Trine Skei Grande (Venstre), 2010-06-18:
Klimautfordringen er den største utfordringen som vår klode står overfor, og miljøet er en av de viktigste sakene vi er satt til å forvalte. Bondevik II-regjeringen, med Venstre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, gikk av på grunn av en miljøsak. Da sto Jens Stoltenberg i spissen i denne salen for å få kastet regjeringa og gi tre nye konsesjoner til gasskraftverk. Vi bygde Kårstø, og det har fortsatt ikke blitt rensing der til tross for lovnadene om at dette skulle skje i 2009. Det viser at denne regjeringas hovedprioritet er å bygge gasskraftverk og ikke ha rensing. Venstres prioritet har alltid vært fornybar energi foran fossil energi. Men vi har i hovedsak støttet dette prosjektet sjøl om det nå viser seg at det er gjort på sviktende grunnlag, og at vi har brukt enorme summer av skattebetalernes penger. Et annet aspekt her er viljen til faktisk å gjøre det man har sagt man skal gjøre. Jeg har fulgt høringa til energi- og miljøkomiteen, og det var med undring at jeg kunne konstatere at statsråden var ivrig etter å understreke at tidsplanen ikke kunne holdes på grunn av tekniske utfordringer, og at teknologien ikke var kommet langt nok. Jeg trodde dette var en månelanding, jeg trodde det var en politisk pushing av teknologien, men det er det visst egentlig ikke, og det skal jeg begrunne. I rapporten fra Gassnova fra den 27. mai 2009 går det fram at full rensing er mulig innen 2014 dersom gasskraftverket kjøres på halv kapasitet. Venstres gruppe har stilt spørsmål til statsråden om hva han foretok seg i lys av disse anbefalingene, og hva han gjorde for å forsikre seg om at Statoil ikke ville iverksette full drift av anlegget. Vi har også sendt over en rekke andre spørsmål til olje- og energiministeren fordi vi ikke er representert i miljøkomiteen, og ikke fikk mulighet til å stille våre spørsmål der. Men vi har ikke fått svar, vi har ikke engang fått forklaring på hvorfor vi ikke har fått svar. Og nå blir hele prosjektet skjøvet ut til en investeringsbeslutning som skal legges fram i 2014. Det er vagt, det er uforpliktende, og det er for vår del det samme som å si at det ikke blir noe rensing av gasskraftverket på Mongstad. I ettertid er det lett å se at det fort kan bli slik som det kanskje var lagt opp til fra første dag, og som var min spådom. Vi i Venstre har vært konstruktive medspillere for flertallet og for regjeringa i denne saken, til tross for vår skepsis mot hele prosjektet i utgangspunktet. Nå møtes vi av en grenseløs arroganse. Jeg må si at jeg rett og slett er skuffet over den måten man opptrer på, og at man ikke er interessert i å informere Stortinget i forkant av en så stor og viktig sak. Dette har å gjøre med Stortingets tillit til medlemmene av regjeringen. Miljøvernministeren sa at vi har et eget politisk system i Norge der man ikke har alternativer. Det fins ingen politiske systemer der man ikke har alternativer, men mange sosialister har trodd at slike systemer fins. Parlamentarisme handler om å ha makt, men respekt for folket sitt. Det handler om å fatte vedtak som er opplyste. Det handler om noen valg som viser alternativer. I denne saken setter man politikken og parlamentet i vanry. Man har drevet valgkamp og fortalt alle borgerne at man skulle gjøre noe man visste man ikke klarte. Jeg er forskrekket over den tonen regjeringspartiene har valgt i denne debatten – jeg er kanskje mest forskrekket over miljøvernministeren. Jeg lurer på om det egentlig nå er vilje til å gjennomføre dette. Jeg begynte med å si at klimautfordringen er den største utfordringen vår klode står overfor. Det å svare med en månelanding kan virke som om det er noen som er opptatt av å stikke av fra utfordringen.