Tore Vamraak (Høyre), 2022-04-26:
Vi har mange viktige oppgaver her på Stortinget, men jeg tør påstå at noe av det viktigste vi står overfor de kommende tiårene, er å legge til rette for at det kan skapes flere lønnsomme arbeidsplasser. For at vi skal ha et godt og bærekraftig samfunn, mener NHO at det må skapes netto 250 000 nye arbeidsplasser i privat sektor fram mot 2030. Dette er begrunnet i rapporten «Neste trekk». Også i perspektivmeldingen som kom ut for litt over ett år siden, er det godt begrunnet at vi trenger flere arbeidsplasser som kan gi skatteinntekter til statskassen. Petroleumsnæringen vil ikke lenger være en vekstmotor i norsk økonomi. Disse svært lønnsomme arbeidsplassene må erstattes av andre lønnsomme arbeidsplasser. McKinsey lanserte i år et konkret veikart for hvordan Norge kan skape 210 000 nye eksportrettede arbeidsplasser i ti konkrete mulighetsnæringer: hydrogen, havvind, batterier, karbonfangst og -lagring, grønn maritim næring, industriell programvare, forbrukerplattformer, sirkularitet, havbruk og turisme. McKinsey estimerer økt verdiskaping til 310 mrd. kr hvert år om anbefalingene i rapporten følges. I rapporten fra McKinsey er det pekt på utdanningsbehov for hver enkelt av de ti mulighetsnæringene. Ifølge McKinseys anslag vil det oppstå et rekrutteringsbehov på om lag 7 000–8 000 ingeniører på tvers av batteriverdikjeden fram mot 2030. Selskapet anbefaler derfor å opprette egne studieprogrammer for batteriteknologi, samtidig som man øker kapasiteten for eksisterende utdanningsprogrammer innen prosesskjemi, elektrokjemi, metallurgiske prosessfag og annen storskala produksjon. Videre anslår McKinsey at det vil være behov for ca. 16 000 operatører til battericelleproduksjon alene i 2030. Opptil 80 pst. av alle som ansettes i celleproduksjonen, er operatører. Noe av kompetansebehovet kan dekkes gjennom overført kompetanse fra andre industriområder, men McKinsey anbefaler like fullt at det opprettes egne linjer for «batteriteknikere», samt ytterligere fokus på batteriproduksjon i eksisterende fagutdanninger som f.eks. maskinoperatør, logistikk- og lagerpersonell, kvalitets- og kalibreringsfag og produksjonsteknikker, samt innenfor sikkerhet og HMS-linjer. Utover utdanningssystemet peker McKinsey på at det er behov for å etablere nasjonale testfasiliteter, slik at det skapes en læringsarena for utdanning som dekker behovet for akademisk og industriell testing. Videre peker McKinsey på at norsk batteriproduksjon er avhengig av en satsing på forsknings- og utviklingsarbeid. Dette var et lite dypdykk i bare én av de ti mulighetsnæringene. Tiden strekker ikke til for å gå gjennom alle, men batterinæringen kan tjene som en illustrasjon på det store utdannings- og forskningsløftet som vi trenger for å etablere ny, lønnsom eksportindustri i Norge. Mange av næringene forutsetter en satsing på realfag. Det har vært en erkjennelse i lengre tid at framtidens verdiskapende arbeidsliv trenger flere med realfagsutdannelse. Nå får vi imidlertid høre fra høyskolesektoren at de sliter med rekrutteringen til studieplassene på realfag. Det understreker at vi må tenke helhetlig: framsnakke realfagene, være tydelige fra myndighetene på at det ligger store muligheter innenfor realfag, og gi ungdommene både motivasjon og basiskompetanse innenfor realfag. Bare da kan vi håpe på at vi klarer å utdanne alle de ingeniørene og operatørene som vi har behov for i framtidens mulighetsnæringer. Jeg takker for muligheten til å sette dette temaet på dagsordenen og ser fram til å høre statsrådens perspektiver, og jeg ser fram til debatten om temaet.