John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-03-27:
Det fremlagte Dokument nr. 8-forslag fra representanten Olav Gunnar Ballo fra Sosialistisk Venstreparti som den foreliggende innstilling bygger på, er etter mitt skjønn et merkverdig og særegent populistisk forslag. Sosialistisk Venstreparti var – sammen med sentrumspartiene Høyre og Fremskrittspartiet – med på å bevilge 1 milliard kr til utenlandsbehandling for norske pasienter så sent som i november måned. Grunnen til at dette forslaget ble fremmet og vedtatt, var, som flere allerede har sagt, hensynet til norske pasienter som hadde ventet i helsekø over svært lang tid. I tillegg var det ikke mulig å få bevilget penger til offentlig sykehusbehandling i Norge på det tidspunkt, og det hadde det heller ikke vært tidligere. Det er min påstand at samtlige politiske partier i november allerede visste at norske offentlige sykehus kunne behandle flere pasienter om ekstra midler ble stilt til rådighet. Det visste faktisk representantene i sosialkomiteen allerede våren 2000, da vi behandlet den såkalte sykehusøkonomiproposisjonen – St.prp. nr. 47 for 1999-2000. Det visste også representanten fra Sosialistisk Venstreparti på det tidspunkt. At flere offentlige sykehus i Norge reagerte på utenlandsmilliarden, er lett forståelig. De kunne jo ha utført flere behandlinger om de hadde fått flere penger da, og de kan også i dag utføre langt flere behandlinger om ressursene blir tilstrekkelige, noe Stortingets flertall så langt ikke har vært villig til å gi dem. Takket være rimelig rask behandling i Sosial- og helsedepartementet er pasientbroen til utlandet nå oppe og går, og de fleste pasientene er godt fornøyd med den behandlingen de har fått i utlandet. Men de er dessverre mindre fornøyd med den mottakelse og oppfølging de får i offentlige norske sykehus når de kommer hjem og skal ha etterbehandling, eksempelvis for å fjerne suturer. Jeg viser her til mitt spørretimespørsmål i Stortinget den 14. ds., hvor det fremgår at en pasient etter endt pasientbehandling i Tyskland hadde store problemer med å få fjernet sine suturer ved et offentlig norsk sykehus. Forslagsstilleren, mindretallet i innstillingen og flertallet som fortsatt vet at norske offentlige sykehus kan behandle flere pasienter om det blir stilt midler til rådighet, kan vedta Fremskrittspartiets nye Dokument nr. 8-forslag om å bevilge en hjemmemilliard – om de vil, og om det er hensynet til pasientene man har prioritert og ikke hensynet til formaliteter, som representanten Asmund Kristoffersen var så veldig opptatt av. Jeg er glad for at et solid flertall i sosialkomiteen avviser Dokument nr. 8:36, og for at den bevilgede milliarden for behandling av norske pasienter i utlandet opprettholdes. Ikke bare får pasientene behandling, men vi høster også ganske god erfaring med tanke på fremtiden, for jeg har forstått det slik på den nåværende helseminister at behandling i utlandet også kan komme på tale i andre sammenhenger i tiden fremover. Dette er en god erfaring å ta med seg med tanke på utvelgelse av pasienter i fremtiden, noe man ønsker både av hensyn til pasientens ventetid, pasientens situasjon og ikke minst av hensyn til den økonomiske side ved saken når det gjelder behandling i utland og innland.