Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-06-04:
Jeg er veldig tilfreds med å få legge fram forslaget til ny minerallov til behandling i Odelstinget i dag. For bergverks- og mineralnæringens del er dette en meget etterlengtet lov. Ny minerallov har vært etterspurt faktisk helt fra siste halvdel av 1980-tallet. Jeg takker også komiteen for et godt samarbeid i behandlingen av lovforslaget. Etter min oppfatning har komiteen gjort en ryddig jobb, og vi har invitert til åpen høring og et eget møte med Sametingsrådet. Vi har også arrangert et seminar med deltakelse fra næringen, forvaltningen, NGU og akademia, noe som også frambrakte mye nyttig informasjon. Lovforslaget representerer en betydelig forenkling ved at bergverksloven, industrikonsesjonsloven, kalkstensloven, kvartsloven og mineralavståingsloven avløses av én ny lov. Det er bra opprydding! Samtidig gjøres det tilpasninger i annet lovverk med endringer i plan- og bygningsloven og konsesjonsloven, slik at disse lovene er tilpasset den nye mineralloven. Loven er ikledd en moderne språkdrakt. Bergvesenet er blitt til Direktoratet for mineralforvaltning. Ikke mutbare mineraler er blitt grunneiers mineraler. Mutbare mineraler er blitt statens mineraler. Skillet mellom grunneiers og statens mineraler defineres ved mineralets egenvekt. Men det gjøres ikke endringer i gjeldende rett når det gjelder hva som er grunneiers og statens mineraler. Nytt i loven er imidlertid at det innføres krav til driftskonsesjon også for grunneiers mineraler. En selvsagt forutsetning for å få driftsgodkjenning er at driver har de nødvendige rettigheter til forekomsten. Kanskje det aller viktigste med den nye loven er at den skal stimulere til økt aktivitet og næringsutvikling. Samtidig skal loven ivareta samfunnets behov for kontroll med at driften skjer på en bergmessig forsvarlig måte, og at miljøhensynene blir ivaretatt. Det er en utfordring at det ikke har vært mulig å komme til enighet med Sametinget om forslaget til ny lov. I den forbindelse viser jeg til komiteens merknader som vektlegger at dette først og fremst er en bransjelov, og som jeg for egen del vil understreke at næringen har ventet på i 20 år. Det haster, derfor må den legges fram nå. Dernest er det et poeng at flere bestemmelser i loven sikrer at samiske organer deltar ved behandling av mineralsaker. Dette omfatter retten til å bli hørt og til å klage til Kongen i statsråd. Det er også forlenget varslingsfrist ved leting i Finnmark, og foretakene blir pålagt et utvidet dokumentasjonskrav for å belyse mineralvirksomhetens konsekvenser for samisk kultur og samisk næringsvirksomhet. Alt i alt er samiske interesser godt ivaretatt i så måte. Alle partiene i næringskomiteen, unntatt Fremskrittspartiet, har i en merknad vist til at næringen etterlyser større innsats fra statlige institusjoners side for å utløse det potensialet som ligger i økt utvinning og foredling av norske mineraler. Vi understreker også betydningen av at det statlige virkemiddelapparatet fokuserer på den betydning denne næringen kan ha for å utvikle nye arbeidsplasser. Jeg vil videre understreke hvor viktig det er at vi får utviklet en nasjonal politikk også på dette området. Ved starten av oljeeventyret tok vi som nasjon politiske grep for å sikre en bærekraftig forvaltning. Det samme bør gjøres når det gjelder ressursene på land. Strukturert samarbeid mellom de forskjellige kompetansemiljøene, næringen og staten må til for å sikre tilstrekkelig bevissthet og kunnskap om mulighetene og dermed grunnlag for at mineralnæringen i sterkere grad kan bidra til aktivitet og bosetting i hele landet. Jeg mener at den nye mineralloven kan være et første, men viktig skritt i så måte.