Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-11-24:
For det første vil jeg informere om at totalkvoten for norsk arktisk torsk for år 2000 nå er fastsatt til 390 000 tonn. I tillegg kommer 40 000 tonn norsk kysttorsk. Den norske andelen vil for neste år utgjøre 193 400 tonn, mot 236 500 tonn for inneværende år. Sjøl om dette innebærer en betydelig reduksjon, er dette atskillig mindre dramatisk enn om vi hadde benyttet den opsjonen som ville brakt gytebestanden opp på føre var-nivået allerede i år 2001, og dermed gitt et fangstuttak totalt på 110 000 tonn neste år. Havforskningen står foran store utfordringer knyttet til en bærekraftig forvaltning av havets ressurser. Regjeringen har i revidert nasjonalbudsjett for 1999 bevilget midler til igangsetting av forprosjekt for bygging av et nytt havforskningsfartøy. Det er i neste års budsjett inne midler til oppstart av bygging av det fartøyet. Et nytt og topp moderne fartøy med den forbedring av forskningsverktøyet dette innebærer, vil ha stor betydning for den fremtidige havforskningen. En planleggingsgruppe med deltakelse fra Havforskningsinstituttet, Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen la i april i år frem en rapport med tittelen «Hvordan beregning og framskriving av fiskebestander kan forbedres». Her er bl.a. skissert tiltak for å redusere usikkerhet og feilkilder i fangstdata og prøvetakingsdata. Her tas det sikte på å fremskaffe fangstanslag som er uavhengige av den offisielle fangststatistikken. Det er foreslått deltakelse fra Havforskningsinstituttet, Kystvakten, Kontrollverket, salgslag og ekspertise på statistiske undersøkelser. Torsk i Barentshavet har høy prioritet i disse planene. En øremerket bevilgning på statsbudsjettet skal bl.a. dekke deler av dette. Uansett verktøy må vi være villig til å tenke nytt i forhold til havforskningen. Kanskje kan det være slik at havforskningsmiljøet kan hente ytterligere impulser til sitt arbeid fra andre fagmiljøer og fra det som er utviklet av metoder og innfallsvinkler på andre samfunnsområder. Sjøl om havforskerne i dag har et betydelig samarbeid og kontaktnett både nasjonalt og internasjonalt, kan det være tjenlig med ytterligere samarbeid med andre fagområder – dette for å utvikle teknikken og metodikken innenfor ressursforskningen. I andre sammenhenger har vi sett hvordan en kritisk opposisjon har drevet forskningen fremover, som f.eks. innenfor IWCs vitenskapskomite. Kanskje kan vi benytte disse erfaringene på en positiv måte i forhold til havforskningen, sjøl om kompleksiteten ved å fiske på torskebestanden sjølsagt gjør at det ikke er sammenlignbart i forhold til vågehvalen. For å utløse en slik mulighet har Havforskningsinstituttet etablert det før nevnte prosjekt, og forskernes muligheter til å gå dypere inn i problematikken vil være begrenset av både økonomiske og personellmessige ressurser. Når det gjelder påstander om at innsatsen i dag kun konsentreres om etterforskning av påståtte ulovligheter, så er dette ikke riktig. I forkant av fastsettelsen av reguleringene for utøvelsen av fisket søkes det gjennom et utstrakt samarbeid med næringen å finne fram til reguleringsformer som i størst mulig grad harmonerer med det praktiske fisket. Jeg vil også her, i likhet med i mitt svar på spørsmål 5 fra representanten Arnesen, vise til det samarbeid som er inngått mellom myndighetene og fiskerinæringen med planleggingen av en egen konferanse som bl.a. skal fokusere på etterlevelse av fastsatte reguleringer og kontroll med utøvelsen av fisket. Men det vil alltid være slik at reguleringer vil gripe inn i den frie utøvelsen av fisket. Jo lavere kvoter, desto større vil inngrepet i fisket føles.