Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-03-26:
I representantforslaget som vi har til behandling, blir regjeringen bedt om å utarbeide en stortingsmelding om hvordan Norge kan sikre nasjonalt eierskap i strategisk viktige bedrifter, infrastruktur og teknologier. Forslagsstillerne minner samtidig om hvordan framsynte stortingspolitikere, med Johan Castberg som initiativtaker og pådriver, på begynnelsen av 1900-tallet vedtok konsesjonsloven, som sikret nasjonal råderett over viktige naturressurser som fossefall og mineralressurser. De viser også til at den samme langsiktige tenkingen lå til grunn for utforming av norsk oljepolitikk fra slutten av 1960-tallet, en politikk som sikret at de store utenlandske oljeselskapene gjennom skattlegging og teknologioverføring bidro til positiv samfunnsutvikling som skapte arbeidsplasser og velstand over hele landet. Når forslagsstillerne viser til at Norge ville vært et svært annerledes land i dag hvis ikke verdiene fra norske naturressurser hadde kommet hele samfunnet til gode, er det lett å si seg enig. Når det gjelder spørsmålet om hvorvidt det er behov for en egen stortingsmelding om hvordan Norge kan sikre nasjonalt eierskap i strategisk viktige bedrifter, infrastruktur og teknologier, mener likevel komitéflertallet, bestående av regjeringspartiene, at det ikke er det. Flertallet er enig med forslagsstillerne i at teknologiske og sikkerhetsmessige utviklingstrekk gjør det nødvendig med en fortløpende vurdering av nasjonal sikkerhet som begrunnelse for statlig eierskap. Likevel er flertallet av den oppfatning at disse hensynene blir ivaretatt i den forrige eierskapsmeldingen, Meld. St. 27 for 2013–2014, og gjennom arbeidet med en ny stortingsmelding om statlig eierskap, som etter planen skal legges fram høsten 2019. I brev fra departementet til næringskomiteen datert 10. desember viser statsråden til at nasjonal forankring av viktige selskap, herunder nasjonal forankring av hovedkontor som begrunnelse for statlig eierskap i selskapskategoriene 2 og 3, samt nøkkelkompetanse, er omtalt i forrige eierskapsmelding. Han viser også til at denne tematikken vil bli tatt inn som en del av det pågående arbeidet med en ny stortingsmelding om statlig eierskap. Flertallet mener videre at lov om nasjonal sikkerhet, som trådte i kraft 1. januar i år, langt på vei ivaretar de sikkerhets- og beredskapsmessige forholdene som forslagsstillerne ønsker belyst i en egen stortingsmelding. I sikkerhetsloven, kapittel 9 og 10, er det tatt inn detaljerte bestemmelser om sikkerhetsgraderte anskaffelser, sikkerhetsavtaler med leverandører, leverandørklarering, varslingsplikt og meldeplikt ved erverv av virksomhet. Det er også viktig å understreke at sikkerhetsloven gjelder for statlige, fylkeskommunale og kommunale organ så vel som leverandører av varer eller tjenester i forbindelse med sikkerhetsgraderte anskaffelser. Det blir uttrykkelig slått fast i lovens § 1-2. Flertallet mener for øvrig at det er noe uklart hva forslagsstillerne mener når de viser til viktigheten av nasjonalt eierskap til kapitalintensiv produksjon for å sikre skattlegging av profitten. Hvis staten skal legge en så vid definisjon til grunn for eierskapspolitikken, vil det måtte medføre store aksjeoppkjøp for å sikre kontroll over kapitalintensive foretak der staten i dag ikke har eierinteresser eller er minoritetsaksjonær. De fire regjeringspartiene ønsker ikke en slik omfattende endring av forutsetningene for statlig eierskap og viser til side 37–38 i Granavolden-erklæringen, der det heter: «Norge vil fortsatt ha statlig eierskap i utvalgte selskaper. I noen selskaper kan dette være riktig for å ivareta viktige samfunnsansvar og kompetansemiljøer, og for å sikre at hovedkontorfunksjoner er lokalisert i Norge. Regjeringen vil føre en ansvarlig og forutsigbar eierskapspolitikk basert på fastlagte prinsipper for statlig eierstyring. Regjeringen er åpen for verdiøkende transaksjoner og strategiske allianser knyttet til statens eierposisjoner. Beslutninger skal baseres på aktuelle konjunkturer, markedsforhold, selskapenes finansielle stilling og generelle fremtidsutsikter.» Og videre heter det at regjeringen vil «gjennomføre en gradvis reduksjon i statlige eierandeler i bedrifter med forretningsmessig avkastning som hovedmål». Med de begrunnelsene som jeg her har gjort rede for, tilrår flertallet i komitéinnstillingen at representantforslaget fra stortingsrepresentantene Trygve Slagsvold Vedum, Sigbjørn Gjelsvik, Geir Pollestad og Willfred Nordlund om en stortingsmelding om nasjonalt eierskap i strategisk viktige bedrifter, infrastruktur og teknologier, ikke blir vedtatt.