Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
I trontalen lovet regjeringen å satse på klima. Statsminister Erna Solberg sa bl.a. følgende i Stortinget 7. oktober: «Økende utslipp globalt gjør behovet for handling stadig mer akutt.» Ja, det var godt sagt. Statsministeren ble etterfulgt av Høyres Nikolai Astrup som sa følgende: «Nå viser vi at i regjering leder vi an i det grønne skiftet. Det er det en konservativ regjering skal gjøre.» Dagen derpå fikk vi presentert regjeringens budsjettforslag. Det er sjelden det er så langt mellom hva man sier, og hva man faktisk gjør. Det var ikke et grønt budsjett. Det var ingen satsing på klima. Løftene om å satse på klima ble avlyst av finansministeren idet hun entret Stortingets talerstol. Alle partier utenom regjeringspartiene har tatt et større klimapolitisk ansvar gjennom sine alternative budsjetter enn hva regjeringen faktisk gjorde. Det er ingen tvil om at Høyre og Fremskrittspartiet er ytterpunkter i norsk klimapolitikk. At Høyres Nikolai Astrup nå forsøker å avvise dette, hjelper lite – det rekker å gå tilbake til 8. oktober og se på reaksjonene etter den tid. Så har vi fått et forlik. Jeg vil gi honnør til Venstre og Kristelig Folkeparti for det de har fått til. Det er vanskelig å flytte et ytterpunkt, hvor deler av ytterpunktet fremdeles nekter å anerkjenne de menneskeskapte klimaendringene. Det var kanskje det statsministeren tenkte på da hun avga følgende uttalelse: Det er tøffere å stå på for klimaet i en regjering hvor noen ikke er så opptatt av det. Men i sum er det ikke blitt et grønt budsjett, slik klima- og miljøministeren sa her i dag. Noen hevder sågar at man har forsterket klimaforliket. Det er med respekt å melde feil. Klimaforliket er uendret, og det ser ut som regjeringen vegrer seg for å komme til Stortinget og invitere til et nytt klimaforlik. I dette budsjettet er det heller ingen start på utslippskutt fram mot 2020 eller en start på veien mot lavutslippssamfunnet. I dag hører vi i debatten at klima- og miljøministeren inviterer næringslivet til å delta i det grønne skiftet. Jeg tror næringslivet ville vært mer stimulert til å delta i et grønt skifte med Arbeiderpartiets budsjettforslag, hvor både miljøteknologiordningen, klimateknologiordningen og fokus på gründere gjennom en vekstpakke er sterkere fokusert enn i forliket. Budsjettrealisme er også blitt omtalt i debatten i dag. Kjøp av klimakvoter har vært tema fordi denne posten i budsjettforliket er nullet ut. Høyres parlamentariske leder sier i dag at dette er realistisk budsjettering, mens klima- og miljøministeren har vanskelig for å svare på Åsmund Aukrusts spørsmål i replikkordskiftet. Da vi spurte klima- og miljøministeren i spørretimen sist onsdag om dette, svarte Tine Sundtoft: «Det er ikke denne statsrådens stil verken å lange ut mot egen regjering eller å lange ut mot Stortinget.» Ja, bedre kan det egentlig ikke sies. Jeg har stor forståelse for at statsråd Sundtoft valgte å tie, selv om det ikke kan være lett – selv for en sindig sørlending. Helt til slutt: Fallende oljepris og oljeselskaper som strammer inn, har skapt en vanskelig situasjon for mange som jobber i den oljerelaterte delen av norsk næringsliv. Jeg registrerer at statsministeren omtalte dette i sitt innlegg tidligere i dag. Et virkningsfullt tiltak som ville hatt effekt umiddelbart, ville vært om man gjennomførte det et tilnærmet samlet norsk næringsliv etterspør, nemlig å gjøre om på de urimelige og svært krevende endringer som dagens regjering har gjort i permitteringsregelverket. Det ville avhjulpet veldig mange bedrifter som nå er i en kritisk situasjon med tanke på å miste sårt tiltrengt kompetanse i framtiden. Men nei, selv ikke dette enkle og selvsagte tiltaket får tilslutning i regjeringen. Oppsummerer vi det vi skimter av retning i statsbudsjettet, er det en regjering som tar Norge i feil retning, ikke bare på kort sikt, men dessverre også på lang sikt.