trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Jeg er fullstendig klar over historien som ligger bak dette, og jeg ser ved selvsyn at det er et spennende bygg, men selvfølgelig også et kostbart bygg. Vi har flere mulige alternativer, men å begynne helt på nytt igjen tror jeg ingen av oss er tjent med. Det jeg signaliserer, er at vi har kontakt med Statsbygg for å ta en eller flere nødvendige runder for å finne ut om det er mulig å få realisert dette, som er et veldig spennende prosjekt og som vil bety mye både for byen og for Kunsthøgskolen. Vi har – som representanten vet fra forrige spørsmål – en del andre byggeprosjekter i Bergen og andre steder på gang, og vi er nødt til å prioritere det. Men det forhindrer ikke at jeg kommer til å legge mye energi i å få en god prosess med Statsbygg, slik at vi så fort som mulig får en oversikt over hvilke muligheter vi har med hensyn til Kunsthøgskolen.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Vi følger veldig nøye opp alle våre høgskoler og de utfordringene de måtte ha både når det gjelder husleie og andre ting. Jeg kan bare love at vi gjør så godt vi kan i den dialogen vi har med de enkelte høgskolene. Jeg kan ikke gå i detalj på akkurat hva vi gjør når det gjelder Kunsthøgskolen i Bergen, men vi er selvfølgelig opptatt av at den kan drive på en forsvarlig måte, selv om det måtte ta noe tid før man får et nytt bygg. Når det gjelder prosessen videre, er man her i samme situasjon som med mange andre kunnskapsbygg: Det krever budsjettmessige bevilgninger for å få i gang prosessene. Så vi er avhengig både av at vi klarer å prioritere, f.eks. i forhold til Høgskolen i Bergen – som står før Kunsthøgskolen på listen – men også andre bygg andre steder. Min oppgave er å forsøke å få til så mye som mulig av dette så fort som mulig. Jeg gjør det jeg kan for det. Jeg kan forsikre representanten Warloe om at jeg har en god og tett dialog med Kunsthøgskolen og dens ledelse.
Henning Warloe (Høyre), 2009-12-02:
«Det planlegges et nytt bygg for Høgskolen i Bergen på Kronstad til erstatning for de fem ulike stedene Høgskolen i dag driver virksomhet på. Bygget skal stå ferdig i 2014 og gi plass til 4 400 studenter og 500 ansatte, men allerede i dag har Høgskolen nesten 50 pst. flere ansatte og studenter enn dette. Samtidig varsler Regjeringen at antall studenter i Norge vil øke sterkt de neste årene. Har statsråden en plan for hvordan Høgskolen i Bergen kan sikres mer plass til flere studenter på Kronstad når det nye bygget står ferdig?»
Henning Warloe (Høyre), 2009-12-02:
Jeg sier takk for svaret fra statsråden. Det er ingen tvil om at ventetiden har vært lang når det gjelder dette prosjektet. Det som virker ganske åpenbart – til tross for at man tenker seg at noen studenter er i praksis, osv. – er at med en vekst i studenttallet, som Regjeringen selv legger til grunn, vil det være behov for større arealer om ikke så veldig lang tid. Det er altså snakk om en vekst i antall studenter, slik Regjeringen ser det, i årene framover. Dette bygget skal stå ferdig i 2014, så det er jo fortsatt noen år igjen med vekst før bygget står ferdig, og også deretter. Her refererer jeg til Regjeringens egne tall. Spørsmålet til statsråden må da være om man i alle fall kan sikre en reguleringsmessig status som gjør det mulig å planlegge et byggetrinn 2, selv om det vil ligge noen år fram i tid.
Henning Warloe (Høyre), 2009-12-02:
Jeg vil avslutningsvis understreke at jeg er enig i at det er veldig viktig å sikre framdriften i dette byggeprosjektet, at man ikke nå stanser opp. Poenget er at det går an å tenke seg trinn 1 og trinn 2, og bokstavelig talt ha to tanker i hodet samtidig. Det som bekymrer meg litt, er at jeg har fått opplyst at Statsbygg i møter med Høgskolen i Bergen har signalisert at det fra tidligere trinn i prosessen ligger noen føringer på den udisponerte delen av tomten – som altså utgjør ca. 30 mål – og at føringene går ut på at deler av dette skal selges til nærings- og boligformål for å finansiere det prosjekterte høgskolebygget. Er dette noe som statsråden kan avkrefte? Jeg håper det, på bakgrunn av det hun svarte i sted.
Henning Warloe (Høyre), 2009-12-02:
«Det er nå flere år siden planene ble lagt for et nytt bygg for Kunsthøgskolen i Bergen. Tomt er kjøpt og regulert, arkitektkonkurranse er avholdt, men under statsråd Djupedal ble så prosjektet stanset. Dette har satt Kunsthøgskolen i Bergen i en vanskelig situasjon med en rekke midlertidige leieavtaler i ulike lokaler. Vil statsråden ta initiativ til å få ny fremdrift i planene for nytt bygg for Kunsthøgskolen i Bergen?»
Henning Warloe (Høyre), 2009-12-02:
Jeg sier takk for svaret. Det er klart at for omverdenen kan det kanskje virke litt underlig at Statsbygg – som representerer staten i denne sammenhengen – utlyser en arkitektkonkurranse, nedsetter en jury, kårer en vinner, for så etterpå å skjønne at den man har kåret, har tegnet noe som blir for dyrt. Det er jo ingen tvil om at ambisjonsnivået var høyt da denne arkitektkonkurransen ble utlyst – det skulle være et signalbygg – det skal ikke være en firkantet kasse som man kan bygge så billig som mulig. Jeg er litt usikker på hvordan statsråden ser for seg at dette prosjektet kan bearbeides videre. Det er vel heller ingen overraskelse at det har vist seg vanskelig å skaffe sponsorer til et statlig bygg i størrelsesorden 100 mill. kroner, som jeg forstår var oppdraget som ble gitt til Kunsthøgskolens ledelse.
Henning Warloe (Høyre), 2009-12-02:
Jeg håper selvfølgelig at statsråden i en dialog kan få en viss framdrift i dette prosjektet. Det er klart at det vil bli veldig vanskelig for en utdanningsinstitusjon, som i dette tilfellet driver virksomhet på veldig mange områder, å ikke vite når man kan regne med å flytte. Dette skaper bl.a. utfordringer med hensyn til leieavtaler. Det som skjedde i fjor sommer, var at Kunsthøgskolen var nødt til å sikre seg nye midlertidige lokaler, fordi leieavtalen gikk ut. Det er alltid slik at man på forhånd må vite for hvor lang tid man skal inngå en avtale, slik at man ikke risikerer å bli sittende med skjegget i postkassen når det nye bygget står klart. Helt konkret vil jeg spørre statsråden om man har mulighet til å bidra økonomisk, slik at Kunsthøgskolen i Bergen kan få dekket de økte leiekostnadene som den siste flyttingen i fjor har medført, på 2,5 mill. kroner.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Jeg må innrømme at jeg ikke helt er med på premisset om at det er bedre resultater i private skoler kontra offentlige skoler. Jeg kommer selv fra en kommune med gode resultater i skolen, og som har én liten, privat skole. Det er ingen sammenheng i det hele tatt mellom resultatene i f.eks. denne kommunen. Vi er ikke imot private skoler som sådan, og vi er heller ikke imot at elever skal få lov til å velge skole. I dag kan du velge skole i den kommunen du bor i, men å ha en lovfestet rett til det blir svært vanskelig, fordi det for en kommune er mange hensyn å ta. Det kan være skoler som er propp fulle, som ikke har plass til flere elever, og hvor det ikke er mulig, rent fysisk, å putte inn flere i klasserommene – retten til å velge skole blir da svært vanskelig å praktisere. Det innebærer også at verken læringsmiljøet eller læringstilbudet blir bra, for de elevene som går på den fulle skolen – som får enda flere elever – eller for dem som da eventuelt velger å bytte.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Når det gjelder antall lærere, har antall årsverk i skolen økt på landsbasis, samtidig som antall elever faktisk har gått litt ned i grunnskolen. Vi er alle kjent med at Tromsø er en presskommune. Det er en av de få kommunene i Nord-Norge som folk flytter til, og de har store utfordringer som må møtes, i forhold til både dette og eldreomsorg. Hvordan kommunens politikere i Tromsø møter sine lokale utfordringer, kan ikke jeg som representant på Stortinget legge meg opp i, men signalet – som er helt klart fra vår side, og som vi har gitt gjennom rekordsterk satsing på kommuneøkonomien – er at Tromsø, i likhet med alle andre norske kommuner, har fått mer penger. Vi har vært tydelig på at dette skal brukes på flere lærere, en bedre skole og en satsing som gjør at alle elever får en bedre opplæring.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Det er riktig at vi har høringer, og at det er mange som har kommet med mange ønsker. Jeg tviler vel på at det er så mange som har hatt forventninger om at det skal foretas store endringer i budsjettene. Det er riktig som representanten sier, at de rød-grønne partiene har lagt fram sitt budsjett. Det som er viktig med høringene, er like fullt å danne seg et bilde av situasjonen som de ulike interesseorganisasjonene og organisasjonene opplever i Norge. Jeg kan forsikre om at alle i den rød-grønne storfraksjonen hører nøye etter hva som blir sagt, og kommer til å ta det med seg videre. Vi har allerede begynt å arbeide med neste års budsjett. Alle innspill vi har fått, kommer til å påvirke hvordan vi sammen med Regjeringen skal prioritere ulike områder. Så jeg deler ikke bekymringen til representanten Eriksen for at det er en udemokratisk form for høring.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Gudmund Hernes var god med ord og ordspill, så sitater fra ham kan krydre enhver debatt. Når det gjelder framtidige budsjetter, må representanten Trine Skei Grande akseptere at jeg ikke kan kommentere det, for det er neste års budsjett vi snakker om nå. Men at det kommer til å bli innstramminger i årene som kommer, trenger man ikke følge så veldig mye med for å oppdage. Vi bruker ekstremt mye penger, og vi bruker av framtidens generasjoners penger. Når det er sagt, er jeg ganske overbevist om at særlig grunnutdanningen i Norge ikke vil oppleve kutt. Vi vil fortsatt satse på utdanning, vi vil fortsatt satse på forskning, men det er heller ingen tvil om at det finnes områder på feltet som denne komiteen jobber med, f.eks. universitets- og høyskolesektoren, som med fordel kan gå inn og se på strukturer og andre måter å jobbe på enn slik det gjøres i dag.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Fremskrittspartiet er svært opptatt av private skoler – det har jeg skjønt både av replikkveksling og av innlegget. Mitt inntrykk er at de fleste i Norge ønsker å gå på gode offentlige skoler i sitt eget nærmiljø, og at opprettelsen av private skoler gjerne kommer som en følge av at den offentlige skolen blir nedlagt i den bygda eller grenda folk bor i. Det jeg egentlig ønsker å spørre representanten om, er Fremskrittspartiets syn på elevbetaling og utbytte ved alle disse private skolene som de ønsker å opprette. Er det sånn at det skal være private firmaer som kan ta ut et stort utbytte og tjene penger på opplæringen i grunnskolen? Åpner dere for storstilt elevbetaling?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Det kan se ut som at vi klarer å bli ferdig med debatten før klokken 16. Jeg har et par–tre kommenterer til dagens debatt. For det første vil jeg understreke noen påstander som har kommet etter mitt første innlegg i dag, og det handler om Venstres replikker bl.a. i replikkordskiftet etter Tora Aasland. Jeg har ikke varslet kraftige kutt i universitets- og høyskolesektoren. Jeg har ikke sagt at den sektoren kommer til å «blø». Det vil bli satset på elever og studenter, skoler, universiteter og høyskoler i årene som kommer. Det står i Soria Moria II, og det er det ingen tvil om at kommer til å bli en realitet. Men mitt poeng var at det kommer til å bli trangere offentlige budsjetter, trangere enn det vi har vært vant til. Handlingsrommet vil avgjøres litt av hvordan vi klarer å håndtere sykelønn, uføretrygd og hele velferdsbiten, som representanten Trettebergstuen var inne på. Men det vi skal igjennom de neste årene, betyr at heller ikke høyskole- og universitetssektoren blir skjermet for omstillinger og endringer. Det var mitt hovedpoeng. Dernest har representanten Hanekamhaug tatt opp privatskolene og gjentatt at det er et linjeskifte, endringer og noe usammenhengende i regjeringspartienes politikk. Jeg synes heller tvert imot, vår politikk er høyst klar. Vi er mot kommersielle privatskoler, men vi ønsker alternative undervisningsopplegg i privatskoler som har det. Men Fremskrittspartiet har på sin side kommet med forvirrende svar på spørsmål, for slik jeg har forstått det, ønsker ikke Fremskrittspartiet elevbetaling i private skoler, og de er uklare rundt utbytte hos skoleeier. I forrige periode var Fremskrittspartiet både for skolepenger og for utbytte. Det er mulig det er et linjeskifte på gang, men det er uklart. Så til slutt debatten om Ibsen. Jeg synes det er bra, uansett hva slags utdanning man tar, hvilken skole man går på, at man vet hvorfor Nora gikk. Det å kunne sin Ibsen handler ikke om hva slags utdanningsnivå man er på. Ibsen er allmenngyldig uansett kultur, uansett utdanningsbakgrunn, uansett hvilket land man bor i, og hvilken tid man lever i. Veldig mye Ibsen er bra. Det handler nemlig om et interessant skille, muligens, for det er ikke slik at folk som velger yrkesfaglig utdanning, har tyngre for det når det gjelder Ibsen eller annen teori. Men det det handler om, som vi kanskje er inne på, er at hvis man ikke er interessert og synes at noen fag er kjedelige, stiller det mye større krav til pedagogikk, i motsetning til hvis man er svært interessert i skolefag. Da er kravene til læreren kanskje mindre, når det gjelder det pedagogiske innholdet. Det er en mer interessant debatt enn om hvem som skal få lov til å lære seg sin Ibsen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Representanten Aasen er inne på to viktige ting, nemlig at kvalitet i skolen er viktig, og at alle skal ha lik tilgang på utdanning. Så er det noen ideologiske sperrer i Arbeiderpartiet når det gjelder dette med private skoler, samtidig som vi vet at mer fokusering på læring i de private skolene gir bedre resultater og mer fornøyde elever. Hovedårsaken til dette – påpeker «Forskning» – er konkurranse om elevene og om foreldrenes gunst. Det er i realiteten konkurransen, ikke det faktum at det er private som tilbyr tjenesten, som gjør at tjenesten blir god. Og for å være litt imøtekommende kan jeg da være fristet til å stille spørsmålet: Hvorfor har Arbeiderpartiet så store problemer med å lovfeste retten til fritt skolevalg, i hvert fall innenfor offentlig sektor?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Det er interessant at representanten Aasen utfordrer meg på nedleggelser av offentlige skoler. Den rød-grønne regjeringen er jo eksperter på å bidra til det. Det er helt korrekt at mange av de private skolene som blir etablert i Norge i dag, blir etablert nettopp for å erstatte skoler som ofte er blitt nedlagt av rød-grønne kommunestyrer, noe som selvfølgelig ikke nødvendigvis er en heldig utvikling. Når det gjelder poenget med private skoler, er det først og fremst å sørge for å ha et korrektiv til den offentlige skolen. Jeg tror vi i stor grad kunne ha møttes på dette hvis vi hadde fått full valgfrihet mellom de offentlige skolene. Elevbetaling er ikke noe Fremskrittspartiet går inn for. Men som sagt: Private skoler er et viktig supplement, som i tillegg til i seg selv å være et godt tilbud også, tror jeg, vil styrke den offentlige skolen ved at de får en konkurrent.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Det er helt korrekt at Fremskrittspartiet ønsker at de to viktigste tingene vi mener at kommunene holder på med, nemlig eldreomsorg og skole, skal stykkprisfinansieres. Dette er et prinsipielt standpunkt som Fremskrittspartiet har stått på i alle år, og som vi nok ikke kommer til å gi oss på med det første. Men selvfølgelig må det være sånn at denne stykkprisen må differensieres, slik at det blir mulig for skoleeierne – om det er private, eller om det er offentlige, er ikke så viktig. Men det er selvfølgelig nødvendig at denne ordningen blir stykkprisfinansiert. Jeg noterer meg også at det tilsynelatende er en viss uenighet mellom de to rød-grønne replikantene. Forrige replikant sa at når man legger ned den offentlige skolen, som de rød-grønne ofte gjør, vil den bli erstattet med en privat skole. Så private skoler er jo i dag den viktigste grunnen til at det allikevel er så vidt få skoler som blir nedlagt.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg takker for spørsmålet. Vi kunne gjerne ha diskutert også prostereformen, selv om jeg gjetter på at entusiasmen hos de andre partiene rundt den diskusjonen er noe laber. Når det gjelder bevilgningen til alle disse samarbeidsrådene, noterer jeg meg at representanten ikke trakk fram Islamsk Råd. Vi fjerner altså bevilgningen til alle disse rådene nettopp fordi vi er opptatt av at alle religioner skal likebehandles. Derfor er vi med på kirkeforliket, sammen med Kristelig Folkeparti. Det handler jo om at støtten som går til trossamfunn, må være basert på hvor mange medlemmer de har. Slike apparater som forskjellsbehandler religionene, er det ikke ønskelig å bruke skattepengene til direkte, men indirekte via trossamfunn.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Det overrasker meg ikke at representanten Tajik ikke er fornøyd med svarene som Fremskrittspartiet gir om private skoler. Men når representanten Tajik stiller spørsmål om dette med religiøse skoler, blir jeg noe i stuss. Vi vil at alle, også de som har vanlig pedagogisk tilnærming, altså i tråd med det offentlige skoler har, skal få lov til å drive skole i Norge, mens den rød-grønne regjeringen legger til grunn at det skal være nettopp religiøse skoler som skal bli prioritert når det gjelder det. Det synes jeg er underlig. Det er ikke noe mål for Fremskrittspartiet å innføre foreldrebetaling eller for den saks skyld at skolene skal ha mulighet til å ta ut utbytte. Målet til Fremskrittspartiet er at vi skal få et korrektiv til den offentlige skolen. Som sagt: Jeg tror mye av det behovet for korrektiv til den offentlige skolen kunne ha vært oppnådd ved fritt skolevalg. Jeg regner med at representanten kjenner til Ullern videregående skole, som nettopp i en situasjon med få elever har gjort skolen sin til en av de beste skolene i landet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
La meg begynne med å si at når jeg i mange år har hørt retorikken til Senterpartiet om kommuneøkonomien den gang Høyre styrte kommuneøkonomien, blir jeg noe overrasket over at man er fornøyd med at man oppnår tolv flere skolenedleggelser enn man gjorde i forrige regjeringsperiode. Det er altså slik at mange skoler er nedlagt, og flere står i fare for å bli nedlagt. I dag blir en del av disse erstattet av foreldredrevne skoler. Men det medfører krav om alternativ pedagogikk eller alternativt livssyn og krav om forholdsvis betydelig egenbetaling. Hadde det ikke vært god senterpartipolitikk og god distriktspolitikk å gjøre det lettere for foreldre å etablere grendeskoler rundt omkring i Norges land der det offentlige velger å legge ned skolene? Hadde ikke det vært god senterpartipolitikk og distriktspolitikk å åpne for den politikken?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg hadde gleden av å drive valgkamp med og mot Øystein Djupedal – sist i 2005. Han var jo krystallklar i sin tale når det gjaldt offentliggjøring av noe som helst resultat av prøver, nasjonale eller ikke nasjonale, skulle jeg til å si. Jeg har vel opplevd, delvis på grunn av lekkasjer og delvis på grunn av bevisst offentliggjøring fra Utdanningsdirektoratet, at mer og mer informasjon fra de nasjonale prøvene har kommet offentligheten til gode. Det er jeg veldig glad for. Men jeg blir veldig skeptisk når jeg hører statsrådens innlegg i dag, for det kan høres ut som om den informasjonen som det er greit at hun, Utdanningsdirektoratet og rektorene har, for all del ikke må tilflyte befolkningen – skattebetalerne og foreldrene. Hvorfor er kunnskapsministeren så redd for at vanlige folk får kunnskap om tilstanden i den offentlige skolen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
De regionale forskningsfondene får jeg komme tilbake til. Statsråden snakket om klima- og energiforskning. Det starter med realfagene. Det starter for så vidt allerede i barneskolen, i ungdomsskolen og i videregående skole. Dagens offentliggjøring av TIMSS-undersøkelsen viser at kunnskapene til de elevene på videregående som blir studenter, er fallende – en trend som har vart i noen år. Vi vet at realfagene har stort behov for infrastruktur, og at det vil være viktig for å møte både energi- og klimautfordringen – også med tanke på hva vi skal leve av i framtiden. Da er spørsmålet: Vil statsråden vurdere å øke finansieringen til realfagene for nettopp å møte de store samfunnsutfordringene som statsråden selv peker på? Det er slik i dag at realfagene kommer veldig dårlig ut, f.eks. i forhold til kliniske fag som medisin og farmasi.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg er tilbøyelig til å si at dette var på grensen til et godt svar! Jeg er bare redd for at flere realfagstudenter kan medføre, med dagens finansieringsmodell, svekket studiekvalitet. Uansett er det flere studenter. Jeg tror at statsråden og jeg er enige om at det er et gode for samfunnet at flere ønsker å studere. Jeg er veldig glad for at statsråden i Aftenposten 30. november slår fast at den treårige utdanningen skal styrkes, vi skal ha flere inn i den treårige utdanningen, og at man ikke ønsker å gå inn på det sporet som bl.a. Tekna vil, med mer satsing på femårig utdannelse. Det tror jeg er en helt riktig vurdering av statsråden. Men så sier statsråden også at det skal være flere som må studere i distriktene. Nå har altså et forholdsvis klart flertall på Stortinget sagt at vi skal ha høyskoler over hele landet, med det mål at folk skal få studere i sitt nærområde. Hvorfor skal ikke det da gjelde for befolkningen i Oslo, Trondheim og Bergen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Statsråden er opptatt av at vi nå, og etter skillet mellom kirke og stat, skal ha en bred, åpen og inkluderende folkekirke. Det er selvfølgelig jeg og Fremskrittspartiet også. Nå er det slik at den tidligere omtalte prostereformen har ført til at man i realiteten har svikt i antall utøvende, hvis man kan bruke det begrepet, årsverk i Den norske kirke, på rundt 53 prester. Så snakker statsråden om rekruttering. Det er vel og bra, men rekruttering er vanskeligere når man først har sviktende utdanningskapasitet og så sviktende lønnsbudsjetter. Når vi i tillegg tar med at arbeidspresset fortsatt nok er høyt, er det ikke veldig lett å få til dette her. Hadde det ikke vært bedre hvis målet under hele denne prosessen var å ivareta en bred, åpen og inkluderende folkekirke, før, under og etter denne prosessen, og at Kirkens ledelse i stedet hadde fått lov å konsentrere seg om denne enorme reformen som man står midt oppi, for å unngå at messefall oppstår med stadig større frekvens?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg lurer på om det er min fortid i energi- og miljøkomiteen som gjør at jeg har fryktelig lyst til å diskutere lakselus, men det hører vel strengt tatt ikke hjemme i de budsjettkapitlene vi diskuterer i dag. Derfor har jeg lyst til å spørre om noe annet. Miljøverndepartementet – og begge statsrådene der i denne regjeringen – har vært veldig klar og tydelig på at vi må ha et klart skille mellom forskning og forvaltning. Det skillet man en gang gjorde mellom forskning og forvaltning i miljøforvaltningen, har ført til at vi har tre egentlig verdensledende forskningsmiljøer innenfor miljøsektoren, NINA, NILU og NIVA. Hva er det da statsråd Berg-Hansen har forstått så mye bedre enn statsråd Solheim når hun ikke engang er villig til å vurdere et sterkere skille mellom forskning og forvaltning innenfor den marine sektoren?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg hadde inntrykk av at Norge ikke bare var en marin nasjon, men at vi også var en miljønasjon – i hvert fall tyder mye av retorikken fra Regjeringen ofte på det. I Miljøverndepartementet har man altså ikke kommet til samme konklusjon som fiskeriministeren nå kommer til – greit nok. Siden statsråden først er her, kunne jeg tenke meg å følge opp litt dette med samordning. Som saksordfører for feltet er jeg veldig glad for at en samlet komité nå mener at man må ha en sterkere samordning. Hvis jeg kan tillate meg å trekke det litt lenger, så lurer jeg på om man kanskje på sikt kan se for seg også å etablere en statlig pool – gjerne i regi av HI, som ivaretar behovet for havgående kapasitet for statlige forskningsinstitusjoner.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Denne debatten har blitt noe svart og hvit. Når vi diskuterer utdannings- og forskningssektoren, kan det noen ganger virke som det er to helt forskjellige land i to forskjellige verdensdeler vi diskuterer. Slik er det vel egentlig ikke. Mye er bra i norsk skole og utdanning, men i forhold til hvor mye vi bruker, burde vi fått noe mer ut i andre enden. Da tenker jeg at mer av det samme ikke nødvendigvis er svaret. Så bare til noen oppklaringer: Representanten Tajik sier at Fremskrittspartiet bare gir 155 mill. kr ekstra til universiteter og høyskoler. Det stemmer ikke. Vi gir 355 mill. kr – 155 mill. kr som basis, og 200 mill. kr til utstyr i sektoren. Når det kommer på toppen av Regjeringens midler, i en situasjon hvor det først og fremst er utgiftsøkningen som er problemet, vil jeg si at det er et betydningsfullt beløp. Men representanten Wickholm sammenliknet på en noe overforenklet måte diktanalyse med lese- og skrivekunnskaper. Det reagerer jeg på. For når jeg skal ha bilen min på verksted, er jeg interessert i at han som tar imot bilen min, er i stand til å lese håndboken til bilen, ikke å diskutere det viktorianske hjem rundt forrige århundreskifte, og hvorfor Nora forlot sin Torvald – noe jeg er helt sikker på at store deler av norsk næringsliv vil være enig med meg i. Å diskutere frafall i skolen uten å diskutere teoretiseringen av yrkesfagene, er like meningsløst som å diskutere bruddet mellom Torvald og Nora uten å diskutere kjønnsroller i det viktorianske hjem. Så sier representanten Aasland at BIA-programmet blir forsterket og videreført. Men han svarer ikke på spørsmålet. På ordre fra Trond Giske har Forskningsrådet videreført alle prosjektene i BIA gjennom kriseåret 2009. Konsekvensen er at ingen nye prosjekter kan igangsettes i 2010. De tekniske instituttene og konkurranseutsatt industri i Norge er under sterkt press. Alt det pratet som kommer fra de rød-grønne representantene om hvor viktig de synes at konkurranseutsatt industri er, blir noe meningsløst i lys av dette. På toppen av det hele gir nå et stort flertall i denne salen sin tilslutning til at instituttene også skal skattlegges. Det er noe som det har vært debatt om fram til i dag, og som enkelte byråkrater har tatt initiativ til, men som Stortinget i dag for første gang gir sin tilslutning til. Det finner jeg å være noe paradoksalt. Så sier representanten Ljunggren noe jeg er helt enig i, nemlig at skolen skal utjevne sosiale forskjeller. Det gjør den ikke i dag. Så sier hun at den offentlige skolen skal fremme talenter. Jeg håper vi en vakker dag får se at den offentlige skolen fremmer så store talenter at vi får se en statsminister som har utdanning fra det offentlige.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Først vil jeg orientere om at vi etter nærmere overveielse ønsker å stemme for forslag nr. 22, fra Kristelig Folkeparti og Venstre. Så var det dette med Torvald og Nora. Poenget er vel ikke hvorvidt Ibsen, Roy Jacobsen, Bjørnstjerne, Shakespeare, Descartes, brødrene Grimm eller Sokrates – for den saks skyld – er grensen for hvor langt teoretiseringen av yrkesfagene skal gå, men at vi ikke kan diskutere frafallet i den videregående skolen uten å ha en dialog om teoretisering av yrkesfagene, noe Regjeringen også tar konsekvensen av, i form av praksisinnretting i grunnskolen. Så sier Bremer – som påstår at jeg er representant for Nordland – at de regionale forskningsfondene er forskjellen mellom en god og en katastrofal forskningspolitikk. Det betyr jo at den rød-grønne regjeringen førte en katastrofal forskningspolitikk i de fire første årene de styrte. Fremskrittspartiet ønsker ikke en ytterligere fragmentering av forskningspolitikken og overfører disse midlene til det nasjonale forskningsfondet.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Denne regjeringen har vært opptatt av å holde fram rød-grønne kommuner som eksempler for sin skolepolitikk. Tromsø er ett av disse utstillingsvinduene. Ifølge et oppslag i Nordlys 5. oktober starter Tromsø-skolen med 24,5 årsverk mindre denne høsten, tilsvarende en hel barneskole i kommunen. Samtidig som det kuttes i lærerstillinger, vokser byen, og det blir faktisk flere elever i Tromsø-skolen. Utviklingen går derfor i stikk motsatt retning av det regjeringspartiene har lovet, flere lærere og økt satsing på skolen. Er representanten Aasen fornøyd med utviklingen i Tromsø? Hva er det som har gått galt når Regjeringens skolepolitikk åpenbart ikke virker i en av landets større byer, og som til alt overmål er styrt av de rød-grønne partiene?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Replikken fra Anna Ljunggren faller jo på sin egen urimelighet. Jeg var faktisk daværende statsråd Kristin Clemets politiske rådgiver da denne reformen så dagens lys. Jeg stiller meg 100 pst. bak reformen selvsagt, men vi er jo skuffet over at regjeringspartiene ikke i større grad følger opp og sikrer at den bunnplanken som må være på plass i reformen, nemlig lærernes kompetanse, ikke bedre ivaretas enn det man faktisk gjør i dag. Det er ikke noe løft i etter- og videreutdanningen for lærerne når man bare viderefører det som lå inne i de første reformårene. Når sju av ti lærere kommuniserer til myndighetene at man trenger kompetansemessig påfyll, er ikke svaret at vi skal utdanne flere lærere som skal komme til skolen om fem til ti år. Da må man ta fatt i den utfordringen med et langt større alvor enn det Regjeringen faktisk gjør i dag.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Forskjellen mellom Høyre og SV er at vi er i stand til å prioritere. Vi skjønner at vi ikke bør bruke mer penger. Vi bør tvert imot stramme inn. Det betyr også at vi på Kunnskapsdepartementets område faktisk har foretatt noen omprioriteringer. Hvis representanten Hagen hadde sett forslagene fra Høyre i sammenheng, ville han sett at kuttet i studieforbundene stort sett i sin helhet er overført programmet for basiskompetanse i arbeidslivet. Det gjør vi i en erkjennelse av at mange arbeidstakere faktisk fortsatt har utfordringer når det gjelder grunnleggende ferdigheter i lesing og skriving. I tillegg vet vi at arbeidslivet har et stort behov for kompetanse som vi tror at dette programmet er det beste verktøyet å bruke til.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Da Kunnskapsløftet ble lansert, var regjeringen den gangen opptatt av at finansieringen til den direkte kompetansehevingen som måtte skje på grunn av det nye som lå i reformen, ble lagt inn i den forrige fireårsperioden. Så har vi altså nå opplevd at lærerne i større grad melder seg til tjeneste til utdanningsmyndighetene og artikulerer at man har et større behov for kompetanseheving. Samtidig er det en rekke undersøkelser som slår fast at læreren er den absolutt viktigste innsatsfaktoren. Da skulle det bare mangle om vi ikke skulle ta inn over oss den nye kunnskapen. Derfor har Høyre doblet innsatsen til etter- og videreutdanning for lærere fordi vi mener at vi må ta et større krafttak for dem som faktisk har sørget for at neste generasjon og de årskullene med elever som er i skolen i dag, skal stå best mulig rustet med ferskest mulig kompetanse, i møte med senere utdanning og det arbeidslivet de en gang skal ut i.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Nei, sannsynligvis er behovet større, men det var det Høyre ved denne anledningen fant rom for å kunne gi av ekstra bevilgninger til Kirken. Jeg vil nesten rette spørsmålet tilbake til replikanten her, for det må være et tankekors for Regjeringen at man nå gjennomfører store reformer i Kirken for deretter å la Kirken i stikken. Jeg må si det er ganske dramatisk når man i det bispedømmet jeg tilhører, Nord-Hålogaland, faktisk nå varsler at man skal samle begravelsene på samme dag, slik at man nærmest får et samlebånd. Det er ganske uverdig, og det er altså en kirke og en organisering som jeg tror at folk flest kommer til å reagere på. Det burde også Regjeringen ha tatt inn over seg i det forslaget til statsbudsjett som er lagt fram.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Statsråden later tydeligvis til å tro at angrep er det beste forsvar. Jeg tar sterkt avstand fra statsrådens karikerte framstilling av Høyres skolepolitikk. Høyre har aldri tatt til orde for verken rangering eller kommersialisering av skolen. Høyre står fast på sin skolepolitikk, mens SV er i bevegelse. Statsråden har selv tatt til orde for at man bare skulle teste et utvalg av elever – i dag står hun fram og forsvarer testing av alle elever. SV har to ganger programfestet gratis skolemåltid – og bryter løftet suverent to ganger. SV har programfestet seg bort fra karakterer i ungdomsskolen – Soria Moria slår fast at det skal være karakterer i ungdomsskolen. Hva tenker kunnskapsministeren om at hun som SV-leder nå er satt til å gjennomføre en politikk som partiet hennes åpenbart er helt imot?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Statsråden har jo kommet med mange utsagn etter at hun ble kunnskapsminister, og ett av dem er at hun ønsker å avbyråkratisere lærerrollen og fange de såkalte tidstyvene som lærerne sliter med. Omtrent samtidig opplever vi at det kommer et forslag fra Utdanningsdirektoratet med pålegg om at man skal fjerne pluss- og minuskarakterer, altså at alle delkarakterer skal bort fra norsk skole. Det er definitivt et forbud som betyr mer byråkratisering, mer skriftliggjøring og mye merarbeid for lærerne. Det betyr også mer upresise tilbakemeldinger til elevene. Vi har et karaktersystem der alle parter er innforstått med hva slags signaler det gir, og hva det betyr. Er dette et forslag som statsråden stiller seg bak, eller vurderer hun å trekke tilbake det forbudet, som verken lærere eller elever skjønner bakgrunnen for?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Jeg synes det er forfriskende med skarpe debatter, men jeg vil ha ærlige debatter. Jeg tror kanskje jeg er blant dem her i salen som har best kompetanse på Høyres skolepolitikk, og jeg synes da det er beklagelig at jeg i dag har måttet ta kunnskapsministeren i å snakke usant om hva som faktisk er Høyres politikk. Og gale påstander blir ikke mer riktige av at flere rød-grønne representanter går opp hit og kommer med gale påstander om Høyre. Høyre har aldri vært for rangering, og Høyre har aldri vært for kommersialisering av skoler. På mange måter er dagen i dag nesten en historisk dag i Stortinget, når regjeringspartiene nærmest har konkurrert om å komme seg opp på denne talerstolen og bekjenne seg til Kunnskapsløftet. Det trengs, for nå trenger vi virkelig en kunnskapsmobilisering i norsk skole. Dagens TIMSS-resultater i realfag er lite hyggelig lesning og en ny påminnelse om at vi jammen har litt av en jobb å gjøre. Det å sette ord på problemer i norsk skole, kan ikke være svartmaling. Jeg mener at vi gjør både norsk skole og norske elever en stor bjørnetjeneste og urett dersom vi ikke forholder oss til de faktiske utfordringer vi har i skolen i dag. Satsingen på grunnleggende ferdigheter var og er riktig, og det kanskje aller viktigste bidraget til å forberede barn og ungdom på senere utdanning og yrkesaktivitet i voksen alder. Skal vi komme frafallet til livs i videregående opplæring, må vi sørge for at elevene kommer fra grunnskolen med de nødvendige kunnskaper og ferdigheter om bord. Skolen må dessuten på alle trinn ta tilpasset opplæring mer på alvor. Elever som ikke er A4, må slippe å bli presentert for A4-løsninger. Samfunnet har ikke råd til å miste framtidig verdifull arbeidskraft, derfor må skolen i enda større grad møte elevene som enkeltindivider, og med den nødvendige ydmykhet og fleksibilitet som det krever. Metodefriheten for lærerne er en stolpe i dette viktige arbeidet. Høyre er også opptatt av å gjøre undervisningen mer konkret og praktisk. Vi har foreslått mer bevilgninger til vitensentrene. Jeg vil også peke på Newton-rommene, som er til stor inspirasjon både for lærere og elever – og er viktige inspirasjonskilder og arnesteder for framtidige realfagskandidater og forskerspirer. Så til det forslaget som Høyre har lagt fram i dag om å reversere endringer i karaktersetting. Jeg tror alle her er opptatt av at vi skal gi best mulig tilbakemelding til elevene. Jeg er selv lærer, og jeg er vant med å gi utfyllende tilbakemelding på større prøver. Men den nye bestemmelsen innebærer jo at enhver liten prøve skal ledsages av mye skriftlige kommentarer fra lærerne. Det er dét Høyre vil til livs. Vi er tilfreds med at regjeringspartiene sier at forslaget kan oversendes, og håper det betyr at statsråden vil gripe fatt i det.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-12-09:
Vi ender nesten ut i en samstemt hyllest til Ibsen. Det er tydelig at han betyr noe for oss alle. Kunnskap om skolen er viktig for å kunne gjøre forbedringer i skolen. Det er bakgrunnen for at Høyre er opptatt av åpenhet. Det hemmelighetsskremmeriet som regjeringspartiene søker å legge opp til rundt en del av resultatene i skolen, ønsker vi å erstatte med en åpenhetskultur, simpelthen fordi vi tror at god tilpasset opplæring ikke lar seg gjennomføre uten at vi har større kunnskap om det som skjer i skolen. Dessuten er det et faktum at verken departementet eller statsråden kan holde igjen de resultatene som media får tak i. Men jeg er enig med statsråden: Det er ikke ønskelig med disse listene som settes opp, men kanskje var det mindre fristende å gjøre det hvis resultatene ble mindre mystisk presentert når de kommer. Så har jeg lyst til å si at statsråden kanskje bør gripe fatt i sine egne partifeller som her i salen avlyser diskusjon om tiltak i forbindelse med sykelønnsordningen, som kan gi denne sektoren flere ressurser.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Vi har som komité gjennomført mange høringer. Vi har også hørt rykter om at regjeringspartiene har hatt egne høringer underveis i prosessen, og det er jo bra. Der har vi fått mange klare meldinger – vi har fått høre om mange bekymringer, og som representanten var inne på i sitt innlegg, egentlig ønsker alle mer. Men det som bekymrer meg ved situasjonen, er at når folk kommer inn her, tror jeg de har et håp om at vi skal lytte – at Stortinget faktisk lytter. Resultatet etter at vi har møtt alle disse menneskene gjennom denne høringsrunden, er at det er 2 mill. kr øremerket til to formål i budsjettinnstillingen som er endret i forhold til Regjeringens forslag. Synes representanten Aasen at dette er riktig overfor alle dem som kommer og legger fram sine saker, og som tror det kan resultere i endrede prioriteringer? Jeg er også bekymret for demokratiets påvirkning og folkets innspill her, når flertallsregjeringen etter alle disse høringene bare vedtar sitt budsjett.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Representanten var inne på Kirkens økonomiske situasjon i innlegget sitt, og Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti deler bekymringen for den. Jeg skal ikke gå inn på diskusjonen om prostereformen og at representanten mener at den er overveiende positiv, mens Kristelig Folkeparti nok har en annen holdning til hvordan Kirken opplever dette. Men det som kanskje bekymrer meg litt, er at i den økonomiske situasjonen velger Fremskrittspartiet å trekke tilbake en bevilgning til Norges Kristne Råd, Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn og Islamsk Råd. Jeg tror at vi som samfunn er tjent med å ha dialog på tvers av religioner, på tvers av kulturer, og at vi trenger mer av det. For eksempel ønsker Norges Kristne Råd å bidra til gjensidig respekt og forståelse på tvers. De ville ha mistet posten på statsbudsjettet hvis Fremskrittspartiet hadde fått bestemme – en post som nettopp sikrer at alle kirkesamfunn kan få delta, både de små og de store, og at de ikke må velge mellom sårt tiltrengte prester og det å være med i paraplyorganisasjoner. Hva er årsaken til det?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Kristelig Folkeparti og SV prioriterer mange ganger helt forskjellig i skolepolitikken. Representanten hadde et ganske interessant utsagn om at «kunnskap er makt» og advarte mot at makten skulle bestemme kunnskapen. Én ting jeg har prøvd å finne ut av, er SVs store tro på at flere timer i skolen vil gi mer læring. Jeg finner ikke den forskningen som sier at det faktisk vil gi resultater. Vi kan se på Finland, som har færre timer, men scorer bedre på PISA. Vi kan følge med på mye av forskningsmateriellet, som sier at det ikke er flere timer som er svaret, men kanskje heller flere og enda bedre lærere, mer praktisk tilrettelagt skole, og en situasjon som gjør at vi ikke får slitne unger når dagen er ferdig. Har SV lyttet til foreldre og lærere når det gjelder de virkelige utfordringene i skolen? Eller er det slik at her har makten bestemt kunnskapen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Senterpartiet har mange gode sentrumsprioriteringer i sin politikk, og jeg er glad for at representanten Tingelstad Wøien også står veldig klart på den linjen. I valgkampen sto Senterpartiet og sentrum fram som ganske klare motstandere av heldagsskolen – både ut fra en prioriteringstanke og også ut fra ideologi. Det hadde selvfølgelig vært fristende å spørre om Senterpartiet kjenner seg igjen i SVs beskrivelse av disse hjemmeværende mødrene som måtte til. Men jeg skal ikke gå der. Det som bekymrer meg, er det Senterpartiets parlamentariske leder har uttalt: «Hvis vi nå skulle øke timetallet ytterligere, så frykter jeg at det blir mange ufaglærte som skal undervise våre barn. De som har vanskeligst for å lære vil tape på en slik situasjon.» Dette sier senterpartirepresentanten fra Hedmark. Allikevel øker man i dette budsjettet med ytterligere en time. Man er på full fart inn mot en obligatorisk SFO. Frykter representanten Tingelstad Wøien på samme måte som sin parlamentariske leder at det er de som har vanskeligst for å lære, som vil tape på den utviklingen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Nei, det er ikke riktig. Men det som har skjedd siden 2004, er at det er blitt påført ganske mange flere timer enn det som lå der den gangen. Den gangen var det et trykk fra skolen om å få litt mer rom, og som Tingelstad Wøien sa, litt mer tid til å kle på unger, osv. Vi har gått ganske nøye gjennom forskningen for å se om dette vil gi oss mer læring. Jeg kan se argumentene som Aksel Hagen refererte til her i stad, om at dette løser noen samfunnsutfordringer med hensyn til hvordan vi kan få samfunnet til å gå rundt. Men det som bekymrer meg, er at Arbeiderpartiet, Regjeringen og de rød-grønne sier at dette skal gi oss mer læring, og at det skal være svar på utfordringen med å lære å lese og skrive og regne. Det er det ingen forskning som viser. Derfor mener vi at det nå er på tide å si stopp og ikke gi heldagsskole til elever. De trenger mindre obligatorisk tid, mer frihet og mer fleksibilitet.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Vi er helt enig i at det å være til stede for dem som ikke har foreldre der, og å gi tilbud om frivillig leksehjelp, er viktig. Det vi ikke er enig i, er at dette skal legges inn som en utfordring til SFO. Flere representanter, særlig fra SV, har understreket at dette er en del av drømmen om heldagsskole og obligatorisk SFO. Det gir noen utfordringer, særlig ute i distriktene, både når det gjelder skyss, og det å være til stede. Men det som jeg ennå ikke har klart å få et eneste svar på, er: Disse ekstra timene skal gi mer læring til elevene, men hvor er den forskningen som understreker det? Hvor er den forskningen som sier at vi med dette får en bedre skole? Kristelig Folkepartis modell er en god skole, med gode lærere, færre elever pr. lærer og en SFO som er frivillig og av god kvalitet. Det er den gode skolen, og ikke den tvangspåleggingen som de rød-grønne kommer med.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Nå kommer vi tilbake til innretningen. Jeg la merke til hva Tingelstad Wøien sa. Ingenting vil glede meg mer enn at jeg har lest utdanningslinjen feil, at det faktisk er slik at dette skal være et fag for alle, at det ikke skal utelukke videre løp, og at det også skal kunne velges på lik linje med vanlige valgfag, om en får det tilbake. Har jeg misforstått her, er det en glede å legge seg flat, for jeg tror at det er en god løsning for skolen. Det Kristelig Folkeparti ønsker, er å få mer praktisk rettet teori. Vi tror det går an å undervise på en måte som gjør at matte f.eks. kan brukes på en mer spennende måte enn bare å dosere fra tavlen. Det vi også ønsker, er å få valgfagene tilbake. I dag er det slik at en i ungdomsskolen kan velge 2. fremmedspråk eller norsk fordypning. I min tid kunne vi velge mopedkjøring. Vi kunne velge maskinskrivning. Vi kunne velge fordypning i sløyd. Det tror jeg er pusterom og luftepauser som både teoristerke og praktisk sterke elever trenger. Det er vår modell for ungdomsskolen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Dette skal jeg ta kopi av og sende hjem! Jeg har gjort jobben min som sørlandsrepresentant. Det er klart at det er masse andre gode institusjoner, og jeg skjønner at de andre representantene i komiteen kanskje ikke på samme måte framhever sine institusjoner. Men jeg har lyst til å si, når jeg først får denne sjansen og utfordringen, at hvis man hadde fulgt litt med i debatten på Sørlandet, så hadde man nok sett at Sørlandet opplever å være i blindsona til de rød-grønne. Vi har få mennesker som sitter rundt Regjeringens bord. Vi har en politisk rådgiver som sikkert gjør en strålende jobb, men vi sitter ikke rundt Regjeringens bord. Vi blir ikke sett når de store nasjonale rundene foregår. Vårt universitet, Universitetet i Agder, får en bevilgning som ligger langt under det man skulle hatt i forhold til den forskningsinnsatsen som gjøres der. Og når man da befinner seg i en blindsone, blir det faktisk opposisjonens og Agder-benkens jobb å synliggjøre det som Regjeringen ikke får til. Vi ser også at det finnes mange andre gode institusjoner, men vi trenger å åpne opp på blindsona til de rød-grønne.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Det hadde vært fristende å kommentere SVs oppfatning av det å være i opposisjon, men jeg skal la det ligge. Jeg har vært bekymret for innholdet i skoledebatten. Vi har kjørt helt ut av sporet ved at vi egentlig bare snakker om private skoler. Vi har kjørt ut på helt feil spor ved bare å snakke om mat og ikke mat. Så sier statsråden noe om hva det har vært et rop om ute i skolen. Kristelig Folkeparti opplever ikke at det er et rop, verken fra forskningsmiljøer eller fra skolen om denne timetallsøkningen som denne regjeringen har gått inn for. Og det er en ting som har forundret meg veldig mye: Hvorfor ønsker SV å gå inn for 6-timersdag for de voksne, mens for barna er det herliggjørende med heldagsskole? Vi registrerer at det arrangeres mange forsøksordninger på 6-timersdag. Vil statsråden nå også ha noen forsøksordninger med kortere skoledag for barn, for å se hvem som egentlig lærer mest?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Bare for å kommentere litt den siste replikkvekslingen: Etter den valgkampen vi har hatt om tydelighet når det gjelder religion og religionsfrihet, er det nesten en liten fryd å høre at det er de rød-grønne som svarer det som Kristelig Folkeparti skulle ønske at også Fremskrittspartiet sto for – bare så det er sagt. Men jeg har en liten bekymringsmelding til statsråden. Den går på at man for første gang i departementet har splittet lov om trudomssamfunn og ymist anna og Den norske kirke. Det handler ikke om at vi ikke har en dyktig statsråd, jeg opplever å ha hatt et godt samarbeid med statsråden når det gjelder forståelse for dette feltet. Men jeg er allikevel bekymret for om dette vil gjøre at behandlingen av Den norske kirke som trossamfunn vil bli svekket. I hvilken grad tar man den biten med seg inn i den saken som statsråden nevnte i sitt innlegg?