trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-06-09:
I dette private forslaget tar Fremskrittspartiet opp et viktig tema. Vedlikeholdsetterslepet på både riksvegene og fylkesvegene er stort, altfor stort, og det er ikke tvil om at etterslepet skaper problemer. Folk klager på dårlig vegstandard, og de som er satt til å reparere og utføre vedlikeholdet på vegene, ser at det bare blir mer, ikke mindre, å gjøre. Det private forslaget fra fremskrittspartirepresentantene peker altså på et viktig tema. Det er bare synd at virkemidlene som foreslås, ikke er spiselige. Enten er de urealistiske og ugjennomførbare, eller så er de rett og slett i strid med grunnleggende prinsipper som Kristelig Folkeparti setter høyt. La meg si litt om et slikt grunnleggende prinsipp aller først, nemlig lokaldemokrati. Begrunnelsen for at vi i Norge ikke har et system der sentralmakten har all makt, er at vi tror på prinsippet om at noen beslutninger bør tas nærmest mulig «folk flest». En skulle tro at det var viktig for partiet «for folk flest», men nei, det er ikke alltid ord og handling henger i hop. Den vet best hvor skoen trykker, som har den på, heter det. I et demokratisk samfunn må beslutningene tas så nær dem det gjelder, som mulig. Et velfungerende lokaldemokrati er svært viktig. Kristelig Folkeparti ønsker derfor å arbeide for at staten styrer gjennom rammer, slik at kommunenes handlefrihet øker og lokaldemokratiet styrkes. Jeg er ikke i tvil om at folk gjerne vil ha mer penger til vegene. Problemet er bare at med den ordningen Fremskrittspartiet foreslår, bindes fylkenes budsjett opp. Sentrale myndigheter vedtar at veg skal prioriteres. Det betyr at noe annet må nedprioriteres, for politikk er å prioritere: Hvis vi vil ha mer til ett område, må vi kutte på et annet område – det er realiteten. Kristelig Folkeparti mener fylkeskommunen skal få beholde friheten til å styre egne budsjetter. Og med en regjering som stadig lover å styrke økonomien til kommunene og fylkeskommunene, får vi håpe fylkene faktisk får mer midler til vegdrift og vedlikehold. Det skal i så fall få Kristelig Folkepartis støtte, selv om det må kunne sies at Regjeringen har brukt fjorårets økning i frie midler til kommunene vel mange ganger. Det er utrolig hvor langt de strekker, disse kronene – til skoler, til eldrepleie, til sykehus, til vegvedlikehold osv. Den tiltakspakken som foreslås i Dokument nr. 8:43, er ingen god løsning på den utfordringen som foreligger, men forslagsstillerne peker på et viktig behov. Fylkene klarer faktisk ikke å håndtere vedlikeholdet av fylkesvegene med de budsjettene de disponerer i dag. Kristelig Folkeparti ber derfor Regjeringen i forslags form om å komme tilbake med en plan om hvordan utfordringene på fylkesvegnettet skal løses.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-06-09:
Det var innlegget til representanten Eli Sollied Øveraas som fikk meg til å forlenge debatten en kort stund. Hun presterte å si at jeg harselerte med Regjeringens satsing på kommuneøkonomien. Til det vil jeg si: Tvert imot! Jeg fatter ikke hvordan det kunne oppleves slik. Jeg har stor respekt for den økningen som denne regjeringen har gjort når det gjelder kommuneøkonomien. Men det er selvfølgelig slik at selv ikke økningen som denne regjeringen kom med, kan brukes til å løse alle problemer i kommunene. Det var det jeg påpekte. Selv med denne bevilgningen makter en ikke å løse de problemene vi har på fylkesveinettet. Da må det være betimelig å henvende seg til den sittende regjeringen, som jo er en flertallsregjering, og som brukte hele valgkampen til å fortelle om hvem som skulle være ansvarlig når flertallsregjeringen var på plass. Nå er denne flertallsregjeringen på plass, og det lille vi ber om, er å få en oversikt over de utfordringene vi totalt sett har på fylkesveinettet. Så skal vi være med og bidra, og vi skal være med og applaudere for en fortsatt økning på kommuneøkonomisiden, som også kommer fylkeskommunene til gode. Til slutt vil jeg bare opplyse om at når det gjelder den forrige regjeringen, prioriterte man opp drifts- og vedlikeholdet med de midlene som var til rådighet. Nominelt sett økte vi med godt og vel 18 pst. Reelt sett var det 4,3 pst. økning til drift og vedlikehold av veinettet totalt sett i landet.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2006-06-09:
Jeg oppfatter Høyre dit hen at i luftfarten er det greit at de store flyplassene bidrar til finansiering av de små flyplassene. Det er veldig bra. Inntekter fra sentrale områder går altså til distriktene. Men i denne saken tenker Høyre annerledes. Det er med stor undring jeg leser at Høyre går inn på en ordning med statlige kjøp som skal finansiere seks dagers ombæring og lik pris på frimerker i hele landet. Er det en ny linje i samferdselspolitikken vi ser fra Høyre? Uansett er det viktig nå å få høre fra Høyre hva de vil nedprioritere for å få plass til de ekstra millionene som skal brukes på statlige kjøp.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2006-06-09:
Høsten 2004 foreslo Bondevik II-regjeringen å avvikle eneretten til Posten fra 1. januar 2007. Forslaget ble vedtatt av Stortinget, men Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet stemte imot dette og ønsket ikke å avvikle eneretten til Posten. Så det som ligger på bordet i dag, kan jo ikke komme som noen stor overraskelse. En full avvikling av eneretten fra 1. januar 2007 ville innebære en forsert liberaliseringstakt i forhold til EU. Posttjeneste er viktig i infrastrukturen for å opprettholde bosetting og næringsliv i hele landet. Den overordnede målsettingen på postområdet er å sikre et landsdekkende posttilbud av likeverdige tjenester til samme pris og med god kvalitet. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet er i utgangspunktet svært negative til en deregulering av postmarkedet og mener at det vil være uklokt og lite heldig for Posten Norge AS dersom det norske postmarkedet åpnes for konkurranse fra selskaper som kan operere med base i eget, beskyttet hjemmemarked. Det ville være tilfellet dersom dereguleringen ble forsert. Vi er også kjent med at det er knyttet usikkerhet til om full deregulering i det hele tatt kommer til å bli gjennomført. Hvorfor skulle man da i Norge forsere dette? – Jeg bare spør. Vi er også kjent med at i Sverige, som har gjennomført en full deregulering, har selskapet CityMail tatt store markedsandeler i det lukrative markedet for industriell massepost. Dette er store utsendelser som foregår i et lite geografisk område, og dette er veldig god businesss. Det er også grunn til å tro at det vil være liten interesse for å overta postomdelingen i distriktene, hvor det ofte er langt mellom kundene, og da vil nok det statseide selskapet være den tapende part. Derfor ser jeg fram til det vedtaket som vil bli gjort her senere i dag. Til slutt – og her vil jeg avlegge representanten Sortevik en visitt: Vi er ikke imot omstillinger og forandringer, og vi har ikke mistillit til ansatte og ledelse.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-09:
Det er klart at Posten sitt hovudfokus skal vera i Noreg. Dei skal betena brukarane i Noreg og først og fremst det. Dei gode erfaringane som Framstegspartiet er oppteke av å framheva når det gjeld Finland og Sverige, kunne eg tenkt meg at representanten utdjupar litt meir, gjerne i eit seinare innlegg. For mi erfaring er at distriktspolitikken i Sverige har vore ein katastrofe. Det er mange ting som gjer at det blir det, inklusiv det at det blir dyrare å bu i distrikta. I forhold til eigarskap, som òg representanten spør om, er det klart at denne regjeringa skal ha ein meir aktiv eigarskap. Riktignok har nokon begynt å operera med smykkeskrin. Mitt skrin er eit verktøyskrin, og det verktøyskrinet skal me bruka aktivt til å sørgja for at heile Noreg blir teke i bruk, og at forbrukarar og næringsliv i heile Noreg får den same prisen å betala for posten sin. Me ønskjer ikkje framstegspartipolitikk, som gjer det dyrt å bu i distrikta og billig å bu i byane.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-09:
Denne regjeringa ønskjer ein meir aktiv eigarskap. Det er ikkje sånn som Halleraker og den tidlegare regjeringa ønskte, at ein berre skal tena mest mogleg pengar med det ein driv på med. Frå SV og Regjeringa si side har me eit kundefokus, men ikkje berre det fokuset som fører til auka inntekter, men faktisk det fokuset som fører til at Noreg blir teke i bruk, det at det bur folk i distrikta, det at det svarar seg å driva med næringsverksemd i distrikta. Det er vårt utgangspunkt for dette. At representanten så bruker halve replikken sin på ikkje å snakka om skatt, men likevel snakkar om skatt, viser då at i den praktiske politikken er skattelette det viktigaste. For då trur ein at det blir større aktivitet. Vår politikk er å styrkja kommuneøkonomien og sørgja for at høgreordførarane blir tilfredsstilte, slik at dei kan gje eit velferdstilbod, og samtidig sørgja for at posten blir delt ut i heile landet og ikkje berre der ein tener mest mogleg pengar.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-09:
Breidda i denne debatten kjem me tilbake til når me skal diskutera eigarskapsmeldinga. Men det er ikkje tvil om at frå min ståstad ønskjer eg ein aktiv stat som utøver aktiv eigarskap som går lenger enn det bare å tenkja pengar. Eg er sjølvsagt fornøgd med at Posten, trass i belastande einskapsporto, som Framstegspartiet sikkert framstiller det som, faktisk tener pengar og mye pengar. Så det går an å ha to tankar i hovudet samtidig, og det er det me forsøkjer å ha. Me skal både sørgja for at folk får posten sin også der det bur lite folk, og me skal sørgja for at prisen er lik over heile landet. Det er vanskeleg å kombinere for ein framstegspartimann, det er eg fullstendig klar over, for der er det pengeboka som skal avgjera alt. For denne regjeringa er det sånn at me ønskjer at det faktisk skal bu folk i heile landet, og at det skal kosta like lite å bu heile landet.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-09:
Kristeleg Folkeparti blir, har eg inntrykk av, meir og meir einig i det denne regjeringa står for – det har eg òg registrert i andre saker – men vel likevel å halda fast på dei feila ein har gjort før, for å seia det litt upresist. Men med den erfaringa Kristeleg Folkeparti har frå regjering – der ein har understreka at det er viktig f.eks. å halda oppe eit godt servicetilbod ute i kommunane, sørgja for at det vert nye badebasseng osv, men i praktisk politikk kuttar på dei tinga som ein understrekar er viktig – er ikkje representanten redd for at ved berre å formulera ord og ikkje i praksis vedta ei retning for eigarskapen på Posten i forhold til einskapsporto, vil nettopp framtidige regjeringar, f.eks. med Framstegspartiet i spissen, kutta i subsidieringa for å sørgja for seks dagars ombering?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Det er interessant at representanten Langeland og SV sammen med de øvrige regjeringspartier klamrer seg til EUs mulige beslutning også i denne saken når de nøler litt. Mer interessant er det å se på Finland og Sverige, som er våre nærmeste naboland, som altså har liberalisert posttjenestene også på dette området tidlig på 1990-tallet. Vi har ikke registrert at det er et folkekrav eller et sterkt politisk krav i de to nabolandene om å få omgjort dette, og at de har en skrekkelig dårlig posttjeneste. Så snakker representanten Langeland både om ideologi og om eierskap styrt av ideologi. Er det nå slik at den gode utviklingen som Posten har hatt, og som bl.a. har ført dem på vei inn i Sverige, hvor det er anledning til å konkurrere også om postombæring for brev under 50 gram, skal stoppes? Er det slik at denne regjeringens solidaritet går mot de statsansatte i Norge, og at Posten heretter skal konsentrere seg om oppgaver i Norge for å verne de ansatte?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
La meg bruke noen sekunder av de tre minuttene til saksordføreren, representanten Wickholm fra Arbeiderpartiet, bare for å slå fast at Fremskrittspartiet ønsker seks dagers ombæring – ikke fem dager, som jeg tror statsråden feiluttalte – og enhetsporto. Så når man fra Arbeiderpartiets side uttaler noe annet, er det faktisk både feil og mot bedre vitende. Denne saken bærer fra de sosialistiske regjeringspartienes side preg av en viss fundamentalistisk fortvilelse over en utvikling man ikke liker. Samtidig kan man snu det rundt og si at virkemidlet og løsningen faktisk blir en ganske puslete og pusete sosialisme. Det er slik at man har flertall, man har verktøy hvis man vil bruke verktøyet. Da kunne man faktisk sette bremsene på for fullt og si at Posten skal få tilbake sitt totale monopol i Norge. Da hadde man brukt flertallet, og brukt makten sin. Det vil man ikke, formodentlig fordi man innser at veldig mye av den omstillingen som Posten har gjennomført, takket være dyktige ansatte og god ledelse, er både viktig og riktig for kundene – brukerne av Postens tjenester. Og de er jo helt fraværende i denne debatten. Det kan vel kanskje være riktig og viktig å minne om at Posten selv gjennom sin omstilling har spurt sine brukere og sine kunder om hvordan de opplever prosessen. Så langt jeg har oppfattet, er det i hovedsak gode tilbakemeldinger. Det er en god omstilling, som alle har medvirket til i bedriften, og det er en god omstilling, som også kundene applauderer. Det er altså slik at Posten har fått ny eier med denne sosialistiske regjeringen. Det er tydeligvis en eier som ikke applauderer resultatene av omstilling, og som gjennom å stoppe og reversere denne sisten biten av liberaliseringen av Postens virksomhet faktisk uttrykker mistillit både til ansatte og til ledelse. Det er også slik at det er litt ulike regnestykker på hva det innebærer å ha dette siste gjenværende monopolområdet. Noen hevder at det dreier seg om en milliard, altså tre ganger så mye som Posten selv oppgir. Poenget er i alle fall at det er høyst tvilsomt om denne monopolgevinsten som trolig er der ved å ha enerett på brev under 50 gram, kommer brukerne til gode. Tvert imot er det grunn til å tro at Posten, slik virksomheten står i dag, bruker en del av monopolgevinsten sin til å kjøpe seg opp både i Sverige og også i annen virksomhet i Norge – konkurranseutsatt virksomhet i Norge. Hvis man har et kundeperspektiv, burde man absolutt oppheve resten av monopolet. Men kundeperspektiv og brukerperspektiv er jo fremmedord for den sosialistiske regjeringen utgått fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Vi har fått en ny regjering, som det er sagt flere ganger i både denne og foregående sak. I denne saken får vi noe ny politikk. Den er til gjengjeld fryktelig dårlig. Det å finansiere rassikringsprosjekter med bompenger er en fryktelig dårlig politikk. Der Regjeringen kunne skape ny, viktig og solidarisk politikk, avslo den. Nå har statsråden nettopp gjentatt begrunnelsen i saken, at man ikke tilrår en modell med tidlig utbetaling av ferjeavløsningsmidler. Poenget er selvfølgelig ikke – som statsråden fortsatt argumenterer med – at dette skal gå på bekostning av andre poster i inneværende års budsjett, men det skal være en forskuttering fra en stat som har mange penger. For å hjelpe på omkostningene ved spleiselagprosjekter må det selvfølgelig være å se på som et lån, og behandles som et lån, også i de statlige budsjettene. Så derfor blir mitt spørsmål: Mener statsråden virkelig det hun nå sier? Hvis man skulle velge ny politikk og sikre forskuddsutbetaling av ferjeavløsningsmidler for å lette finansieringen som andre enn staten er med og betaler, skulle man altså hente de pengene fra andre steder i budsjettet i stedet for å låne dem ut, og på den måten lette finansieringen for andre som betaler statens regning?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
En av tre varianter i Fremskrittspartiets løsning er en ren blåkopi av den ordningen som gjelder for skolebygg. Når det gjelder skolebyggordningen, som har fått 12 milliarder kr, kunne man bruke samme argument som statsråden nå bruker, at dette må kommuner og fylkeskommuner klare selv. Stortinget har hatt en helt annen oppfatning. Stortinget har vært enstemmig når det gjelder låneordningen for skolebygg. Der har man enstemmig gått inn og hjulpet kommuner og fylkeskommuner. Hvorfor kan man ikke gjøre det samme når det gjelder veivedlikeholdet i fylkeskommunene, som har samme trange økonomi, og som har et omfattende etterslep? Flere har nevnt tallet, som er mellom 11 og 12 milliarder kr? Hvorfor kan vi ikke tilby iallfall den samme løsningen i forbindelse med veivedlikehold i fylkeskommunene som den vi faktisk har når det gjelder vedlikehold av skolebygg, også i fylkeskommunene?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Kort til foregående taler: Jeg må få lov til å minne om at i ett av de fire årene i forrige periode hadde Arbeiderpartiet avtale med en mindretallsregjering og skrøt fælt over det de fikk til i 2004, også på samferdsel. Det var vel omtrent det samme nivået som Fremskrittspartiet klarte i de enkelte års avtaler. Det har jo Arbeiderpartiet sterk lyst til å glemme – det utbyttet de selv klarte i egne forhandlinger med mindretallsregjering. Jeg skal være kort, for tiden løper på en fredag. Forslaget fra Høyres representanter om et OPS-prosjekt i Ålesund er et godt forslag, mener Fremskrittspartiet. Derfor er vi også med på forslaget, og teksten er «hele eller deler av strekningen». Det viser en viss åpenhet, men signalet og retningen er jo ganske tydelig – vi ønsker å bruke OPS-modellen. Det gjør Fremskrittspartiet også i tråd med egne forslag i forbindelse med hovedbudsjettet for 2006 – også tiltrådt etter hvert av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – om å få flere OPS-prosjekter. Argumentasjonen i svarbrevet fra statsråden er litt underlig. Ett av argumentene er at dette skulle være et for lite prosjekt. Jeg synes det blir et ganske søkt argument mot eventuelt å bruke en OPS-løsning. Jeg legger også merke til, som andre har vært inne på, at det synes å være et betydelig sprik når det gjelder åpenhet og villighet til evaluering av de tre pågående OPS-prosjektene, mellom samferdselsministerens uttalelser på den ene side og det som kommer til uttrykk fra andre som representerer regjeringspartiene, spesielt i denne sal. Representanten Torstein Rudihagen har jo for lengst reklamert for at denne regjeringen vil stoppe OPS-prosjektene. Hovedargumentet der er at dette finansieres med dyre private låneopptak. De som har greie på det innen finansnæringen, avviser slike påstander. Det er rett og slett ikke riktig. Det er – om noen – en marginal forskjell i lånekostnader på OPS-prosjekter og direkte statlig finansiering. Så det er et dårlig argument. Men jeg håper at det er statsråden som vinner frem, og at vi får en åpen og romslig evaluering av de tre OPS-prosjektene som er sluppet frem. Ett er avsluttet. Signalet fra alle tre er at det er en modell som virker svært godt, og vi ønsker det utvidet og brukt på langt flere prosjekter. Så tar jeg opp Fremskrittspartiets eget forslag. Vi vil også benytte anledningen i denne saken til å peke på at nettopp ved å bruke et grep som OPS-løsning, uansett hva man kaller barnet – OPS eller selskap eller utplassering fra det regulære statlige budsjett – så har man faktisk en metode for å få økt veisatsingen og ikke minst for å få behandlet investering i vei som investering og ikke som utgift. Vi ønsker den metoden og den muligheten ytterligere utredet og undersøkt, og det fremmer vi derfor forslag om.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Jeg er glad for at statsråden nå gjentok det hun har sagt i brevet, at det skal være en åpen evaluering av de tre forsøksprosjektene. Da er det altså ikke slik at denne regjeringen, som det er gitt uttrykk for fra enkelte hold, spesielt i Arbeiderpartiets gruppe i denne sal, stopper OPS-prosjektene før man faktisk har gjennomført evaluering. Det var godt å høre. Så har jeg et konkret spørsmål: Ser statsråden at ved å organisere veibygging utenfor de ordinære statsbudsjettenes rammer, altså i selskaper, enten det heter OPS, med privat innslag, eller i rene statlige selskap som bare driver med veibygging, kan man faktisk få til et skille i behandling av investeringsprosjekter og løpende utgifter etter kontantprinsippet i statsbudsjettet? Det å få til et slikt skille er jo et mål denne regjeringen har satt seg. Ser statsråden at dette faktisk er en av flere måter å gjøre det på?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-09:
Jeg fikk et øyeblikk en assosiasjon til en skattedebatt, og at vi befant oss i det. Men representanten Langeland har selvsagt lagt merke til at i løpet av fireårsperioden som vi har lagt bak oss, fikk husholdningene styrket sin kjøpekraft med 70 000 kr, kommunene gikk så det suste i 2005, og næringslivet går veldig bra for tiden. Men la meg holde meg til Posten. De ønsker altså selv å fjerne eneretten og vil ha en friere stilling. Posten Norge har vist en offensiv vilje til å tilpasse seg framtidens utfordringer. SV stritter imot. La meg få snu speilet litt for Langeland: Hva er viktigst for SV – å sikre en foreldet organisering gjennom statlig monopolordning eller å tilrettelegge for mer kundeorientert virksomhet, slik bedriften selv ønsker?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-09:
Det gjelder et tema som er tatt opp tidligere, nemlig provenynøytraliteten. Jeg vil våge den påstand at dette er et beløp som samfunnet antagelig ville fått inn igjen totalt sett ved at man fikk en bedre effektivitet og også besparelser på billettørsiden. Det er nettopp dette med AutoPASS jeg vil spørre statsråden om. Der har vi hatt – etter det jeg vet i alle fall – en enighet om at her skal ambisjonen gå videre til å dekke ikke bare bomstasjoner, men ferjer, kanskje parkeringshus og også bensinstasjoner for forbrukerne. Nå stopper dette opp. Dette er altså en ordning som ville lettet hverdagen for trafikantene i betydelig grad, og jeg synes det er beklagelig. Er statsråden enig med meg i dette?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-09:
Jeg tolker det forrige svaret fra statsråden positivt når det gjelder takstregulativet. Det kan av og til være klokt å ta en pause, se hvor man befinner seg, og hvor man vil gå videre, men jeg håper ikke at det betyr at man legger ned ambisjonsnivået om nettopp å utvikle AutoPASS-systemet. Her har Norge vært i forkant, og er det fortsatt, med å videreutvikle det systemet, også for nordisk interoperabilitet og videre også i europeisk perspektiv. Det håper jeg er en del av det statsråden tar seg tid til å tenke gjennom i pausen.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-09:
De tre minuttene jeg har til rådighet, skal jeg ikke benytte. Jeg vil etter statsrådens svar her i dag bare få anmode om at det forslaget som er fremsatt fra Høyre og Venstre, gjøres om til et oversendelsesforslag.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-09:
Høyre deler den bekymringen Fremskrittspartiet beskriver i forslaget som vi behandler her i salen i dag. Etterslepet på vedlikeholdet er stort og økende, og situasjonen er i høyeste grad alvorlig. Derfor foreslår Høyre – sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre – å be Regjeringen utarbeide en egen plan for hvordan man vil løse denne utfordringen på fylkesvegnettet. Når vi i dag fremmer vårt eget forslag, er det derfor ikke på grunn av uenighet om virkelighetsbeskrivelsen i forslaget som er til behandling. Tallenes tale er klar nok. Ifølge nye tall fra Vegdirektoratet er etterslepet i vedlikehold på vegene nå på formidable 14 milliarder kr på riksveger og 11 milliarder på fylkesveger. Dette er dramatiske tall. Vi kan slå fast at bevilgningsnivået til vedlikehold av veg er altfor lavt og må økes. Det har vært en økning i bevilgningene de senere år, men på langt nær nok. Gjenanskaffelsesverdien av vegnettet er på bortimot 400 milliarder kr. Vi må prioritere vedlikehold, så ikke regningen for å sette vegnettet i akseptabel stand blir uhåndterlig. Vi må gjøre noen tydelige grep, skal vi ha en rimelig sjanse, for det er et godt stykke fram. Fylkeskommunene makter tydeligvis ikke å håndtere sitt ansvar på dette området. Fylkesvegene blir erfaringsmessig fort en salderingspost når andre pålagte oppgaver skal utføres. Det må derfor skapes mer forutsigbarhet i bevilgningsnivå og prioritering. Slik det er i dag, taper hele samfunnet. Fylkesvegene er på mange måter kapillærnettet i vegsystemet vårt, og mange viktige eksportbedrifter, særlig på kysten, ligger i enden av slike veger, fordi de har en nærhet til sjø. Store deler av dette fylkesvegnettet er ikke dimensjonert for dagens trafikk og kjøretøyer. Det er derfor på mange strekninger behov for ikke bare vedlikehold, men også en standardheving. Vi har, som nevnt, et forslag her i dag, og mener problemet må angripes på en annen og grundigere måte enn vi gjør i dag. I tillegg til å øke bevilgningene må vi utrede en hensiktsmessig framdriftsplan og organisering, samtidig som lokalt selvstyre selvsagt må ivaretas. Skal man komme dette etterslepet til livs, må vi tenke nytt og bruke ressursene til veg på best mulig måte. Jeg vil ta opp forslaget som Høyre er med på i innstillingen.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-06-09:
Jeg er glad for statsrådens holdning i denne saken, og at hun også er ryddig i sin fremstilling fra talerstolen. Det kan dessverre ikke sies om alle representanter for flertallspartiene her i dag. Maken til usaklighet som det man hørte i enkelte innlegg, skal man lete lenge etter. Det er det ikke ofte vi hører fra denne talerstol. Jeg har lyst til å trekke fram et forhold som ikke har vært nevnt, og det er dette med prosjektfinansiering i forhold til bevilgning år for år. I bompengeprosjekter som ikke er OPS-prosjekter, er det i realiteten det samme som skjer, for der forskutterer bompengeselskapene staten år for år til prosjektet er betalt. Så der er det ikke mye å hente. Jeg har et konkret spørsmål til statsråden: OPS-direktivet vil også komme til å gjelde for Norge. Er departementet aktivt i forhold til arbeidet med dette direktivet som nå pågår i kommisjonen?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Jeg synes representanten Langeland hadde en fin innfallsvinkel på sitt innlegg, for der sa representanten: «Posten skal gå med posten». Det er sannsynligvis det som er målet til sosialistene i dette tilfellet, når man reverserer en utvikling i Posten som har vært til det positive for både distriktene, for næringslivet og for privatkundene. Mitt spørsmål til Langeland går på det å tjene penger. Nå er det slik også, som representanten Helleland påpekte i en svarreplikk, at Posten tjener penger på en rekke andre områder. Inntektskildene til Posten er nå vesentlig bedret og styrket i forhold til det som har skjedd i den siste tiden. Er det slik at denne regjeringen og sosialistene i denne salen ønsker å reversere den positive utviklingen, og også nå ønsker å stramme inn på Postens muligheter til å drive kommersielt og skaffe seg inntekter fra andre områder?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Representanten Sollied Øveraas er veldig opptatt av å opprettholde bosettingen og kobler dette direkte opp mot posttjenestene. Nå er det jo ikke slik at det er noen ny trend at folk flytter fra distriktene. Det har de gjort gjennomgående de siste 25–30 årene, og kanskje mer når Senterpartiet har styrt landet. Mitt spørsmål gjelder det som står i innstillingen, bl.a. fra Senterpartiet, der man nærmest sier at man vil avvente hva EU gjør. Det har også gått ut en pressemelding fra Samferdselsdepartementet om at man ikke ønsker en videre liberalisering før EU gjør det. Så mitt enkle spørsmål er: Hva vil scenarioet være, og hva vil Senterpartiet gjøre i 2009 når EU måtte kreve at Norge også åpner for full konkurranse innenfor posttjenestene?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Jeg vil gjerne prøve en gang til, for jeg synes det svaret jeg fikk på min første replikk, var meget oppsiktsvekkende. Jeg formoder at Senterpartiet har ambisjoner om å sitte i regjering ut denne perioden. Hvis ikke, er det et signal om noe annet. For hvis det er slik at representanten Sollied Øveraas ikke har noen tanker om hva som måtte være Postens situasjon i 2009, er det total ansvarsfraskrivelse. Jeg synes egentlig at representanten bør signalisere overfor Posten, klart og tydelig, hva denne regjeringen, eller sosialistene, vil måtte gjøre hvis EU krever at Norge skal ha full konkurranse og full liberalisering innenfor posttjenestene. Noe annet er meget oppsiktsvekkende.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Statsråden er i sitt innlegg, på samme måte som representanten Sollied Øveraas og representanten Wickholm tidligere i dag, inne på dette med å beskytte eget hjemmemarked. Statsråden skriver også i en pressemelding av 5. mai i år at hun ikke ønsker «ein situasjon der Posten får konkurranse på sin eigen heimemarknad for vanleg brevpost, samtidig som selskapet ikkje får høve til å komme inn på heimemarknaden til konkurrentane». Nå er situasjonen at Posten Norge faktisk er inne og konkurrerer i Sverige. Da er mitt første spørsmål til statsråden: Innebærer de vedtak som blir gjort her i dag, og det som blir sagt og slått fast av statsråden og andre fra de sosialistiske partiene, at man nå ønsker å begrense Posten og reversere Postens muligheter til å gå inn i andre markeder og konkurrere?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-06-09:
Debatten er egentlig ikke helt til å bli klok av. Hvis jeg skal prøve å summere opp og finne fram til hva som ligger til grunn for at sosialistene her ønsker å reversere en videre utvikling i Posten, må det være det at de ikke ønsker å forsere utviklingen, selv om de ser at det er nødvendig og det vil komme. Jeg vil påpeke at det vil jo være å gjøre Posten en bjørnetjeneste, for de settes da i en situasjon hvor de ikke kan forberede seg, og de kommer i en særstilling – hvis jeg får lov til å si det – i forhold til å møte økt konkurranse. Det hadde vært til det beste for Posten hvis de nå kunne forberede seg på en full liberalisering og full konkurranse innenfor EU i 2009. Da hadde Posten Norge kommet i den situasjonen som sosialistene her ønsker seg, og som representanten Hallgeir Langeland var inne på, i forhold til at det ikke er det å tjene penger som er viktig, men det er å levere tjenester. Men dette har en viss sammenheng, for hvis ikke Posten greier å tjene penger, må den regjeringen som sitter nå, også ut med subsidier på et eller annet tidspunkt. Uavhengig av næringslivets ståsted må de tjene penger for å levere tjenester av kvalitet. Det er også Posten uttrykkelig klar på. Derfor har de hatt en positiv utvikling hvor de faktisk kan vise til resultater, nesten alle er fornøyd med den utviklingen som er, og Posten tjener penger og har andre inntektskilder som er med på å styrke tjenestetilbudet til kundene. Det som burde vært utgangspunktet for alle i en debatt som denne, er jo kundene. Jeg mistenker da sosialistene for å ha et annet utgangspunkt. Men jeg står fortsatt igjen med et lite spørsmål. Jeg etterlyser fortsatt hvorvidt det er Truls Wickholm og statsråd Navarsete, alene, nærmest, som ønsker å reversere dette. For det er ikke kommet signaler fra kundene, eller signaler fra Posten, om at de vil stoppe denne forseringen. Da må det jo være enkelte politikere og enkelte politiske partier som av ideologiske grunner ønsker å stoppe den utviklingen som er på gang. Jeg må få lov til å vise til representanten Hallgeir Langeland igjen som sier at man skummer fløten – Posten skal ikke være kommersiell. Men de er jo det. Og da er mitt spørsmål: Ønsker man å stoppe den positive utviklingen som Posten har i forhold til å gå inn på kommersielle områder for å tjene penger? For representanten Hallgeir Langeland sier jo det motsatte. Det skal ikke være oppgaven til Posten – de skal ikke være kommersielle. De har bare én oppgave, og det er å gå med posten, sier Hallgeir Langeland. Ja, og hvis de skal gå med posten, da må vi i hvert fall øke subsidiene til Posten Norge AS.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-06-09:
Først: Eg trur det er stor avstand mellom Framstegspartiet og Senterpartiet når det gjeld synet på kva slags hovudoppgåve Posten Norge AS har. For Senterpartiet er det svært viktig å leggje til grunn sterke samfunnsøkonomiske spørsmål og ikkje berre sjå på bedriftsøkonomiske omsyn. Som eg sa i innlegget mitt, vil Regjeringa jobbe aktivt i forhold til EU. Kva som skjer langt fram i tid, er ikkje ei oppgåve for meg å ta stilling til her.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-06-09:
Som eg svarte representanten Sandberg, sa eg i innlegget mitt at denne regjeringa vil jobbe opp mot EU for å hindre at vi får full liberalisering. Som eg også gjorde greie for, og som det står i innstillinga, veit vi ikkje pr. i dag om det er semje i EU om full liberalisering. Så når det gjeld den usikkerheita som ligg der frå fleire land om full liberalisering, må vi vente og sjå fram i tid. Men at Senterpartiet vil gå inn for det som representanten Tenden her stiller spørsmål om: Det er vi ikkje positive til.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-06-09:
Først vil eg seie at vi ikkje kan ta stilling til eit såkalla krav som representanten Sandberg hevdar det er frå EU, når vi veit at det er diskusjon i EU-landa. Det er usemje i EU-landa. Vi må jo få lagt fram for oss ei sak om dette før vi kan ta stilling til det. Så sa eg også i innlegget mitt – og det håper eg representanten frå Framstegspartiet la merke til – at denne regjeringa jobbar aktivt med tanke på at det ikkje skal bli full liberalisering innanfor dette området.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-06-09:
Bondevik II-regjeringa med samferdsleminister Torild Skogsholm frå Venstre i spissen innførte i førre stortingsperiode utprøving av nytt takstregulativ i riksvegferjedrifta gjeldande frå 1. mars 2003. Utprøvinga gjaldt først fem ferjesamband, og vart så utvida til å gjelde åtte samband. Senterpartiet var positivt til at passasjerar fekk reise gratis, men svært skeptisk til at det var næringslivet som skulle betale kostnadane. Det kom også sterke innvendingar frå næringslivet då dette vart innført. For Senterpartiet er det viktig å redusere transportkostnadene for næringslivet, som er totalt avhengig av ferjer for å få fram produkta sine til marknaden. Vi er derfor svært nøgde med at takstforsøka vert avslutta frå 31. desember 2006, med unntak av sambandet Flakk–Rørvik. Like eins er Senterpartiet nøgd med at det vert arbeidd vidare med takstsystemet med sikte på å oppnå effektiviseringsgevinstar. Det er òg positivt at det vert arbeidd vidare med innføring av ei felles betalingsordning for alle riksvegferjene. Ei innføring av eit rabattkort som kan nyttast i heile landet, vil medføre ein stor fordel for brukarane. Ikkje minst vil dette vere svært gunstig for næringslivet som transporterer varer over store avstandar og gjennom mange ferjesamband. Som sagt innleiingsvis var det Bondevik II-regjeringa som innførte utprøving av nytt takstregulativ. I og med at denne ordninga skulle vere provenynøytral, vart kostnadane påførde næringslivet. Eg merkar meg derfor med undring at Høgre og Venstre, som i regjeringsposisjon bidrog til at næringslivet fekk ekstra kostnadar, no i form av vedtak foreslår eit takstsystem som ikkje må føre til at kostnadane vert velta over på næringstransportar. Det kan vel bety ei erkjenning av at denne ordninga neppe har vore noka god ordning for næringslivet. I Soria Moria-erklæringa varsla Regjeringa at ho ville setje i gang eit utgreiingsarbeid om gratis ferje på riks- og fylkesvegnettet. Ein rapport om dette skal liggje føre i 2006. Dette arbeidet er i gang. Dette stør Venstre i fleirtalsmerknaden saman med regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti. Samtidig står dei saman med Høgre om eit forslag om ei snarleg prøveordning med gratis riksvegferje. Dette heng dårleg saman. I førre stortingsperiode følgde eg svært mange samferdsledebattar i Stortinget. Eg registrerte aldri interesse frå dåverande samferdsleminister frå Venstre for prøveordningar med gratis ferje. Så vidt eg veit, kom det heller aldri forslag om dette frå førre regjering. Det står i sterk kontrast til det som representanten Halleraker sa i innlegget sitt om at Høgre førde same politikk i opposisjon som i posisjon. Denne regjeringa har vist, og skal fortsetje å vise, handlekraft når det gjeld ferjepolitikken. Det verkar derfor både komisk og lite seriøst når dei to tidlegare regjeringspartia Høgre og Venstre fremjar forslag om å setje i verk saker som denne regjeringa har varsla, men som dei sjølve aldri fremja i posisjon.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-06-09:
Jeg merket meg at representanten ikke svarte på spørsmålet fra Per Sandberg. Senterpartiet vil vente på EU. Det synes jeg er oppsiktsvekkende i seg selv. Men hva vil de gjøre i 2009 hvis det nå er slik at det blir full liberalisering?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-06-09:
I denne saken om Posten har vi fått synliggjort hvor viktig symbolpolitikk kan være – en symbolpolitikk som hemmer gjennomføringen av gode og lønnsomme løsninger for alle, befolkningen i distriktene inkludert. Denne saken blir for meg en romantisering av statseide monopoler, en romantisering som vi i Venstre ikke kan være med på. Derfor vil vi stemme imot dette forslaget fra den rød-grønne regjeringen her i dag om å opprettholde eneretten til Posten Norge AS. De rød-grønnes hovedargument er at en liberalisering av brevposten ville ha gått ut over distriktene. Jeg vil understreke at dette er et skremselsbilde. Bondevik II-regjeringen ønsket å liberalisere markedet, men var samtidig helt klar på at enhetsporto og postomdeling seks dager i uken skulle bestå. Regjeringen Bondevik II ville også at regelverket skulle tilpasses særegne norske forhold. De rød-grønnes vedtak står i kontrast til gode erfaringer med liberaliseringen av Postens monopol på andre områder. Vi har fått en rekke nye tjenester, som f.eks. Post i Butikk. Dette har blitt en suksess over hele landet. Også kvaliteten på framsending av prioriterte brev har økt. Kundene er tilfredse, utleveringsfrekvensen er blant de beste i verden, og klagehåndteringen er godt kjent blant publikum. Jeg husker godt Senterpartiets kamp mot å legge ned postkontor. Alle postkontor skulle bevares! Tenk om vi fortsatt hadde sittet på alle de postkontorene nå – i vår elektroniske tidsalder. Vi må ta virkeligheten inn over oss og være framtidsrettede. Noe annet blir fryktelig dyrt. Det er også underlig at Regjeringen opprettholder Postens enerett, på tross av at Posten selv er imot dette. Det er et faktum at store deler av det norske postmarkedet allerede er åpent for konkurranse. Brevpost blir stadig sterkere utfordret av e-post, Internett og annen elektronisk kommunikasjon. Posten Norge AS kunne også ha høstet store fordeler av å oppnå tilpasninger og erfaringer i forkant av en utvikling som uansett kommer til å inntreffe som en følge av EØS-avtalen. Venstre deler ikke de rød-grønnes tro på at postmonopolene vil bestå i Europa, og at EU kommer til å reversere sin politikk om deregulering på området. En rettferdig konkurranse er positivt for alle. Særlig viktig er det at monopol- og konkurranseutsatt virksomhet ikke får drive side om side i samme selskap eller i samme marked. Regjeringspartiene hevder at konkurranse fra utenlandske postbedrifter i beskyttede hjemmemarkeder vil være en trussel mot Posten Norge i et liberalisert norsk marked. Det er riktig at beskyttede bedrifter er en trussel mot konkurranseutsatt virksomhet. At Posten Norge har enerett i ett markedssegment, er en konkurransefordel for Posten i andre markeder som er konkurranseutsatt her i landet. Dette går ut over konkurrentene til Posten Norge. Monopolers fall har tidligere gitt lavere priser for brukerne, et mangfold av nye tjenester og mange nye små og mellomstore bedrifter. Til slutt: På vegne av brukerne, på vegne av Posten Norge og på vegne av Postens konkurrenter beklager jeg og Venstre sterkt regjeringspartienes vedtak om å opprettholde Postens brevmonopol.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-06-09:
Jeg takker for det spørsmålet. Den beste måten å imøtekomme det på er at Posten styrker seg selv. Det gjør den best – og det sier de selv – ved fri konkurranse.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-06-09:
Jeg har et spørsmål til statsråden: Hvilke erfaringer har statsråden med den konkurransen som er på post over 50 gram?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-06-09:
Jeg beklager det inntrufne. Det skal aldri skje igjen. Venstre ser at det er behov for økt satsing på fylkesveinettet. Derfor er det bra at Fremskrittspartiet har fokusert på dette, selv om vi ikke kan støtte måten de ønsker å løse denne utfordringen på. Vi har også sett at statsråden er svært opptatt av fylkesveiene våre, og at hun har lovet mye i denne sammenheng både i valgkampen og nå som statsråd. Dette ser vi fram til skal realiseres. Store deler av fylkesveinettet vårt er ikke dimensjonert for dagens trafikk. Venstre er sterkt bekymret for at etterslep på veivedlikehold og trafikkøkning kan få store konsekvenser for bl.a. trafikksikkerheten. Venstre mener derfor det må satses på veivedlikehold, særlig av trafikksikkerhetshensyn. Det er derfor behov for en gjennomgang av hvordan denne utfordringen kan løses uten at fylkeskommunens økonomi kveles. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre foreslår derfor i dag at det utarbeides en plan for utfordringer på fylkesveinettet. Jeg merket meg som sagt at enkelte regjeringspartier gikk offensivt ut i valgkampen og lovet bedre fylkesveier. Da er jeg forundret over at de ikke støtter dette forslaget. Jeg har god kunnskap om forholdene på fylkesveiene i Akershus fylkeskommune. Skolebarn må kjøres korte strekninger fordi det er livsfarlig å ferdes på enkelte veier. Denne kjøringen genererer enda mer trafikk, så dette er en ond sirkel. Fylkesveiene er ikke dimensjonert for dagens trafikktetthet. Årsaken til dette uføret i Akershus er bl.a. elevveksten i videregående skole. Økonomien er spesielt stram på grunn av økende tilflytting til fylket, med en elevvekst på rundt tusen elever pr. år. Dette sluker det meste av pengene til fylkeskommunen. Utdanning, som er lovpålagt, tar 66,5 pst. av Akershus’ midler, mens samferdsel sitter igjen med ca. 16,5 pst. – og dette skal gå til veivedlikehold, kollektivtrafikk, trafikksikkerhet osv. Akershus er i den situasjonen at det får verken storbymidler eller regional utviklingsstøtte og følgelig kommer svært dårlig ut. I den siste utgaven av «Vegen og Vi», utgitt av Statens vegvesen, kan vi lese om trafikkutviklingen i prosent pr. fylke, prognoser og reelle økninger. Det er skremmende å se hvordan disse tallene spriker. Dette må vi ta på alvor. Og med den rørende tverrpolitiske enigheten jeg tror vi kommer til å møte her i dag, ser jeg ingen grunn til at dette ikke skal skje. Nå avventer vi initiativ fra Regjeringen i neste års budsjett.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-06-09:
Jeg ser i avisen «Vegen og vi» at samferdselsministeren nå har satt i gang et arbeid med å få laget mer realistiske prognoser for trafikkveksten på norske veier. Det er veldig bra. Vi ser at det er veldig store forskjeller mellom fylker når det gjelder prognoser og reelle økninger. De som kommer aller dårligst ut her, er Østfold, Akershus og Vestfold. Mitt spørsmål er: Vil statsråden love spesielle tiltak til fylker der spriket er størst mellom prognoser og reelle økninger? Er det det som er intensjonen med det arbeidet som nå er satt i gang?
Stein Knutsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-09:
Venstre har hele tiden vært tilhenger av liberalisering av postmarkedet. Venstre mener også at Posten skal høste store fordeler av å være i forkant av utviklingen i EU. Jeg spør om representanten fra Venstre kan peke på hvilke fordeler Posten Norge vil ha dersom utenlandske aktører med stor kapitalstyrke, som med stor sannsynlighet opererer med en base i et beskyttet hjemmemarked, etablerer seg i Norge for å konkurrere med Posten Norge?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-09:
Posten konkurrerer i Sverige og har òg starta eit arbeid i Danmark, med Regjeringa si velsigning. Posten konkurrerer i den delen av marknaden som òg er konkurranseutsett i Noreg, og som er den største delen av marknaden. Å konkurranseutsetje den resterande delen vil medføre ulemper for Posten i mange hundre millionar-klassen. Det heilt eksakte talet har ein ikkje, men eg har høyrt tal som varierer frå 300 mill. kr og oppover til det doble, og kanskje endå meir, for det som eineretten er verdsett til. Som sagt, Posten konkurrerer i den delen av marknaden i Sverige som òg er konkurranseutsett i Noreg, der Posten òg i Noreg sjølvsagt møter konkurranse frå aktørar frå andre land.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-09:
I motsetnad til den førre regjeringa har denne regjeringa eit offensivt arbeid inn mot EU for å kome tidleg inn i saker og påverke der me ynskjer andre vedtak enn det ein legg opp til. I denne saka har me store alliansar. Det er mange land som har reist sterk motstand mot full liberalisering av posttenestene, nettopp fordi ein ynskjer å sikre post til alle delar av landet. Eg har hatt møte med kommissæren med ansvaret for posttenestene i EU tidlegare i år, og møtte stor forståing for det norske synet. Eg har møtt min irske kollega og min engelske kollega. Eg har stadig møte med dei nordiske kollegaene mine, der eg òg tek opp dette spørsmålet og andre spørsmål som er vitale for den norske utviklinga. Så eg meiner at i denne saka har me eit aktivt arbeid på gang inn mot kommisjonen og inn mot andre europeiske land for å hevde det norske synet. Eg har òg invitert kommissær Barrot til Noreg. Eg har tenkt å ta han med meg langs kysten, vise han dei små kystsamfunna og seie at her har me faktisk postombering fem dagar i veka, og det har me intensjon om å fortsetje med.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-09:
Det er ingen tvil om at det er grunn til å rose Posten for å ha takla ei tøff omstilling. Ikkje minst har dei tilsette i Posten gjort ein stor jobb, i lag med leiinga, for å få dette til. Det er ulike roller å sitje og styre eit selskap og å sitje og styre eit land. Regjeringa er oppteken av på både kort og lang sikt å sikre at alle lokalsamfunna i dette landet har gode posttenester. Å ta vekk eineretten veit me vil medføre store kostnader for Posten. Den kostnaden kan me sjølvsagt kompensere for gjennom å kjøpe tenester, som me òg gjer på andre område. Me meiner at så langt det er mogleg, er det betre at ein finansierer dei såkalla ulønsame tenestene gjennom at Posten får anledning til å nytte midlar frå dei lønsame tenestene innanfor dette området. Me kan sjølvsagt ikkje subsidiere andre område med midlar ein har innanfor eit monopolbelagt område.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-09:
Det er nok litt vekslande erfaringar rundt om i landet med den konkurransen. Seinast i valkampen i fjor kom partiet Høgre i Vik kommune med sterk kritikk av Posten fordi dei ikkje fekk levere inn sitt valkampmateriell i Vik, men måtte bruke ein heil dag på å reise til Sogndal for å få levert det inn. Det er eitt eksempel. Eg har fått meldingar frå bedrifter i Utkant-Noreg som føler at det er vorte lang veg for innlevering og ulike typar tenester. Det har eg teke opp med Posten. Posten er obs på det og ynskjer å gjere noko med det. Det er eit lite teikn på akkurat det som me er opptekne av å hindre, nemleg at næringslivet og fastbuande i distrikta skal få dårlegare tenester enn det ein har i sentrale strok.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-09:
Hovudårsaka til at denne regjeringa har lagt fram denne saka, som me då får tilslutning til i Stortinget i dag, er å sikre at vanlege folk, forbrukarar, og ikkje minst distrikta, skal få like gode tenester som i sentrale strøk. Eg er usikker på om eg forstod spørsmålet heilt rett, for å vere heilt ærleg. Eg skjøner ikkje kva dette har med solidaritet til dei tilsette på svenske postkontor å gjere. Men fakta, slik eg får dei framstilt, er at ein konkurrerer innanfor dei områda som òg er konkurranseutsette i Noreg, og slik sett kan den svenske posten konkurrere i Noreg på likeverdige vilkår. Det er mogleg at eg misforstod deg, og då må du kanskje få presisere spørsmålet.