Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-04:
Forholdene i arbeidslivet er helt avgjørende for at vi skal greie å legge til rette for gode liv for folk, rett og slett fordi vi bruker så mye av dagen vår i arbeidslivet, og fordi forhold i arbeidslivet også påvirker økonomisk og sosialt, ikke minst også tida utenfor arbeidslivet. Arbeidsmiljøloven er en utrolig viktig lov. Det er en lov som det har vært strid om siden den kom. Det har vært strid på ulike punkter. Det har vært en veldig strid mellom de som ønsker å ha en sterk arbeidsmiljølov som sikrer ryddige forhold – ikke bare for arbeidstakerne, men også for firmaene – og de som ser at en her ønsker å ha lempeligere forhold og større fleksibilitet, som i sin konsekvens i mange tilfeller fører til større usikkerhet om spillereglene, både for de ansatte og for eierne av bedriften. Situasjonen i dag er imidlertid at en sterk lov ikke vil kunne være noen god demning for gode forhold i arbeidslivet dersom den generelle økonomiske politikken legger til rette for at det blir et økende press mot lovens intensjon. Og det er det som skjer i dag: Som en konsekvens av EØS-avtalen og friest mulig bevegelse av arbeidskraft får vi en ubalanse i arbeidsmarkedet, spesielt i de delene hvor fagorganiseringa er svakest, eller der hvor en har det minste naturlige grensevernet i form av beskyttelse med språk og andre slike forhold. Den norske modellen med jamnbyrdige forhold står altså under et svært, svært press, og dette er et press som også mange arbeidsgivere føler veldig sterkt, arbeidsgivere som ønsker å ha anstendige forhold for sine medarbeidere. Dette er et forhold som er veldig lite framme. Endringene i arbeidsmiljøloven, de nye tiltakene der, er jo et forsøk på å begrense de negative konsekvensene av en friest mulig flyt av arbeidskraft. Det er svært vanskelig å sikre dette når vi vet at forholdene innenfor arbeidslivet i EØS-området stadig blir mer utfordrende ved at mange land har en arbeidsledighet som er så stor at den er større enn den som dannet krisen i 1930-årene, og vi vet at en rekke land har hatt kraftige reduksjoner i sine lønninger. Derfor er det utrolig krevende å prøve å ha et lovverk og en praksis i Norge som sikrer våre viktige prinsipper. Allmenngjøringsloven sikrer utenlandske arbeidstakere lønns- og arbeidsvilkår som er likeverdige med de vilkår som norske arbeidstakere har, og det er en prioritert oppgave for regjeringa å sikre dette, som er sentralt i arbeidet for et anstendig arbeidsliv. Flertallet, altså regjeringspartiene, sier helt klart at den sterke veksten i bemanningsforetak og i antallet personer som har ansettelsesforhold gjennom slike foretak, er uønsket. Det er en veldig klar programerklæring, og det er veldig sterkt at ikke bl.a. Kristelig Folkeparti kunne være med på en slik formulering, for dette er jo noe av kjernen i å sikre anstendige arbeidsforhold – det er en flaggparagraf, en flaggholdning, som regjeringspartiene legger til grunn. Så til punktet om styrket håndheving av brudd på arbeidsmiljølovgivninga og utvidet søksmålsadgang for fagforeningene: Dette er jo nettopp for å forebygge og hindre dårlig praksis i bedrifter ved innleie. Klargjøring og hensiktsmessig utvidelse av fagforeningenes adgang til fastsettelsessøksmål om lovligheten av innleie er sentralt for dermed å få fastslått om det er lovstridig innleie. Regjeringspartiene støtter at både lokale og overordnede fagforeninger skal ha en slik rett dersom de har medlemmer i en virksomhet som har leid inn arbeidstakere fra bemanningsforetak. Vi går også inn for overtredelsesgebyr for dermed å ha et virkemiddel som kan brukes i de tilfellene hvor det ikke er alvorlige nok tilfeller til at det blir politianmeldte forhold innenfor arbeidsmiljølovens bestemmelser. Til slutt til forholdet omkring ufrivillig deltid: Det er helt opplagt at dette vil innebære at det innenfor omsorgssektoren vil bli flere overordnede som må ta helgevakter og det som der er, og i dette arbeidet er det svært viktig at en har både rettigheter og plikter. Det er noe av det sentrale i den norske modellen i forhold til vårt velferdssamfunn, og det er det sentralt å videreutvikle.