Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-09-22:
Jeg har i de siste tre årene hatt den store glede å diskutere en hel rekke temaer i denne sal med representanten Tore Nordtun. Og det er sånn når Tore Nordtun diskuterer noe og han har en dårlig sak: Jo dårligere sak han har, jo høyere snakker han fra denne talerstolen. I dag snakket Tore Nordtun veldig høyt. Jeg noterte meg senere, under Inge Ryans innlegg, at han snakket atskillig roligere. Kanskje er det fordi Inge Ryan i denne saken har satt tommeskruene på Tore Nordtun. Samtlige av posisjonens talsmenn snakker om robusthet. Både politisk og juridisk robusthet har vært nevnt. Representanten Nordtun nevnte også at dette var en historisk dag. Ja, dette kunne ha blitt en historisk dag, for et samlet storting kunne ha stemt for ett felles hjemfallsinstitutt i dag. Denne forhandlingsviljen - det går ikke an å kalle det forhandlingsvilje, man kan kalle det forhandlingsuvilje - opposisjonen i sin kompromissvilje ble møtt med, viser meg at Regjeringen ikke var interessert i å få et politisk robust hjemfallsinstitutt vedtatt her i dag. De var mer opptatt av juridisk flisespikkeri. Og at Regjeringen ikke har hatt en formell eller en uformell konstultasjon med ESA, viser bare at det stemmer. Men så er det jo slik at det etter sigende er mer juridisk robust. Representanten Tore Nordtun - nok en gang - går ganske langt i å påstå at posisjonens juridiske rådgivere er kjøpt og betalt. At man ikke reagerer på et slikt utspill fra talerstolen, overrasker meg. Men så sier han at regjeringsapparatet, altså byråkratiets ekspertise, for det første er uhildet og også, tilsynelatende, i verdensklasse. Nå kan jeg nevne at den juridiske bistanden vi har fått, delvis ved hjelp av Norsk Industri, er fra dr. juris Erling Hjelmeng ved Universitetet i Oslo - bare slik at den mannen som er blitt beskyldt for en slik ting i dagens debatt, også har fått et navn. Hjelmeng hevder altså at opposisjonens forslag, inkludert utsatt hjemfall, vil stå seg i forhold til ESA og EØS-avtalen. Deler av posisjonen, altså Arbeiderpartiet, sier i hovedsak at dette er han blitt presset til å gjøre, mens SVs representanter og statsråden sier at dette er veldig bra. Når det gjelder Erling Sande, vet jeg ikke hva han sier. Jeg prøvde å følge godt med, men jeg vet ikke om han følte seg tvunget til dette, eller om også han mener at dette er en veldig god ordning. Det håper jeg at Sande korrigerer senere, så skal jeg prøve å følge enda bedre med ved neste korsvei. Professor Sejersted er altså ikke en del av statsforvaltningen. Han er ansatt ved UiO. Jeg går ut fra at om han ikke er kjøpt og betalt, har han i hvert fall fått betalt for de tjenestene han har ytt. Men representanten Ryan og statsråd Riis-Johansen sa at man i 2005 var sikker på at hjemfallsinstituttet ville stå seg; den gang ville hjemfallsinstituttet stå seg. Men hvem var det som hadde fortalt Regjeringen at det var slik? Det var professor Sejersted. Professor Sejersted sa at det gamle hjemfallsinstituttet ville stå seg. Det er ham Regjeringen henviser til med hensyn til at Regjeringen har rett, og at opposisjonen tar feil. Da rinner dette meg i hu: Når det gjelder klimakvoteloven, som vi behandlet her rett før sommeren, sa jeg fra denne talerstolen - i en sak som jeg hadde jobbet mye med - at det vi vedtar nå, kommer ikke ESA og EØS til å akseptere. Så gikk det noen måneder, og så kom det et brev. Med det samme vi er inne på dette sporet: Hvis Regjeringen trenger juridisk kompetanse, er jeg for så vidt tilgjengelig for å bistå. Men vi vet alle hva som skjedde. Riis-Johansen hadde et veldig godt sitat på det, at vi tapte så det gjorde vondt. Etter råd fra Sejersted tapte Regjeringen så det gjorde vondt, ikke bare når det gjelder klimakvoteloven, som Sejersted ikke hadde noe med, men også når det gjelder ESA og hjemfall. Så kommer Sejersted, som er den uhildede eksperten som Tore Nordtun viste til, til høring i komiteen som representant for statsforvaltningen og snakker 6 minutter om politikk og i 3,5 minutter om jus. Så hvor uhildet og i tråd med statsforvaltningens prinsipper det er, vet ikke jeg. Arbeiderpartiet er vant til samrøre, så det at man opplever slikt der, kan jeg forstå. Men jeg opplever at det er grunn til å sette spørsmålstegn ved den juridiske kompetansen Regjeringen har benyttet, særlig når man i tillegg ikke har tatt det opp med ESA. Så sier man at naturressursene skal være under norsk kontroll. Jeg er medlem av et parti som har stor tro på kapitalkreftene. Jeg har veldig stor tro på kapitalkreftene, men at kapitalkreftene klarer å flytte regnet ut av Norge og til et annet land, har jeg liten tro på. Jeg tror at den vannkraften vi produserer i Norge i dag, kan skattlegges og brukes til beste for det norske samfunnet, uavhengig av hvor stor andel av den kraften som er eid av det offentlige, av fylkeskommuner, av private, av staten osv. Men det som kan flyttes ut av landet, er jo norsk industri. Og effekten av å flytte et aluminiumsverk ut av landet er jo at klimautslippene fra ett produsert tonn aluminium øker fra tre til 20 ganger i snitt - det er vel syv ganger for hvert eneste tonn. Det må jo være en ufattelig dårlig klimapolitikk. Nå i dag har jeg forstått det slik at den viktigste saken for Regjeringen er ikke lenger klima, men hjemfall, og det har jeg virkelig ikke hatt inntrykk av så langt i denne perioden. Så reagerer jeg sterkt på den latterliggjøring som enkelte av posisjonens representanter prøver seg på i forhold til Hydro Karmøy. Hydro Karmøy er «bare» én bedrift, men det er en viktig bedrift for det området den ligger i, og den er også et symbol på noe mye, mye større. Man snakker om at det er vannkraften som har produsert velferden i Norge, men det er jo ikke vannkraften - det er jo ikke lyset i husene til vanlige folk - som har produsert velferden i Norge. Det er det faktum at vi har brukt elektrisiteten til å produsere industriprodukter i Norge som har skapt velferden vi alle sammen i dag nyter godt av. Denne industrien er nå i stor fare. Det er bare for aluminium snakk om elleve verk, 5 000 ansatte og 35 milliarder kr i eksportinntekter. Så er det noen som spør: Vil Hydro Karmøy legge ned? Det har jo Regjeringen pålagt Hydro Karmøy å gjøre. Hydro Karmøy har fått beskjed fra Miljøverndepartementet om at de ikke får flere dispensasjoner fra det regelverket de driver etter i dag, før de gjør investeringsvedtak. Så det er ingenting å diskutere; Hydro Karmøy vil bli nedlagt - hvis Regjeringen holder ord. Og det blir neppe investert så lenge man ikke har tilgang på kraft. Den kraften kommer ikke. Så er jeg glad for én ting som er slått fast i dag, at kraft fra offentlig eide kraftverk ikke kan selges til industrien for noe annet enn markedspris. Det har vi slått fast i dag. Før jeg går inn for landing, må jeg si at når jeg hører særlig representantene Ryan og Thorkildsen snakke om hvor fælt det er med privat eierskap - for i dag er vi jo, hvis det går an å si det slik, blitt tutet ørene fulle med at privat eierskap er en uting - og SV i dag samtidig stemmer for en ordning som gjør at private kan kjøpe en tredjedel av norsk kraftproduksjon, har jeg ikke fått med meg at det er lagt noen begrensninger på om de er fra USA, Jemen eller Toten, hadde jeg nær sagt, slik at her går SV inn for å øke det private eierskapet fra dagens 12 pst. til inntil 34 pst. Jeg er for så vidt glad for det, men jeg ser ikke helt at det henger sammen med retorikken som SV ellers kjører i denne saken. Så tilbake til historisk dag. Det blir ikke, etter min oppfatning, den historiske dagen som Tore Nordtun er ute etter, fordi posisjonen sier nei til enstemmig oppslutning om hjemfallsinstituttet i dag. Men det er en historisk dag fordi Arbeiderpartiet tar fram storslegga og slår den første spikeren i kisten til norsk industri.