Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 1999-01-26:
Stortingsmeldingen om eierskap i næringslivet betraktes som en tafatt historie. Den er både profilløs og skuffende, skal vi tro uttalelsene fra mange næringsdrivende som hadde ventet seg noe mer. Fremskrittspartiet konstaterer at norske bedriftsledere er kritiske i sine uttalelser til meldingen. Men kunne man egentlig ha ventet noe mer? Vi må heller se på innholdet i denne meldingen som et minste felles multiplum og som en målestokk for koalisjonsregjeringens mangel på næringspolitisk dristighet, slik vi ser det. Riktignok sies det mye pent om små bedrifter og aktivt eierskap, men det er få konkrete forslag som kan bidra til den nytenkning og optimisme som skal til for å bringe våre virksomheter fremover. Styrking av regionale såkornfond, styrking av bedriftene ved hjelp av prosjektutviklingstilskudd gjennom ny teknologisatsing, bedring av forsikringsselskapenes plasseringsadgang i tillegg til en del andre forhold og en del vurderinger og avveininger med hensyn til hva Regjeringen skal komme tilbake til, veier ikke tungt når det skal satses mer på konkurransedyktighet i det fremtidige Norge. Selv om også Fremskrittspartiet innrømmer at det finnes en del positive elementer i dette, vil det ha liten betydning når bedriftene skal vurdere nyinvesteringer, lokalisering av bedrifter og arbeidsplasser. Ellers tar Regjeringen for seg en del områder hvor det skal vurderes og utredes videre, og opposisjonen må jo da stille seg spørsmålet om hva som bare er visjoner, og hva som kan la seg realisere. Istedenfor å skyve disse tingene inn i framtida, hadde det vært langt bedre å bruke behandlingen av denne meldingen til å drøfte forslag til løsninger på de problemer næringslivet strir med på bred basis. Men vi har jo fra Stortingets side en mulighet til å komme tilbake til dette ved behandlingen av næringsmeldingen. Det er også noe merkelig at en sentrumsregjering ikke tar et oppgjør med den store og voksende statlige eierandel i norsk næringsliv. At statens eierinteresser ifølge beregninger Bankforeningen og Dagens Næringsliv har gjort, anslås til over 53 pst., burde fått Regjeringen til å reagere med kraftige signaler. Det gjøres ikke i meldingen. Selv om det nå skjer noe med Telenor, burde det vært oppnevnt en kommisjon som kunne planlegge nedtrapping av statlige næringsengasjementer på bred basis. Vi ønsker derfor fra Fremskrittspartiets side den debatten vi nå har fått om en eventuell delprivatisering av Statoil, velkommen. Vi har lenge engasjert oss sterkt når det gjelder å avhende statlige eierandeler i næringsvirksomhet, og vi har fremmet forslag om å avvikle offentlige monopolordninger, fjerne offentlige privilegier og subsidier til næringer, bransjer og bedrifter i tillegg til forslag om å oppheve lover som forskjellsbehandler bedrifter innenfor samme næring. En betydelig del av aksjekapitalen til bedrifter notert på Oslo Børs er statseid og disponert av Regjeringen via statsråder som generalforsamlinger eller som representanter for staten som mindretallseier. Den makt som dermed er sikret Regjeringen via eierskapsrollen, er meget betydelig. Muligheten for en sammenblanding av, eller samrøre mellom, såkalte samfunnsinteresser og bedriftsøkonomiske, rasjonelle interesser er således til stede i stor grad, og dette kan være skadelig. Når staten gjør noe bedriftsøkonomisk uklart, kan det hevdes å ligge samfunnsinteresser bak, og når det foretas disponeringer som kritiseres ut fra en samfunnsvinkel, kan det henvises til bedriftsøkonomiske årsaker. Dermed utvannes ansvaret – det er alltid en vei ut av kritikkverdige disposisjoner, og muligheten for maktmisbruk blir derfor stor. Fremskrittspartiet mener at det for alle statlige bedrifter må klargjøres om eierskapet har et styringsformål eller et finansielt avkastningsformål. Enhver kombinasjon av disse to formål avvises, idet det ene eller det andre må velges etter en reell og konkret begrunnelse. Hvis den eneste begrunnelsen for et såkalt nasjonalt, norsk eierskap er å bevare tilknytningen til Norge, og eventuelt et hovedkontor i Norge, mener Fremskrittspartiet at selskapets vedtekter kan endres, slik at en såkalt gyllen aksje eid av staten sikres veto i de spørsmål som faller innenfor slike begrunnelser. Deretter defineres det statlige eierskap som et finansielt eierskap. Ved salg av alle statens eierandeler i selskaper med finansielle avkastningsformål som begrunnelse vil en ikke ha norske kjøpere, da omfanget er for stort, og det er stor mangel på norske finansielle investorer, bl.a. på grunn av at de store pensjonsordninger er i statens hånd gjennom folketrygden. Fremskrittspartiet mener at statens pensjonsforpliktelser og finansielle eierposisjon i norske bedrifter kan kombineres ved å overføre statlige aksjer i bedrifter hvor finansiell avkastning er formålet, til Folketrygdfondet. Når slike aksjer er overført Folketrygdfondet, vil muligheten for misbruk av statens eiermakt fra politiske myndigheters side være bortfalt, og maktspredning vil være oppfylt. Ytterligere maktspredning kan oppnås ved å dele opp Folketrygdfondet i flere separate og selvstendige fond med egne styrer, administrasjoner og eierporteføljer, men med samme forhold til at folketrygden disponerer avkastningen. Statlige eierandeler er betalt av skattebetalere og er derfor befolkningens eiendom, som disponeres av landets myndigheter. Det er befolkningen som gjennom staten eier selskaper som Telenor, Statoil, Statkorn, Statskog og Postbanken samt store andeler i Hydro, DNL, DnB, Fokus og Kreditkassen. I forbindelse med en omorganisering av disponeringen av det nåværende eierskap av flere selskaper vil Fremskrittspartiet også at en del av aksjene i slike selskaper skal kunne overføres direkte til norske borgere uten vederlag, slik at de reelle eierne selv kan disponere sine eierandeler. Det å være aksjonær og eier vil også føre til en gigantisk voksenopplæring av den norske befolkning. Fremskrittspartiet vil hevde at det ikke er statlig eie i næringslivet i seg selv som kan være negativt, men det er muligheten for maktmisbruk og dårlig utøvelse av eierskap som er det farlige. Med overføring av eierskapet til befolkningen og til et uavhengig folketrygdfond, som igjen er oppdelt i flere fond, vil hovedproblemene være løst. Det forutsettes i denne sammenheng at styrene i fondene under Folketrygdfondet oppnevnes av ulike organisasjoner for hvert enkelt fonds vedkommende. Samtidig forutsettes det at hvert fond har entydige bestemmelser om at de investeringer som foretas, skal sikre en rimelig avkastning og en rimelig risikoprofil. Da vil de i praksis virke som institusjonelle og profesjonelle investorer på lik linje med forsikringsselskaper, investeringsfond, pensjonskasser og banker basert på forskjellige miljøer og forskjellige vurderinger av de enkelte aksjeselskaper som fondene har eierinteresser i. For øvrig forutsettes det også en betydelig grad av frihet når det gjelder valg av investeringer i norske og utenlandske selskaper og fond fra folketrygdens side. Globalisering av internasjonal økonomi fører til økende konkurranse over landegrensene, og til at bedrifter i større grad kan investere og lokalisere seg utenfor landets grenser. Norge må også konkurrere om å tiltrekke seg verdiskaping, skatteinntekter og arbeidsplasser. Det vi politikere må spørre oss om i den forbindelse, er hva som skal til for at virksomheter skal etablere seg – eller utvide virksomheten, ansette flere folk og forbli – i Norge. Vi mener det er viktig bl.a. å redusere eller fjerne formuesskatten. Mange av våre konkurrentland har ikke formuesskatt, eller den inntrer på et høyere formuesnivå. Det er nødvendig å redusere eller fjerne arveavgiften, som ved generasjonsskifte i bedrifter rammer hardt, og sykelønnsordningen må strammes inn ved å innføre karensdager. Arbeidsmiljølovens arbeidstidsbestemmelser må liberaliseres, slik at arbeidskraft som betjener kostbart produksjonsutstyr, kan benyttes mer fleksibelt og rasjonelt. Delingsmodellen i skattereformen er et kapittel for seg, og vi regner nå med at de ulike skatte- og avgiftsbelastninger som legges på bedriftene, vurderes i sammenheng med gjennomgåelsen av utredningen om et flatere skattesystem. Det er også svært viktig å bedre næringslivets begrensede muligheter til å skaffe seg egenkapital. Det må da gjøres mer attraktivt bl.a. for private husholdninger å spare i aksjer. I en strategi for å vitalisere det norske egenkapitalmarkedet er det viktig å bedre rammene for aksjesparing med skattefradrag. Det må gjøres mer attraktivt for ansatte å kjøpe aksjer i egen bedrift, og det er viktig at forsikringsselskapene og institusjonelle investorer har en rimelig plasseringsadgang i aksjer – for å ha nevnt noe. Fremskrittspartiet har lenge vært bekymret for næringslivets begrensede muligheter til å skaffe seg egenkapital. Det betyr at norsk næringsliv har mindre handlefrihet når det gjelder risikofylt satsing på nye produkter og nye markeder enn mange av våre konkurrentland. Økt egenkapital er derfor en av hovedforutsetningene for å få til den ønskede vekst og omstilling som er nødvendig i næringslivet. Vi hadde en debatt om utenlandsk eierskap i norske bedrifter og tilgang på egenkapital i samband med Philip Morris" overtakelse av Freia. Spørsmålet om en fusjon mellom Hafslund Nycomed og Ivax trakk debatten i gang på nytt, og det samme har vi opplevd i forbindelse med Kværners sterkere satsing utenfor Norge. Trenden med at norske selskaper etter hvert legger sine hovedkontorer og en større del av sin virksomhet ellers utenlands, er en konsekvens bl.a. av økt internasjonalisering. Mange norske kapitaleiere finner det lite attraktivt å investere i Norge. Det bidrar til mangel på tilgjengelig kapital her hjemme, og for kapitalintensive bedrifter kan det være en viktig grunn til å finne forankring i et internasjonalt miljø. Selvfølgelig ønsker ingen at de store flaggskipene innen industri og næringsliv trekker utenlands. Skal dette gjøres mindre fristende, må kapitaltilgangen bedres, og da må vi få et mer næringsvennlig regelverk, mener vi. I Bergo-utvalgets utredning ble det eksempelvis påpekt at vi i dag har et skattesystem som favoriserer investeringer i utlandet fremfor investeringer i Norge. Det vil være naturlig å gjøre noe med det. Andre mulige tiltak som er aktuelle, har jeg nevnt eksempler på tidligere i mitt innlegg. Utlendingene er sterkt inne på industrisiden i Norge. Eierandelen var 31 pst. ved utgangen av 1997, og utenlandsk deltakelse i norske bedrifter har vært et omstridt tema i næringslivskretser. Det er mange myter forbundet med utenlandsk kapital og utenlandsk eierskap i norske bedrifter. Når utlendingene kommer inn, er det mange som frykter tap av arbeidsplasser, at selskaper slaktes, og at produksjonen flyttes ut av landet. Fremskrittspartiet mener en slik frykt er betydelig overdrevet. Faren for at utenlandske investorer for framtida velger å holde seg unna Norge og norsk virksomhet, synes langt mer overhengende. Vi mener det er på høy tid å skrinlegge gamle myter om farene ved utenlandsk kapital. Dette er et særnorsk fenomen, fordi man i de fleste andre land konkurrerer om å tiltrekke seg utenlandsk kapital i den globaliseringsprosessen vi befinner oss. Vi mener utenlandske eiere vil bringe med seg kunnskaper som er nyttige for norske bedrifters omstillings- og utviklingsevne. Det er helt nødvendig å ha utenlandske virksomheter til stede, som f.eks. ABB, Siemens og Ericsson. Det fører til en berikelse av det norske industrimiljøet, industrien lærer av hverandre. Og for å få en god bedrift må man ha gode konkurrenter. For Fremskrittspartiet er det også viktig at eierskapet underordnes spørsmålet om konkurransedyktighet. Det er ikke slik at en utenlandsk kapitalist er slemmere eller drives av andre motiver enn en tilsvarende norsk. Utgangspunktet er for dem begge maksimal avkastning og profitt. Men hvis vi ikke er villige til å legge forholdene til rette slik at næringslivet får muligheten til å utvikle bedrifter som er konkurransedyktige, får vi verken utenlandsk eller norsk kapital til å bygge opp virksomheter i Norge. Det er dette som vil være hovedutfordringen i årene som kommer. Jeg vil på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre ta opp forslaget referert i innstillingen.