Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-06-08:
Alle barn har rett til en trygg og god oppvekst. Å ta vare på barna våre er en av samfunnets viktigste oppgaver. Å ta ansvar for det er kanskje noe av det aller viktigste ansvaret vi kan påta oss, både som medmennesker og også som folkevalgte. Heldigvis har de aller fleste barn foreldre som gir dem omsorg og kjærlighet, men dessverre er det sånn at noen barn ikke har foreldre som er i stand til å gi dem det. Disse barna har vi et ekstra ansvar for å fange opp. Disse ungene må bli sett, og de må bli oppdaget, men det er langt fra nok. De må også følges opp, bli gitt hjelp og bli tatt vare på. Her er det dessverre altfor stor svikt i sikkerhetsnettet vårt. Jeg er glad for at vi i dag skal diskutere hvordan vi på en bedre måte kan følge opp disse ungene. Det er viktig å prate om det, men det er også viktig å handle – for å gi dem hjelp. Vi må ha et godt sikkerhetsnett for de ungene som faller utenfor. Dessverre har dagens sikkerhetsnett altfor mange og for store hull. For å tette hullene må offentlige etater som helsestasjon, barnevern, barne- og ungdomspsykiatri samarbeide og jobbe proaktivt mot barnehagene, skolene og frivillig sektor. Kort sagt: Vi i Høyre vil gi velferd som virker for barn, og derfor er vi opptatt av barns psykiske helse, barn som mobbes, fattige barn og barn som utsettes for vold og overgrep. Ni av ti barn går i barnehage. Det gir oss en god mulighet til å hjelpe barn som har det vanskelig – tidlig i livet deres. Men i dag er det sånn at for mange barnehageansatte ikke har tilstrekkelig kompetanse til å følge opp barn som har det vanskelig. Kvaliteten på tverrfaglig samarbeid i kommunene er for ujevn, og vi har dessverre heller ikke oversikt over omfanget, dvs. hvor mange unger dette gjelder. For mange er det vanskelig å snakke om barn som har det vondt hjemme. Jeg tror flere av oss som har besøkt mange barnehager, har hørt barnehageansatte som forteller at de gjør sitt aller beste for å se etter tegn, se etter symptomer og melde fra. Ofte går de og føler på at noe er galt, og de går med en vond magefølelse, men det er ikke alltid så lett å sette ord på det og heller ikke å følge opp videre. En barnehageleder som jeg nylig snakket med, fortalte meg at det hun gruet seg mest til i sin nye jobb som leder av en barnehage, var den dagen hun måtte melde fra til barnevernet om tilfeller av vold eller overgrep mot et av hennes barnehagebarn. Vi snakket mye om dette, og som hun selv sa: Uten kunnskap og opplæring om hvordan vi skal håndtere slike vanskelige situasjoner, gjør det oss ansatte veldig utrygge. Hun fortalte at to timer valgfag om temaet vold og overgrep mot barn var alt hun hadde hatt gjennom sin utdannelse som førskolelærer. Det forteller oss politikere at det er kunnskap og kompetanse som fører med seg trygghet, og det er det som gjør at det er enklere å melde fra, si fra, og ikke bare gå og føle på den vonde magefølelsen. I en tidlig livsfase er barn søkende og har behov for omsorg og stimulering. Selv om mennesket er i en utviklingsprosess gjennom hele livet, skjer det en helt spesiell utvikling i småbarnstiden som avhenger av at barn får god oppfølging av sine nærmeste. Vold og overgrep mot barn er fremdeles tabubelagt. Dette er et tema som det er viktig at vi snakker om, men det blir allikevel ofte skjøvet under teppet, for det er vanskelig å forstå at barn kan bli utsatt for vold og overgrep i sitt eget hjem, der de skal være som tryggest. Det er vanskelig å fatte at omsorgssvikt kan gå så langt at voksne som har omsorg for barn, også kan begå overgrep og vold mot egne barn. Bladet barnehage.no nr. 2 hadde på trykk en veldig god artikkel som het De usynlige barna. De har brukt veldig mye ressurser på å kartlegge hvordan systemet svikter de barna som utsettes for vold og overgrep. I den artikkelen kan vi lese at fra 2006 til 2010 steg antall anmeldelser av familievold med 500 pst., fra 487 saker til 2 474. Ni av ti norske barn går i barnehage store deler av dagen, i snitt over 30 timer per uke. Barnehagen har fått medansvar for omsorg og oppdragelse. Det gjør at barnehagen er viktig for å avdekke vold og overgrep mot barn i en tidlig fase av livet deres. Alle barnehageansatte har en personlig lovpålagt meldeplikt når de har grunn til å tro at et barn utsettes for omsorgssvikt eller vold. Dessverre er det likevel slik at for få meldinger kommer fra barnehagen. I 2010 fikk barnevernet over 8 000 bekymringsmeldinger om vold, men bare ca. 7 pst. kom fra barnehagene. En del barnehager gjør et veldig godt arbeid, og de oppfordrer foreldrene til selv å henvende seg til barnevernet. Derfor kommer ikke disse sakene inn i statistikken, men disse tallene er likevel noe vi skal ta alvorlig. Barnehageansatte er kanskje – om man kan kalle det det – en av de viktigste trådene i det sikkerhetsnettet som skal fange opp utsatte barn tidlig i livet. I barnehagen handler det om at de som møter barna, har tilstrekkelig kompetanse, slik at de vet hva de skal se etter. Likevel gir ikke dagens førskolelærerutdanning noen obligatorisk opplæring i å tyde signaler, forholde seg til eller handle når man mistenker at barn har vært utsatt for vold eller overgrep. Høyre mener derfor at en vesentlig større del av utdanningen som utdanner barnehagepersonell, må omhandle problemstillingene knyttet til utsatte barn. Det at de ansatte i barnehagen får nødvendig kunnskap, gjør at flere melder inn bekymringer, og flere barn vil fanges opp av det offentlige sikkerhetsnettet på et tidlig tidspunkt. Vi har nesten 90 000 ansatte i norske barnehager, og hvis det er bare de nyutdannede barnehageansatte som har lært dette gjennom sin utdannelse, vil det ta flere tiår før alle ansatte i barnehagene har fått nødvendig kompetanse for å fange opp disse barna. Høyre ønsker derfor å ha en konkret satsing på kompetanseheving innenfor volds- og overgrepsutsatte barn for ansatte som jobber i barnehagene i dag. Regjeringen ga i 2009 ut veilederen Til barnets beste. Den skulle bedre samarbeidet mellom barnehagene og barnevernet. Jeg er litt bekymret for at den veilederen i seg selv ikke er nok. Nå, snart tre år etter at den ble innført, hører vi ofte fra fortvilte barnehageansatte som melder fra til barnevernet om vold og overgrep mot barn, men som ikke får tilbakemelding fra barnevernet. Det oppleves ofte som frustrerende for de ansatte, for ungen kommer fremdeles i barnehagen, og de vet ikke om saken er tatt tak i eller ikke. Det er viktig å få på plass at den regelen blir ivaretatt på en god måte. Når barnehageansatte går til det skritt å melde fra om sin bekymring, må de også få en tilbakemelding. Veilederen foreslår at barnevernet årlig skal komme på foreldremøter. Mange barnehageansatte forteller at de aldri har opplevd dette. Jeg håper derfor at statsråden kan si noe om hva regjeringen vet om de konkrete effektene av veilederen. Det hadde også vært interessant å høre kunnskapsministeren si noe om hvor mange kommuner det er som har innført systematisk arbeid knyttet til vold og overgrep mot barn, barnehagens rolle i dette og ikke minst hva vi vet om kommuner som jobber forebyggende inn mot barnehagen fra barnevernet og tverrfaglige team. Jeg ser frem til kunnskapsministerens redegjørelse om hvordan regjeringen jobber aktivt med disse tiltakene. Høyre har store forventninger til regjeringens nye rammeplan for barnehageutdanningen. Det er med stor bekymring vi registrerer at verken vold eller overgrep er nevnt spesielt i den nye rammeplanen, og at kunnskap om barn i vanskelige livssituasjoner og barns rettigheter kanskje drukner som to av til sammen 92 kunnskaps-, ferdighets- og kompetansemål. Jeg ser frem til at ministeren utdyper mer i detalj hvordan høyskolene kan sørge for at de nyutdannede får tilstrekkelig kunnskap om volds- og overgrepsutsatte barn. Jeg ble veldig glad da jeg registrerte at statsråd Halvorsen i 2010 erklærte at hun ville satse på dette feltet. Løftene om å trene alle voksne som jobber i barnehage, til å se unger som mishandles, tro på dem og gjøre noe med det viser at statsråden tar dette arbeidet veldig alvorlig. Så håper jeg at vi gjennom debatten får diskutert mer konkret hvordan kommunene, barnehagene og ikke minst førskolelærerutdanningen skal sette de barnehageansatte bedre i stand til å avdekke vold og overgrep mot barn.