Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2012-12-17:
Noe av poenget med dette forslaget er jo å få flere til å gå til og fra jobb, så det er greit at vi får en demonstrasjon her i salen på akkurat hva det innebærer. Jeg vil starte med å takke forslagsstillerne for at de bidrar til å sette en virkelig stor global og nasjonal utfordring på dagsordenen: bærekraftig byutvikling, og også takke komiteen for god og grundig behandling av forslaget. Begrepet «byspredning» brukes om at byområder spres utover store arealer. Når avstanden mellom boliger og arbeidsplasser vokser, må flere bruke bil. Det gir økte klimautslipp, større trengsel, økt tidsbruk, kø og kaos. Svaret er fortetting, å bygge rundt eksisterende sentra og kollektivknutepunkter, bygge tettere og høyere, slik at folk får kortere reiser og bruker bil mindre. Forslaget handler om storbypolitikk, om byutvikling, men også om boligbygging. Å bygge flere boliger er en ambisjon jeg tror hele Stortinget deler. Det blir ferdigstilt i underkant av 30 000 boliger i år. Siden midten av 1980-tallet har vi bare i to år hatt tilsvarende boligbygging. Men Norge er nå inne i en periode med historisk befolkningsvekst. Tilbudet matcher ikke etterspørselen. Det er en stor utfordring, ikke minst for kommunene. Forslagsstillerne tar også opp behovet for økt satsing på kollektivtrafikk. Jeg vil i denne sammenhengen vise til det som ligger i klimaforliket, og som blir viktig i arbeidet med NTP: Trafikkveksten i storbyområdene må komme i form av at folk går, sykler eller reiser kollektivt. Regjeringspartiene deler forslagsstillernes engasjement for bærekraftig bolig- og byutviklingspolitikk. Nesten fire av fem nordmenn bor i dag i byer og tettsteder. Representantene fra Kristelig Folkeparti er spesielt opptatt av Oslo-regionen. Det er det grunn til, for Oslo og Akershus forventes innen 2030 å ha vokst med nesten like mange innbyggere som det i dag bor i Bergen og Trondheim til sammen. Vekst i folketall og aktivitet er positivt, og det gjelder selvfølgelig også veksten i hovedstadsregionen. Samtidig må utfordringer knyttet til boligbygging, infrastruktur og miljø løses. Det opprinnelige representantforslaget berører mange politikkområder: finans- og boligpolitikk, arbeidet med Nasjonal transportplan, Husbankens ordninger og rikspolitiske bestemmelser om kjøpesentre, for å nevne noe. Flertallet kan ikke stemme for forslagene som fremmes. Delvis er vi uenige, delvis mener vi det blir feil å løsrive deler av bolig-, klima-, finans- og utdanningspolitikken fra resten. Vi mener også at det i forslaget ligger en unyansert kritikk av kommunene i Oslo-området, som vi ikke kan være med på. Det er stor forskjell på holdningen til fortetting i f.eks. Lørenskog og Oslo på den ene siden og Asker og Bærum på den andre. Litt om enkeltforslagene: Forslag nr. 1 fra Fremskrittspartiet og forslag nr. 9 fra Kristelig Folkeparti gjelder krav om egenkapital ved boliglån og ligner forslag Stortinget allerede har avvist. Forslagene nr. 2–5 mener vi er ivaretatt eller ivaretas i arbeid som pågår. Det er allerede slik at prinsipper om bærekraft skal legges til grunn ved all stedsutvikling. Det går bl.a. fram av Nasjonale forutsetninger til regional og fylkeskommunal planlegging fra 2011. Flertallet er enig i at fortettingspotensialet er stort i alle byer og tettsteder, men samtidig opptatt av at fortetting må skje med kvalitet. Det betyr at grøntområder, uterom og kulturmiljø skal tas vare på og videreutvikles. Studentboliger er tema for forslagene nr. 6 og nr. 7. Det er hyggelig at Kristelig Folkeparti har ambisjoner på dette området, for under regjeringen Bondevik II falt antall studentboliger det ble gitt tilsagn til, hvert år, til ca. 300 i 2005. Da dagens regjering tok over, ble dette økt, og det er hvert år gitt støtte til ca. 1 000 studentboliger. Om og hvordan vi kan øke dette ytterligere, bl.a. gjennom innretningen på tilskuddsordningen og tilrettelegging i kommunene, blir tema i boligmeldingen. Siden innstillingen ble avgitt, er forslag nr. 8 blitt uaktuelt. Husbankens låneramme er allerede utvidet til 20 mrd. kr for i år, og det samme er vedtatt for 2013. Forslag nr. 10 gjelder en nasjonal «leie før eie»-ordning. «Leie før eie»-prosjekter gjennomføres allerede i flere kommuner, men vi vil se på reglene når vi behandler boligmeldingen. Hvor og hvordan skal vi bo? Hvor skal vi jobbe? Og hvordan skal vi reise fram og tilbake? Disse tre spørsmålene vil være blant de viktigste i mange år framover. Jeg ser fram til debatten og vil igjen takke Kristelig Folkeparti for å ha reist et viktig tema.