Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2002-04-18:
I dag fremmer Fremskrittspartiet rundt 25 forslag – inklusiv forslagene i forbindelse med Dokument nr. 8:47 og Dokument nr. 8:55 – for å forbedre norsk integrerings-, asyl- og innvandringspolitikk. Men dessverre nok en gang overgår alle de andre partiene seg selv i sin iver etter å ta avstand fra Fremskrittspartiets innvandringspolitiske synspunkter, og ingen av de andre partiene – med et par små unntak – vil stemme for Fremskrittspartiets forslag i disse sakene. Dette er virkelig forstemmende, for flere av Fremskrittspartiets forslag er svært gode. Jeg drister meg til å si at man like godt kunne ha vedtatt mange av Fremskrittspartiets forslag her i dag istedenfor å følge tradisjonen med å vente i fem–ti år til før man endelig innser at Fremskrittspartiets forslag ikke var så dumme allikevel. Men om fem–ti år er antakelig situasjonen på integrerings-, flyktning- og asylområdet blitt enda vanskeligere, dersom man skal følge det de andre partiene synes å tro virker i dag. I dag fremmer altså Fremskrittspartiet en rekke gode forslag for å gjøre noe med et alvorlig samfunnsmessig anliggende, som er i ferd med stadig raskere å akselerere ut av kontroll for norske politikere. Og i en tid da norsk innvandrings-, flyktning- og asylpolitikk fremstår som nær en politisk skandale, er det egnet til fortvilelse å være vitne til at alle de andre politiske partiene bare snakker og snakker. De snakker, men de makter ikke å gjøre noe særlig konkret for å forbedre situasjonen vesentlig. Fortsatt gjøres det for lite for å avslå åpenbart grunnløse asylsøknader. Fortsatt skal ikke kriminelle asylsøkere kunne forvares i mottakene inntil søknaden er ferdigbehandlet, og flertallet vil i denne sak heller ikke opprette egne lukkede UDI-mottak for dette formålet. I denne sak vil man heller ikke nedjustere antall asylsøkere og bringe tallet ned gjennom effektive innstramminger, fra 12 000 til 6 000. Ikke engang forsøket med privat bosetting av asylsøkere, som har vist seg ikke å være særlig vellykket, bl.a. i Sverige, vil man stanse. Og på toppen av det hele har vi altså en kommunalminister fra Høyre som lenge har kringkastet et budskap ut til all verden om at her i Norge er det behov for stadig mer arbeidskraft. Dette faktum, kombinert med Schengen og forlokkende økonomiske og sosiale rettigheter til dem som finner veien til Norge, gjør nå Norge til en magnet når det gjelder både falske og ekte asylsøkere fra hele verden. Resultatet er at asylstrømmen til Norge stadig setter nye rekorder, og det er noe slikt som 20 000 asylsøkere som ventes til landet i år. Og slik vil det trolig fortsette, for virkningsfulle forslag som kunne ha bremset eller redusert asylpresset mot Norge, blir stemt ned på løpende bånd i landets nasjonalforsamling. Norsk innvandringspolitikk har lenge vært hemmet av en farsepreget debatt, der alle har vært opptatt av å være mot Fremskrittspartiet. Vi kan jo bare se på debatten her i dag! Men mange i dette landet ser etter hvert at prisen for å integrere utlendinger nå på flere måter begynner å bli uakseptabel høy for det norske samfunn. Jeg tror vi må begynne å overse dem som skriker opp om rasisme og fremmedfrykt og la debatten slippe fritt, uten fordommer, og la ytringsfriheten få råde fullt ut i denne saken. For i kjølvannet av asyltilstrømningen følger det en rekke negative samfunnskonsekvenser som vi er nødt til å debattere kontinuerlig uten frykt for å bli beskyldt for rasisme eller andre ubehageligheter om å spre fremmedfrykt eller være fremmedfiendtlig. De andre partienes holdninger i de to saker vi her behandler, er et eksempel på hvor maktesløs og ansvarsfraskrivende denne sal er i forhold til å forbedre norsk innvandrings-, asyl- og flyktningpolitikk anno år 2002. Her ønsker Fremskrittspartiet å gå foran og åpne for en fri og fordomsfri debatt rundt disse spørsmålene. Jeg viser i så måte bl.a. til de forslagene vi har i de to sakene vi her behandler, og som jeg herved på vegne av Fremskrittspartiet vil ta opp.