Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-05-18:
Jeg vil først takke representanten for interpellasjonen. Representanten nevnte innledningsvis at mange seksuelle overgrep blir utført av mindreårige. Dette er et område hvor vi ikke tar skadevirkningene nok på alvor. Det er for mange som undervurderer hvilke konsekvenser det kan ha å bli seksuelt krenket av andre mindreårige. Jeg vil komme inn på krenkelse av mindreårige spesielt senere, men oppfatter spørsmålet også som å gjelde seksuelle overgrep mot barn mer generelt. Representanten Molvær Grimstad nevner artikkel 34 i FNs barnekonvensjon. Flere artikler kunne nevnes. På et overordnet plan er kampen mot seksuelle overgrep en kamp for barns menneskerettigheter. Regjeringen har styrket arbeidet med å iverksette FNs barnekonvensjon og vil fortsette med dette. Helsedirektoratet satte i 2007 i gang seks tiltak for å senke utsatte barn og unges terskel mot å ta kontakt med hjelpeapparatet. Dette arbeidet var et ledd i gjennomføringen av strategiplanen for seksuelle og fysiske overgrep mot barn. Den koordineres av Barne- og likestillingsdepartementet. Det er i tillegg etablert en telefon hvor man kan søke hjelp, og vi skal etablere en landsdekkende alarmtelefon i løpet av våren. Som ledd i den samme planen utarbeider Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisert stress nå en kunnskapsstatus om forebygging av fysiske og seksuelle overgrep mot barn. Den skal være ferdig om ikke altfor lenge. Jeg håper denne kunnskapsstatusen vil gi grunnlag for et mer målrettet og effektivt forebyggingsarbeid. Enkelte barn og unge har et særlig behov for beskyttelse mot fysiske og seksuelle overgrep og annen grenseoverskridende adferd. For å beskytte barn i barnevernsinstitusjoner og fosterhjem har Barne- og likestillingsdepartementet bedt direktoratet om å utarbeide egne rutiner. Rutinene ble utgitt i juni 2007 for barnevernsinstitusjoner og i februar 2009 når det gjelder fosterhjem. Rutinene dekker overgrep begått av personer både i og utenfor institusjoner eller fosterhjem – inkludert barn og unge. Vi verken kan eller skal overlate oppgaven med å si fra til barn og unge selv. I tilfeller der den mistenkte tilhører barnets familie, har offentlig ansatte opplysningsplikt til barnevernet. Opplysningsplikten står alltid over taushetsplikten. I andre saker kan det foreligge avvergeplikt etter straffeloven. I alle fall må ikke utsatte barns foreldre bli stående alene med ansvaret for å kontakte f.eks. psykisk helsevern for barn og unge eller politiet. I slike saker har etater som bl.a. barnehager, skoler og helsestasjoner et ansvar for å bistå foreldre og barn. Skolen er særlig viktig for barn og unges egen mulighet til å si fra hvis de har vært utsatt for overgrep eller kjenner noen som har blitt det. At lærere eller skolehelsetjeneste gir saklig og god informasjon om temaet overgrep, gjør det mulig for elevene å melde fra om det som for mange er en veldig tung hemmelighet å bære. Dette innebærer at skolens ansatte og helsetjenester som når barn og unge, må ha kunnskap om temaet og vite hvordan man skal følge opp de berørte elevene. Fem regionale ressurssentre om vold, traumatisert stress og selvmordsforebygging ble opprettet i 2006 og 2007. Alle sentrene har egne faggrupper for arbeid med vold og overgrep. Mindreårige som begår overgrep, tilhører temaene som sentrene arbeider med. Sentrenes rolle i arbeidet mot overgrep består av veiledning, konsultasjon, kunnskapsspredning og nettverksbygging. Fem barnehus er nå etablert. Barnehusenes ansvarsområder er saker som gjelder seksuelle overgrep og vold i nære relasjoner, og å gi veiledning, konsultasjon og behandlingstilbud er blant barnehusenes viktigste oppgave. Til sammen er dette betydelige skritt framover for å hjelpe overgrepsutsatte barn. For å bedre behandlingstilbudet for barn som er utsatt for vold og overgrep, gjennomføres det i 2008–2011 en utprøving i Norge av en internasjonalt anerkjent behandlingsmetode. Den heter traumefokusert, kognitiv atferdsterapi. Utprøving av denne metoden skjer i samarbeid mellom Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisert stress, poliklinikker i psykisk helsevern for barn og unge og fagmiljøer i andre land. I de tilfeller hvor de som begår overgrepene, er under 18 år, innebærer det spesielle utfordringer. Selve handlingen er like alvorlig om den begås av personer over eller under 18 år. Forskning tyder dessuten på at forholdsvis mange av dem som begår seksuelle overgrep mot barn som voksne, begynte å gjøre det da de selv var mindreårige. Når barn som har krenket andre seksuelt, plasseres i barnevernsinstitusjoner, må behovet for å beskytte andre barn vurderes nøye. Barnevernstjenesten kan ikke selv gi nødvendig behandling til barn og unge som har vist slik adferd. Psykisk helsevern for barn og unge er ansvarlig for å gi behandling. Ved å tilby denne gruppen utredning og behandling vil vi bl.a. bidra til å forebygge framtidige overgrep. En enhet ved Betanien Barne- og ungdomspsykiatriske poliklinikk i Bergen er en spesialisert enhet som arbeider med unge under 18 år som har krenket andre seksuelt. Enheten er organisert som et prosjekt finansiert av midler fra Helsedirektoratet og Stiftelsen Betanien. Det foreligger en prosjektrapport fra januar 2009 med anbefalinger i forhold til det videre arbeidet. Sentrale helsemyndigheter vil ta stilling til hvordan erfaringer fra prosjektet skal videreføres. Det vil i den forbindelse bli gjennomført en landsomfattende kartlegging av behandlingskompetansen i psykisk helsevern for barn og unge. Representanten Molvær Grimstad spør også om hvordan vi kan sikre at de som arbeider med barn og unge, kan få tilstrekkelig kompetanse. Dette er et aspekt som er styrket i stortingsmeldingen, Læreren Rollen og utdanningen, fra Kunnskapsdepartementet. Barne- og likestillingsdepartementet har også nylig fått overlevert en rapport om kompetanseutvikling i barnevernet. Vi vil vurdere hvordan vi kan styrke kunnskap om disse forholdene i grunnutdanningen for barnevernspedagoger og sosionomer. Regjeringen vil sikre et helhetlig og koordinert tilbud både til overgrepsutsatte barn og til dem som begår overgrep mot barn. Mye er gjort, og innsatsen for å bedre tilbudet skal fortsette.