Hans J. Røsjorde (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Jeg skal avstå fra latin og holde meg til det jeg håper er godt norsk. Saksordfører har gjort rede for hovedtrekkene i innstillingen, og det er som han også sa, en innstilling som er preget av stor enighet. Det er viktig. Vi står gjennom dette dokumentet i en situasjon hvor vi foretar de største investeringene – i hvert fall målt i kroner og øre – som Forsvaret har gjennomført noensinne. Det gjør vi her for en relativt sparsom sal og med et meget sparsomt pressekorps, så vi får sørge for at vi får ned i Stortingstidende hva dette dreier seg om. Når man går til så betydelige investeringer, får det enorme konsekvenser for Forsvarets øvrige drift og øvrige investeringer. Her er vi for tiden i en ubalanse. Det er erkjent. Det er for lite midler til drift. Det har i perioder vært mangel på investeringer. Det var altså ikke med noen særlig stor respekt for denne balansen at den sittende regjering i sitt opprinnelige budsjettforslag for inneværende år kuttet ned med drøye 800 mill. kr. Det synes å være en panikkhandling, og det har jeg sagt før. Vi må unngå å få den type dramatiske avvik i årene som kommer. Hvis ikke, vil hele investeringsprogrammet bli en katastrofe for Forsvaret. Og når investeringen er gjort, må det også skaffes rom for drift av det materiellet som man kjøper. Hvis man ikke lykkes med en omstrukturering, taper man tempo. Og hvis Stortinget ikke makter å ha langsiktighet i det man gjør, ikke bare de nærmeste tre-fire årene, men faktisk gjennom de nærmeste ti-tolv årene, kan det gå like galt. Dette er derfor like mye en utfordring for Forsvaret og for leverandørene som det er for Stortinget. Og tross alt, det er Stortinget som setter rammene, og som dermed fremtvinger eventuelle prioriteringer eller fremtvinger organisasjonsendringer som ikke henger sammen med de investeringer som gjøres. Det er her utfordringene virkelig er store. Hvis man skulle mislykkes med å føre disse prosjektene frem, med en økonomisk ramme som svikter, vil det drepe alle andre prosjekter, for å reversere denne type kontrakter er mer eller mindre umulig uten at man får den samme regningen og med betydelig mindre materiell. Da vil det gå ut over annet materiell, ikke bare til Sjøforsvaret og til Luftforsvaret, men kanskje særlig til Hæren, som så vidt jeg kan se, vil bli sultefôret investeringsmessig i tiden som kommer. Vi skal gjennom en langtidsmelding våren 2001, som forhåpentligvis vil bringe tingene mer i sammenheng. Men utfordringene ligger i å ha en struktur med et materiell vi har råd til å ha, og som vi har råd til å bruke. Det er det et samlet storting sier ja til, da selvsagt med unntak av SV. Noe annet hadde jo heller ikke vært å vente. Det var Stortinget selv som tok initiativet til å få frem St.meld. nr. 23 for 1998-99, som gav oss investeringsprofilen, og som på en måte utløste den proposisjonen som vi nå debatterer innstillingen til. Der går det klart frem hva planrammen skal være i årene som kommer, og hvor store investeringene må være, og samtidig hvilke investeringer som må på plass for å få de to tunge prosjektene unna uten å støte bort andre. Derfor er det også nesten oppsiktsvekkende at en samlet komite innstiller på å føre inn II i innstillingen, et romertall som åpner for at man gjennom anskaffelsesperioden for fregatter legger på planrammene 1 000 mill. kr, slik vi forutsetter etter stortingsmeldingen. Det er en vesentlig del av forståelsen av dette satt i effekt. Jeg er klar over hvilke uvanlige trekk dette er i og med at Stortinget behandler de årlige budsjetter, men det er en klar binding og en helt nødvendig binding om det fortsatt skulle bli svikt i viljen til å understøtte Forsvaret. Dette er i hvert fall den beste garantien man kan oppnå for å få dette i land. Jeg skal ikke si så veldig mye om det som gjelder den videre prosess knyttet til anskaffelse av fregattene. Det står klart skrevet i innstillingen. Det er ikke slik, som noen har fremstilt, at det at Nor-Eskort Gruppen forsvant ut, betyr at norsk industri ikke får innpass. Komiteen har vært meget påpasselig med å skrive sine merknader. Vi har full tillit til at departementet og Sjøforsvaret er i stand til å håndtere de kontraktuelle delene i en situasjon som er bra, fordi man får frem – hvis man gjør det riktig – optimale resultater gjennom en sterk konkurranse. Og det er nettopp konkurranse i et sultent marked, hvis jeg kan bruke et slikt uttrykk, som gir mulighet for dette. Når det gjelder flyanskaffelsene, er det også viktig å følge de samme prinsipper. Nå synes det å være rom for å kjøre videre med to så tunge prosjekter parallelt. Hva resultatet måtte bli når det gjelder flyanskaffelse, i avveining mellom et F-16-konsept og et Eurofighter 2000-konsept, får fagfolkene avgjøre. Men vi kan – tror jeg – gi den politiske advarsel at nå er det viktig å få det man må ha, istedenfor det man så svært gjerne kunne ønske seg. Det er spørsmål om å få et redskap for å gjøre jobben, og det er spørsmål om hvor høyt man skal legge lista. Det blir en balansegang mellom de operative behov og krav og departementets evne til å balansere dette ut. Og Stortinget kommer til å følge nøye med i begge disse tunge prosjektene. Gjenkjøpsregimet har vi beskrevet. Komiteen har lagt til grunn dårlige erfaringer fra F-16-programmet. Det er viktig å følge med, slik at man ikke glir ytterligere i forhold til gjenkjøp. Vi har åpnet opp for å utvide dette utover det Stortinget tidligere har gjort, eller i hvert fall i tråd med det Stortinget tidligere har gjort. Så til det det strides om. Det strides ikke om hvorvidt vi skal ha nye MTB-er eller ikke. Det strides om når. Her er det da bare rett og slett å slå fast at det er et ønske fra Arbeiderpartiet og Høyre om å forsere programmet i forhold til det forsvarssjefen har sagt er ønskelig. At man på den ene side har problemer ved Kværner Mandal med å holde sysselsettingen oppe, skjønner vi. På den annen side ville det også være ganske underlig om man skulle forsere frem våpenplattformer på noe som fortsatt ikke er prøvd ut, og hvor hovedvåpensystemet ikke er på plass. Jeg skulle gjerne sett at Høyre kunne fortalt hvor mye penger man har tenkt å legge inn, for man skal jo ha fly. De vil man ha på plass samtidig som Fremskrittspartiet. Man vil ha fregatter på samme tid. Hvor er så økningen av rammene som gjør dette mulig? Det er godt mulig at Høyre vil greie det, for Høyre og Fremskrittspartiet har stort sett bidratt til å holde rammene oppe. Men det har altså ikke samarbeidspartneren gjort, det er problemet. For Arbeiderpartiet har ikke maktet å holde bevilgningen oppe på det nivået som Høyre åpenbart har behov for når det gjelder å anskaffe MTB-ene. Da blir det spørsmål om dette er et partnerskap som kan gi et flertall for noe som Høyre antakelig i ettertid kan komme til å angre litt på, for hvis man ikke greier å få flertall for å legge på rammen, vil jeg i hvert fall vite hvor flertallet ligger. Vil det skyve på prosjekter eller fase ut andre prosjekter som det da ikke blir rom til i budsjettrammen? St.meld. nr. 23 gir en klar anvisning for hvorledes dette utvikler seg, gjennom de tallene som er stilt opp der. Uten sammenlikning for øvrig, selvsagt, er jeg redd for at Høyre kan ha havnet i et skjebnefellesskap med stortingsrepresentant John Dale, som i forbindelse med et NATO-møte i utlandet kom i skade for å dele taxi med hr. Sjirinovskij. Gjett hvem som måtte betale regningen? Det var ikke Sjirinovskij. Jeg håper Høyre har en lommebok som dekker det som skal til for eget behov, og at de samtidig kan låne Arbeiderpartiet det de trenger for å få endene til å møtes. Ta i alle fall ikke taxi! Fra Fremskrittspartiets side er det også viktig å si noen få ord om nytt kystvaktfartøy. Det er klart at med dagens situasjon i verftsindustrien er det fristende å forsere denne type prosjekter. På den annen side skal man være forsiktig med hva forseringer betyr i forhold til budsjettet. Her er det en balanse som jeg ber Regjeringen vurdere. Kanskje bør det også være slik at kravene om høyeste klasse vurderes, slik at man ikke får unødvendige kostnader fordi man også der skal være veldig avanserte og kreve egenskaper som kanskje ikke er nødvendige, men som betyr en høyere prislapp. Det får da være den lille advarselen i mitt innlegg.