Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-06-19:
Saken gjelder beslutning om ny trasé for E16 gjennom Lærdal fra den rød-grønne regjeringas side. Starten i saken var en reportasje i NRK Sogn og Fjordane som, må jeg si, var dårlig journalistikk sett i forhold til de saklige fakta. Det førte til at representantene Tetzschner og Raja fulgte opp seinere, og man kom med mange utsagn. Representanten Tetzschner sa bl.a. til Aftenposten 8. januar 2014 at en her måtte se om det var vennetjenester det var snakk om. Det ble etterlatt det inntrykket at statsråd Navarsete ikke hadde reint mjøl i posen og fremmet egeninteresser gjennom en telefon om en bestemt trasé til sin kollega Solhjell, som tok beslutninga i saken. Det er også dette, som det kommer fram i diskusjonen her nå, at Navarsete ikke har hatt tilstrekkelig troverdighet som statsråd. Jeg må si jeg reagerer veldig sterkt på representanten Tetzschner, som forsøker å svekke folks troverdighet – som i en rettssak – når det ikke er grunnlag for det i denne saken. Vi vet at pressens jakt etter statsråd Navarsete, som da var partileder i Senterpartiet, var meget omfattende, og jeg forventer at de gikk veldig grundig inn i forholdet mellom hennes bosted og veien. Det som har kommet fram i saken, har gjort at all tvil er tatt bort, at det ikke var noen problemer med det statsråd Navarsete gjorde når det gjelder hennes egne økonomiske og personlige anliggender. Representanten Tetzschner likestiller også trasévalg med bevilgningsvedtak, og det er positivt feil. Stortinget bevilger midler til prosjektet, og det er opp til Stortinget å vedta eller avvise bevilgningsforslag fra regjeringa. Forholdet er slik at det er ingenting å anføre til det. Som saksordføreren også har vært inne på, var dette en trasé som de folkevalgte organene lokalt var sterke tilhengere av. Vegvesenet ønsket i denne saken, som i andre saker, en billigere løsning. Det har også i Oslo vært en rekke saker hvor Vegvesenet har ønsket billigere løsninger enn det som Høyres representanter i Oslo har gått for. Det er helt normalt, fordi de politiske organene skal foreta totale samfunnsmessige vurderinger av det. Det å påstå at det er gjort vedtak som påfører samfunnet ekstra kostnader, og at det er noe spesielt i dette, må jeg si jeg synes er rimelig usaklig. Det som er slutten i saken, er at det etter brevveksling var enighet i komiteen om at det ikke skulle fremmes noen sak for Stortinget. Så kom kravet om protokolltilførsel fra Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre om at regjeringas beslutning var lite skjønnsom, og at det fortsatt skulle henge ved at det både forvaltningsmessig og med tanke på de aktuelle statsråder var gjort ting som ikke burde vært gjort. Derfor ønsket Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV å ta saken videre, som vi nå har gjort, og som vi er glade for. Det som så har skjedd, er at Kristelig Folkeparti i den foreliggende innstilling har trukket seg fra protokolltilførselen, og det setter jeg veldig stor pris på. Det som har kommet fram i denne saken, er at det var sterke uttalelser, mange utsagn som ved vurdering ikke har vært dekkende. Både statsråd Solhjell og statsråd Navarsete har i denne saken opptrådt korrekt, og det er ingenting ved deres opptreden de kan lastes for.