Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-01-08:
Å hjelpe ungdom til å unngå tobakk er avgjørende for at ikke neste generasjon skal røyke like mye som det den voksne generasjon gjør i dag. For å endre røykemønsteret blant unge er det også nødvendig å endre det voksne samfunnets holdninger til røyking. Jeg anser det derfor som svært viktig å føre en helhetlig tobakksskadeforebyggende politikk som tar i bruk ulike typer virkemidler, og som retter seg både mot barn, unge og voksne. Sist mandag startet den hittil største og mest intensive tobakkskampanje i Norge. Målet med kampanjen er å informere befolkningen om skadevirkningene ved røyking og å tilby hjelp til dem som ønsker å slutte. Samtidig som kampanjen starter har Sosial- og helsedirektoratet også rustet opp røykeslutt-tilbudene for å kunne gi bedre hjelp til dem som vil slutte. Aldersgrensen for salg av tobakk ble hevet fra 16 til 18 år med virkning fra 1. januar 1996. Undersøkelser fra tiden før denne lovendringen viste at barn i aldersgruppen 13–15 år ikke hadde problemer med å skaffe seg tobakk. Et av formålene med hevingen av aldersgrensen var å effektivisere håndhevingen overfor denne aldersgruppen. Ifølge de årlige undersøkelsene fra Statistisk sentralbyrå om røykevaner har ikke 18-årsgrensen ført til nedgang i andel røykere blant tenåringer. For å undersøke håndhevingen av aldersgrensen ble det høsten 1998 utført en landsomfattende kartlegging av forsyningskildene til tobakksforbruket blant mindreårige. Resultatene viste at 75 pst. av den tobakken som ble forbrukt av 13–17-åringer, ble kjøpt av de mindreårige selv, og 70 pst. rapporterte at de ikke ble spurt om alder når de kjøpte eller forsøkte å kjøpe tobakk. På denne bakgrunn oppfordret jeg forhandlernes organisasjoner til å gjennomføre tiltak for å bedre håndhevingen av aldersgrensen. Denne oppfordringen ble fulgt opp bl.a. ved informasjon om aldersgrensen fra bransjen selv til den enkelte forhandler. Utsalgsstedene ble i løpet av 1999 i stor grad utstyrt med skilt som viser at loven forbyr å selge tobakk til personer under 18 år, og hvor kjøper bes om å vise legitimasjon dersom han eller hun er under 23 år. Etter nærmere to års virksomhet med forhandlerinformasjon ble undersøkelsen om ungdommens forsyningskilder gjentatt. Til tross for at tenåringene denne gangen rapporterte om noe høyere opplevd kjøpskontroll ved at de ble spurt om alder og avkrevd legitimasjon, var graden av selvforsyning den samme. På bakgrunn av disse undersøkelsene foreslo Statens tobakksskaderåd overfor departementet at detaljhandelen med tobakk kun skal kunne gjøres av dem som har fått salgslisens. Hensikten med en slik ordning er at lisensen skal kunne trekkes tilbake dersom tobakk selges til personer under 18 år. Sosial- og helsedepartementet under daværende helseminister Tore Tønne sendte 9. august 2001 ut et høringsnotat med forslag til ulike endringer i tobakksskadeloven. Tobakksskaderådets forslag til lisensordning ble presentert, men departementet konkluderte i høringsnotatet den gang med at det ikke ville foreslå en slik ordning, bl.a. fordi kommunene ville bli påført betydelige økonomiske og administrative kostnader. En effektiv håndheving av aldersgrensen for tobakk vil være et viktig bidrag for å redusere tobakksbruken blant ungdom. Det er imidlertid viktig å ikke innføre nye ordninger som medfører økt byråkrati. Jeg vil på denne bakgrunn gi Sosial- og helsedirektoratet i oppdrag å utrede hvordan en eventuell bevillingsordning for salg av tobakk kan utformes. Denne utredningen må se på erfaringer fra bevillingsordningen for salg av alkohol og omfatte tilsyn og samordningsmuligheter.