Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
La meg bare kort kvittere ut et par av de tingene som er sagt. Det er en selvfølge, det representanten Per-Kristian Foss peker på, at Norfund skal ta alvorlig de påpekninger som kommer fra Riksrevisjonen angående regnskapsførsel. Det er en akkurat like stor selvfølge – men viktig å si det – at Norfund, på samme måte som jeg forutsetter at all annen norsk statlig virksomhet, og også privat virksomhet, følger de aller høyeste etiske standarder i sin næringsvirksomhet. Det gjelder nulltoleranse for korrupsjon og et godt forhold til fagforeninger. Det gjelder det å holde, selvsagt, lover og regler i de land man investerer i. Det gjelder høye miljøstandarder, og det gjelder et godt forhold til lokale og sentrale myndigheter i landene. Det er en rekke slike etiske standarder som det er en selvfølge at Norfund opprettholder, men det bør være en selvfølge også for både norsk privat og statlig kapital. Jeg vet ikke om det var tenkt på noen bestemte prosjekter hvor det eventuelt skulle være tvil rundt dette. La meg bare nevne Laos, som Alf Inge Samuelsen var inne på. Jeg har ingen forutsetninger for å bedømme kritikken av det som har skjedd der, men vi skal i alle fall følge det opp. Det at det tas opp her, er en ytterligere foranledning til å følge opp og se på de prosjektene. Jeg merket meg også en annonse i Aftenposten for en ukes tid siden hvor urbefolkningsrepresentanter i det sørlige Chile kom med kritiske merknader til SN Power’s investeringsprosjekt i vannkraft i det sørlige Chile. SN Power’s svar er at de vil ta denne kritikken på stort alvor og gå inn i dette på basis av eventuelt grundig konsultasjon med befolkning og myndigheter i Chile. Dette er prosjekter vi vil følge opp, men selvsagt med den positive grunnholdningen at vi mener det er nødvendig med langt mer vannkraftinvestering i den fattige del av verden. Jeg har for min del i Norge bare gått i demonstrasjonstog mot vannkraft, aldri for, men det er mange deler av verden hvor jeg ville være villig til å gå i demonstrasjon for vannkraft, fordi alternativene miljømessig, sosialt og økonomisk er så mye dårligere. Vannkraft er selvfølgelig også til tider kontroversielt, og dette betyr ikke at all vannkraft skal bygges ut, men det trengs mye mer. La meg til slutt si til representanten Per Kristian Foss at meg bekjent er det ikke bygd ut vannkraft i Afrika de siste 15–20 år. Det tror jeg det er en rekke grunner til. Det er dårlig fungerende markeder, som det sies her, og det er dårlig fungerende overføringssystemer for strøm, slik at man har et veldig lokalt marked for det man måtte bygge ut. Det er sviktende stater, men det er også Verdensbankens politikk – å tro at private kunne løse dette alene. Og der er vi ved mitt avsluttende poeng: Jeg er i prinsippet fullt ut for private, lønnsomme investeringer i vannkraft, men mange steder er det å få bygd et vannkraftverk et så stort løft at bare hvis man klarer å sette sammen en pakke av private investorer, offentlig bistand, myndighetene i det enkelte land, kanskje også Verdensbanken og internasjonale finansieringsinstitusjoner og på toppen av det midler fra den grønne utviklingsmekanismen, kan man faktisk få til noe så vanskelig som store vannkraftutbygginger i land som Uganda og Mosambik.