Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-05-08:
Jeg tror representanten Kongshaug og jeg har noe ulik oppfatning av hva som ligger i ordet «moderne». Jeg er selvsagt veldig enig i at det er viktig å legge til rette for at de som ønsker å bosette seg ute på bygda, skal gjøre det. Nettopp derfor er denne debatten om boplikt som vi nå har, viktig for å kunne legge til rette for at det skal bli mulig for de kreative, entusiastiske unge menneskene som vi trenger for å få til utvikling ute. Jeg er glad for at flertallet på Stortinget i dag konkluderer med at verken boplikta eller priskontrollen skal oppheves, som representanter for Høyre foreslår i sitt forslag, og som Fremskrittspartiet foreslår i innstillingen. Jeg mener at både boplikt og priskontroll er virkemidler som er viktige for å sikre de verdiene som flertallet i denne salen ønsker å ivareta, både innenfor landbrukspolitikken og i en distriktspolitisk sammenheng. Så konstaterer jeg, når jeg hører debatten her i dag, at Høyre primært ser verdien av en eiendom som noe som er en konsekvens av prisen i markedet. Jeg mener at det er et spørsmål som krever en noe mer overordnet inngang i forhold til hva som egentlig er verdi på en eiendom. Jeg mener at det ikke kun er prisen som man på et gitt tidspunkt kan ta ut i et marked. Jeg konstaterer også, etter å ha hørt representanten Gundersens innlegg om boplikt her, at engasjementet i dag er størst for de som er på vei ut av næringa. Jeg mener at et engasjement som er avviklingsorientert, som det som representanten Gundersen framfører i dag, og som fokuserer på de som avvikler og er på vei ut, er en meget krevende linje i forhold til utvikling ute på bygda. Det som norske bygder trenger, er utviklingsorientert tenking i forhold til de mange gårdsbrukene vi har, og ikke en avviklingsorientert tenking i form av bekymring for ikke å kunne få en gitt pris på en eiendom idet man er på vei ut av næringa. Jeg konstaterer også at representanten Fostervold fra Fremskrittspartiet i sitt innlegg legger opp til et resonnement om at vi snakker om å tvangsflytte folk, om en tvungen politisk bosetting. Det er så fjernt fra det som er tenkinga bak boplikt som det er mulig å komme. Hele poenget er å knytte forutsetninger til det å overta en landbrukseiendom som gjør at man med det får utvikling på de gårdene det er snakk om. Når det gjelder pris, har jeg lyst til å dra noen resonnementer om det. Det er ikke tvil om at vi har behov for å sikre en samfunnsmessig forsvarlig prisutvikling, særlig i de tettstedsnære områdene. I de områdene vil prisnivået uten noen form for regulering kunne gjenspeile langt andre interesser enn de landbruksmessige. Det er i disse tettstedsnære områdene at vi har mye av den beste jorda, og hvor en sterk prisutvikling vil være en negativ faktor i forhold til muligheten til å opprettholde et aktivt landbruk i de områdene. Så er det også slik at en priskontroll bidrar til at de som eier en landbrukseiendom, og som har interesse av langsiktig og god ressursforvaltning, favoriseres framfor de eierne som har andre interesser i eiendommen, f.eks. å bruke den som en ren pengeplassering. Så har vi gjennomført en undersøkelse av praktiseringen av priskontrollen, og undersøkelsen viser at det i mange områder er utviklet en praksis som ikke er ønskelig. Den viser også at priskontrollen praktiseres svært forskjellig i ulike deler av landet. Dette mener jeg det må gjøres noe med. Jeg har nå til vurdering ulike grep for å sikre at kommunene ivaretar samfunnets interesser ved forsvarlig prisutvikling på landbrukseiendommer. Jeg oppfatter også at det var bekymring om dette i Stortinget her i dag. Så noen ord om boplikt. Bestemmelsen om boplikt har sammenheng med både landbruks- og distriktspolitikken. Den kan ikke ses isolert. Vi har hatt en situasjon i vår der vi har diskutert mye hva som er den nye situasjonen knyttet til boplikt som følge av den såkalte Festersen-dommen i Danmark, og hvilke konsekvenser den vil kunne få for både danske og norske regler. Jeg vil benytte anledningen til å informere Stortinget om at danskene nå har hatt et endringsforslag til høring. Høringsfristen var på en uke, fram til 1. mai. Forslaget går ut på at boplikta opprettholdes for alle landbrukseiendommer. For eiendommer under 30 hektar kan boplikta oppfylles av andre, og for eiendommer med et bedre ressursgrunnlag enn dette er boplikta personlig. Det tas sikte på at forslaget skal vedtas raskt og tre i kraft fra juli i år. Etter de undersøkelser som er gjort omkring de rettslige sidene i saken, er det klart at også etter avgjørelsen av Festersen-saken er det mulig å ha bestemmelser om boplikt i Norge, i motsetning til hva enkelte i denne salen har hevdet.