trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er helseregionenes oppgave å planlegge for det framtidige tjenestetilbudet og sørge for at dette skjer innenfor det som er de politisk bestemte rammene og føringene. Nettopp derfor har vi etablert Nasjonal helse- og sykehusplan som et overordnet styringsverktøy. Siden den første planen ble vedtatt i Stortinget i 2016, er det utarbeidet regionale og lokale utviklingsplaner for å videreutvikle pasientens helsetjeneste i tråd med det som er Stortingets vedtak. Planene utarbeides med bakgrunn i framskrivning av behovet for kapasitet og bemanning. Dette danner grunnlaget for utvikling av faglige tiltak, tjenestetilbud, bygninger, utstyr og IKT. Disse tiltakene må ses i sammenheng for å kunne utvikle sykehus til beste for pasientene. En oppsplitting av ansvaret mellom investeringer og drift, som representanten her foreslår, vil føre til en ansvarspulverisering og dårlig sammenheng mellom de ulike tingene som er avgjørende for utviklingen av et godt tilbud til pasientene. Uansett valg av styrings- og finansieringssystem er det prioritering av ressurser som er avgjørende. Gjennom helseforetakenes utviklingsplaner er det utarbeidet systemer for å se ulike tiltak i en sammenheng, noe som igjen gir et godt grunnlag for nettopp gode prioriteringer. Helseforetakene har de siste årene prioritert investeringer veldig høyt, og sykehus oppgraderes og bygges over hele landet. Oppgraderte sykehusbygg – nødvendige tekniske løsninger og utstyr – er en forutsetning for å ha god videre drift av sykehusene. Vi er alle opptatt av å realisere en helsetjeneste med nødvendig kapasitet. Vi har over flere år erfart at aktiviteten i sykehusene i Norge går opp samtidig som antallet senger går ned. Hvordan skal så sykehus planlegge for framtiden? Svaret er avhengig av mange forhold og må ses i sammenheng. Dette er et forsøk satt i system i en egen framskrivningsmodell. I dette arbeidet må helseforetakene ta hensyn til at vi blir flere, og at vi blir eldre. Samtidig gir teknologi og bedre arbeidsprosesser mulighet for behandlingsformer som gir kortere liggetid, at flere får dag- og poliklinisk behandling, og at behandlingen i større grad skjer utenfor sykehusene. Det er nå også etablert 19 helsefelleskap, hvor kommunene og sykehusene samarbeider om å utvikle tjenester, bl.a. for tettere oppfølging av kronisk syke og eldre med sammensatte behov for tjenester. Målet er tidlig innsats og forebygging av sykdomsutvikling, noe som også vil bidra til å redusere sykehusinnleggelser. Samtidig er jeg opptatt av at alle pasienter skal føle seg trygt og godt ivaretatt, uansett om behandling foregår i eller utenfor sykehus.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er nettopp de faktorene som legges inn i de modellene som brukes når en dimensjonerer sykehus for framtiden. Det er dagens aktivitet, det kobles mot befolkningsframskrivningen fra SSB, det er ulike faktorer knyttet til endringer, f.eks. i medisinsk utvikling, teknologisk utvikling, pasientforventninger osv., det er andelen dag- og poliklinisk behandling, og så legger en selvfølgelig også til beleggsprosenter og arealstandarder. Det er på bakgrunn av det sykehusene som nå bygges, også dimensjoneres. De faktorene som representanten her tar opp, tas selvfølgelig med. Så lærer en også av tidligere byggeprosjekt, ikke minst gjennom at vi har etablert Sykehusbygg som et eget helseforetak. For eksempel er det nå sånn at styret i Helse Sør-Øst har vedtatt at de nå benytter 85 pst. beleggsprosent ved alle sine prosjekter og ikke 90 pst., som de gjorde da de planla sykehuset i Østfold, under den rød-grønne regjeringen.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er ikke sånn at vi bare øker tilbudet ved å bygge helt nye sykehus. En kan bygge ut eksisterende sykehus, en kan gjøre endringer i eksisterende sykehus. De som har de beste forutsetningene for å gjøre de vurderingene, er de som har oversikten lokalt. De vet at hvis det er store investeringer, kan de fremme det som investeringsplaner for departementet og regjeringen. Mindre investeringsplaner håndterer de selv innenfor de økonomiske rammene de har. De har selv ansvar for til enhver tid å planlegge for det som er det framtidige behovet framover, men innenfor den modellen vi har.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Ja, det er jeg, for jeg mener at på alle de områdene som representanten her trekker fram, har det skjedd positive ting. Vi har høye ambisjoner for dette. Det er ikke alltid at de høye ambisjonene nås, men at det går i riktig retning, mener jeg det ikke er noen tvil om. Det er klart at i de enkelte endringene som skjer, vil nok dette ofte oppleves som nedleggelser, eller at det er den type ord som brukes, mens det i realiteten ofte er andre og nye måter å gi tilbudene på, f.eks. at en i større grad gir dagtilbud, jobber sammen i team, sammen med kommunene, enn å ha tradisjonelle døgnplasser. Det er også i tråd med det en får av kunnskap om hva som faktisk gir best resultater for pasientene. Et veldig godt eksempel på det er det som har skjedd innen tvangslidelser, der vi ser at mange pasienter nå får veldig god og rask hjelp på ting som de tidligere lå inne for over lang tid uten egentlig å få gode resultater.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
En rekke av de byggeprosjektene som representanten her trekker fram, er jo ikke ferdige ennå, så jeg er litt overrasket over at en trekker den type bastante konklusjoner på erfaringene. Det er helt riktig at det som en har erfaring med, er Sykehuset Østfold i Kalnes, og der er vi jo enige om at ikke minst siden en ikke realiserte de sengene som var planlagt i Moss, har det bidratt til større utfordringer der enn det som var forutsatt. Men det har hatt konsekvenser for planleggingen av andre sykehus. Jeg må nok si at jeg synes en her trekker veldig hastige konklusjoner på prosjekter vi ikke har tatt i bruk ennå. Noen av dem er under planlegging, og andre er under bygging.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Nå vil nok representanten oppleve gang på gang at jeg ikke alltid er enig med Legeforeningen, så jeg tror ikke vi skal si det slik at standarden er at de som har rett, er de som er enige med Legeforeningen, for da tror jeg ikke vi klarer å balansere ulike hensyn, hvis en bare lytter til én profesjonsorganisasjon. Så er det nok sånn at to av tre av de elementene som representanten trakk fram i sitatet fra meg, er gjennomført. Vi har etablert en nasjonal helse- og sykehusplan, som har sikret at Stortinget på en helt annen måte har en politisk styring med retningen av spesialisthelsetjenesten, og vi har også, etter min oppfatning, styrket de lokale helseforetakstyrenes rolle i dette arbeidet. Ikke minst vil det bli ytterligere styrket når helsefellesskapene nå etableres, der kommunene i mye større grad får en hånd på rattet i den felles planleggingen av hvordan spesialisthelsetjenesten skal utvikle seg. Når det gjelder helseregionene, gikk jeg inn i regjering med det utgangspunktet at jeg skulle legge dem ned, men jeg var også opptatt av at skulle vi gjøre det, måtte vi finne et troverdig alternativ. Det ble utredet, og ingen av de alternativene som kom fram der, framsto som noe særlig bedre, spesielt ikke med tanke på å sikre mer lokal innflytelse. De ville innebære, stort sett alle, sentralisering av beslutninger.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Alkohol er ingen ordinær vare, og alkoholbruk er en av de viktigste risikofaktorene for tap av friske leveår i befolkningen. Det medfører kostnader for andre enn brukeren selv, både på individ- og samfunnsnivå. Det er godt dokumentert at økt tilgjengelighet til alkohol gir økt forbruk, både blant dem som drikker ofte, og blant dem som drikker mer sjelden. Når totalkonsumet av alkohol øker, vil omfanget av helseproblemer og andre problemer knyttet til alkoholbruk også øke. Det følger av Granavolden-plattformen at regjeringen vil videreføre hovedlinjene i dagens alkoholpolitikk. Dette innebærer bl.a. å opprettholde viktige virkemidler som Vinmonopolet, bevillingssystemet, regulerte salgs- og skjenketider, alkoholavgifter og reklameforbudet. En rekke av forslagene framsatt i representantforslaget vil øke tilgjengeligheten til alkohol og svekke de virkemidlene som vi vet fungerer, og som er med på å redusere forekomsten av alkoholrelaterte skader og problemer. Det kan jeg ikke støtte. Flere av forslagene er også problematiske EØS-rettslig og utfordrer bl.a. vinmonopolordningen. Norge har en restriktiv alkoholpolitikk begrunnet i hensynet til å beskytte folkehelsen. De ulike virkemidlene inngår hver for seg som deler av en helhetlig og konsistent alkoholpolitikk. Dersom enkelte av virkemidlene svekkes, vil helheten svekkes, og det vil kunne gjøre det vanskelig å opprettholde de øvrige virkemidlene, bl.a. ut fra en EØS-rettslig sammenheng. Jeg vil på denne bakgrunn ikke anbefale Stortinget å vedta forslagene. Jeg vil ikke kommentere de enkelte forslagene i detalj, men ønsker å kommentere forslaget om å utrede endringer i innkjøpsforskriften for Vinmonopolet med sikte på å øke utvalget av lokalproduserte varer ved hvert enkelt utsalg. Jeg har forståelse for intensjonen om at Vinmonopolets kunder skal få større tilgang til lokalproduserte drikkevarer. Samtidig vil jeg også understreke følgende: En viktig forutsetning for å kunne ha en monopolordning for salg av alkohol er at norske og utenlandske produsenter likebehandles. Dagens innkjøpssystem ivaretar dette, og det må også en eventuell justering gjøre. Kravet til likebehandling setter grenser for hva man kan gjøre for å tilrettelegge for økt tilbud av norske produkter. Jeg forutsetter derfor at eventuelle endringer i innkjøpsordningen må være i henhold til EØS-rettens krav til likebehandling av norske og utenlandske produsenter.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Regjeringen vil i den omtalte nasjonale alkoholstrategien ta stilling til regulering av advarselsmerking og krav til innholdsmerking av alkoholholdig drikk, som Stortinget har anmodet regjeringen om. Arbeidet med alkoholstrategien er snart ferdig, og den vil ganske snart legges fram. Jeg er også kjent med at EU-kommisjonen nylig har uttalt at de vil vurdere å regulere dette, og vi følger dette arbeidet i EU veldig tett. EU la, hvis jeg ikke husker helt feil, i forrige uke fram en ny kreftstrategi som en del av sin satsing på helse, der bl.a. dette med innholdsmerking nå i større grad løftes fram. Uavhengig av om Norge velger å gjøre dette før eller sammen med EU, er det i hvert fall en styrke at EU også i større grad nå løfter dette opp på dagsordenen.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er alltid sånn at en kan se på hvordan reklameforbudet praktiseres og håndheves, men det er utrolig viktig at en ikke utfordrer reklameforbudet, og det er egentlig det dette handler om. Utfordringen er at det alltid kan være gode argumenter for enkeltelementer som en begrunner med utgangspunkt i informasjon til kundene, men i utgangspunktet må en være ærlig og si at veldig mye av dette handler om markedsføring. Det er også derfor de som produserer varene, er veldig opptatt av å få dem fram – de ønsker mer salg av sine produkter. Det er en helt fair sak, men summen av mange av denne typen justeringer som hver for seg kan virke fornuftig, kan også være dråpen som gjør at det norske reklameforbudet ikke står seg, og konsekvensen av det er svært alvorlig for folkehelsen.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Til det første: Mitt svar var nettopp et nøyaktig svar på det spørsmålet representanten stilte. Det er det som er grunnen. Min faglige bakgrunn er nettopp fra denne bransjen. Jeg vet at når en har fått en kunde inn i restauranten, er ikke salget gitt. En er opptatt av mersalg, og det betyr at om et produkt selges på Vinmonopolet, er det ikke slik at mengden som selges, er gitt uavhengig av markedsføringen, som også foregår inne på salgsstedene. Det tror jeg også representanten, som jeg oppfatter er en tilhenger av et fritt marked og dermed også har tro på markedsføring, rent faglig vil måtte være enig i. Så er det slik at det forslaget som får flertall, vil vi selvfølgelig jobbe med å utrede. Og jeg er enig i intensjonen: Det er en stor fordel om kundene i Norge får tilgang til flere lokalproduserte produkter. Det ønsker vi å følge opp, men innenfor rammene av det EØS-avtalen gir muligheter for.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det ikke sånn at regjeringen ikke har fulgt opp Stortingets vedtak, og jeg har nå svart at det vil vi komme tilbake til i regjeringens alkoholstrategi. Der vil også den videre oppfølgingen være omtalt.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er egentlig et forslag som ligger under finansministerens ansvarsområde. Hvilke konsekvenser en sånn differensiering ville hatt, kan jeg ikke svare på på stående fot, utover den åpenbare konsekvensen som representanten er ute etter, som vil kunne innebære en dreining av forbruket. Da må nok forskjellen i avgift være ganske stor, og jeg regner med at representanten ikke ønsker lavere alkoholavgifter. Det betyr f.eks. at produktene på polet må bli vesentlig dyrere. Det kan også være andre sider ved dette som jeg ikke kan svare på nå.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Regjeringen er opptatt av å beskytte sårbare grupper under pandemien, og de nasjonale rådene har vært rettet mot å beskytte disse gruppene, bl.a. eldre, som er særlig utsatt for koronasmitte. Dette var bakgrunnen for at vi i fjor innførte restriksjoner knyttet til besøk i sykehjem. Samtidig erfarer vi at de strenge smitteverntiltakene førte til ekstra belastninger som ensomhet og sosial isolasjon. Vi har tatt flere grep for å redusere negative konsekvenser av disse tiltakene. Faglige råd og anbefalinger er kontinuerlig blitt oppdatert. Jeg har vært veldig tydelig på at beboere i sykehjem har rett til å motta besøk, og i takt med vaksinering av sykehjemsbeboere blir det nå mulig også å klemme hverandre, ikke bare komme på besøk. Det kan komme nye utbrudd eller uavklarte situasjoner som krever begrensninger, men begrensninger og besøk må begrunnes i forsvarlighetskravet etter smittevernlovgivningen. Statsforvalterne følger opp de kommunene som praktiserer reglene for strengt. For pårørende til kritisk syke eller døende har rådene hele tiden vært at det skal legges til rette for besøk. Ved pandemiens start var det utfordringer knyttet til tilgang til utstyr både nasjonalt og internasjonalt. Derfor opprettet vi en midlertidig innkjøps- og distribusjonsordning for å sikre nødvendig tilgang til utstyr. Ordningen er nå avsluttet, og kommuner og sykehus har nå selv ansvar for å sørge for tilstrekkelig smittevernutstyr til egne tjenester. Regjeringen har imidlertid besluttet og allerede opprettet et nasjonalt beredskapslager for smittevernutstyr, som skal supplere tjenester med utstyr dersom det skulle oppstå behov for det, men jeg kan understreke at beredskapslageret ikke skal erstatte tjenestens eget ansvar for å kjøpe utstyr på normal måte. Det er de gruppene som har økt risiko for alvorlig forløp og død, som vil ha størst nytte av å være beskyttet mot covid-19. Derfor har regjeringen prioritert de aller eldste og personer i sykehjem tidlig i vaksinasjonsforløpet. De fleste i disse gruppene er nå vaksinert. Derfor har vi også nå endret rådene, slik at det blir enda lettere for eldre på sykehjem å få besøk. Jeg er enig med forslagsstillerne i at det er behov for tiltak som gir eldre tilgang på sosial kontakt. Gjennom budsjettforliket med Fremskrittspartiet har vi i 2020 bevilget 400 mill. kr til sårbare eldre, til aktivitetstiltak og bekjempelse av ensomhet for eldre. Vi har også bevilget 75 mill. kr til frivillige organisasjoner som bidrar til møteplasser og aktiviteter for eldre. I 2021 har vi bevilget 325 mill. kr til sårbare eldre og også videreført stimuleringsprogrammet.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er jeg veldig takknemlig for, og jeg er også kjent med at mange ansatte i helsetjenesten har begrenset sin sosiale omgang sterkt siden i mars. Noen har nærmest gått i frivillig karantene fordi de er så opptatt av å beskytte dem de jobber med, og gir hjelp, omsorg og pleie. Vi ser at det er en enorm vilje blant dem som jobber i helsetjenesten til å ta smittevernet på alvor og jobbe for å beskytte de ansatte. Det er jeg veldig takknemlig for.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Det er fordi det programmet faktisk er vedtatt av Stortinget i forbindelse med budsjettbehandlingen for 2021. I Kompetanseløft 2025 er det betydelige øremerkede midler hvert eneste år. Nå er det også etablert et samarbeidsforum sammen med Norsk Sykepleierforbund, Delta og Fagforbundet, der vi også sitter og diskuterer nettopp hvordan vi skal bruke disse midlene og eventuelt andre tiltak for å skape en heltidskultur, redusere bruken av deltid, redusere vikarbruken og øke bemanningen i tjenesten.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Da den artikkelen kom på trykk, tok jeg det på største alvor. Vi var i direkte kontakt med ham som tok initiativet til artikkelen, og diskuterte hvordan vi skulle følge dette opp. Det gjorde vi. Vi etablerte et samarbeid med Den norske legeforening og Helsedirektoratet og har fulgt opp artikkelen. Tilbakemeldingen vi har fått etter det, er at de som var initiativtakerne til dette, synes at den ordningen vi nå har etablert, er mye bedre. Jeg oppfatter egentlig at det vedtaket som fattes i Stortinget i dag, er fulgt opp, eller allerede gjennomført av regjeringen i samarbeid med dem det gjelder. Så kan vi hele veien bli bedre på det området, og det jobber vi med. Den ordningen vi har etablert nå, som enkelte i Stortinget er veldig kritiske til, nemlig at vi har etablert et ringsystem i forbindelse med lokale utbrudd med noen definerte tiltaksnivåer, er jo nettopp en sånn måte som gjør at de som sitter med ansvar lokalt, kan forberede seg i forkant. Det har f.eks. kriseledelsen på Nord-Jæren nå gjort ved å forutse hvordan ringsystemet vil slå ut hos dem med lokalt utbrudd. Det er ett eksempel på hvordan vi har gjort dette bedre nå.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
Nei, jeg kan ikke si et antall på det, men jeg oppfatter at kommunene i veldig stor grad følger opp de retningslinjene vi har. Det er selvfølgelig sånn at vi kunne hatt et system som innebærer at alle kommunene i landet måtte rapportere til Statsforvalteren om alt de gjør når det gjelder retningslinjer, sånn at jeg kunne svart på alle de spørsmålene jeg får av representanten Toppe om det, men jeg mener det hadde vært feil bruk av ressurser i denne tiden, rett og slett fordi vi også må begrense rapporteringskravene til kommunene i en krisesituasjon. Det er også viktig at vi har tillit til det som skjer lokalt. Jeg oppfatter at mange partier i Stortinget har tatt til orde for en tillitsreform. En tillitsreform bør, hvis den skal gjennomføres, i hvert fall inneholde en tenkning om at en ikke ber om detaljert rapportering på alle råd og veiledninger som gis ut til kommunene.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-11:
For det første er ordningen fritt brukervalg, som regjeringen har på høring og snart skal fremme for Stortinget, det motsatte av å sette bestemor ut på anbud. Det er nettopp en lovramme som gjør at kommunene kan innføre fritt brukervalg uten å måtte gå veien om anbud, som er den vanlige måten å gjøre det på nå. Dermed unngår man de negative sidene som f.eks. anbud og konkurranseutsetting vil innebære. Jeg tror veldig mange vil velge å bruke det kommunale tilbudet fordi de er fornøyd med det, men jeg har også møtt mange brukere som sier at i en situasjon der man ofte er veldig avhengig av hjelp av andre, har det en stor verdi som enkeltmenneske å kunne være sjef i eget liv og kunne ta noen valg. En av de brukerne jeg møtte som var veldig opptatt av dette, sa nettopp at betydningen av det å få en fast person til et fast tidspunkt, var det som gjorde at hun valgte en privat leverandør istedenfor kommunens tilbud, for det var viktig i hennes liv.
Erlend Larsen (Høyre), 2021-02-11:
Det er et offentlig ansvar å sikre gode helse- og omsorgstjenester for alle i Norge. Det er en av vårt lands kvaliteter, en kvalitet denne regjeringen har foredlet og videreutviklet gjennom bl.a. kortere helsekøer og større valgfrihet for pasientene. Hvordan skal våre framtidige sykehus se ut, og hvor mange pasienter skal det være plass til? Helsevesenet er i en rivende utvikling, og vi klarer neppe å se for oss hvilke nye oppgaver de skal løse i framtiden, og hvordan et sykehus best kan være designet for å gi et optimalt tilbud. Vi kan si litt om framtiden ved å se til fortiden. For 40–50 år siden var det 20–25 leger og sykepleiere til stede under en hjerteoperasjon. Brystkassen ble åpnet, og pasienten ble utsatt for store inngrep. Etter operasjonen ble det mange dager som pasient før man fikk reise hjem. I dag er det kanskje tre personer som gjør den samme jobben gjennom et tilsynelatende enkelt inngrep som gjør at pasienten kan reise hjem i løpet av en dag eller to. Nye behandlingsmetoder og nye legemidler har ført til at antall somatiske sengeplasser har blitt halvert, fra rundt 22 000 til under 11 000 i løpet av de siste 40 årene. Det er lite sannsynlig at reduksjonen de neste årene blir så omfattende, men vi må også ta høyde for at gjennomsnittlig levealder stiger så mye at vi får nye pasientgrupper. Koronapandemien har fått fram det beste Norge har i samspillet mellom byråkrati og politikk. Pandemien viser til fulle at byråkratiet skal ta seg av faglige spørsmål, og at politikken skal vurdere helheten. På samme måte må vi langt på vei stole på fagfolkene når nye sykehus skal bygges. Det er de regionale helseforetakene som skal sørge for å planlegge det framtidige tjenestetilbudet. Det er de regionale helseforetakene som har kompetanse til å utarbeide utviklingsplaner og vurdere framtidig behandlings- og kapasitetsbehov. I 2014 ble Sykehusbygg HF etablert, nettopp for å sikre overføring av erfaringer mellom sykehusprosjekter. Det er egentlig veldig merkelig at dette ikke ble etablert for mange år siden. Sykehusbygg HF skal evaluere tidligere prosjekter for å hente læring til neste byggeprosjekt. Slik utvikles beregninger av kapasitetsbehov og standarder. Jeg håper virkelig at koronapandemien har lært oss å bli bedre til å forberede samfunnet på å møte uforutsigbare hendelser. Beredskapsplanlegging blir ofte oversett til fordel for daglig drift. Nye sykehusbygg må så langt som mulig tilrettelegges for en uforutsigbar framtid. Sykehusene som er under planlegging og bygging, blir bedre rustet mot store kriser enn dagens sykehus er. De får mer fleksible løsninger og andre forutsetninger for å ivareta smittevern enn mange av dagens sykehus har. Politikere skal aldri glemme hvor den faglige kompetansen sitter. Samtidig er det heller ingen tvil om hvem som har det politiske ansvaret.
Erlend Larsen (Høyre), 2021-02-11:
Det er virkelig søtt å høre representanter fra Senterpartiet klage over underfinansiering av helsevesenet når vi samtidig vet at det nettopp er Senterpartiet som har det laveste budsjettforslaget for helsevesenet. Senterpartiets budsjettforslag var 1,5 mrd. kr lavere enn det flertallspartiene Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet vedtok.
Erlend Larsen (Høyre), 2021-02-11:
Det var naturligvis usaklig av meg å sammenligne tallene til Senterpartiet og flertallspartiene på hele helsebudsjettet. Jeg burde holdt meg til budsjettene for de regionale helseforetakene, for det er tross alt der sykehusbudsjettene ligger. Der var det ikke en forskjell mellom Senterpartiet og flertallspartiene på 1,5 mrd. kr, men på 1,9 mrd. kr.
Erlend Larsen (Høyre), 2021-02-11:
I denne saken skal vi behandle et representantforslag fra syv stortingsrepresentanter fra Fremskrittspartiet. I dokumentet fremmes 16 ulike forslag for en mer liberal alkoholpolitikk, bl.a. salg i dagligvare, momsfritak der det er smaksprøver, åpne for smaksprøver før kl. 13, tillate markedsføring av alkoholfritt øl med bryggeriets logo og eventuelle utmerkelser, i tillegg til andre tiltak for å gjøre det enklere å selge alkohol fra små produsenter samt andre liberaliserende tiltak for alkoholsalg. Komiteen har mottatt fem skriftlige innspill. To av dem understreker at økt konsum fører til økte alkoholrelaterte skader og økt kreftbyrde i befolkningen. Tre av innspillene kommer fra industrien, som heller ikke støtter alle de 16 forslagene vi har til behandling. Også industrien peker på alkoholpolitiske og helsepolitiske argumenter når de takker nei til flere av forslagene, noe som viser at de tar ansvar. Statsråden skriver i sine kommentarer til forslagene at alkoholforbruk er en av de viktigste risikofaktorene for tap av friske leveår i befolkningen. Han skriver også at regjeringen vil videreføre hovedlinjene i dagens alkoholpolitikk, slik det følger av Granavolden-plattformen. Det er verdt å merke seg at alkohol er blant de viktigste risikofaktorene for ikke-smittsomme sykdommer, og at en reduksjon i alkoholforbruket er blant de anbefalte virkemidlene for å redusere antall mennesker som dør for tidlig. Verdens helseorganisasjon har satt et globalt mål om å redusere det skadelige forbruket av alkohol med 10 pst. innen 2025. Dette er et mål også vi i Norge har satt oss. Statsråden skriver at blant representantforslagets 16 forslag er det ett som vil føre til momsfritak vi ikke har på andre varer, tre forslag som bryter med Granavolden-plattformen, fem forslag som bryter med en juridisk vurdering av den EØS-rettslige begrunnelsen for vårt vinmonopol, og seks forslag som vil øke tilgjengeligheten til eller totalforbruket av sterk alkoholholdig drikk. Ett av forslagene kan bli gjennomført, og er allerede til nærmere vurdering i departementet. Blant de 16 forslagene har komiteen samlet seg om å støtte en justert utgave av ett av dem. Komiteen innstiller på at det gjøres endringer i innkjøpsforskriften med mål om å øke utvalget av lokalproduserte varer ved hvert enkelt utsalg. Komiteen mener at dette forslaget ikke innebærer en liberalisering av alkoholpolitikken og støtter intensjonen om å gjøre det enklere for lokale produkter å bli tilgjengelige gjennom Vinmonopolet. Det er i dag rundt 20 håndverksdestillerier i Norge, og mange av dem vinner internasjonal anerkjennelse for sine kvalitetsprodukter. Det har blitt populært med produksjon av lokalt øl. I dag er det rundt 120 småskalabryggerier i Norge.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2021-02-11:
Fremskrittspartiet mener det viktigste for planlegging og dimensjonering av nye sykehusbygg er at beregningene gjøres ut fra forventet demografisk og epidemiologisk utvikling. Samtidig kan vi ikke se fullstendig bort fra de endringer i behandlingsmetoder, effektivisering og ny teknologi som finnes, og som garantert vil komme i fremtiden. Men når kapasitetsbehovet er ferdig kartlagt, må resten av planleggingen og utbyggingen være i tråd med det utredede behovet. Fremskrittspartiet er også opptatt av at sykehusene må ha et stort fokus på tilgjengelighet. Dette er viktig for både ansatte, pasienter og pårørende og gjelder for både kollektivløsninger og parkeringsplasser. Vi er ikke mest opptatt av om sykehusbygg planlegges med en spesiell beleggsprosent. Vi er opptatt av at sykehusbygg må være fleksible og ha rom for utvidelse og omstrukturering, uten at nytt må bygges. Men våre sykehus er også avhengig av nok spesialister innen alle felt for at sykehusene skal fungere optimalt. Fremskrittspartiet vil ha en ny finansieringsmodell for sykehus, der store sykehusinvesteringer behandles av Stortinget og finansieres over statsbudsjettet på samme måte som annen statlig infrastruktur. Bare slik kan vi sikre oss mot en situasjon der sykehus må nedskalere byggeprosjekter og redusere pasienttilbudet av sparehensyn. Fremskrittspartiet vil legge ned de regionale helseforetakene og fordele oppgavene mellom en nasjonal styringsenhet og de enkelte helseforetakene. Fremskrittspartiet mener innsatsstyrt finansiering, ISF, stimulerer til kostnadseffektiv pasientbehandling. Etter snart fem år med en ISF- sats på 50 pst. ser man gode resultater, og vi fremmer forslag om å øke andelen til 60 pst. Fremskrittspartiet forutsetter at ansatte er tungt inne i planleggingen av sykehusbygg, gjennom hele prosessen. Ansattes involvering i evalueringen av nybygg er avgjørende for læring til fremtidige utbygginger. Allerede i den første regjeringserklæringen mellom Høyre og Fremskrittspartiet lå det inne en intensjon om å øke bruken av avtalespesialister. Fasiten viser at bruken har vært mer eller mindre konstant siden 2008. Siden avtalespesialistene er en kostnadseffektiv del av spesialisthelsetjenesten og kan gi større tilgjengelighet og kortere ventetider, er det frustrerende at helseforetakene ikke følger opp de styringssignalene de får. I saken har Fremskrittspartiet sammen med Arbeiderpartiet fremmet et forslag, som jeg i ettertid har forstått er uklart. Meningen med forslaget var å se på hvilke sider ved ordningen som gjør at helseforetakene ikke følger opp helseministeren og Stortingets vilje. Forslag nr. 1 trekkes derfor og erstattes av et løst forslag, som fremmes på vegne av Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Jeg tar også opp de andre forslagene som Fremskrittspartiet fremmer i denne saken.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2021-02-11:
I oppdragsdokumenter fra statsråden de siste syv årene har han fokusert på bl.a. psykiatriambulanser, psykisk helse og rus under «den gylne regel», at det ikke skal legges ned rehabiliteringsplasser før kommunen har bygget opp tilsvarende tilbud, og å øke andelen avtalespesialister. Ingenting av dette er fulgt opp i tråd med de oppdragene helseministeren selv har gitt. Er helseministeren fornøyd med egen påvirkningskraft og innflytelse?
Seher Aydar (Rødt), 2021-02-11:
Helsekriser understreker behovet for å styrke offentlige helsetjenester som gir likeverdige tilbud til alle uavhengig av tykkelsen på lommeboka og hvor i landet de bor. Sykehusene våre er sårbare. Vi er nødt til å øke kapasiteten ved sykehusene, og da trenger vi også å bli mer selvforsynte med medisiner, smittevernutstyr og vaksiner. Nye sykehusbygg som bygges med få senger, få rom og lav kapasitet, går ut over helseberedskapen. Landet rundt er folk blitt nødt til å kjempe for lokalsykehuset sitt, for fødeavdelingen sin. Et helseforetak besluttet nylig å gå imot stortingsvedtaket og stenge fødetilbudet i Kristiansund. Til tross for at seks av ti innbyggere i regionen sier nei, vil et annet helseforetak legge ned tre sykehus i Innlandet. I Oslo har beslutningen om å legge ned Ullevål sykehus møtt tydelig motstand fra både fagforeninger og folk flest i byen. Det er helseforetaksmodellen som er det underliggende problemet – nemlig ved at sykehusene styres mer etter bunnlinjen og mindre etter pasientenes behov. I alle de sykehuskampene står Rødt sammen med befolkningen for sykehusene og mot helseforetaksmodellen. Den modellen ble laget etter aksjeloven i den hensikt at sykehusene skulle styres etter bedriftsøkonomiske målsettinger, men sykehus er ikke en bedrift. De ansatte er overarbeidet og opplever å ha lite innflytelse over egen arbeidshverdag. Rødt vil avvikle helseforetaksmodellen. Vi mener at sykehusene skal organiseres som offentlige forvaltningsorganer, ikke som bedriftsøkonomiske foretak. Kontroll- og ledernivåer må reduseres, og helseprofesjonene styrkes. Viktige funksjoner som renhold må være en del av sykehusets kjernevirksomhet og ikke settes ut på anbud. Praksisen med at diagnose og behandling kodes og gis en fast stykkpris, gjør at noen pasienter blir mer lønnsomme. Dette vil Rødt få en slutt på. Vi vil erstatte innsatsstyrt finansiering med 100 pst. rammefinansiering. Økonomisk motivert effektivisering, sentralisering og privatisering svekker beredskapen, og over stadig større deler av landet reiser folk seg mot direktørveldet i helseforetakene – fra Helgeland til Innlandet, fra Nordmøre til Oslo. Rødt jobber for å gi makten over helsevesenet tilbake til befolkningen og de folkevalgte. På den måten sikrer vi også innbyggernes nærhet til sykehustilbudet.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2021-02-11:
«Stø kurs» har jo vært et kjent slagord i mange år, og det kan i mange tilfeller være et godt slagord. Men hvis man ser et isfjell eller et skjær foran seg, kan det også være lurt å justere kursen. Flere har vært inne på nedbyggingen av sengeplasser innenfor somatikken de siste tiårene. Jeg har lyst til å snakke om psykiatrien, som siden 1960-tallet har fått fjernet fire av fem senger, mens folketallet har økt betydelig. For det første har jo det i veldig mange tilfeller vært et framskritt, fordi man har kunnet gi bedre behandling uten å legge inn folk over lengre tid. Samtidig kommer man kanskje på et eller annet tidspunkt til et punkt der man må stoppe opp og spørre: Klarer man å gi den hjelpen folk trenger, godt nok til dem som har de største behovene? Høyres representant Erlend Larsen var inne på at de regionale helseforetakene har kompetansen. Ja, de har mye kompetanse. Men samtidig vil sykehusene bli utfordret på dimensjonering, på økonomi og på politiske signaler. Som representanten også var inne på, er det slik at vi, regjering og storting, sitter med det politiske ansvaret for hvordan vi rigger våre sykehus. Da er jeg særlig bekymret for psykisk helsevern. NRK hadde for en tid siden en sak fra Sandviken sykehus i Bergen, der overskriften gikk ut på at de la 328 psykisk syke pasienter i korridoren fordi alternativet var verre – det ville ha vært verre hvis pasientene hadde endt med å ta livet sitt fordi de ikke fikk plass. Kalnes åpnet i 2015. Der reduserte vi antall senger i psykiatrien fra 200 til 90. Tillitsvalgte forteller nå om kronisk overbelegg og pasienter som må sove på kontorer. Pasienter som må sove på kontorer, får ikke den aller beste behandlingen, de får ikke et signal fra samfunnet om at det er plass til dem, og om at de blir fulgt opp på en god måte. Min lokalavis, Agderposten, hadde denne uka en sak om økt antall oppdrag for politi og ambulanse og fortalte om en patrulje som hadde kjørt rundt på en suicidal person i seks timer mens man ventet på psykiatrisk hjelp. Man blir ikke frisk eller bedre hvis man ikke får den hjelpen man trenger, eller hvis man blir skrevet ut for tidlig fordi det ikke er kapasitet. Man skal være forsiktig med å se for store sammenhenger, men vi hadde svært høye selvmordstall både i 2018 og i 2019. Det viser i hvert fall at vi ikke har lykkes på det feltet sånn som vi har lykkes i trafikken med å få ned antall dødsfall. Da må vi være villige til å stille oss spørsmålet om hvorvidt kursen må justeres når det gjelder dimensjonering av sykehusene våre også innenfor psykiatrien. Det spørsmålet er Arbeiderpartiet villig til å stille og villig til å følge opp. Dessverre er ikke regjeringen og Fremskrittspartiet det i samme grad i denne saken i dag.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2021-02-11:
Jeg takker for dette representantforslaget, for det gir oss grunn til å debattere sykehusfinansiering og sykehusstruktur – helseforetaksmodellen. Det er bra at vi jevnlig kommer tilbake til den debatten, og hvis det er opp til meg – og det er det til en viss grad i forbindelse med Venstres utkast til stortingsvalgprogram for neste periode – vil vi komme tilbake til en mulighet for å debattere foretaksmodellen på et grundig grunnlag. Når jeg tar ordet, er det egentlig for å si at retorikk i denne sammenhengen er veldig viktig. Å påstå at ting i norsk helsevesen er kronisk underfinansiert, som Arbeiderpartiet bruker å gjøre, mener jeg er grovt feilaktig. Her gjentar altså medlemmene fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti i komitéinnstillingen at Arbeiderpartiet i sitt alternative budsjett for 2021 foreslo å styrke sykehusenes budsjett med 1 mrd. kr. Det er faktisk helt feil. Hvis man ser på oppstillingen for det alternative statsbudsjettet, er forskjellen 270 mill. kr. Det utgjør etter en rask hoderegning en forskjell på omtrent 0,15 promille i forhold til det budsjettforliket som ble inngått mellom regjeringspartiene. 0,15 promille er altså forskjellen på armageddon og den høye himmelen som Arbeiderpartiet forsøker å legge over sitt sykehusbudsjett. Det synes jeg er en merkelig framstilling. Jeg håper vi i tiden framover kan unngå at disse uttrykkene brukes på nytt. Så med denne ydmyke påpekning vil jeg be om en liten kursjustering av den retorikken som særlig Arbeiderpartiet har brukt når det gjelder finansieringen av norske sykehus.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2021-02-11:
Jeg må få korrigere meg selv før opposisjonen ser på mine prosentregningskunnskaper. Jeg ble gjort oppmerksom på at jeg sa 0,15 promille. Det riktige er altså mellom 1 promille og 2 promille. Men det er fortsatt under promillegrensen, så jeg håper salen kan ha meg unnskyldt. Bare for å følge opp det representanten Stensland nettopp sa: Ja, sykehusene vasser i penger. Det tallet det refereres til i denne artikkelen, er at sykehusene våre, de regionale helseforetakene, ser ut til å gå med 6 mrd. kr i overskudd for 2020. Arbeiderpartiets forskjell fra det som ble presentert i budsjettforliket, er på 270 mill. kr. Sykehusene går altså med 6 mrd. kr i overskudd. Nå tør jeg snart ikke regne mer prosenter, men Arbeiderpartiets 270 mill. kr utgjør omtrent 5 pst. av det overskuddet.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2021-02-11:
Veldig kort: Denne debatten gir meg en grunn til å påpeke poenget med avtalespesialistene. De er jo egentlig det beste eksempelet vi har på at en desentralisert borgerlig politikk faktisk virker, f.eks. ved at fastlegene henviser oftere til avtalespesialistene enn til sykehusene, og at avtalespesialistene på mange måter gir det beste helsevesenet nær der folk bor. Det er i hvert fall et standpunkt Venstre stiller seg bak. Jeg er svært glad for at dette løse forslaget kom opp, så gir det oss en anledning til å stemme for det.
Aud Hove (Senterpartiet), 2021-02-11:
Noreg har dyktige fagfolk og gode sjukehus i dag, men kva er berekraftig helsepolitikk? Vi seier helse og omsorg, men helsepolitikken er styrt av økonomi og effektivisering. Det heiter pasienten i fokus, men blir opplevd som økonomi i fokus. Vi begynner verkeleg å sjå korleis helseføretaksmodellen fungerer i praksis, med samanslåing, kutt og nedleggingar, og det er ei handfull menneske som bestemmer. Politikarane har etter kvart blitt fjerna frå sjukehusstyra, og kommunane, der pasientane bur, er ikkje godt nok involverte i det som skjer rundt sjukehusutviklinga. Det er fleire her i salen i dag som har sagt at vi må lære av feila våre, og eg vil ta eit eksempel. Sjukehuset Innlandet har stått i den såkalla køen lenge før sjukehusinvesteringane i Helse Sør-Øst, men innsparingane begynte for fleire år sidan, og det såkalla målbiletet er eit skjørt kompromiss, med eitt hovudsjukehus med samling av somatikk og psykiatri og ei investeringsramme på ca. 9 mrd. kr som skal finansierast over drift med fleire hundre millionar kvart år. Så blei målbiletet endra, utan at så veldig mange var involverte i det. Det er framleis eitt hovudsjukehus, men investeringsramma er framleis på 9 mrd. kr til det eine sjukehuset. I tillegg er det plukka ut frå hovudsjukehuset eitt lite og eitt litt større akuttsjukehus og eitt elektivt – med gode grunngivingar for det. Men desse sjukehusa skal ikkje vere med i investeringsramma. Nei, då må det sparast ytterlegare på drift for å handtere vedlikehald og nødvendige investeringar. Når ein då veit at det skal sparast på drift for 30 pst. av eigenfinansieringa og det skal lånast 70 pst., som det i tillegg skal betalast renter til staten av, og at sengekapasiteten går ned innanfor både somatikk og psykiatri, vil det gå ytterlegare ut over pasienttilbod. Det skulle satsast på lokale medisinske senter med desentraliserte spesialisthelsetenester og prehospitale tenester berre vi gjekk for eitt hovudsjukehus – sentralisere for å desentralisere. Investeringsramma på 9 mrd. kr er på ingen måte å vinne i Lotto, og pasientar i Innlandet merkar allereie no at nedtaka er tøffe, spesielt innanfor psykiatri og lungebehandling. I 2012 var det samhandlingsreforma. No heiter det helsefellesskap. Det er fine ord og sikkert gode intensjonar, men helseføretaka har berre sin eigen økonomi å ta omsyn til og ikkje noko økonomisk ansvar for korleis dette påverkar kommunehelsetenesta. Sjukehus blir planlagde med økonomi i fokus, ikkje reelle behov, innsparingane blir det kommunane som må dekkje, og belastninga vil pasientane merke. Vi ser berre starten på dette om vi ikkje får gjort endringar. Ingenting kan vekse inn i himmelen, men ingen pasient blir friskare av færre tilbod og færre senger. Det behovet har vi eit ansvar for å dekkje – på rett nivå.
Aud Hove (Senterpartiet), 2021-02-11:
Dette er kanskje eigentleg meir ein replikk til representanten Stensland, som seier at Senterpartiet spring rundt og lagar skilling, som vi seier i Skjåk. No annonserte vel statsministeren at regjeringa ville bruke 20 mrd. kr kvart år i fem år på nye sjukehusbygg, men det er vel ei sanning med modifikasjonar. For det er jo det vi diskuterer her: Kven er det eigentleg som betaler for dei investeringane? Det er det Sjukehus-Noreg merkar no, og mange kommunar begynner å bli bekymra for kven som eigentleg må betale prisen for dei investeringane.
Aud Hove (Senterpartiet), 2021-02-11:
Sjølv om vi alle gler oss til at verda skal vende attende til meir slik vi kjenner ho før pandemien, veit vi at verda står overfor store utfordringar. Det må vi ikkje gløyme, og vi er vel forholdsvis flinke til å minne einannan på det. Her har forskarane ei viktig rolle for å finne dei rette nøklane til å låse opp for framtida. Difor er det viktig at vi no framover brukar tida og ressursane klokt og byggjer opp og ikkje ned forskingsaktivitet. Alle delar av akademia har stått klare. Det manglar ikkje på gode idear og prosjekt, og vi veit at det ligg inne gryteklare næringslivsretta prosjekt. Det er søknader inne i programma med effekt for sysselsetjing og innovasjon i dagens konjunktursituasjon. Vi har ein klimadebatt som også treng forsking og fakta. Skal vi få ei faktabasert og berekraftig omstilling, må vi ha eit velfungerande økosystem for forsking og innovasjon. Det er heilt avgjerande for å mobilisere ressursar i heile landet til omstilling og nyskaping, både lokalt, regionalt og opp mot det internasjonale forskingsarbeidet. Men av ingenting blir det ikkje noko. Instituttsektoren opplever no eit stort inntektsbortfall og mistar kontraktar med næringslivet og det offentlege som følgje av koronasituasjonen. Vi i Senterpartiet har føreslått å auke midlane både i revidert nasjonalbudsjett og i statsbudsjettet for 2021 for å forhindre permitteringar og oppseiingar og for å setje i gang forskingsprosjekt retta mot både næringslivet og det offentlege. Pandemien bidreg til større usikkerheit i marknaden. Det er difor større behov for at staten bidreg med risikoavlastande tiltak i innovasjonsprosessar. Sidan det er så mange stipendiatar og postdoktorar som har blitt forseinka på grunn av korona, må det vere rimeleg at dei får rett til forlenging. Dei har stilt opp og brukt mykje meir tid på undervisning og desto mindre på eiga forsking. Etter sju år med ostehøvelkutt frå regjeringa på UH-sektoren er no det akkumulerte kuttet på over 1 mrd. kr. Effektiviseringskuttet gjer at forskarane forskar mindre og administrerer meir, om ein ser på funnet i undersøkinga. Det heiter seg at etter sju feite år kjem det sju magre. Vi får snu på det, kanskje: Etter sju magre år får vi håpe at det kjem sju feite. Men eg er glad for signalet frå statsråden om å opne opp att campus, det er bra. Det er litt uforståeleg når grunnskule og vidaregåande som har elevar, klarer å leggje til rette for det. Difor må universitets- og høgskulesektoren også kunne leggje til rette for at studentane kan møte på campus og få noko av det sosiale livet som vi alle treng.
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-02-11:
Jeg har lyst til å bemerke til representanten Hoves innlegg at helseforetakene ikke bare har sin egen økonomi å ta hensyn til, helseforetakene skal ta hensyn til pasientene de er satt til å tjene. Det er pasientene vi snakker om, ikke pengene, og helseforetakene har et sørge-for-ansvar for pasientene i sin region. Når man først snakker om penger, kunne vi i forrige uke lese i NRK at Helse-Norge vasser i penger – Helse-Norge vasser i penger. Det må være flaut å stå her og snakke om underfinansiering, samtidig som NRK skriver at Helse-Norge vasser i penger. Enten leser ikke opposisjonen NRK, eller så tar NRK feil. Så er det mye snakk om systemet, det er snakk om helseforetakene. Selvfølgelig skal de settes under et kritisk lys, det er jobben vår, men dette er ikke statisk. Jeg synes Arbeiderpartiet sier det fint; de har gått til valg på helseforetaksmodellen, men de vil gjøre noen justeringer. Det har vi også gjort – vi har justert, vi har gjort endringer ved å opprette egne foretak innenfor IT, innenfor bygg og andre ting. Man har gjort store endringer underveis, modellen blir utviklet. De som tar til orde for å avvikle foretaksmodellen, vil tilbake til en regional modell med selvstendige sykehus, ganske likt sånn det var før 2001. De må ta inn over seg at en sånn modell vil innebære et stort behov for en sterk stat som ordner opp når det svikter – det vil bli mindre samordning. Regionale helseforetak har en viktig rolle å spille når det gjelder å samordne praksisen i sin region. Det vil gå ut over prioritering, og vi vil få suboptimalisering av behandlingen, der RHF-ene spiller en viktig rolle i planlegging og dimensjonering. Så til forslag nr. 14, fra Fremskrittspartiet: Det er et godt forslag. Forslag nr. 1, som nå er trukket i debatten, var ikke fullt så godt. Vi velger å støtte dette forslaget om å bidra til økt bruk av avtalespesialister i helseforetakene. Det er god Høyre-politikk, og det er også god Kristelig Folkeparti- og Venstre-politikk. Derfor støtter vi det. Så stusser jeg litt på representanten Wilkinson, som syntes dette var et dårlig forslag, og som lurer på hva man skal bruke avtalespesialistene til. Man må nesten være SV-politiker for å lure på hva man skal bruke flere avtalespesialister til. Man skal selvfølgelig bruke dem til å behandle pasienter. Alle som jobber i helsetjenesten, er der av én grunn – behandling av pasienter – inkludert avtalespesialister. Vi trenger flere, og en klok mann sa en gang at de er helsetjenestens uslepne diamant.
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-02-11:
Jeg er enig med Wilkinson: Vi trenger flere psykologer og psykiatere, og jeg håper at en vil bruke denne anledningen til å øke antall avtalespesialister innen også det feltet der. Kjersti Toppe anklager oss for å drive med billige poeng. Når Kjersti Toppe anklager en for billige poeng, skal en lytte nøye. Senterpartiet har det laveste sykehusbudsjettet. Det er ikke noe å diskutere. Ja, de har overført noen penger til kommunal, og når det gjelder sykehusbudsjettet, har de økt potten med noen hundre millioner, men den er låst til akuttmedisinske tjenester, til ambulansetransport. Samtidig er de det partiet som springer rundt i hele landet og lover gull og grønne skoger. Regnestykket går ikke opp. Det er historien om billige poenger, for det er ikke finansiert. Bare forslaget eller kravet om lovfestet utrykningstid for ambulanse bruker opp hele økningen til Senterpartiet i deres alternative budsjett. Så ikke kom her med billige poenger – det har de plenty av selv i Senterpartiet.