Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2001-06-12:
Som mange har vært inne på nå i kveld og mange ganger før, er det en stor mangel på kvalifisert personell både i spesialisthelsetjenesten og i pleie- og omsorgssektoren. Skal vi ha mulighet for å få gjennomført de reformene vi har vedtatt her i Stortinget, er det helt nødvendig å få økt tilgangen på leger, sykepleiere og hjelpepleiere. Dette er det bred enighet om. Bare for noen måneder siden vedtok et enstemmig storting å be Regjeringen utarbeide en ny handlingsplan med ytterligere rekrutterings- og stabiliseringstiltak for sykepleiere og annet personell samt tiltak for å fremme en fleksibel arbeidsdeling mellom personellgruppene. Spesielt mente Stortinget at det var viktig med tiltak for å få flere sykepleiere tilbake til sine yrker. Det er helt klart et potensial for å rekruttere sykepleiere til pasientrettet arbeid og i tillegg avlaste allerede ansatte sykepleiere i administrative oppgaver ved bruk av andre personellgrupper. Faglig utvikling, godt arbeidsmiljø og dyktige ledere kan bidra til bedre arbeidsplasser og større stabilitet. Høyre mener en ny handlingsplan, som Stortinget vedtok rett før jul, slik en enstemmig komite bad om, vil bidra til å bedre helsepersonellsituasjonen. Det er ikke vanskelig å forstå at fagforbund arbeider for å få nedsatt arbeidstid for sine medlemmer, heller ikke at de ønsker å oppnå høyere lønn. Som tidligere fagforeningsleder vet jeg at dette er jobben deres. Som tidligere fagforeningsleder har jeg også stor respekt for forhandlingssystemet med hensyn til hvordan det skal fungere i praksis. En ting er i alle fall klart for meg: Det er ikke Stortingets oppgave å drive lønnsforhandlinger. Det er et forhold mellom partene i arbeidslivet. Forslaget om likestilling av tredelt turnus og helkontinuerlig skiftarbeid har vært behandlet i Stortinget flere ganger tidligere, som andre også har vært inne på, senest i januar 1998. Begrunnelsen fra flertallet for ikke å gå inn for dette var at daværende kommunalminister fra Senterpartiet mente det var nødvendig å foreta en grundig utredning av de praktiske og samfunnsøkonomiske konsekvenser ved et slikt forslag. Det har vi ikke sett noe til. I debatten vektla daværende statsråd Svarstad Haugland hvor viktig det var å ha en bred bakgrunn for å kunne ta stilling til dette spørsmålet. Derfor er det noe forunderlig at det samme parti, inkludert Svarstad Haugland, nå fremmer forslag om dette på nytt. Meg bekjent foreligger det ingen slik utredning som de selv brukte som begrunnelse for ikke å ta stilling til dette spørsmålet. Er det slik at Kristelig Folkeparti før de kom i regjering i 1997, var for dette, uten å se på de praktiske og samfunnsøkonomiske konsekvensene? Etter at de kom i regjering, hadde de behov for en utredning, og nå er de ute av posisjon og fremmer forslaget på nytt, uten konsekvensutredning. Dette er ikke troverdig. Og hva gjorde regjeringen Bondevik, inkludert Senterpartiet, i de to og et halvt årene de hadde muligheten fra posisjon? Situasjonen var jo ikke bedre da. De gjorde ingenting, absolutt ingenting konkret. De bare utredet, et arbeid som ingen har sett resultatene av. De fremmet ikke forslag om å sidestille tredelt turnus med helkontinuerlig skiftarbeid, heller ikke lønnspakke til pleie- og omsorgspersonell. Da er det ganske freidig av Senterpartiet å gå ut i media og klandre Høyre og Arbeiderpartiet for at vi ikke var med på å vedta å be regjeringen utarbeide en lønnspakke. Det står ikke til troende. Å innføre en arbeidstidsreduksjon i en situasjon med skrikende mangel på helsepersonell er helt feil medisin. Høyre har tro på at statlig ansvar for spesialisthelsetjenesten og fristilte sykehus, som gir helseforetakene arbeidsgiveransvaret, kan bidra til å bedre helsepersonellsituasjonen. Etter Høyres oppfatning vil sykehusene i større grad kunne bruke lønn og andre personalpolitiske virkemidler for å rekruttere helsepersonell ut fra lokale vurderinger ved det enkelte sykehus. Og jeg synes det er litt underlig at Høyre står alene om denne merknaden i innstillingen. Avslutningsvis vil jeg vise til innstillingen til budsjettet for 2001, og merknadene i denne innstillingen.