ikke legge skjul på at jeg selv både har fundert og vurdert før jeg tok det standpunktet at jeg ville stemme for en ny ekteskapslov. Det har vært en lang modningsprosess. Men jeg er i dag ikke i tvil om at jeg har inntatt det rette standpunktet. I likhet med det store flertallet i Høyres stortingsgruppe mener jeg de endringene vi nå vedtar, er både riktige og viktige. Denne saken har vært krevende, og det tror jeg den har vært uansett hvilket standpunkt man til slutt har inntatt. Ekteskapsloven frambringer følelser og holdninger som er dypt forankret både i tradisjon og i religion. For svært mange mennesker strider ekteskap mellom to av samme kjønn mot det en oppfatter som naturens orden. Jeg vil derfor si at jeg har stor forståelse og respekt for dem som av religiøse grunner har inntatt et annet standpunkt i denne saken. Økt toleranse og krav om like rettigheter kjennetegner dagens samfunn. Vi lever dessuten i en tid som på mange områder er preget av sterk endring. Mange synes det går for fort, og opplever dette som forfall og oppløsning av normer og tradisjoner. I denne saken ser vi f.eks. en skarp debatt om ekteskapsbegrepets innhold. Og vi opplever at bioteknologiens muligheter utfordrer oss etisk og bryter grenser naturen tidligere har satt for oss. Et mindretall i Høyres stortingsgruppe stemmer mot de framlagte lovforslagene. For dem har bl.a. argumenter forankret i tradisjon, religion og etiske grensedragninger i forhold til de bioteknologiske spørsmål denne saken reiser, veid tyngst. Høyres stortingsgruppe har respekt for det, og representantene er stilt fritt i denne saken. Det er imidlertid et klart flertall i Høyre som støtter hovedtrekkene i forslaget til lovendringer. I odelstingsdebatten refererte herværende statsråd til Spania, som for tre år siden innførte en felles ekteskapslov. Daværende statsminister José Zapatero uttalte i den forbindelse at et anstendig samfunn ydmyker ikke sine borgere, et anstendig samfunn behandler sine borgere med respekt. Dette er kloke ord, og de passer godt i dag, for i dag fjerner vi en del diskriminering. Vi gir nye muligheter. Vi ivaretar barns rettigheter. Og vi sørger for likebehandling. Mange mener det kunne holde med partnerskapsloven. Problemet er imidlertid at den gruppen det gjelder, oppfatter partnerskapsloven som diskriminerende. Og når den oppfattes slik, bør vi andre lytte. Det er den som har skoen på, som kjenner hvor den trykker - for å bruke et ordtak. Med den nye ekteskapsloven slår vi fast at homofile er like mye verdt som heterofile, og at både homofile og lesbiske skal behandles på samme måte som heterofile. Det handler om å anerkjenne at vi ikke skal diskriminere, at vi skal behandle våre medmennesker anstendig. For oss som lovgivere er ekteskapet først og fremst et juridisk anliggende. I et sekulært flerkulturelt samfunn er det derfor gode argumenter for at det offentlige bør legge til grunn en ordning basert på obligatorisk borgerlig vigsel. Høyre gikk i Odelstinget inn for forslaget om at Regjeringen må utrede spørsmålet med sikte på å framlegge en egen sak for Stortinget. For Høyre vil spørsmålet om obligatorisk borgerlig vigsel bli en avveining mot de lange tradisjoner vi har for at trossamfunn og særlig Den norske kirke har denne myndigheten. Dette har så langt vist seg som en praktisk og god ordning, og for Høyre vil det være svært viktig hva Kirken selv mener. Kirken skal ikke pålegges forpliktelser den ikke selv ønsker. Dette er etter vårt syn også ivaretatt i denne saken. Vi vet at stadig flere barn vokser opp i forhold med enten to fedre eller to mødre, det er en del av samfunnsutviklingen. Høyres program fastslår at likekjønnede par skal kunne bli vurdert ved adopsjon, og vi støttet derfor Regjeringens forslag på dette punktet i Odelstinget. Jeg er spesielt opptatt av barns oppvekstvilkår. Det er noe jeg har jobbet med i 25 år. Jeg kunne si mye om foreldrerollen, barns oppdragelse og barn som lider av omsorgssvikt - altfor mange barn gjør dessverre det. Jeg har mang en gang tenkt i mitt stille sinn at ikke alle burde få barn. Heldigvis er de fleste barn ønsket og vokser opp i kjærlighet. Gode foreldre har omsorgsevne og kan gi barnet både trygghet og kjærlighet. Gode foreldre gir barnet et godt hjem med trygge rammer. Det er langt viktigere enn hvilket kjønn foreldrene har. Den loven som vi vedtar i dag, betyr at det er omsorgsevne og ikke kjønn som er avgjørende for hvorvidt ektepar er gode foreldre. Adoptivforeldre skal uansett bli grundig vurdert, og det er utrolig viktig, men kjønn skal ikke være avgjørende. Jeg er ganske sikker på at når et homofilt eller et lesbisk par velger å få barn, er dette etter grundige vurderinger. På lik linje med de fleste heterofile par vil de gi barnet den kjærligheten og den gode omsorgen som barnet behøver - og som alle barn fortjener. Når loven blir vedtatt, får lesbiske par adgang til assistert befruktning på linje med heterofile par. Heterofile par får slik hjelp i de tilfeller der de selv ikke gjennom vanlig samliv oppnår graviditet. Dette kan være ut fra påviselige medisinske årsaker, eller det man kaller uforklarlig befruktningsudyktighet. Det er ikke noen rettighet å få barn, og det å være lesbisk er heller ingen sykdom. Dermed skulle en kanskje tro at det ikke er ønskelig å åpne for assistert befruktning for denne gruppen. Når Høyre likevel har kommet til et annet resultat, er det ut fra hensynet til de barna som uansett kommer til å være omfattet av dette. Det viktigste er å sikre at de barna som fødes, er unnfanget under de best mulige helsemessige omstendigheter, og at det så langt som mulig sikres at kunnskap om deres biologiske opphav er tilgjengelig. Det er barnas rettigheter som skal settes i høysetet, og derfor skal vi sørge for at det kan skje under lovlige, registrerte og gode ordninger og innenfor norsk lovverk. Derfor gikk vi imot å godkjenne assistert befruktning i land med anonym sædgiver. Barn skal ha rett til å vite om sitt biologiske opphav. Det er et viktig mål for familielovgivningen at den skal favne alle barn, også disse. Med dagens lov fastslår vi at homofilt samliv er like verdifullt som heterofilt, og at de rettigheter og plikter et juridiske bindende samliv innebærer, er løftet ut av kjønnsperspektivet som har vært følbart diskriminerende for en hel gruppe mennesker i vårt land gjennom mange, mange år. De reglene vi innfører, åpner muligheter, de tar ingen rettigheter eller muligheter fra noen. De som føler at ekteskapet er mellom mann og kvinne, kan fortsatt legge det i begrepet og kreve respekt for sitt standpunkt. Mye er vunnet med ekteskapsloven, men det gjenstår fortsatt mye - dessverre. Det viser alle de brev, mailer og telefoner som har kommet i forbindelse med denne saken. Jeg har faktisk aldri sett maken! Det er fordommer, det er fordømmelse, og det er diskriminering. Det har i hvert fall fortalt meg at holdningsskapende arbeid fortsatt er høyst påkrevd. Her har vi alle i denne sal, uansett standpunkt, en svært viktig jobb å gjøre framover.