Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 1999-03-23:
Når nå saken om opprettelse av Regionfelt Østlandet endelig blir avsluttet her i Stortinget i dag, og regionfeltet vil havne i Gråfjellet i Åmot kommune, vil det forhåpentligvis avslutte en til stor del usaklig debatt, spesielt ført i media, bygd på historieløshet og synsing uten hensyn til realitetene. Bakgrunnen for prosjektet er den pågående omstilling til ny forsvarsstruktur sett i sammenheng med den militærfaglige utvikling som har foregått over en årrekke. Formålet er å legge de ytre øvingsforhold til rette for en forsvarlig utdanning av våre styrker, ut fra de krav som stilles i dag og innen overskuelig fremtid. Herunder vil vesentlige elementer være trening i å operere nytt, avansert materiell og beherske krevende operasjoner i samvirke mellom ulike våpenarter, jf. her våre styrker som skal delta i fredsopprettende og fredsbevarende operasjoner. I slike oppdrag er man egentlig i krig – og hvem vil da ta ansvaret for å sende norsk ungdom ut i slike operasjoner uten et tilstrekkelig treningsgrunnlag? I innstillingen som behandles her i dag, er det også grundig redegjort for Forsvarets behov og begrunnelse for prosjektet, avlastningseffekten som oppnås ved eksisterende skyte- og øvingsfelt, foretatte konsekvensutredninger og høringer, og mulige avbøtende tiltak i forhold til sivile interesser. Det gis videre i innstillingen en bred omtale av de administrative og økonomiske konsekvenser som prosjektet antas å medføre, og hovedtrekkene i en iverksettingsprosess er skissert. Forsvarskomiteen har også gjennom sine over 30 høringer, med alt fra husmorlag til statsråd, lagt vekt på å få en dyp og grundig vurdering av hva prosjektets etablering vil medføre med hensyn til natur, miljø og samfunn. Saken har således fått en så grundig behandling som overhodet mulig. I dag går man bort fra mer statiske stridsformer til et mer mobilt operasjonskonsept med strid under stadig bevegelse. Utnyttelse av terrenget er en betingelse, og gir økt beskyttelse både for personell og materiell og bidrar til økt stridsevne. Gråfjellet har et slikt terreng og vil gi styrken et realistisk øvelseskonsept. Hjerkinn, som brukes i dag, og som skal tilbakeføres til det unike naturområdet det egentlig er, er et åpent og for lite fjellplatå som etter dagens konsept er ubrukelig som øvings- og skytefelt. Støy er noe man i denne sammenheng naturligvis må vurdere nøye. I det foreslåtte arealet i Gråfjellet er det én fast bosetting, et seterbruk i drift, ytterligere tre til fire bruk uten drift og et antall hytter og skogshusvære. I denne sammenheng må man ta i betraktning at opprettelsen av regionfeltet vil medføre redusert bruk av Terningmoen skytefelt, og personer som er «svært forstyrret» av skytestøy vil reduseres fra 700 til 200 personer i Elverum-området. Ved en 0-situasjon vil derimot en støyende virksomhet ved Terningmoen kunne øke de nærmeste årene, og antallet personer som er «svært forstyrret», vil i Elverum kunne øke fra 700 til flere enn 1 000 personer. Regionfeltet er delt inn i tre soner. Rød sone vil bli sterkest belastet og vil utgjøre 100-130 km2. Skader på skog og mark vil først og fremst være en problemstilling i konsentrert målområde, som vil utgjøre ca. 20-30 km2 i sentrale deler av rød sone. Skogsdrift og jakt vil med visse tilpassinger kunne foregå i størstedelen av sonen. I gul og grønn sone vil permanente inngrep være mindre omfattende. Konklusjonen blir da: Hele området vil, med visse restriksjoner innenfor korte tidsintervaller, kunne brukes som i dag. Feltet vil ikke bli brukt i ferie- og jakttid. Den unyanserte fremstillingen av at 240 km2 vil bli rasert, er derfor feil. Gjennomføringen av prosjektet er derfor av overordnet nasjonal interesse, med stor betydning for vår beredskap og forsvarsevne.