Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Jeg fristes over evne til å kaste meg inn i debatten om Forskningsfondet. Det skal jeg la være å gjøre. Jeg har bare lyst til å konstatere følgende: Et samlet, enstemmig storting nedlegger Forskningsfondet. Regjeringens argumenter om svakhetene ved Forskningsfondet er helt riktige, og godtatt av alle. Punkt to: Det er noen utrolige rariteter rundt det man da prøver å etablere som et nytt slags fond, men det kan jeg komme tilbake til i et senere innlegg. Jeg er helt sikker på at Tora Aasland kommer til å gå nærmere inn på det i sitt innlegg. Jeg vil gjerne konsentrere meg om grunnskole, videregående opplæring osv. Jeg kan – med meget stor, forskningsbasert, troverdighet – utbryte i enhver budsjettkonferanse: Send pengene til oss i Kunnskapsdepartementet. Vi skal løse det meste av det vi har av utfordringer. Det er på kunnskaps- og utdanningsområdet vi mest effektivt bekjemper sosial ulikhet. Det er der vi mest effektivt investerer for det næringslivet trenger framover, enten det er flere fagarbeidere eller det er forskning. Det er der vi mest effektivt sørger for at vi er en kulturnasjon. Det er der vi mest effektivt sørger for at vi har sosial kompetanse på hvordan vi skal håndtere framtiden, og det meste av det lærer vi antakelig i barnehagen. Det er i det hele tatt der vi mest effektivt bekjemper økende uføretrygd i en del grupper. Det er i grunnen sånn at vi har belegg for å si: Send pengene til oss, så skal vi ordne resten. Det er bare det at det finnes jo en og annen ellers i norsk politisk liv som etterlyser litt asfalt og litt sviller, litt helse og litt annet – så vi må dele godene, vi også. Men i et stramt budsjett – og budsjettet for 2012 er et stramt budsjett og stiller større krav til oss om prioritering enn ellers – har vi prioritert barnehagene. Det hører til en annen komité, men jeg har lyst til å nevne det fordi tidlig innsats begynner i barnehagen og har stor betydning for hva slags barn som starter på skolen. Men det skal jeg komme tilbake til på et senere tidspunkt. Så har jeg lyst til å gå over til det som gjelder grunnskolen og videregående skole. Det er to områder som vi satser på i særlig grad i dette budsjettet. Det er å sørge for at vi får en variert, praktisk og motiverende ungdomsskole fordi det har en så avgjørende betydning for gjennomføringen av videregående opplæring – for å holde lærelysten oppe, for å sørge for at elever med litt ulike innganger til læring opplever at de mestrer og har lærelyst. Derfor starter vi nå omleggingen av ungdomsskolen med dette budsjettet for 2012 fordi vi begynner med innføringen av valgfag fra høsten 2012. Den første bevilgningen kommer derfor på dette budsjettet. Vi starter med de som går i 8. klasse, og jeg er lei meg med hensyn til de som går i 9. og 10. klasse for at vi ikke klarer å starte på alle trinnene samtidig, men det lar seg rett og slett ikke praktisk gjennomføre. Kommunene trenger litt tid for å trappe opp dette. Det er fullfinansiert. Vi betaler med 25 pst. høyere lærerdekning fordi vi vet det trengs noen flere lærere for å få på plass valgfag. I disse dager er vi i ferd med å sende ut åtte ulike forslag til valgfag og læreplanene i dem på høring. Det er veldig viktig at det finnes noe som treffer ulike grupper av elever. Jeg er opptatt av at de som har akademiske interesser, også skal treffes gjennom valgfag – f.eks. følge videregående trinn i matematikk eller på andre områder hvor man har evner, og at de som er mer praktisk interessert og de som har kunstneriske evner – enten det er innenfor dans, musikk eller teater – også skal ha muligheter. Ungdomsskolen er utrolig viktig som et utgangspunkt for at flere skal gjennomføre videregående opplæring. Ny GIV er regjeringens hovedsatsing i forhold til å få gjennomført videregående opplæring. Vi har et systematisk samarbeid med fylkene. Vi teller nå likt i forhold til å kunne se hva slags politikk som gir best resultater. Vi fanger opp elever på 10. trinn og gir dem en ny mulighet hvis de har store kunnskapshull som vi vet de kommer til å slite med i videregående opplæring. Vi følger opp de elevene som står i fare for å falle ut gjennom løpet videre, slik at oppfølgingstjenesten og Nav følger spesielt med på dem. Det vi da oppnår, er: økt lykke – flere elever opplever at de mestrer, at de kan jobbe praktisk, variert og relevant. Vi oppnår at arbeidslivet får mer arbeidskraft. Vi har en dramatisk mangel på folk med fagbrev. Arbeidslivet må være en viktig samarbeidspartner for at vi skal få gjort noe med det.