Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2009-04-28:
Det er en veldig viktig sak som interpellanten har tatt opp her. Den har bakgrunn i flere oppslag bl.a. i Stavanger Aftenblad, som har resultert i denne interpellasjonen, og også et Dokument nr. 8-forslag fra undertegnede, som er til behandling i justiskomiteen. De oppslagene som vi har sett i media, har belyst hverdagen for mennesker i Norge som er på flukt og lever i skjul. Det er svært alvorlige saker vi snakker om. Resultatet av det som Stavanger Aftenblad klarte å få fram, ser man av overskriftene: «De gikk i dekning – men vi fant dem på én dag». «Flykter fra eksmannen – får ikke fiktiv identitet». Disse menneskene lever et liv i konstant frykt for å bli oppdaget av den eller dem de skjuler seg for. Det er en stor psykisk belastning, og et dårlig utgangspunkt for de barna som er involvert i slike saker. Krisesentersekretariatet klager nå Norge inn for FNs kvinnekommisjon. Når man tvinges til å leve på flukt og i skjul, er man ikke i nærheten av å ha et normalt privatliv til tross for at Norge er en av de frieste statene i verden. Det er ikke noen tvil om at overgriperne har en bedre rettssikkerhet enn ofrene. Et stort tankekors i denne saken er at også de som lever i skjul, ofte opplever store utfordringer i møte med offentlige etater. Det framstår som om det offentliges representanter ikke helt vet hvordan man behandler mennesker som lever i skjul, og at rettighetene deres derfor blir svekket. Det har vært forslag om at politiet skal overta en del av dette. Da kan man også lese det Gerd Fleischer, som er leder for SEIF – Selvhjelp for innvandrere og flyktninger – sier, nemlig at det er livsfarlig å la politiet få ta over adressesperrer. En av dem det gjelder, sier at det faktisk er en heldagsjobb i seg selv å være på flukt. Et annet tankekors er at ofre for vold i nære relasjoner i svært liten grad får fiktiv identitet. I dag kan vi også lese i avisene at 7 av 16 søknader er blitt innvilget. Så er det tre som har trukket den, og fire er til behandling. Det er en alvorlig inngripen, men de som har søkt om en slik fiktiv identitet, har også tenkt nøye igjennom om hvorfor de søkte. Det viser seg at det er lettere i Sverige å få fiktiv identitet. For mennesker som lever i skjul, fører livet med fiktiv identitet og skjult bostedsadresse til en stor tilleggsbelastning. De personer det gjelder, har i mange tilfeller vært i forhold hvor vold, trusler og overgrep har vært sterke faktorer. Når de kommer ut av denne relasjonen, opplever de ofte at gjerningsmannen etter endt soning slipper ut av fengsel uten flere bekymringer, mens ofrene må fortsette å leve i skjul for en lengre tid framover. Dette framstår som svært urimelig overfor de ofrene som ikke har gjort noe galt. I mange tilfeller opplever de som har levd på skjult adresse, at vernet deres er for dårlig, slik at overgriperen har klart å finne dem. Det er et viktig spørsmål som blir tatt opp i dag. Og vi kommer sikkert til å få flere debatter om dette framover. Det er viktig for dem det gjelder. Vi er nødt til å få på plass et skikkelig vern for dem som trenger det, og for dem som ønsker å få en fiktiv identitet, må det ikke komme hindringer i veien. Vi må gjennomgå de metodene vi har for å skjule personer, og sikre at vernet deres er godt nok. At én blir funnet, er én for mye.