trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arve Sigmundstad (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Jeg avsluttet mitt innlegg i sted med å si at jeg er bekymret for det arbeidslivet vi er i ferd med å overlate til våre barn. For meg handler mye av dette om det. For all del, det gjøres mye godt arbeid, både i Arbeidstilsynet, Nav, skatteetaten, politiet og tollvesenet, men det er ikke det debatten handler om. Debatten her handler om at det burde vært gjort mer. Jeg mener oppriktig talt at regjeringen burde hatt en mye mer offensiv satsing. Igjen: Dette handler om hvilket arbeidsliv og hvilket samfunn vi ønsker å overlate til våre barn.
Tage Pettersen (Høyre), 2018-05-07:
Freddy André Øvstegård var opptatt av at noen brukte trikshåndboken. Da vil jeg benytte anledningen til å si at jeg synes vi skal være redelige, alle sammen i denne debatten. Når vi diskuterer spillpolitikk og man i innlegget sier at hundre tusen mennesker lider, synes jeg det blir å lese statistikken på en voldsom måte. Geir Jørgen Bekkevold hadde et flammende innlegg hvor mer eller mindre hele spillbransjen ble karakterisert med veldig bred pensel, og jeg kan nok si meg enig i mye av intensjonen som lå bak. Men debatten bør jo da i så fall her i Stortinget handle om hvilke virkemidler vi kan iverksette som har en positiv innvirkning på det vi er imot. Jeg kan jo bare vise til hva man f.eks. nå gjør i Sverige, fra 1. januar, med hele sitt spillmarked. Jeg sier ikke at det er løsningen for oss i Norge, men det er i hvert fall et svar på den tiraden som representanten Bekkevold hadde med hensyn til spillbransjen. Det viktige – og jeg var inne på det i mitt første innlegg – når det gjelder å ta vare på enerettsmodellen, er å ta vare på Norsk Tippings og Norsk Rikstotos muligheter til å overleve, og ett av forslagene som ligger på bordet, handler jo om å redusere deres mulighet til å markedsføre seg. Jeg er helt sikker på at den dagen overskuddet fra Norsk Tipping ikke lenger er like stort, er det mange som kommer til å rope på at vi må gjøre noe annet enn å bevare enerettsmodellen. Det synes jeg er noe vi bør ha med oss i arbeidet videre, alle vi som er forsvarere av nettopp enerettsmodellen, som regjeringspartiene – og regjeringen – er. Helt avslutningsvis: Det har vært en liten debatt om hvorvidt ting bør utredes eller ikke før man fremmer forslag, eller om dører er åpne eller lukkede. Med tanke på vårt løse forslag er jeg glad for at alle i komiteen er med på det. Det viser på en god måte at det kan være greit at vi gjør litt research, og her handlet det jo om at forslaget ville få negative konsekvenser for flere digitale spill, hvorav Pantelotteriet er ett. Jeg har ennå ikke vært borti noen som har blitt spilleavhengige av Pantelotteriet. Det kan av og til være greit å gå en ekstra runde.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Egentlig er jeg litt forvirret etter disse innleggene fra regjeringspartiene i dag. Først har vi hatt innlegg der man sier at dette ikke spiller noen rolle, det er bare åpne dører og spill for galleriet. Så får vi en statsråd som sier at det er mange viktige ting på gang, dette skal vi ordne opp i, og vi er på gang. Statsråden er også bekymret for Norsk Tippings overskudd og mer bekymret for regjeringas omfordeling av skattepengene til dem som har mest fra før, men det er en annen sak. Den første Solberg-regjeringa ønsket å liberalisere ved å slippe til f.eks. postkodelotteriet. De fikk hele Organisasjons-Norge mot seg. Men de har altså fortsatt, vi har hørt utredning på utredning, og nå skal det komme en ny spillmelding. Med hvilken iver kan vi forvente at regjeringa med en minister fra Venstre vil følge opp det Stortinget gir klar beskjed om i dag; at det må stenges for utenlandske spillselskaper?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Det er veldig godt at det blir flertall i denne saken i dag. Denne saken illustrerer en viktig politisk skillelinje i denne sal: den enkeltes frihet opp mot fellesskapets ansvar for alle. Det er frie markedskrefter og kapitalkrefter opp mot fornuftig regulering av de samme. Vi ser akkurat det samme i alkoholpolitikken, som statsråden var inne på, men der er det altså en politisk skillelinje mellom Kristelig Folkeparti og venstresida på den ene sida og høyresida på den andre sida. La meg si det slik at jeg vet egentlig ikke om jeg ble veldig oppklart etter spørrerunden, men jeg har i hvert fall forstått at det er noe her som ikke er så dumt, og så er det noe som er dumt. Men da jeg hørte Høyres innledning, lurte jeg på om ikke en bare fra regjeringas side ville forkaste hele forslaget, for her var det ikke noen ting, etter det jeg hørte, som ville rokke ved dagens spillpraksis. Det ville dessuten være ressurskrevende og tidkrevende, og det ville føre til ekstra byråkrati – og det er jo veldig spesielt at det kommer fra en regjering som har rekord i å øke andelen byråkrater i Norge. Det ville også inngi falsk trygghet hvis vi skulle lytte til Høyres representant. Fremskrittspartiet hadde den samme politikken som de har hatt hele tida – de vil ikke regulere noe som helst, og de vil i hvert fall ikke regulere noe som kan ivareta svake mennesker på en bedre måte. Det var snakk om demonisering og mannen med ljåen. Jeg må si at jeg følte meg litt hensatt til min gamle arbeidsplass, der folk våknet opp etter delirium. Men det er ikke det vi snakker om; vi snakker faktisk om mennesker, vanlige mennesker av kjøtt og blod, som blir ofre for spilleavhengighet, og det er ikke til å spøke med. Så har jeg lyst til å avslutte med en tanke jeg fikk da jeg hørte Venstre på talerstolen. Da kom jeg på Inger Jacobsens gamle melodi: «Jeg venter på deg til du kommer, skjønt tiden vil falle meg lang.» Altså: Opposisjonen er lei av å vente, nå må regjeringa levere, og vi er en sulten opposisjon, som vil følge nøye med.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-05-07:
Det er litt forvirrende at statsråden veksler mellom å argumentere mot innholdet i forslagene og å si at dette har regjeringen allerede i prosess, så en skjønner ikke hvorfor en foreslår noe som allerede er i prosess. En må på en måte bestemme seg. Enten er en i en prosess med å få gjennomført forslagene, og derfor er det åpne dører, eller så er en imot forslagene. Det er iallfall en smule forvirrende. Mitt enkle spørsmål er: Er regjeringen i gang med å følge opp disse forslagene, vil de følge opp alle forslagene som blir vedtatt, og hva er tidshorisonten for å få gjennomført forslagene?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-05-07:
Det som gjorde at jeg tok ordet, var innlegget fra representanten Mathilde Tybring-Gjedde. Jeg skal komme litt tilbake til det. I sum virker det på meg som om denne debatten føres, fra regjeringens side, litt etter slagordet «que sera, sera», altså at det som skjer, det skjer – vi utreder ikke noe mer, vi krysser fingrene og håper på det beste, og foreløpig kan vi trøste oss med at det er høy søkning, og så håper vi at det heller ikke i årene framover blir noen vanskeligheter. Det er nettopp det som bekymrer en del av oss, at vi mener at det er noen underliggende trekk knyttet til lærerrekrutteringen nå som er vanskelige. Så får vi være uenige om firerkravet i matematikk. Senterpartiet synes det er uklokt. Jeg har aldri sagt at vi har mistet tusenvis av studenter, men jeg sier at vi allerede har mistet «nesten tusen» motiverte lærerstudenter på grunn av firerkravet. Jeg sier ikke at det ikke skal stilles krav til lærerstudenter, og at man ikke skal stille krav til statusen i studiene, men jeg sier at et snitt av karakterene vil være bedre enn et firerkrav i matematikk. Det som gjorde at jeg tok ordet, var representanten Mathilde Tybring-Gjedde og hennes kommentarer om Senterpartiet og lærernorm. Nei, Senterpartiet har aldri gått inn for en lærernorm uten at den skulle være utredet på forhånd. Vårt forslag var nettopp å utrede en lærernorm. Det er ingen partier som er imot lærertetthet – Senterpartiet er også for økt lærertetthet – men vi må jo få utredet en så stor reform før vi eventuelt gjennomfører den. Det er snakk om store virkninger, det er snakk om milliarder av kroner for å få gjennomført den. Kunnskapsdepartementets egne tall, som vi fikk tilgang til i fjor høst, har jo vist at det gir en svært sterk distriktspolitisk slagside å gjennomføre en slik lærernorm. Det kan ikke ignoreres. En kan jo ikke bare plutselig – tre eller fire måneder etterpå – se bort ifra det. En må faktisk forholde seg til det. Å innføre en slik lærernorm i en tid da man har en underdekning av lærere som sådan, særlig i distriktene, er ren risikosport. Jeg tror det kommer til å føre til store utfordringer i mange av landets kommuner, i de 170 kommunene som ikke kommer til å se én krone av den milliarden som kanskje skal komme i budsjettet for 2019. Mange av disse kommunene har allerede i dag en underdekning av kvalifiserte lærere – og de skal altså også ha større konkurranse, mot de store byene, om en lærerkraftressurs som det allerede er underdekning på. At ikke denne lærernormen er utredet, er helt uforståelig og kan umulig være i tråd med regjeringens egen utredningsinstruks.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-07:
Jeg er glad for den gode dialogen komiteen har hatt om disse tiltakene. For SVs del har det vært et viktig poeng å finne fram til de konkrete virkemidlene som både ivaretar personvernet og kan være et viktig skritt i riktig retning for å begrense de utenlandske spillselskapene. Jeg er litt overrasket over at statsråden har en såpass stor motstand mot å gå inn for DNS-blokkering, men kan støtte å være i gang med et arbeid når det gjelder DNS-varsling. Jeg er veldig glad for at vi fikk presisert forslaget gjennom en lang og god dialog i komiteen, slik at vi i dag – sannsynligvis – vedtar en DNS-blokkering. Hvorfor mener statsråden det er riktig å arbeide for en DNS-varsling, men ikke en -blokkering?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-07:
Jeg vil starte med å knytte en liten kommentar til foregående taler, ikke til sangreferansen, men jeg vil ha et lite, filosofisk perspektiv på det. Foregående taler satte opp et motsetningsforhold mellom den enkeltes frihet og fellesskapets fornuftige reguleringer i dette spørsmålet. Etter min mening dreier disse tiltakene seg også om å verne om den enkeltes frihet – den enkeltes frihet fra å bli utnyttet, den enkeltes frihet fra spilleavhengighet, den enkeltes frihet fra å bli utnyttet på det groveste av utenlandske spillselskaper. Også det er personlig frihet, så her går disse to hensynene hånd i hånd, etter min mening. Så vil jeg knytte en kommentar til noe av den kritikken som har kommet både fra deler av høyresiden her i denne sal og fra de utenlandske spillselskapenes representanter her i Norge som sikkert følger med på «stream»-en, og gi en liten hilsen til alle dem også. Det er en logisk brist i argumentene mot enkelte av disse tiltakene, f.eks. blokkering, som det er ganske interessant å høre på, fordi enkelte fra høyresiden og spillselskapene sier at det er slik at vedtaket om blokkering ikke har noe å si, fordi man enkelt kan komme seg rundt det, og samtidig kaller man det et stort inngrep i privates frihet, ja, enkelte sammenligner til og med med Nord-Korea. Så langt er man villig til å gå. Med andre ord brukes alle triks i kommunikasjonshåndboken når det gjelder denne saken, selv når triksene er motstridende. Men vi vet at en blokkering, f.eks. en DNS-blokkering, kan funke. Det er nevnt flere ganger at det blir brukt i andre land, men det brukes også i Norge, på annet ulovlig innhold. Vi har allerede muligheten til å gjøre det også her, det fungerer. Derfor mener jeg det er gode grunner til å velge det virkemidlet, i tillegg til alle de andre gode forslagene vi nå får flertall for.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-05-07:
Det er et betimelig spørsmål å stille seg om man skal regulere bort alt man ikke liker, for det man gjør med forslaget om DNS-blokkering, er å gripe inn i selve infrastrukturen på internett. Dersom man skal innføre slike tiltak, bør det i hvert fall gjøres en grundig utredning for å se hva konsekvensene vil være, og ikke sånn som forslaget i dag lyder, at det skal innføres – punktum. Respekten for den lovgivningen vi innfører, er avhengig av at den faktisk fungerer på en god måte, og DNS-blokkeringen er såpass lett å omgå at det truer nettopp legitimeringen av denne type reguleringer. Og så stiller jeg meg også spørsmålet: Dersom man skal innføre denne formen for regulering og man finner ut i etterkant at det faktisk ikke fungerer etter hensikten – hvor kort er da veien til å forby det neste skrittet, forby VPN-tjenester, forby krypterte tjenester? Det er et spor som jeg synes er veldig farlig å begi seg ut på. Jeg vil også påpeke at Norge kritiserer andre land for å sensurere internett, og skal vi begynne å innføre nettopp den typen tiltak, må vi i hvert fall gå stille i dørene deretter. Så er jeg glad for at det ikke blir noe vedtak om IP-blokkering i dag. Det ble sagt fra denne talerstolen tidligere at forslagene i saken var godt gjennomarbeidede forslag man hadde tatt opp flere ganger tidligere. Da kan man jo stille seg spørsmål om hvorfor man først i salen finner ut at to av forslagene kom så skjevt ut at man må trekke dem. Skillelinjen som representanten Henriksen ser, er vel i all hovedsak en skillelinje som går på om vi ønsker å benytte oss av utredningsinstituttet eller ikke. Og så kan vi, som et lite svar på sangreferansen, berolige representanten Henriksen med at den som venter på noe godt, venter ikke forgjeves – i denne saken hadde man heller ikke behøvd å vente så veldig lenge.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
Før jul ble jeg invitert opp til Kulturdepartementet av daværende kulturminister, Linda Hofstad Helleland, til en gladnyhet om at nå ville det komme et forbud mot tv-reklame, fordi man innså at man kunne bruke det nasjonale regelverket til å stoppe spillreklame. Man hadde alltid tenkt og alltid sagt: Nei, det er altfor vanskelig. Men så viser det seg at det innenfor vårt eget nasjonale regelverk er mulig. Jeg ble i hvert fall lovet at det skulle komme en sak til Stortinget om dette ganske raskt. Så lurer jeg på: Hvordan jobber departementet med det nå? Jeg hører nå at vi skal vente til EU er ferdig med sitt arbeid. Men vi har altså mulighet innenfor vårt eget lovverk til å stoppe denne reklamen. Hvorfor benytter ikke kulturministeren seg av den muligheten som vi faktisk har?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
Dette var ikke mer på bakrommet enn at det faktisk ble vist på nasjonal tv med oppslag av tidligere kulturminister og undertegnede. Det som har vist seg vanskelig, er selvfølgelig å stoppe de utenlandske tv-selskapene i å sende reklame. Man kan bruke distributørene i Norge for å få det til. Og det var innenfor det regelverket vi så muligheten til å stoppe den typen reklame. Men jeg skjønner at det ikke har vært noen dialog mellom forrige og nåværende kulturminister om dette arbeidet. Jeg spør, og jeg etterlyser: Ble dette bare lagt i skuffen? Det ble gjort kjent på nasjonalt fjernsyn at dette skulle regjeringen levere på, og det skulle heller ikke ta så veldig lang tid før Stortinget fikk en sak om det.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
I 2008 vedtok Stortinget at kjøp av seksuelle tjenester skulle gjøres straffbart. Bakgrunnen for at Kristelig Folkeparti ønsket forbudet, var bl.a. at det ville være et viktig tiltak for å bekjempe menneskehandel. Innføringen av sexkjøpsloven var en viktig milepæl for å framheve menneskeverdet og markere tydelig at mennesker ikke er en salgsvare. Forbudet som ble innført, gjaldt både forsøk på og fullbyrdelse av straffebudet. Så da den nye straffeloven ble vedtatt, var det ikke med intensjon om at forsøk på sexkjøp ikke lenger skulle være straffbart. Like før jul i fjor kunne vi lese på Dagbladets nettsider at Oslo politidistrikt hadde utstedt kun fem bøter for kjøp av seksuelle tjenester i hovedstaden i 2017. Bakgrunnen for det lave antallet straffereaksjoner mente politiet var at det ikke lenger var straffbart å forsøke å kjøpe seksuelle tjenester. De pekte også på at endringen medførte en del etiske utfordringer for politibetjentene, og dermed også utfordringer knyttet til håndhevingen av loven. Min partikollega Kjell Ingolf Ropstad stilte derfor et skriftlig spørsmål til daværende justisminister for å høre hva som var årsaken til denne endringen. Justisministeren svarte da følgende: «Riksadvokaten har i et brev til departementet gitt uttrykk for at forsøk på kjøp av seksuelle tjenester fra voksne ikke lenger kan straffes, og at denne avkriminaliseringen synes å være en utilsiktet konsekvens av at skillet mellom forbrytelser og forseelser ble forlatt ved innføringen av den nye straffeloven. Som nevnt av representanten gir derimot Magnus Matningsdal i kommentarutgaven til straffeloven uttrykk for at slikt forsøk fortsatt er straffbart. Jeg tar til etterretning at det er uenighet om hva som er gjeldende rett på dette området. Jeg vil derfor vurdere om departementet bør sende på høring et forslag til lovendring som kan avklare dette.» Svaret fra statsråden viste klart at juridisk ekspertise og Riksadvokaten hadde helt ulik tolkning av gjeldende rett. Vi i Kristelig Folkeparti fremmet derfor forslaget som en enstemmig justiskomité nå har stilt seg bak. Det synes jeg er flott. Og ikke minst er det flott at de som i realiteten er imot sexkjøpsloven, nå bidrar til å rette opp denne utilsiktede konsekvensen. Det er bra fordi det vil bidra til å hjelpe enda flere ofre for menneskehandel.
Trine Skei Grande (Venstre), 2018-05-07:
For meg er det litt rart å se en motsetning mellom det å slå inn åpne dører og det at jeg beskriver at det er på gang. For meg er det helt det samme. Her er vi i gang med masse tiltak. Stortinget ønsker å vedta det før det er utredet. Stortinget ønsker å vedta det før regjeringa rekker å komme med et nytt forslag på bordet. Det Stortinget da velger å gjøre, er å komme med dårlige løsninger, som er dårlig utredet og dårlig fundert, noe som gjør at flertallet endrer forslagene sine, også i møtet her i dag, med løse forslag i stortingssalen. Disse tingene jobber vi med, og jeg tror representanten kan være helt trygg på at vi skal gjennomføre de tiltakene som ligger her. Vi er faktisk i gang med de aller fleste av dem.
Trine Skei Grande (Venstre), 2018-05-07:
Først vil jeg benytte anledningen til å takke SV, som jeg tror har spilt en viktig rolle i å opplyse Stortinget om forskjellen mellom DNS- og IP-blokkering, en heltemodig innsats som vi har stor nytte av i dag. Når det gjelder varsling, går ikke argumentasjonen på personvern, men på hva som fungerer. Der har vi sett at et varsel er like effektivt som det DNS-blokkeringen er, om kanskje ikke mer, for DNS-blokkeringen er det mulig å gå rundt, og varslene har vist seg på en bedre måte å være en oppvåkning for dem som trenger den type påminning. Vi ser at DNS har fungert i andre land, men de har en helt annen spillstruktur, så det går ikke alltid an å sammenlikne med de DNS-blokkeringene som har vært i andre land. For personvernet betyr ikke pop-up-en, eller blokkeringen, så mye, og prinsipielt, når det gjelder internettleverandørenes redaktøransvar, betyr det ikke så mye. Men når det gjelder hvor mye ressurser vi bruker i forhold til resultat, betyr det ganske mye.
Trine Skei Grande (Venstre), 2018-05-07:
Grunnen til at det kan være litt forvirrende for representanten, er at det er mange ulike forslag. Veldig mange av dem holder vi på med. Det handler om innføring av AMT-direktivet og reklameforbud. Det kommer vi til å gjøre så fort EØS-saken er avklart, så fort EU-parlamentet har fattet sine vedtak. Grunnen til at jeg er litt kritisk til DNS-blokkering, er at jeg tror det vil koste veldig mange ressurser i forhold til det DNS pop-up ville gjort, som ville vært like effektiv, mener jeg, ut fra de erfaringene vi har gjort tidligere. Noen av disse forslagene hadde jeg helst sett i en annen versjon, men de aller fleste av dem holder vi nå på med å gjennomføre, og vi kommer til å gjennomføre dem så fort spillereglene gir oss mulighet for å gjøre det. Men vi er ikke representert i Europaparlamentet. Jeg kan ikke endre AMT-direktivet fra regjeringskontorene her i Oslo. Vi må faktisk vente på EØS-prosessene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2018-05-07:
Det er faktisk litt vanskelig å vite hva andre statsråder i tidligere regjeringer har lovet herr Bekkevold på bakrommet. Det kan jeg dessverre ikke stå til rette for. Det er soleklart at hvis vi skal bruke det norske regelverket fullt ut, er det AMT-direktivet som gir oss det handlingsrommet. Jeg tror Valgerd Svarstad Haugland, da hun var kulturminister, virkelig prøvde å bruke det nasjonale regelverket for å få stoppet dette. Jeg tror at kulturministrene før meg har prøvd å bruke hele handlingsrommet. Ut fra min kunnskap i dag – hvis det viser seg at det er feil, skal jeg korrigere det etterpå – er det de europeiske prosessene som innlemmer dette i EØS-reglementet, som gjør at vi kan utøve makten overfor leverandører fra andre land. Hvis det viser seg at noen har funnet hull som har blitt tettet igjen etter at jeg ankom, skal jeg virkelig grave for å se om jeg kan finne dem igjen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2018-05-07:
Da skal jeg love at vi skal grave ordentlig i skuffen og se om vi finner igjen det forslaget. Meg bekjent er det AMT-direktivet som gir oss det handlingsrommet, og så har behandlingen i Europaparlamentet tatt mye lengre tid enn man forventet. Det har også kommet inn nye elementer, som gjør det enda vanskeligere. Vi følger prosessen i Brussel ganske tett fra regjeringas side for å se på hvilket handlingsrom vi har. Men jeg merker meg at hvis man leser merknadene i saken, problematiseres det også fra komiteen hva det betyr for norsk medieproduksjon – i alle fall i merknaden som Senterpartiet har lagt inn. Vi må sørge for at vi gjennomfører dette på en god måte, at vi følger EUs regelverk, og at vi ser om vi kan bruke handlingsrommet til det norske regelverket.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
La meg starte med å takke komiteen for et godt samarbeid i behandlingen av Dokument 8:115 om lærermangel. Det er bred politisk enighet om at læreren er skolens viktigste ressurs, og tilgangen på kvalifiserte lærere er en nøkkelfaktor for å sikre kvalitet i opplæringen, som vi alle er opptatt av. Det er derfor vår felles utfordring at skolen over tid har hatt en forholdsvis høy andel ukvalifiserte lærere, og at det meldes om vanskeligheter med å rekruttere nok kvalifiserte til lærerjobber rundt omkring i landet, litt ulikt fra distrikt til distrikt. Som forslagsstillerne peker på, er det ulike estimater for hvor stort behovet for flere lærere er, og som det også framkommer av statsrådens svarbrev til komiteen, kommer dette bl.a. av ulike beregningsmodeller som en legger til grunn. At vi har en utfordring med å rekruttere nok kvalifiserte lærere, er det likevel ingen tvil om. Jeg er glad for at komiteen er samlet om at det er behov for økt fokus på rekruttering av lærere, og at en ny lærernorm som vil sikre flere lærere for alle elever, krever en forsterket innsats nettopp på dette området. Når det gjelder hvordan dette arbeidet skal foregå, og om det er behov for en stortingsmelding, slik forslagsstillerne foreslår, er komiteen delt. Det ligger en rekke forslag fra partiene som jeg vil tro partiene selv vil presentere og løfte i den videre debatten i dag. Komiteens flertall, bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, viser til at Stortinget i avtalen om statsbudsjettet for 2018 vedtok at innføring av lærernorm skulle ses i sammenheng med tiltak for å styrke rekrutteringen, og forventer at regjeringen raskt følger opp dette med en forsterket rekrutteringspolitikk og nye tiltak som bidrar til økt rekruttering til lærerutdanningen og yrket. Ellers forutsetter jeg at de enkelte partier presenterer sine forslag og begrunnelser for forslagene sine. La meg avslutte med å si noen ord som representant for Kristelig Folkeparti. Vi støtter intensjonen og deler bekymringen til forslagstillerne fra Senterpartiet, men vi tror ikke en stortingsmelding er løsningen. Et arbeid som skal munne ut i en stortingsmelding, tar lang tid, og dette mener vi er tid vi ikke har når det gjelder rekruttering av lærere. Det trengs en forsterket innsats og fokus på rekruttering og tiltak som kan settes inn raskt, slik at de kan virke på både kort og litt lengre sikt. Dette forventer vi at regjeringen følger opp, noe vi har en avtale om fra budsjettet, og vi sender i dag en ny og tydelig melding om at Stortinget forventer oppfølging fra regjeringens side. Når det gjelder de konkrete forslagene som er fremmet, er det mye bra i disse, og vi vil komme tilbake til dette i arbeidet med våre alternative budsjetter framover.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
I dag drøfter vi situasjonen i skolen med tanke på at det er behov for flere kvalifiserte lærere på både kort og lengre sikt. Vi er alle enige om at en god skole forutsetter kvalifiserte, dyktige lærere. Vi har en del forskning på området, både i Norge og internasjonalt, om tiltak som kan virke. Hva slags nye tiltak ser statsråden for seg som på kort sikt kan ha en virkning og være effektivt med tanke på å bidra til å rekruttere flere lærere i grunnskolen, utover det som allerede er satt i gang, og som statsråden opplyste om?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
Det har gjennom en del år vært gjennomført ulike typer desentralisert lærerutdanning, ikke minst for å kunne rekruttere flere lærere til distriktene. Dette har vist seg å være tiltak som virkelig har klart å rekruttere lærere som ellers ikke ville ha valgt å ta lærerutdanning, og på den måten bidratt til å dekke behovet for kvalifiserte lærere i områder som det tradisjonelt har vært vanskelig å rekruttere til. I hvilken grad vil statsråden vurdere desentralisert utdanning som et av tiltakene for å få flere kvalifiserte lærere og eventuelt sørge for at lærerutdanningsinstitusjonene avsetter studieplasser til denne typen lærerutdanning?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-05-07:
Jeg synes debatten i dag på en tydelig måte har fått fram en situasjon som viser stor grad av enighet om at det er mangel på kvalifiserte lærere, og at det er et behov for flere tiltak for å få flere lærere framover. Jeg vil bare for min egen del si at mange av de forslagene som har vært presentert i saken, absolutt bør vurderes som en del av de tiltakene som skal og bør iverksettes. Så er det sånn at forslag som har økonomiske konsekvenser, må lanseres i forbindelse med budsjettet og bakes inn i budsjettet. At Kristelig Folkeparti ikke har gått for en mentorordning for nyutdannede lærere i dag, handler ikke om at vi har skiftet syn, men det er en sak som må legges inn i budsjettsammenheng, og det er noe som vi gjerne kommer tilbake til. Med den iveren som er lagt for dagen i dag, vil jeg si at framtidige lærere bør se lyst på framtiden. Mange gode virkemidler er nevnt som skal lokke fram flere lærere til skolen, og vi ser fram til gjennomføringen. I den sammenheng vil jeg igjen gjerne nevne det som jeg tror er noe av det aller viktigste av alle de virkemidlene som har vært nevnt, og det er innføringen av en lærernorm som gir den enkelte lærer mer tid til den enkelte elev. Det handler om å skape en arbeidssituasjon som gjør at det ikke bare blir mulig å gjøre den jobben en er satt til, men som også gjør at en opplever at den enkelte elev blir sett, ikke bare som en som skal ha kunnskap i noen få fag, men sett og opplevd som et helt menneske.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Jeg vil gjerne ta opp de forslagene som Arbeiderpartiet sammen med andre partier står bak.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Jeg takker statsråden for innlegget. Hvis man leser regjeringserklæringen, ser man at rekruttering av lærere ikke er nevnt én gang. Det tyder på at det ikke er her regjeringa planlegger å sette inn en massiv innsats. Tvert imot tror jeg nok at presset både fra opposisjonen og fra Kristelig Folkeparti har ført til at dette har blitt en viktigere sak for regjeringa enn man egentlig hadde tenkt. I vedtaket om lærernorm som ble gjort av partiene Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, står det at lærernormen skal «sees i sammenheng med tiltak for å rekruttere et tilstrekkelig antall kvalifiserte lærere», og at det skal «utredes hvordan innfasingen av en norm kan gjennomføres uten fare for forsterket lærermangel i deler av landet». Jeg er usikker på om vi har fått en utredning om hvordan den kan gjennomføres uten å få forsterket lærermangel i deler av landet. Jeg har hørt enkelte, også fra regjeringspartiene, antyde at det skal komme en plan for rekruttering. Det høres ut på statsråden som at man mener man har kommet med stort sett det man kan komme med. Jeg har lyst til å spørre: Er det slik at vi kan forvente at regjeringa vil komme med en helhetlig nasjonal plan for rekruttering av lærere?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Av og til har jeg også lurt på om statsråden og jeg er på forskjellige planeter. I den grad vi er på forskjellige planeter, tror jeg vi i opposisjonen er på et litt mer utålmodig sted enn det regjeringa er. Vi er f.eks. veldig glade for at det er flere søkere til lærerutdanningen. Men også i fjor var det mange flere søkere til lærerutdanningen enn det faktisk var plasser. Likevel sto flere hundre plasser tomme på høsten. Så det viktige nå er at jobben gjøres nå, slik at man får fylt opp plassene ved lærerutdanningen. Vi vet ennå ikke hvordan situasjonen blir til høsten. Et av forslagene opposisjonen kommer med, er en nasjonal rekrutteringskampanje, bl.a. for å få konkrete tiltak for å øke statusen til læreryrket, få flere inn i yrket og flere til å fullføre, bl.a. etter modell av det Stoltenberg-regjeringa gjorde med GNIST-kampanjen og GLØD-kampanjen for barnehagen, med gode resultater. Jeg vil høre om kunnskapsministeren vil avvise eller være åpen for slike rekrutteringskampanjer – det han kalte for kortvarige reklamestunt, som egentlig er noe annet.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Er det en ting statsråden er flink til å gjenta, er det at man har høye ambisjoner for skolen. Det har også opposisjonen og Arbeiderpartiet. Jeg vil påstå at de ambisjonene er høyere. Blant annet er det fremmet åtte forslag i denne saken i dag om å øke rekrutteringen til læreryrket. Regjeringspartiene går ikke inn på et eneste av dem. Jeg forstår ikke hvorfor det skal være så vanskelig å kunne se tiltak for rekruttering i sammenheng og gjøre som da man hadde GNIST-kampanjen, at man fokuserte på status, økt kvalitet i utdanningen, i lærerprofesjonen og i skoleledelsen og økt rekruttering til læreryrket og lærerutdanningen – se det i sammenheng og ha en helhetlig kampanje for det. Jeg forstår heller ikke hvorfor tiltak som å forsere arbeidet med veiledning eller at lærer- og lektorstudenter kan ta undervisningstimer i skolen, eller mange av de andre tiltakene som opposisjonen har fremmet, er vanskelige for regjeringa å støtte.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Høyre er fortsatt forelska i lærer’n, og det er det også flere som virker som de er, for nå har vi altså det høyeste søkertallet vi har hatt i nyere tid: Én av ti søkere vil bli lærere, og det er jo helt fantastisk. Og vi skal gjøre enda mer, for dette er en problemstilling, men vi begynner å se at regjeringens langsiktige politikk for å gjøre læreryrket og lærerutdanningen mer attraktiv faktisk fungerer. Det gjør også at opposisjonens – på en måte – kriseargumentasjon her i dag blir ganske hul og egentlig bare et forsøk på å ta omkamp om viktige saker i Lærerløftet. For slik opposisjonen argumenterer, virker det som om den eneste løsningen, annet enn å be regjeringen komme tilbake med tiltak, er å fjerne faglige krav til lærere, både til dem som vil bli, og til dem som er lærere. Det kan godt være at det er riktig medisin på kort sikt, hvis man vil ha flere voksenpersoner inn i skolen, men det er ikke riktig medisin på lang sikt, hvis man vil heve statusen til læreryrket og investere i grunnmuren i skolen. Da Kristin Clemet under Bondevik II-regjeringen foreslo opptakskravet 3, var det veldig kontroversielt hos Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. I dag er det ingen som foreslår å fjerne det, selv om det ifølge argumentasjonen til representanten Arnstad vil bety at vi også har gått glipp av tusenvis av mulige lærerstudenter. For det er nemlig litt viktig å se forbi sin egen nesetipp, ha litt is i magen og noen visjoner for profesjonen. Slike visjoner for profesjonen ser vi i andre deler av samfunnet. Da regjeringen nylig innførte karakteren 3 i matte og norsk for å bli sykepleier, jublet Norsk Sykepleierforbund og studentene, selv om de også har behov for flere kollegaer. Sykepleierforbundet sier nettopp at det vil øke gjennomføringsgraden, at det signaliserer at sykepleie er et fag som krever gode grunnkunnskaper, og at det vil styrke kvaliteten på utdanningen. Dette gjelder absolutt også for læreryrket. Dersom læreryrket skal være attraktivt, må kvaliteten på studiet være god. Når studentene er ute i praksis, må de oppleve å være en del av et profesjonsfellesskap med andre kvalifiserte lærere med faglig fordypning, og når de er ferdigutdannet, må de gå inn i et yrke hvor det er mulighet til å gå ulike karriereveier, ta videreutdanning og ha et profesjonelt handlingsrom til å bruke ny forskning. Det er jo da litt merkelig at man i denne debatten hører representantene fra Senterpartiet snakke om at det er et veldig stort problem med lærernorm – en lærernorm som de gikk til valg på, en lærernorm som de foreslo i forrige periode, en lærernorm som de til og med i merknadsform i 2017 skrev «vil redusere lærerflukten fra norske klasserom». En lærernorm som de selv gikk til valg på, skyver de altså nå foran seg når de argumenterer for å redusere faglige krav og faglige muligheter for lærerne, og det mener jeg er feil vei å gå.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Når man hører på regjeringspartiene, sier de egentlig at alt ordner seg. Det er gledelig at flere søker på lærerutdanning, men regjeringa tar virkelig munnen for full når de prøver å avblåse lærermangelen i skolen. Over flere år har vi hatt en negativ utvikling, særlig for lærerutdanningen for barnetrinnet, og den gledelige økningen vi nå ser, er fra et lavt nivå. Det viktige er jo hvor mange av dem som er kvalifisert som faktisk kommer inn på lærerutdanningen. Også i fjor og året før var det mange flere som søkte på lærerutdanning, enn som kom inn, og hundrevis av plasser sto tomme. Det viktige er hvor mange som faktisk starter i skolen, og som begynner å jobbe som lærere. I dag er 64 pst. av dem som er utdannet lærere, i skolen fem år etterpå. Vi mister altså mange. Vi har også altfor mange ukvalifiserte i skolen. Hvis det ikke blir en bedring av dette, ja, så har vi en lærermangel. Det er ganske oppsiktsvekkende at statsråd Sanner – i en sak der opposisjonen, inkludert Arbeiderpartiet, vil mer enn regjeringspartiene og har høyere ambisjoner – anklager bl.a. Arbeiderpartiet for å ha lave ambisjoner. Han sa at Arbeiderpartiet ikke har høye ambisjoner for skolen, lærerne og elevene, fordi Arbeiderpartiet er imot avskilting av erfarne lærere og heller vil bruke andre virkemidler, og fordi vi har foreslått å utrede andre opptakskrav. Dette er for det første veldig billig retorikk, selv fra en statsråd. For det andre anklager altså Høyre de som mener det samme som Arbeiderpartiet, for å ha lave ambisjoner på vegne av skolen. Har Utdanningsforbundet og Skolenes landsforbund – de som representerer flertallet av lærerne i skolen – det? Har Pedagogstudentene – de som vil vie livet sitt til læreryrket – det? Har Nasjonalt råd for lærerutdanning lave ambisjoner på vegne av lærerutdanningene når de foreslår nøyaktig det samme som Arbeiderpartiet? Nei, de har andre løsninger enn Høyre og statsråd Sanner. At regjeringa utviser denne typen arroganse overfor andre, enten det er partier eller de som er engasjert i sektoren, er trist, men det er også betegnende, for det er ikke mangel på gode ideer og tiltak å sette inn mot lærermangelen. Men regjeringa velger å ikke lytte. Det finnes en lang meny av gode tiltak man kan sette i verk for å motvirke lærermangelen, øke attraktiviteten og gi lærerne mer handlingsrom. Det er bare å spørre dem som er engasjert i sektoren. Til sammen har Pedagogstudentene, Utdanningsforbundet, skolelederne, Foreldreutvalget for grunnopplæringen, KS, Nasjonalt råd for lærerutdanning, Lektorlaget og mange andre tanker og helt konkrete innspill til lærerrekruttering, og vi gjør lurt i å lytte til dem. Regjeringspartiene vil ikke engang ha en egen høring i denne saken. Derfor lagde vi, de rød-grønne, vår egen høring. Sektoren møtte opp, vi lyttet, og mange av de viktigste tiltakene de ønsket seg, foreslår vi her i salen i dag. Ett av dem vi ikke foreslår her, men som vi får til debatt senere, er om en tillitsreform for skolen. Det er helt avgjørende for elevenes læring og trivsel at det er nok lærere i skolen, og at de blir vist tillit.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Det er ikke noe nytt i forslagene fra opposisjonen, sier representanten Gudmundsen. Statsråd Jan Tore Sanner sier på sin side at han ikke vil utelukke at regjeringa vil plukke fra menyen av opposisjonens tiltak. Det er fristende å kalle det for vingling. Det som i hvert fall ikke er vingling, der regjeringa ikke viker – eller vingler – en tomme, er holdningen de har til alle andre: Enten er man for mine krav til f.eks. lærerutdanningen, eller så er man imot alle krav. Enten er man enig med regjeringa i at de gjør en strålende jobb for rekruttering, eller så svartmaler man og bedriver krisemaksimering. La oss se bort ifra at da de rød-grønne partiene hadde høring, var det omtrent ikke et eneste ord som ble ytret fra dem som var der – Utdanningsforbundet, Norsk Lektorlag, Foreldreutvalget for grunnopplæringen, Pedagogstudentene og andre – om at vi ikke hadde lærermangel i skolen, eller at man måtte ha langt kraftigere tiltak mot lærermangelen. Kan vi unngå lærermangelen? Ja, men det krever en helt annen innsats fra dem vi har satt til å gjøre arbeidet.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-07:
Jeg vil først få takke representanten Skjelstad for en viktig interpellasjon. Dumping av fisk er noe som både engasjerer og opprører langs hele kysten. Fiskerne høster av våre felles fiskeriressurser. Uansett årsak er dumping av fisk helt uakseptabelt, og det er bra at fiskeriministeren er tydelig på at det må stoppes. De aller, aller fleste fiskerne følger lover og regler, men de som ikke gjør det, bidrar til å svekke omdømmet til hele næringen. Arbeidet mot dumping og ulovlig, urapportert og uregulert fiske hadde høy prioritet også i den rød-grønne regjeringa. Helga Pedersen og Lisbeth Berg-Hansen iverksatte som fiskeriministre en rekke tiltak som har gitt svært gode resultater. Jeg oppfatter det slik at det er tverrpolitisk enighet om innsatsen mot dumping. Dumping av fisk er både uetisk og en helt uakseptabel sløsing med ressursene. I Norge er det forbudt å kaste fisk på havet. All fisk skal bringes på land. Kystvakta mener at fiskedumpingen som er avslørt de siste månedene, dreier seg om systematisk dumping og en rutinemessig atferd. Det er i så fall svært alvorlig. Fra Arbeiderpartiets side er vi enig i at det må slås hardt ned på. Arbeiderpartiet har også ambisjoner om at Norge skal være verdens fremste sjømatnasjon. Da må vi også være best i ressursforvaltning, sikre god kontroll, bedre dokumentasjonen, bruke ny teknologi og slå hardt ned på ulovligheter. Dersom vi skal ha troverdighet i kampen mot utkast internasjonalt, må vi sikre at vi har kontroll nasjonalt. Norge har over flere år hatt et utkastforbud og har lenge vært en pådriver overfor EU, der de først nå er i ferd med gradvis å innføre et lovverk tilsvarende det som vi har. Fiskeriministeren har varslet at han vil sette ned et offentlig utvalg som skal se på hvordan vi kan sikre kontroll med at fiskerilovgivningen etterleves. Det kan være positivt. Kontroll med fiskeriene er viktig, både på havet og på land. Kystvakta gjør en veldig viktig jobb med å overvåke fiskefeltene både til sjøs og fra lufta. På land er det Fiskeridirektoratet som fører kontroll med ilandføringsplikten. Det er viktig at Fiskeridirektoratet og Kystvakta de siste årene har styrket samarbeidet, og det er bra at Kystvakta nå varsler mer overvåking også av den minste flåten. Det vil forhåpentligvis ha en preventiv effekt. Jeg må nevne – når vi diskuterer dette temaet – at helikoptersituasjonen i Kystvakta også påvirker deres muligheter til å kunne være et godt kontrollorgan. Arbeiderpartiet er bekymret over forsvarssjefens forslag, som i praksis innebærer at Kystvakta fratas egne helikoptre, og mener at regjeringa så langt ikke har reagert kraftig nok på det, snarere med handlingslammelse, og ikke maktet å slå fast at Kystvakta selvfølgelig skal ha egne helikoptre. Det er uheldig at helikoptersituasjonen skal bidra til å svekke det viktige arbeidet som Kystvakta gjør.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-05-07:
Etter å ha hørt debatten her har jeg følelsen av at man i det politiske spillet er villig til å dytte skoleeiere, skoler og elever foran seg i en egentlig ganske innholdsløs retorikk. For hvis vi ser på det forslaget som ligger foran oss på bordet her i dag, og som skal behandles senere i dag, gjennom votering, er det blant de åtte forslagene nesten ingenting nytt. Man sender ballen tilbake til regjeringen – mer eller mindre. Så tar man til orde for en stortingsmelding som vil trekke dette langt ut i tid, og som i realiteten egentlig ikke vil bringe noe annet enn en prosess med utredning, istedenfor å sette inn ressursene i de tiltakene som vi til nå har sett gir effekt. Regjeringen har allerede satt i verk mange tiltak som bl.a. bidrar til at andelen ufaglærte i skolen vil gå ned. Det handler om bl.a. stipender for å ta praktisk-pedagogisk utdanning, PPU, og det handler om et oppdrag som også er gitt til Utdanningsdirektoratet, om å se på ytterligere innretning av disse virkemidlene. Vi vet om veldig mange som har masterutdanning – og som per definisjon er ukvalifiserte – som fyller på med pedagogisk kompetanse og kvalifiserer seg til lærerstillinger underveis. Vi har, som vi har vært inne på flere ganger her, en rekke stipendordninger, støtteordninger, rekrutteringstiltak og annet som har gjort at vi nå ser økte søkertall – faktisk de beste søkertallene i nyere tid. Det synes jeg vi skal bite oss merke i. Det er ingen tvil om at når vi vet at den samme søkermassen har et så pass godt karaktergrunnlag – tallene jeg så, viser at vi nå begynner å nærme oss at lektorstudentene har omtrent 25 pst. av de beste karaktersnittene for søkermassen – så sier det noe om at de grepene vi nå tar, er med på å heve denne statusen. Det er at man gjennom at man også har masterutdanning, hever grunnlønnen, at man bidrar til at flere ønsker å bli lærere, at studentene er så gode at de i mye større grad har mulighet til å fullføre på normert tid. Som jeg har vært inne på: Det er ikke et poeng med et høyt antall søkere hvis man har høyt frafall. Poenget er jo hvor mange som faktisk gjennomfører av dem som søker. Jeg synes igjen det blir litt rart i denne debatten. Vi står og skyggebokser mellom en stortingsmelding og ikke noe – egentlig – konkret alternativ til regjeringens politikk. Det synes jeg er ganske hult, all den tid det brukes ganske sterke begrep her, som «krise» og annet. Når det gjelder et eksempel som Arnstad trakk fram her på slutten, om at man er imot firerkravet, men ikke at det stilles krav: Nei, men da er man heller ikke opptatt av å snakke om hvilke studenter man da – teoretisk sett – mister. Dette er bare(presidenten klubber) en lang rekke av ulike tiltak,(presidenten avbryter) som egentlig ikke gir noe alternativ til regjeringens politikk. (presidenten klubber) (presidenten avbryter)
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-07:
Regjeringen iverksetter konkrete tiltak, og det er tiltak som vi ser har effekt. Jeg sitter i salen og lytter til representanten Martin Henriksen og andre fra opposisjonen og lurer på hvilken planet de egentlig bor på. Vi ser at det nå går i riktig retning. Det er en økning i antall unge mennesker som ønsker å bli lærer. Så der venstresiden ser krise, ser ungdom muligheter. De ser at man har en regjering som satser på skolen, som satser på læreryrket – nye karriereveier, femårig master, rekordsatsing på etter- og videreutdanning. Ja, det kan være behov for ytterligere tiltak for å rekruttere flere lærere, men vi er mer opptatt av å iverksette tiltak enn å utarbeide enda flere stortingsmeldinger. Vi har dårlig tid. Vi er opptatt av å få enda flere gode lærere i norsk skole.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-07:
Slike kampanjer, eller målrettet arbeid, skjer. Sammen med statsråd Iselin Nybø har jeg vært sammen med lærerstudenter som er ute blant elevene og besøker de videregående skolene og forteller både med gnist og glød om hvorfor ungdom bør velge læreryrket. Det har jeg tro på. Derfor har vi også varslet at det kommer mer penger til dette i revidert nasjonalbudsjett. For vi ser at når lærerstudentene er ute og forteller om alle mulighetene som er i læreryrket, bidrar det til økt lærerrekruttering. Den typen tiltak vil vi fortsette med. Men så må jeg få stille spørsmål når representanten Henriksen sier at han er utålmodig. Vel, det som har vært Arbeiderpartiets svar så langt, er å senke kravene. Denne regjeringen har høye ambisjoner for norsk skole. Man vil ha en stortingsmelding. Vi vil iverksette tiltak som bidrar til flere kvalifiserte lærere og at flere velger læreryrket.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-07:
Når det gjelder at lærer- og lektorstudenter skal kunne ta vikartimer: Selvsagt kan de gjøre det. Men de vil fortsatt komme inn i statistikken for ukvalifiserte, så hvis man er opptatt av statistikken, vil ikke det være et tiltak. Men jeg mener at det vil kunne være et godt tiltak. Det er et godt tiltak at de som studerer til læreryrket, også kan ta vikartimer i skolen. Vi trenger ikke å stemme for et forslag fra Arbeiderpartiet for at man skal kunne gjøre det man faktisk allerede kan i dag. Nei, Arbeiderpartiet har ikke høye ambisjoner for skolene, lærerne og elevene. Man har tvert imot nå brukt denne våren til å argumentere mot de kravene til kompetanse som regjeringen har stilt. Man har ønsket å reversere dette, fordi man var bekymret for lærerkrise. Så ser vi at det er det stikk motsatte som skjer. Vi ser nå at antallet som søker seg til læreryrket, øker.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-07:
Ordet garanti skal jeg være veldig forsiktig med å bruke fra denne talerstol. Vi vet at det er utfordringer. Jeg undervurderer ikke det. Også lærernormen som vi nå skal gjennomføre i samarbeid med Kristelig Folkeparti, vil bidra til at vi trenger flere lærere. Men det jeg ser, er at mange unge mennesker ser læreryrket som en mulighet. De ser at de kan få jobb nesten før de er ferdig utdannet. Det var det ingeniører og oljearbeidere som kunne før. Nå ser vi at det skjer blant lærerstudentene, så det er bra. Når det gjelder dataverktøyet, mener jeg at vi fortsatt må se hvordan det kan bli bedre. Vi har GSI og KOSTRA, som sier noe om dagens situasjon. Vi har Database for statistikk om høgre utdanning og Samordna opptak, som sier noe om rekruttering til og gjennomføring av lærerstudier, og så har vi LÆRERMOD, hvor neste fremskrivning kommer i løpet av høsten 2018. Da må vi se når de tallene kommer, og så må vi også se om statistikken kan gjøres enda bedre for fremtiden.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-07:
Først til tallene: Tall fra SSB viser at for grunnskolelærere er det en turnover på 10 pst. over de fem første årene – ikke 16 pst., som det ble hevdet, men 10 pst. over de fem første årene. For lektorutdanningen er det en turnover omtrent på samme nivå, slik at det er ikke riktig det som hevdes, at nyutdannete lærere forsvinner ut av yrket. De aller fleste blir, og det skal vi være glad for. Vi er opptatt av at flere skal bli, og vi er opptatt av at flere skal komme tilbake. Det er en av grunnene til at vi jobber med veiledning for dem som er utdannet enten for barnehage eller for skole. Det er bakgrunnen for at vi ser på nye karrieremuligheter for lærerne, og det er bakgrunnen for at vi har en rekordstor satsing på etter- og videreutdanning. Det er nettopp fordi lærerne skal bli tatt godt imot når de begynner i skolen, og at de skal ha utviklingsmuligheter mens de er i skolen.