Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Selv om det er til dels stor uenighet i denne saken, er det på sin plass først å takke saksordføreren for den jobben han har gjort. I denne saken foreslår Regjeringen å endre § 5 i lov om Opplysningsvesenets fond, ved å legge til et nytt annet ledd om muligheten for instruks. Arbeiderpartiet og stortingsflertallet støtter denne lovendringen. Saker knyttet til tomtefeste er en gjenganger i denne sal. Med denne lovendringen følger Regjeringen opp det den tidligere har varslet at den vil gjøre, å sørge for at mange tomtefestere får bedre vilkår enn under dagens tomtefestelov. Mange tomtefestere har sett fram til det vedtaket vi i dag kan fatte, og saken har vært viktig for Arbeiderpartiet. Så har denne saken utviklet seg til å bli et spørsmål om lovendringen og instruksen er i strid med Grunnloven § 106. Det er en kjent sak at det er ulike meninger om dette i det rettskyndige miljøet, slik det også er i andre saker som omhandler tolking av lover. Både i forkant av og under komiteens arbeid med denne proposisjonen har ulike sider blitt godt belyst og vurdert av komiteen. Regjeringspartiene og Arbeiderpartiet deler det syn Justisdepartementets lovavdeling har framført i to brev som følger innstillingen, nemlig at lovendringen og instruksen ikke strider mot de krav som Grunnloven § 106 setter. Paragraf 106 sier noe om bruken av Opplysningsvesenets fond. Slik ordlyden er, setter ikke paragrafen noen absolutte skranker for forvaltningen av fondet. Det synes likevel som om det er enighet i ulike juridiske uttalelser til saken om at et forsvarlighetskrav må inntolkes i paragrafen. Men hvor grensen går, er det uenighet om. Det er flertallets syn at man også kan legge bredere samfunnsmessige hensyn til forvaltningen av fondet. Dette har man også gjort ved tidligere behandling av disse spørsmål. Vi mener grensen for hva § 106 i Grunnloven tillater, ikke er brutt i denne saken. Flertallet deler Lovavdelingens syn og mener lovendringen og instruksen på denne bakgrunn ikke er i strid med formålet i § 106. Det er på det rene at de inntektene Opplysningsvesenets fond vil få etter lovendring og instruks, vil bli lavere enn etter dagens tomtefestelov. Jeg deler likevel ikke opposisjonens påstand om gaver til enkeltpersoner som på ulik måte har tilknytning til fondet, f.eks. ved at de er tomtefestere. For Arbeiderpartiet og Regjeringen er hensynet til tomtefesterne, som selv har opparbeidet tomten og oppført boligen sin på den, også av betydning. Vi mener den foreslåtte lovendringen og instruksen bidrar til at både hensynet til framtidige inntekter til Opplysningsvesenets fond og hensynet til tomtefesterne ivaretas. Det er for øvrig ikke noe nytt at denne sal gjør lovendringer som har betydning for festeavgift eller innløsningssum. Jeg vil også vise til at departementet i proposisjonen understreker at det er en forutsetning at økonomien til Den norske kirke ikke skal svekkes som følge av instruksen. Flertallet legger dette til grunn. Et annet spørsmål som opposisjonen har gjort til et sentralt spørsmål i innstillingen, er eierskapet til fondet. Jeg vil her vise til at Lovavdelingen har konkludert med at Opplysningsvesenets fond med sikkerhet tilhører staten. Flertallet støtter dette synet. Diskusjonen om dette hadde vi i en interpellasjonsdebatt i november i fjor. Spørsmålet er også tatt opp i stortingsmeldingen Staten og Den norske kirke, hvor det er vist til at «den framtidige eiendomsretten til Opplysningsvesenets fond må vurderes dersom statskirkeordningen avvikles, og at dette spørsmålet da vil bli avklart politisk». Eierskapet bør derfor ikke være et sentralt tema for saken vi behandler i dag. Jeg har redegjort for Arbeiderpartiet og Regjeringens syn, og flere talere vil utfylle dette synet. Jeg vil også vise til våre merknader i innstillingen og de avveininger vi gjør der. Det er vår mening at lovendringen vi i dag har til behandling, er riktig – både ut fra hensynet til tomtefesterne og til staten som eier av eiendommene gjennom Opplysningsvesenets fond, og vi mener det vedtak vi i dag fatter, ikke strider mot Grunnloven § 106.