trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
«Bemanningssituasjonen og rekrutteringen av sykepleiere og annet helse- og omsorgspersonell vil være svært viktig i årene som kommer, særlig sett i lys av den kommende eldrebølgen. I dag har en sykepleier med tre års høyere utdanning i snitt en startlønn på 280 000 kr. Hva er statsrådens vurdering i forhold til å bruke lønn som incentiv for å få rekruttert og beholdt denne yrkesgruppen i pleie- og omsorgssektoren?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Jeg takker statsråden for svaret, selv om jeg hadde håpet på en noe mer positiv holdning når det går på det å bruke lønn som et incitament. Det er altså slik i dag at Sykepleierforbundet frykter at 12 000 sykepleiere kan forsvinne til det private næringsliv. Vi ser at søkningen til helsefagene går tilbake i skolene. Går man inn på en gruppe som kliniske ernæringsfysiologer, ser man at 40-50 pst. av denne yrkesgruppen som utdannet seg for åtte-ti år siden, har gått inn i det private næringsliv. Når vi vet at vi har en stor eldrebølge foran oss, burde vi bruke lønn som et incitament. Jeg håper å kunne få et noe mer positivt svar relatert til saken. Det er nemlig slik at man ønsker å ansette 10 000 flere, men da må man også bruke noen incitamenter for å få det til. Kan statsråden komme med noe mer konkret?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Jeg synes det er litt kjedelig og trist å høre at statsråden har en såpass passiv holdning. Én ting er at vi trenger veldig mange omsorgsarbeidere i Norge. En annen side av saken er at den rød-grønne regjeringen egentlig kan, hvis den vil, vedta hva som helst som er relatert til saken. Når man vet at omsorgsarbeidere i dag ikke er reelt likestilt med arbeidskraft bestående av menn, burde man jo i hvert fall tro at man var interessert i å rette opp denne mangelen på likebehandling som helt åpenbart er til stede i dag. La meg si at det er litt trist at man på sett og vis snakker med to tunger: Man ønsker å ha likestilling, men i realiteten gjør man ingenting med det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Jeg er enig med representanten i at personellsituasjonen i omsorgssektoren er en stor utfordring i åra som kommer. Dette ble bl.a. omtalt i St.meld. nr. 25 for 2005-2006 om framtidas omsorgstjenester, som ble behandlet i Stortinget for litt over ett år siden. Vi står overfor et økende behov for personell og kompetanse, både i forhold til kapasitet og i forhold til tverrfaglighet. Lønn er ett av flere virkemidler for å rekruttere og beholde personell i helse- og omsorgssektoren. Andre virkemidler er arbeidsmiljø, fagmiljø, karrieremuligheter og kompetanseutvikling. Til forskjell fra de andre virkemidlene er lønnsvilkårene til de ansatte som kjent et resultat av lønnsforhandlinger mellom partene i arbeidslivet. Omsorgsyrkene er kvinnedominerte yrker. Regjeringa nedsatte i 2006 Likelønnskommisjonen, som bl.a. skulle se på effekter av det kjønnsdelte arbeidsmarkedet og vurdere hva som kunne bidra til å redusere lønnsforskjellene mellom kvinner og menn. Denne kommisjonen avleverte sin rapport til barne- og likestillingsministeren 21. februar i år. Regjeringa har satt arbeidet med å møte personellutfordringene i de kommunale omsorgstjenestene høyt på sin dagsorden. Styrkinga av kommuneøkonomien har lagt til rette for at vi skal nå målet om 10 000 nye årsverk med relevant fagutdanning i omsorgssektoren innen utgangen av 2009. I tillegg lanserte Regjeringa i St.meld. nr. 25 en egen kompetanse- og rekrutteringsplan for de kommunale omsorgstjenestene, Kompetanseløftet 2015. Kompetanseløftet har som hovedmål å sikre de kommunale omsorgstjenestene tilstrekkelig, stabil og kompetent bemanning. I de første åra er hovedmålene å heve det formelle utdanningsnivået i sektoren, sikre en bruttotilgang på om lag 4 500 helsefagarbeidere pr. år, skape større faglig bredde med flere faggrupper og økt vekt på tverrfaglighet, styrke veiledning, internopplæring og videreutdanning, og å bidra til målet om 10 000 nye årsverk. Det er en god dialog mellom helse- og omsorgsmyndighetene og utdanningsmyndighetene om å sikre en god kapasitet på utdanninger innenfor helse- og sosialutdanningene. Arbeidet med å sikre omsorgssektoren god tilgang på personell er i tillegg avhengig av at kommunene er dyktige til å rekruttere og beholde ansatte i egen sektor, og til å gjøre yrket attraktivt for ungdom og voksne som står overfor et utdanningsvalg. Deler av omsorgssektoren sliter nok noe med et dårlig omdømme. Den beste måten å rekruttere og beholde kvalifisert personell på er å kunne tilby nyskapende og spennende arbeidsplasser, og å greie å synliggjøre dette. Mange kommuner lykkes med det, men ikke alle. Regjeringas satsing på kompetanse er en del av et felles løft for omsorgssektoren, der statlige myndigheter, kommuner, arbeidstakere og utdanningsaktører må spille på lag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Da Regjeringa varslet at den i samarbeid med kommunene ville jobbe for å få til 10 000 flere årsverk i denne viktige sektoren i løpet av 2009, var det flere av våre politiske motstandere som «bleste» litt, som vi sier i Engerdal, av det løftet. Nå tyder alt på at vi kommer til å oppfylle det - og kanskje også overoppfylle det. Langt flere av de nye årsverkene enn det som er tilfellet i dag, kommer til å ha fagutdanning - i dag er en stor andel ufaglærte. De gjør sjølsagt en god jobb allikevel, men de må få mer påfyll kompetansemessig, fordi de som trenger hjelp, er sjukere. Når det gjelder lønn, er jeg helt sikker på at representanten Fredriksen veldig godt vet at lønn ikke er noe Regjeringa bestemmer. Det bestemmes ved forhandlinger mellom partene i arbeidslivet, og det ville ha vært galt av meg som helseminister å kommentere pågående lønnsforhandlinger. At lønn er ett av flere virkemidler for å tiltrekke seg folk og beholde dem, er sikkert, men hvordan dette skal se ut, er altså en sak for partene i arbeidslivet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Det er ganske utrolig å høre representanten fra Fremskrittspartiet si at ikke Arbeiderpartiet og denne regjeringa er opptatt av likestilling. Jeg trur ikke jeg skal si mer om det. Det er vanskelig for meg å gjøre noe med at representanten Fredriksen synes dette er både kjedelig og trist, men at det i denne regjeringa er noen passiv holdning til likestilling og til det å rekruttere folk til omsorgssektoren, er faktisk helt galt. Det var vi som satte ned Likelønnskommisjonen. Det er vi som har lagt fram en egen plan for hvordan vi skal få flere inn i sektoren og gi dem mer kompetanse i åra framover. Det er vi som har lovt - og som nå bidrar til gjennom en betydelig sterkere satsing på kommuneøkonomien enn det den regjeringa som Fredriksen og hans parti støttet i forrige periode, hadde overfor kommunene - at det i denne sektoren skal komme flere dyktige fagpersoner med mer kompetanse, som vi absolutt trenger. Vi har også lagt opp til at vi skal få et tilstrekkelig antall læreplasser for helsefagarbeidere. Vi har rekrutteringstiltak for helsefagarbeiderutdanninga. Vi kvalifiserer nå helt konkret voksne helsefagarbeidere - og sånn kunne jeg fortsatt med en lang rekke konkrete tiltak. At det karakteriseres som «passivitet», betyr i hvert fall at Fremskrittspartiet og denne regjeringa legger to forskjellige ting i det ordet - passivitet er det faktisk ikke.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-23:
«Det har i mange år vært et alvorlig problem med et altfor høyt antall reinsdyr i store deler av Finnmark. Finnmarksvidda er nedbeitet, og dyrene er så avmagret at de ikke tåler å bli transportert til slakting. Situasjonen er svært alvorlig for miljøet, dyrevelferden og kjøttkvaliteten. Hva vil statsråden gjøre for å få slutt på den uverdige situasjonen?»
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-23:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Det er positivt at det er satt i gang tiltak, men statsråden viste også til at det har vært jobbet med slike tiltak gjennom mange år uten at vi har fått den nødvendige effekten. Jeg håper nå inderlig at det blir gjort noe mer konkret. Er det nå slik at statsråden stort sett er fornøyd når det gjelder beiting, og at det ikke lenger er overbeite på Finnmarksvidda med de tiltakene som en nå har satt i gang?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-23:
Slik situasjonen er i dag, er det mangel på reinsdyrkjøtt i både butikker og restauranter. Butikkene har ikke kjøtt for salg, og restaurantene tar det av menyen, og vi ser nå også at det som blir slaktet, er av dårlig kvalitet. Har statsråden tenkt på en mulighet, på noe som kan bidra til at disse næringene får tak i kjøtt? Er det noe vi kan gjøre midlertidig, muligens importere til redusert toll? For den tollsatsen som ligger der i dag, er ganske høy og overhodet ikke akseptabel i forhold til pris.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-04-23:
Nei, jeg har definitivt ikke tenkt å lene meg tilbake og si at ting er i sin skjønneste orden når det gjelder reinbeiteutfordringene på Finnmarksvidda. Det jeg allikevel mener det er viktig å fokusere på i den forbindelse, er at vi er på rett vei, og at vi begynner å se effekten av solid jobbing for å få økologien og bærekraften opp og fram som noe viktig i reindriftspolitikken. Det at vi har lagt om tilskuddssystemet, slik at vi premierer uttak av dyr, å få dyr ut av flokken, til slakteriet og ut i butikken, har vært et veldig viktig tiltak, og det at vi nå har en reindriftslov, som Stortinget nylig har vedtatt, og som gir oss bedre muligheter til å gå inn og styre reintallet hvis det viser seg å være for høyt, mener jeg er usedvanlig viktig for framover å bli enda bedre når det gjelder reindriftspolitikken. Så summen av dette, at vi nå ser at beitene på Finnmarksvidda er i bedring, at vi har iverksatt noen tiltak, og at vi har en sanksjonsmulighet framover som vi ikke har hatt før, gir håp om og tro på at dette er ei næring i bedring.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-04-23:
Det er jo et litt annet tema enn i spørsmålet, men jeg skal svare på det: Situasjonen vil være den at hvis vi setter ned tollen og sånn sett setter ned prisen i markedet i Norge på reinkjøtt, vil det bli mindre lønnsomt å slakte rein på vidda i Finnmark. Lønnsomheten i næringa vil gå ned. Vi vet at kulturen i deler av reindriftsnæringa er slik at hvis lønnsomheten er dårlig, samler reindriftseierne kapital gjennom å holde dyra i flokken. Det betyr at det dårligste tiltaket vi nå kan sette inn overfor næringa, er å svekke lønnsomheten, svekke incitamentene til å ta dyr ut, få dyr på slakteriet og ut i butikken. Jeg er nok, med all respekt, relativt sikker på at det tiltaket som representanten Røbekk Nørve her foreslår, vil være det minst egnede tiltaket for å bidra til en positiv utvikling på Finnmarksvidda og få dyr ut og sørge for en økologi i balanse på denne vidda.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Fremskrittspartiet har foreslått å gi Arbeidstilsynet større kontrollansvar og mulighet til å fremme pålegg til skoleeier for å sikre elevenes arbeidsmiljø. På 8 år har Arbeidstilsynet stengt 128 skoler fordi det er fare for liv og helse. Statsråden har avvist at Fremskrittspartiets forslag har noe for seg og vil hvile seg på eksisterende lovverk. Hvorfor ser ikke statsråden behov for raske og konkrete endringer, og hvorfor aksepterer statsråden at mange elever daglig utsettes for et helsefarlig arbeidsmiljø?»
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg er glad for at undersøkelsene kommer, og for at de skal bli fulgt opp. Bakgrunnen for at Fremskrittspartiet har fremmet dette forslaget og bakgrunnen for dette spørsmålet er jo at dagens ordning fungerer for dårlig. I Tønsbergs Blad i dag er det et eksempel fra Horten kommune. Overskriften er «Muggsopp for millioner». Der står det: «Så langt er regningen oppe i 75 millioner kroner. Kommunen har budsjettert med ni millioner. Muggsoppen skaper hodebry for Horten kommune.(…) En kombinasjon av eldre bygninger, dårlig vedlikehold, dårlige bygningsmessige konstruksjoner og økt fokus på inneklima, vil gi kommunene økonomiske utfordringer i mange år fremover.(…) Soppjegerne i Eurosafe er imidlertid ikke overrasket. Dårlig vedlikehold er et generelt problem. Kommunene sliter med små bevilgninger, i tillegg blir vaktmestrene nedprioritert.» (…) (…) Dette er i en situasjon der den sittende regjering har fjernet rentekompensasjonsordningen. Det foreligger ingen statlige incitamenter eller økonomisk hjelp til kommuner som sliter sterkt med å bedre elevenes inneklima og arbeidsmiljø. Vil statsråden nå gjøre noe med dette?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Til det siste ber jeg bare statsråden lese forslaget på nytt. Det er en åpenbar misforståelse at flytting av ansvar er det eneste tiltaket. Jeg opplever at statsråden gjør det han ofte gjør, nemlig at han ikke tar det ansvaret han har som kunnskapsminister. Han skyver ansvaret fra seg ned til den enkelte kommune, f.eks. Horten. Han innledet svaret sitt på det første spørsmålet med å si at ikke én elev bør oppleve å ha et helseskadelig miljø. Dette er alvorlig. Muggsopp skiller ut gasser og giftstoffer som kan være skadelige. Soppsporer kan føre til bl.a. utmattelse, immunsvikt, astma, allergier, øye- og luftveisproblemer og hodepine. Enkelte muggsopparter kan føre til kreft og nyresvikt. Dette er for alvorlig til at man hele tiden kan skyve ansvaret nedover og vente på nye forklaringer. Jeg vil utfordre statsråden på nytt: Hvordan vil statsråden nå sikre at det ikke skal være én elev i dagens skole som skal oppleve et helsefarlig og skadelig arbeidsmiljø?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-23:
Ja, det er eit stort problem at elevar rundt omkring i Noreg opplever eit fysisk og eit psykososialt skulemiljø som dei ikkje bør oppleve. Det er ingen tvil om at dei som ikkje sørgjer for eit akseptabelt fysisk skulemiljø, bryt lova. Det er vi nøydde til å jobbe systematisk med. Då må vi vere villige til å bruke pengar på å pusse opp skulebygg. Den ordninga som vi har hatt over ein del år, har bidrege til oppussing av langt over 1 000 skulebygg over heile Noreg. Så er vi nøydde til å sjå på korleis kommunane og fylkeskommunane betre kan prioritere vedlikehald av bygningane sine, og vi er nøydde til å føre eit betre og meir effektivt tilsyn. Det som har overraska meg litt, er at Framstegspartiets svar er flytting av ansvar mellom to institusjonar. Regjeringa trur at både auka midlar, auka fokus på kommunane og betre tilsyn er svaret.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-23:
Elevane i Horten og alle andre stader i Noreg kan føle seg trygge på at dei har meg og Kunnskapsdepartementet i ryggen for å slåst for eit best mogleg skulemiljø, og at alle skal få oppfylt sine rettar. Vi har styrkt løyvingane til kommunar og fylkeskommunar i Noreg kraftig. Frå nedturen under den førre regjeringa har pila snudd til forbetringar. Løyvingane har òg gått til vedlikehald mange stader i Noreg. Så har vi òg i denne perioden hatt ei rentekompensasjonsordning, som no er gått ut, som har bidrege til oppussing av mange skulebygg. Eg er oppteken av at vi må sjå på dei prioriteringane som ein gjer når det gjeld vedlikehald rundt omkring. Ikkje minst må vi vere opptekne av at det tilsynet som vert ført, dei kontrollane og sjekkane som vert gjorde, vert betre og meir effektive, slik at feil vert avdekte, og at ein så følgjer opp med oppretting. På den måten kan vi forbetre det fysiske skulemiljøet for elevar i Horten og andre stader i Noreg.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-07:
Først en liten kommentar til representanten Leirsteins angrep på statsministeren. Jeg tror han har hørt dårlig etter og kjenner statsministeren dårlig hvis han tror at statsministeren slår rundt seg med titalls milliarder kroner på ett enkelt års budsjett. Det han snakket om, var den neste nasjonale transportplan. Så statsministeren har sine ord i behold ved at vi nå for dette året legger opp til en overoppfyllelse av den nasjonale transportplanen vi er i ferd med å gjennomføre, før vi får en ny. Så må jeg si at jeg gleder meg til Fremskrittspartiet legger fram sitt alternative statsbudsjett, for her røyk det ut mange milliarder. Det er riktig, som representanten Leirstein sier, at vi kan prioritere å bruke mange milliarder kroner på skatte- og avgiftsletter nå. Det ville kanskje blitt noen hundre kroner på hver av oss i måneden. Det ville hjulpet veldig lite for dem som nå føler seg utrygge på grunn av renten og arbeidsplassene sine. På alle andre viktige velferdsområder har jeg bare hørt overbud i forhold til det offensive budsjettet som Regjeringen selv har lagt fram. Derfor gleder jeg meg til å se alternativet, og så gleder jeg meg til at det ikke blir vedtatt, for det er å gamble med folks økonomi. Vi skal nemlig klare to ting nå når vi går ut av denne ekstraordinært sterke høykonjunkturen: Vi skal klare å ta vare på den lave arbeidsledigheten inn i en periode med lavere vekst. Samtidig må vi ikke bruke så mange oljemilliarder at vi ikke gir rom for lavere rente. Det er denne balansegangen vi nå følger når vi i statsbudsjettet ligger på 4 pst., slik som handlingsregelen sier. Vår regel for hvordan vi håndterer oljeinntektene, dreier seg om at vi i gode tider bruker litt mindre, og i dårligere tider bruker vi litt mer. For neste år har vi lagt oss på akkurat 4 pst. Vi mener at det treffer denne situasjonen veldig godt, tar vare på den lave arbeidsledigheten og legger til rette for rentenedgang.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-07:
Jeg tror at ledelsen i Høyre har måttet bestemme seg før jeg gikk på talerstolen i dag, for å be meg om å komme til Stortinget og snakke om finanskrisen, for jeg tror at alle de som hørte hva jeg sa, hørte at jeg snakket mye om hvordan dette budsjettet nå møter en utrygg situasjon for mange, og om hvordan vi skal legge til rette for at vi framover tar med oss både den lave arbeidsløsheten og den høye sysselsettingen og legger til rette for et lavere rentenivå. Når det er sagt, vil jeg si at jeg når som helst er beredt til å komme og diskutere andre forhold rundt finansuroen og hva slags virkninger den har for oss. Det kortsiktige arbeidet med tanke på det som nå er den største utfordringen med de kortsiktige svingningene, nemlig mangelen på likviditet i markedene, er det Norges Bank som nå håndterer meget offensivt, for å sørge for at vi får et finansmarked som snarest mulig fungerer. Men vi er en del av en internasjonal økonomi, og vi vet at det i disse tider er betydelig usikkerhet rundt dette. Jeg kommer når som helst. Så til angrepene på statsbudsjettet, for de er meget forutsigbare fra Høyre. Jeg lurer jo på hvor mange milliarder kroner Høyre ønsker å stramme inn på dette statsbudsjettet. Da vil jeg advare sterkt, og det er fordi vi er i en situasjon hvor vi tror at veksten for neste år blir rundt 2 pst., i 2007 var den på 6 pst. Vi har fire-fem år med meget sterk vekst bak oss. Det har ført til 200 000 - og mer enn det - flere i jobb bare fra 2005 og til nå. Å sørge for at samfunnet og alle enkeltmenneskene kommer seg helskinnet gjennom en slik betydelig omstilling, krever at man har en offensiv politikk som treffer. Det er det vi gjør når vi har ligget under i oljepengebruken i de årene vi har bak oss, fordi det var så gode tider. Nå ligger den på 4 pst., mens den under Bondevik-regjeringen lå over 4 pst., fordi da var det dårligere tider. Derfor er dette et godt, balansert budsjett.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-07:
For det første må jeg jo si at jeg er veldig enig i det representanten Syversen, på vegne av Kristelig Folkeparti, sier om sin og Kristelig Folkepartis vurdering av finanskrisen og den lærdommen som ligger i den. Og så var det vel antydninger til litt skryt innimellom? Det tar jeg selvfølgelig veldig begjærlig til meg på en dag da det kommer til å ule rundt ørene på oss - med mye annet. Jeg har også, må jeg si, blitt mye mer imponert over hva Kristelig Folkeparti klarte å få til når det gjaldt bistand, i forrige regjeringsperiode. Selv om man ikke nådde 1 pst. av BNI da, var det faktisk en opptrapping hele veien. Men når man kommer litt bak dørene, ser man at det faktisk har kostet ganske betydelig når det gjelder politiske prioriteringer. Så det skal Kristelig Folkeparti ha honnør for. Jeg er glad for at de kan glede seg sammen med oss i dag for at vi har nådd 1 pst. av BNI. Så til noen av de utfordringene som vi får. Når det gjelder eldreomsorg: Det Stortinget har som målsetting, ligger jo inne i budsjettet, nemlig 1 000 nye sykehjemsplasser eller omsorgsboliger. Jeg er helt enig i det representanten Syversen sier om de utfordringene vi har på demensområdet. Det er én viktig grunn til at kommuneopplegget er bedre enn det vi hadde planlagt, og varslet Stortinget om, fordi vi ser at stadig flere av de eldste eldre er demente. Vi vet at det er krevende både for den offentlige omsorgen og for de pårørende. Så til små og mellomstore bedrifter. Det er jo ikke slik at opplegget med hensyn til arveavgift og formuesskatt er dårlig nytt for små og mellomstore bedrifter. Da tror jeg ikke man har fått med seg hva slags satsreduksjoner som ligger. Vi halverer jo satsen på toppen og øker bunnfradragene, så når 90-95 pst. får lavere arveavgift etter dette budsjettet, vil det være gode nyheter for mange små og mellomstore bedrifter, og for generasjonsoppgjøret der. Så til slutt: Vi svarer selvsagt på alle spørsmål som måtte komme nå om budsjettet. Hvis det på noe tidspunkt skulle være sånn at vi mener at det er behov for ytterligere tiltak før Stortinget vedtar budsjettet, vil vi selvsagt umiddelbart henvende oss til Stortinget om det. Men jeg mener at dette budsjettet, tross all usikkerhet, treffer godt i forhold til det som er situasjonen nå, og som vi har visst om en stund, også før de siste ukene med dramatisk finansuro.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-07:
Jeg setter stor pris på den tonen som representanten Sponheim tar, for det er ikke tvil om at det er urolige tider med mye usikkerhet. De store linjene - det store bildet - i forhold til dette budsjettet har vi jo visst om i et års tid. Vi som må jobbe med dette hver dag, har jo visst at det var finansuro. Vi har ikke visst hvor dramatisk det kunne bli de siste ukene, men vi har hele veien visst at vi nå skulle lande denne høykonjunkturen på en slik måte at vi kom best mulig gjennom den. Da er det en balanse mellom arbeidsplasser og arbeidsløshet, det å passe på at den er lav inn i en tid med lavere vekst, samtidig som budsjettet skal legge til rette for lavere rente i en situasjon hvor pengemarkedsrenten drar rentenivået opp. Og dette er resultat av vår avveining av hvor den balansen må ligge. Det er fordi man ser at familier som har tatt opp store boliglån, som har strukket strikken langt, som har måttet etablere seg for første gang på det tidspunktet hvor boligmarkedet var på toppen, nå er bekymret og urolig. Den virkelig store utfordringen de kan få, er hvis en i familien har mistet jobben mens de har planlagt for to inntekter. Da er deres økonomiske situasjon helt annerledes. Og den balansegangen må vi derfor klare å treffe. Så i forhold til småbedriftene: Det er jo ikke slik at vi øker skattetrykket. Vi holder oss på nivået fra 2004. Men det er riktig, som Lars Sponheim sier, at vi foreslår at de som har aller mest i Norge, skal bidra mer. Og det er dessverre slik at når det gjelder arveavgiften, så er en viktig grunn til at den mangler legitimitet eller forståelse blant det norske folk, at folk ser at de absolutt rikeste har kunnet planlegge seg rundt arveavgift og ikke har betalt. Nå tetter vi de hullene, samtidig som vi tar hensyn til de små familebedriftene.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-10-07:
Jeg synes det er veldig, veldig hyggelig at finansministeren gleder seg til å lese Fremskrittspartiets budsjett. Alle de andre gangene hun har lest det, har jeg ikke sporet den gleden i hennes ansiktsuttrykk. Men dette kommer vi tilbake til når finanskomiteen skal presentere sin innstilling om noen uker. Det er selvfølgelig en god del muligheter i dette statsbudsjettet også for kutt og effektivisering. Derfor vil Fremskrittspartiet komme tilbake til det. Det at man bl.a. øker bistandsbudsjettet med 3 milliarder kr helt ukritisk bare for å nå 1 pst. av brutto nasjonalprodukt, virker mer som tallmagi og at man ønsker å oppnå et tall, enn at man ønsker å se på hva disse pengene faktisk går til. Så er man kjemisk blottet for å se på effektivisering i offentlig sektor. Man burde alltid holde øye med og se på om det innenfor statlig byråkrati, statlige direktorater, statlige departementer, offentlig sektor også er et effektiviseringspotensial. De samme effektiviseringskravene som privat næringsliv hver eneste dag må gå igjennom, bør også gjelde i offentlig sektor. Jeg nevnte i mitt innlegg i stad noen områder hvor vi føler at det er mangler. Det er klart at dette er områder som Fremskrittspartiet ønsker å prioritere. For det er bekymringsfullt når Regjeringen sier til det norske folk at nå vil de f.eks. oppleve en mye bedre eldreomsorg og en mye bedre skole, mens norske kommuner som har ansvaret for disse oppgavene - for det har jo ikke finansministeren - varsler at det trolig vil komme kutt. Vi har hatt et kraftig og godt lønnsoppgjør, som gir utslag i kommunesektoren, og det bekymrer meg at dette ikke bekymrer finansministeren. Nå hadde man mulighet til å gjøre noen store grep også innenfor samferdselssektoren, slik man faktisk lovte. Det er interessant at man lovte flere titalls milliarder kroner til vei i Nasjonal transportplan, for der ligger det jo allerede flere titalls milliarder til vei. Så så mye var det løftet verdt. Det er greit å gi løfter når man kanskje må ut av regjeringskontorene om ett år, slik at de løftene må innfris av eventuelt andre regjeringer enn av egen regjering.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-10-07:
Jeg tror ikke finansministeren kan ha hørt hva jeg sa i innlegget mitt, for jeg snakket ikke om å kalle inn finansministeren for å redegjøre for finanskrisen. Vi har lest i budsjettet at Regjeringen mangler svar i forhold til hvordan man skal skape trygghet for jobbene. Jeg understreket: Hvordan vil man begrense bankkrisen? Det er der finansministeren burde ha gitt noen tydeligere svar i dag på hvordan man vil begrense bankkrisen, som vi nå ser rulle nærmere Norge. Jeg sa heller ikke at Høyre nå varsler store kutt i statsbudsjettet. Jeg understreket tvert imot at det er vanskelig i dagens situasjon å si akkurat hvor krittstreken går i forhold til oljepengebruk. Det vil vi faktisk måtte trenge noen dager for å se på konsekvensene av. Det kritikken vår dreier seg om, er at den underliggende utgiftsveksten i budsjettet er for sterk, at man øker de offentlige utgiftene for sterkt, finansiert med skatteskjerpelser for næringslivet. Finansministerens svar til småbedriftene langs kysten vår, til de små og mellomstore bedriftene, til verdiskaperne og til arbeidsfolkene er at de skal få større byrder. I alle land rundt oss diskuterer man nå hvordan man skal bedre rammebetingelsene for bedriftene, men svaret fra Kristin Halvorsen er økt skatt. Jeg holdt på å si at nesten uansett hva man spør finansministeren om, så er svaret økt skatt. Men nå har vi fått dokumentert at det ikke blir mer velferd av økt skatt, og det blir heller ikke tryggere arbeidsplasser i små og mellomstore bedrifter, hvis finansministeren skal fortsette å øke skattene.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-07:
Takk for tilsvaret. Jeg har lyst til å komme inn på et viktig spørsmål, som i hvert fall var viktig for regjeringspartiene før de kom i regjering, nemlig fattigdomsbekjempelsen. Fattigdommen skulle fjernes med et pennestrøk. Vi snakket her om reguleringer som var nødvendige. Nå skal jeg gi en konkret beskrivelse av hvordan situasjonen er innenfor rusomsorgen, noe jeg betviler at regjeringspartiene egentlig ønsker å høre, men som de burde gjøre noe med. Her har man latt helseforetakene ta styringen i form av et beinhardt anbudsregime. Markedet rår, og det ene tiltaket etter det andre må gi opp, til stor fortvilelse for dem som trenger det. Det sier sitt når Frelsesarmeen ikke lenger er inne på den største helseregionens tilbud til rehabilitering av rusmiddelskadde. Det største paradokset er at mens plasser legges ned og mange års samarbeid avsluttes med et pennestrøk, går ventetiden opp. I Helse Sør-Øst står flere tusen i kø. Ventetiden for akutt behandling er nå tre måneder i snitt, mens det er en ventetid på fem måneder for langtidsbehandling. Hvis vi snakker om en satsing for dem som virkelig trenger det, må jeg si at dette er uverdig, og det er et system som har spilt fallitt. Det krever styring - politisk styring, ikke markedsstyring. Jeg håper at Regjeringen ikke lenger vil sitte stille og se på dette, og vi er med så langt vi kan, for å bidra til en helt annen situasjon for dem som virkelig trenger det. Vårt ønske om samarbeid for å løfte dem som trenger det mest, trenger ikke finansministeren å tvile på.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-07:
La meg først få gi uttrykk for at jeg forstår denne vanskelige avveiningen som er knyttet til arbeidsledighet, og jeg er helt sikker på at er det noe Regjeringen er veldig redd for før valget neste høst, er det en stigende - eller kanskje sterkt stigende - arbeidsledighet. Det er derfor det er så viktig å prøve å treffe rett akkurat nå. Er ekspansiviteten for stor, vil det fort gi et driv i økonomien i en tid hvor arbeidsledigheten ennå ikke er der - selv om skyene er ganske tunge rundt - og da vil det fort kunne bli en høyere arbeidsledighet enn det ellers måtte være. Det er derfor det etter mitt skjønn er viktig å gå veldig forsiktig ut nå, og så heller være klar enten gjennom høsten eller utover våren, og ikke minst i revidert nasjonalbudsjett, hvor en forhåpentligvis har en bedre oversikt over situasjonen. La meg likevel få gi uttrykk for at når det gjelder formuesskatt og skatteomleggingen, som i tallstørrelser ikke er veldig stor, sender vi et veldig målrettet signal til dem som tar på seg oppgaven med å være private eiere i Norge, og som vil komme enda dårligere ut i konkurransen med utenlandske kapitalister som eier i Norge, og selvsagt med staten som eier. Etter mitt skjønn burde vi stimulere flere til å ville eie norske arbeidsplasser og til å satse på norske arbeidsplasser og bedrifter framover, fordi det alltid i en nedgangskonjunktur, som vi ser ut til å gå inn i nå, også vil være et oppbrudd i økonomien når de nye jobbene og de nye bedriftene skal lages. La meg likevel få avslutte med å sende en oppfordring. Noe griper meg av og til mer enn de hjemlige forhold, og det var å høre statsministeren for vårt broderfolk i vest i går i krisemøte i Alltinget nærmest si at landet kan gå konkurs. Det er jo slik at blod er tykkere enn vann. Og jeg tror det gjorde noe med oss alle. Så jeg vil avslutte med en oppfordring til finansministeren og statsministeren om å ha tett kontakt med vårt broderfolk og med sine kollegaer i vest og se hva vi kan bidra med av kunnskap og innsikt, og kanskje muskler, for å sørge for at de kommer seg gjennom dette. Av og til så trenger naboer gode naboer.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-06-05:
Jeg vil gå inn på det som har med skjevfordelingen å gjøre. Vi har nå i lengre tid sett en debatt, både internt i de enkelte partiene, som statsråden selv var inne på, og ikke minst i media, om når og på hvilken måte man skal rette opp skjevfordelingen. Statsråden har i enkelte debatter og i enkelte intervjuer som jeg har lagt merke til, sagt at dette vil man komme tilbake til i forbindelse med budsjettet for 2009. Man har ikke tatt stilling eller sagt noe om hvordan disse tingene skal gjøres. Vi ser at særlig innenfor Helse Sør-Øst-regionen har man de største økonomiske utfordringene. Det vil si at man her vil ha svært store problemer hvis man får redusert bevilgningen for å gi til de andre. Kan statsråden her og nå gi klar beskjed om at ja, man vil gripe fatt i dette i budsjettet for 2009, og ja, man vil gjøre det ved å tilføre nye, friske midler og ikke redusere bevilgningene til Helse Sør-Øst?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-06-05:
Statsråden har en rekke ganger vist et engasjement for rusfeltet. Det synes jeg er svært prisverdig. Nå ser vi at man i Helse Sør-Øst-området i forbindelse med avtaleinngåelser om rusbehandlingsplasser - da snakker vi ikke om LAR-behandling, men rusbehandlingsplasser - har latt være å inngå avtale med Fossanåsen og har redusert ved Bue-Stiftelsen og ValdresKlinikken. Dette er et område der det faktisk er lange ventelister. Her har også ventetiden økt betydelig, som vi også hørte i representanten Inge Lønnings innlegg. Hva vil statsråden foreta seg i en sak som dette? Rus og psykiatri er tatt ut som de to hovedområdene der man virkelig skal få på plass en skikkelig løsning. Dette gjelder personer som har vært utsatt for dårlig behandling i mange, mange år. Vil statsråden ta et initiativ overfor Helse Sør-Øst for å sørge for at vi nå bruker de plassene som faktisk er tilgjengelige, slik at køene kan gå ned og flere rusmisbrukere kan få hjelp med misbruket sitt?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-06-05:
Hver eneste dag ser vi virkningene av innsparinger i helseforetakene. Hver eneste dag ser man konsekvensen av at man har en skjevfordeling. Det er et faktum at dersom f.eks. Midt-Norge eller Helse Vest hadde fått den andel av bevilgningene som de skulle hatt i henhold til Magnussen-utvalget, hadde de faktisk fått mer enn det de nå er påtvunget å effektivisere og spare for inneværende år. Statsråd Brustad svarer ikke på dette spørsmålet, og jeg vil be om at hun nå snart gir et signal om hvordan man har tenkt å gripe an denne problemstillingen. Det er en vesentlig forskjell på å si at vi skal redusere på Helse Sør-Øst for å gi litt til de andre, og det å si at ja, vi skal rette opp skjevfordelingen, og vi skal gjøre det ved bruk av friske midler. Innbyggerne i dette landet fortjener et svar. Høringsrunden var ferdig i midten av april. Statsråden og Regjeringen har mulighet til å rette opp i hvert fall deler av denne skjevfordelingen allerede i revidert nasjonalbudsjett, og så bruke tiden fram til neste års budsjett til å se på hvor mye man totalt skal bidra med. Men man må begynne nå, fordi vi, som sagt, hver eneste dag ser konsekvensene av at det er en skjevfordeling her. Så litt til rus og ikke minst til det som Jorodd Asphjell var inne på, at vi har så mange planer. Vi har jo gjort så mye. Vi har laget så mange planer. Vi har helseplan, vi har tannhelseplan, vi har diabetesplan, vi har KOLS-plan. Men problemet er jo manglende oppfølging av disse planene. Det er jo ikke antall planer som mangler, men det at vi får dem satt ut i livet. Også når det gjelder rus og anbud, blir det feil å angripe anbudsprinsippet som følge av at disse institusjonene ikke har fått avtale. Det er anbudsdokumentet, altså innholdet i anbudet, man da må se nærmere på, nemlig at det er langtidsplassene som nå blir borte. Det er den tiden som de narkomane faktisk har behov for til rehabilitering slik at de kan bli rusfrie og leve et normalt liv i ettertid, som er mangelvaren. Og det er her jeg utfordrer statsråden til å gjøre en henvendelse til Helse Sør-Øst, slik at man kan inngå denne type avtaler.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-06-05:
Jeg skal forsøke ikke å forlenge debatten så veldig mye, men jeg tar likevel sjansen på å si følgende: Hvis alt knyttet til skjevfordelingen er så veldig greit, og hvis det man gjør, trenger tid - som representanten Dag Ole Teigen også var inne på, ting går sin gang, og man er så godt fornøyd - hvorfor skriver da en rekke fylkesordførere en kronikk i landets aviser der de nettopp etterspør en avklaring i denne saken? Det er jo litt interessant å merke seg. Grunnen til at jeg tok ordet, er at statsråden nok en gang henviser til at det er anbudsprinsippet som gjør at løsningen på situasjonen i Helse Sør-Øst innen rusfeltet har kommet på plass. Nei, det er ikke det - det er antallet plasser som man velger å kjøpe, det er måten man utarbeider anbudet på, og hvilke kriterier man legger inn i det, altså hva slags type plasser man skal ha. Antallet plasser har faktisk gått ned, og det er et problem for dem som ikke skal innenfor LAR-systemet, men skal ha total rehabilitering uten bruk av andre rusmidler.
Inge Lønning (Høyre), 2008-06-05:
Det er ikke «noe problem at folk står i kø», sa statsråden. Det har hun sagt gjentatte ganger før også. Hun får det til og med nesten til å høres ut som et gode at folk står i kø - jo flere, jo bedre, for det betyr at tilbudet blir større og større. Det er i hvert fall to problemer med dette standpunktet. Det ene problemet er at det ikke stemmer. Under høringene om denne saken i komiteen tillot jeg meg å peke på at statistikken viser at det er færre pasienter som henvises til spesialisthelsetjenesten år for år. Så den forklaringen statsråden gir, stemmer rett og slett ikke. Det andre problemet er at resultatet av de økende køene er at flere og flere kjøper seg ut av køen ved å betale 100 pst. selv. Det forekommer i de beste kretser. Ser ikke statsråden det heller som et problem at økningen i kjøp av private helseforsikringer har vært dramatisk under denne regjeringen, dvs. at køsyndromet fører til at vi nettopp får det todelte helsesystemet som statsråden sier at man ikke ønsker? Noen reiser på første klasse. De øvrige må reise på annen klasse.
Inge Lønning (Høyre), 2008-06-05:
Jeg la merke til at representanten Asphjell fulgte det klassiske råd fra taleren som hadde skrevet i manuskriptet: Hev stemmen, argumentene er svake. Det er jo ikke slik noe sted i verden at noen lever av utvalgsinnstillinger. Det politiske liv kan ikke bestå i å konkurrere om hvem som har oppnevnt hvilke utvalg på hvilke tidspunkt. Spørsmålet er jo hvem som leverer resultater. Og her foreligger det en konkret mulighet for Stortinget til å gjøre noe i inneværende år, og med virkning for inneværende år. Statsråden har ikke svart på utfordringen jeg tok opp, og som også representanten Høybråten tok opp, om hva Regjeringen egentlig akter å foreta seg i denne sak. Representanten Skjælaaen sa at jeg burde lese hva han har sagt. Ja, det er faktisk det jeg har gjort. Det er presentert fra journalistene i ANB under overskriften «Sp vil strupe Helse Sørøst», og det dekker faktisk nøyaktig uttalelsen som sier at for Senterpartiet er det livsviktig at Helse Sør-Øst ikke får en eneste krone av den forventede budsjettvekst neste år. Om det sier han: Dette står hele partiet bak, og dette står og faller partiet på. Det er et så oppsiktsvekkende kabinettsspørsmål innad i Regjeringen at det må være rimelig å forvente at statsråden har en liten antydning til svar på hvorledes Regjeringen som helhet ser på dette. Og så: Representanten Asphjell sa gjentatte ganger at statsråden har et veldig stort fokus på både det ene og det andre og det tredje og det fjerde og det femte. Jeg er ingen ekspert i fotograffaget, men jeg har en mistanke om at jo større fokus blir, desto mer uskarpt blir bildet. Og det er jo faktisk det som er hele problemet: Det foreligger ingen klare prioriteringer når det gjelder de overordnede grep fra statsrådens side. Men det er oppsiktsvekkende at den målsetting og den ambisjon som lå til grunn for sykehusreformen som en arbeiderpartiregjering introduserte, nemlig at ventetidene skulle bli kortere, og at køene skulle bli kortere, har statsråden nå uttrykkelig nedskrevet til at det er godt nok hvis de ikke øker vesentlig. Kan ikke statsråden selv høre at dette nærmer seg selvoppgivelse, dette nærmer seg å kaste kortene når det gjelder en reform som partiet selv tok initiativet til?
Inge Lønning (Høyre), 2008-06-05:
Tre korte kommentarer. Vi har tatt tak i og slått sammen Helse Øst og Helse Sør, sa statsråden. Jeg må få lov å minne om at det skjedde på grunnlag av et forslag fra Høyre og Fremskrittspartiet i denne sal. Det var ikke statsrådens initiativ. Vi har lagt frem en nasjonal helseplan for første gang i norsk historie, sa statsråden. Det er notorisk feil. Det eneste som er første gang i denne sammenheng, er at en regjering har nøyd seg med å legge inn en nasjonal helseplan som vedheng til det årlige budsjettdokumentet. Det har ingen regjering gjort før. Og så det siste poeng: Under denne regjering har man klart å snu utviklingen fra forrige periode med en reduksjon i antallet køståere på 20 000 pr. år til det stikk motsatte: en økning på 20 000 pr. år. Forklaringen på det er ikke at det er et økende antall pasienter i spesialisthelsetjenesten. I fjor gikk antallet ned, samtidig som køen økte. Da må statsråden komme opp med en bedre forklaring: at det er økningen i tilbudene som er årsaken.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2008-06-05:
Statsråden var oppteken av å fortelje historia for si regjeringstid. Det kunne vere freistande å spørje om kva ho synest om utviklinga i Helse Sør-Aust når det gjeld situasjonen under Bondevik II-regjeringa i forhold til den økonomiske situasjonen vi ser i dag, med eit underskot på 1,5 milliardar kr. Eg hadde i spørjetimen den 30. april gleda av å stille spørsmål til statsministeren om kva han meinte om sjukehotellet. Da svarte statsministeren at det ikkje var aktuelt å gå inn med politisk overstyring i den saka. Han sa at dette var helseføretaka si sak, og at ein ikkje ville gå inn og styre der. Heldigvis, vil eg seie, i løpet av veka etterpå greip statsråden inn med politisk styring. Det meiner eg er positivt. Eg meiner det er behov for langt større politisk styring. Eg ønskjer å stille følgjande spørsmål til statsråden: Er dette eit nytt signal? Er denne konkrete saka eit eksempel på at det no blir meir politisk styring?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-05:
Det er snart tre og en halv måned siden statsråden holdt sin redegjørelse her i Stortinget om den økonomiske situasjonen i helseforetakene. Og det er om lag et halvt år siden Stortinget vedtok budsjettet for spesialisthelsetjenesten, som i dag er på 85-86 milliarder kr, mens man i 2002 hadde et budsjett på 35 milliarder kr. Det har, som statsråden redegjorde for, vært en kraftig økning i antall årsverk i spesialisthelsetjenesten - 2,7 pst. fra 2002 til 2006. Det er ikke vanskelig å forklare hvorfor ressursbruken øker innenfor helse. Vi lever stadig lenger. Vi lever lenger med sykdom. En teknologisk utvikling har ført til at man kan bli behandlet med enklere inngrep, og dermed kan også langt flere med dårligere helse og i høy alder gjennomgå inngrep med lavere risiko. Og er ikke dette en utvikling vi ønsker? Et langt liv med god livskvalitet? Vi har som borgere i et rikt land svært store forventninger til helsevesenet, både til sykehusene våre og til den kommunale helsetjenesten. Vi forventer at de er der når sykdom rammer. Vi er, slik også budsjettsituasjonen viser, villige til å bruke store ressurser på å oppfylle disse forventningene. I dette perspektivet er det derfor avgjørende at det er prioriteringsforskriftene som blir styringsredskapet i helseforetakene. Det kan sies - og det har vært sagt - mye om hvordan sykehussektoren er organisert. De politiske partiene er vel inne i programprosesser der dette også er et viktig tema. Slik er det også for Senterpartiet. I morgen skal vi ha et stort internt seminar der vi skal drøfte hele denne sektoren. Saksordføreren, Kirsti Saxi, har en god tilnærming til hvordan utviklingen i spesialisthelsetjenesten skal være. Hun understreker oppgavefordelingen, at sentralisering er nødvendig på noen områder, og at desentralisering er vesentlig på andre områder hvor det er viktig at tilbudet er nær pasienten. Det som er det vesentlige, er at de tjenestene som gis, er av høyeste kvalitet. Det vet vi ikke så veldig mye om ennå, men Regjeringen har satset på systemer som skal bidra til at en kan følge pasienten gjennom Norsk pasientregister, og det gjøres mye for å følge opp dette. Avtaler med Kommunenes Sentralforbund i forbindelse med samhandling er faktisk veldig viktige. En har et felles ansvar for pasienter, enten det er døende pasienter eller folk som skal rehabiliteres osv. Det er kjempeviktig at det inngås avtaler med spesialisthelsetjenesten og det kommunale omsorgsapparatet rundt omkring. Avtaler inngås med lokalsykehus. Det er kjempebra, det er viktig og det fungerer veldig bra mange steder. Så har jeg et par ord når det gjelder Magnussen-utvalget og Inge Lønning, som sier at jeg vil strupe Helse Sør-Øst. Jeg vil oppfordre Inge Lønning til å lese det jeg har sagt knyttet til dette. Da vil han kanskje se at det ikke er det jeg sier - jeg sier noe om hvor jeg mener veksten faktisk bør være i de regionale helseforetakene når det gjelder fordeling av ressursene.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-05:
Representanten Lønning siterer, og han siterer på en måte enkeltlinjer og enkeltvers av det som er sagt og skrevet. Jeg trodde at han som teolog visste at man bør se versene i sammenheng, hvilken kontekst tingene er satt inn i. Det jeg er veldig tydelig på i det jeg har sagt om Magnussen-utvalget, er bl.a. at veksten bør skje i de andre tre helseregionene. Så kjenner vi hovedstadsprosessen, vi kjenner sammenslåingen til Helse Sør-Øst, hvor forutsetningen er at en skal effektivisere og spare ressurser i denne regionen. Så det jeg har sagt, er faktisk ikke så urimelig. En bør altså se disse tingene i sammenheng og ikke drive med sitatfuskeri.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-05:
Representanten Aspaker må ha fulgt utrolig dårlig med i denne debatten dersom hun mener at noen av fraksjonslederne fra regjeringspartiene eller noen av de andre representantene har skjønnmalt situasjonen innenfor helse. Vi har pekt på en rekke utfordringer, som økonomistyring, prioritering, oppgavefordeling osv. Jeg er faktisk forundret over et slikt nivå, at man følger en debatt og faktisk ikke får med seg det som egentlig blir sagt fra denne talerstolen.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2008-06-05:
Det er ikkje lett å styre sjukehusvesenet. Ein tidlegare statsminister i England, Tony Blair, sa jo at det var vanskelegare å styre dei engelske sjukehusa enn det var å behandle Irak-krisa. Det er vanskeleg, og det veit vi alle. Statsråden sa at ho har gjort skarpe forsøk på å få betre styring ved å skifte ut styremedlemmer i rekordfart. Eg er ikkje sikker på at det er løysinga. Det må vere gode prosessar. Statsråden seier også i utgreiinga si fleire gonger at prosessane med å få med tilsette, få med fagfolk på lokalt nivå, få med folk i kommunane, heile folket, er viktig. Vi høyrer - iallfall gjer eg det - stadig vekk om dårlege prosessar. Vi høyrde om det i hovudstadsprosessen. Vi høyrde om det i Helse Førde. Tillita er på eit lågmål. Er dette berre skinnprosessar, eller korleis meiner statsråden at vi skal få betre tillit til desse prosessane?