trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-15:
Vedlikeholdsetterslepet på fylkesveinettet er estimert å være om lag 59 mrd. kr, selv om det hefter usikkerhet ved anslaget. Samferdselsdepartementet har presentert tall som viser at dekketilstanden er utilfredsstillende på halvparten av fylkesveiene i Norge. Tallene er dårligst i Troms, der bare 31,9 pst. har et dekke som regnes som tilfredsstillende. I både Oppland, Telemark, Aust-Agder, Hordaland, Sogn og Fjordane, Nordland og Finnmark er mindre enn halvparten tilfredsstillende. En romslig økonomi for kommuner og fylker, slik Senterpartiet foreslår i sitt alternative budsjett, vil på en kraftfull måte styrke kommunesektorens evne til å drive vedlikehold på kommune- og fylkesveiene. Senterpartiet foreslår også en kraftig økning av de statlige midlene til fylkeskommunene, øremerket til vedlikehold av fylkesveier. Denne bevilgningen foreslås på Kommunaldepartementets budsjett, og er på 300 mill. kr. I tillegg til dette foreslår Senterpartiet på samme budsjett å endre kostnadsnøklene for fylkene, slik at de fylkene som har store utfordringer når det gjelder båt- og ferjedrift, får overføringer som står i forhold til behovet. I tillegg kommer 200 mill. kr til skredsikring på fylkesveiene. Endelig foreslår Senterpartiet en bevilgning på 390 mill. kr for å fjerne flaskehalser på veinettet, en problemstilling som særlig angår næringstransporten generelt og tømmertransporten spesielt. Senterpartiet foreslår at alle tre veiklasser, riksveier, fylkesveier og kommuneveier, skal nyte godt av denne særskilte satsingen. Senterpartiet støtter den store aktiviteten som foregår i veisektoren om dagen. Dette er helt i tråd med det Senterpartiets samferdselsministere har lagt til rette for. Men det er viktig å huske at fylkesveinettet også er helt sentralt for infrastrukturen i Norge. Jeg har en viss uro for oppsplittingen av E6 sør Melhus–Ulsberg, der Senterpartiet i innstillingen er med på å presisere at det er viktig å få til en helhetlig og rasjonell framdrift, slik det er forutsatt. Det gir grunn til bekymring at strekningen E6 Vindåsliene–Korporalsbrua er tatt ut av porteføljen til utbyggingsselskapet for vei og overført tilbake til Statens vegvesen. Jeg er bekymret for forsinkelser for resten av strekningen E6 Melhus–Ulsberg, da denne strekningen ikke er pekt på som ett av oppstartsprosjektene for Nye Veier AS i 2016. Her er det også bekymring lokalt. Om det ikke kommer en bompengeproposisjon i løpet av våren, kan det bli vanskelig å få fram prosjektet slik at det kan løftes opp og fram når ny Nasjonal transportplan skal behandles i 2017. Bompengeproposisjonen bør være behandlet høsten 2016 eller våren 2017 for at utbyggingen skal bli sammenhengende og mest mulig rasjonell. Jeg vil derfor spørre om flertallspartiene kan berolige lokalpolitikerne som nå skal i gang med reguleringsarbeid: Vil denne første bompengeproposisjonen komme til våren, slik at utbyggingen vil være i rute, og at den kan foregå sammenhengende og rasjonelt?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Nordområdene, medregnet Svalbard, er blant de områdene i verden som er under størst påvirkning av klimaendringer. Området er samtidig generelt preget av økt aktivitet. Mindre is gjør området lettere tilgjengelig for samferdsel og annen virksomhet, og utviklingen de senere år viser at skipstrafikken til de arktiske områdene øker både i antall og omfang, og dette gjelder særlig cruisetrafikken. Arbeiderpartiet mener at med større kommersiell og industriell aktivitet i Polhavet vil Longyearbyen måtte påregne å få økt betydning som base for rednings- og forurensningsberedskap, og som base for tilbud av maritime tjenester. I den sammenheng vil eksisterende kunnskap og kompetanse om arktisk teknologi og logistikk som finnes i ulike miljøer i Longyearbyen, kunne være en ressurs som kan videreutvikles. En økende maritim aktivitet i området vil også stille krav til en styrking av rednings- og beredskapsarbeidet på øygruppen og i tilstøtende havområder. Svalbardsamfunnet vil i framtiden måtte omstille seg. I dag er det en akutt og prekær situasjon i Longyearbyen som følge av sitasjonen rundt Store Norske. Det haster nå at næringsministeren kommer på banen og tar en rask avgjørelse vedrørende driftshvileforslaget, om ikke viktig kompetanse skal gå tapt. Arbeiderpartiet er opptatt av å bidra og å utvikle nye langsiktige muligheter i Longyearbyen. Derfor la Arbeiderpartiet allerede i vår fram en egen næringsstrategi for Svalbard, hvor bl.a. havnen ble løftet fram som en fjerde pilar for næringsutvikling i Longyearbyen. Det handler om å ha nye bein å stå på for svalbardsamfunnet, samtidig med at norsk tilstedeværelse på øya er viktig. Havneforholdene er allerede utredet og ligger inne i NTP-en for 2014–2023, og her er det er bare å sette i gang. Arbeiderpartiet har derfor i sitt alternative budsjett avsatt 100 mill. kr til havneutbygging på Svalbard – et viktig bidrag til svalbardsamfunnet i en vanskelig tid, som vi hadde håpet Stortinget hadde støttet opp om.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Det som fikk meg til å ta ordet, var Åse Michaelsens innlegg, og harseleringen over forskjellen på de rød-grønnes politikk og dagens regjerings politikk når det gjelder Vest-Agder, samt det at de rød-grønne hadde bygd 2 km vei. Det skal jeg komme tilbake til, men først det som ble sagt vedrørende Listerpakken: Det var faktisk Bondevik-regjeringen som planla den, men Arbeiderpartiet fikk lov til å sluttføre den. Det blir framstilt som om det ikke har vært noe godt prosjekt. I Lister snakker alle om regionen før og etter Listerpakken. Det er blitt en felles, god arbeidsregion. Det har vært en stor suksess for hele Lister. Denne regjeringen styrer i all hovedsak etter Stoltenberg-regjeringens NTP. Jeg husker godt at Arbeiderpartiet i forbindelse med valgkampen ble sablet ned fordi vi bare hadde lagt inn 400 mill. kr i den første perioden 2014–2017 på strekningen Søgne–Lyngdal. Jeg vil si til Åse Michaelsen at ja, det er skapt store forventninger på Sørlandet til framtidig veiutbygging, men det har også representanten Åse Michaelsen skapt før. Før valget garanterte Michaelsen at en ny firefelts vei skulle bli ferdigstilt mellom Kristiansand og Stavanger i løpet av 10 år, bare de kom i regjering og fikk opprettet det nye selskapet. Det er ikke tatt ett spadetak ennå, og jeg tror heller ikke det kommer noe særlig på den strekningen i løpet av denne perioden. Det er det skapt usikkerhet om. Det er riktignok opprettet et veiselskap, men nå er også porteføljen utvidet til 20 år. Man er avhengig av årlige bevilgninger, og prosjektene skal også konkurrere med de som samfunnsmessig er de beste. På Sørlandet roper vi etter en ny vei. Det blir ikke om 10 år. I beste fall blir det i løpet av 20 år, og det er noe helt annet enn det representanten Åse Michaelsen var så høyt på banen om i valgkampen.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Åse Michaelsen sa i sitt siste innlegg at det ikke var avsatt planleggingsmidler i NTP-en som Arbeiderpartiet har lagt fram. Det medfører ikke riktighet. Vi satte sågar av 400 mill. kr til denne strekningen til oppstartsmidler i den første perioden fra 2014 til 2017. Det som kanskje forundrer meg mest, er at representanten Åse Michaelsen gjentar at hun står ved den garantien på ti år som hun ga før valget – at da skulle strekningen Kristiansand–Stavanger stå ferdig. Det ser ikke ut som det blir oppstart i denne stortingsperioden, og dermed blir det i løpet av seks år. Tror virkelig Åse Michaelsen at det er gjennomførbart å få ferdig strekningen Kristiansand–Stavanger som firefelts vei i løpet av seks år?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
I Klassekampen i dag ser vi at næringslivet representert ved Norsk Industri og Abelia mener at klimaavtalen som er inngått i Paris, vil framskynde prosessen og vri norske industriinvesteringer i en grønn retning. Det samme var statsråden inne på i sitt innlegg. I Arbeiderpartiet er vi opptatt av å sikre gode rammevilkår for norsk industri og ser fram til at regjeringen kommer til Stortinget med en industrimelding. Bioøkonomistrategien som regjeringen jobber med, blir også viktig. Spørsmålet blir da: Hvordan vil disse sakene bli koordinert, og når kan vi forvente at industrimeldingen kommer til Stortinget?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Da reiser vi litt sørover igjen fra Svalbard, ned til Oslo-området. Jeg har tenkt å snakke litt om E18. Jeg tror ikke jeg tar munnen for full når jeg sier at det kanskje er den mest omdiskuterte veistrekningen – i hvert fall i Norge – selv om det er mange veier og mye jernbane i Norge vi får høre om i denne debatten. Det var et tema i kommunevalgkampen, og jeg kan bare konstatere – og det er jeg tilfreds med – at det er et stort og bredt flertall i Stortinget for å bygge ny E18 Vestkorridoren, altså vest for Oslo. Det er litt overraskende, kanskje litt oppsiktsvekkende også, å se at det kuttes 100 mill. kr på den posten i årets budsjett av regjeringspartiene. Det er bl.a. Høyre som har vært svært sterke forkjempere for den veien, og det er mye penger når man halverer en post. Det man egentlig gjør, er at man skyver på en regning som kommer uansett, for dette er penger som skal brukes til å kjøpe opp eiendommer som skal brukes til veiprosjektet. Det koster penger, for det er dyre tomter gjennom Bærum det er snakk om. Jeg tviler for øvrig på at det er noe særlig romsligere økonomi neste år, men vi venter og ser, og håper at pengene er på plass da. Det er fristende å leke med tanken på hva regjeringspartiene hadde sagt til et annet regjeringsalternativ, om vi hadde gjort det samme. Av erfaring vet jeg at det kommer ganske saftige gloser i så måte. Ett eksempel er ordene som ble brukt før valgkampen sommeren 2013, hvor tøffe ord ble brukt om ny Fornebubane. Representanten Elvenes lovet at hvis det ble et skifte, skulle regjeringen gyve løs på ny Fornebubane. Venstre og Kristelig Folkeparti skulle begynne så fort som mulig, så fort Bærum var ferdig med reguleringen. Den reguleringen har vært ferdig lenge, men det har ikke skjedd noen verdens ting hva gjelder ny Fornebubane. Statsråd Solvik-Olsen har uttalt til Asker og Bærum Budstikke noe som jeg i og for seg synes var bra at han sa, at Fornebubanen skulle komme så fort som mulig. Det viktigste er ikke starttidspunktet, men det vil neppe skje før 2018. Det står i ganske sterk kontrast til de løftene som kom ved forrige valgkamp. Da var det ikke grenser for hvor skuffende det var å se regjeringspartiene den gangen. Dette handler om å realitetsorientere seg. Jeg synes faktisk det er en dyd i politikken at folk forholder seg til virkeligheten. Derfor er det bra at man har forstått at Fornebubanen ikke kan trylles fram, og det er i og for seg helt greit at man kutter 100 mill. kr i E18-prosjektet, så lenge det ikke har konsekvenser videre. Da forventer jeg også at denne opplæringsperioden har satt sine spor, og at en del representanter snakker litt mindre tydelig og litt mer realistisk i framtiden.
Hårek Elvenes (Høyre), 2015-12-15:
Det passer egentlig som fot i hose å få lov til å ta ordet etter foregående representant. Denne regjeringen har gjort akkurat det som den foregående regjeringen burde ha gjort, men som den ikke gjorde – den bevilget faktisk penger både til planlegging av Fornebubanen, 100 mill. kr i neste års statsbudsjett og 100 mill. kr til innløsning av eiendommer i E18-traseen. Arbeiderpartiet skal ikke være bekymret – innløsning av eiendommer ligger foran planen. Regjeringen startet faktisk før reguleringsplanen var på plass. Alt er etter skjema og ligger til dels foran skjema. Det var egentlig SVs representant som fikk meg til å ta ordet. I SV er det å være mot ny E18 synonymt med å være for klimaet. Så ambisjonsløs kan man bli på klimaets vegner, og så opptatt av symboler kan man bli i samferdselspolitikken. Faktum er at E18 er Norges største trafikale flaskehals, og at Sandvika er ett av landets mest trafikkdestruerte tettsteder. Det må simpelthen gjøres noe. 17 000 mennesker plages av støy daglig, og 50 000 nye mennesker venter å bosette seg i Asker og Bærum innen 2030. Det er en forutsetning at den økte trafikkmengden som dette høye befolkningsantallet innebærer, skal tas av kollektivtrafikken. Da må man gjøre noe med kollektivtrafikken – som i dette henseendet faktisk er bussen. Den kommer ikke fram i dag. Dagens E18 består av tre felt, der det ene feltet hovedsakelig er til kollektivtrafikk, som faktisk ikke kommer fram fordi man må krysse andre felt for å komme til sin kjørebane. Da oppstår kø, kork og kaos, og vi er inne i en ond sirkel. Det er en veldig positiv utvikling her i salen hva gjelder E18-spørsmålet. Nå er det snart bare SV og Miljøpartiet De Grønne som er imot ny E18. Senterpartiet har faktisk blitt for, og har tonet ned sin sedvanlige evne til å dyrke konflikten mellom by og periferi. All honnør til Senterpartiet for at de har kommet på bedre tanker i dette spørsmålet. Til slutt: Skal hovedstadsområdet kunne utvikles til et felles bo- og arbeidsmarkedsområde, må man gjøre noe med trafikkløsningen. Det er derfor denne regjeringen bevilger 100 mill. kr til Fornebubanen, 120 mill. kr til planlegging av Ringeriksbanen og 100 mill. kr til ny E18. Ringeriksbanen vil faktisk gjøre at Asker, Oslo, Bærum, Hole og Ringerike kan utvikles som et felles bo- og arbeidsmarked, og da får man en helt annen effektivitet og mulighet til å utvikle både næringsliv og boligområder i dette hovedstadsområdet.
Hårek Elvenes (Høyre), 2015-12-15:
Som nordlending fra Nordland, som kjenner både fylket og folkesjela godt, kjenner jeg meg ikke igjen i disse mollstemte framføringene fra nordlandsrepresentantene. Jeg er vant med en folkesjel som er stemt i dur. Det er jo greit at det er mørketid, men det behøver jo ikke bli helt natta av den grunn. Jeg savner stortingsrepresentanter á la Bjarne Mørk Eidem, Eivind Bolle, Hill-Marta Solberg, som uansett om de var i opposisjon eller i posisjon, hadde en konstruktiv tilnærming til det man diskuterte. Det er noe å gå på. La oss ta en kort ouverture og se hva denne regjeringen faktisk leverer i dette statsbudsjettet på samferdselssiden i Nord-Norge: E6 Helgeland Sør, E10 Solbjørnneset–Hamnøy, E6 gjennom Sørfold, rv. 77 Tjernfjellet, Nordlandsbanen utbyggingstiltak, Nordlandsbanen rassikring, Træna mudring av havna, Hovden det samme, Napp det samme, Steigen, Myre fiskerihavn, innseilingen til Bodø, krysningsspor Reitan, oppgradering av Dunderlandsbanen, og i Narvik, like utenfor kjøkkenvinduet til representanten Ljunggren, kapasitetsøkning på Ofotbanen og Narvik stasjon til den nette sum av 306 mill. kr. Jeg er stolt. Jeg henstiller til representantene fra Nordland, og spesielt Nordland Arbeiderparti og Nordland Senterparti, å finne fram til litt av begeistringens ild som preger nordlendingen når han ser gode samferdselsbudsjett, uansett hvem som leverer dem.
Hårek Elvenes (Høyre), 2015-12-15:
Jeg tar ordet for å rydde av veien det som antakelig er en åpenbar desinformasjon fra representanten Sivertsen. Han sier han er nordlending, men i mine ører hørtes han ut til å være en fullblods trønder.
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
I denne debatten har vi fått presentert både historiske satsinger, historiske prioriteringer og såkalte historiske snuoperasjoner, ja, det mest historiske var at representanten Henriksen kunne slå fast at nå diskuteres det fly, og det diskuteres ny flyplass. Det var visst en historisk prioritering. Og fra en rekke andre representanter har vi fått slått fast gjennom retoriske floskler at det er nye ideer og bedre løsninger – ja, nye ideer og bedre løsninger som at det opprettes et veiselskap, som skal bruke 60 mill. kr til drift før det er bygd en eneste vei. Min medfylking, representanten Frank J. Jenssen, sa at han var bekymret for framdriften av E6 sør for Trondheim. Og Arbeiderpartiet gikk jo til valg på at den skulle bygges ut og stå ferdig i 2023, ikke i 2032. Frank J. Jenssen slet altså litt her med mattekunnskapene og tallkunskapene. Men det pussige er at han og en rekke andre representanter fra regjeringspartiene slår fast at grunnen til etableringen av dette veiselskapet, som bruker 60 mill. kr på drift før de har bygd en eneste vei, er at det skal sikre helhetlig utbygging og sammenhengende utbygging. Så viktig er det at dette veiselskapet sikrer framdrift at en del av E6 sør for Trondheim blir tatt ut av veiselskapet fordi man er bekymret for framdriften i prosjektet, og man er bekymret for at det blir forsinkelser med dette veiselskapet, som bruker mer på drift før de får bygd en eneste vei. Da er det pussig at representanten Stordalen snakker om at Fremskrittspartiet er opptatt av gulrøtter, for gulrøtter i dette budsjettet har vært bortfall av pendlerfradrag, flyseteavgift og økt skatt på pendling. Hvis dette er gulrøtter, tror jeg kanskje jeg ville latt årets avling ligge, og hvis dette er de såkalte gulrøttene man trakter etter å trekke fram, tør jeg ikke engang tenke på hvordan pisken til Fremskrittspartiet og ministeren ser ut.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Nå er vi over halvveis i stortingsperioden. Dagens regjeringspartier gikk til valg på et taktskifte i samferdselspolitikken. Det skulle ikke bli færre bompengeselskap, som forrige taler var inne på, man skulle ha bompengene helt bort. Men ellers skulle det bli mer av alt mye raskere. Fremskrittspartiet, som i dag sitter med både samferdselsministeren og finansministeren, lovte før valget i 2013 at det skulle brukes 45 mrd. kr mer på samferdsel hvert år. Jeg er glad for at regjeringen følger opp den transportplanen som den rød-grønne regjeringen la fram og fikk flertall for i Stortinget, men det er grunn til å etterlyse hvor det ble av den ekstraordinære satsingen som skulle utgjøre selve forskjellen mellom en Høyre–Fremskrittsparti-regjering og den NTP-en som da ble vedtatt av det rød-grønne stortingsflertallet. Etterlysning nummer én er etterslepet på de fylkeskommunale veiene. Vi ser i dag at det ikke reduseres. Budsjettundersøkelsen til KS for 2016 viser at fire av fem fylkeskommuner sier at etterslepet på fylkeskommunale veier vil være som i dag, eller endog øke. Det er ikke særlig imponerende, tatt i betraktning de løftene som er gitt fra høyresiden, at regjeringen dessuten har kuttet kraftig i fylkenes næringsutviklingsmidler fordi det nettopp skulle bli mer fylkesvei. Etterlysning nummer to: For norsk fiskerinæring er infrastrukturen selvfølgelig veldig viktig, som for næringslivet for øvrig. Kommunale fiskerihavner er en vesentlig del av den infrastrukturen som sjømatnasjonen Norge holder seg med i dag, og det er selvfølgelig viktig at også fiskerihavnene utvikler seg i takt med nye behov. Her valgte regjeringen å kutte i sitt budsjettforslag. Det er bra at det ble rettet opp i forliket, men usikkerheten er skapt. Etterlysning nummer tre: Før valget i 2013 lovte Fremskrittspartiet en rekke konkrete prosjekter i Finnmark. Det skulle bli ny vei i Pasvik, egen pakke for Sør-Varanger, full opprusting av E6 og E69 fra Lakselv til Honningsvåg, opprusting av flyplassene i Kirkenes, Alta og Hammerfest. Veldig bra så langt, men ingenting av dette er levert på så langt, og vi er altså over halvveis i stortingsperioden. Har Fremskrittspartiet bevisst ført velgerne bak lyset og lagt disse prosjektene på is, eller kan vi i dag få avklart en oppstartsdato for disse prosjektene før sommeren 2017?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-12-15:
Skal vi ta hele landet i bruk, trenger vi en offensiv samferdselspolitikk til lands og til vanns, og i luften med, som det heter i eventyret. Med representanten Liv Signe Navarsete som samferdselsminister ble det vei i vellinga og samferdsel ble satt skikkelig på norgeskartet. Dette er senere fulgt opp av flere senterpartiministre. Derfor er jeg glad for at dagens samferdselsminister i hovedsak følger opp den nasjonale transportplanen framlagt av den rød-grønne regjeringa. Det er likevel med uro vi merker oss at dagens regjering og støttepartiene ikke ser ut til å være opptatt av å ta hele landet i bruk. For tredje gang på rad kutter regjeringa i pendlernes skattefradrag – ikke bare litt, men mye. Senterpartiet gjør det motsatte, vi ønsker å lette pendlernes kår. Vi ønsker ikke å belaste pendlerne ekstra i tillegg til reiseveien med ekstra høye reisekostnader. Det er krevende nok å være pendler som det er. Ikke nok med det, men regjeringa skattlegger også kjøregodtgjørelse. En statsråd som kommer fra partiet for nedsettelse av skatter og avgifter, øker byrden for pendlere i tillegg til at han skattlegger kjøregodtgjørelse og beholder bommer som Fremskrittspartiet skulle fjerne. Det er veldig spesielt. Så litt om Oppland: I 1988 la Stortinget ned Valdresbanen. I går la Stortinget, mot Arbeiderpartiets og Senterpartiets stemmer, i praksis ned flyplassen på Leirin – til jubel fra lederen i avisen Hallingdølen, ifølge statsråden. Det er trist. Den rød-grønne regjeringa prioriterte utbygging av E16 gjennom Valdres i NTP sist. Vi la sågar utbyggingen over Filefjell ut i en egen prosjektfinansiering, nettopp fordi vi ville forsikre oss om at det ble en kontinuerlig utbygging på denne strekninga. Vi har nå kommet dit at det er lagt opp til anleggsstart på strekningen Øye–Eidsbru i 2016. Reguleringsplan for Turtnes–Øye ble lagt fram i november og blir trolig godkjent til våren. Samtidig vet vi at E16 over Filefjell blir billigere enn vi opprinnelig trodde. Dermed ligger det an til at en kan få mer vei for pengene, så sant det er politisk vilje til å gjøre et smart grep – eller en annen måte å gjøre det på, som det ble nevnt her tidligere. Jeg er glad for at vi i Senterpartiet har lagt inn penger til en slik utbygging i vårt budsjett. Jeg håper derfor at departementet vurderer å bruke besparelsen fra Filefjell-prosjektet – Øye–Borlaug – til strekninga Turtnes–Øye, noe som ville vært et fornuftig tiltak å ta i samme slengen. Som Åse Michaelsen sa, er det dumt ikke å bygge sammenhengende. Om det å tenke nytt betyr å gjøre ting på en mer effektiv måte, kunne man som Senterpartiet f.eks. halvert bomavgifter for tungtransporten. Det ville i alle fall ha gjort Fremskrittspartiets bomfjerningsvedtak halvparten så flaut.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-15:
Regjeringen styrer etter en svært offensiv nasjonal transportplan, og det gleder meg at når tre fjerdedeler av denne planperioden har gått, ja, så har regjeringen greid å bevilge tre fjerdedeler av pengene. Det vil si at en er i rute med å oppfylle den nasjonale transportplanen – ja, en satser på en økning også neste år, slik at det blir en overoppfylling av transportplanen – ikke ulikt det forrige regjering gjorde med sine planer. Men det blir brukt svært store ord her, og jeg mener at Fremskrittspartiet må ta inn over seg at de hadde ikke lyktes med å gjennomføre det samferdselsløftet som ligger i transportplanen, og som de nå får æren og gleden av å gjennomføre, hvis de ikke hadde satt ny norsk rekord i bompenger. Det er et faktum. Det som er problemet, er at en ikke bare bryter valgløftene som en ga i valgkampen, en bryter løftene som en ga etter valget, også. I Stavanger Aftenblad leste jeg at samferdselsministeren var ute og lovet en statlig garantiordning for bompengelån. Det har Senterpartiet foreslått i Stortinget, men det har blitt stemt ned. Jeg skulle ønske at samferdselsministeren tok på alvor den situasjonen som elbilene fører til i en del bompengeprosjekter, og ikke henviste til flere år tilbake, da utfordringen med finansiering knyttet til elbiler var en helt annen enn i dag. Jeg hadde et møte med entreprenørene i Sør-Rogaland. De syntes det var mange fine ord, men når de går inn på Doffin for å se etter oppdrag, finner de nå ingen oppdrag innenfor samferdsel i Rogaland. Det er ille i en situasjon der ledigheten er stigende. Vi vet at det bygges et Ryfast-prosjekt. Hadde det gått som Fremskrittspartiet stemte den 12. juni 2012, hadde det vært stille på den byggeplassen. Ryfast hadde ikke vært under bygging. Jeg vil utfordre statsråden til å si noe om planene for neste NTP. Hvor stor økonomisk ramme har han lagt til grunn i den bestillingen som er gitt til fagetatene? Det kunne vært på sin plass å få en avklaring. For en kan som sagt ikke kjøre på en KVU, veien må også bygges. Til slutt en kort kommentar til Åse Michaelsens innlegg: Det er rett at de rød-grønne skal ha skylden for mye, men en vei som åpnet i 2005 – å gi den rød-grønne regjeringen skylden for den! Visst bygde vi vei effektivt, men vi greide faktisk ikke å bygge OPS-prosjektet på noen få uker. Det var et prosjekt som det bare gjensto å åpne, og et snev av skikkelighet i argumentasjonen kunne jeg også etterlyse fra Fremskrittspartiet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-15:
Vi er inne i en tid da det er stort behov for å skape arbeidsplasser. Det er behov for å legge til rette for nye arbeidsplasser, og det er behov for å ta vare på de arbeidsplassene vi har. I Norge har vi mange arbeidsplasser knyttet til luftfarten. Nå har flertallspartiene bestemt at det ikke bare skal innføres bompenger på bakken, det skal også innføres bompenger i luften – 88 kr. I tillegg har man økt momsen på flyreiser. Jeg var i går på Moss lufthavn Rygge. Der hadde de allmøte med de ansatte fordi 500 ansatte i Østfold står i fare for å miste jobben på grunn av flertallspartienes politikk. Det er konsekvensen av denne regjeringens samferdselspolitikk. Det mener jeg er svært, svært alvorlig. Jeg var også forrige mandag på Sandefjord lufthavn Torp. Der var de også dypt bekymret for utviklingen. De hadde fått – eller fikk den dagen – melding om at Widerøe trakk sitt tilbud. Økonomien på Torp er presset. Torp lufthavn er en svært viktig flyplass for næringslivet i regionen, men den er nå truet på grunn av denne regjeringens politikk. Da Geiteryggen ble lagt ned, fikk Torp lufthavn en regning på flere millioner kroner. Man frykter som en konsekvens av en eventuell nedlegging på Rygge, at hele regningen som Rygge i dag har til Avinor, vil bli overført til Torp. Jeg håper samferdselsministeren kan avkrefte at det vil skje. For sånn som jeg oppfatter det, opplever de private lufthavnene en samferdselsminister som stiller opp, som lytter, som er interessert, som viser forståelse – men det skjer ingenting. Det er her jeg frykter at det kan ha skjedd en forveksling mellom handlekraft og snakkekraft. Rygge lufthavn og Torp lufthavn har en viktig rolle i regionene der de ligger, og de må ikke få den typen overraskelse som de fikk etter en natt de fire flertallspartiene hadde på Stortinget. Det er en useriøs næringspolitikk – det burde ikke regjeringen stå inne for. Men nå er jeg opptatt av at samferdselsministeren bruker sin mulighet innenfor Avinor til i alle fall å begrense konsekvensene mest mulig.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-15:
Jeg reagerer på at statsråden tar så lett på den situasjonen som er ved Sandefjord lufthavn og Moss lufthavn, for det er ikke bare det at det kommer en avgift, men også at aktørene overhodet ikke er forberedt på den. De har ikke fått sagt sin mening. Det er helt rett som statsråden påpeker, at Senterpartiet også har synspunkter på luftfarten – hvorvidt det er rett at den er subsidiert og finansiert via sprit, eller om det burde skje via statsbudsjettet. Men vi ville aldri tenke på å innføre et slikt vedtak uten en skikkelig prosess, og uten at vi sikret oss at distriktenes flytilbud kunne leve videre. Jeg mener at statsråden må vie mer oppmerksomhet til den situasjonen som er ved Sandefjord og Moss lufthavner nå. Jeg håper at han vil gjøre det videre og ikke lage dette om til en retorisk øvelse – for dette er realiteter.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-15:
Representanten Lundteigen har på en god måte gjort rede for det som er Senterpartiets standpunkt i denne saken. «Det grønne skiftet» er blitt kåret til årets nye ord. Det grønne skiftet har definitivt et behov for å bli fylt med innhold. Skjer ikke det, kan det bli miljøkampens største fiende. Senterpartiet mener at en del av løsningen ligger i skogen, og at en trenger en dreining og en tenkning som går fra svart til grønt karbon. Bioøkonomi er et ord som er velegnet for festtaler. Nå må det konkretiseres, til beste for klimaet og til beste for verdiskapingen. Da må vi erkjenne at i det virkemiddelapparatet som vi har i dag, er det behov for å reparere på de ordningene vi har, men det trengs også nye og sterkere virkemidler for å ta de løftene som det å bygge ny industri er. Så ser jeg også noen positive trekk i dette som gir grunnlag for å være forsiktig optimist. Denne evalueringen av Investinor bør snart være ferdig. Jeg registrerer en vilje i komiteen til å se på mandatet for Investinor, for et investeringsselskap som ikke investerer, er ikke et effektivt virkemiddel. Jeg mener også at det ligger positive tanker bak dette prosjektet som har fått navnet Fornybar AS. Da er det mitt håp at det ikke er et «De gode formål AS» som ligger her. Det er en veldig vid beskrivelse som er gitt, og sånn som jeg forstår det, skal Fornybar AS strengt tatt kunne investere i alt fra grønn sjampo til vindmøller. Så at vi får en konkretisering av det, og at også elementer av det som Senterpartiet har lagt fram i dette forslaget, kan være med inn i det videre arbeidet med Fornybar AS, håper jeg statsråden vil merke seg. Jeg håper også at statsråden vil se på de formuleringene som en samlet komité står bak, fordi det er et engasjement for å få en omlegging. Jeg mener også at man – mellom linjene, i hvert fall – kan lese en vilje til å gjøre endringer. Når det gjelder stemmegivningen, vil Senterpartiet subsidiært støtte forslagene nr. 1 og 2.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Transportdebatten bekrefter en ganske stor enighet om at vi skal bruke mye penger på samferdsel framover. For begge regjeringspartiene har jo forlatt sine luftige løfter. Regjeringspartiet Høyre lovet som kjent 2 mrd. kr mer enn NTP-rammen hvert år i sitt alternativ, mens Fremskrittspartiet lovet 45,5 mrd. kr mer årlig. Men det var den gang da. Det var sist det var hvit vinter i Trøndelag, og det begynner faktisk å bli noen år siden. Jeg har lyst til å si et par ord om vei og avlegge en visitt til representanten Frank Jenssen fra Trøndelag. Det nye veiselskapet har utlyst prosjektleder for E6 Trøndelag, sa representanten Frank Josef Jenssen, så nå blir alt så meget bedre. Reguleringsplanen for E6 Ranheim–Værnes ble sendt til politisk behandling i Trondheim, Malvik og Stjørdal kommuner i september 2015, altså denne høsten, slik at den kunne blitt vedtatt i april 2016, og da ville den strekningen vært planmessig avklart. Trafikksikkerheten og framkommeligheten i Være, Stavsjøtunnelen og Helltunnelen må bedres i tråd med tunneldirektivet på denne strekningen, som ligger i den tetteste vekstaksen i hele Trøndelag. Disse tunnelene er ofte stengt, og når hendelser oppstår, stopper trafikkavviklingen. Og ulykkestallene er altfor høye. Veiselskapet overtar ansvaret for disse veistrekningene 1. januar 2016, og det er styret i veiselskapet som prioriterer utbyggingsrekkefølgen for de strekningene de har ansvaret for. Så lenge de ikke har sagt at dette haster like mye som de folkevalgte i Trøndelag har sagt at det haster, er vi forsinket. Da blir det mildt sagt stusslig å høre på Frank Jenssens forsøk på å simulere en raskere framdrift med veiselskapet som ansvarlig. Denne handlekraften – hvor ble det av den? Før de kom i regjering, mente Fremskrittspartiet at Trønderbanen og Meråkerbanen måtte elektrifiseres så fort som mulig, altså tvert, som vi sier i Trøndelag. I årets budsjettframlegg står det bekreftet: Meråkerbanen og Trønderbanen har hatt forsinket framdrift i 2015, og man begrunner dette med forsterket kostnadskontroll og prosjektstyring. Du verden – handlekraften forduftet dessverre da man gikk fra å være i opposisjon til å bli ansvarlig.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2015-12-15:
Når jeg hører mine nordlandskolleger fra opposisjonen her på Stortinget, så lurer jeg virkelig på om vi beveger oss i samme landsdel. Det virker som om de kritiserer bare for å kritisere, og verken har lest eller fått med seg den samferdselssatsingen som vår regjering har bidratt med i fylket vårt. Heldigvis har iallfall regionveisjefen fått det med seg, så de kan kanskje ta en kaffekopp i lag med han neste gang de er i fylket. Bare til fornying og opprustning av fylkesveier er det foreslått totalt 1,23 mrd. kr for 2016 – en økning på 230 mill. kr fra 2015. Gjennom Nasjonal transportplan legges det til grunn at det skulle vært bevilget 680 mill. kr i året til denne posten for årene 2014–2017. Vi ligger langt foran dette nivået, og med budsjettet for 2016 vil vi ha bevilget totalt 836 mill. kr mer enn det den rød-grønne regjeringen la opp til i NTP-en. For Nordland betyr dette 174,5 mill. kr i 2016 – en økning på 32 mill. kr fra 2015. De økte bevilgningene over NTP-nivået betyr at Nordland har fått om lag 118 mill. kr mer med oss i regjering bare på denne posten – enn om vi skulle ha fulgt det uansvarlig lave nivået de rød-grønne la opp til i NTP. Til oppfølging av tunnelforskrifter på fylkesveiene er det foreslått 279,3 mill. kr i 2016 – en økning fra 272 mill. kr i 2015. Denne forskriften forelå det ingen planer om å innføre for fylkesveiene da vi overtok. Denne regjeringen sørger for at pengene følger med på innføringen av nye forskrifter, i motsetning til hva vi var vant med fra den rød-grønne regjeringen. Nordland får naturlig nok nest mest penger ut av denne potten – det betyr 54 mill. kr i 2016. Det er naturlig å legge sammen bevilgningene til fornying og opprustning og til tunnelforskriften. Sammenlignet med det som ligger til grunn i NTP – som de rød-grønne partiene solgte ut som redningen for fylkesveiene – ligger vi om lag 1,4 mrd. kr foran det de planla å ha bevilget innen tre år. For Nordland betyr det samlet sett at fylket har fått om lag 233 mill. kr mer til sammen i årene 2014–2016 med det regjeringen har bevilget – sammenlignet med hva den rød-grønne planen i NTP var. Jeg tror vi skal ta på oss å skryte av det denne regjeringen gjør for Nordland – i stedet for å framstille det som at regjeringen raner Nordland.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Dette er en passende sak å diskutere rett etter den gode avtalen som kom i havn i Paris, for når en refererer til togradersmålet, er det nesten fristende å referere til «halvannengradsmålet» eller i hvert fall til ambisjonen om å komme ned mot det. Jeg er glad for at det er en så samstemt komité som peker på at det er avgjørende å utvikle ny teknologi, og at optimismen er der, knyttet både til at en skal løse klimautfordringene gjennom å utvikle ny teknologi, og til at vi skal ta vår del av den enorme verdiskapingen som kan komme på disse ulike feltene. Det å da lykkes med å ha gode ordninger som sikrer hjelp gjennom utviklinga i kommersialiseringsfasen, som er krevende for selskapene, enten det er på andre områder eller dette området som Senterpartiets forslag gjelder, er viktig. Jeg vil gi stor honnør til Senterpartiet for forslaget, med tanke på både temaet og vinklinga når det gjelder investeringsselskap og grønn karbon. Jeg tror også at det er viktig å lykkes med bioøkonomien, og at det er viktig å lykkes med å ta i bruk de grønne karbonene og utnytte det potensialet som ligger der, for det er egentlig enormt. Det en kan gjøre med grønne karboner, er alltid fascinerende og overraskende for mange når en går inn i det, og at det skal erstatte de sorte karbonene, er det ingen tvil om. Kristelig Folkeparti støtter, i likhet med representanten Omland, forslaget som handler om en helhetlig gjennomgang av de samlede virkemidlene innenfor investeringer og støtteordninger, nettopp for å lykkes med å bidra på en best mulig måte gjennom utvikling og kommersialisering. Vi registrerer at det er en utsettelse av strategien for bioøkonomien, men den kommer til våren, og fra Kristelig Folkepartis side er det viktig å understreke at det viktigste i den sammenheng er at det blir en god strategi, så vi har forståelse for at den vil komme til våren. Det gjelder også for de andre meldingene som saksordføreren refererte til, at det er mange prosesser som er på gang. Til slutt vil jeg – i likhet med andre her – peke på at en har hatt en god påfylling av Klima- og energifondet, som vil være oppe i 62,5 mrd. kr. Jeg vil peke på etableringa av Fornybar AS, som skal ha et bredere mandat, men som kan bidra. Jeg vil også peke på etableringa av et eget såkornfond, gjennom budsjettavtalen som ble inngått i år. Alt dette er med på å bidra til at kapital blir tilgjengelig, men jeg vil understreke at forslaget fra Senterpartiet, som peker på potensialet i grønn karbon, må man ikke glemme. Skal en klare å lykkes – hvis det er et felles mål om det – på det området, tror jeg en må ha en spissing av noen av virkemidlene. Men på det området ønsker vi en bredere og mer helhetlig gjennomgang, og vi har store forventninger til strategien som skal komme på dette området, og derfor stemmer vi for det forslaget som det ble referert til.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-12-15:
Det er korrekt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-12-15:
Statsråden sier at det er bevilget mer penger ‒ og det er jo bra. Men poenget fra Senterpartiet er at vi tenker for smått. Foredling av de fornybare naturressursene taper terreng, samtidig som det er store muligheter. Det som også er sterkt å erfare, er at i statsrådens brev av 2. juni 2015 står det at forslaget fokuserer kun på grønt karbon. Ja, det er presist, for det skiller mellom energi og karbon. Men så sier statsråden at forslaget går bare på én type teknologi. Det er en kardinal misforståelse. Forstår statsråden etter å ha opplevd debatten nå at forslaget går ikke på én type teknologi, men det går på grønt karbon i motsetning til fornybar energi?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-12-15:
Det som skjer på Hydro, er veldig bra. Men det vi snakker om her, er karbon. Det er to typer karbon. Det er fossilt karbon, og det er fornybart karbon, som vi definerer som grønt karbon. En av de største kildene til fornybart karbon er tømmerstokken. Hvis ikke statsråden ser at vi taper terreng på foredling av tømmerstokken i Norge, så lever vi i hver vår virkelighet. Senterpartiet ser at vi taper terreng ved at stadig mer av tømmerstokken sendes ut av landet uforedlet ‒ en utvikling som vi kunne motarbeide dersom vi la de nødvendige rammebetingelser til grunn slik at private investorer kunne investere i moderne tømmerforedlingsanlegg, eksempelvis i Norge. Det er det som er kjernen i forslaget.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-12-15:
Som det framgår av forslaget, er nettopp kjernen at det skal medvirke til å gjøre investeringene lønnsomme ved at rammebetingelsene endres. Som det står i komiteens innstilling: «Komiteen mener at omlegging til grønne investeringer er viktig i det grønne skiftet i Norge, dersom de er lønnsomme.» Det er det vi nettopp skal få til. Vi skal få til den lønnsomheten, slik som en fikk til innenfor skipsfartsnæringa. Da blir det ganske spesielt at statsråden sier i sitt brev til oss at hun er «skeptisk til om det er realistisk å opprette et helt kommersielt selskap med langsiktig konkurransedyktig avkastning som mål». Mener virkelig statsråden at en ikke kan medvirke med statlig lånekapital og eierkapital sammen med privat kapital og få til lønnsomme selskaper?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-12-15:
Når vi bruker dette begrepet «grønt karbon», gjelder det både det som er livet i havet, og det som er livet på land. Det gjelder torsken, det gjelder sei, det gjelder hyse, det gjelder alle de fiskeslag vi har som vi kan foredle på ulike måter og skaffe oss nødvendige, framtidsrettede, miljøvennlige produkter av. Det gjelder timoteien, det gjelder kløveren, det gjelder svingelen, det gjelder grana, furua, bjørka – noe så praktisk som det. Det er det vi snakker om. Det er mye penger til forskning og piloter. Men det som er utfordringa, som næringslivet sier til meg, er kommersialiseringa, det å produsere og å omsette. Det er det å komme over fra pilot til en ordinær virksomhet. Det snakkes mye om strategier. For meg er strategi å etablere en felles forståelse av situasjonen, og den felles forståelsen som vi i Senterpartiet har av situasjonen, er at i dag er lønnsomheten ved å foredle svart karbon mye større enn ved å foredle grønt karbon. Det er helt logisk, for svart karbon har bare høstingskostnader og foredlingskostnader, mens grønt karbon har en lengre vei å gå og er mye mer omfattende i sitt volum, eksempelvis. Det vil si at en er nødt til å endre økonomien for at det skal være foretaksøkonomisk lønnsomt for private bedriftsledere å skaffe fram grønne karbonprodukter istedenfor – som i dag – svarte. Det er kjernen i det hele. Det er spesielt at Venstre, som snakker om grønn vekst og sier at en trenger konkrete forslag, ikke kommenterte Senterpartiets forslag. Senterpartiets forslag burde være en oppfyllelse av hva Venstre ba om, men vi fikk ingen kommentar til det. Den epoken vi står overfor, som representanten Knag Fylkesnes var inne på, er en ny industriell epoke hvor en ikke minst kan få en rekke kjemiprodukter fra dette grønne karbonet. Den plasten som er i biler, som i dag er basert på olje, gass og kull, kan med letthet produseres fra det fornybare karbonet, men det er dyrere. Det er dyrere ikke minst på kort sikt. Da må vi tilrettelegge økonomien for det, og det aller vesentligste da er at den industrielle prosessen kan lettes ved at de private investorene som ønsker å gå inn i denne nye epoken, får staten med på laget og ser at staten er med, og dermed også at staten tar risiko og ansvar. Da blir også flere private med.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-15:
Veldig mange har påpeikt at verkemiddelapparatet vi har i dag, er for breitt, for spreidd, for smått og for uoversiktleg for aktørane sjølv, og ikkje har nokon samla, overordna strategi. Det har blitt til på ulike tidspunkt gjennom historia og så blitt plukka litt på her og der. Samla sett, i den nye situasjonen vi er i i dag, er verkemiddelapparatet rett og slett for tungrodd. Trur ministeren det kan vere klokt å ha ein større gjennomgang av heile verkemiddelapparatet, eller trur ministeren at den einaste farbare vegen er småjusteringar her og der?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-15:
Eg støttar fullt ut forenklingar. Det som har vore ein del av kritikken, er at det har vore for vanskeleg. Det andre har vore at det rett og slett har vore for mange spreidde utover for mange ulike område med ulik type grunngiving og lite tilpassa dei utfordringane vi no har post Paris, for å seie det sånn. I forslaget her verkar det som det som har vore det springande punktet for regjeringspartia, har vore å eige. Skal staten gå inn med kapital som gjer at ein kan eige? Det har vore eit problem. Ein kan vere med på å ta risiko, men det å eige, det er vanskeleg. Kan ministeren svare meg om den ambivalensen? Vi har ingen problem med å eige i utlandet, men regjeringa har store problem med å eige i Noreg. Det betyr at når ein har selt seg ut av f.eks. fôrselskap i Noreg, går pengane over til f.eks. å kjøpe eigedom i utlandet. Kva er logikken? Kvifor er det så problematisk å eige noko i Noreg?
Monica Mæland (Høyre), 2015-12-15:
Når det gjelder strategien om bioøkonomi, utføres det arbeidet av Nærings- og fiskeridepartementet sammen med Landbruks- og matdepartementet. Det er godt i gang. Vi er litt forsinket, men det kommer en strategi våren 2016, forhåpentligvis tidlig vår. Når det gjelder arbeidet med en stortingsmelding om industripolitikk, er det arbeidet akkurat satt i gang. Vi kommer til å jobbe gjennom 2016 og kan forhåpentligvis mot slutten av 2016 legge den fram for Stortinget.
Monica Mæland (Høyre), 2015-12-15:
For det første er jeg uenig i representantens beskrivelse av at man taper terreng. Det skjer fantastiske ting. Hydros pilotanlegg er ett eksempel. Vi vet at søknadene til miljøteknologiordningen er økende. Derfor har vi styrket den hvert eneste år. Vi vet at det er mange flotte prosjekter, og vi vet at industrien går foran. Det investeres og utvikles ny teknologi hele tiden, og jeg er helt sikker på at industrien er en del av løsningen, og ikke en del av problemet.
Monica Mæland (Høyre), 2015-12-15:
Mitt poeng om å tape terreng var knyttet til et mye videre begrep enn det representanten har brukt. Når det gjelder skogsatsingen, er det ingen tvil om at den har vært svært utfordrende og åpenbart ikke truffet slik hensikten for veldig mange sin del var. Derfor ser vi nå på mandatet for Investinor. Vi lager også en biostrategi nettopp for å se på hvordan de kan benytte våre fordeler på disse områdene og skape verdier og arbeidsplasser. Men det må ligge i bunn at det er et marked, at det er lønnsomt og at det skapes overskudd, og ikke industri som skal leve av tilskudd.
Monica Mæland (Høyre), 2015-12-15:
Jo, det mener jeg er mulig, men det har vist seg veldig vanskelig. Det er ikke slik at vi mangler virkemidler. Vi har en rekke virkemidler, bl.a. gjennom Investinor og for så vidt Argentum også. Hvis de beste prosjektene var de prosjektene representanten viser til, ja, så ville de bli investert i, og de ville gitt avkastning. Så langt har det vært svært vanskelig. Og så er jeg veldig åpen for at vi må se på andre innretninger, og vi har nå fått et oppdrag fra Stortinget som vi skal levere på i revidert.
Monica Mæland (Høyre), 2015-12-15:
Noe av det vi har igangsatt, er en gjennomgang av virkemidlene. Jeg er opptatt av hvilken effekt vi oppnår, hvilke resultater vi har, og hvilke virkemidler som skaper innovasjon, arbeidsplasser og sysselsetting. Jeg venter nå en sluttrapport fra en veldig grundig gjennomgang av Innovasjon Norges virkemidler. Så skal vi også se på hvilke overlappinger man har mot andre virkemidler, og hvordan vi kan forenkle og forbedre disse. Det handler om å være tilgjengelig for kunden og brukeren, digitalisere og få ned saksbehandlingstiden. Alt dette jobber både Forskningsrådet, Innovasjon Norge og Siva fortløpende med. De jobber også sammen for å se på hvordan de kan unngå overlappinger. Så det er i aller høyeste grad behov for både en gjennomgang og for enklere og bedre tilbud til brukerne.
Monica Mæland (Høyre), 2015-12-15:
To ting: For det første har vi veldig, veldig mange ordninger, veldig mange små og avgrensede, tematisk og geografisk. Vi har blitt beskyldt for å endre dem fordi vi vil være næringsnøytrale. Det er ikke riktig i det hele tatt. Det handler om å ha brede, gode programmer som inviterer alle gode ideer inn, uansett hvor du bor i landet. De virkemidlene mener vi virker; de treffer, og de skaper sysselsetting og vekst. Det er det vi ønsker å oppnå. Det handler både om å forenkle og å forbedre programmene. Når det gjelder eierskap, er det slik at staten Norge er den største bedriftseieren i Norge. Det kommer vi til å være i overskuelig framtid, tror jeg, uansett regjering. Men vi er nok uenig om graden av eierskap, og derfor fikk vi også behandlet en eierskapsmelding tidligere i år, hvor det ble gjort noen justeringer på det. Det opplever jeg ikke at har vært hoveddebatten i spørsmålet om dette forslaget.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-12:
På vegne av representantene Karin Andersen, Bård Vegar Solhjell og meg selv har jeg gleden av å framsette forslag om en kunnskapsbasert og menneskelig narkotikapolitikk.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-12:
På vegner av representantane Liv Signe Navarsete, Kjersti Toppe, Trine Skei Grande, Sveinung Rotevatn, Karin Andersen og meg sjølv vil eg setje fram forslag om at Noreg skal arbeide for eit forbod mot atomvåpen.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-12:
Det som skil ein leiar frå ein som følgjer etter, er at leiaren skapar eit grunnlag, mens han som diltar etter, ventar til nokon andre har skapt grunnlaget. Noreg var ein leiar i å drive fram landminekonvensjonen og konvensjonen om klasevåpen, då det ikkje var eit grunnlag, men vart skapt eit grunnlag. Dette er i dag to normgjevande avtalar som langt ifrå alle land har slutta seg til, men som likevel verkar og kraftig har redusert bruken av dei våpena. Det humanitære initiativet har, som utanriksministeren heilt riktig sa, vore viktig. Det har bringa nytt liv etter to tiår utan vesentleg framgang når det gjeld nedrustingsarbeid – tvert imot, for både USA og Russland fornyar sine atomvåpenarsenal. Det vil vere viktig om eitt eller fleire NATO-land går føre ved å arbeide for det. Det er sånn at om ein skal ha ein visjon, må ein også gjere noko med visjonen, elles vert det berre ord. Mitt spørsmål er: Korleis vil utanriksministeren sørgje for at vi er ein leiar i arbeidet for at visjonen om ei atomvåpenfri verd vert verkeleg?