Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-04-03:
Det blir ofte en debatt om man skal ta utgangspunkt i om glasset er halvt fullt, eller om det er halvt tomt, i hvert fall når det gjelder ressurssituasjonen til Oslo-politiet. Men dette blir jo to debatter. For det første er det spørsmål om man i større grad enn i dag kan bortvise tiggere og prostituerte som har en aggressiv atferd. Det er én debatt. Og så er det spørsmålet om ressursene til Oslo-politiet, som er en annen debatt. Vi får prøve å ta litt på det ene og litt på det andre. Når det gjelder en fornyet vurdering av Oslo bystyres søknad om endringer i byens politivedtekter, er det rett som justisministeren sier, at forrige regjering foreslo å oppheve og fikk vedtatt med bredt flertall opphevelse av tiggerparagrafen. Det paradoksale er nok at opphevelsen skjedde i en situasjon som er litt annerledes enn i dag, for akkurat da den ble opphevet, var det ikke noe reelt behov for paragrafen. Og så har vi i tiden etterpå sett en tilstrømning av særlig utenlandske tiggere og prostituerte med en helt annen, aggressiv atferd, som faktisk gjør den gamle paragrafen tilsvarende mer relevant. Det er på den bakgrunn bystyret i Oslo, selvfølgelig som følge av reaksjoner fra byens borgere, har bedt om å få innta i byens politivedtekter at man kan bortvise dem som tigger og driver med prostitusjon og har en aggressiv atferd. Vi har fra Kristelig Folkepartis side støttet den muligheten. Politidirektoratet og Justisdepartementet har ikke ønsket å imøtekomme bystyrets søknad. Det skulle vi gjerne sett at man hadde gjort. Så til ressurssituasjonen. Jeg er i grunnen ikke så veldig interessert i denne talldebatten. 1 milliard i 2000, 1,5 milliarder i 2008, det sier egentlig ingenting dersom man ikke tar hensyn til kostnadene, oppgaver som er blitt større og mer mangfoldige for politiet, et endret kriminalitetsbilde og større behov som følge av større befolkning og et annet press på mange områder, også som følge av andre forhold enn det som er de politimessige, men som blir det etter hvert. Så hvis jeg skulle komme med en utfordring til justisministeren, var det faktisk å få noen til å kartlegge og se hva ressurssituasjonen reelt sett er for Oslo-politiet i dag i forhold til tidligere, hvor man tar hensyn til de momentene jeg selv nevnte, og så kan man ta med det som interpellanten har vært inne på, andre forhold som påvirker hvor mye penger man faktisk har til rådighet. Da kunne vi kanskje fått en mer edruelig debatt om hva den faktiske ressurssituasjonen for Oslo-politiet er. Jeg er enig med Akhtar Chaudhry i at vi som er Oslo-representanter, også har et ansvar for hvordan vi omtaler situasjonen i vår egen by. Jeg synes virkelig det er et paradoks når den liberale avis Dagbladet bruker hele forsiden på å fortelle at Oslo er fire eller fem ganger mer utrygg enn New York. Det er bare sprøyt. Men det er klart at det er sånt som gjør at folk lurer. Og opplevd utrygghet er et like stort problem som reell utrygghet hvis det faktisk medfører at man f.eks. ikke tør dra til sentrum for å gå på kulturinstitusjoner, teater osv. Der er jeg helt enig - der har vi et ansvar. Samtidig kommer vi ikke fra at glasset er halvt tomt på en del områder. Når det gjelder vinningskriminalitet, er folks tillit til politiet i Oslo for nedadgående. Det kan vi ikke ta lett på. Vi kan heller ikke ta lett på at saker hvor det er kjent gjerningsperson som anmeldes, henlegges kun på grunn av saksbehandlingskapasitet. Da kan vi ikke si oss fornøyd. Det er greit at vi trenger flere som utdannes til å bli politi. Det som er sannheten, er at det økte under forrige regjering. Det er bra at det øker under denne. I mellomtiden må vi sørge for at de som er politi, også får muligheten til å fortsette å være det, om de er seniorer eller ikke.