Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Temaet som vi tar opp i denne saken, er det ikke noe særlig uenighet om. En samlet komité understreker ønsket om å få på plass gode ordninger som stimulerer utvikling av miljøteknologi i Norge. Vi har mange fordeler som gjør at dette kan være interessant for nasjonen å satse på, fordi vi har gode industriklynger, gode teknologiklynger, som også har kapital tilgjengelig og – skal vi si – den rette mentaliteten til å ønske å ville utvikle bedre miljøteknologi på ulike områder. Norge mangler heller ikke gode ideer, viser det seg. Vi har mange både små gründere og store selskaper som jobber i den retning, og som ser potensialet i både store og små produkt av lokal og global karakter. Det er et ønske fra en samlet komité å hjelpe disse til å få utviklet sine produkt for det kommersielle markedet. Så er det noe uenighet i komiteen om hvordan en skal gå fram, men det er god støtte til det arbeidet som pågår, og som miljøvernministeren har skrevet om til komiteen, og en ser fram til at det blir forelagt Stortinget i en sak, så vi får en god debatt og besluttet gode virkemidler. Opposisjonen påpeker at dagens ordninger ikke er tilstrekkelige, fordi vi ofte opplever at store selskaper ikke får tilgang til midlene på en måte som gjør at de store prosjektene løftes. Vi ser også at en del små gründere peker på at de gjerne får god hjelp til å sette ideer ned på papiret, men når man skal gå fra papiret til å teste det ut, og bevise det overfor markedet, skorter det. Myndighetene er derimot i en del tilfeller ganske velvillige med å hjelpe med produktet når det er kommersialisert. Men som en del av disse folkene i hvert fall har sagt til undertegnede: Når produktet har bevist sin funksjon, ordner markedet kommersialiseringen. Det er ikke da en trenger hjelpemidlene fra myndighetene, men for å bevise at produktet fungerer. Det er jo relevant i forhold til en annen sak som behandles i Stortinget, nemlig en ordning for demonstrasjon av havvindmøller, som også viser at aktørene tror på produktene sine hvis de bare får bevist det i markedet. De tror ikke at de trenger statens hjelp for å komme inn i markedet, men de må få bevise at det fungerer. En samlet komité ser altså fram til regjeringens egen sak. I påvente av den er et flertall i komiteen imot å lage et eget fond for støtte til klima- og miljøteknologi. Som opposisjonspolitiker vil jeg samtidig understreke dette som jeg allerede har nevnt, at en ordning må legge til rette for at også den store norske industrien får ta del i støtteregimet. Jeg vil også understreke viktigheten av at norske industri- og teknologiklynger for framtiden får rammevilkår som gjør at de kan videreføre sin virksomhet her hjemme. Vi har sett f.eks. i forhold til klimakvoteloven, som regjeringen innførte, at det ikke er attraktivt å investere i ny industri i Norge, for man får dårligere tildeling av klimakvoter enn man får om man etablerer seg i andre land. Det sementerer dagens industristruktur i Norge, men gjør det vanskelig å være moderne og utvikle seg hvis man ikke har et godt hjemmemarked. I tillegg vil jeg påpeke at miljøvernministeren i sitt brev til komiteen datert 28. april i år skriver at CO2-renseteknologi må anses å være tilgjengelig. Med den situasjonen vi nå har, der man har utsatt CO2-rensing på Mongstad med minst fire år, og statsråden i høringen i energi- og miljøkomiteen forrige torsdag sa at Norge er lengst framme i dette, er det litt rart å oppleve at man på den ene siden skriver i brevet i komiteen for bare en drøy måned siden at teknologien er tilgjengelig, mens man tre dager senere utsetter prosjekt på Mongstad fordi teknologien da likevel ikke er tilgjengelig. Det reduserer troverdigheten til regjeringen når de skryter av hvor flink man skal være når det gjelder utvikling av miljøteknologi, når regjeringen selv fullstendig bommer på en virkelighetsbeskrivelse. Jeg skal ikke gå mer inn på Mongstad-saken. Den går sin gang i energi- og miljøkomiteen. Men et apropos i forhold til å bygge tillit til industrien er det at regjeringen faktisk informerer og har et korrekt virkelighetsbilde – det har de ikke hatt så langt.