Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-05-19:
Dette er en alvorlig sak. Saksordfører Solhjell har gitt en detaljert gjennomgang av sakens innhold og alvoret den har hatt og har for mennesker i en utsatt situasjon. Vi fra Arbeiderpartiet har fra vår side utdypet sakens prinsipielle og politiske sider, og jeg håper at representanten Raja – som var opptatt av sin praksis som advokat, og det handlet om å lytte grundig så vidt jeg forsto – lyttet til innleggene og har lest våre merknader fremfor å trekke luftige slutninger av et enkelt sitat fra Dagsrevyen. Jeg vil her nøye meg med noen prinsipielle vurderinger. Opplysningsplikten er klart og tydelig definert i denne salen. Alle opplysninger som er nødvendig for behandlingen av saker som regjeringen fremfører, skal meddeles Stortinget, og ingen statsråder skal fremlegge uriktige eller villedende opplysninger for Stortinget. Plikten er av stor prinsipiell og praktisk betydning som grunnlag for Stortingets styringsfunksjon, men også som kriterium ved kontroll og ansvarliggjøring av statsråder. Det er en grunnleggende demokratisk verdi og helt nødvendig for at Stortinget skal kunne gjøre den jobben som Stortinget er valgt til å gjøre. Som det er fremkommet flere ganger i innlegg før meg, var opplysningsplikten før 2007 forankret i konstitusjonell sedvanerett. Siden 2007 har plikten vært nedfelt i Grunnloven § 82. Eventuelle brudd på opplysningsplikten er dermed også brudd på Grunnlovens bokstav. Det er alvorlig. Det er opplysningsplikten denne saken handler om. Komiteen har ikke behandlet asylpolitikk, den har behandlet regjeringens forhold til Stortinget. Det handler om at «regjeringen skal meddele Stortinget alle de opplysninger som er nødvendig for behandlingen av de saker den fremlegger», som det heter i Grunnlovens tekst. Det er et spørsmål om nødvendige og viktige formaliteter for at forholdet mellom storting og regjering skal fungere slik det bør i vårt demokrati. Stortinget er helt avhengig av at statsråden gir korrekt og fullverdig informasjon, og derfor tilligger det Stortinget å våke over at opplysningsplikten følges og tas på sitt fulle alvor. Denne saken har blitt opplyst gjennom svar på brev fra Stortinget og gjennom en omfattende høring. Vi har fått avdekket at justisminister Anundsen har utelatt informasjon for Stortinget, han har unnlatt å opplyse når han faktisk har hatt kunnskap til å kunne gjøre det, og han har påstått at det har skjedd klare politikkendringer som aldri fant sted. Når vi stiller spørsmål i Stortinget, må vi kunne forvente at statsråden gjør det han kan for å belyse fakta i saken, noe han for øvrig gjorde i sitt lange innlegg i dag. I stedet har vi tidligere opplevd en statsråd som gjør det han kan for å avgrense sine svar, og som også direkte feilinformerer. La meg avslutte med å si at mistillit er en alvorlig sak i vårt parlamentariske system. Det skjer ikke ofte at Arbeiderpartiet går inn for mistillit. Derfor er det ingen enkel avgjørelse å treffe når Arbeiderpartiet i dag uttrykker at vi ikke har tillit til justisministeren. Statsråden har hatt mulighet til å klargjøre hva han har gjort og hvilket ansvar han har hatt, men inntrykket er at informasjon har blitt utelatt eller vært feil, eller at ansvaret er blitt plassert hos andre. Det er vårt ansvar som opposisjonsparti å påse at reglene følges, og at de opplysninger en regjering sitter på, og som er viktig for Stortingets arbeid, faktisk blir gjort tilgjengelige. Når vi opplever at slike opplysninger blir utelatt gjentatte ganger, går det på tilliten løs. Gjennom den informasjonen som justis- og beredskapsministeren har gitt Stortinget, mener vi at opplysningsplikten ikke er overholdt, og derfor har ikke justis- og beredskapsministeren Arbeiderpartiets tillit.