trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-14:
Jeg ser det som naturlig for protokollen at de foregående innleggene til grunnlovsforslag 28 om endring i § 108 og forslaget fra Kjersti Toppe og meg når det gjelder endring i § 108, blir tatt samtidig. Det forslaget som vi fremmer, er at § 108 skal lyde: «Statens myndigheter skal legge forholdene til rette for at det samiske folk kan sikre og utvikle sitt språk, sin kultur og sitt samfunnsliv.» Vår begrunnelse for det er at Samerettsutvalget i sin tid konkluderte med at samene er et folk. I den samepolitiske erklæringen fra Samekonferansen i 1971 het det at samer er samer og vil være samer uten dermed å være verken mer eller mindre enn andre folk i verden. Samiske organisasjoner har også omtalt samene sjøl som et folk. Betegnelsen «folk» er i både nasjonal og internasjonal lovgivning mye klarere – og jeg vil si sterkere – enn begrepet «urfolk». Den uttrykker også den likeverdighet som Hans Majestet Kongen uttrykte i 1997 i sin tale til Sametinget ved å slå fast at staten Norge er etablert på territoriet til to folk: nordmenn og samer. Bruken av uttrykket «det samiske folk» utelukker ikke at samer også er et urfolk. Men begrepet «det samiske folk» bygger bruer, og det er vesentlig. Det bygger bruer mellom folk. Jeg vil bare avslutningsvis si at forslaget om «det samiske folk» har møtt stor anerkjennelse hos både tidligere sametingspresident Ole Henrik Magga og professor Carsten Smith, som har gått grundig inn i spørsmålet, og som det tidligere er referert til i debatten i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-14:
Forslaget er godt drøftet i Senterpartiets stortingsgruppe, og det er hele stortingsgruppa som står bak forslaget – slik at det er klart. Det er ikke noe forslag som skal dekke over noen konflikter med hensyn til land og vann – tvert imot. Forslaget er, vil jeg si, mer positivt til samene enn forslaget om at en skal betegne samene som «urfolk», fordi en får en betegnelse, «folk», som i både nasjonal og internasjonal lovgivning er mye klarere og sterkere enn begrepet «urfolk». Det er altså et grundig gjennomtenkt forslag fra vår side, og det har den store fordel at det også kan medvirke til, som jeg sa, å bygge broer over de konflikter som tidligere har vært, og det har sin forankring i det som Hans Majestet Kongen uttrykte i 1997, nemlig at staten Norge er grunnlagt på territoriet til to folk, nordmenn og samer, og sterkere kan det vel neppe sies.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-14:
Det gjelder grunnlovsforslag om de marine ressurser, framsatt av Helge Thorheim, Kjersti Toppe, Janne Sjelmo Nordås og meg sjøl. I sitt materielle innhold heter det: «De marine ressurser tilhører det norske folk i fellesskap. Ingen private kan eie eller selge høstingsretten. Ingen kan for evig og alltid ekskluderes fra høstingsretten.» Plasseringen er fremmet i ulike alternativ, men det gjelder § 111 første ledd. Det er et forslag med et høyt presisjonsnivå. Det fastslår for det første at eierskapet til de saltvannslevende ressursene tilhører folk i Norge. For det andre kan ingen private overta retten til fiske som sin eiendom, og derfor heller ikke omsette denne. Inntektene fra framtidig høsting av fisk eller andre marine organismer skal redere kunne selge, og de skal sjøl ta inntektene av slike konsesjons- eller kvotesalg. For det tredje er høstingsretten en evigvarende ressurs for det norske folk, altså verner bestemmelsen framtidige generasjoner mot at én generasjon selger ut arvesølvet. For det fjerde vil denne lovbestemmelsen sette en stopper for den vedvarende utglidning med kjøp og salg av fiskerettigheter. Forslag 41, som nå er referert, må ses i forhold til forslag 23, fra Ingrid Heggø mfl. og forslag 26, fra Torgeir Knag Fylkesnes mfl. Forslag 23 er etter vår vurdering et umulig forslag fordi det genetiske materialet er menneskenes felles arv og kjenner ingen nasjonale grenser. Når det gjelder forslag 26, er det for svakt, dels fordi presisjonsnivået er for lavt, slik at domstolene neppe vil finne veiledning i sin eventuelle kontroll av om de formelle fiskerirettslige lover er grunnlovsmessig eller ei. Derfor forslaget fra Senterpartiet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-14:
Det er et forslag fra Kjersti Toppe og undertegnede som gjelder støy. Det lyder: «Enhver har rett til å bo og daglig ferdes i et miljø uten helseskadelig støy. Kongen skal fastsette tiltaksgrenser for utendørs og innendørs støy og se til at grensene ikke overskrides.» Forslaget kan inntas på ulik alternativ plassering. § 111 annet ledd er tatt inn som et av dem. Begrunnelsen for forslaget er at bestemmelsen er en presisering og styrking av miljøets beskyttelse i Grunnloven, jf. dagens § 112 første setning, hvor det heter: «Enhver har rett til et miljø som sikrer helsen(…) (…) Vi vil vise til at støy er et betydelig og økende problem i byer og tettsteder, til tross for at vi har målsettinger om det motsatte. Verdens helseorganisasjon har uttalt følgende: «Støy er et miljøproblem som rammer svært mange mennesker i Norge i dag. Om lag 1,5 millioner nordmenn er utsatt for et gjennomsnittlig støynivå over Verdens helseorganisasjon sin anbefalte grense på 55 dB ved boligen sin, og rundt en halv million nordmenn er i stor grad plaget av støy. Støy i nærmiljø og i egen bolig fra kilder utenfor bolig, er et økende problem. Støy bidrar til redusert velvære og mistrivsel, og påvirker derfor folks atferd og helsetilstand. Stress forårsaket av støy kan blant annet være en medvirkende årsak til forskjellige helseplager, for eksempel muskelspenninger og muskelsmerter, og en medvirkende årsaksfaktor for forhøyet blodtrykk.» Derfor altså grunnlovfesting av støyforholdene, slik at enhver har rett til å bo og daglig ferdes i et miljø uten helseskadelig støy.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-14:
Det er et grunnlovsforslag som gjelder bruk av rikets forsvarsmakt på fremmed jord, og det er fremmet av representantene Marit Arnstad, Kjersti Toppe, Helge Thorheim og undertegnede og gjelder endring i § 25. Det er presentert i to alternativer. Alternativ 1 lyder: «Kongen kan ikke sende tropper ut av landet for å delta i væpnet angrep på fremmed jord uten at Stortinget i møte for lukkede dører har gitt sitt samtykke.» Dette gjelder altså tropper som er i den situasjon at en går til angrep på fremmed jord. Begrunnelsen for forslaget er at den til nå mer eller mindre formløse kontakt mellom regjeringa og Stortinget med hensyn til bruk av landets forsvarsmakt i væpnet konflikt utenlands bør bli underlagt en fast framgangsmåte som sikrer folkevalgt styring og kontroll. Forslaget er derfor viktig av følgende grunner: For det første sikrer forslaget Norges øverste organ, Stortinget, bedre overordnet kontroll med bruken av norske forsvarsstyrker. Endringen avklarer den tvil som har vært gjort gjeldende med hensyn til om Norge uten Stortingets samtykke kan starte en angrepskrig i utlandet. For det andre er det å sende norske soldater i krig i utlandet en alvorlig beslutning. Dette må kun skje etter grundige overveielser, debatt og vedtak i Stortinget. Formålet med norske militære styrker er å forsvare landet mot fiendtlige angrep på norsk jord. Dette skal oppfylle sentrale mål for Forsvaret. Det foreliggende lovforslaget gjelder ikke i tilfelle av overraskende angrep på Norge eller en av landets allierte, der Norge i henhold til NATO-paktens artikkel 5 plikter å bidra til forsvaret av den av våre allierte som er angrepet.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
På vegne av stortingsrepresentantene Dag Terje Andersen, Hugo Johan Bjørnstad, Odd Omland, Karianne O. Tung og meg selv vil jeg framsette et forslag om like konkurransevilkår for innenlandske og utenlandske aktører i lastebilnæringen. På vegne av stortingsrepresentantene Else-May Botten, Lise Christoffersen, Hugo Johan Bjørnstad, Magne Rommetveit og meg selv vil jeg framsette et forslag om en helhetlig luftfartsstrategi.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Med tanke på at nordmenn flest i dag sjekker hva de betaler i skatt, er vi jo kjent med at de betaler det de skal. Og for at de skal betale det de skal, må de store fiskene bidra med det de faktisk skal. Derfor har jeg gleden av på vegne av meg selv å fremme forslag om tiltak mot svart økonomi og skatteomgåelse.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Jeg lurer på om statsråden kan si hvilke konkrete tiltak hun har tenkt å gjennomføre for å sikre at også arbeidstakere innbefattet den nye delingsøkonomien har trygge arbeidsforhold, gode pensjonsvilkår og blir behandlet som vanlige arbeidstakere i norsk økonomi.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Jeg har forståelse for at finansministeren vil sette seg nøye inn i utvalgets arbeid, men finansministeren kan vel allerede nå si noe konkret om hvordan hun ser for seg å sørge for at de stadig flere som omfattes av delingsøkonomien som arbeidstakere, skal ha de samme beskyttelsene og de samme rettighetene som andre arbeidstakere i Norge?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Det skal jeg ikke benytte meg av. Jeg skal bare varsle at SV vil stemme for forslag nr. 7, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Det er alltid hyggelig med en visitt fra Heidi Nordby Lunde. Vi kan ikke la alt bli en debatt om formuesskatt, men jeg synes at når temaet skattlegging av teknologiutvikling først har kommet opp, er det verdt å minne om at det var regjeringen selv som smalt til med en skatteøkning på 1,8 mrd. kr i årets budsjett på dårligere avskrivningssatser på investeringer i maskiner og utstyr, ikke opposisjonen. SV var jo det partiet som foreslo å reversere dette kuttet, og sånn sett i Heidi Nordby Lundes egen analyse må sies å være landets mest teknologivennlige parti, også i skattepolitikken.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
I forrige debatt diskuterte vi delingsøkonomi og de nye mulighetene teknologien gir. Jeg ser på en av dem her og nå, og det er Bank Norwegian. Jeg er på deres nettside. Her kan jeg skaffe meg et lån til maks effektiv rente på 39,68 pst. Ser finansministeren noen som helst hensiktsmessighet i at det noe sted i Norge skal kunne tilbys kommersielle lån med en rente på 39,68 pst.?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Jeg er enig i finansministerens siste bemerkning. Det å kunne ta opp forbrukslån og lette på likviditetsproblemer der og da er viktig for mange, og de aller fleste greier det helt fint. Men så har det oppstått et marked for useriøse lån av denne typen, som rammer enkeltmennesker veldig hardt, og som rammer stadig flere veldig hardt, og det er en situasjon der gjeldsveksten i Norge er til å bli svært bekymret av. Derfor har jeg lyst til å bore litt mer i dette med rentetak, for jeg ser med glede på at regjeringen nå begynner å fremme en del ulike tiltak for å bøte på utviklingen. Når finansministeren sier at det finnes gode argumenter for og mot rentetak, er jeg selvfølgelig godt kjent med de gode argumentene for, så jeg er for. Men kan finansministeren komme med noen av de gode argumentene mot å innføre et rentetak i Norge?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-04:
Takk for svaret. Men vil man ikke heller kunne si at nettopp det å stramme inn, nettopp det å sørge for at markedsføringen blir mer seriøs og nettopp det å understøtte Finans Norges arbeid for en bransjestandard som gjør at det blir lettere å skille mellom seriøse og useriøse aktører, i seg selv er gode argumenter for et rentetak? Vil man ikke da få isolert de aggressive aktørene finansministeren snakker om, som vel etter hvert, hvis finansministeren har rett i sine antakelser, vil være de eneste som tilbyr lån til f.eks. 39,68 pst. rente?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2017-04-04:
La meg først få takke for debatten og så kommentere noen av innspillene. Det blir sagt at det er mange tapte år, men jeg ser ingen konkrete forslag som har kommet fram, som ville redusert den eventuelle tapte tiden. Mye av arbeidet som man ønsker og etterlyser, er allerede i gang. Jeg registrerer en bekymring som jeg har hørt flere steder, nemlig det å opprettholde et transporttilbud i distriktene. Det er mange muligheter for å se på alternativer her, f.eks. har alle kommuner et tilbud om TT-transport, og det er mulig å legge inn et krav om kjøreplikt i anbudet om å få dette. Det skulle man tro at kunne løse noen av de utfordringene man ser med økt konkurranse innenfor f.eks. taxinæringen. Så hørte jeg at representanten Slagsvold Vedum minnet om at undertegnede hadde oppfordret Uber til å fortsette sin virksomhet. Da har jeg også lyst til å minne tilbake om at Uber ikke er ulovlig som selskap i Norge. De betaler skatt i Norge og har deler av sin virksomhet som er fullt ut løyvebasert, og som er lovlig å kjøre. Jeg hørte også at Senterpartiet mente at vi ikke hadde støttet formuleringene som har kommet fra mindretallet i Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Jeg mener at det har vi, det er bare det at vi har formulert oss annerledes. Vi har bl.a. drøftinger i våre merknader om rapporten til Skattedirektoratet, men det kan virke som opposisjonen faktisk har skrevet sine merknader før innstillingen fra saksordføreren var levert. Så hørte jeg med glede at SV sier at man ikke skal skattlegge teknologiutvikling, at det aldri er et godt svar, og det synes jeg er veldig, veldig bra. Kanskje de da bør vurdere også å se på formuesskatt for arbeidende kapital som en del av løsningen for dette. Jeg registrerer at selv om vi – eller jeg – snakker om at vi skal regulere bedre, så høres det ut som opposisjonen alltid hører at vi sier regulere mindre. Da bare siterer jeg meg selv igjen: Det er vår oppgave å sørge for at både gamle og nye måter å organisere nye tjenester på omfattes av reguleringer – herunder skattlegging – som støtter opp under det å skape verdier gjennom effektiv bruk av ressurser. Det trenger altså ikke være en motsetning mellom hva opposisjonen ønsker og mener, og hva vi faktisk sier.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Tidvis kan delingsøkonomidebatten være litt forvirrende, med ulike utgangspunkt og ulike forslag. Men dette er ikke en debatt om hvorvidt delingsøkonomien kommer. Den kommer – det gjelder hvordan en møter det som kommer. NRK kunne for noen uker siden vise til en undersøkelse som Deloitte hadde gjort, der en hadde spurt unge i ulike land om de var redde for den nye teknologien som kommer, og for at roboter skulle ta jobbene i framtida. Et stort flertall av amerikanske ungdommer svarte at de var ganske redde for det som kommer. I Norge var vi ikke så redde. Så bør vi spørre oss: Hvorfor er det da sånn? Jo, de siste 40 årene i USA har ikke veksten i økonomien betydd lønnsvekst for vanlige folk. Der har ny teknologi ikke nødvendigvis betydd nye jobber, og arbeidsmarkedet der har blitt dårligere. I Norge har vi en motsatt historie. Her har ny teknologi blitt godt fordelt, veksten har blitt godt fordelt, og det har ikke blitt færre, men flere jobber. Vi har bygd bred kompetanse og brukt de mulighetene som ny teknologi gir oss til å skape nye, gode arbeidsplasser. Det er interessant å se at regjeringa har prøvd å møte denne diskusjonen med delingsøkonomien. Det har allerede blitt referert til Delingsøkonomiutvalget. Jeg må dessverre si at jeg synes det som utvalget leverte, var svakt, og det handler mest av alt om mandatet de fikk fra regjeringa. Det har mange beskrevet som en tapt tid, en burde ha begynt før. Nok en gang mente regjeringa at det var ekspertene som skulle høres. Jeg mener at dette burde vært et trepartsutvalg, for den norske hemmeligheten om hvordan en møter ny teknologi, er å jobbe sammen med partene. Vi ser en regjering som er passiv og uvillig til å ta grep, en har lagt til grunn den næringsnøytrale politikken og er ikke villig til å finne ut hvordan vi på best mulig måte kan møte den nye teknologien. En sa at en skulle jobbe parallelt med å innføre nye reguleringer og nye regler. Her har lite skjedd, det har vært tre tapte år. Arbeiderpartiet mener at Norge kunne og burde gått foran her. Vi har de beste forutsetningene for å la delingsøkonomien og ny teknologi bety nye arbeidsplasser. Nå ser vi i stedet at land som Estland, Sverige og Storbritannia går foran, tar grep og legger til rette for at den nye teknologien skal bety nye arbeidsplasser. Med forslaget vi fremmet, mente vi at vi burde finne en norsk modell, en helhetlig måte å møte delingsøkonomien på, som kunne gjort at vi fikk skapt nye arbeidsplasser, ikke den passiviteten som regjeringa her har framvist. Forslagene vi fremmer i dag, etterspør en raskere tilnærming til dette – bedre og tidligere regelendringer – sånn at vi sikrer at dette betyr flere arbeidsplasser. Jeg håper at regjeringa i tiår framover viser evne til å tilpasse seg og gjør at en i større grad kan få på plass nye reguleringer, så vi ikke mister enda mer tid og konkurransekraft til andre land. Med dette tar jeg opp forslagene som Arbeiderpartiet er med på å fremme i innstillinga.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
I mitt innlegg refererte jeg til at flere har kalt tiden med delingsøkonomi noen «tapte år». Vi i opposisjonen er utålmodige, og flere har sagt at en burde ha kommet lenger, en burde ha gjort mer før. Og jeg snakker om «den norske hemmeligheten», om hvordan en møter denne nye teknologien, som også er et gode for økonomien, nettopp et gode med et trepartssamarbeid, at alle partene er med. Jeg tror at hvis Delingsøkonomiutvalget hadde vært et trepartsutvalg, kunne det gitt oss flere og bedre svar og gitt finansministeren et bedre utgangspunkt for den jobben hun nå må gjøre. Mitt spørsmål er derfor: Hvorfor valgte finansministeren å nedsette et ekspertutvalg og ikke et trepartsutvalg når hun skulle se på delingsøkonomien?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Jeg må bare gjenta spørsmålet, for jeg tror at et trepartsutvalg hadde gitt bedre og tydeligere svar. En ser det på hvordan f.eks. LOs representant i utvalget har fremmet gode, konkrete forslag – som dessverre er i mindretall. Det er jo heller ingen hemmelighet at Fremskrittspartiet historisk har vært litt uvillig til å ta med seg fagforeningene inn i denne type arbeid. Jeg frykter at det er det ideologiske bakteppet som gjør at statsråden har valgt ikke å ta de nødvendige grepene. Jeg tror ikke en kan unngå å ha fått innspill fra andre gode eksperter utenfra, men et trepartssamarbeid, et trepartsutvalg, kunne gjort at en hadde fått tydeligere og bedre svar, slik at en nå kunne levert mer. Ser ikke statsråden at fagforeningene og trepartssamarbeidet burde hatt en større rolle i møte med delingsøkonomien?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Regjeringa virker som om den har våknet nå, etter tre år. Det er bra at det legges fram noen forslag nå. Men jeg vil komme tilbake til dette med rentetak. Som representanten Snorre Serigstad Valen også var inne på, har det vært en viss usikkerhet om hva regjeringspartiene mener om dette. De har uttalt litt forskjellig, om det er talspersoner eller finansministeren som snakker. Jeg mener at det helt klart er et behov for å få til en skikkelig utredning. I Sverige har de nå satt ned et grundig arbeid der en ikke diskuterer fram og tilbake om dette er et behov, men ser på hvordan en svensk modell for et rentetak bør innrettes, sånn at en får begrenset de mest useriøse aktørene. Det er det som er målet her. Så jeg vil starte med å spørre finansministeren: Ser finansministeren i det hele tatt et behov for et rentetak? Vil vi kunne få en grundig vurdering av hvordan dette kan innføres?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Nei, det er ingen som har påstått at et rentetak kommer til å løse alt, men det er 14 EU-land som nå har innført det, og har funnet sin modell for å innføre dette. Jeg tror finansministeren og jeg har lest den EU-rapporten fra 2010 litt forskjellig, for den slår også fast at et rentetak har hatt en begrensende effekt. Den har begrenset tilgangen på kreditt, ikke minst til lavinntektsgruppene, som flere talere tidligere har vært opptatt av. Men jeg følte ikke at jeg fikk noe direkte svar fra finansministeren: Mener finansministeren og regjeringa at det er behov for et rentetak? Ser hun at Norge bør gjøre som andre EU-land og se på en norsk modell for å innføre et rentetak?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Jeg mener det er interessant for Stortinget å få litt tydeligere svar på hvordan statsråden ønsker å følge opp dette vedtaket. Jeg synes bemerkningene til representanten Snorre Serigstad Valen var betimelige der. Kan vi forvente oss noen linjer i forbindelse med revidert budsjett der en avviser dette forslaget, som denne regjeringen har gjort så mange ganger med lignende forslag, eller kan vi forvente oss en grundig utredning? Jeg spør på den måten med henvisning til den svenske modellen. I Sverige har en nå valgt å sette ned et utvalg, gjøre dette grundig, ta med eksperter, som finansministeren var opptatt av i forrige sak, ikke bare sitte i Finansdepartementet og diskutere over kaffekoppen. Kan finansministeren garantere at vi nå får et grundig arbeid, ikke bare noen linjer i revidert?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Jeg vil takke for debatten. Det ble spurt om opposisjonen ser at ting nå skjer, og om vi ikke er glad for det. Jo, vi er glad for at regjeringa nå endelig har våknet, men det er ingen jubel man får fra opposisjon. Bare siden denne regjeringa tiltrådte, har andelen usikrede forbrukslån økt med hele 35 mrd. kr, og imens har flere tusen nordmenn kommet i gjeldsproblemer. Det er en utvikling denne regjeringa og Venstre og Kristelig Folkeparti må ta ansvar for. En må spørre seg om Kristelig Folkeparti og Venstre er fornøyd med de svarene en har fått fra finansministeren her i dag. Det er en ganske tydelig avvisning av at en skal se videre på rentetak. Jeg vil igjen minne om den utredningen som kom fra EU i 2010, som viser at et rentetak vil redusere tilgangen på kreditt og særlig virke mot lavinntektsgrupper, som Kristelig Folkeparti så rørende var opptatt av. Et rentetak vil virke, men finansministeren er uvillig til å se på dette. Jeg håper Kristelig Folkeparti og Venstre – i hvert fall på bakrommet – har fått noen garantier om at dette ikke kun er noen linjer i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, RNB. Da vil vi igjen se at det er tapte år med tanke på å ta nødvendige grep – flere vil ende i gjeldsproblemer. Dette vil bare fortsette å vokse når en ikke er villig til å ta de nødvendige grepene. Arbeiderpartiet er helt tydelig på at man må begrense den aggressive markedsføringen. Igjen virker de svarene statsråden kommer med, som om det er et minimum en i dag innfører, i forhold til det som en sendte på høring. Det virker som om en har lyttet mest til næringen og mindre til forbrukerne. Selv om SV har fremmet ti gode forslag, får flertall for noen få og regjeringa har våknet, er jeg helt sikker på at det vil være behov for at Stortinget tar nye grep i tida som kommer, så en passer på at en ikke lar denne utviklingen fortsette i negativ retning. Her har vi ikke en regjering som er på ballen, så derfor håper jeg at Stortinget fortsetter det arbeidet og passer på at utviklingen ikke fortsetter i negativ retning.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-04-04:
Også jeg vil minne Kristelig Folkeparti om at det lå et forslag til Stortinget om et gjeldsregister i 2013. Regjeringa, som representanten Syversen så gledelig støttet og innsatte, trakk det forslaget og kommer nå endelig, tre–fire år etterpå, med et forslag. Det ble også stilt spørsmål ved min hørsel, og det spørsmålet kan stilles tilbake igjen til representanten Syversen, for når det kommer til rentetak, var jeg ganske tydelig i mitt innlegg. For Arbeiderpartiet handler ikke dette om en vurdering av om en skal ha et rentetak, men vårt forslag legger til grunn hvordan en bør innføre dette. 14 EU-land har gjort det. Det viktige for oss er å gjøre som Sverige: få en utredning om hvordan den beste innretningen for et norsk rentetak kan være, der målet må være å ta de useriøse aktørene. Det kommer tydelig fram i både forslaget og merknadene. Jeg har dessverre liten tro på at en motvillig statsråd, som vi har hørt i dag, og som også har sagt det samme på pressekonferansen, skal levere mirakler her. Kristelig Folkeparti har en tro på mirakler, så kanskje det kommer noe, men jeg håper at dette vil bli tatt seriøst av regjeringa. Jeg håper vi ikke bare får noen linjer i revidert, at vi får det på den ordentlige måten en ser at regjeringa i Sverige har håndtert dette, men jeg frykter at vi må tilbake i denne sal for å få regjeringa inn på det rette sporet igjen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
I Norge og i verden har vel delingsøkonomi eksistert i ulike former fra tidenes morgen. Men gitt den teknologiske utviklingen og et arbeidsmarked som tradisjonelt har vært mye mer regulert, har denne situasjonen vi har fått nå, fått en aktualitet som jeg forstår at Arbeiderpartiets representanter har tatt opp i dette representantforslaget. Mens vi behandlet saken om delingsøkonomi, har regjeringens nedsatte utvalg kommet med sin rapport, som nå er på høring. Man kan vel trygt si at denne saken er i prosess. Delingsøkonomi har fordeler og ulemper. Personer som har ledige ressurser i form av bolig, bil eller noe annet, får muligheter til å dele disse på en inntektsgivende måte, og forbrukerne får ofte økt tilbud og til dels lavere priser. Det er positivt. Utfordringen handler selvfølgelig om å sikre en beskatning på lik linje med andre næringer og å sikre arbeidstakernes rettigheter. Det er balanseringen av disse fordelene og ulempene som jeg oppfatter at alle er ute etter å finne et godt rammeverk for, og jeg regner med at regjeringen bruker høringsprosessen og arbeidet i etterkant av den til å gi sitt svar. Jeg er spent på å høre hva statsråden så langt tenker om et slikt rammeverk. Det er mange forslag som ligger i representantforslaget. Vi har ikke gått inn på noen, fordi vi mener at vi først tar runden med høring og en proposisjon og så gir nærmere uttrykk for vårt syn. Men sammen med flertallet har vi gitt noen føringer. Vi forventer at regjeringen, slik vi har vært enige om, fullstendig skal implementere BEPS-anbefalingene i det norske regelverket, og vi er opptatt av at Skattedirektoratets rapport gis en direkte oppfølging også på politisk nivå for å få regelendringer som både sikrer at det rapporteres, at det skattlegges riktig, og at arbeidstakers rettigheter ivaretas. Så har vi gitt en særskilt føring fra vår side. Det gjelder taxinæringen. Delingsøkonomiutvalget foreslår å fjerne løyveplikten. Det kan høres tilforlatelig ut, ikke minst hvis man er i en by. Men vi ser at muligheten for å opprettholde et transporttilbud i distriktene hele døgnet, antagelig vil fordre en form for løyve. Der har man plikter og rettigheter. Derfor varsler vi allerede nå at den delen av utvalgets konklusjon er vi meget skeptisk til. Vi har som komité vært i andre land og sett på konsekvensene av delingsøkonomien. Vi må konstatere at særlig for transport og overnatting skaper dette store utfordringer i mange land, både når det gjelder skattlegging og arbeidstakers rettigheter. Så vi er opptatt av en rask oppfølging av dette fra regjeringens side, slik at både vi som forbrukere og de som ønsker å delta i delingsøkonomien på disse områdene, vet hva man faktisk skal forholde seg til.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
I komiteen hadde vi også en høring tilknyttet dette representantforslaget. Dessverre var ikke arbeidstakerorganisasjonene med på den høringen av en eller annen grunn, men det må de jo svare på selv. Men oppsummeringen fra statsråden om noen føringer for det videre arbeidet, bl.a. at like tilfeller skal behandles likt, samsvarer veldig godt med det vi fikk presentert på høringen, og fellesnevneren for det er at man har en god rapportering. Hvis man ikke har en rapportering, er det også vanskelig å vite om like tilfeller blir behandlet likt – og dette kom enten man var positiv, litt mindre positiv eller dog litt negativ til deler av dette som omtales som delingsøkonomi. Så jeg bare forhører meg om at i oppfølgingen av arbeidet er akkurat det spørsmålet, altså rapporteringstemaet, som ikke minst er viktig både med hensyn til skatt og fordeling av inntekt osv., høyt oppe på dagsordenen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
Det var jo nevnt bl.a. innspillene som er kommet fra skatteetaten på oppfordring fra finansministeren, og jeg tror det er en gjengs oppfatning at skatteetaten evner å se framover og gjøre forenklinger. Det vil sikkert mange som sjekker skatten sin i dag, også ha oppdaget hvis de ser noen år tilbake og sammenligner. Så mitt spørsmål er da: Vil også regjeringen, skal vi si, bruke de gode eksemplene? For det er mange etater som kanskje har litt vei å gå sammenlignet f.eks. med skatteetaten når det gjelder digitalisering.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
Bare for å følge opp det siste: Da min datter kom hjem i forrige uke, fikk vi beskjed om at nå skulle hun sette opp budsjett – hilsen skolen. Det er tydelig at det temaet er på dagsordenen. Vi er ikke kommet helt i mål med det budsjettet ennå, men vi pleier jo å være på overtid når det gjelder budsjett både her og der, så det skal nok løse seg til slutt. Det er en viktig sak SVs representanter her tar opp, og jeg får håpe det også gleder SV at dette faktisk blir vedtak som kan få en god betydning. Jeg skal komme inn på noen av de flertallsvedtakene vi får. Først til rentetak: Jeg synes representanten Limi her hadde en god vurdering av plusser og minuser. Så sa representanten Torstein Tvedt Solberg at forslaget om å «vurdere hensiktsmessigheten» er litt svakt. Nå står det i Arbeiderpartiets forslag «utrede muligheten for», men jeg synes kanskje ikke forskjellen er så veldig stor. Uansett kan jeg bare be statsråden bekrefte at man vil ha en seriøs vurdering som har i seg både fordeler og ulemper, at vi får noe vi kan se på, og ikke bare en slags klar beskjed om at nei, dette vil vi ikke. Men det får vi sikkert høre om i innlegget av statsråden. Så er det en annen sak som jeg synes det er god grunn til å se nærmere på. La oss ta et eksempel: La oss si at man går inn i en butikk for å kjøpe en tv, og så, når man kommer til kassen, blir man presentert for muligheten til å kjøpe denne tv-en på kreditt og med rabatt. Men hvis man betaler kontant, får man ikke rabatt. Jeg mener – og det er det som står i vedtak II – at den slags må det slås ned på. Det ligner ingen ting. Her vet vi hva grunnen er, og det er å spekulere i at man tar opp et forbrukslån som utstederen skal tjene på, og som man attpåtil skal betale mindre for i utgangspunktet enn om man betaler kontant. Det hører ingen steder hjemme. Så til vedtak IV – en vurdering av «en kort angrefrist på usikrede forbrukslån». Det er vi veldig glade for å ha fått et flertall for. Man trenger ofte en nedkjølingsperiode når man får så gode tilbud at det antakelig er for godt til å være sant. Dessverre er det ofte slik at de som går på de tilbudene, kanskje er de som har minst mulighet til å følge opp sine forpliktelser i ettertid. Dette var et forslag vi også prøvde oss med overfor den rød-grønne regjeringen. Det falt ikke i så god smak da, men nå er det i hvert fall en flertallsinnstilling hvor dette, sett fra vår side, blir et viktig tema å følge opp fra regjeringens side. Så er vi glade for det som er kommet i dag – med gjeldsregister – fra statsrådene som har vært på pressekonferanse, og også det å se på markedsføringen som benyttes når det gjelder forbrukslån. Til slutt: Dette var et tema i budsjettforhandlingene. Det er et eget anmodningsvedtak som går på akkurat dette temaet som SV her tar opp, så jeg regner med at vi alle ser fram til å få resultatet av det som kommer etter hvert fra regjeringens hånd. Jeg opplever at vi har litt upløyd mark på dette området, og at vi sammen kan bidra til mer ryddige forhold.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
Det er mulig at representanten Tvedt Solberg og jeg har litt ulik hørsel, men jeg hørte da vitterlig at statsråden sa at regjeringen skal gå grundig igjennom og komme tilbake til Stortinget med vurderingen knyttet til rentetak. Jeg trenger ingen bakromsgarantier når jeg har hørt det i åpent rom, for å si det sånn. Som sagt ser jeg i realiteten egentlig ingen forskjell på det Arbeiderpartiet har foreslått, og det flertallet har foreslått, hvis ikke det er slik at Arbeiderpartiet nå har konkludert på forhånd. Da burde man heller fremme et slikt forslag – fremme en sak med rentetak, punktum. For det var vitterlig det jeg hørte i det siste innlegget. Men vi er åpne for rentetak, og vi ser fram til den vurderingen. Tapte år – vel, jeg har ikke så veldig stort behov for alltid å forsvare sittende regjering, men det er tross alt denne regjeringen som legger fram et gjeldsregister, som vi holdt på med, de rød-grønne, i jeg vet ikke hvor mange år, uten at det ble noe av. Det er denne regjeringen som nå får et oppdrag, og et flertall stiller seg bak en kort angrefrist på usikrede forbrukslån, et forslag de rød-grønne avviste da de selv var i posisjon. Så det er mange tapte år vi kan snakke om.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
Det er klart at når Torstein Tvedt Solberg trekker opp mirakler, er det vanskelig ikke å ta ordet. Hvis statsråden nå nikker til det jeg sier, at dette blir en solid og grundig vurdering, og hvis jeg får statsrådens øre, så forutsetter vi det. Ellers må vi vurdere en stemmegivning som er annerledes, at dette med rentetak blir en solid og grundig vurdering. Der nikkes det, da er jeg fornøyd.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-04-04:
Det som saksordføreren redegjorde for, må jeg si var et veldig velvillig innlegg når man allikevel skal stemme det ned – det skal sies, så all ære til representanten Hagebakken for det. Men han sa også at Norge er «verdens lykkeligste land», i alle fall er vi målt til det. Av og til når man hører på debattene her i salen, kan man kanskje være litt i tvil om det kan stemme, men når Tore Hagebakken har sagt det, er det sikkert korrekt. Som representanten Hagebakken sa, er ikke dette en ny sak. Det har vært drøftet før, i en interpellasjon, og vi hadde en stor høring i finanskomiteen i tilknytning til det forrige representantforsalget. Det er riktig at det har kommet en beskrivelse i budsjettet av indikatorer for livskvalitet. Det som er interessant, er hvordan dette er utviklet videre internasjonalt. OECD bruker mye tid og krefter, for de ser at dagens BNP-måling egentlig viser veldig lite av hvordan samfunnet fungerer, og hva det er av indikatorer som gir et godt uttrykk for hvordan livskvaliteten egentlig er. Det sier seg vel egentlig selv, det er ikke bare økonomiske mål som sier noe om hvordan vi har det. Jeg tar til orientering at flertallet synes at den omtalen som gis i de årlige budsjettene, er tilstrekkelig, og at man avventer hva OECD og FN vil jobbe videre med for nasjonalt å utvikle disse parameterne. Jeg skulle ønske vi var litt mer framoverlent. Vi har tatt på alvor at man synes ett mål ikke var riktig. Så har vi prøvd å justere teksten i forslaget. Hvis det kan få noen til å stemme for, er vi glad for det. For øvrig tar jeg opp forslaget fra Kristelig Folkeparti.
Terje Breivik (Venstre), 2017-04-04:
Det er bra at Stortinget er så positiv til delingsøkonomien. Så er det sjølvsagt slik – som representanten Slagsvold Vedum sa i si innleiing – at dette er strengt tatt ikkje noko nytt, men noko som me har drive med i generasjonar. Det nye er sjølvsagt krafta som ligg i moderne, elektronisk kommunikasjon, og som gjer at dette utløyser både store moglegheiter og store utfordringar. Det er liten tvil om at delingsøkonomi gjort i ordna former kan bidra til betydeleg betre ressursutnytting, grøn vekst i praksis. Så er det vanskeleg å vera veldig bombastisk i den eine eller andre retninga p.t. På nokre område fungerer delingsøkonomien godt, på andre er det liten tvil om at det er langt meir krevjande, ikkje minst kva gjeld ryddige arbeidsforhold og skatte- og avgiftsproblematikk. Det er heller ikkje tvil om at det er utfordrande med tanke på at selskapa bak ulike delingsøkonomiplattformer i regelen ofte er etablerte i utlandet, og slik sett betalar minimalt med skatt til Noreg. Persontransport, som førre talar var inne på, er eitt av områda der delingsøkonomien er komen lengst, og der det er openbert at noko må gjerast. I USA verkar det som om taxinæringa og dei nye aktørane, som Uber, fungerer nokolunde godt saman. Danmark er døme på det motsette, der Uber no er forbode. Det som fungerer ein stad, fungerer kanskje ikkje like godt ein annan stad. For persontransport har Venstre eit eige forslag i saka, som like gjerne kunne vore fremja utan tilkopling til delingsøkonomien, der me føreslår: «Stortinget ber regjeringen snarest fremme forslag om å fornye regelverket for løyver og behovsprøving for persontransport slik at bestemmelser knyttet til dette kan settes lokalt.» Eg tek med dette opp forslaget frå Venstre.
Terje Breivik (Venstre), 2017-04-04:
Eg vil gje honnør frå meg og Venstre til forslagsstillarane for å fremja ei sak på eit viktig område – lukking av gjeldsfeller. Det er òg grunn til å gje skryt til regjeringa, som tidlegare i dag har lagt fram ulike forslag med tanke på gjeldsproblematikk, m.a. oppretting av eit gjeldsregister og restriksjonar på marknadsføring av forbrukslån – bra! Venstre er sjølvsagt heller ikkje for å forby kredittkort eller forbrukslån, men det er jo ikkje tvil, som mange tidlegare talarar har vore inne på, om at her er det aktørar som kynisk utnyttar folks desperasjon. Utan at eg har ført nokon nitid statistikk over mine private papirpostar, er det liten tvil om at reklame for forbrukslån toppar bunken av det som vert lagt i papirdunken. Eg skal ikkje vera lang, men eg nyttar høvet til å setja fram forslag 3, frå Venstre.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-04-04:
Statsråden er vel ganske godt kjent med hvor mange ganger oppdrettsnæringen har lovet at de vil få bukt med luseproblemet, og hvor mange ganger det har vist seg å være feil, basert på akkurat den samme teknologien som den oppdrettsnæringen fortsatt får lov til å bruke, ut fra en eller annen generell argumentasjon om at man ikke skal pålegge teknologi. Det som i hvert fall er sikkert, og som jeg tror statsråden innerst inne er enig i, er at den teknologien norsk oppdrettsnæring bruker i dag, ikke fungerer miljømessig eller dyrevelferdsmessig. Vi er vel også enige om at situasjonen i Hardangerfjorden har vært spesielt dårlig, spesielt lenge, og spørsmålet til statsråden er da: Er han enig i at det trengs permanente tiltak i Hardangerfjorden for å løfte miljøtilstanden der spesielt, og kan han bekrefte at han arbeider med å få på plass slike tiltak?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-04-04:
Vi håper alle at det vil virke. Problemet er at det har ikke virket, og spørsmålet er hvor mye vi skal fortsette å håpe, og når vi skal gå over til tiltak som faktisk kan få permanent effekt. Da er det viktig å merke seg at statsråden selv karakteriserer løsningen for genprøvene fra Hardanger som midlertidig, og det interessante spørsmålet er: Hva blir den permanente løsningen? Hvilken permanent løsning for genmaterialet fra Hardanger ser statsråden for seg?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-04-04:
Oppdrettsnæringens aller dårligste strategi er den Bukkene Bruse-strategien som går ut på å forsøke å dytte skylda for villaksens problemer over på andre faktorer, og oppdrettsnæringens aller dårligste venner er politikere som støtter opp under den strategien. Det er ingen i denne salen eller noen andre steder som undervurderer de andre faktorene som påvirker villaksen negativt, men det er et helt udiskutabelt faktum at oppdrettsnæringen har svært stor negativ påvirkning på villaksen, og det burde oppdrettsnæringen og oppdrettspolitikere konsentrere seg om. Da er det interessant at representanten Aarbergsbotten tar opp fenomenet «dyrevelferd» i laksenæringen, for er det en faktor som påvirker dyrevelferden negativt i oppdrettsnæringen, er det det faktum at oppdrettsnæringen drives i et naturlig miljø hvor det finnes en naturlig parasitt som nødvendigvis øker astronomisk i omfang så lenge den har tilgang på svære, kunstige oppdrettslaksebestander over hele kysten, som igjen fører til et luseproblem på den oppdrettslaksen som må behandles på hardere og hardere vis etter som virkemidlene brukes opp på grunn av evolusjonens jernlov. Resultatet av det var at i – jeg husker ikke sikkert – 2015 eller 2016 døde 53 millioner oppdrettslaks i merdene, en økning på noe slikt som 10 pst. fra året før. Det er et gigantisk dyrevelferdsproblem, og det skyldes at oppdrettsnæringen drives i et naturmiljø med en naturlig parasitt som de ikke fysisk stenger seg ute fra, og det kommer til å være store problemer med å løse det så lenge den sameksistensen fortsetter og den sameksistensen blir preget av det som Mattilsynet for lenge siden har påpekt, nemlig at verktøykassa for å løse luseproblemet medisinsk er mer eller mindre tom. Derfor er kravet om en teknologi som kalles lukket, og som altså betyr en fysisk stengning mellom parasitt og vert, et veldig fornuftig krav og et krav som oppdrettsnæringen selv burde se langt nok til å omfavne, og som oppdrettsnæringens venner på Stortinget burde hjelpe oppdrettsnæringen over i, på samme måte som vi hjelper norske bilister over til nullutslippskjøretøyer.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-04-04:
Til representanten Elvestuen vil jeg understreke at vi stemmer for dette forslaget om verneområder fordi det isolert sett er helt fint, men vi påpeker den nokså oppsiktsvekkende mangelen på sammenheng mellom å være veldig opptatt av å etablere verneområder i et Arktis som smelter vekk foran nesene våre, og det å ikke ville stemme for å begrense norsk oljevirksomhet. Denne debatten illustrerer på en helt strålende måte det absolutte fravær av sammenheng mellom norsk oljepolitikk, norsk miljøpolitikk generelt og norsk nordområde- og arktispolitikk spesielt. Vi diskuterer her vår bekymring for at økosystemene i Arktis bokstavelig talt smelter vekk, spesielt det ekstra produktive økosystemet som dannes i iskanten, som en følge av årstidsfluktuasjonene i Arktis, i havet og i atmosfæren. Men når vi i den samme salen diskuterer den faktoren som har suverent størst effekt på de økosystemene som vi nå er så bekymret for, nemlig spørsmålet om hvor mye mer norsk olje som skal hentes opp fra havbunnen og pumpes ut i atmosfæren, i diskusjonene om åpning av nye konsesjonsrunder, er klimadiskusjonen totalt fraværende. Ordet «klima», mengde CO2 og effekter er overhodet ikke en del av Stortingets diskusjon om hvorvidt vi skal hente opp flere norske fossile ressurser og pumpe dem opp i atmosfæren, som er det eneste som skjer med de ressursene, og gjøre dem til ytterligere bidrag til global oppvarming. Jeg minner om at Norge har bidratt med i størrelsesorden 14, 15 eller 16, tallet varierer litt, milliarder tonn CO2 til jordas atmosfære – det er der ennå alt sammen, og det blir mer – i løpet av de 50 årene vi har drevet med oljevirksomhet. Dette er grunnen til at Miljøpartiet De Grønne sier nei til 23. og 24. konsesjonsrunde og setter veldig stor pris på at vi får med oss SV og i økende grad – ser det ut til – får med oss Venstre på den tenkningen. Det betyr at Stortinget er i forflytning. Det er også dette som er problemstillingen med rettssaken knyttet til Grunnloven § 112, som nå tas opp: Hva er konsekvensen av konsesjonsrundene? Konsekvensen er i hvert fall at det å bare lage verneområder i iskanten dessverre ikke holder.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-04-04:
For det første har det ikke vært tre tapte år. Dette initiativet tok jeg tidlig, fordi jeg var i dialog med mange av bedriftene som omfattes av den såkalte delingsøkonomien, og som ønsket å komme inn med enklere regler, slik at de kunne innberette skatten sin og delta som ansvarlige samfunnsaktører. Derfor tok jeg det initiativet. Samtidig ba jeg skattemyndighetene om å gjennomføre sin vurdering av dette. Så her er vi på ballen. Jeg kan ikke se at noen av de forslagene som Arbeiderpartiet har fremmet i dag, går lenger enn dette, men de går langs de samme linjene som regjeringen allerede har tatt initiativ til. Så til utvalget: Dette utvalget besto av medlemmer både fra forbrukermyndighetene, fra IKT-Norge, som virkelig burde kjenne en del av disse utfordringene, fra Abelia, som part for arbeidsgiverne, og fra LO. Så det å si at dette utvalget ikke hadde representanter fra partene, er direkte feil.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-04-04:
LOs synspunkter har jo kommet frem i utvalgets innstilling. Noen av dem er i mindretall, men de er nå ute på høring. Det betyr at alle som har synspunkter på de problemstillingene som Delingsøkonomiutvalget har kommet frem til, nå kan mene noe om dette. Det er bra. Vi vil få synspunkter fra mange av dem som ikke satt i utvalget, og som kan vurdere de ulike sidene ved dette. Jeg har vært opptatt av å få belyst mange problemstillinger knyttet til dette – til arbeidsmiljøloven, til pensjonsspørsmål – fordi det er mange ulike utfordringer som åpner seg med bedrifter som organiserer seg på en måte som vi ikke er vant til. Derfor har det vært viktig å få belyst alle spørsmålene. Så registrerer jeg at utvalget ikke var enstemmig på alle punktene, men også mindretallsforslagene er nå gjenstand for høring.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-04-04:
Det kan jeg forsikre representanten Syversen om. Men nettopp fordi rapportering står høyt på listen, står også forenkling høyt på listen, for disse tingene henger sammen. Vi må huske på – og glede oss over også – at en av konsekvensene av den digitaliseringen vi nå er inne i, er at det blir mye enklere å ha gode rapporteringsrutiner, som samtidig også gir gode kontrollmekanismer. Men det å gjøre dette så enkelt som mulig mener jeg er en styrke, for det øker muligheten for å få innrapportert også mindre beløp, gitt at man gjør endringer også på det grensesnittet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-04-04:
Det er jeg helt enig i. Skatteetaten har kommet veldig langt i å digitalisere tjenestene, som gjør at etaten fremstår langt mer forbrukervennlig enn det veldig mange andre offentlige etater gjør, samtidig som man også gjennom digitaliseringen har gjort kraftfulle forenklinger rettet mot næringslivet. Det å digitalisere bredere i offentlig sektor er en viktig oppgave fremover, som vi må forfølge med fullt trykk, rett og slett fordi alle offentlige etater er nødt til å være like fremoverlent som det skatteetaten har vært gjennom mange år.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-04-04:
Jeg tror det er bred enighet i denne sal om at vi skal ha trygge arbeidsforhold og god tilknytning til de ulike velferdsordningene som er bygget opp, enten det handler om pensjon eller andre rettigheter. Det var noen av de spørsmålene jeg var opptatt av å få belyst da vi satte ned Delingsøkonomiutvalget. Jeg registrerer at det er litt delte meninger om hvor stort dette problemet egentlig er. Noen mener at det må tas i bruk bredere reguleringer. Andre mener at det ikke er nødvendig. Jeg vil benytte tiden nå til å gå grundig gjennom høringssvarene på dette, for jeg mener at det viktig å treffe rett. Samtidig er den andre siden av det at dette er muligheter for mange som i dag ikke har noen tilknytning til arbeidslivet i det hele tatt. Så vi må også se på de mulighetene som oppstår gjennom mange av disse nye bedriftene. Det øker tilgangen for mange inn i arbeidslivet, og det er også positivt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-04-04:
Som jeg sa, vi er alle enige om det. Men det er mange som organiserer seg inn i delingsøkonomien – jeg liker egentlig ikke det begrepet fordi det omfatter veldig mange ulike bedrifter, men la oss nå bruke den hovedoverskriften for enkelhets skyld. Mange deltar i dette som selvstendig næringsdrivende og ikke som ansatte i en bedrift. Og da gjelder det andre regler for opparbeiding av rettigheter. Sånn vil det nok også være fremover. Så spørsmålet her er mer å legge til rette for at man tar opplyste valg, at man er klar over hvilke rettigheter som følger med ulike måter å tilknytte seg arbeidslivet på. Det mener jeg også er en viktig del av dette. Informasjon og opplysning tror jeg vi kommer til å ha mer behov for, og der er i hvert fall også skatteetaten godt i gang gjennom skatteetaten.no.