Kent Gudmundsen (Høyre), 2019-12-06:
Norge er kåret til verdens beste land å bo i og er også blant de landene i verden med lavest ulikhet i inntekt. Men «oj, oj, oj, så glad» jeg hadde blitt om Norge også var det landet i verden med de skolene som løftet elevene mest. Men dessverre er det ikke sånn. Selv om vi ligger i toppen i pengebruk, har vi fortsatt en vei å gå. Neste år fortsetter vi satsingen ved å være på toppen i ressursbruk. Vi skal rett og slett «la det swinge, la det rock ‘n’ roll», men vi skal ikke miste «kontroll», for takket være åpenhet om resultatene i skolene kan vi nemlig målrette ressursene, få de gode faglige og politiske debattene om virkemidlene og bidra til at norsk skole, ja høyere utdanning og forskning, tas mot verdenstoppen. Det må være vår felles ambisjon for barn og unge og for et bedre samfunn og en bedre framtid, og for Høyre er det viktig at vi har et samfunn som gir muligheter for alle. Det kunne derfor vært fristende i en budsjettdebatt å liste opp alle de store satsingene som dagens regjeringspartier leverer også i 2020, og alle de andre satsingene som vi oppigjennom årene har fått til i posisjon. For det har virkelig vært et taktskifte på kunnskapsfeltet. Men «lykken er» ikke budsjettposter, det er hva man faktisk får til for hele utdanningssektoren. I dag vil jeg særlig fokusere på de første årene og grunnopplæringen, for mye har nemlig blitt bedre i norsk skole etter at Høyre kom i regjering. Elevene er mer til stede, og flere fullfører. Samtidig er det fortsatt store utfordringer, og kravet til fullført utdanning forsterkes i samfunnet. Det er problematisk at mange elever ikke får med seg de grunnleggende ferdighetene som er nødvendige for å klare seg videre i livet. Fortsatt betyr elevenes bakgrunn mye for sjansene til å lykkes på skolen, og variasjonene mellom kommunene og skolene våre er altfor stor. Det er urovekkende. Når vi på vår side satser så sterkt på kvalitet og innhold i barnehagene, styrker innsatsen tidlig på barnetrinnet og gjennomfører et lærerløft med videreutdanning og ny masterutdanning, er det nettopp fordi det er i barnehagen og i skolen at det legges et grunnlag som den enkelte kan bygge videre på, gjennom læring resten av livet. En god oppvekst og en god skole er egentlig nøkkelen til alt. Det må være elevenes ulike talenter og interesser som avgjør, ikke hvilken skole man går på, hvor man bor, eller størrelsen på lommeboka til foreldrene. Den store satsingen på f.eks. gratis kjernetid i barnehagene og målrettede ordninger for lavinntektsfamilier i SFO er noen av de økonomiske grepene som vi har, og som bidrar til sosial utjevning. Men det aller viktigste er at vi nå også leverer nye læreplaner og gjennomfører Kunnskapsløftet 2.0. Vi legger inn en kvart milliard til nye læremidler og oppfølging, og ikke minst legger vi også fram 60 nye tiltak i den stortingsmeldingen som nylig ble lagt fram om tidlig innsats og inkludering. Dette skal bidra til ytterligere grep som løfter skolen. For Høyres viktigste satsinger handler nemlig om det som løfter elevene, og som bidrar til at flere barn opplever mestring og dermed læringsglede. Vi kan rett og slett ikke slå oss til ro med at barn ikke får nødvendig oppfølging, støtte og trygghet til å mestre skolehverdagen. I opposisjonen virker det som om gratis skolemat og SFO er løsningen, ordninger smurt tynt utover til alle framfor til dem som trenger det aller mest, tiltak som heller ikke er fullfinansiert, til tross for titalls milliarder i økninger i skatter, og som på toppen av alt forplikter kommuner i et spleiselag, og som kanskje igjen vil tappe skolebudsjettene og dermed viktige kunnskapssatsinger ute i kommunesektoren. En skole som ikke klarer å følge opp alle elevene, bidrar til at vi reproduserer sosiale forskjeller. Hvorfor ser vi ikke heller en opposisjon som lanserer store satsinger i f.eks. realfag? I matematikk er karaktersnittet til elever med foreldre med høyere utdanning 4,4, mens det for elever med foreldre uten høyere utdanning er 2,8. Det forteller oss at skolen i dag ikke makter å kompensere for sosiale forskjeller hjemmefra i stor nok grad. Høyre vil bekjempe forskjellsskolen fordi kampen mot forskjellsskolen er kampen for kunnskapsskolen. Det er kampen for det enkelte barns like muligheter i livet uavhengig av bakgrunn. Når vi vet at barnehage, skole og utdanning er så viktig for sosial mobilitet og for å kunne leve et selvstendig og godt liv, ja, da synes jeg det er rart at de partiene som mener de bryr seg mest om å utjevne sosiale forskjeller, nærmest ikke snakker om kvalitet og innhold i skolen. Utdanning er den viktigste enkeltfaktoren som bidrar til varig utjevning. Derfor må man satse målrettet på kunnskap, kvalitet og innhold.