Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-14:
Ved behandling av fjorårets melding om NATO-samarbeidet etterlyste SV en kritisk gjennomgang i alliansen av erfaringene fra Kosovo-krisen. Nå kan vi konstatere at også år 2000 har gått uten at NATO systematisk og kritisk har gjennomgått lærdommene fra dette svært spesielle kapitlet i alliansens historie. Etter SVs syn må NATO-landene, både ut fra erfaringene på Balkan og på generelt grunnlag, ta en skikkelig debatt om etikk og metodebruk i alliansen. Etter lang tids tåketale og bortforklaringer fikk vi på nyåret i år omsider en debatt og gjennomgang av NATOs bruk av utarmet uran på Balkan. Debatten og undersøkelsene av dette har gitt bl.a. følgende konklusjoner: For det første: NATO hadde for dårlige informasjonsrutiner og for liten åpenhet omkring våpenbruk i Kosovo-krigen. For det andre: Det er ikke tvil om at det er en stor helsefare knyttet til den kjemiske virkningen av støv fra utarmet uran. For det tredje: Det er så langt ikke påvist noen sammenheng mellom bruk av utarmet uran i ammunisjon og leukemi, men det kan være strålingsfare når støv fra utarmet uran setter seg fast i kroppen, f.eks. i lungene. For det fjerde: Det er fare for forurensning av grunnvann i områder hvor det er brukt utarmet uran i ammunisjon, slik FNs miljøprogram UNEP – ikke UNDP, slik jeg har kommet i skade for å skrive i merknadene fra SV – har påpekt. Ut fra bl.a. dette vil SV opprettholde det synet at føre var-hensyn burde tilsi at utarmet uran ikke skal brukes i våpen. Det pågår flere internasjonale prosesser som har som mål å redusere de humanitære konsekvensene av væpnet konflikt. Internasjonale Røde Kors er blant dem som leder an i dette arbeidet. Norge er involvert bl.a. i arbeid som skal lede fram til bedre beskyttelse av barn i konflikt. SV vil etterlyse et engasjement fra Regjeringens side for å bringe disse temaene inn også i NATO-sammenheng. SV fremmer i dag forslag, som bl.a. internasjonale Røde Kors har tatt til orde for, om at det skal arbeides for et internasjonalt avtaleverk som kan avskaffe såkalte klasebomber. Klasebombeproblematikken er ikke ny, men har fått økt oppmerksomhet etter Kosovo-krigen. I likhet med spørsmålet om utarmet uran ble også bruken av klasebomber først benektet og så bekreftet fra NATO-hold under konflikten. NATO er ansvarlig for at det ble sluppet klasebomber med 290 000 delbomber i Kosovo. Det anslås at mellom 30 000 og 50 000 ikke er detonert. Det anslås at disse har skadet omtrent like mange mennesker som de serbiske minene de siste par årene. Problemstillingene omkring klasebomber er nøyaktig de samme som for landminer. Slike våpen rammer sivile og gjør at krigen mot sivile fortsetter lenge etter at de militære har trukket seg tilbake, og man har sluttet fred. Klasebomber er bomber med en mengde delbomber som etter utskyting spres over store områder. En feilprosent på mellom 5 og 15 gjør at et stort antall små, ueksploderte bomber blir liggende spredt i terrenget. Disse bombene eksploderer svært lett ved berøring. Barn er spesielt utsatt for å bli skadet. De er nysgjerrige og vet ikke så godt hva de skal passe seg for. Med andre ord oppfører udetonerte klasebomber seg på samme måte som antipersonellminer. Norge gikk i bresjen for den internasjonale konvensjonen mot landminer, som var et viktig skritt for bedre beskyttelse av sivile i krig. Siden problemstillingen omkring klasebomber er så lik mineproblematikken, er det naturlig at Norge følger opp og arbeider for avtaler også mot dette våpenet. SV forventer at Regjeringen støtter det arbeidet som Røde Kors nå er blant drivkreftene i, for å få et forbud også mot klasebomber. SV håper også at et flertall her i dag vil stille seg bak våre forslag om at Norge skal delta aktivt i kampen mot disse våpnene. Nedrustning og avskaffelse av atomvåpen er et annet tema hvor det etter SVs syn er viktig at det er samsvar mellom det Norge står for i FN og i fora som Tilsynskonferansen for Ikke-spredningsavtalen, og i NATO-sammenhenger. Det er i denne sammenhengen oppsiktsvekkende at NATO holder på førstebruk av atomvåpen som en militær opsjon så lenge etter at den kalde krigen er slutt. Jeg vil gjerne høre utenriksministerens syn på hva Norge kan gjøre for å endre NATOs atomstrategi. At den kalde krigen er slutt, burde også tilsi at man ikke går inn for å styrke NATO på bekostning av forholdet til Russland. Russland må nå inkluderes i samarbeid om sikkerhet og stabilitet. I den grad NATO kan være ramme omkring samarbeid med Russland, er det positivt. Men om utvidelsen av NATO bidrar til nye barrierer mot Russland, er det svært uheldig, og derfor er SV svært kritisk til den forestående utvidelsen av NATO. Stabilitet og fred kan ikke bygges ved opprustning, men ved samarbeid, demokratibygging og økonomisk utjevning. Det ser dessverre ut til at mange har tungt for å innse dette, ikke minst USA med sine rakettforsvarsplaner. Dersom USA ville sette de ubegrensede antall milliarder dollar som USA nå vil bruke på rakettforsvar, inn i fredsbyggende og konfliktforebyggende tiltak, ville effekten være garantert positiv. Det kan vi, for å si det mildt, ikke si om rakettforsvarsplanene. Når det gjelder disse, mener SV at det er altfor tidlig å ta utgangspunkt i at dette er en tapt sak, og at USA er ferdig med sin beslutning. Tvert imot er det vel nå denne debatten for alvor har begynt, og Norge må delta i den debatten med en kritisk røst. Det er beklagelig at ikke Norge benyttet anledningen på gårsdagens toppmøte i så måte til å si klart fra at vi stiller oss kritisk til rakettforsvarsplanene. Til slutt tar jeg opp SVs forslag.