trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-12-18:
Norge arbeider i de organer hvor dette er på agendaen, og vi arbeider langs de samme linjer som tidligere regjeringer. Ikke minst innenfor Verdens helseorganisasjon pågår det et viktig normativt arbeid; blant annet ser vi det som viktig at WHOs retningslinjer for abort i helsetjenesten blir gjennomført. Så er det ingen hemmelighet at det er kontroverser rundt dette arbeidet i FN, og at mange FN-organisasjoner og FN-organer preges av stillstand i dette arbeidet, men fra norsk side vektlegger vi konsekvent betydningen av trygge aborter, og representanten Huitfeldt kan være trygg på at den linje som Norge har ligget på her, vil bli videreført.
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-12-18:
Jeg er ikke kjent med hvor utenriksministeren konkret har tatt opp dette, og i de to månedene regjeringen har sittet, har jeg heller ikke blitt kjent med i hvilke konkrete multilaterale og bilaterale møter dette har vært naturlig å ta opp. Men det betyr ikke at vi ikke vil ta det opp i de sammenhenger hvor det er viktig og naturlig, og der kan representanten Huitfeldt være helt trygg på at norske holdninger blir videreført, enten det dreier seg om FNs menneskerettighetsråd, om WHO eller i andre FN-sammenhenger.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2013-12-18:
«I tråd med EØS-avtalen kan ikke Norge regulere hvor data som er samlet inn, blir lagret. EU-domstolens generaladvokat kritiserer datalagringsdirektivet for at data kan bli brukt ulovlig, at de ikke lagres i det landet innbyggerne bor, og at de ikke er på statens hånd. Avtalen mellom Arbeiderpartiet og Høyre sier mye om personvern, men i lys av Snowden og myndighetene i andre land sitt samarbeid med USA og andre, hvordan kan regjeringa garantere at opplysningene samlet inn i henhold til datalagringsdirektivet ikke skal havne på avveie?»
Ketil Kjenseth (Venstre), 2013-12-18:
Jeg takker for svaret. Norsk konsesjon er jo en del av dette. Det har til nå vært lite praktisert å trekke tilbake en konsesjon. Vi vet at andelen som i dag bruker smarttelefon, har vokst fra 41 pst. av befolkningen i 2011 til 78 pst. i dag, og andelen som bruker nettbrett, går også veldig opp. Så sier statsråden her at en må trekke tilbake konsesjon. Men de dataene kan jo lagres i andre land som har et helt annet regelverk, og også i skytjenester, som ikke er tilsvarende godt regulert. Vil statsråden være tilbøyelig til å overprøve myndighetene her, eller si at de skal trekke tilbake konsesjoner, f.eks. for Telenor?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2013-12-18:
Det er veldig bra at statsråden er opptatt av dette. Kommunikasjon angår oss i veldig stor grad, og vi bruker det i større og større grad. Det er jo en betydelig datamengde vi utveksler i hverdagen. I dag er de private aktørene pålagt å utføre lagringen av data ut fra det myndighetene krever: datalagringsdirektivet. Det er et betydelig ansvar de da påtar seg. Men kan det bli aktuelt for staten å påta seg både det økonomiske ansvaret og det forvaltningsmessige ansvaret for å lagre disse dataene, som en så åpenbart sier at en trenger?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
La meg først si at jeg er veldig opptatt av behovet for trygg og sikker datalagring, uavhengig av hvilke formål det er, og hva begrunnelsen er. Jeg er også veldig opptatt av å ivareta personvernet. Derfor er jeg personlig veldig glad for å ha den ordningen vi har, for da kan vi være med å påvirke utviklingen. For å ivareta personvernet innføres det ved gjennomføringen av datalagringsdirektivet i norsk rett strenge regler for oppbevaring og uthenting av data. Det stilles krav til kryptering av lagringspliktig data, det er krav til lagringsmåte, og det er krav til sikring av lagringssted for data. Det er også restriksjoner på hvem som kan hente ut informasjon fra datalagringen. De kravene vi har i Norge, er blant de strengeste i Europa. Gjeldende regelverk er ikke til hinder for at lagringspliktige data kan lagres utenfor landets grenser, så framt angitte konsesjonsvilkår oppfylles og Datatilsynet har mulighet til å føre tilsyn med dette. Sånn sett prøver en å ivareta dette uavhengig av hvor på kloden det ligger lagret. Datatilsynet vil kunne trekke tilbake konsesjon hvis de norske strenge vilkårene for lagring ikke oppfylles.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Datatilsynet har mulighet til å trekke tilbake konsesjoner hvis de selv mener at norske vilkår for lagring ikke oppfylles. Da må en i så fall finne tilfeller der det skjer, for at vi skal kunne ta en debatt. Jeg har ikke lyst til å spekulere om det. Men la meg også understreke at Samferdselsdepartementet har, om vi endrer Ekom-forskriften, sånn som Stortinget har bedt om, pålagt tilbyder å informere sine abonnenter om hvor dataene lagres. Det betyr også at en som forbruker nå vil ha større mulighet til å gjøre sånne valg, om hvilken tilbyder en bruker, fordi en også vet hvor dataene lagres. Så forbrukeren har større mulighet for å påvirke sin situasjon på den måten. Men, som sagt: Jeg har vært opptatt av problemstillingen, både som statsråd og da jeg var stortingsrepresentant for Fremskrittspartiet. Derfor er jeg veldig glad for at jeg har denne rollen nå, for da kan jeg jo følge opp den problemstillingen som jeg opplever at representanten også er veldig opptatt av.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
I utgangspunktet er det private tilbydere som leverer tjenester, både når det gjelder infrastruktur, lagring o.l., innenfor Ekom-markedet. Jeg ser ikke i utgangspunktet noen grunn til at staten skal gå inn som en kommersiell aktør på det området. Vi fra statens side – altså Stortingets og regjeringens side – har i oppgave å lage gode lover og utøve de lovene. Det har en gjort ved at en stiller krav til kryptering av lagringspliktige data, krav til lagringsmåte og krav til sikring av lagringssted, og at en altså har mulighet til å trekke tilbake konsesjoner hvis lagringssted ikke oppfattes å være i tråd med det som Datatilsynet i utgangspunktet har krevd. Så merket jeg meg også at det ved forrige spørsmål ble vist til Telenor. Det var en sak i Dagens Næringsliv for litt tid siden der en fikk et inntrykk av at stort sett hele trafikken til Telenor går via Sverige. Den kontakten vi har hatt med Telenor, tilsier at det ikke er riktig, at det var feil i den artikkelen, og at hoveddelen av Telenors trafikk rutes internt i Norge. Dermed er ikke den problemstillingen så stor som en fikk inntrykk av.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Datalagringsdirektivet åpner ikke for lagring av data om innholdet i datatrafikken. Det datalagringsdirektivet tillater, er kun lagring av trafikkdata, altså en annen del – det er ikke tid, ikke sted og mellom hvilke personer kommunikasjon har funnet sted. Spørsmålet fra representanten vitner jo mer om en henvisning til «1984» og boka til George Orwell, som viser et totalitært sosialistisk samfunn som jeg ikke har ønsket meg. Det reflekterer ikke det datalagringsdirektivet som er vedtatt – som riktignok mitt parti stemte imot, og det gjorde også representantens parti. Men problemstillingen som han tar opp, er altså ikke relevant med hensyn til det datalagringsdirektivet som er vedtatt i Stortinget.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Dette blir en litt rar debatt, for når jeg tidligere som statsråd har framhevet Fremskrittspartiets standpunkt, har jeg fått påpakning fra rød-grønne politikere om at jeg ikke kan være både fremskrittspartipolitiker og statsråd samtidig. Så får jeg altså partipolitisk rettet spørsmål mens jeg står her som statsråd. Da blir det litt vanskelig å svare korrekt på dette, for da vil jeg i neste runde få kjeft fordi jeg har svart på spørsmålet som representanten har stilt – mens jeg har vært statsråd. La meg likevel understreke at personvernhensyn er minst like viktig for meg og Fremskrittspartiet nå som det var da vi var i opposisjon. Samtidig er det sånn at mens Snorre Serigstad Valens parti var i regjering, ble det vedtatt et datalagringsdirektiv som de nå prøver å kjempe imot. Jeg tror Snorre Serigstad Valen, når han tenker seg om, forstår at det ikke er alle saker man vinner når man er i regjering. Det er i hvert fall åpenbart for hans eget parti. Men vi skal sørge for at vi i gjennomføringen – med mindre Stortinget endrer oppfatning – vil ivareta personvernhensyn på en utmerket god måte, i hvert fall bedre en den forrige regjering ville lagt opp til.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Det er en vesentlig forskjell, og det er at nå er det underegnede som har ansvaret for en del av gjennomføringen av dette, selv om mye ligger på forsvarsministeren og justisministeren. Da har jeg mye mer tillit til at det blir gjort på en god måte enn jeg hadde tidligere da andre partier styrte. Personvern er fantastisk viktig. Det er viktig å verne om de liberale verdiene som et demokrati har. Det tar denne regjeringen sikte på å gjennomføre. Hvis SV mener at datalagringsdirektivet ikke bør gjennomføres, er det et flertall i Stortinget som mener noe annet. Da er mitt forslag at man går til dem som faktisk har sikret flertall for et vedtak framfor å gå til en statsråd og be om å ta omkamp, og ikke respektere flertallet i Stortinget. Det hører ikke hjemme i et demokrati at en regjering har en annen politikk enn det som stortingsflertallet tillater – uavhengig av hva statsråden personlig mener.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Generaladvokatens uttalelse er et begrunnet innspill til domstolen, men EU-domstolens avklaring om direktivet og hvilken betydning det vil få for Norge, vil først være tilfellet når EU-domstolen faktisk avgir sin dom. Det at det har kommet et innspill i saken, betyr ikke at vi kan forholde oss ene og alene til det. Det er dommen som avgjør, og den kommer mest sannsynlig i april 2014. Derfor er det for tidlig å si hvilke konsekvenser uttalelsen vil få for gjennomføringen, men vi følger det nøye. Jeg har ikke uttalt at en ikke vil ha saken til ny vurdering. Jeg har sagt at vi forholder oss til det stortingsflertallet vedtar. Det trodde jeg også var naturlig for forrige regjering. Stortingsflertallet er fortsatt bestemt på at datalagringsdirektivet skal gjennomføres. Da er min oppgave å sørge for at det gjennomføres på en best mulig måte. Jeg er veldig glad for at jeg har denne jobben, for da kan jeg ivareta personvernet så godt som det er mulig å få til.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Dette minner litt om flisespikkeri. Jeg sier ikke noe annet nå enn det jeg før har sagt i Stortinget, i sosiale medier, i leserbrev og i debattinnlegg, og det er at en regjering vedtar å gjennomføre den politikken som flertallet på Stortinget mener. Når det gjelder datalagringsdirektivet, har ikke regjeringsplattformen gitt noen nye signaler. Det betyr at det vedtaket som Arbeiderpartiet og Høyre gjorde, er den politikken som regjeringen må gjennomføre. Da er det min oppgave som statsråd å gjennomføre den på en best mulig måte. Jeg er klar over at mange ønsker en omkamp her, men når man ser på valgresultatet, er de som ønsker en omkamp om datalagringsdirektivet, blitt færre i dette storting enn i forrige storting. Dermed er det stortingsrepresentantene som er i mindretall, som har en jobb å gjøre i Stortinget hvis de ønsker et annet utfall av saken. Man kan ikke påpeke at noen i regjeringen – selv om de kanskje har andre personlige standpunkter – skal få ha en mulighet til å sette demokratiske spilleregler til side. Det trodde jeg SV var klar over etter selv å ha sittet i regjering.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg synes det er interessant at et tidligere regjeringsmedlem nå håper at en ny regjering skal omgjøre vedtak som hans gamle regjering var med på å fatte – og beslutninger som de tok. Som jeg sa i mitt svar på første spørsmål: Vi vil ha en grundig vurdering av saken når endelig dom i EU-domstolen er på plass. Da er det naturlig at vi ser på alle saker, for det kan hende domstolen gir oss nye signaler som gir grunnlag for at det blir nye runder i EU. Men en kan godt si at alt blir som det har vært vedtatt før. Det ville være litt meningsløst for meg å begynne å spekulere om alle eventualiteter før man vet hva EU-domstolen faktisk sier.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
La meg først si at jeg er veldig opptatt av personvernhensyn, og nettopp av den grunn har denne regjeringen tatt en del initiativ overfor Sverige med tanke på personvernhensyn i lys av FRA-loven. Det er mer enn det en opplevde at forrige regjeringen gjorde. Derfor er jeg veldig stolt over det arbeidet vi har satt i gang. Når det gjelder spørsmålet konkret, er det sånn at det allerede eksisterer fiberkabelforbindelser fra Norge både over Skagerak til Danmark og over Nordsjøen til Storbritannia – i tillegg til dem som går gjennom Sverige. Internasjonale kabelforbindelser etableres av private ekom-tilbydere ut fra forretningsmessige vurderinger av etterspørselen i markedet. Det er altså i dag muligheter for å rute trafikken ut i verden utenom Sverige. Jeg vil være positiv hvis ekom-tilbyder ønsker å gjøre ytterligere investeringer der, men det er altså noe de selv må gjøre. Mitt oppdrag er å sørge for at vi har kontakt med Sverige, og jeg har allerede vært i Sverige og snakket med den svenske statsråden for å sikre at norske personvernhensyn blir ivaretatt så godt som mulig i møtet med verden rundt oss.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Som nevnt: Jeg har vært i Sverige og snakket med den svenske statsråden om problematikken vi opplever rundt FRA-loven ut fra norske personvernhensyn. Jeg opplevde at de hadde forståelse for våre synspunkter. Vi skal fortsatt ha en dialog om dette. Men det er en komplisert sak, for også i Sverige var dette et omstridt tema som var blitt vedtatt, så jeg forventer ikke at de snur om på det over natten. Men jeg er veldig glad for å ha fått de tilbakemeldingene jeg fikk i første runde. Som jeg også nevnte, eksisterer det allerede fiberkabelforbindelser ut av Norge – ikke bare gjennom Sverige, men til Danmark og Storbritannia. Sånn sett finnes de mulighetene som representanten etterspør. At det er behov for ytterligere kabler, er godt mulig, og vi har en ambisjon om å bygge ut infrastrukturen for fiber, bredbånd og den typen ting i større grad enn det som har blitt gjort. Der lå det en strategi fra den forrige regjeringen, og vi har som ambisjon å styrke den, både fordi det er viktig for enkeltpersoners mulighet til å kommunisere seg imellom og fordi vi gjerne ser på muligheten for å utvikle bedre dataindustri i Norge. Da er kabler en viktig del.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg hadde et møte i Sverige i begynnelsen av desember, og da tok jeg opp mange ulike forhold som jeg også tror Venstre vil være fornøyd med, bl.a. grensekryssende jernbanetrafikk og den type ting. Jeg kommuniserte også våre bekymringer når det gjaldt muligheten for å trygge personvernhensynet for norske borgere i den innenrikstrafikken som av og til rutes gjennom Sverige, men langt fra i det omfang som media har gitt inntrykk av. Hoveddelen av Telenors trafikk rutes kun internt i Norge, ifølge Telenor. Når jeg er fornøyd med svarene jeg fikk, er det fordi de svenske myndighetene ikke sa at det var uaktuelt å diskutere dette med oss. De viste tvert imot en stor forståelse for personvernhensyn og problematikk med hensyn til det vi tok opp, for de er like opptatt av det for sine svenske innbyggere. Det å finne ut hvilke muligheter som finnes, var de villige til å diskutere. Mer detaljert enn det har jeg ikke lyst til å si det, men vi har fortsatt kontakt. Det er en bedre kontakt enn det man har hatt tidligere, og derfor tror jeg vi drar i samme retning, representanten og jeg, og så får vi håpe at resultatene også kommer raskt.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-18:
«Ved en eventuell innføring av EUs datalagringsdirektiv vil innbyggernes data- og teletrafikk lagres. Hvordan vil statsråden karakterisere et samfunn der data om alle menneskers data- og teletrafikk lagres?»
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-18:
Det var interessant at statsråden nevnte «1984» og totalitære stater i sitt noe korte svar. Det er jo ikke SV som har gått lengst i karakteristikker av hva slags samfunn vi får hvis direktivet innføres. Statsrådens egen statssekretær, Bård Hoksrud, sa da han var stortingsrepresentant: «Når Norge innfører datalagringsdirektivet, tar landet et stort skritt i retning av en politistat og et overvåkningssamfunn.» Og videre: «Jeg er overbevist om at gamle folk i KGB, eller Stasi, eller hva det heter, i det gamle Øst-Europa, som drev med massiv overvåkning av innbyggerne sine, ville vært stolte hvis de hadde fått dette direktivet på plass.» Når Fremskrittspartiet tidligere har ment at det er riktig å sammenligne datalagringsdirektivet med de overgrepene som Stasi og KGB sto for, hvordan kan statsråden forsvare å gå inn for direktivet nå? Hva er det Fremskrittspartiet har fått i betaling for å selge personvernet for regjeringsdeltakelse?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-18:
Jeg har stor forståelse for at man inngår kompromiss og ikke får igjennom alt man vil i regjering. Men jeg tror ikke SV i regjering ville innført politikk som vi mente gjorde Norge til et totalitært samfunn – på linje med Stasi og KGB. – Men vi kan legge Stasi og KGB til side. Det er et poeng at bevegelsesmønsteret og trafikkdataene som lagres med datalagringsdirektivet, uavhengig av om innhold lagres eller ikke, kan true både varslere og – ikke minst – pressekilder. Det gir en såkalt «chilling»-effekt, der folk også kan kvie seg for å gjøre det som er riktig, for de er redd for å bli fanget opp eller sett. Hva er det som har gjort at samferdselsministeren nå mener at kilde- og varslervernet er sikret ved implementering av datalagringsdirektivet, mens statsrådens parti tidligere fant det for godt å trekke paralleller til fordums despotiske regimer i øst når de skulle karakterisere betingelsene for varslervern og kildevern.
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-18:
«Det har lenge vært kjent at den svenske FRA-loven åpner for at norske borgere overvåkes av svenske myndigheter. Det er et alvorlig problem at vår kommunikasjon overvåkes uten at norske myndigheter har kjennskap og påvirkningsmulighet i forhold til det, at rettsvesenet ikke er involvert, og at denne informasjonen kan gis videre til andre lands styresmakter. Er statsråden villig til å vurdere en ny internettkabel til det europeiske fastlandet slik at norsk internettrafikk kan rutes utenom Sverige?»
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-18:
Senest i vår var det her i Stortinget oppe et forslag som både Venstre og Fremskrittspartiet stemte for. I det forslaget ber Stortinget regjeringen om å «se på og komme tilbake til Stortinget med forslag til løsninger som hindrer at informasjon og kommunikasjon fra norske borgere rutes via land som har lover som gir myndighetene anledning til å sjekke privatpersoners telekommunikasjon og e-postinnhold». Forstår jeg statsråden rett når han ikke lenger ser behov for en sånn utredning og for å prøve å få på plass alternative kabler for å rute utenom Sverige?
Iselin Nybø (Venstre), 2013-12-18:
Jeg takker for svaret så langt, og jeg er veldig glad for at statsråden tar personvernhensynene på alvor, og at han har vært i Sverige for å diskutere disse problemstillingene med svenske myndigheter. Jeg lurte på om statsråden kunne være litt mer konkret når det gjelder hva han tok opp med svenske myndigheter og som han anser som et problem fra vår side, og – ikke minst – om han kunne være litt mer konkret om hvilke positive signaler han eventuelt fikk fra svenske myndigheter, og hva de ville gjøre for at norske borgere ikke blir rammet av FRA-loven.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Den 18. desember 2013 er det 100 år siden Willy Brandt ble født. Hans lange politiske virke ble kjennetegnet av kampen for fred, forsoning og nedrustning. Brandt var en viktig støttespiller i arbeidet med å normalisere og utvikle Norges forhold til Tyskland. I dag ser vi i Norge en fornyet interesse for Tyskland, EUs tyngste medlemsland. Hvordan mener utenriksministeren at arven fra Brandt om tettere forhold mellom Norge og Tyskland best kan videreutvikles og styrkes?»
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Det var veldig mye bra her, og det er jo faktisk også slik at det stadig blir flere norske fotballspillere i Tyskland, nå sist med Rune Almenning Jarsteins overgang til Hertha Berlin. Jeg er noe usikker på om regjeringen skal takkes for det, men uansett er jeg veldig glad for det som skjer. Jeg er også veldig glad for at Erna Solberg som den tredje norske statsministeren valgte å legge sin første utenlandsreise til Berlin. Det er et klart og tydelig signal – veldig bra. Norge har i ganske lang tid hatt en egen Tyskland-strategi. Det har vært en strategi for områder som er viktige for næringslivet, det har vært innen energipolitikk – som er svært viktig i kontakten mellom våre to land – det har dreid seg om politiske utvekslinger og politiske forhold generelt, om kultur og ikke minst om språk. Spørsmålet mitt er: Ønsker regjeringen å videreføre det kraftige og gode samarbeidet og strategien som har vært i forholdet til Tyskland?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Willy Brandt hadde gjennom sitt lange og politiske virke en tanke om «forandring gjennom tilnærming», som han kalte det – en må kjenne hverandre, en må forstå hverandre, en må tilnærme seg hverandre for å kunne løse felles utfordringer. Brandts livsverk var jo på mange måter hans «Ostpolitik», som han også fikk Nobels fredspris for, som handlet om at en måtte ha en sterkere tilnærming til dem som i manges øyne ble sett på som fiender eller motstandere. Det er ingen tvil om at det som har med språk å gjøre er en utfordring for en sterkere tilnærming mellom Norge og Tyskland. Gjennom flere tiår er det uten tvil for få nordmenn som har lært seg tysk, og som behersker tysk godt nok, men heldigvis ser vi noen positive tendenser nå. Spørsmålet mitt er: Er regjeringen opptatt av å sikre seg at vi har god nok kompetanse om Tyskland og det tyske språk i Norge, og hvordan den kompetansen skal utvikles?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Mitt spørsmål handler om kvinners rettigheter til reproduktiv helse: «Norge har i mange år arbeidet målrettet for å styrke kvinners rettigheter til reproduktiv helse. Internasjonalt har vi møtt motkrefter både mot økt åpenhet og i det forbyggende helsearbeidet på dette området. Hva vil utenriksministeren gjøre for å sikre kvinners rett til abort og prevensjon i land hvor dette ikke er en del av helsevesenet, eller er forbudt?»
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Av de spørsmålene som europaministeren svarte på, så er – som han sier – dette med abort det mest kontroversielle, og da vil jo små endringer fra norsk side, slik som reservasjonsretten, kunne få oppmerksomhet internasjonalt som et skritt i gal retning. Og derfor er det så viktig at denne regjeringen er aktiv i alle de internasjonale forsamlingene hvor det går an å ta opp dette spørsmålet, for det er ofte stor motstand fra de andre landene, mye større enn i de andre spørsmålene som handler om mødres rettigheter. Så mitt spørsmål er: I hvilke forsamlinger har regjeringen tatt opp dette spørsmålet siden den tiltrådte?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg er glad for at det er oppslutning om at vi skal videreføre den norske linjen, men dette handler også om å bruke sin tiltenkte taletid til å ta opp dette spørsmålet – for det blir jo ikke alltid applaus når man tar opp spørsmål rundt abort i internasjonale forsamlinger. Så mitt spørsmål er: Hvor har utenriksministeren tatt opp dette siden han tiltrådte?
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-18:
Ordningen ble initiert av den forrige regjeringen og skulle opprinnelig begrenses til 40 kommuner, men vi utvidet den til å gjelde de rundt 100 kommunene som har meldt sin interesse. Kommunal- og regionaldepartementet, som forvalter forsøksloven, har vurdert spørsmålet om lovligheten av dette, og jeg har redegjort for Kommunal- og regionaldepartementets vurdering i mitt svar av 11. desember på skriftlig spørsmål nr. 158, fra representanten Terje Aasland. Kommunal- og regionaldepartementet konkluderer med at forsøket er i tråd med forsøkslovens formål, begrensninger og øvrige vilkår. Kommunal- og regionaldepartementet mener forsøket er rettet mot de formålene forsøksloven omfatter, og at det har en reell forsøkskarakter og ikke er en generell reform. Omfanget av forsøket er bredt og innenfor lovens rammer for å vinne erfaring med et større utvalg av kommuner. Regjeringen har ikke som mål å øke bruken av snøscooter i norsk natur. Det som er viktig for regjeringen, er å gi lokalsamfunnene mulighet til selv å råde over egne arealer, herunder mulighet til å bestemme om de skal etablere snøscooterløyper. Mange kommuner i Norge har store arealer og lite folk. Regjeringen baserer seg på tillitspolitikk. Jeg har tillit til at de som styrer i Kommune-Norge, har evne til og ønske om å ta hensyn til alle sine innbyggere og besøkende, både de som vil ha stillhet og ro, og de som vil ha andre opplevelser. Det er uansett ikke slik at kommunene kan gjøre hva som helst. Det gjelder klare nasjonale rammer for forsøket. Løypene skal etableres gjennom arealplanlegging etter plan- og bygningsloven. Dette sikrer bred involvering av berørte interesser. Det er satt begrensninger for hvor løypene kan legges, bl.a. må kommunene unngå verneområder. Videre må kommunene i arbeidet med fastsetting av løypene ta hensyn til bl.a. støy og andre ulemper for friluftsliv, naturmangfold, bolig- og hytteområder, kulturminner og kulturmiljø. Kommunene må utrede virkningene løypene vil ha for friluftsliv og naturmangfold. De må kartlegge og verdsette friluftslivsområder der løypene planlegges. Det er med andre ord ikke fritt fram. Når det gjelder grunneierne, står det eksplisitt i forskriften som gjelder for forsøket: «Kommunene kan ikke treffe endelig vedtak om snøscooterløype før private og offentlige grunneiere har samtykket i snøscooterkjøring for den del av traséen som gjelder deres eiendom.» Vi har i disse dager startet arbeidet med et høringsbrev med forslag til endringer i lov om motorferdsel i utmark og vassdrag, som vil gi kommunene større adgang til å forvalte motorisert ferdsel i utmark på permanent basis. Høringsbrevet skal etter hvert sendes på bred høring med god frist for å avgi uttalelse. Høringsuttalelsen vil, sammen med erfaringen fra forsøksordningen, inkludert erfaringer fra kommunenes planleggingsarbeid, danne grunnlaget for det lovforslaget som regjeringen til slutt vil fremme for Stortinget.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-18:
Vi kjører forsøket for å få erfaringer til lovarbeidet, slik at loven blir best mulig. Det vil være i alles interesse.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-18:
Jeg er glad for det store engasjementet i saken. Vi skal ha strenge rammer for motorisert ferdsel, men for vår regjering er det lokale selvstyret viktig. I dette landet har vi store arealer og noen steder få folk. Da jeg hadde besøk av arbeiderpartiordførere fra Indre Namdalen, sa de at de i de fire kommunene hadde areal tilsvarende Oslo, Akershus, Østfold og Vestfold til sammen. Her bor det 1,7 millioner mennesker på det arealet, mens der bor det 8 700. Jeg tror det er mulig å kombinere snøscooterløyper med stille natur.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Hovedstyret i Innovasjon Norge har nylig vedtatt at de to nye såkornmandatene, som kom i revidert budsjett, skal gå til Proventure og Alliance Venture. Disse to fondene vil dekke de viktige sektorene energi og IT. Men tildelingen medfører imidlertid at tidligfaseselskapene innen den sårbare norske farma-/biotekindustrien blir stående uten såkornmidler. Hva vil regjeringen gjøre for å sikre fortsatt kapitaltilgang til oppstarts- og tidligfaseselskaper innen denne sektoren?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg takker for svaret. Jeg vil bare legge til at Sarsia Seed, som er det såkornfondet som per i dag har jobbet inn mot dette området, har registrert 70 kvalifiserte bedrifter som er klare til oppstart. De har også mobilisert privat kapital som kunne ha matchet den offentlige kapitalen, og dette var egentlig det tredje fondet som sto klart til å kunne etablere seg. Det var i utgangspunktet litt skepsis til om det var nok privat kapital til å matche disse nye såkornfondene. Nå viser det seg at det er det. Per i dag er det 70 selskaper som står klare i startgropen, og alternativet er at all den investeringen som vi har innenfor helseforskning, kapitaliseres i utlandet og ikke her i Norge. Når – for det tar nesten et helt år – kan man forvente en ny utlysning, sånn at de kan søke på nytt?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg vil bare minne om at samtlige andre såkornfond er kommet med i revidert budsjett, så det hadde vært veldig positivt om statsråden – jeg vet at hun har sittet kort tid i statsrådsstolen – veldig snart kunne gi signaler sånn at de kunne innrettet seg etter det. Vi har investert sterkt i Oslo Cancer Cluster. Skal vi materialisere, skape nye arbeidsplasser for gründere, og ikke minst unngå en todeling av økonomien, er det utrolig viktig at vi satser når bedriftene er klare når det gjelder en så viktig kunnskapsindustri.
Monica Mæland (Høyre), 2013-12-18:
Jeg er godt fornøyd med at forvalterne av de to nye landsdekkende såkornfondene er på plass. Fondene skal nå hente inn privat kapital, og jeg forventer at de gjør sine første investeringer sommeren 2014. Det at vi klarer å dyrke fram nye, innovative bedrifter er viktig for framtidig vekst og nye arbeidsplasser. Først og fremst er det markedet som skal finansiere bedrifter. Det gjelder også denne typen virksomheter. Investorene har hovedtyngden av kapitalen og kompetansen som er nødvendig for å utvikle nye bedrifter. Regjeringen har derfor tatt grep for å styrke private investorer gjennom skattelettelser på formue, arv og inntekt, for både privatpersoner og bedrifter. Staten har imidlertid en rolle med å bidra til finansiering av bedrifter der hvor markedet i begrenset grad fungerer. Derfor har vi også omfattende næringsrettede virkemidler, hvor Innovasjon Norge forvalter noen av de viktigste – særlig gjennom lån og tilskudd. I de aller tidligste fasene er det etablerertilskuddene som er spesielt viktig. Her gis det mindre tilskudd slik at gründere gis mulighet til å sjekke ut sine ideer eller markedsplaner. Gjennom Norges forskningsråd tilbyr programmet for kommersialisering, Forny 2020, tilskudd til verifisering av og dokumentasjon på at forskningsresultater kan anvendes kommersielt og slik bli attraktive for investorene. Jeg vil også trekke fram Innovasjon Norges ordninger med forsknings- og utviklingskontrakter og miljøteknologiordninger, som er særlig viktige for å få fram nye, innovative prosjekter. Dette er en ordning som er åpen for alle sektorer, også farma- og bioteknologiindustrien. Vi investerer i dag allerede tungt i forskning innen farma- og bioteknologiindustrien, og vi har hatt gode suksesser, bl.a. Algeta innen kreftmedisin. Tall fra SkatteFUNN viser at om lag 10 pst. av prosjektene som støttes, er innenfor helseområdet. Regjeringen har i vår politiske plattform at vi skal øke midlene til såkornfondene for å videreutvikle nye bedrifter og innovasjoner. Det er mange gode gründere med et vidt spekter av ideer der ute – ideer som vi skal leve av i framtiden. Derfor er det viktig at vi har såkornfond og annen kapital og kompetanse tilgjengelig for flere bransjer enn IKT og energi. Akkurat på hvilke områder hvert enkelt fond skal satse, må det være opp til de private investorene å avgjøre. De risikerer egne penger, og vi vet at kompetansen innen sektorer er avgjørende for om et fond skal skape en god avkastning for investorer og dermed også for samfunnet.
Monica Mæland (Høyre), 2013-12-18:
Regjeringen har sagt at den skal satse på flere såkornfond. Da kommer det an på hvor fort man kan skaffe privat kapital og på den enkelte statsbudsjettbehandling når man kan få dette opp og fram. Jeg kan ikke forskuttere dag og tid for det, men det skal skje. Sundvolden-erklæringen er en fireårig plan, slik at vi jobber med å få fram såkornkapital fordi vi vet dette er viktig. Jeg kjenner godt til Sarsia Seed, som representanten spør om.
Monica Mæland (Høyre), 2013-12-18:
Oslo Cancer Cluster var, så vidt jeg vet, Arbeiderpartiet faktisk imot, fordi det var en form for OPS-samarbeid, men jeg skal ikke gå inn på det. Jeg tar med meg det gode rådet om å arbeide for såkornkapital. Det står òg i Sundvolden-erklæringen, som vi akter å følge opp.
Monica Mæland (Høyre), 2013-12-18:
Kravet om 40 pst. representasjon av begge kjønn i ASA-styrer har bidratt til å øke andelen kvinner i slike styrer, fra 7 pst. i 2003 til 40 pst. i 2008. Det er derfor på sin plass å gi honnør til den forrige borgerlige regjeringen og tidligere statsråd Ansgar Gabrielsen for den jobben som ble gjort for å løfte kvinneandelen i styrerommene. Av nye foretak som startes opp hvert år, har 15–20 pst. av disse kvinnelig daglig leder og/eller styreleder. Nesten 60 pst. av nyetablerte foretak har kun mannlige ansatte. Forklaringen på noe av dette er at de fleste norske aksjeselskaper har et fåtall eiere, og halvparten av selskapene har kun ett styremedlem – nemlig styrelederen – noe som naturlig nok umuliggjør jevn kjønnsfordeling. Vi har likevel et stort forbedringspotensial. Nærings- og handelsdepartementet arbeider for å få flere kvinner i lederstillinger og styreverv og søker å bidra til at flere kvinner starter bedrift eller velger en karriere innen næringsrettet forskning. Det gjør vi spesielt gjennom de næringsrettede virkemiddelaktørene Innovasjon Norge, SIVA og Norges forskningsråd. Et av disse tiltakene er Innovasjon Norges program «Kvinner i næringslivet», som skal bidra til økt verdiskaping og innovasjon gjennom nettopp å øke kvinners deltakelse og posisjon i næringslivet som gründere, ledere og styremedlemmer. SIVA har satsingen «Kvinnovasjon», hvor deltakerne motiveres til å bli ledere og styreledere, og hvor de kobles mot profesjonelle nettverk for økt kapitaltilgang. Rapporter fra deltakende miljøer viser at både antallet gründere så vel som kvinneandelen i selskapsmassen har økt som et resultat av konkrete aktiviteter igangsatt med støtte gjennom SIVA. Nærings- og handelsdepartementet har de siste årene arbeidet for å identifisere egnede kvinnelige kandidater til styrelederverv. Det har ført til at antallet kvinnelige styreledere i de 24 selskapene hvor departementet forvalter eierskap, nå er på 42 pst. Det er bra, men fortsatt er dette et ansvar jeg tar på alvor, og som jeg vil følge opp fortløpende.
Monica Mæland (Høyre), 2013-12-18:
Dette er et arbeid som må gjøres hver eneste dag. Jeg er ikke opptatt av å finne opp kruttet på nytt hvis den jobben vi gjør, faktisk fungerer. Det er iverksatt endel programmer som fungerer, og vi følger òg et program i NHO-regi – Female Future. Dette handler om å gjøre jobben hver dag: når man velger ut styremedlemmer, når man lager lister, når man snakker med organisasjoner, når man snakker med mennesker, og når man er på bedriftsbesøk og spør hvordan kjønnsbalansen er. Dette er et arbeid jeg gjør hver dag. Det har jeg gjort siden jeg tiltrådte, og det vil jeg fortsette med. Det er poenget. Dette må følges opp i det daglige.
Monica Mæland (Høyre), 2013-12-18:
Geografi forteller sikkert noe om skiller. Sosiale forskjeller forteller om skiller. Utdanning forteller om skiller. Det er mange ting som gjør at det er forskjeller i dette landet. Jeg tror likevel det handler om å gjøre jobben hver dag. Når vi sitter i departementet i Oslo og skal velge f.eks. medlemmer av styrer, må vi tenke hele landet, begge kjønn og ulike bakgrunner – ulik politisk bakgrunn, f.eks. Det handler om å gjøre jobben hver dag, enten man er på Sørlandet eller i Nord-Norge.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Statsråd Horne har uttalt seg i ulike retningar når det gjeld likestilling. Me har til dømes kunna lese at ho meiner at likestillinga har kome for langt, og at husmødrer er meir diskriminerte enn homofile. På kva for område ønskjer statsråden å reversere likestillinga, og kor langt tilbake må me for å kome på eit ønskjeleg nivå?»
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Eg vil takke for svaret. Det er godt å høyre statsråden seie at ho meiner at likestillinga ikkje har kome langt nok. Det står kanskje litt i kontrast til det statsråden sa under finansdebatten: «Kritikken de siste ukene har gått på at vi er umoderne, og noen sier at vi har satt Norge tilbake igjen til 1950-tallet. Da vil jeg si at jeg er enig med dem som sier at vi kanskje er retro-regjeringen. Retro er som kjent tilbake igjen og moderne igjen. Likestillingen i Norge har flere bein å stå på enn de fire ukene som går ut over fedrekvoten.» Her seier statsråden at likestillinga kjem til å gå tilbake. Viss statsråden, med denne premissen, konkretiserer overfor Stortinget kva ho meiner skal reverserast, kor langt tilbake ein skal gå – kva vil den blå-blå regjeringa gjere for å bli det Solveig Horne kallar for ei retro-regjering?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Ja, no har jo likestillingsministeren trekt tilbake ei stortingsmelding om at likestilling ikkje kjem av seg sjølv – så kan det få signalisere kva det vil. Eg lurer på kva likestillingsministeren meiner – kva for politiske verkemiddel er ho for, kva for bein meiner ministeren at likestillinga skal stå på? Eller er det slik at likestillingsministeren vår ikkje anerkjenner at politiske val påverkar likestillingsutviklinga? Meiner statsråden at Noreg utan føringar i form av ordningar som kvotering, pappaperm og andre verkemiddel ville ha vore eit av verdas mest likestilte land?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg takker for spørsmålet. Vi har kommet langt når det gjelder likestilling i Norge, noe som også 100-årsmarkeringen for kvinners stemmerett har tydeliggjort nå i år. Likevel er det langt igjen før vi kan si at det er full likestilling mellom kvinner og menn. Regjeringens mål er at kvinner og menn skal ha like muligheter til deltakelse og frihet til å treffe egne valg. Likestilling handler om likebehandling og likeverd, det handler ikke bare om et millimetermål. Regjeringen vil utvikle en framtidsrettet likestillingspolitikk. Vi vil styrke likestillingen og skape et bedre diskrimineringsvern for alle. Regjeringen vil fremme en universell likestillings- og antidiskrimineringslov. Regjeringen vil òg arbeide for saker som er viktige for kvinner og menn i hverdagen. Innsatsområder vil være utdanning, arbeidsliv og arbeidet mot vold i nære relasjoner. Regjeringen ønsker å stimulere til at flere, ikke minst gutter, velger utradisjonelle yrker og karrierer. Regjeringen ønsker også å styrke kompetansen i de kvinnedominerte yrkene, bl.a. i pleie- og omsorgssektoren og i barnehagene. Videre vil regjeringen arbeide for å redusere bruken av ufrivillig deltid. Innsatsen mot vold i nære relasjoner er også en viktig del av likestillingsarbeidet. I likhet med Stoltenberg-regjeringen vil denne regjeringen også styrke tilbudet til unge voldsutøvere og barn utsatt for vold i regi av familieverntjenestene og stiftelsen Alternativ til vold. Totalt styrker regjeringen tilbudet med 7,8 mill. kr, noe som er 2 mill. kr mer enn det Stoltenberg-regjeringen foreslo. Dette er ikke å reversere likestillingen. Målestokken for likestilling i dag er ikke at kvinner og menn oppfører seg helt likt og tar helt like valg. Målet er at mulighetene skal være gode nok og reelt like for kvinner og menn. Noen kvinner og menn vil satse på karriere, mens andre ønsker en roligere hverdag, for å få mer tid til barn og familie eller til andre interesser. Mitt poeng er at vi skal ikke stakkarsliggjøre eller ha en nedlatende holdning overfor de kvinner og menn som i ulike faser av livet tar et annet valg, eller velger å være hjemme. Regjeringen er opptatt av at det skal være opp til familien selv hvordan den skal organisere sitt liv, ikke at vi politikere skal detaljstyre familiens liv. Disse valgene er den enkelte familie best egnet til å ta, og vi skal ha respekt for de valgene som den enkelte tar. Staten skal ikke gå inn og detaljstyre folks liv i likestillingens navn. Politikernes oppgave er å gjøre de gode valgene mulig for den enkelte, og spesielt for familien.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Dette handler om politikk, og det dreier seg om en politisk uenighet – om hvem det er som skal definere hva som er likestilling. Likestilling er likeverdighet, eller likemulighet, og det gjelder også valgfrihet. Ved å si at mer fleksibilitet og større valgfrihet til familiene er en reversering av likestillingen, tar representanten helt feil. Denne regjeringen kommer til å ha likestilling i fokus. Vi vil kanskje bruke litt lenger tid enn Stoltenberg II-regjeringen gjorde, men det er fordi det er viktig å få med seg litt andre verdier inn i likestillingsdebatten enn det som representanten Vågslid tar til orde for.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Norge er et godt land å bo i. Vi har utrolig gode foreldrepermisjonsordninger, og vi har et fleksibelt arbeidsliv. Det er disse ordningene som gjør at både kvinner og menn i dag kan velge å være hjemme med familie, men også å være aktive med familien sin. En barnehageutbygging – som SV og Fremskrittspartiet tok til orde for, men ikke Stoltenberg og Arbeiderpartiet, men som de var med og støttet til slutt – er et viktig mål i den likestillingskampen. Så tror jeg at vi må ha fokus på det som er utfordringene i dag, og det er ufrivillig deltid, det å få jenter til å velge utradisjonelle yrker, og ikke minst det å dra mennene og guttene med inn i likestillingsdebatten. Det er viktige felter som jeg som likestillingsminister skal ta med meg inn i det videre arbeidet for å få mer likestilling – og ikke minst arbeide for en god universell likestillingslov, som regjeringen i sin regjeringsplattform har sagt at den skal jobbe for.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg takker for svaret. Det å sikre kvinner og menn like muligheter til å delta i arbeidslivet er en viktig prioritering for denne regjeringen. Utdanning og arbeidsliv og et nyskapende og konkurransedyktig næringsliv som etterspør kompetent arbeidskraft av begge kjønn, er helt grunnleggende. Et velfungerende trepartssamarbeid er viktig i den sammenheng. Vi vil legge til rette for en politikk som gjør det mulig å kombinere en yrkeskarriere med omsorg for småbarn. En god foreldrepermisjon, fleksible arbeidstidsordninger og et godt barnehagetilbud er avgjørende. Barnehageforliket som ble initiert av SV og Fremskrittspartiet, og som de andre partiene støttet opp om, viser at vi tar dette på alvor. Kvinner og menn i Norge har en unik mulighet til både jobb og familieliv. Kombinasjonen av dette er det som løfter likestillingen framover. Ufrivillig deltid er en av de største utfordringene i arbeidslivet, og det var også en stor utfordring under Stoltenberg II-regjeringen. Regjeringen ønsker å redusere bruken av ufrivillig deltid, redusere sykefraværet og øke sysselsettingen blant minoritetskvinner og personer med nedsatt funksjonsevne. Vi ønsker å fremme utradisjonelle utdanningsvalg, særlig det å få unge menn til å velge annerledes, er en utfordring. Det må satses på skolen, og en må oppgradere yrkesfagene og omsorgsyrkene, slik som denne regjeringen nå gjør. Arbeid for likestilling foregår ikke bare i mitt departement, men i samtlige, og det foregår på tvers av sektorene. Det skjer masse godt likestillingsarbeid ute i kommunene og ute i bedriftene. Som likestillingsminister skal jeg være en pådriver for det arbeidet. Likestillingsarbeid dreier seg om rekruttering, lønns- og arbeidsvilkår og arbeidsmiljø i bred forstand, og også tiltak for å imøtekomme familiens behov. Regjeringen skal aktivt motvirke all form for diskriminering, og et av hovedgrepene som regjeringen vil ta, er å utarbeide en universell likestillings- og antidiskrimineringslov. I den forbindelse må vi også tørre å se på om håndhevingsapparatet vårt i dag er godt nok. Vi ble vel alle berørt av NRK-reportasjen på søndag om unge jenter på en jenteskole i Afghanistan – hvor viktig det er å se at jenter får utdanning. Regjeringen er opptatt av å styrke jenters og kvinners muligheter til skole og arbeid globalt. I regjeringserklæringen slår vi dette fast, og det blir også fulgt opp med innretningen på bistandspengene våre, hvor vi satser på utdanning til jenter som trenger det i andre land også.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Ufrivillig deltid er en av de store utfordringene vi har når vi ser på likestillingsperspektivet i Norge i dag. Det er en utfordring som Stoltenberg II-regjeringen har hatt, og som også denne regjeringen kommer til å ha. Derfor er det viktig å ha fokus på dette. Det som er viktig, er også å se på hvor man har lyktes. Veldig mange kommuner og veldig mange bedrifter har lyktes med ufrivillig deltid, og ett av hovedpunktene der har vært å organisere turnusene annerledes, noe som jeg har registrert at Stoltenberg II-regjeringen ikke var så opptatt av. Så vet vi at de kvinnene som er minst ute i arbeid, er somaliske og afghanske kvinner. Det er viktig i et integreringsperspektiv at disse kvinnene må få språkopplæring, de må få utdanning, og de må få arbeid, for på den måten kan de bli selvforsørgende. Og det er viktig å ha fleksible ordninger når en har små barn, der en også kan velge å bruke kontantstøtte hjemme hvis en trenger det.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Det som har vært viktig for denne regjeringen, er å gi familiene større fleksibilitet, slik at de i en periode kan være lenger hjemme med sine barn, når de ønsker det. Dette gjør denne regjeringen ved å øke fellesdelen av foreldrepermisjonen, slik at en kan være litt lenger hjemme og ikke måtte ha barna sine så tidlig i barnehage, hvis en ikke ønsker det. Å øke engangsstønaden og å øke kontantstøtten med 1 000 kr har vært viktige grep for å gi familiene større fleksibilitet i en småbarnsperiode, når de ønsker det.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Innvandrerkvinner har, akkurat som alle kvinner og menn, en lang rekke valgmuligheter og frihet til å forme sitt liv. Å ta utdanning, å delta i arbeidslivet og å være selvforsørget er like viktig for kvinner som for menn. Det gir tilhørighet, fellesskap, nettverk og mulighet til utvikling. Regjeringen ønsker å legge til rette for høy sysselsetting og et fleksibelt arbeidsmarked for alle. Derfor har regjeringen i sin politiske plattform presentert flere tiltak som vil bidra til at flere kvinner med innvandrerbakgrunn kan delta i arbeidslivet. Jeg er glad for at stadig flere unge jenter med minoritetsbakgrunn tar høyere utdanning. De er en ressurs som vi trenger i arbeidslivet, men jeg er samtidig bekymret for at noen av dem ikke får brukt kompetansen sin. Vi vil se på muligheten til å kople gratis kjernetid i barnehage til krav om deltakelse i aktivitet eller norskopplæring. Det vil bidra til at både foreldrenes og barnas norskkunnskaper blir bedre. Forsøket med gratis kjernetid har – etter det de kommunene som har benyttet seg av dette, har rapportert – bidratt til at foreldrenes holdninger til bruk av barnehage har blitt mer positive, og til en anerkjennelse av at gode norskkunnskaper før skolestart er viktig. For barn med innvandrerforeldre er det å gå i barnehage viktig for språkutviklingen og for integreringen i det norske samfunnet. Regjeringen er opptatt av at vi skal ha et godt barnehagetilbud, som alle kan benytte seg av. Flertallet av barn med innvandrerbakgrunn går i dag i barnehage. Det gjelder også de yngste barna. Utviklingen er positiv og styrker tilliten mellom foreldre med innvandrerbakgrunn og det norske barnehage- og skolesystemet. Vi må huske at alle vil det beste for sine barn. Selv om familien får kontantstøtte noen måneder, er det fortsatt tid til flere år i barnehage – der barnet kan lære språk – før skolestart. Barn og familier er forskjellige og har ulike behov. I perioder av livet kan noen menn og kvinner ønske å arbeide mindre og bruke mer tid på å ta seg av egne barn. Derfor har vi, akkurat som Stoltenberg II-regjeringen, styrket kontantstøtten som et alternativ til barnehage for de minste barna. Det er ikke riktig at regjeringen prioriterer kontantstøtte foran barnehage. Vi vil ha begge deler og gi familiene reelle valgmuligheter.