Mette Tønder (Høyre), 2014-11-13:
Først vil jeg takke for et godt samarbeid i komiteen. Vi har i komiteen blitt enige om at forslaget vedlegges protokollen. Vi har altså alle samme konklusjon, men vektlegger på veien dit argumentene noe forskjellig. I det videre vil jeg legge mest vekt på flertallets begrunnelse, men vil naturligvis komme inn på det en samlet komité står bak. I dette representantforslaget foreslås det en stor omstrukturering av barnevernet, hvor store deler av den statlige delen overføres til fylkeskommunen. Det er utfordringer i barnevernet i dag, og noen av disse skyldes også organiseringen, noe statsråden har varslet at de jobber med. Målet for arbeidet med barnevernet er et enda bedre barnevern, der flere barn får hjelp til rett tid. Det er dette vi må ha for øye når vi skal foreta endringer, også innen organiseringen. Statsråden har i sitt svar til Stortinget redegjort for det arbeidet som nå er igangsatt, med en stor gjennomgang av strukturen i barnevernet. Viktige parter som kommuner, fagforeninger og andre relevante aktører er allerede involvert i arbeidet. Arbeidet bygger på Sundvolden-erklæringens ambisiøse forslag til endringer og forbedringer i barnevernet. Det er spesielt tre punkter som er viktige: å gi kommunene rett til å velge barneverntiltak etter en vurdering av kvalitet, pris og hva som gir best hjelp til det enkelte barn, uavhengig av hvem som leverer tiltaket, at kommuner med nødvendig kompetanse kan gis et helhetlig faglig og økonomisk ansvar for barnevernstjenesten, og å sikre åpenhet om innhold, kvalitet og pris i barnevernstilbudene. Det er enighet i komiteen om at det er behov for en ny gjennomgang av oppgave- og ansvarsfordelingen i barnevernet, og at det er viktig med et stort kommunalt ansvar. Dette henger naturlig sammen med det store reformarbeidet som nå gjøres i Kommune-Norge for å kunne møte morgendagens velferdsutfordringer. Skal kommunene få flere oppgaver, må de være robuste nok til å kunne løse dem kvalitetsmessig. I dag er ikke det tilfellet over hele landet. Det er imidlertid en kommune som har hele tiltakskjeden allerede i dag, og det er Oslo. En omstilling må gjennomføres over tid, men jeg er glad for at statsråden varsler at noen store og mellomstore kommuner vil få muligheten til å forsøke den nye organiseringen. Dette er viktig forsøksvirksomhet, som sammen med Oslos erfaringer vil gi viktig informasjon til de nødvendige endringene. Det er viktig at kommunene, de som jobber nærmest voksne og barn som blir berørt, får enda mer ansvar og mulighet til å se helheten i sitt arbeid. Samtidig vil det være viktig med sterke fagmiljø som kan støtte og samarbeide med kommunene også i framtiden. Endringer og omstillingsprosesser er nødvendige, men de kan også føre med seg usikkerhet og en følelse av ikke å bli hørt hos dem som berøres. Derfor er jeg glad for at statsråden varsler en inkluderende prosess, hvor fagmiljø, organisasjoner og andre berørte får lov til å delta. Komiteen har også vært klar på at regjeringen må sikre at barnevernet i denne omstillingsprosessen ikke mister kompetanse, og at alle berørte blir ivaretatt. Det å se barn og familier som trenger hjelp tidlig, og få satt inn tilpassede tiltak til rett tid, helst før barn blir utsatt for omsorgssvikt, må være det overordnede målet for arbeidet vårt med forebyggende familievern og barnevern. Erfaringer fra en tøff barndom setter sine spor på kroppen og i psyken, og noen opplever aldri å få lov til å vokse opp. La dette være de avsluttende ordene på dette innlegget, og la målet vårt med alle endringer være at flere barn slipper å vokse opp med disse arrene, at flere barn blir sett tidlig, og at flere familier får hjelp til å gå videre uten at familielivet ligner på det å leve i en krigssone.