Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2005-11-10:
Nå har vi fått tilleggsproposisjonen. Lederen av finanskomiteen har akkurat stått og hyllet det forslaget som er framlagt av finansministeren. Så ministeren kan vel være rimelig sikker på å få loset dette igjennom i dette stortinget. På mange måter var det i dag en del valgløfter skulle innfris. Veldig mange av oss i denne sal og ikke minst mange av innbyggerne har ventet voldsomt på at man skulle pakke opp denne forundringspakken med rødt og grønt papir og se hva som befant seg på innsiden. 8,1 milliarder kr i omprioriteringer var det man fant. Da er det kanskje morsomt med et lite tilbakeblikk på de omprioriteringene som Fremskrittspartiet fikk til på det budsjettet vi i dag styrer etter, som også var flere. Den gang ble det karakterisert av den daværende opposisjonen som pinglete. Det skal ikke være et begrep denne representanten bruker om den nye regjeringens forslag, men jeg konstaterer at man ikke evner store omprioriteringer uten at mesteparten kommer fra betydelige skatte- og avgiftsskjerpelser, 6,4 milliarder kr. Alt det man innfrir i dette budsjettet, kommer som følge av disse skatte- og avgiftsskjerpelsene. I Soria Moria-erklæringen leser vi at Regjeringen vil «videreføre det samlede skatte- og avgiftsnivået som gjaldt for 2004». Slik Fremskrittspartiet ser dette framlegget, er man ikke veldig langt unna dette nivået, noe også finansministeren avsluttet med i sin tale her i sted. Da er spørsmålene som vil melde seg rimelig fort: Hvordan har man tenkt å finansiere alle de løftene som gjenstår i Soria Moria-erklæringen, og som ikke er lagt inn i endringsforslaget fra Regjeringen? Det kunne kanskje være på sin plass at finansministeren bekreftet at man står på den formuleringen som ligger i Soria Moria-erklæringen, slik at innbyggerne ikke kan forvente å få noen økte skatte- og avgiftsskjerpelser utover 2004-nivå i løpet av denne perioden. Gjennomgangstonen i valgkampen har vært at de som har lite fra før, nå skal få mer. De skal få en særskilt omsorg fra den nye regjeringen. Noe av det første jeg da konstaterer, er at man øker matmomsen, fra 11 pst. til 13 pst. Hvem rammer en økt matmoms? Den rammer ikke oss stortingspolitikere eller andre som tjener godt, men faktisk dem som har minst fra før. Jeg skulle veldig gjerne få en begrunnelse fra finansministeren for hvordan dette passer inn i den sosiale profilen som Regjeringen sågar har sagt de er opptatt av. Det gis 3,8 milliarder kr mer i forhold til Bondevik II til kommunene. Det er nok mange ordførere i dag som gleder seg over det ute i Kommune-Norge. Spørsmålet som melder seg, er om innbyggerne i disse kommunene faktisk skal glede seg over det samme. Det er slik at dette gis som frie inntekter til kommunene. Det er for så vidt vel og bra. Men hvordan harmonerer det med løftene om bedre eldreomsorg, bedre skole, når man ikke kan være garantert fra Regjeringens og til slutt Stortingets side at disse 3,8 milliardene mer enn Bondevik II-regjeringens forslag faktisk vil gå til disse områdene? Helsepolitikk er innbyggerne i dette landet opptatt av. Hva med sykehusgjelden, som tynger våre foretak i dag, og som gjør at det mest sannsynlig vil komme store innsparingsforslag i forhold til pasientbehandling og andre områder som gjør at vi får et svekket tilbud, hvis vi ikke gjør noe for å sanere noe av den gjelden som påligger våre sykehus i dag? Kriminalitet: Den nye regjeringen foreslår at politiet skal få ca. 80 mill. kr mer. Det er et positivt signal, et skritt i riktig retning. Men vi vet at etterslepet når det gjelder investeringer innen politisektoren, er på over 700 mill. kr. Da er spørsmålet: Hva har man tenkt å gjøre for at politivesenet i dette landet skal få nødvendige midler til investeringer? Samferdsel: Det blir 430 mill. kr mer til vei og jernbane. Det er et stykke unna de 2 milliardene man lovte gjennom vedtak i denne sal i Nasjonal transportplan. Med dette forslaget er også valgfriheten truet. Selv om kontantstøtten skulle fredes, gjøres det nå endringer. Friskolene vil mest sannsynlig oppleve dårligere tider og en del andre momenter. Fremskrittspartiet er ikke fornøyd. Det er sikkert ting vi kunne kommentert mer positivt. Min oppgave her i dag er foreløpig å kommentere det vi ikke er fullt så fornøyd med.