Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2010-06-17:
Samarbeidet med Russland om atomsikkerhetsutfordringene og miljøet i nordområdene må beskrives som en suksesshistorie, og har pågått helt siden begynnelsen av 1990-tallet. Bakgrunnen for etableringen av dette samarbeidet er den omfattende virksomheten under den kalde krigen, både sivilt og militært, som er årsak til at betydelige mengder radioaktivt avfall og kjernefysisk materiale er uforsvarlig lagret i Nordvest-Russland. Av atominstallasjonene i våre nærområder utgjør de russiske kjernekraftverkene en stor fare for radioaktiv forurensning og helseskade i Norge. En alvorlig ulykke ved et av disse kraftverkene kan gi akutte helseskader i nærområdet til anlegget, i tillegg til langvarige konsekvenser i form av bl.a. radioaktivitet i næringskjeden i stor avstand fra kraftverket. Satsing på atomberedskap og oppryddingstiltak i nordområdene er derfor svært viktig for å kunne beskytte befolkningen, miljøet og andre viktige samfunnsinteresser mot radioaktiv forurensning. Den norske innsatsen har over tid vært konsentrert omkring to hovedmålsettinger: Det ene er å bidra til å redusere risikoen for alvorlige ulykker og radioaktiv forurensning. Det andre er å bidra til å hindre at radioaktivt og spaltbart materiale kommer på avveier. Norsk innsats og samarbeid med Russland har gitt konkrete resultater i form av bedre sikring og avfallshåndtering av radioaktivt materiale, og har ikke minst vært et vesentlig bidrag til det internasjonale ikkespredningsavtalearbeidet, samtidig som det har bidratt til å sikre miljø og helse for befolkningen i nord. Siden atomhandlingsplanen ble etablert i 1995, har Norge i perioden 1995–2010 bevilget om lag 1,5 mrd. kr til atomsikkerhetstiltak. De siste årene har bevilgningene ligget på 95–100 mill. kr årlig med prioritert innsats innenfor fire hovedområder: opphugging av utrangerte atomdrevne ubåter fra Nordflåten fjerning av radioaktive kilder i fyrlykter og sjømerker langs den nordvestrussiske kysten og ved Østersjøen og erstatning av disse med solcelleteknologi infrastrukturtiltak som forbereder sikring og fjerning av store mengder brukt kjernebrensel ved den nedlagte servicebasen i Andrejevbukta, ca. seks mil fra grensen til Norge samarbeid mellom norske og russiske tilsyns- og forvaltningsmyndigheter. Jeg vil i den anledning vise til innstillingen, der en samlet utenriks- og forsvarskomité understreker at vi er fornøyd med resultatene av den norske innsatsen på disse områdene, og at denne innsatsen har medvirket til økt innsats fra russisk side og andre lands myndigheter. Jeg vil også videre framheve at komiteen også er tilfreds med det brede internasjonale engasjementet som er etablert for å bidra til å løse de mange kostnadskrevende atomproblemene i Nordvest-Russland. Det er også gledelig at Riksrevisjonens undersøkelse om atomsikkerhetssamarbeidet med Russland viser at den norske innsatsen har gitt gode resultater, og at midlene har blitt brukt i henhold til intensjonene. Her må det også nevnes at Norge og Russland også har etablert felles parallell revisjon av prosjektene, noe som understreker hvor langt samarbeidet har kommet. Komiteen forutsetter at regjeringen følger opp Riksrevisjonens merknader og bedrer forvaltningsrutinene. Det er et sentralt mål i norsk utenrikspolitikk å utvikle det gode, men tidvis utfordrende naboskapet med Russland. Mulighetene og utfordringene Norge står overfor i nord, kan også på mange områder best finne sin løsning i et konstruktivt samarbeid med Russland. Gledelig er det at dette arbeider bærer frukter, og at det nylig ble oppnådd enighet om trekking av grenselinjen mellom Norge og Russland i Barentshavet og i Polhavet. Dette må kalles en milepæl i utviklingen av et godt norsk-russisk naboskap. Derfor er også atomsikkerhetsarbeidet et godt eksempel på hvordan Russland og Norge har utviklet et stadig bedre samarbeid til gjensidig nytte for begge parter. Når det gjelder veien videre, vil jeg vise til at komiteen er enig i at norske bidrag utover 2012 mer og mer må knyttes til myndighetssamarbeid og samarbeid om miljøovervåking og beredskap. I tillegg er vi enig i at den norske innsatsen i større grad enn tidligere må ses i et internasjonalt perspektiv og fortrinnsvis samordnes med prioriteringene til de andre samarbeidslandene. Det er derfor en samlet komité som gir sin tilslutning til at norsk innsats de nærmeste årene skal fokusere på utfordringene i Andrejevbukta, ferdigstilling av fyrlyktprosjektene, opplærings- og informasjonstiltak i kjernekraftsektoren og et bredt myndighetssamarbeid innenfor tilsyn, beredskap, miljøovervåking og sikkerhet for arbeiderne.