trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Jeg har stor forståelse for, og har jo også uttrykt stor forståelse for, at situasjonen oppleves som vanskelig, ikke minst for de ansatte, der noen nå står i fare for å miste jobben. Jeg kan likevel som næringsminister ikke involvere meg direkte i enkeltbedrifters håndtering av de utfordringene som følger av reduserte inntekter og redusert etterspørsel. Jeg har tillit til at bedriftene finner gode løsninger i samarbeid med de tillitsvalgte. Når det gjelder støtte til opplæring, oppfatter jeg at dette dreier seg om støtte til bedriftsintern opplæring. Det kommer et spørsmål senere i spørretimen – spørsmål 17, fra representanten Per Olaf Lundteigen til arbeids- og sosialministeren – som også omhandler det. Midler til bedriftsintern opplæring ble fra og med 2020 overført til fylkeskommunene, som en del av regionreformen. Bevilgningene er økt, og det er altså opp til hver enkelt fylkeskommune å vurdere hvordan de velger å prioritere og tilpasse innsatsen til det som er regionale forhold. Det myndighetene kan medvirke til, er å legge til rette for omstilling og gi gode, generelle rammevilkår for verdiskaping. Regjeringen har lagt fram en rekke omfattende tiltak for å redusere virkningene av pandemien for industrien. Vi har styrket de næringsrettede virkemidlene for innovasjon og grønn omstilling. Vi har styrket Enova, Innovasjon Norge og Forskningsrådet, som har ordninger som fremmer grønn omstilling og innovasjon. Det er også etablert nye ordninger som bedrifter kan søke på, som gir kapitaltilgang. Vi har også satset mye på vei, på bane, på effektiv transport. Vi prioriterer klynger, gode testfasiliteter gjennom katapultordningen, miljøteknologiordningen er styrket, vi gir tilskudd til pilot- og demonstrasjonsprosjekter, Nysnø klimainvesteringer har fått økt kapitalen sin betydelig, og man har nylig lagt fram en eksporthandlingsplan for å stimulere til økt eksport. Regjeringen fører en næringspolitikk som kommer konkurranseutsatt industri, som Norske Skog, til gode. Den betydelige styrkingen av det næringsrettede virkemiddelapparatet viser og gir muligheter til omstilling, til bærekraft og til verdiskaping og lønnsomme arbeidsplasser også i framtiden.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Først vil jeg si at utdanning og opplæring alltid er et gode. Det er aldri bortkastet, det er alltid nyttig. Så jeg synes det er bra med den typen initiativer. Så er det nå engang sånn at de virkemidlene ikke ligger i min portefølje, men dette vil jo arbeids- og sosialministeren også svare på når han har fått et spørsmål direkte rettet til det. Jeg mener vi har et virkemiddelapparatet som er bredt, som gir muligheter til å vurdere konkrete og gode prosjekter. Det betyr ikke at det ikke er utfordringer her, for det er en bedrift som står i en situasjon der markedet svikter, der etterspørselen er mindre, der de må finne nye ting å holde på med, der de må finne nye forretningsmodeller, nye markeder. Det er en kjempestor utfordring for en bedrift, men det er ikke regjeringen som kan sitte og vurdere enkeltsøknader, enkeltprosjekter. Det er derfor vi har et virkemiddelapparat, for de har kompetansen til å vurdere hvilke prosjekter som er gode nok til å få støtte.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Regjeringen har gjennom flere budsjetter, ikke minst gjennom det budsjettet vi har lagt fram nå, styrket virkemiddelapparatet betydelig. Vi har gitt betydelig mer midler til Forskningsrådet, vi har gitt mer penger til Innovasjon Norge, vi har gitt mer penger til Enova, til Siva. Vi har opprettet en ny, grønn plattform der disse virkemiddelaktørene opptrer sammen, nettopp for å kunne tilby en plattform til de nye, til de grønne, til de digitale prosjektene som skal skape nye, grønne arbeidsplasser i framtiden. Jeg kan ikke stå her og si at søknader som Norske Skog har levert inn, ikke er gode nok eller er gode nok. Det er derfor vi har et virkemiddelapparat. Det er de som må vurdere konkrete søknader som kommer. Vi kan bare legge til rette for at vi har et virkemiddelapparat som har midler, og som har kompetanse til å ta de vurderingene. Men selve ideen, selve forretningsutviklingen, selve omstillingen må skje ute i bedriftene.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Det er fristende å si at en vaksine er det vi trenger også for reiselivsnæringen. Det er riktig som representanten tar opp, reiselivet er blant de næringene som er hardest rammet av pandemien. Det har medført en omfattende etterspørselssvikt i alle deler av næringen. Samtidig er det en usikkerhet knyttet til den lengre tidshorisonten. Det er ventet at deler av kundegrunnlaget kommer tilbake når smittevernstiltakene oppheves. Samtidig vil vi også kunne se langvarige og permanente endringer i etterspørselen. Regjeringen er opptatt av å ivareta reiselivsnæringen på en god måte. Vi har stilt til disposisjon omfattende krisepakker for næringslivet over hele landet, og i høst har vi foreslått flere tiltak som er spesielt rettet mot reiselivsnæringen. Vi har allerede, også etter at representanten stilte dette spørsmålet, justert innretningen på den største ordningen på grunn av den siste utviklingen i smittesituasjonen. Vi har senket inngangsterskelen, vi har økt tilskuddet, og vi har forlenget ordningen ut februar. Jeg synes det er et godt eksempel på hvordan regjeringen følger utviklingen nøye, og hvordan vi tilpasser virkemidlene slik at de treffer der behovet er størst, og samtidig gir en bedre forutsigbarhet for næringen. Totalt foreslår regjeringen nå en ramme på 2,8 mrd. kr til kompensasjonsordningen ut februar neste år. Samtidig har vi satt av 500 mill. kr til omstilling og bedriftsutvikling i reiselivet. Innovasjon Norge melder om stor interesse for ordningen, som skal bidra til utvikling av nye reiselivsprodukter og tilpasning til framtiden. Bærekraftig reiseliv vil framover være nøkkelen til at Norge også etter pandemien kan være et attraktivt reisemål. Den 1. mars skal Innovasjon Norge på oppdrag av Nærings- og fiskeridepartementet legge fram en nasjonal reiselivsstrategi. Det er en prosess som involverer reiselivsselskaper, lokale myndigheter, kunnskapsmiljø og enkeltbedrifter. Denne strategien skal gi oss et kunnskapsbasert grunnlag for å videreutvikle Norge som reisemål og bidra til at det offentlige og næringen jobber sammen for å skape et mer konkurransedyktig og bærekraftig reiseliv. Det er avgjørende at vi også etter krisen skal ha et reiseliv i Norge, et reiseliv som er tilpasset nye reisevaner og ny etterspørsel.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Her er det jo ulike problemstillinger, og det som representanten tar opp nå, er kanskje mest knyttet til Reisegarantifondet og den delen av bransjen som selger reiser der det kreves en garanti. Der er det klart at det er et annerledes marked for å få en sånn garanti nå enn det var før pandemien. De midlene vi nå har stilt til rådighet, gjør at alle reiselivsbedriftene i landet vil kunne komme inn under denne ordningen hvis de har det omsetningsfallet som ordningen krever for å komme inn. Det gjør at de nettopp kan holde seg flytende gjennom krisen. Det gjør at de fortsatt kan være der når folk begynner å reise igjen. Dette er en næring som ikke ligger på latsiden, dette er en næring som har brettet opp ermene, dette er en næring som ser framover og er ivrig på igjen å få gjester, og som ønsker å tilby et enda bedre produkt etter korona enn de hadde før. Så selv om det er vanskelige tider, er jeg optimistisk på vegne av denne næringen.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Vi har allerede brukt betydelige penger knyttet til Reisegarantifondet og til pakkereisearrangørene. Regjeringen og Stortinget har vist at man også er villig til å stille opp for den delen av reiselivet. Nærings- og fiskeridepartementet og Barne- og familiedepartementet har god dialog også når det gjelder Reisegarantifondet og problemstillingene knyttet til det. Samtidig er det også utfordrende å skulle bruke offentlige penger på å stille denne typen garantier for en næring som driver innenfor det regelverket. Men det er altså noe vi har brukt penger på til nå. Vi legger betydelige midler på bordet når det gjelder reiselivet generelt, og vi følger situasjonen tett framover og vurderer fortløpende om det er behov for nye tiltak.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Innledningsvis vil jeg påpeke at regjeringen har satset på gode generelle rammebetingelser og virkemidler som samlet bidrar til en grønn omstilling. Det er også bra for hele bredden av konkurranseutsatt industri, sånn som også skogindustrien er. Koronapandemien er global. Den har rammet eksportrettet industri, som Norske Skogs papirproduksjon, og andre nordiske papirprodusenter melder om at flere papirmaskiner nå stenges ned etter fall i etterspørselen. De internasjonale markedsforholdene er ikke noe som regjeringen kan gjøre noe med. I sånne tilfeller må vi legge til grunn at bedriftene selv tar de nødvendige grepene, og at de tar ansvar for utvikling av nye forretningsmuligheter, ny produksjon. Jeg vet at Norske Skog jobber med prosjekter som kan gi grunnlag for lønnsom framtidig produksjon. Bedriften har bl.a. mottatt støtte fra Enova til energieffektivisering, og Innovasjon Norge har bidratt med støtte til utvikling av fiberkompositter. Regjeringen har lagt fram mange viktige tiltak for konkurranseutsatt industri og for å redusere virkningene av koronapandemien. Vi har bidratt med flere tiltak for bedre kapitaltilgang. Vi har styrket de næringsrettete virkemidlene for innovasjon og grønn omstilling kraftig. I forslaget til statsbudsjett for 2021 foreslår regjeringen å prioritere mer enn 9 mrd. kr til næringsrettet forskning og innovasjon. Miljøteknologiordningen er styrket. Vi gir tilskudd til pilot- og demonstrasjonsprosjekter. Katapultordningen gir muligheter for testing, verifisering og demonstrering av nye produkter og prosesser i industrien. Vi satser på effektiv infrastruktur. Vi har Nysnø Klimainvesteringer, som vi har økt kapitalen til. Vi har lagt fram en eksporthandlingsplan i høst for å stimulere til økt eksport og for å gjøre industrien bedre rustet når virkningene av pandemien legger seg. Vi har hatt stor oppmerksomhet om rammebetingelsene for konkurranseutsatt industri. Vi har ordninger som bidrar til en grønn omstilling, og det er også viktig for treforedlingsindustrien og for bedriftenes arbeid med å utvikle nye bærekraftige produkter at vi har et godt virkemiddelapparat som har betydelig økonomisk styrke, og som har kompetanse til å vurdere gode prosjekter når det søkes om støtte.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Det skjer mye spennende i industrien. Treforedlingsindustrien står i en krise fordi markedet har endret seg. Det er også mange nye spennende forretningsområder som det jobbes med over det ganske land. Jeg kan nevne en batterifabrikk i Nordland. Jeg kan nevne hydrogen. Det skjer mye spennende og mye positivt. Noe av det som regjeringen har gjort i dette statsbudsjettet, er at vi har bevilget penger til den nye Grønn plattform. Det er en plattform der virkemiddelapparatet vårt går sammen for å kunne støtte prosjekter i hele fasen av utviklingen, helt fra forskning til kommersialisering. Da er Innovasjon Norge der. Forskningsrådet er der. Siva er der. Enova skal kobles på. Sammen har de en kraft som gjør at vi kan få utrettet mye som er viktig for industrien framover.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-04:
Ja, det er noen forskjeller på industripolitikken til dagens regjering og det rød-grønne alternativet. Det framstår for meg som at de rød-grønne ønsker å gå inn med statlig kapital. De mener staten kan løse alle utfordringer vi står overfor i framtiden når det kommer til konkurranseutsatt industri. Det mener ikke jeg. Jeg mener løsningene må finnes der ute. Jeg mener skaperkraften må komme nedenfra. Jeg mener staten skal legge til rette for gode generelle ordninger, der de gode prosjektene kan få støtte. Staten kan ikke gå inn og saksbehandle enkeltsøknader fra ulike bedrifter. Det er derfor vi har et virkemiddelapparat. Det vi kan gjøre, og det som er det konkrete vi gjør, er at vi bevilger 1 mrd. kr til Grønn plattform, nettopp for at de gode prosjektene, helt fra start og fram til kommersialisering, skal kunne få støtte. Men skaperkraften, ideene, initiativet, må komme fra bedriftene selv. Staten kan ikke vedta hva som skal lykkes i framtiden.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Jeg vil fortsette der representanten Myhrvold slapp: «I Halden Arbeiderblad kan vi lese at næringsministeren roser initiativ fra tillitsvalgte på Norske Skog Saugbrugs som har lansert muligheten for at man skal kunne unngå oppsigelser, ved at bedriften driver opplæring av ansatte i en periode. En slik løsning er anslått å koste om lag 40 millioner kroner. Saugbrugs trenger ikke ros fra statsråden, men politisk handlekraft. Vil statsråden ta grep slik at Saugbrugs kan få nødvendige midler for å unngå oppsigelser?»
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Statsråden viser til at regjeringen ikke kan engasjere seg i enkeltbedrifter, men det er jo ikke det verken jeg eller bedriften eller tillitsvalgte ber om. Det vi ber om, er at virkemiddelapparatet skal være på plass. De midlene som er blitt bevilget til bedriftsintern opplæring, strekker rett og slett ikke til. Et annet viktig poeng med saken er at vi ser at de store industribedriftene ikke drar nytte av ordningen med bedriftsintern opplæring, sånn som det er i dag. Arbeiderpartiet fremmet tidlig i vår forslag om at BIO-midlene skal bli et reelt alternativ for å unngå permitteringer i store industribedrifter, men vi ser at det ikke er sånn det foregår i dag. Sånn som det er nå, ser vi at de står uten virkemidler for å unngå oppsigelser, og BIO-midlene kommer ikke store industribedrifter som Saugbrugs til gode. Mener statsråden det er greit?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Men det er nettopp det som er problemet. Vi har ikke virkemiddelapparatet i dag. Vi har virkemiddelapparatet kanskje på lang sikt for noen bedrifter, men ikke når det brenner, og ikke når krisen først har inntruffet, sånn som for Saugbrugs, som nå ønsker å unngå oppsigelser. Muligheten til reelt å kunne omstille arbeidstakerne og sørge for at man ikke havner i arbeidsledighet, er ikke der. Samfunnet, fellesskapet og regjeringen stiller ikke opp. BIO-midlene ser vi ikke strekker til, og de er ikke et reelt alternativ. Regjeringen har muligheter til å kunne endre på det. Man kunne gått i møte, og man kunne sørget for at man i en periode hadde muligheten til å kunne omstille arbeidstokken framfor å gå til oppsigelser. Regjeringens svar er at man ikke skal se på de løsningene. Det mener jeg er synd.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-04:
«Norske Skog står i en krevende situasjon på grunn av et sterkt fall i markedet for avis- og magasinpapir under koronapandemien. På toppen av dette kommer ekstraordinære koronakostnader som ikke har blitt kompensert, logistikkutfordringer og usikkerhet om framtidige rammevilkår i Norge. Én av tre papirmaskiner ved Saugbrugs i Halden er vedtatt stengt. Samtidig har man store muligheter for milliardinvesteringer i Norge som kan gi stor samfunnsnytte. Hvordan vil regjeringen bidra til omstillingsprosessen som kan gi økt norsk verdiskaping?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-04:
Treforedlingsindustrien, som er utrolig viktig for Norge, står i en krise, ikke bare i Norge, men også i våre naboland. Papirmaskinene blir stengt, fabrikker blir vedtatt lagt ned, men samtidig, i den krisen, er det viktig å tenke omstilling. Det gjør store aktører i treforedlingsindustrien, også i Norske Skog-konsernet, der en eksempelvis langt på vei har lagt planer i Frankrike og Østerrike, der det er snakk om 3–4 mrd. kr. Det er ikke småplukk. Det er snakk om store investeringer, og da er spørsmålet: Hvordan vil staten bidra til det? Senterpartiet har pekt på at vi må ha et grønt investeringsselskap. Vi burde hatt en industribank. Vi må sørge for sikker tilgang på råstoff til industrien i Norge, og vi må sørge for å ta vare på fagfolka gjennom krisen. Hvordan vil regjeringen, gjennom nye virkemiddel og strategiske grep, sikre treforedlingsindustrien i Norge?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-04:
Det er mange fine ord her, men det handler om konkret handling. De svarene som statsråden har gitt så langt her i dag, er det ultimate eksempelet på den næringsnøytraliteten som regjeringen står for. Når statsråden blir konkret utfordret på hva vi skal sørge for å gjøre for å ivareta den treforedlingsindustrien som vi har i Norge, skyver hun ansvaret fra seg og sier at det er ikke noe jeg som statsråd kan ta ansvar for, det er en eller annen saksbehandler i et eller annet virkemiddelapparat. Her kan en bevilge penger, og nå har vi hørt før i dag om 36 mrd. kr til et nytt regjeringskvartal i Oslo. En skal bruke kanskje 50 mrd. kr på et nytt sykehus i Oslo og legge ned Ullevål sykehus. Hva konkret er det regjeringen har av planer for å legge til rette, strategisk sett, slik at vi får brukt norsk tømmer i Norge til foredling gjennom fabrikker, og ikke bare snakk om nye plattformer? Helt konkret, hvordan skal vi ivareta de industrilokomotivene vi har, og utvikle dem for framtiden?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-11-04:
«Senterpartiet ønsker å flytte mer gods fra vei til bane. Noen tiltak for å få til det er kostbare, men det finnes grep som ikke krever store investeringer, men som gir stor nytte. Bedre utnyttelse av Østfoldbanens østre linje er et billig og nyttig tiltak. Norske Skog Saugbrugs har sammen med andre aktører i Østfold og eksperter vist at en åpning for godstog på østre linje hele veien til Sarpsborg vil være samfunnsøkonomisk lønnsomt. Vil statsråden ta initiativ til å åpne Østfoldbanens østre linje for godstransport mellom Mysen/Rakkestad og Sarpsborg?»
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-11-04:
Østfoldbanens østre linje er 79 km lang. Den går frå Ski til Sarpsborg. Banen går gjennom Østfold via Askim, Mysen og Rakkestad og har i Sarpsborg forbindelsesspor direkte videre mot Halden. Østre linje ble åpnet i 1882, fikk elektrisk drift i 1958, og fikk nytt ERTMS-system i 2015. Banen er midt i kjerneområdet for tømmerdrift og vil være en viktig transportåre for å utnytte tømmerstokker i Norge. Det er de kalde fakta. I Innst. 357 S for 2018–2019, om gjenåpning av østre linje, skrev en samlet transportkomité: «Komiteen mener at det trengs flere tiltak for å flytte mer gods fra vei til bane. Komiteen viser til at bl.a. Borregaard i Sarpsborg og Norske Skog Saugbrugsforeningen i Halden peker på Østfoldbanens østre linje som viktig for å redusere transportkostnadene». Hvordan tolker statsråden flertallsmerknadene i denne saken? Er ikke de av en slik karakter at det blir fortgang i gjenåpningen av denne strekningen?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-11-04:
Men det går for sent. Det var dette vi sa i 2019, og det har ikke skjedd noen ting. Det som er problemet nå, er at Norske Skog Saugbrugs stenger én av sine tre papirmaskiner i 2021. Man trenger altså tiltak nå. Jeg var i Østfold for to uker siden – det er nå det trengs. Godstransporten er helt avgjørende, og for dem vi snakker om nå, er 20 pst. av kostnadene knyttet til transport. Det er altså så viktig for Østfold-industrien at man klarer å få tatt i bruk en åre fort. Mitt spørsmål er rett og slett: Vil statsråden, som en del av et kollegium, samle sine og prøve å få fortgang i dette? Det som trengs nå, er en transportåre som blir åpnet fort, og som kan være med på å berge den driften som alle ønsker. Det er jeg helt overbevist om.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-11-04:
Eg vil takke representanten Fasteraune for spørsmålet. Godstrafikken på Østfoldbanen si austre linje mellom Rakkestad og Sarpsborg blei innstilt sommaren 2002, og det har ikkje blitt køyrt rutegåande godstrafikk på austre linje sidan tidleg på 2000-talet. Banen blei seinare trafikkert av godstog i periodar da vestre linje var stengt, fram til ombygginga for nytt signalanlegg, ERTMS, som blei satt i gang i 2014/2015. Alle godstog og persontog som skal trafikkere austre linje, må ha ombordutrustning for ERTMS. Kapasiteten for godstog er lågare på austre linje enn på vestre linje, og banen har ikkje same standard. Banen kan likevel spele ei rolle for godstransporten i korridoren, i første omgang i periodar når vestre linje er stengt grunna utbygging av dobbeltspor. Jernbanedirektoratet og Bane NOR har i lengre tid hatt møte og dialog med treforedlingsindustrien i det tidlegare Østfold fylke om utfordringane dei har med jernbanetransport til Sarpsborg og Halden i lange periodar, spesielt i sommarmånadane. På den bakgrunn bad Jernbanedirektoratet i fjor haust Bane NOR om å greie ut Østfoldbanen si austre linje for avgrensa godstrafikk. Utgreiinga, som blei ferdig i juni i år, er delt inn i tre trinn, basert på aktuelle infrastrukturtiltak: trinn 1: strengt nødvendige tiltak trinn 2: ytterlegare tilrettelegging trinn 3: ordinær godstrafikk Utgreiinga omfattar ikkje ei utarbeiding av eit kostnadsoverslag, og derfor er det ikkje drøfta eller tatt stilling til finansiering, framdrift og overordna prioriteringar mot andre prosjekt og tiltak. Bane NOR jobbar no vidare med desse spørsmåla, med tanke på å gi Jernbanedirektoratet ei tilbakemelding i slutten av november. Direktoratet vil da forhåpentlegvis veta meir om kva som skal til for å få godstrafikk på austre linje på kort sikt. Som følgje av auka persontrafikk på vestre linje vil det på sikt vere nødvendig med framføring av godstrafikk i rute over austre linje, i første omgang i delar av døgnet. Dette krev auka kapasitet, først og fremst mellom Ski og Mysen, i form av nye eller forlengde kryssingsspor, og heile kontaktleidningsanlegget må fornyast. Etablering av austre linje si avgreining mellom Ski og Kråkstad er ein føresetnad for rutemessig godstrafikk over austre linje. Så det er no eit arbeid i gang for å vurdere nettopp austre linje og moglegheita for godstrafikk i periodar, bl.a. i delar av døgnet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-11-04:
Da meiner eg at ein samla komité bør vere fornøgd med den bodskapen eg kom med no. Det er no eit arbeid, som Jernbanedirektoratet har bedt om, i gang for å sjå på tiltak for å få til dette. Me må sjølvsagt vete kva kostnadane til dette er, men det var ingenting i svaret mitt som la til grunn at det ikkje vil kunne skje aktivitet her på austre linje. Jernbanedirektoratet har bedt om å få ein tiltakspakke i tre fasar. Eg veit ikkje kva økonomien i dette er. Det trur eg at òg ein samla komité vil vete før ein skal ta endeleg stilling til det. Men alt ligg til rette for at det er mogleg å bidra til at austre linje skal ta godstrafikk. Det vil me trenge. Me skal gjere noko med vestre linje, me skal byggje dobbeltspor, og då treng me den aktiviteten. Det var det eg sa i svaret mitt. Så eg trur ein samla komité er fornøgd med både spørsmålet som representanten Fasteraune stiller, og svaret eg har gitt.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-11-04:
I juni fekk eg på mitt bord, gjennom det arbeidet Bane NOR har gjort, eit forslag på tre trinn med tiltak. Det var trinn 1: strengt nødvendige tiltak trinn 2: ytterlegare tilrettelegging trinn 3: ordinær godstrafikk Men det har ikkje blitt gjort eit økonomisk overslag, og det er ikkje tatt stilling til finansiering og dermed vidare framdrift. Det skjer no. Det vil kome eit arbeid på dette i slutten av november, og me er allereie i november. Det har altså skjedd veldig mykje på dette frå da komiteen bad om dette arbeidet. Så må me naturleg nok ha eit grunnlag for å ta endeleg stilling til dette. Men som eg sa: Eg meiner at austre linje bør opnast for denne typen aktivitet. Eg synest òg at det har skjedd ei god oppfølging av det ein samla komité har sagt i denne saka. Det er lagt eit fagleg grunnlag, men me må vete prisen før me seier endeleg ja.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-11-04:
Eg meiner at representanten Nævra tar opp eit viktig spørsmål. Eg er opptatt av at me på best mogleg måte forsøkjer å ta omsyn til alle viktige konsekvensar ved utbygging av infrastruktur. Me skal best mogleg vega saman både positive og negative verknader av å byggje infrastruktur. Dei positive verknadene er f.eks. reduserte reisetider og trafikktryggleik, mens me på dei negative sidene ofte finn klima- og miljøverknader. Samfunnsøkonomiske analysar er viktige som avgjerdsgrunnlag på alle samfunnsområde. I dei samfunnsøkonomiske analysane forsøkjer me å ta omsyn til alle verknader som kan ha betyding, uavhengig av om det kan setjast ein pris på dei eller ikkje. Transportsektoren er ein av dei sektorane der slike analysar blir brukte aller mest, og der dei jobbar mest med utvikling både av transportmodellar og fagleg baserte metodar for å vareta både prissette og ikkje prissette verknader. Dei viktigaste ikkje prissette verknadene som inngår i analysen, er miljøverknader, og omfattar både landskapsbilde, friluftsliv, naturmangfald, kulturarv og naturressursar. Me jobbar no med ny nasjonal transportplan for 2022–2033. I dette arbeidet er eg opptatt av at me så godt som mogleg tar omsyn til alle viktige verknader når me skal prioritere mellom ulike prosjekt. Departementet har derfor bedt etatane om å berekne ein naturmangfaldindikator for NTP 2022–2033. Vidare har Samferdselsdepartementet i brev av 23. oktober i år bedt verksemdene våre om mogleg å synleggjere eventuelle klimagassutslepp som følgje av arealbruksendringar ved dei mest aktuelle prioriterte prosjekta. Me har naturleg nok våre modellar som me legg til grunn, men me jobbar kontinuerleg med å forbetre dei, og me er opptatt av å sjå heilskapen. Det sit jo ein landbruks- og matminister her, som naturleg nok følgjer opp verknadene, eksempelvis landbruksjord, som òg inngår som ein del av den heilskapen. Eg meiner at i dei sakene som regjeringa har behandla, har me evna nettopp å sjå den heilskapen som ligg til grunn. Men me jobbar kontinuerleg med det, og så seint som for berre eit par veker sidan bad me om ei tydeleggjering nettopp knytt til klimagassutslepp og ei tydeleggjering mot NTP, som blir eit viktig arbeid for regjeringa på nettopp denne sektoren.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-11-04:
I det eg har sendt til våre etatar, skriv eg: «Arealbruksendringer som nedbygging av myr, skog og jordbruksareal, har også en effekt på klimagassutslippene. Vi ber transportvirksomhetene i dialog med Miljødirektoratet beskrive muligheten for å beregne klimaeffekten av slike arealbruksendringer og om mulig synliggjøre eventuelle klimagassutslipp som følge av arealbruksendringer ved de mest aktuelle prioriterte prosjektene.» Det er altså ei tydeleg føring på at dette må ein ta omsyn til. Så er det òg klart at eksempelvis ved den føringa me har hatt knytt til E39, i alle fall i dei innspela eg har gitt til regjeringa, tar me nettopp omsyn til dette, både ved ikkje å byggje ned viktig landbruksareal og å sjå betydinga av at me ikkje skal ta urørt natur. Så det blir lagt til grunn, og me jobbar bevisst med dette. Og eg trur nettopp arbeidet inn mot etatane er det aller, aller viktigaste.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-11-04:
Eg er einig i det representanten Nævra seier, at det er utruleg viktig at me ser heilskapen i dette. Og sidan representanten Nævra utfordra meg spesielt på E39: Traseen er jo ikkje endeleg lagd der. Det vil seie at det er mogleg å sjå nettopp det perspektivet. Og det er jo sånn at når me eventuelt kjem til det – og E39 frå Kristiansand til Trondheim er ikkje vedtatt i dette huset, det er ein visjon – er det viktig at me ser nettopp den heilskapen. Da eg gav mine innspel til den strekninga, E39, knytt til Rogaland og Agder, var det viktig for meg å sjå to dimensjonar. Den eine var nedbygging av landbruksareal. Og dette er eitt av dei beste områda me har i så måte. Men enkelte kommunar ønskjer kanskje ofte, naturleg nok, å bruke urørt natur fordi det skaper mindre konflikt med lokalbefolkninga. Då er det viktig at me ser den heilskapen, og det har me gjort så langt. Men at me må jobba vidare med dette, er det ingen tvil om.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
«I utbyggingssaker er begrepet samfunnsøkonomisk nytte avgjørende faktor. Ikke prissatte konsekvenser er ikke gjenstand for samme, tunge vurdering, men er opp til personlig skjønn i stor grad. Dette gjelder bl.a. hensyn til dyrka mark, naturmangfold og friluftsverdier. Klimahensyn blir også lite ivaretatt i modellene. Ser statsråden at det er svakheter ved disse modellene når det gjelder nedbygging av arealer, og vil han ta noen initiativ for å evaluere disse og eventuelt endre dem?»
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
Jeg takker for svaret. Jeg er glad for at statsråden ser spørsmålet som viktig, for vi ser gang etter gang at de faktorer som kan omregnes i penger, er de som vinner sak etter sak på veiutbygginger. Særlig ser vi at høy fartsgrense er en faktor som trekker opp regnskapet. Det betyr igjen firefelts veier, 110 km/t, som igjen betyr store arealer nedbygd og større utslipp, svevestøv, mikroplast fra dekkene, osv. Klima taper i sak etter sak. Natur og dyrket mark taper i sak etter sak. Sist så vi dette i forbindelse med at det er planlagt bygd en firefelts motorvei over Lågendeltaet, som statsråden kjenner godt til. Og vi kjenner til oppgraving og nedbygging av myrer i forbindelse med E39. Så jeg spør egentlig statsråden igjen: De to FN-panelene Naturpanelet og Klimapanelet har advart oss veldig kraftig. Ser han at det er advarsler som vi må ta alvorlig? Og kan man tenke seg at det blir satt ned et utvalg til å vurdere modellene?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg ser jo at når det gjelder klima, ønsker statsråden å ta noen grep, og det er jeg veldig glad for. Jeg tror nok de oppslagene som har vært i det siste, rundt E39, og NRKs avsløring rundt utslipp fra myr har vært ganske avgjørende på det feltet. Men jeg har lyst til å peke på et annet poeng, som er en litt annen inngang til dette, når det gjelder samfunnsøkonomisk analyse. Det er en utredning som er gjort av Nordlandsforskning for et par år siden, på oppdrag fra NTNU, der åtte statlige investeringsprosjekt ble sammenlignet med de ulike utredningene som ble gjort om samfunnsøkonomisk nytte. Det er en veldig viktig rapport, og den er alvorlig. For den konkluderte faktisk med at det var en tendens til at «som man roper i skogen får man svar» – altså at det ble et svar som man på en måte kunne forvente, som oppdragsgiveren håpet på. Det er skummelt, det er alvorlig, og det ber jeg statsråden se veldig nøye på. Så jeg spør egentlig igjen om han kan gå inn i den rapporten og se om det er grep å ta med hensyn til vurdering rundt samfunnsøkonomisk nytte.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
«Ledigheten er høy i hele landet, men noen kommuner er ekstraordinært hardt rammet. Dette gjelder for eksempel Ullensaker kommune, hvor over 8 pst. av arbeidsstyrken er registrert som arbeidsledig. Hva gjør regjeringen for å hjelpe kommuner som Ullensaker, som opplever ekstraordinær høy ledighet?»
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Avinor melder nå om at flytrafikken trolig ikke kommer opp på 2019-nivå før i 2025. Veldig mange arbeidsplasser er knyttet til hotellnæringen, som ikke lenger kan stå som arrangør av konferanser. Dette er trolig en langvarig ledighet, som krever omstilling. Ullensaker kommune har gjennom Viken forsøkt å søke omstillingsmidler for å gjøre det som statsråden er inne på. Mitt spørsmål er: Vil statsråden bruke sin styringsrett til å pålegge Nav å gjennomføre ekstraordinære tiltak i denne delen av Norge? Vi ser at andre deler av landet som er veldig rammet, tilføres ekstraordinære tiltak. Denne gangen er Ullensaker, som er en ganske sentralt plassert kommune, veldig, veldig hardt rammet. Vil statsråden gjøre noe utover det generelle og pålegge Nav å gjennomføre ekstraordinære tiltak i denne regionen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Hva skal til for at næringsministeren – nei, den fungerende arbeidsministeren – vil iverksette ekstraordinære tiltak både fra Næringsdepartementet og fra Arbeidsdepartementet i denne kommunen?
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-04:
Jeg takker representanten for spørsmålet. Koronapandemien har rystet landet vårt. Regjeringen og Stortinget har stilt opp med virkemidler og innsats vi ikke har sett maken til i moderne historie, for å sikre inntekter, bedrifter og arbeidsplasser. Statsbudsjettet er også brukt aktivt. Det strukturelle budsjettunderskuddet er økt med over 150 mrd. kr sammenlignet med saldert budsjett for 2020. Styringsrenten er satt til null. Dette stimulerer etterspørselen etter arbeidskraft, også i Ullensaker kommune. Arbeidsmarkedspolitikken er en politikk for hele landet. Den er ikke innrettet etter kommunegrenser. Målet er at arbeidskraften skal komme til nytte. Arbeidsledighet er sløsing med ressurser. Å få flest mulig i jobb krever omstillinger og mobilitet. Det må legges til rette for at folk kan flytte dit jobbene er, og kan omskoleres til nye jobber. Den geografiske fordelingen av arbeidsmarkedstiltak i Nav tar hensyn til forskjeller i arbeidsledigheten mellom regioner. Tilsvarende er det for fordeling av administrative ressurser. Ullensaker har høy registrert arbeidsledighet. Ved utgangen av oktober var ledigheten 7,7 pst., mer enn det dobbelte av landsgjennomsnittet på 3,5 pst. I tallene inngår også permitterte. Men selv om Ullensaker var en av kommunene med størst økning i ledigheten etter nedstengingen i mars, har nedgangen etter den første akutte fasen til nå også vært brattest. Det er handlingsrom for lokale initiativ i Nav. Nav har opprettet et eget jobbsenter på Oslo Lufthavn, som det eneste i landet. Jobbsenteret ble etablert etter at flere av de store bedriftene på Gardermoen hadde tatt dette opp med Nav-kontoret på Jessheim. I flere fylker har Nav valgt å organisere innsatsen overfor ledige og bedrifter i egne team. Ny teknologi tas aktivt i bruk for å nå ut til mange brukere. Eksempler på det er webinar med etterfølgende individuell oppfølging. Å legge til rette sentralt og handle lokalt er denne regjeringens medisin, også i sysselsettings- og arbeidsmarkedspolitikken.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-04:
For å svare på spørsmålet først: Jeg opplever at Nav gjør ekstraordinære tiltak, nettopp ved f.eks. å opprette et jobbsenter som det eneste i landet, i anerkjennelse av at Ullensaker kommune tilfeldigvis er den kommunen som har hovedflyplassen i Norge – i en tid da vi rammes av en pandemi som gjør at flyreiser går dramatisk ned, og mange av bedriftene knyttet til en flyplass, merker det. Så er representanten Huitfeldt også inne på noe veldig viktig, nemlig at det kan se ut til at dette kan bli langvarig. Da handler det ikke bare om akutte krisetiltak, slik både storting og regjering har jobbet sammen om, da handler det også om å investere i f.eks. kompetansepolitikk, det å sørge for at vi får opp bransjeprogram som vi lager sammen med partene, og det at vi måler til dette, f.eks. innenfor servicenæringen. Foreløpig ser ikke jeg behov for å instruere Nav ytterligere til å gjøre noe mer enn det de allerede har gjort. Jeg synes det de selv har tatt initiativ til i samarbeid med bedriftene i Ullensaker, er prisverdig. Så foreløpig ser jeg ikke behov for det.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-04:
Jeg forstår at man kan gå litt i surr når det gjelder statsrådsposter noen ganger. Jeg har altså hatt to, men næringsminister er jeg foreløpig ikke. Jeg tror at vi selvfølgelig skal følge situasjonen nøye, ikke bare i Ullensaker, men i landet vårt generelt. Det kan godt hende at det kommer til å bli nødvendig med nye tiltak i tiden som kommer, derfor kommer vi til å følge det nøye. Men akkurat nå mener jeg at Ullensaker er eksempel på en kommune som er rammet av en ekstern situasjon, som tilfeldigvis har en næringsstruktur som rammes ekstra hardt av en pandemi som rammer nettopp reiselivet, og som derfor har fått ekstra oppfølging fra Nav. Vi kommer som sagt til å følge situasjonen nøye. Men jeg vil igjen vise til de generelle virkemidlene vi har, som f.eks. handler om kompetanseheving og at man kan kombinere dagpenger og permittering med utdanning, som er et unntak som varer frem til 1. juli.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-04:
La meg begynne med å si at jeg har hatt ganske mange møter, både i min rolle som høyere utdanningsminister og som arbeidsminister, med fylkesordførerne og fylkeskommunene om hvilke tiltak de mener er viktige og som virker. Ett av de tiltakene de faktisk peker på, er BIO-midler. I tillegg til dette har vi opprettet en egen ordning for utsatte industriklynger – dette er ett eksempel, Kongsberg Industrier er et annet – som nettopp opplever at de under pandemien ønsker å ta vare på den kompetansen de har, i en krevende omstilling. Derfor er det midler for at det kan gjennomføres gjennom bransjeprogramordningen, som gjør at man kan få utdanning på den måten. Det er viktig å si at BIO-midlene, som forvaltes av fylkeskommunene, er et av mange verktøy vi har. Det underliggende problemet, også i denne situasjonen, er at behovet for papir går ned. Det er noe vi må håndtere langsiktig, f.eks. gjennom kompetanseheving og omskolering, i tillegg til det jeg nevnte av bidrag til industrien.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-04:
Igjen, det er slik at BIO-midlene er overført til fylkene, og det er heller ikke jeg som har det konstitusjonelle ansvaret for BIO-midlene. Det har næringsministeren, som har svart på spørsmål til Stortinget om det. Når det er sagt, er det helt riktig at denne ordningen bør vi definitivt kunne vurdere underveis, om den fungerer optimalt, men tilbakemeldingene er – derfor nevnte jeg møtene med fylkene – at det gjør den. De ønsker rett og slett at potten skal være større, slik at flere bedrifter kan søke. Så mener jeg at de eksemplene som brukes her, og den dialogen som foregår i bedriften, er en dialog til etterfølgelse, nettopp det at man finner opp nye produkter, ser hvordan man kan fortsette å innovere, beholde arbeidsplasser og omskolere de ansatte. Det er et veldig godt eksempel på at mye også fungerer bra.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-11-04:
«Industrilokomotivet Norske Skog Saugbrugs AS i Halden har besluttet å varig stoppe én av tre papirmaskiner fra 1. januar 2021. Det er dramatisk, og berører mer enn 50 ansatte. Bedriften har ikke sagt opp folk siden 1974. Det arbeides knallhardt fra ledelse og fagforeninger for omstilling til produksjon av nye tømmerbaserte grønne produkter. Hva vil statsråden legge til rette for av statlige omstillingspenger, f.eks. bedriftsintern opplæring, slik at fagfolk kan beholdes og skoleres til framtidas industriproduksjon i Halden?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-11-04:
Jeg stilte et presist spørsmål. Det som er svaret, er at virkemidlene er der. Bedriften sier det er feil, virkemidlene er ikke der. Bedriftsintern opplæring har en maksramme per bedrift på 2 mill. kr over en treårsperiode. Det er et faktum som Viken fylkeskommune må forholde seg til. Det er et stort behov for omstilling og et stort behov for å beholde folkene i bedriften og å gi dem ny kompetanse inn i ny produksjon. Og så har det en slik begrensning. Hva er problemet for regjeringa med å ta vekk den begrensningen per bedrift på 2 mill. kr i såkalt bagatellmessig støtte?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-11-04:
Fagfolkene på Saubrugs ble klar over dette for mange herrens år siden, at en må omstille driften. De har et fantastisk forhold til sin ledelse og har lagt fram en plan. De ønsker å bruke tremassen til komposittproduksjon, eksempelvis, istedenfor til papir. De gjør det som gir muligheter i markedet. Da må de ha med seg fagfolkene sine. Det som er virkemidlene for fagfolkene, er bedriftsintern opplæring. Et regelverk, fastsatt av regjeringa, sier at en ikke kan få mer enn bagatellmessig støtte. Bagatell betyr bagatell, det betyr lite. Her står en overfor noe stort. Det bør snart gå opp for statsråden, at det er noe stort som trengs. Mitt spørsmål var: Hva er problemet med å ta vekk begrensningen på 2 mill. kr i støtte per bedrift over en treårsperiode?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
«Det norske støtteapparatet har påpekt utfordringer med støtte til produksjon og industriell bruk av hydrogen. I forbindelse med EU Green Deal har EU pekt på Important Projects of Common European Interest(IPCEI) som en mulig løsning for å få prosjektene i gang. Norge kan få nominere sine hydrogenprosjekter innen utgangen av 2020 hvis vi velger å delta for å kunne støtte etablering av ny grønn industri i Norge. (IPCEI) Hvordan ser regjeringen for seg at Norge kan få tatt del i IPCEI Hydrogen?»
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Takk for svaret. I Mo Industripark finner vi Norges eneste industribedrift som resirkulerer stål. Celsa bruker elektrisitet når de smelter skrapjern, men i valseverket bruker de i dag fossile energikilder. I samarbeid med Statkraft og Mo Industripark ønsker de å produsere hydrogen som de igjen kan ta i bruk i valseverket. Selv om Celsas stålproduksjon er landets reneste, slipper de ut mellom 90 000 og 100 000 tonn CO 2 per år, og ved bruk av hydrogen i valseverket kan de få det ned med 60 pst. Produksjon av hydrogen gjennom hydrolyse er 100 år gammel teknologi, men det å ta det i bruk i valseverket er ikke hyllevare, og det er dermed veldig dyrt å få tatt det i bruk industrielt. Hvis de tar det i bruk, vil de bli en stor kunde av grønn hydrogen, men de kan ikke få støtte fra Enova fordi det er kjent teknologi, og heller ikke fra Innovasjon Norge. De hadde ønsket at Norge kunne bruke IPCEI for å ta det i bruk, men det haster, for man må ha en «call of interest» innen utgangen av året. Spørsmålet blir: Rekker vi det?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Nå er det sånn at Celsa rapporterer at de ikke kan få støtte fra Enova fordi det ikke er nok nyskaping i å ta i bruk hydrogenet industrielt. De kan heller ikke få noe fra Innovasjon Norge fordi det er en for stor bedrift. Så de har funnet et europeisk instrument de kan bruke, som er ETS Innovation Fund, og der søkte de før helgen om støtte. For dem vil det være ganske avgjørende at man får tilgang til å bli et Important Projects of Common European Interest og kan finne et grensekryssende samarbeid over grensene i Europa. Det er også veldig viktig for dem at det stilles krav til grønnheten av det stålet som det offentlige kjøper i Norge. Det pågår nå anskaffelsesprosesser i EU innenfor European Green Deal, slik at man kan få bedre betalt for produkter med lavt utslipp. Jeg tror dessverre ikke det finnes noen virkemidler i Norge til Celsa, annet enn anskaffelsene nå.
Tina Bru (Høyre), 2020-11-04:
La meg starte med å takke for et godt spørsmål om et viktig tema. Interessen for hydrogen er stor og økende, både her i Norge og internasjonalt. En kombinasjon av ambisiøse klimamål og teknologiutvikling har skapt en betydelig oppmerksomhet omkring bruk av hydrogen som klimatiltak. Dette har resultert i at flere land og regioner har utarbeidet egne hydrogenstrategier. Et godt eksempel på dette er EU. EU har satt som mål å bli klimanøytralt innen 2050, og de har identifisert produksjon og bruk av hydrogen som ett viktig tiltak for å nå denne målsettingen. I Norge kan hydrogen bidra både til å redusere utslipp og til å skape verdier for norsk næringsliv. I regjeringens hydrogenstrategi peker vi på viktigheten av å få til pilot- og demonstrasjonsprosjekter for å modne teknologiene. Gjennom Norges forskningsråd og Enova har regjeringen tilgjengeliggjort virkemidler langs hele verdikjeden for hydrogen, fra forskning til markedsintroduksjon av ny teknologi og nye løsninger. Disse virkemidlene skal bidra til utvikling av et hydrogenmarked og en hydrogennæring i Norge. For å legge til rette for flere utslippsfrie løsninger for fergene langs kysten har regjeringen bestemt at anbudet på fergesambandet Bodø–Moskenes skal ha krav om bruk av hydrogenteknologi. Regjeringen har videre besluttet å lage et veikart for utviklingen av hydrogen. Det veikartet skal bygge på hydrogenstrategien. Samtidig foreslår vi en ekstra bevilgning til hydrogenrelaterte infrastrukturprosjekter og verdikjeder på 100 mill. kr i neste års statsbudsjett. IPCEI, Important Projects of Common European Interest, er en ordning som er omfattet av EØS-avtalen, og som er innført for å stimulere til ambisiøse felles investeringer og aktiviteter der normalt flere medlemsland er involvert. IPCEI er altså ikke et finansieringsinstrument på EU-nivå, men en betegnelse for prosjekter der statsstøtten kan økes i henhold til spesifikke retningslinjer fra EU/ESA. Så langt jeg er kjent med, har det hittil ikke vært mange prosjekter som har oppnådd forhåndsgodkjennelse. Men jeg vet at EU-kommisjonen tidligere har godkjent IPCEl-prosjekter på mikroelektronikk i 2018 og batterier i 2019. Jeg er også kjent med at det nå arbeides for å etablere flere IPCEI, bl.a. innenfor ren hydrogen. Deltakelse i et IPCEI innenfor ren hydrogen kan være interessant for Norge. Regjeringen vil derfor, som ledd i arbeidet med et veikart for hydrogen, undersøke fordeler og ulemper med IPCEI-ordningen og deltakelse i et slikt prosjekt innen ren hydrogen. Vi vil legge spesiell vekt på nytteverdien og hvordan det kan understøtte prosjekter i Norge dersom det blir aktuelt med norsk deltakelse.
Tina Bru (Høyre), 2020-11-04:
Som sagt kommer vi, som et ledd i arbeidet med veikart for hydrogen, å undersøke fordeler og ulemper ved å delta i IPCEI-ordningen, også innenfor ren hydrogen. Så har jeg også lyst til å si at jeg er veldig enig i det representanten Lyngedal sier om prosjektet i Mo Industripark. Det er et veldig godt og viktig initiativ. Det er fantastisk å tenke på at vi bor i et land som på grunn av vår rene kraft har så lave utslipp fra industri, men vi må kutte enda mer, og da er selvfølgelig hydrogen en del av det svaret. Men hvorvidt dette prosjektet kan og bør bli et IPCEI-prosjekt, og om denne ordningen er egnet for dette prosjektet, har jeg ikke grunnlag for å svare på her og nå. Rent generelt har jeg lyst til å benytte anledningen til å vise til de gode virkemidlene vi allerede har for å støtte opp under slike prosjekt, f.eks. gjennom Norges forskningsråd, Innovasjon Norge og ikke minst Enova, og også oppfordre prosjekteierne til å benytte seg av disse.
Tina Bru (Høyre), 2020-11-04:
Jeg er veldig enig i det at grønne anskaffelser er viktig for å kunne drive denne utviklingen vi ønsker å se. Så er jeg også enig i at en av de utfordringene vi har med hydrogen, er rett og slett å få utviklet disse verdikjedene, altså knekke den høna eller egget-problemstillingen, ved at når ikke behovet er der, er det vanskelig å understøtte produksjon. En må se disse tingene i sammenheng for å få utløst disse investeringene og at disse prosjektene skal være lønnsomme. Dette er grunnlaget for den tankegangen bak det som nå ligger i forslaget til statsbudsjett, med 100 mill. kr til hydrogen, som er spesielt rettet inn mot infrastruktur og tankegang rundt knutepunktløsninger f.eks., som jeg opplever er det representanten Lyngedal er ute etter. Samtidig vil dette være et viktig tema i det veikartet vi skal lage. Men vi har gode støtteordninger. Vi fyller på med mer penger, og jeg er veldig glad for at også utviklingen i EU går den veien det gjør, for det vil være kjempeviktig også for norske bedrifter for å kunne ta del i og være med og levere til et grønnere marked i Europa.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
«NOAH henvendte seg 15. september til Miljødirektoratet med forslag til tiltak for å forlenge deponikapasiteten på Langøya til 2030. NOAH legger følgende premiss for å forlenge deponikapasiteten: «[...] det er en forutsetning for skissert forlengelse at ny deponikapasitet er tilgjengelig fra angitt sluttidspunkt for mottakskapasitet på Langøya». Har statsråden informasjon som tilsier at NOAH vil investere i en forlengelse av deponikapasiteten på Langøya uten at staten har klarlagt ny deponikapasitet etter 2030?»