Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-05-15:
I likhet med mange andre er jeg glad for at et samlet storting er enig i de hovedprinsippene som er lagt fram i denne meldingen. Skal vi oppnå et giftfritt miljø, tror jeg det er en viktig forutsetning. Men det betyr også at meldingen representerer et godt stykke arbeid, hvor viktige mål og utfordringer er trukket opp og presentert. Dette er før i dag omtalt av mange, så jeg skal ikke gjenta akkurat det. Jeg vil starte med å si at det er gjort mye bra arbeid med å begrense utslipp og konsekvensen av kjemiske stoffer i Norge allerede. Reduksjonen av farlige og giftige stoffer har historisk kommet fram mange steder, tror jeg, i kombinasjon mellom strengere regulering fra myndighetene, en engasjert miljøbevegelse og et næringsliv som er blitt mer og mer opptatt av sitt eget omdømme. Det tror jeg er viktig. Ikke minst ser jeg dette i min egen region, som jeg synes er et godt eksempel på akkurat det. Jeg husker godt miljøbevegelsens aksjoner, og jeg husker godt myndighetenes innsats og krav om reguleringer. Nå ser vi altså konsekvensene av industriens og det samlede samfunnets innsats. Det er bra, og det er et bevis på at vi sammen kan gjøre svært mye, og at det nytter. Jeg tror at historiens kunnskap viser oss, til tross for dagens og morgendagens utfordringer, at vi kan oppnå mye, og at vi kan, dersom vi velger å samle oss, legge et grunnlag for en framtid med et giftfritt miljø. Så er det mange utfordringer. En av dem er pekt på, nemlig å rydde opp i en sjøbunn som er forurenset gjennom mange år. I meldingen slås det klart og ettertrykkelig fast at man skal gjennomføre de tiltaksplanene som er definert. Det er et utrolig viktig arbeid som skal gjøres, og det er et ganske stort arbeid som skal gjøres. Jeg har den største tiltro til at både Regjeringen og Stortinget vil følge opp det arbeidet i framtiden. En annen utfordring er å gi tilstrekkelig informasjon om farlige stoffer, og kjemiske stoffer. Jeg tror også det å gjøre informasjonen mer allment tilgjengelig vil være av betydning. Det vil øke bevisstheten, og det vil gjøre at folk flest blir mer opptatt av konsekvensene ved bruken av de kjemiske stoffene. Ikke minst er det viktig for en føre var-diskusjon og -holdning. Det å bedre allmennhetens tilgang til informasjon tror jeg er et viktig arbeid – som ikke er omtalt i meldingen, men som må gjøres for å bedre forholdene. Et annet punkt, som også er nevnt av flere, er forholdet til REACH. Det sies i meldingen at Norge vil vurdere eventuelle behov for unntak gjennom tilpasninger i EØS-avtalen. Miljøvernministeren har allerede vært inne på det. Jeg har bare lyst til å understreke det som representanten Asmund Kristoffersen sa tidligere i dag, at et eventuelt løp for å få enkelte unntak fra REACH kan være en risikosport, spesielt med tanke på at det haster med å få implementert det. Det er nå gått fem måneder siden meldingen ble lagt fram, og det er en halv måned igjen før REACH-forordningen trer i kraft direkte overfor bedrifter og myndigheter i EU, altså fra 1. juni 2007. I Norge får REACH-forordningen altså ikke direkte virkning, men må først formelt tas inn i EØS-avtalen, og det er dette som haster. Regelverket knyttet til REACH er meget komplisert og komplekst. De største byrdene er knyttet til å registrere stoffene. Registreringsansvaret ligger på bedrifter i EU som produserer kjemiske stoffer innenfor metaller, mineraler og andre naturstoffer, eller som importerer i ren form eller stoffblandinger inn til EU. Brukere av kjemiske produkter har ikke registreringsansvar. Men så lenge REACH ikke er en del av EØS, vil norske eksportbedrifters kunder innenfor EU være importør av stoffene. Dermed vil de få den formelle plikten til å registrere alle stoffene som inngår i de importerte produktene. Dette kan de unngå ved å skifte til en leverandør innenfor EU, men vi håper at det ikke skal bli slik. Det er derfor viktig for konkurransesituasjonen til norske eksportbedrifter at vi blir en del av REACH-systemet, og at vi blir det raskt. Det haster med en avklaring. Jeg er beroliget av det miljøvernministeren nå har sagt, når hun har sagt at dette er en prioritert oppgave for Regjeringen. Det er en viktig sak for norske eksportbedrifter.