trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-12-17:
Barn som trenger tiltak utenfor hjemmet, skal få et stabilt tilbud som er tilpasset deres situasjon og behov. Det handler om kvaliteten og innholdet i tjenesten, og at det gis til rett tid. De kommersielle bidrar til det. Det gjorde det også under den forrige regjeringen, hvor SV satt. Jeg mener at det fortsatt er en riktig bruk av kommersielle aktører, at det er et gode i denne sektoren. I arbeidet med barnevernsreformen innhentet Barne- og likestillingsdepartementet et betydelig kunnskapsgrunnlag om dette. Departementet varslet i Prop. 73 L for 2016–2017 at det er et behov for å vurdere rammene for bruk av private. Det har vi gjort. Barne- og likestillingsdepartementet har i brev til alle kommuner i Norge redegjort i detalj for når og for hvordan kommunene kan benytte private aktører på barnevernsområdet. Jeg har også satt i gang et omfattende internt arbeid med å gjennomgå rammene for det private barnevernet, der formålet er å sørge for riktig bruk av private aktører, effektiv ressursbruk, og at barnas og familienes rettssikkerhet blir ivaretatt på en god nok måte. Vi har også en pågående ekstern utredning om hvordan det kan sikres likere lønns-, arbeids- og pensjonsvilkår mellom offentlige og private aktører. Barne- og likestillingsdepartementet er også involvert i Nærings- og fiskeridepartementets utvalg som skal kartlegge pengestrømmer i offentlig finansierte velferdstjenester. Bufetat har selv gjort flere grep som har styrket etatens styring og kontroll med innhold i og utgiftene til tjenestene de anskaffer. Jeg er glad for at komiteen har merket seg at regjeringen har satt i gang mange prosesser når det gjelder bruken av private, ideelle og kommersielle leverandører. Når vi ser hvor vesentlige bidrag de kommersielle aktørene gir i både det statlige og det kommunale barnevernet, er jeg bekymret for at det forslaget som vi har til behandling i dag, vil utgjøre en risiko for tilbudet til de barna vi her snakker om. I tillegg vil også dette forslaget gripe inn i det allerede pågående og omfattende arbeidet som denne regjeringen har tatt initiativ til, en gjennomgang av bruken av de private aktørene, som ikke den rød-grønne regjeringen gjorde i sin tid. Vi ser frem til resultatet av det arbeidet, sånn at bruken vil være forsvarlig og til det beste for barna.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-12-17:
Vi legger til grunn at alle private aktører selvsagt skal følge de samme kvalitetskravene som det offentlige. Vi legger til grunn vi ikke skal betale mer for de private tjenestene enn det som er nødvendig, og vi legger til grunn at de private aktørene skal være et supplement til det offentlige. Vi følger selvfølgelig opp Stortingets vedtak i regjeringen, men vi må sikre oss at vi ikke utraderer store deler av barnevernet gjennom å kutte ned på de kommersielle aktørene. Det offentlige og de ideelle er langt fra å kunne bære ansvaret med å kunne tilby en tjeneste som er god nok til alle barn rundt om i hele Norge. Hvis vi fulgte opp Senterpartiets forslag, kunne vi risikert at en rask omsetting av forslaget ville betydd at veldig mange barn rundt omkring i hele Norge hadde stått uten et tilbud fra barnevernet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-12-17:
Som representanten Øvstegård kjenner godt til, er det svært kompliserte saker vi her snakker om. Det er barn med store behov, og det er akutte behov. I utgangspunktet skulle Bufetat ønsket at man hadde alle plassene tilgjengelig selv, men det er ikke mulig å ha det i alle kommuner over hele landet til enhver tid. Da hadde vi brukt altfor store deler av barnevernsbudsjettet på tomme plasser. Så er det ikke riktig det som sies her, at for hver enkelt sak og hvert enkelt barn blir informasjon gjort kjent. Ved offentlig kunngjøring av disse anbudene gis det ingen informasjon om enkeltbarn. Det er først og fremst når Bufetat har funnet en løsning, at informasjon om tiltak for det enkelte barn blir kjent. I praksis er det ofte sånn at når man har funnet det tilbudet som er tilpasset det enkelte barn, sendes det informasjon over.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-12-17:
Det er jo en grunn til at det har vokst fram et marked av private aktører på dette feltet. Det er fordi det offentlige alene ikke klarer å tilby en tjeneste til hvert enkelt barn som barnevernet er satt til å hjelpe. Dette er barn som har komplekse behov. Det er en vanskelig situasjon, det er en akutt situasjon, og det har vist seg at de private aktørene er et helt nødvendig supplement. De er viktige bidragsytere til at barnevernet kan gi gode nok tjenester til de barna som trenger det. Så har vi sagt fra regjeringens side at vi ønsker å ta en gjennomgang av pengestrømmene hos de private aktørene. Det er nødvendig fordi det fremsettes en rekke påstander som det er viktig at man får mer kunnskap om.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-08:
På vegne av en tverrpolitisk allianse mellom Jon Gunnes, fra Venstre, Une Bastholm, fra Miljøpartiet De Grønne, og meg selv – og alle Bymarkas venner i Trondheim – vil jeg framsette et forslag om å be regjeringen utrede en egen bymarklov for Bymarka i Trondheim à la markaloven i Oslo.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-11-08:
I dag fastsettes i finansforetaksloven § 13-9 andre ledd en absolutt grense på 15 pst. for norske livsforsikrings- og pensjonsforetaks eierandeler i annen virksomhet enn livsforsikring og pensjon. Grensen foreslås i denne saken fjernet til fordel for en skjønnsmessig grense mot å drive forsikringsfremmed virksomhet. Den absolutte skranken på 15 pst. er oppfattet å hindre en mer lønnsom og effektiv forvaltning av pensjonskapitalen. Grensen mellom å investere i og drive forsikringsfremmed virksomhet vil være skjønnsmessig og skal håndheves av Finanstilsynet. EØS-regelverket Solvens II setter felles skranker for alle livs- og pensjonsselskaper i EØS-området mot å drive forsikringsfremmed virksomhet. Ved at vi fjerner vår særnorske grense for eierskap på 15 pst., vil norske banker få et regelverk i tråd med andre europeiske banker. Den særnorske grensen på 15 pst. ble opprinnelig innført i forsikringsloven i 1988. Etter det har lovgiver stilt betydelig strengere krav til risikovurderinger og tilbakeholdelse av kapital i finansforetak, som også inkluderer livsforsikrings- og pensjonsselskap. Det er avgjørende at pensjonskapital forvaltes trygt. En samlet finanskomité vil understreke viktigheten av at selskapene kan oppfylle sine forpliktelser overfor sine kunder. Vi legger til grunn at Finanstilsynet i sin tilsynsvirksomhet vil vektlegge den risikoen. Det er en enstemmig komité som står bak innstillingen.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-11-08:
Jeg satte pris på å høre justisministeren snakke her, nettopp fordi jeg hører en justisminister som synes å ta dette på høyeste alvor, som tar dette store samfunnsproblemet virkelig på alvor, og det mener jeg er et godt steg i riktig retning for at vi skal få gjort noe med det. Den siste tiden har jeg blitt kontaktet av mange interesseorganisasjoner som har uttrykt nettopp denne bekymringen for at riktig behandling av saker om hatkriminalitet i stor grad avhenger av hvor en befinner seg i landet – dette til tross for at saker om hatkriminalitet skal prioriteres i alle politidistrikter, som jeg var inne på i mitt første innlegg, og som justisministeren også repeterte. Et av målene i den nevnte handlingsplanen, «Trygghet, mangfold, åpenhet» fra 2017, er jo nettopp at saker om hatkriminalitet skal sikres lik behandling uavhengig av bosted. Jeg er også klar over – og glad for – Riksadvokatens retningslinjer om at dette skal være prioriterte saker. Samtidig ser vi at det likevel ikke alltid blir prioritert. Det ble nylig laget en veileder, som nevnt, for politiet, som av regjeringen er tenkt skal fungere som et landsdekkende verktøy i arbeidet med å registrere hatkriminalitetssaker riktig. Veilederen kan imidlertid ikke gi de ansatte i hvert distrikt de nødvendige ressursene eller kompetansen i arbeidet som må gjøres på feltet. Regjeringen har videre et mål om større fagmiljøer, som vi har hørt, og rom for spesialisering i politiet, men dagens tiltak sikrer ikke at alle distrikt har kompetanse og ressurser til å håndtere og avdekke hatkriminalitet. For at dette skal være et effektivt virkemiddel i arbeidet mot hatkriminalitet, peker mange på at det er et behov for målrettet spesialisering og dedikerte ressurspersoner eller grupper i distriktene, tilsvarende ordningen i Oslo politidistrikt. Jeg er også glad for at justisministeren kan melde om at det har kommet et eget videreutdanningstilbud. Håpet mitt er at det skal sikres at dette når ut i alle distriktene, slik at den kompetansen faktisk også når ut, at det ikke bare blir et utdanningstilbud som bare de spesielt interesserte eller de spesielt dedikerte tar. Så har jeg også en stor forventning til mange av disse handlingsplanene, både at de blir fulgt opp, og ikke minst at den nye varslede handlingsplanen mot rasisme og diskriminering også i stor grad følger opp dette. Jeg ser fram til å høre hvordan dette arbeidet skal følges opp.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-11-08:
Noe av det vanskeligste med å skrive denne interpellasjonen og finne ut hva man skal si, var ikke at det var mangel på eksempler å trekke fram eller ting å bringe opp, men det var rett og slett å finne ut hvilke eksempler jeg kunne trekke fram, fordi det finnes så mange forferdelige som ikke egner seg å trekke fram på Stortingets talerstol. For alle vi i denne salen må anerkjenne at vi tidligere ikke har gjort nok – det er ingen av oss som har gjort nok med dette tidligere. Derfor må vi se framover, og jeg er glad for at justisministeren varsler at han er på ballen her. Det er noen særlige utfordringer også i vår samtid. Når man eksponeres for så mye hat i sosiale medier og på internett, skaper det en annen virkelighet for dem som har disse hatefulle tankene, og man får i mye større grad enn før også bekreftelse på disse tankene. Når det blir sendt ut filmer med «tutorials», altså opplæring i hvordan man limer igjen munnen til folk som ser ut som om de er homofile, eller limer igjen andre kroppsåpninger, ryster det meg virkelig, også når det sendes ut filmer som oppfordrer folk til å begå grov vold mot folk de mener er annerledes. I det siste har vi sett en film der en ung gutt, heldigvis ikke i Norge, ligger døende på bakken med kommentaren: Dette var riktig å gjøre. Det sendes rundt også i norske miljøer. Dette er eksempler som er så grufulle at det virkelig, virkelig er på sin plass at vi alle innser at dette er noe vi må jobbe med framover. Jeg er glad for mange av de signalene justisministeren sender her i dag. Jeg er også glad for at han signaliserer at han skal se på dette med organiseringen, for det finnes helt klart flere modeller og flere måter å gjøre det på. Det viktige for meg er at vi sørger for at kompetansen er der, for det er prioriterte saker i dag, men det er ikke nok kompetanse ute, så vi må finne gode måter å sørge for at kompetansen kommer ut på. Vi må også anerkjenne at begrepet «hatkriminalitet» er større enn mange kanskje har i sin bevissthet. For det handler om homofile, som har blitt nevnt mye i dag, men det handler også om funksjonsnedsettelse – det handler om utrolig mange grupper som veldig lett blir glemt i denne typen debatter. Jeg ser fram til at vi fortsetter denne diskusjonen. Denne interpellasjonen håper jeg bare var en liten start.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-11-08:
La meg igjen begynne med å understreke at jeg setter stor pris på engasjementet til representanten. Jeg tror det er viktig å debattere disse sakene og diskutere dem mye. Det er viktig for politiet, og det er viktig for publikum. Dette er en type kriminalitet som for få tiår tilbake ikke fikk nok oppmerksomhet, og som vi trenger å fokusere på. Jeg er overbevist om at de tiltakene som er iverksatt, vil gi resultater. Jeg tror en veileder vil gi resultater, og jeg tror et studietilbud vil gi resultater. Jeg tror Riksadvokatens stadige påpekninger og prioriteringer vil gi resultater, og jeg tror at den kunnskapsinnhentingen som skjer gjennom registrering, vil gi resultater, og at Oslo politidistrikt deler sine kunnskaper. Når det så gjelder organiseringen i politidistriktene, har jeg en veldig pragmatisk og praktisk holdning til det. I Oslo har man dedikerte ressurser til det. Oslo er et stort distrikt og det kan være naturlig å gjøre det. Ellers er det opp til politimestrene å organisere slik at man får mest mulig politikraft ut av det. Vi har jo i politireformen lagt vekt på felles straffesaksinntak, som er en måte å koordinere og prioritere alle saker på, for det er viktig at det sitter noen og sier hvilke saker vi skal følge opp med én gang og hvilke saker vi skal prioritere å sette inn ressurser på. Det er jo der den viktige prioriteringen mot hatkriminalitet skal skje. Så kan det godt hende at man likevel skal se på om det i hvert fall i enkelte distrikter er nødvendig med dedikering, men jeg vil ikke si at det er gitt at det er det som er riktig. Det kan til og med hende at det hadde vært mer naturlig å legge enda mer ressurser og kunnskap på Kripos eller på en nasjonal påtaleenhet. Altså: Det er ulike måter å sørge for at kunnskapen blir ivaretatt, fordi vi er fortsatt i en situasjon hvor vi bygger opp kunnskap og skal formidle denne kunnskapen til politifolk ute i landet. Men jeg tar med meg dette innspillet. I utgangspunktet ligger politireformen fast med felles straffesaksinntak, men det kan være behov for både sentraliserte løsninger og spesialiseringer ute i distriktene. Men som sagt: Vi har fokus på dette, og allerede i morgen setter jeg meg ned med barneministeren for å få enda flere nye innspill fra organisasjonene og dem som jobber med dette. Det er jo fordi barne- og likestillingsministeren også er diskrimineringsminister og har ansvar for å unngå det i Norge. Det illustrerer et annet viktig poeng, at dette ikke bare er en politisak. Dette er også en sak som gjelder bredere deler av samfunnet, det gjelder mange deler av samfunnet, det gjelder arbeidsliv, det gjelder offentlig debatt, det gjelder presse og media, men det gjelder også politiet.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-11-08:
Jeg vil igjen få lov til å takke interpellanten og de andre deltakerne i denne debatten. Jeg synes det var veldig gode og ikke minst tankevekkende innlegg fra alle. Jeg tror vi alle kan erkjenne to ting. Det ene er at vi trenger mer kunnskap om dette – både vi, politiet og det offentlige Norge – men vi kan også være tydeligere på holdninger. Når det gjelder holdninger, tenker jeg at man kan ta det på større alvor når det dukker opp. Det tror jeg nok gjelder politiet, men det gjelder også alle oss som personlig deltar i den offentlige debatten. Vi har et behov for å være tydelig, vise holdninger når det kommer uakseptable ytringer – selv om de ikke er kriminelle, tror jeg er det er et poeng å vise holdningene. Når det gjelder politiets arbeid, er dette prioritert. Det er også grunn til å minne om at vi er midt i en politireform. Stortinget har behandlet politireformen for en stund siden; politiet er i gang med reformen nå. De fleste vedtakene om de siste organisasjonsendringene kommer på plass i 2018. Jeg er enda litt tilbakeholden med å detaljstyre politiet. Det er veldig mange ønsker om å tegne organisasjonskart for politiet, hvor det skal stå noe enten om særlig innsats mot en type kriminalitet, om at det skal være en geografisk lokalisasjon, eller om hvor det skal være et lensmannskontor. Jeg tenker at vi nå skal la denne reformen få gå seg til, og så må vi prøve å la politimestrene organisere sitt arbeid i størst mulig grad. Det betyr ikke at de skal være uten politisk oppmerksomhet eller politisk trykk. Vi har virkemidler gjennom dialogene med Politidirektoratet og Riksadvokatens skriv, hvor vi sier hva som skal prioriteres. Jeg har ingen skarpe tanker om hvordan man skal tegne organisasjonskart eller organisasjonsbokser ute hos politimestrene. Det viktigste er at det virker. Når det gjelder denne typen kriminalitet, tror jeg det er veldig viktig at alle politifolkene, alle politipatruljene og alle påtalejuristene er obs på det, klar på det, forstår det og kjenner det igjen når det forekommer – at man ikke er så spesialisert at det blir borte. Dette er noe som den nye avdekningen viser, nemlig at det nok har vært en del kriminalitet der ute, som man kanskje ikke har tenkt på som hatkriminalitet. Det betyr at man ikke får med det straffeskjerpende elementet som skal ligge til grunn. Når man f.eks. blir dømt for en krenkelse eller vold, skal det være straffeskjerpende hvis det er hatkriminalitet. Det er viktig at alle kjenner det igjen. Jeg er også enig med representanten i at internett ikke er en lovlig sone. Det er ikke sånn at fordi vi har fått internett, er det fritt fram å gjøre hva man vil der. Også internett skal være underlagt de samme regler og lover som gjelder for resten av samfunnet.
Olivia Corso Salles (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-08:
En lørdag på Tøyen er en kvinne med hijab på vei hjem fra butikken. Ut av det blå hører hun en dame rope – jeg må på forhånd beklage ordbruken, president – «jævla negerhore». Rett etterpå går damen til angrep på henne. Dette er ett eksempel. Representanten Almeland kom med et annet eksempel, som jeg også hadde tenkt å ta opp, som handlet om Tamarin på 25 år som satt på trikken. Som nevnt har hun cerebral parese, en funksjonsnedsettelse som gjør at hun ikke kan styre alle bevegelsene i kroppen sin, og som gjør at hun halter litt når hun går. Hun er vant til å få blikk, men denne gangen var det altså en gutt som reiste seg opp, gikk bort til henne og spyttet på henne. Da Tamarin gikk til politiet for å anmelde saken, fikk hun beskjed om at hun var den første som hadde anmeldt hatkriminalitet på bakgrunn av funksjonsnedsettelse. Dette er ikke lenge siden. Riksadvokaten har, som sagt her, hatkriminalitet som en av sine prioriterte saker. Likevel er det kun én avdeling i Oslo enhet øst som jobber spesialisert med hatkriminalitet. Det er ikke godt nok. Ministeren nevnte en veileder. Det er fint med veiledere, men det viktigste er at noe skjer der ute. Når hatkriminalitet er et prioritert område, må det være et mål å heve kompetansenivået i alle politidistriktene og sikre dedikerte ressurser til å prioritere området. Per i dag framstår kompetansehevingen i distriktene som tilfeldig og frivillig. SV har foreslått at regjeringen skal opprette dedikerte grupper i ulike politidistrikter med oppgave å arbeide mot hatkriminalitet og med mål om å dekke hele landet – grupper som skal ha spesialkompetanse på feltet, arbeide systematisk mot hatkriminalitet, sørge for å heve kompetansen om hatkriminalitet hos alle ansatte i politiet i sitt distrikt og rapportere om det som blir gjort. SV har også foreslått at det opprettes en nasjonal enhet med koordinerings- og fagansvar for hatkriminalitet. Det jeg lurer på, er om dette er noe ministeren kan støtte?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-08:
I morgen er det 80 år siden jødeforfølgelsene i Tyskland for alvor ble trappet opp, med krystallnatten. 1 400 synagoger ble brent ned, og over 7 500 butikker ble vandalisert. I tillegg ble 91 jøder drept og omtrent 30 000 jøder ført til konsentrasjonsleirer. I dag, 80 år senere, marsjerer igjen nazister i gatene våre. Den nynazistiske organisasjonen som kaller seg for Den nordiske motstandsbevegelsen, rekrutterer i Norge, med budskap om hat, splittelse og vold. Målet er jøder, skeive, innvandrere, venstresiden og media, for å nevne noen. Akkurat det tegner en veldig mørk og alvorlig himmel over denne interpellasjonsdebatten, fordi folk føler på en helt ekte frykt. I mitt hjemfylke har nazistene aksjoner hver måned. De har markeringer i gågatene våre. De prøvde å sperre av et valglokale i Sarpsborg på valgdagen i fjor, og overalt hvor man går, ser vi klistremerker og plakater med hatbudskap fra denne gruppen. Nå senest har de hengt opp klistremerker hvor vi kan se bilder av hengeløkker fra lyktestolper med påskriften «reservert for folkeforrædere» – reservert for folkeforrædere. Organisasjonens medlemmer har begått vold, den ytterste konsekvensen av hatkriminalitet, også med dødelig resultat i andre land. Dette er en av hatkriminalitetens organiserte spydspisser i Norge, et eksempel på hatkriminaliteten og hvor langt den kan gå, og en av driverne av noen av de aller verste holdningene. I 2017 ble det anmeldt 549 saker om hatkriminalitet på landsbasis, og det er en økning på nesten 18 pst. fra året før. Derfor er jeg veldig glad for denne interpellasjonen. Jeg er også glad for at SV tidligere har fremmet forslag som nå ligger inne til behandling, med tiltak mot hatkriminalitet. For det er tydelig at det ikke jobbes godt nok mot hatkriminalitet i hele landet, når vi i dag bare har en dedikert gruppe til dette i Oslo og framveksten av organiserte nynazister har blitt tillatt. Det understreker at mer må gjøres. Derfor foreslår SV å opprette dedikerte grupper i flere politidistrikt med oppgave å arbeide mot hatkriminalitet på landsbasis og å opprette en nasjonal enhet med koordinerings- og fagansvar for hatkriminaliteten. Dette handler om å ta folks frykt på alvor. Det handler om de ekstreme ytringene vi ser i kommentarfelt. Det handler om de hendelsene vi allerede har fått referert fra denne talerstolen. Det handler om hets, og det handler i ytterste konsekvens om det jeg har snakket om i dag, nemlig organiserte grupperinger rundt et voldelig hatbudskap. Det må vi ta på alvor. Vi må vise at samfunnet skal stille opp for dem som rammes av hat.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-11-08:
Først takk til representanten Grunde Almeland for denne viktige interpellasjonen. Temaet hatkriminalitet må berøre oss alle, for hatkriminalitet har opphav i rasisme, diskriminering, fobi mot lesbiske, homofile, transpersoner – personer som noen definerer ikke å tilhøre normalen. Jeg var nylig på en reise i Polen, og i Krakow snublet jeg nesten over en demonstrasjon av ytterliggående grupper som var nøye planlagt. Demonstrasjonen hadde det klare budskapet at homofile og transpersoner ikke var ønsket i landet. Dette er ytterliggående grupper som ikke bare er i Polen, men som også vokser fram i andre europeiske land. De organiserer seg og er på treningsleirer. Jeg er ganske sikker på at andre typer kriminalitet er i kjølvannet av disse gruppene, og det bør bekymre oss. Jeg forstår at det bekymrer vår justisminister. Siden dette har pågått en stund, har Europarådet allerede tatt opp hatkriminalitet, og siden 2013 det de kaller «No Hate Speech Movement», og tatt flere initiativer til landene for å lage kampanjer, særlig blant ungdom, nettopp med tanke på å forebygge hatefulle ytringer. Kanskje trenger vi en kampanje i Norge for å få en bevissthet om både at det er straffbart, og at det ikke skal forekomme. Jeg synes det er bekymringsfullt. Selv om politiet nå har bedre metoder og høyere kompetanse som gjør at man kan monitorere og avdekke hatefulle ytringer, har jeg en mistanke om at det kanskje bare er toppen av isfjellet man får avdekket. Jeg er glad for at justisministeren påpeker at vi skal ta dette på det største alvor. Det er viktig for oss at det er lik praksis i hele landet, at det ikke er forskjell på dette i verken avdekking eller prøving i retten. Jeg tror politiet må sette inn innsatsen i det forebyggende arbeidet. Det gjelder politiets besøk på skoler hvor narkotika- og alkoholmisbruk står høyt i fokus. Jeg tror hatkriminalitet mot grupper er utrolig viktig å få fram. Igjen takk til representanten som har tatt opp dette temaet. Jeg er sikker på at vi kommer til å jobbe videre med det, og jeg er spent på hvordan justisministeren vil følge opp spørsmål og initiativ som er tatt her i salen.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2018-11-08:
Jeg vil gjerne begynne med å gi representanten Almeland ros for å ta opp denne interpellasjonen om et viktig tema. Jeg er også glad for å høre at justisministeren tar dette på største alvor. Vi lever jo i en tid hvor mer og mer av vår hverdag beveger seg over på internett, og hvor sosiale medier med alt det fantastiske det bringer med seg, også er en arena for både alvorlig og mindre alvorlig hets og mobbing – enten det er mobbing blant skolebarn, eller det vi har sett de siste dagene, hvor en byråd fra Miljøpartiet De Grønne i Oslo, som jeg selv har kranglet mye med når det gjelder politikk, blir hetset når hun kommer med en god nyhet om at hun venter barn og skriver dette på sosiale medier. Vi lever i en tid hvor mye av det vi ikke liker, kommer fram nettopp på sosiale medier og på internett, mens dette tidligere kanskje var mer skjult. Jeg hadde, jeg tror det var i 2014 eller i 2015, gleden av å få være med statsministeren som hennes statssekretær til Det Mosaiske Trossamfunn i Oslo, hvor vi dessverre fikk høre fra lederen der at begreper som både «hore», «homo» og «jøde» fortsatt er blant de mest brukte skjellsordene i skolegårder i Oslo. For meg var det en vekker. Jeg er glad for at regjeringen, og også Oslo kommune og mange andre offentlige instanser rundt omkring i landet, har ulike strategier, enten det er regjeringens handlingsplan mot antisemittisme, det er strategier mot hatefulle ytringer, eller det er en handlingsplan mot voldelig ekstremisme – den kanskje mest alvorlige på skalaen av den typen hets og det hets kan bringe med seg. Vi vet fra andre steder i Europa at f.eks. jødiske barn ikke tør å si på skolen at de er jøder. Muslimhets, spesielt på nett, er et økende fenomen. Dette er trist fordi skarp politisk debatt er både viktig og bra for demokratiet. Men når det beveger seg over i hets og hatefulle ytringer, er det noe vi som mennesker rett og slett ikke kan akseptere. Jeg er også veldig glad for at det politiske Norge står sammen om at vi ikke skal akseptere dette, dette er noe som ikke handler om partigrenser, men om hvordan vi ønsker at vår politiske debatt og anstendighet mellom mennesker skal være i vårt samfunn. Jeg vil igjen takke interpellanten for å ta opp denne viktige problemstillingen, og jeg er glad for at regjeringen har flere strategier som følges opp. Men dette arbeidet er nok ikke over med det første – her må vi alle være årvåkne og kontinuerlig ta vår del av jobben framover.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
På vegne av representantene Ingvild Kjerkol, Tuva Moflag, Tellef Inge Mørland, Elise Bjørnebekk-Waagen og Tore Hagebakken vil jeg legge fram et representantforslag om å utrede og utarbeide forslag til lovhjemmel slik at kommuner som ønsker det, kan forsøke en ordning med obligatorisk innkalling til MMR-vaksinering.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-14:
På vegne av representantene Elise Bjørnebekk-Waagen, Ingvild Kjerkol og meg selv vil jeg fremme et forslag om bedre kommunetilbud til volds- og overgrepsutsatte unge.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-14:
Miljøpartiet De Grønne er enig i at våre viktigste folkevalgte skal ha en god lønn. Men når lønnen nå snart passerer millionen, da er det på tide å tenke litt. Det er et godt norsk ord som vi i Miljøpartiet De Grønne mener at rike land som Norge må bli mer komfortable med, og det er ordet «nok». Når er det nok? Når har vi nok? Og hvem skal gå foran i å reflektere over hva som er nok? Om ikke oss her, er det noen andre som skal reflektere over det? Er det noen som skal gjøre det en annen gang? For så lenge stortingslønnen vokser prosentvis, vokser den stadig vekk lenger fra lønnsgjennomsnittet. Som representanten Kaski pekte på: Når man regner 2,8 pst. av 930 000 kr, blir det dobbelt så mye som når man regner en økning på 2,8 pst. fra 465 000 kr – dobbelt så mye i økning til stortingsrepresentanter som til dem med middels lønn, 28 000 kr versus 13 000 kr. Det tar seg ikke lenger ut i folks øyne når avstanden er blitt så stor allerede. Videre har Stortinget hatt noen svært mye omtalte budsjettoverskridelser. Vekslende partier har hatt ansvaret for presidentskapet, så mange må dele på medansvaret for dette, og det vil ta lang tid å dekke inn disse overskridelsene. Men vi kan, i denne perioden, bidra til det ved å fryse lønnen vår de neste tre årene. Vi kan si høyt og tydelig at vi har nok nå, at vi vil bidra til inndekning av overskridelsene. Derfor legger Miljøpartiet De Grønne fram et forslag om at vi fryser stortingslønnen og lønnen til regjeringsmedlemmene for de neste tre årene. Så kan vi bruke tiden til å reflektere over ordet «nok», og jeg tar derfor opp det løse forslaget vi har i dag.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-14:
I mitt litt over et halvt år på Stortinget har jeg, i hver sak jeg har vært med på, sett at det har tegnet seg talere fra alle partier med én gang, og vi kommer jo langt ned på lista. Men der hvor representanten Moxnes og jeg sitter – helt bakerst – var det jo litt komisk og morsomt og rart i dag å se at det var kun tre partier som hadde tegnet seg på til debatten. Så litt som Knoll og Tott bak der kunne vi ikke la være å påpeke for hverandre at det var visst vår debatt i dag. Så jeg vil bare gjenta representanten Moxnes’ oppfordring til de andre partiene om å komme på og gi en god begrunnelse for at 2,8 pst. er en riktig lønnsøkning, og hvorfor det representerer det optimale nivået for stortingsrepresentanter framover.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-14:
Ifølge eierskapsmeldingen Meld. St. 27 for 2013–2014 forventer staten at selskaper med statlig eierandel skal arbeide systematisk og målrettet med sitt samfunnsansvar og være ledende på disse områdene. Samfunnsansvar, under prinsippet for god eierstyring, omfatter en rekke ulike saksområder knyttet til hvordan selskapers virksomhet påvirker mennesker, samfunn og miljø, herunder menneskerettigheter, arbeidstakerrettigheter, klima og miljø, antikorrupsjon og åpenhet – som også representanten Knag Fylkesnes var inne på. Men statsrådens redegjørelse var i så måte skuffende fordi han ikke kom med noe nytt eller relevant. Han gjentok bare Hydros versjon om at det dreier seg om en isolert episode i februar, som egentlig ikke hadde medført utslipp. Miljøpartiet De Grønne støtter seg på brasilianske rapporter og dokumentasjon – hårprøver fra lokalbefolkningen som viser forgiftning av tungmetaller, stikkprøver av vannet som viser urovekkende høy konsentrasjon av farlig avfall, dokumentasjon og bilder av ureglementerte utslipp, lokalbefolkningens akutte helseproblemer knyttet til forgiftning – og er fundamentalt uenig i selskapets versjon. Hydro nekter for utslipp og setter spørsmålstegn ved hvorvidt eventuelle utslipp fører til helseskader. Hydro hører ikke på varslinger og bekymringsmeldinger fra lokalbefolkningen, miljøorganisasjoner eller fagforeninger. Det alvorlige i situasjonen er at Hydro har to deponier som ligger i et naturreservat – uten formell lisens. Det største og eldste av disse er på omtrent 2 millioner kvadratmeter og er 50 meter høyt. Deponiet utgjør et stort fjell under åpen himmel. Vinden blåser giftig avfall ut i skog, elver og byer. Det lukter kaustisk soda rundt deponiene, og folk får irritasjon i huden, i øynene og i luftveiene. Etter straffeloven §§ 239 og 240 kan ledelsen i Hydro, inkludert styret, bli strafferettslig ansvarlige dersom de aktivt har truffet avgjørelser som har ledet til handlinger som er beskrevet i straffebestemmelsene, eller i ettertid å ha forholdt seg passive til kunnskapen om at det foregår slike handlinger. Selskapet kan også bli strafferettslig ansvarlig dersom disse handlingene er ulovlig i Brasil, jf. straffeloven § 5 første ledd c-1. Hadde det foreligget mistanke om at et selskap hadde forårsaket den grad av skade på mennesker og miljø i Norge – slik det er tilfelle i denne saken i Brasil – ville handlingene vært ansett som så straffverdige at norske påtalemyndigheter ville vært nødt til å etterforske saken. Spørsmålet er om handlingene skal anses som mindre straffverdige fordi de har foregått i Brasil. Vi forventer nå at staten som storeier i Hydro raskt og aktivt bidrar til å bringe klarhet i forholdene og rette opp det som rettes kan. Jeg tar opp Miljøpartiet De Grønnes forslag i saken.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-14:
Jeg ønsker i denne saken å trekke fram det europeiske perspektivet. La oss ta Nederland først. Nederland har akkurat oppjustert klima- og CCS-ambisjonene sine etter en rettssak der staten ble dømt til å forbedre sine klimatiltak. Rundt en tredjedel av disse kuttene skal tas ved hjelp av karbonfangst i industri, ca. 18 mill. tonn, og avfallsforbrenning, 2 mill. tonn. Havnebyen Rotterdam er sentral i nederlandsk CCS-politikk. De har egne planer om å lage en CCS-klynge av en rekke industrivirksomheter. Havnesjefen, Castelein, har sagt til industribedriftene i havneområdet: Bare lever CO 2 -en ved fabrikkporten deres, så skal vi ta oss av resten! Rotterdam er også klar over sin rolle som mulig mellomstasjon for CO 2 fra industriklynger i Ruhr-området i Nordrhein-Westfalen. Deretter litt om Tyskland. De har store ambisjoner på klimaområdet. Den eneste muligheten for å nå målet, gitt avhengigheten av kull, er CCS. De har ikke egne offshore lagringsmuligheter og er derfor avhengig av lagring andre steder, f.eks. i Nordsjøen. De har svært store industrielle punktutslipp i Ruhr og langs Rhinen. CO 2 kan fraktes ned Rhinen til Rotterdam og derfra videre. Så litt om norske arbeidsplasser. En satsing på CO 2 -håndtering i Norge vil kunne styrke konkurransekraften til mellom 80 000 og 90 000 eksisterende arbeidsplasser i Norge innen prosessindustri og sjøfart, ifølge SINTEF. Om vi inkluderer indirekte arbeidsplasser knyttet til disse næringene, kan satsingen styrke totalt mellom 160 000 og 200 000 arbeidsplasser. Satsingen vil også kunne skape mellom 30 000 og 40 000 arbeidsplasser fram mot 2050. Mellom 6 000 og 20 000 av disse vil kunne være knyttet til CO 2 -håndteringsindustri og -teknologi blant norske aktører. Derfor mener Miljøpartiet De Grønne – akkurat som Handelshøyskolen BI, SINTEF, Norsk Industri, Industri Energi, Norsk olje og gass, Bellona, Zero og mange andre – at regjeringen og Stortinget må vektlegge følgende i sin vurdering av dette fullskalaprosjektet og CO 2 -fangstfinansiering: Fullskalaprosjektet vil skape markedsmuligheter for norsk industri innen fangst, transport og lagring. Uten CO 2 -fangst og -lagring kan verken norsk eller europeisk industri nå sine sektorvise klimamål. Ifølge norsk lovverk skal Norge nå sine klimamål innen 2030 i fellesskap med EU. Derfor må satsingen på fullskalaprosjektet ses i sammenheng med europeisk satsing. Det finnes en rekke CCS-prosjekter i Europa som direkte eller indirekte er avhengig av det norske fullskalaprosjektet. Det betyr at vi må se finansieringen av en fullskalamodell i et litt lengre perspektiv, mer enn ti år. Det betyr mye for samfunnsøkonomisk lønnsomhet og vil også gi klimagevinst. Så når det gjelder finansieringsmodell nå: Just do it!
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-06-14:
På vegner av representantane Siv Mossleth, Åslaug Sem-Jacobsen, Liv Signe Navarsete og meg sjølv vil eg leggja fram eit representantforslag om eit rimelegare og betre ekspressbusstilbod i heile landet.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-06-14:
Det er viktig å ha god og rett informasjon til Stortinget når vi er i denne salen. Statsråden skryter – og det skjer mykje positivt når det gjeld jernbanen og trafikkgrunnlaget der. Men eg har ein statistikk her som vart lagd fram av SSB den 28. mai i år, som syner at det faktisk er ein nedgang på 1 pst. i talet på reisande på jernbanen. Det er stikk i strid med det statsråden stod her og sa, at det er vekst i talet på reisande på jernbanen.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-06-14:
Det er altså to representantforslag vi drøftar no. Det er eit forslag om stoppa privatiseringa av drift og vedlikehald på Østfoldbana, og det er eit forslag om å sikra verksemdoverdraging for dei tilsette i jernbana dersom nye aktørar vinn anbodet i nokre av dei utlyste eller planlagt utlyste jernbanestrekningane her i Noreg. Det er dei to tinga vi diskuterer. Då er det lite grann underleg at representanten Orten tykkjer det er rart at ordet «privatisering» vert nemnt i debatten, når det er nettopp det det handlar om. Vegutbygging på Løten, Gjøvikbana og Nye Vegar har vore nemnde – E6, Bybanen i Bergen, Trondheim og jernbane og bybussar også. Det er utruleg mykje som vert lagt inn i ein slik debatt. Senterpartiets inngang til dette er at vi er opptekne av arbeidsvilkåra til dei tilsette og å tryggja deira rettar om arbeidsplassen vert konkurranseutsett og andre aktørar kjem inn. Det er akkurat slik det er gjort i bussanbodet, som representanten Jegstad viste til. Det er verksemdoverdraging som i stor grad vert gjort der. Senterpartiet er oppteke av føreseielege vilkår for den viktige jernbaneinfrastrukturen. Difor vil vi ikkje vera med på den forsøksordninga som Bane NOR ynskjer. Vi meiner at det er for usikkert for eit så viktig baneinfrastrukturtiltak. Når representanten Ketil Kjenseth dreg inn Nye Vegar AS, vert det litt underleg. Ja, eg har ytra meg positivt til at vi kan utvida E6-prosjektet som går inn i Oppland med rv. 4, og det skal eg koma nærmare attende til når vi skal diskutera nokre andre samferdselssaker her i salen. Når det gjeld tilbodet åt dei reisande og næringslivet som skal transportera godset sitt, er alle opptekne av at det skal vera føreseieleg og trygt. Difor er det òg viktig at nettopp dei som legg til rette for dei reisande, skal sikrast gode arbeidsvilkår og tryggleik i det viktige arbeidet deira for å halda hjul og skjenegang i orden.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-06-14:
Eg har spørsmål til ei sak som ikkje har vore nemnd frå talarstolen her enno. Det gjeld vidare framdrift av sikringa av U-864 ved Fedje, der det no synest som at støttefundamentet har vorte etablert, og at det no er framdrift der. Eg kunne tenkje meg å høyra litt om vidare framdriftsplan for dette, om statsråden kan gje noka oversikt over det.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-06-14:
Eg takkar for utfyllande svar. Eg vil då gå over i eit anna område, som ikkje er så ofte utsett for u-båt. Det gjeld Mjøsområdet ved den nemnde E6-utbygginga. Representanten Kjenseth var i eit tidlegare innlegg i dag inne på at eg var oppteken av rv. 4 og påkoplinga av den for kanskje å auka samfunnsnytta av investeringane i vidare E6-utbygging – det med massebruk frå rv. 4 og E6. Spørsmålet mitt er i kva grad det vert vektlagt i påvente av ein KS1-rapport om rv. 4 og Gjøvikbanen, som òg ligg i botn her. Når kjem den rapporten, og kan dette koplast saman i framtida?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-06-14:
Eg gløymde å takka saksordføraren i starten for arbeidet. Han er vanlegvis svært så ryddig, men sjølv den beste kan gjera feil, særleg når det er prat om vegnummer og ulike ting. Eg skal lova at dette ikkje skal verta brukt mot representanten og komitéleiaren seinare. Eg er glad for dei signala som statsråden kjem med ved å vurdera ulike scenario rundt vidare utbygging av E6 frå Mjøsbrua i retning Lillehammer knytt opp mot rv. 4 i ei vidare utbygging. Eg vil òg presisera at Senterpartiet ynskte i utgangspunktet at vi framleis skal ha drift på Leirin. Det er planlagt ein charterserie til Valdres og Hallingdal til vinteren, men dei vil no måtta køyra til Gardermoen og få transport opp til destinasjonane på Beitostølen, Filefjell og Golsfjellet. Det forslaget som er fremja frå Kristeleg Folkeparti, er eit forslag som i alle fall varetek og presiserer at flyplassen ikkje skal strippast ned, og at han framleis skal kunna vera i den tekniske stand han er i dag, medan ein ventar på det driftsselskapet som no er under etablering. Eg vil òg presisera at når representanten Nævra tek til orde for at det er lov å bruka hovudet ein gong i blant, vil eg absolutt lytta til det, og eg synest at han òg har brukt hovudet denne gongen her om rv. 23. Så vil eg varsla at Senterpartiet kjem til å støtta forslag nr. 4, som SV har saman med Arbeidarpartiet om rv. 23.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2018-06-14:
Presidentskapet legger i dag frem innstilling om regulering av godtgjørelsen for stortingsrepresentantene, regjeringens medlemmer og statsministeren. Lønnskommisjonens innstilling innebærer en årslønnsvekst i 2018 for stortingsrepresentantene på 2,8 pst. Dette tilsvarer beregnet årslønnsvekst i så vel statlig, kommunal som privat sektor. For regjeringens medlemmer og statsminister innebærer lønnskommisjonens innstilling en årslønnsvekst i 2018 på 3,8 pst. Presidentskapet har merket seg at det er kommisjonens oppfatning at godtgjørelsen til regjeringens medlemmer over noe tid bør oppjusteres for å komme bedre i samsvar med lederlønninger i staten. Kommisjonen foreslår derfor et tillegg på 1 prosentpoeng utover den gjennomgående rammen for årets oppgjør. Lønnskommisjonen viser videre til at de i de senere års innstillinger har påpekt at det over tid har utviklet seg en avstand mellom lønnsutviklingen til sentrale ledergrupper i staten på den ene siden og stortingsrepresentanter, regjeringsmedlemmer og statsminister på den annen. Dette bekreftes også i statistikk som kommisjonen bestilte fra Statistisk sentralbyrå i 2015. Jeg vil på vegne av et samlet presidentskap bemerke at årets innstilling fra lønnskommisjonen innebærer et brudd med etablert praksis de siste tolv årene, med lik prosentvis regulering av godtgjørelsene for stortingsrepresentanter, regjeringsmedlemmer og statsminister. Jeg vil videre peke på at det i de senere års innstillinger er lagt betydelig vekt på at partene i lønnsoppgjøret i så vel privat som offentlig sektor har tatt hensyn til den generelle økonomiske situasjonen i samfunnet, og at partene generelt har gjennomført moderate lønnsoppgjør. Presidentskapet slutter seg til lønnskommisjonens vurdering i at det også i år er naturlig å ta utgangspunkt i rammen for lønnsoppgjørene, som er på 2,8 pst. Et samlet presidentskap har etter en samlet vurdering kommet til at det ikke er grunn til å etablere en ny praksis som innebærer ulik prosentvis regulering av godtgjørelsen til stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer. Presidentskapet innstiller derfor på at godtgjørelsene for både stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer reguleres tilsvarende en årslønnsvekst i 2018, på 2,8 pst. På denne bakgrunn anbefales presidentskapets tilråding.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2018-06-14:
I morgen skal Stortinget ta stilling til økt kostnadsramme for Stortingets byggeprosjekt Prinsens gate 26 mv. I dag skal vi ta stilling til forslag som kan bidra til bedre gjennomføring av fremtidige byggeprosjekter, og bedre forankring av beslutninger i Stortinget i fremtiden. Det forrige presidentskapet besluttet i juni i fjor å nedsette en arbeidsgruppe som skulle anbefale endringer på bakgrunn av Riksrevisjonens kritikk. Arbeidsgruppen har lagt frem en rekke forslag, og presidentskapet vil særlig fremheve tilrådingen om at Statsbygg kan og bør fungere som byggherre ved kommende byggeprosjekter. Presidentskapet legger opp til en toleddet behandling av forslagene i Stortinget. I dag legger vi frem forslag til endringer i Stortingets forretningsorden som skal bidra til en tydeligere formalisering av roller og ansvar i Stortinget. I tillegg gjør vi rede for hvordan det arbeides videre med øvrige forslag fra arbeidsgruppen. I innstillingen foreslår vi bl.a. egne bestemmelser i Stortingets forretningsorden om presidentskapets og direktørens ansvar i administrative saker og formalisering av den uformelle praksis som har vært fulgt, når det gjelder å konsultere partigruppene i særlig viktige administrative saker. Når det gjelder formalisering av konsultasjonsordningen, er presidentskapet delt i sitt forslag til utforming av ny bestemmelse. Presidentskapets flertall, alle unntatt medlemmet Nils T. Bjørke, foreslår at det fastslås at presidentskapet bør konsultere partigruppene i særlig viktige administrative saker, men uten at det etableres et nytt organ. Flertallet har lagt vekt på at denne løsningen gir både presidentskapet og partigruppene fleksibilitet når det gjelder fremgangsmåte. Vi mener også at det vil være unødig tungvint å opprette et helt nytt organ for slike saker. I mediene er forslagene knyttet til formalisering av roller, fremstilt som at presidentskapet vingeklipper seg selv. Dette er etter min mening en feilaktig fremstilling. Presidentskapet har fremdeles det overordnede ansvaret for administrative saker i Stortinget, og det vi nå gjør, er å klargjøre fullmaktstrukturen i Stortinget i Stortingets forretningsorden. Til høsten vil presidentskapet legge frem forslag til nytt reglement for Stortingets behandling av bygge- og leiesaker. Her vil vi bl.a. gå nærmere inn på spørsmål som gjelder bruken av Statsbygg, og hvordan Stortinget i plenum involveres i byggesaker. Med dette anbefales presidentskapets tilråding. Så antar jeg at presidentskapets medlem Nils T. Bjørke vil presentere mindretallets forslag.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-14:
Jeg vil kort ta ordet til en stemmeforklaring fra SV, som jo i denne perioden ikke sitter i presidentskapet. Overordnet sett støtter vi det arbeidet som er i gang nå, med både å jobbe for økt åpenhet og for bedre forankring av administrative saker i plenum. Vi er også opptatt av, som også presidenten understreker, at det er presidentskapet som har det overordnede ansvaret. Derfor kommer ikke vi til å stemme for Senterpartiets forslag om å formalisere et sånt administrativt utvalg. Vi tror det vil gå imot den intensjonen vi samlet har nå, om å tydeliggjøre ansvar og beslutningsstruktur.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-14:
Dette stortinget har stilt seg bak en målsetting om at trafikkveksten i de store byene i Norge skal tas med kollektiv, sykkel og gange. Det er et vedtak som forplikter. Vi som er her, befinner oss midt i Oslo sentrum, midt i et av landets aller beste områder for å reise kollektivt. Derfor undrer det meg når jeg leser innstillingen fra presidentskapet, for man understreker fra presidentskapets side at det må være lett å komme til og fra Stortinget. Jeg tror at den enkleste måten å komme seg til og fra Stortinget på er gjennom kollektivtrafikk. Det er blitt vanskelig å kjøre i Oslo sentrum, og slik skal det også være, fordi vi er i ferd med å omforme hele denne byen – i likhet med andre byer rundt omkring i hele landet, til byer som er for folk, ikke for biler. Da bør vi gå foran med faktisk også å synliggjøre at det ikke skal være fritt fram for å kjøre bil inn i stortingsgarasjen. Det skal være en kostnad knyttet til det, slik folk flest opplever at det er økte kostnader knyttet til å kjøre bil. Jeg merker meg også at sikkerhetsmessige hensyn vektlegges. Det er noe som selvsagt skal tas på alvor, for det er altså slik at representanter her opplever å bli truet, opplever innskrenkninger i sin hverdag – i likhet med politikere i denne byen som sitter på rådhuset, som har fått på plass betalingsavgift. Det er noe som også er tatt inn i forslaget fra SVs side, tatt opp av representanten Haltbrekken, der man skal ha «betalingsfritak for personer som av sikkerhetsmessige hensyn eller som følge av funksjonsnedsettelser må bruke bil». Dette er ivaretatt, og jeg håper derfor Stortinget kan slutte seg til SVs forslag om å innføre betaling også på parkeringsplassene i dette bygget.