trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Rotfestet i hele vår ideologi er tanken om at vi hele tiden skal fordele for å skape et jevnere samfunn, et jevnere økonomisk samfunn, fordi fordeling av økonomi er fordeling av makt og innflytelse i samfunnet og gir mulighet til å styre over eget liv. Derfor har vi et fordelingspolitisk grep når vi øker skattene for de folkene som arver de største formuene, og øker skattene for dem som eier de største formuene, samtidig som vi bruker pengene på å gi skattelette til de fleste, de som har små formuer, og de som har mindre arv. Venstre mener, det har jeg fått med meg, at dette er dårlige grep i forhold til bedriftenes situasjon akkurat nå. Men hvis det er slik at man først og fremst er opptatt av å fjerne dette grepet, hvorfor kunne man ikke fra Venstres side foreslå andre fordelingspolitiske grep som er like gode, og som sørger for den samme fordelingen som vi er opptatt av? Jeg kan ikke forstå noe annet enn at Venstre ikke er opptatt av fordelingspolitikk.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Hvis Erna Solberg først og fremst var opptatt av arbeidsplassene, burde hun ikke være misfornøyd med Regjeringen når vi fra vår side sier at vi skal komme tilbake med en revisjon av budsjettet, med nye tiltak, i januar/februar. Hvis det er sånn at Erna Solberg først og fremst mener at vi tar feil i den politikken som føres når det gjelder hvordan det budsjettet vi har, er innrettet, burde hun vel hatt et annet nivå på de omprioriteringene som skjer i Høyres alternative budsjett. Men sånn er det ikke. Hvis Erna Solberg var opptatt av å få til noe, burde det ikke være sånn at hun satte som et ultimativt krav at for å kunne sette oss ned og snakke sammen måtte vi kutte i den viktigste fordelingsprofilen innenfor skatteområdet. Men poenget er at Erna Solberg først og fremst er opptatt av å få gjennomført Høyre-politikk, og det er ikke vi. Vi er opptatt av rettferdig fordeling. Derfor blir det annerledes.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg synes kanskje at representanten Per-Kristian Foss beveget seg ned på et politisk lavmål da han omtalte politikken som både fomlete, klønete og direkte pinlig. Jeg tenkte som så at når en stiller det opp mot det representanten selv sa om usikkerheten som ligger i framtiden, som begrunnelsen for hvorfor Høyre selv innretter sitt budsjett med samme oljepengebruk som det Regjeringen gjør, så er vel de karakteristikkene like rammende for hans eget parti – spesielt når man ser på hvordan Høyre har opptrådt her på Stortinget under alle de debattene vi har hatt om de forskjellige krisetiltakene. Når vi har lagt fram forskjellige forslag, har Høyre veldig klart sagt: Kom med sakene på denne måten, vi er fornøyd, informer oss, involver oss, ta oss med, vi er villige til å dra disse sakene fort igjennom. Når vi da gjør klar arbeidsplanen vår for hvordan dette skal gjøres framover, og inviterer opposisjonen til å være med, synes jeg det hadde vært atskillig mer tiltalende med en anstendig Høyre-mann, som Per-Kristian Foss – hvis han var det.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Til Inge Lønning, som peker på alle regler og alle retningslinjer vi har her i Stortinget, er det en ting, eller egentlig to som er viktig å si. Det ene er at vi har finanskrise. Jeg tror alle de som har deltatt i debatten – i hele debatten og ikke bare på slutten av debatten – har fått med seg at det har vært gjennomgangstemaet som alle har berørt. Det gir ekstraordinære tiltak i en ekstraordinær situasjon. Det er det Regjeringen varsler om når den sier det den gjør, om at den skal komme tilbake til dette senere. Det andre er at i motsetning til det Inge Lønning framfører, har bl.a. representanten Flåtten på et tidligere tidspunkt i tidligere debatter sagt at Stortinget er beredt til å ta saker fortløpende for å håndtere denne krisen, og at de er villig til å være med på det. Når det sies at Regjeringen er arrogant, er det en ting som det er fristende å si til Inge Lønning, som en av røverne sa til en av de andre røverne i Kardemomme by om tante Sofie: Hun hørte ikke, hvorpå den andre sier: Hun ville ikke høre. Det er situasjonen for Inge Lønning. Det er helt klart at det vi har sagt, er at i forlengelsen av og i arbeidet med denne pakken skal Stortinget bli hørt. Opposisjonen skal bli hørt, og opposisjonen skal komme med innspill. Jeg har selv sagt om enkelte ting som har blitt tatt opp i salen, at dette er noen av de innspillene vi må ta med videre. I forbindelse med et forslag om å utvide permitteringsordningene, som er fremmet av Jan Tore Sanner, har vi oppfordret dem til å oversende det, for det er et av de forslagene vi må vurdere videre. Sånn må det være. Derfor blir opposisjonen lyttet til, men Inge Lønning vil ikke høre. Jeg håper alle de andre har ørene åpne, fordi det er en invitt.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Andre land med ulik politisk valør har lansert tiltakspakker hvor skattelettelser for personer og bedrifter er sentrale elementer. I Norge har sentrale aktører innenfor fagbevegelsen, næringslivet og finansmarkedet hevdet at dersom folk med lavere og middels inntekt får beholde mer av sin egen inntekt, vil det være et effektivt virkemiddel for å holde hjulene i gang. I Soria Moria-erklæringen står det at Regjeringen skal holde det totale skatte- og avgiftstrykket på samme nivå som i 2004. Er representanten Holmås villig til å bryte sitt skatteløfte fra Soria Moria for å bidra til å redde norsk økonomi og norske arbeidsplasser? Er skattelette ett av de grepene som representanten Holmås snakket om i sitt innlegg? Eller med andre ord: Er det klima for skattelettelser i februar, altså for neste år? – Og da er også ordet klima blitt nevnt fra Fremskrittspartiets side.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
I disse dager varsler stadig flere bedrifter i bygg- og anleggssektoren masseoppsigelser. Sist ute var Skanska som på tirsdag varslet at 800 ansatte i Norge vil miste jobben. Nav varsler i dag en sterk økning i ledigheten generelt i november, og vi må over fem år tilbake i tid for å finne en tilsvarende vekst i antall ledige i løpet av én måned. For hver enkelt som rammes, er det en tragedie. Samtidig er kostnadene for staten i form av arbeidsledighetstrygd, tapte skatteinntekter og tapt arbeidsgiveravgift store. Finansministeren varslet i går at det vil komme en pakke mot arbeidsledighet i januar/februar. Hvorfor velger Regjeringen å se an utviklingen i ytterligere to måneder når tusenvis av arbeidere allerede er blitt permittert, eller har mistet jobben? Hva er det konkret Regjeringen ønsker å se an? Tror ministeren at disse som nå er permittert, eller som har mistet jobben, får jobben tilbake i løpet av desember og januar?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Aldri har jeg opplevd så mange kunnskapsløse innlegg og angrep på markedsøkonomien og forklaringer på finanskrisen. I realiteten er det et skjult angrep på USA. Jeg synes faktisk det er på tide at noen står opp og snakker positivt om USA. Det har jeg tenkt å gjøre. Jeg lurer på hvorfor man ikke liker USA. Hva er det med USA? Jeg tror man er fascinert av USA. Også de som står i denne sal og sier at de ikke liker USA, reiser dit på ferie, og innerst inne er de fascinert av USA. De sier at de liker amerikanere – jo, amerikanere er de glad i, men det er noe med det amerikanske systemet. Og så kan de ikke fordra George Bush – huff a meg, George Bush! Men de var likevel litt glad i Clinton – Clinton var de glad i. Det er litt spesielt – når det er en slik hyllest til velferdsstaten, burde vi kanskje sette oss ned og tenke litt igjennom og reflektere, med all den velstanden vi har, over hva det er med denne velferdsstaten. Hva er det som er så mye å skryte av? Hvorfor tror vi her oppe at vi er så mye klokere og flinkere enn amerikanere flest? Vi har 700 000 som lever av trygdeoverføringer i dette landet. Hadde det vært i USA, hadde det vært 56 millioner mennesker. 700 000 mennesker utgjør 30 pst. av befolkningen mellom 18 og 67 år i Norge. Kan man tenke seg at USA ville vært så innovativt og hatt et så fleksibelt arbeidsmarked dersom de skulle hatt den såkalte velferdsstaten som vi gjemmer oss bak her oppe, vi, trygghetssøkende nordmenn, som sitter her og håper at staten skal hjelpe oss, og som med en gang vi flytter ut fra familiene våre, vil at staten skal komme og ta over? Nei, det er derfor USA er så vellykket. Har vi så mye å skryte av når det gjelder helse, utdanning og kunnskapsnivå, og når det gjelder integrering? Har vi så mye å skryte av her oppe i forhold til amerikanerne? Jeg tror faktisk ikke det. Hva med vår justispolitikk, eller vår forsvarsevne? Har vi så mye å skryte av at vi kan sitte på vår høye hest og kritisere amerikanerne? Markedsøkonomien, som amerikanerne er en garantist for, har fått hundrevis av millioner av mennesker ut av fattigdom. Hadde det ikke vært for at amerikanerne står som en garantist for markedsøkonomien, hadde ikke vi heller kunnet høste fruktene av markedsøkonomien. Den økonomien som mange her i denne salen indirekte hyller, er planøkonomien, som uten unntak har ført til akkurat det motsatte av markedsøkonomien, nemlig mangel på politisk frihet og mangel på vekst, velstand og velferd. Jeg synes vi i denne salen skal være litt mindre kjepphøye og litt mer nøkterne i beskrivelsen av dette «fantastiske» samfunnet, vi, som har funnet all den oljen og gassen ute i Nordsjøen, vi bør heller se på hva amerikanerne faktisk gjør. Vi beundrer amerikanerne. Da bør vi slutte å stå her på talerstolen og kritisere deres styringssystem – og indirekte kritisere det amerikanske samfunn.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-27:
Jeg tror at mange av oss som hørte SVs finanspolitiske talsmann nå, følte at mye av det som ble beskrevet, var nokså virkelighetsfjernt. Han brukte mye tid på klimakrisen, og beskrivelsen der satte jo finansministerens uttalelser om at man nå skulle ut og shoppe så det svir, i et nokså merkelig lys. Det viser jo i og for seg hvor fort SV forlater sin plattform. Men det skal mye til om ikke også SV har forstått at næringslivet nå gisper etter luft. I Nationen i dag står det at en bedriftseier ute i Distrikts-Norge nå må trekke penger ut av bedriften for å betale skatt på verdier som er tapt. Med SVs politikk kommer begrepet å stikke av med klærne mens eieren er ute og bader, til å få et nytt innhold. Her stikker man av med egenkapitalen i bedriftene, mens arbeidsplassene går tapt. Mener SVs finanspolitiske talsmann at budsjettet fortsatt er godt tilpasset situasjonen?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-27:
Når dagen starter med at man leser i VG at det er et «tullebudsjett» vi i dag skal vedta, blir det en underlig start på dagen. Regjeringen varslet plutselig en krisepakke i går, dagen før denne debatten. Fram til nå har man sagt at budsjettet er godt tilpasset situasjonen, og dialog med opposisjonen har vært blankt avvist. Når det gjelder høyere utdanning og forskning, har Regjeringen i løpet av noen uker gått fra å gi inntrykk av ikke engang å vite at lønnsveksten har løpt fra Regjeringens kostnadsjustering, til å finne 160 mill. kr i dag. Det hele lukter av en regjering uten retning og kontroll, og som er livredd for en reell debatt rundt budsjettet i Stortinget. Hvor mye av finanskrisen som er reelle problemer, og hvor mye som er psykologi, vet ikke jeg. Men det jeg leser, og det jeg ser, er at vanlige nordmenn opplever at deres verdier desimeres. Husmarkedet faller, jobber er usikre, rentemarkedet svinger, og lån er vanskelig å få. Usikkerheten er stor. Som enkeltmennesker reagerer vi med å redusere vårt forbruk og spare mer. Kjøp utsettes, beslutninger tas ikke nå, og man blir avventende. Det forsterker nok krisen, men er det rasjonelle reaksjonsmønsteret for hver enkelt av oss. Skal det bli annerledes, må staten faktisk korrigere. I dette bildet blir det nokså spesielt å lese at finansministeren oppfordrer oss til å shoppe så det svir, slik hun gjorde i VG lørdag 22. november. Maken til demonstrasjon av at man ikke skjønner krisens dynamikk og innhold, skal vi lete lenge etter. Å be hver enkelt nordmann via sin egen lønnskonto kompensere for finanskrisen, er sterkt. Da kunne hun i hvert fall ha fulgt Høyres forslag om å heve bunnfradraget og innslaget for toppskatt. Det kunne vært et bidrag til den enkelte. Jeg har merket meg at mange rød-grønne debattanter forsøker å gi markedet skylda. Et marked er jo kun en hjelper for at du og jeg skal kunne gjøre våre egne valg. Et «fritt» marked krever regulering, det er faktisk ingen markedsform som krever så mye regulering med hensyn til informasjon, konkurranse og andre forutsetninger. Dagens krise er et eksempel på hvor ille det kan bli når deler av markedet er overregulert, mens andre deler er underregulert eller ikke regulert i det hele tatt. Når produktene i tillegg blir så kompliserte at ingen forstår dem, men kjøper dem ut fra grådighet, som statsministeren sa, går det fryktelig galt. Men det er også greit å huske at noen norske kommuner var de første som falt for grådigheten. Det illustrerer utfordringen. Dette er ikke markedets feil, det er like mye politikkens forsømmelse. Markedet er en god tjener, men en elendig herre. Markedet er effektivt, og det må ikke ødelegges, men det er en total misforståelse å tro at det ikke skal reguleres.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Representanten Heikki Holmås innledet med å si at han gledet seg over meldingen om gårsdagens tiltakspakke. Det gjør også Kristelig Folkeparti. Men det er en feil med det hele: Den skulle ha kommet for fjorten dager siden. Da hadde vi hatt tiltakspakken til behandling i dag, til glede og til beste for både arbeidsgivere og arbeidstakere. Men la nå det ligge. I Kristelig Folkepartis tiltakspakke foreslår vi redusert arbeidsgiveravgift for unge arbeidstakere, økt tilskudd til bedrifter som tar inn lærlinger og økte avskrivingssatser på f.eks. maskiner, skip, varebiler og driftsbygninger. Det er gode og målrettede tiltak for unge i et vanskelig arbeidsmarked, og for å stimulere til mer og bedre investering i arbeidsplasser og sysselsetting. Kan SV støtte dette, eller vil SVs ideologiske motstand mot skattelettelser forhindre det?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Vi har en offensiv samferdselsminister som har vært ute og lovet tidenes satsing på vei, og det var like etter at statsministeren var ute og lovet tidenes satsing på bane. Da var det med tanke på Nasjonal transportplan. Når man er så offensiv, og når man planlegger å bruke så mye penger, forbauser det Kristelig Folkeparti at man er så treg med å komme i gang – når vi nå er i en situasjon der man virkelig har mulighet til å kunne bruke midler. Vi har flere ganger etterlyst hvorfor ikke noen av disse midlene kom, slik at vi kunne ha tatt dem inn i budsjettet nå. Men la det ligge. Jeg regner med at vi får en skikkelig satsing på samferdsel i den pakken som skal komme i løpet av februar måned. Jeg vil utfordre ministeren på rassikring og på gang- og sykkelveger.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Det er helt korrekt at det er bred enighet i Stortinget om at vi skal ha en satsing på nordområdene. Regjeringen har sendt ut det heftet jeg holder her, nytrykket i oktober. Etter å ha studert nordområdesatsingen over tid vil jeg si at når det gjelder økonomi, er den like tynn som dette heftet. Det man har gjort nå, er å samle sammen de beløpene som ellers ville ha ligget i budsjettet for Nord-Norge, til en nordområdesatsing. Jeg kan for eksempel vise til årets budsjett: seismikkskyting utenfor Lofoten og Vesterålen: nordområdesatsing. Eller utskifting av strømaggregat i Ny-Ålesund, et strømaggregat man måtte ha skiftet ut uansett: nordområdesatsing. Mitt spørsmål til utenriksministeren, som for så vidt har gjort en veldig god jobb på det utenrikspolitiske plan, men som ikke har fått med seg de øvrige ministrene, er helt konkret knyttet til ett prosjekt som denne regjeringen la dødt, nemlig NEW Corridor. Når vi nå skal få en handlingspakke, er det ikke da tid for å legge inn noen midler for å få utviklet det prosjektet?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg har den senere tid registrert at Regjeringen nå ønsker å fremme mer handel mellom Norge og Israel. Det skal Regjeringen ha all honnør for. Fremskrittspartiet mener at handel mellom land ikke bare skaper velstand og har fått flere millioner mennesker ut av fattigdom, men også skaper fred og bidrar til utvikling. Mer handel er bra for norsk eksportnæring, men også noe norske forbrukere nyter godt av i og med at vi får tilgang til nye produkter, mer variert kosthold, flere tilbud og ikke minst valgfrihet, noe handelen med en rekke land i Asia er et godt eksempel på. Imidlertid ønsker vi i Fremskrittspartiet mer handel med andre land – og da spesielt med all verdens u-land. Derfor foreslår vi å fjerne all toll på alle varer fra u-land som står på OECDs DAC-liste. Det jeg lurer på, er hvorfor representanten Holmås ikke er enig i dette, og da spesielt hvorfor varer fra palestinsk administrerte områder ikke fritas for toll til Norge.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
I Soria Moria-erklæringen står det at Regjeringen ønsker «stabile og konkurransedyktige skattemessige rammevilkår for næringslivet». Det er bra. Videre står det presisert, svart på hvitt, i Soria-Moria-erklæringen at Regjeringen vil «endre avgifter som er en ulempe for norske produksjonsarbeidsplasser blant annet i konkurranse mot import.» Tvert imot, vi ser nå at Regjeringen gjør det motsatte. Da tenker jeg spesielt på Regjeringens forslag om en avgiftsøkning på over 60 pst. for alkoholfrie drikkevarer. Det vil åpenbart bidra til konkurransevridning, øke grensehandelen og sette norske arbeidsplasser i fare, som f.eks. Aass Bryggeri i Buskerud. Er ikke representanten Lundteigen enig i det?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg vil gjerne gjenta deler av replikken jeg hadde på Inge Ryans partikollega, representanten Heikki Holmås, om frihandel og tollettelser, ettersom jeg ikke fikk noe godt svar. Mener representanten Inge Ryan og hans parti og regjering at fattige i u-land som f.eks. Nigeria, India, Pakistan og palestinskadministrerte områder er mindre verdt enn fattige i andre u-land? Det er jo det man sier når man ikke åpner for tollettelser for disse u-landene. Så konkret: Hvorfor vil ikke SV fjerne toll på varer fra f.eks. palestinskadministrerte områder, slik at vi får til mer handel mellom Norge, Israel og palestinskadministrerte områder?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
I forhold til den kritikken representanten Syversen nå kommer med mot Regjeringen, kunne det vært veldig interessant å høre hva han mener om sin forventede framtidige samarbeidspartner i en eventuell ny regjering, nemlig Høyre, Høyres budsjett. Det vi ser nå, er at opposisjonen spriker mer enn den har gjort noen gang før. Kristelig Folkeparti har enten forlatt Høyres økonomiske politikk eller tilpasset seg Fremskrittspartiets. De har vært ute og sagt hvem de ikke kan gå i regjering med. Det er Fremskrittspartiet, det er partier som vil ha en EU-debatt, og partier som vil kutte i bistandsbudsjettet. Det kunne også vært interessant å høre hva representanten Syversen egentlig mener Kristelig Folkeparti skal gjøre, og hva de vil i en ny regjering, istedenfor å si hva de ikke vil gjøre.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Syversen sier også at Regjeringens budsjett har gått ut på dato. I den økonomiske situasjonen vi er i nå, er det jo veldig vanskelig å fange opp hva som faktisk kommer til å skje i morgen eller i neste uke. Når da representanten er så knallhard med hensyn til å kritisere Regjeringen, som faktisk har kommet med flere tiltakspakker, som Kristelig Folkeparti har sluttet seg til etter at Regjeringen har lagt dem fram, og når han nå kritiserer Regjeringen for at en skal vente og se hvilke tiltak som trengs for å få hjulene i gang, blir spørsmålet mitt om Kristelig Folkeparti mener at deres budsjett er riktig datert.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Representanten Sponheim snakker om sykdom og diagnoser når han snakker om finanskrisen, og Venstre kaller faktisk sitt alternative budsjett for rett medisin til rett tid. Venstre foreslår der å kutte 1 250 ordinære tiltaksplasser, å fjerne eksportstøtten for ost- og landbruksvarer, å øke renten i Husbanken, å fjerne gratiskvoten på CO2 for norsk industri og å fjerne nettolønnsordningen som gjør at vi har norske sjøfolk. Venstre foreslår å øke dieselavgiften, å øke fyringsoljeavgiften, å kutte i grunnskolen, å kutte i ordningen med gratis læremidler i videregående skole og å avvikle ordningen med frukt og grønt i skolen. Mener virkelig Venstre at dette er rett medisin til rett tid?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det har vært en styrke i norsk økonomisk politikk at det har vært en veldig stor politisk bredde når det gjelder bruken av oljepenger. Nå har plutselig Kristelig Folkeparti kommet på at de ikke skal være med i den brede politiske alliansen, og har brutt ut ett år før et stortingsvalg. Ser representanten Høybråten problematikken rundt at han nå løsner på den – nesten – politiske konsensus som har vært med hensyn til økonomisk politikk, og samtidig er garantisten for en mindretallsregjering dersom det blir regjeringsskifte neste høst? Eller ser han, som antakelig det norske folk kommer til å se, at det mest fornuftige er å ha en flertallsregjering i den situasjonen vi er i nå?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Dagen i dag har vist en opposisjon som prinsipalt og mentalt er på barnehagestadiet. Vil ha, vil ha, sier ungene. Når de da kanskje endelig får noe, sier de: Vil ikke, vil ikke. Jeg skal derfor prøve meg på en litt pedagogisk vri. Øverst i velferdssamfunnets hjørnetann bodde fire opposisjonspartier. Samtlige ville bygge huset i hjørnetanna større. De boret og hamret i munnen til Jens, men uansett hva de gjorde, var hjørnetanna til Jens ikke stor nok. De som bodde i tanna til Jens, kunne ikke bli enige om romfordelingen i tanna, men de ble enige om å rope så høyt de kunne: Vi vil ha større tann, Jens, vi vil ha større tann. Jens kunne ikke hjelpe. Han gav dem mer verktøy og næring, men det økte bare smerten og kravene. En dag var det så vondt at han spurte mor Kristin om hjelp. Du må tette hullene, Jens, sa Kristin. Sammen gikk de til sentralbanksjefen, som stengte hjørnetanna og skylte opposisjonen ut i det store intet. Slik ble velferdstanna hel igjen.
Michael Momyr (Høyre), 2008-11-27:
Representanten Lundteigen og Senterpartiet er kjent for å være opptatt av småbedriftenes ve og vel, vel vitende om at det er der verdier skapes, og det er der folk får arbeid. I budsjettforslaget økes skattebyrden til små og mellomstore bedrifter. Det legges stein i ryggsekken, slik representanten Kongshaug fra Venstre har uttalt. Børen for småbedriftene blir tyngre. I den bebudede tiltakspakken har Regjeringen fastslått én ting, og det er at skattereduksjon iallfall ikke er aktuelt. Er representanten Lundteigen enig med bl.a. NHO i at skattelette er et fornuftig virkemiddel for å ta vare på arbeidsplassene i en vanskelig tid?
Michael Momyr (Høyre), 2008-11-27:
Denne høsten har jeg hatt gleden av å møte som vararepresentant. Jeg lærte straks at Stortinget denne perioden er noe annet enn det jeg opplevde i forrige periode. Da møtte jeg fast, og det er ikke det som er forskjellen. Forskjellen ligger i at vi har en flertallsregjering, og at mye av det politiske arbeidet som før foregikk her i Stortinget, og beslutningsprosessene nå er flyttet ut av Stortinget og over i regjeringsapparatet. Jeg legger merke til at det er mange som er innstilt på å diskutere det spørsmålet. Det har jeg ikke tenkt å gjøre i dag. Jeg vil likevel ta utgangspunkt i denne situasjonsbeskrivelsen når jeg i dag hevder at vi ser en regjering som faktisk viser beslutningsvegring. Debatten i dag ville vært en gyllen anledning til å vise omgivelsene at Regjeringen tar situasjonen på alvor. Den kunne gjennom dialog med Stortinget i dag ha vist at den ønsker å finne gode løsninger på de problemene og utfordringene som vi ser. Det eneste konkrete som jeg ser har kommet ut av debatten i dag, er at Regjeringen sier et bombastisk og klart nei til å trekke tilbake de skatteskjerpelsene som er foreslått. Det er etter mitt syn et dårlig signal. Godt lederskap er å ta inn over seg at rammebetingelsene endrer seg. I disse dager er det ikke bare på Stortinget det arbeides med budsjett. Det skjer også rundt om i norske kommuner. Det er viktig at kommunene settes i stand til å gjennomføre de investeringene som er planlagt. Jeg er derfor fornøyd med tiltak som er gjort overfor Kommunalbanken, og jeg håper at det som er iverksatt når det gjelder Eksportfinans, vil gi positive effekter for Kommunekreditt, slik at vi får en reell konkurranse i kapitalmarkedet for norske kommuner. Krisen har mye med psykologi å gjøre. Derfor er det min oppfatning at det er viktig at kommunene i Norge bevarer optimismen.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Lundteigen la bl.a. vekt på at det er viktig å utnytta naturressursane våre. Det er Kristeleg Folkeparti heilt einig i. Difor er me òg opptekne av at me skal ha eit aktivt og allsidig landbruk i alle delar av landet. No har landbruket i dei seinare åra opplevd ein total investeringstørke når det gjeld driftsbygg. Det er fleire grunnar til det. Ein av grunnane er det høge kostnadsnivået, men i og med at presset i bygg og anlegg no er i ferd med å verta erstatta av ei stor arbeidsløyse, vil nok dette endra seg. I Kristeleg Folkeparti si tiltakspakke har me føreslege å auka avskrivingssatsane på driftsbygg frå 4 pst. til 6 pst. Me har òg føreslege at bøndene skal kunna søkja midlar frå kommunale næringsfond på linje med næringslivet elles. Saman med eit lågare kostnadsnivå vil dette vera ei flott moglegheit for landbruket. Spørsmålet er: Når Regjeringa dreg til side teppet over eigen tiltakspakke, vil Lundteigen då støtta desse forslaga frå Kristeleg Folkeparti?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-11-27:
Det var en mild, forsonende og nærmest søkende Sponheim som snakket her i dag. Det synes jeg er sympatisk. Mye av det Sponheim sa, er ting som Senterpartiet kan stille seg bak. Jeg håper også at Sponheim merket seg de åpningene vi kom med for utfordringene når det gjelder arveavgift og formuesbeskatning i forhold til den konkrete utformingen av hvordan dette skal fungere. Jeg la også merke til i en TV-debatt i går at Sponheim inviterte til og nærmest var konstruktiv til en fortsatt skattedebatt for norsk næringsliv. Det er noe jeg håper at vi også kan snakke nærmere om framover. Det jeg har tenkt å spørre om, var den tunge vektleggingen Venstre påstår de har på klima og miljø. Vi opplever jo i budsjettet at Venstre er den sterkeste motstanderen av Regjeringens skogpolitikk. Den er utformet for å øke uttaket av norske skoger. Løsningen på klimaproblemet ligger i økt uttak av biologisk masse, enten det er til energi eller andre formål. Likevel opplever vi at Venstre kutter 70 mill. kr i det som skal til for å øke uttaket. Hvordan rimer det med en framtidsrettet omstilling i Norge?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Venstre har ønsket og etterlyst et forlik med regjeringspartiene, men samtidig er Venstre veldig opptatt av ikke å bruke mer oljepenger enn det som Regjeringen bruker. Det understreket også representanten Sponheim i svaret sitt på spørsmål fra representanten Klungland. Så er det slik da at Kristelig Folkeparti plusser på budsjettet med over 4 milliarder kr, og Fremskrittspartiet plusser på med 30 milliarder kr. Dette er da tre veldig ulike innfallsvinkler til den økonomiske politikken. Da lurer jeg på: Hadde det vært en fordel for et eventuelt forlik med regjeringspartiene at opposisjonen var enig seg imellom om den økonomiske politikken før de kom til oss? Til slutt: Representanten Sponheim har tidligere etterlyst et krisebudsjett når vi har behandlet budsjettet. Likevel endrer ikke Venstre merkbart på rammene i Regjeringens forslag. Hva mener da egentlig Venstre med et krisebudsjett?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det er nå under et år til valget, og Kristelig Folkeparti har gjort det klart at de eneste partiene de ønsker å gå inn i et eventuelt regjeringssamarbeid med, er Høyre og Venstre. Likevel fører Kristelig Folkeparti en ganske avvikende finanspolitikk i forhold til det Høyre og Venstre mener er ansvarlig, som også representanten Sponheim har sagt noe om på talerstolen før i dag. Blant annet bruker Kristelig Folkeparti 4 milliarder kr mer enn det som Høyre og Venstre gjør. Betyr det at Kristelig Folkeparti utelukker et eventuelt framtidig samarbeid med sine gamle regjeringspartnere? Mens Høyre kutter også i bistand, øker Kristelig Folkeparti bevilgningene til bistand til mer enn 1 pst. av BNI. Det er et område der jeg vet at Kristelig Folkeparti har et oppriktig og ekte engasjement for å få en mer rettferdig verden. Er det ikke da et problem å gå i samarbeid med et parti som kutter i bevilgningene til verdens fattigste for å gi skattelette til Norges rikeste?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg fryder meg over muligheten til å få kommentert, fra Stortingets talerstol, overskriften «Shop så det svir!». Det er ikke mine ord. Jeg mener at verken i høykonjunktur eller lavkonjunktur skal folk shoppe så det svir. Tvert imot mener jeg at man skal innrette seg fornuftig. For øvrig er det veldig viktig hvordan vi nå skal komme oss ut av den krisen vi står overfor. De som har solid økonomi, og som ikke hadde tenkt å gjøre noe helt vilt, men som kanskje hadde noen planer om å bygge litt på hytta eller gjøre noe annet, bør opptre normalt, for det har betydning for hvor stor arbeidsløsheten kommer til å være. Når det gjelder fordeling, ligger det mange forslag til rettferdig fordeling i statsbudsjettet. På toppen av det har vi fokusert på rentenedgang fordi vi vet at noen av dem som sleit mest, sleit fordi rentenivået var høyere enn det de hadde håpet på. De burde ha planlagt for det, men de håpet på noe annet. Derfor har vi sørget for at vi skal ha rom for rentenedgang. Den kommer(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) og det er veldig viktig fordelingspolitikk i disse dager. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg synes egentlig representanten Sanner var befriende ærlig i et tidligere replikkordskifte i dag. Der innrømte han at i høykonjunktur eller lavkonjunktur, Høyres motstand mot formuesskatt og arveavgift står fast. Det som er Regjeringens utgangpunkt, er at rettferdig fordeling står fast. De grepene vi har tatt når det gjelder arveavgift og formuesskatt, har kommet vanlige folk i Norge til gode. 400 000 mennesker som betalte formuesskatt for fire år siden, slipper nå helt å betale formuesskatt. 500 000 har fått redusert formuesskatt. Det er fordi vi har omfordelt og tettet de hullene i formuesskattelovgivningen som først og fremst de med mye penger har kunnet benytte seg av. I arveavgiften gjør vi en betydelig omfordeling som gjør at 90–95 pst. får lavere arveavgift, og blant dem er det mange småbedrifter. Det jeg kan utelukke, er at vi legger fram skatteforslag med en urettferdig og usolidarisk fordelingsprofil. Men i disse tider er det ingen forslag som helt kan utelukkes. Slik det ser ut nå, mener jeg at det mest aktuelle for en tiltakspakke i januar er ytterligere direkte bevilgninger over statsbudsjettet. Men det er usikre tider.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg håper at representanten Syversen også la vekt på at jeg svarte på hva budsjettet inneholdt. Det viktigste i forhold til det budsjettet som flertallet i Stortinget slutter seg til i dag, er at det går i riktig retning. Vi visste hva hovedutfordringen kom til å være. Vi visste at veksten kom til å bli lavere – husk den var over 6 pst. i 2007 – i budsjettet for 2009. På det tidspunktet vi lagde prognosene, trodde vi den ble under 2 pst. Det er helt opplagt at veksten neste år kommer til å bli lavere enn 2 pst. Hvordan den vil slå inn i arbeidsmarkedet, hvilke distrikter som blir mest berørt, hvilke områder av arbeidsmarkedet som får størst problemer, og hvordan vi skal klare å innrette eventuelle tiltak i forbindelse med problemene i privat sektor – mange har nå store problemer med å få inn ordrer, eller opplever at ordrer de trodde de hadde, blir kansellert – er en stor utfordring. Det kommer til å være krevende å lage gode prognoser. Det er det nå, og det kommer det til å være i januar også, men vi vet retningen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg la med interesse merke til det innlegget som representanten Sponheim hadde. Jeg synes det var nyansert og balansert i forhold til de utfordringene vi står overfor. Regjeringen og Venstre er enige om at den utfordringen vi nå har prøvd å håndtere på slutten av dette året, er nettopp å sørge for at vi har rom for den rentenedgangen som kan gi rammebetingelser for enkeltpersoners beslutninger i boligmarkedet, som nå har store utfordringer, eller i forhold til bedriftenes utfordringer. Det er viktig. Så er det opplagt slik at virkningene av finanskrisen i forhold til arbeidsmarkedet blir sterkere enn det vi trodde. Arbeidsløsheten kommer til å bli høyere enn det som er forutsatt i statsbudsjettet, og veksten kommer til å bli lavere. Men hvor mye høyere og hvor mye lavere og på hvilke områder kommer det fremdeles til å være betydelige spørsmålstegn ved. Det kommer det antakelig til å være i januar også, men da har vi bedre overblikk til å treffe riktig med tiltakene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Grunnen til at vi sier at vi vurderer nye tiltak i slutten av januar og i begynnelsen av februar, er at Stortinget kommer til å vedta et ekspansivt budsjett med mange forslag allerede, særlig rettet mot bygg- og anleggsnæringen, fordi vi vet at de er mest utsatt for konjunktursvingninger. Derfor er kommunene allerede i gang med å planlegge oppussing av skolebygg og opprustning av bassenger, kirker, studentboliger og samferdselsprosjekter. Den jobben er allerede i gang. Hva slags styrke vi skal legge i det, må vi vurdere nærmere. Men så må jeg bare si én ting: I en høykonjunktur vokser byggenæringen, og den har vokst gjennom de siste fem årene til nye høyder, kanskje 190 000 ansatte er knyttet til denne. Et mer normalt nivå vil være betydelig lavere enn det. Så det som er utfordringen nå, er å klare å få en veldig kraftig vekst ned på et mer normalt nivå, men uten at det blir bråstopp i norsk økonomi.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg skal være forsiktig med å blande meg inn i debatter mellom parlamentariske ledere og andre prominente medlemmer av Stortinget om forholdet mellom storting og regjering. Men la meg bare si at i min tid i Stortinget var det ikke slik at mindretallsregjeringer la fram sakene uten å ha konkludert først. Det var riktignok slik at man ikke hadde flertall bak de konklusjonene man kom til, men det var ikke fri flyt, åpent seminar og tre partier som la fram ulike standpunkter og inviterte resten av Stortinget til å være med og diskutere på det grunnlaget. Problemet var at man ikke hadde flertall for det man hadde diskutert seg fram til. Jeg har ikke sagt at folk skal shoppe så det svir. Jeg har ikke bare én høne å plukke med VG, jeg har en hel hønsegård. Men jeg har sagt at folk bør oppføre seg normalt. Det er altfor mange av dem som har helt vanlige framtidsutsikter, som også sitter på gjerdet og avlyser normal aktivitet, f.eks. helt nødvendig oppussing av hytta eller andre fornuftige ting. Det er ikke lurt, for det forsterker finanskrisen. Ellers er jeg ingen stor shopper. Jeg beklager det overfor representanten Lønning. Når det så gjelder spørsmålet om sensitiv børsinformasjon, var problemet med f.eks. kampflysaken følgende: Den prosessen som vår regjering hadde satt i gang for å sørge for at det var konkurranse om kampfly, innebar et eget kampflyprosjekt og to eksterne kvalitetssikrere. I det øyeblikket deres konklusjoner ble kjent, var det helt opplagt at den ene kandidaten falt bort, fordi den var dyrere og ikke nådde opp i forhold til nasjonale sikkerhetsbehov. Den informasjonen er meget sensitiv for de to selskapene, og det er helt opplagt at man har plikt til å følge noen helt enkle spilleregler for dette. Meg bekjent har aldri SV protestert på at man skal følge noen spilleregler som gir seg av verdipapirhandelloven. Så til Erna Solberg – for jeg har jo sitatene fra Høyre den dagen budsjettene kom. Det som var gjennomgangstonen den dagen, var at Regjeringen gjør det vanskeligere for Norges Bank å sette ned renten. Det var gjennomgangstonen i alt. Det er det samme som å si at budsjettet er for ekspansivt. Og statsministeren har sine ord helt i behold. Noen annen måte er det ikke mulig å lese det på. Så bare to ord til slutt også om ekspansiviteten i budsjettet. Da vi la fram budsjettet for 2008, var ekspansiviteten på 0,3 pst., og da vi la fram budsjettet for 2009, var ekspansiviteten på 0,7 pst. Grunnen til at budsjettet for 2008 ser mer ekspansivt ut i ettertid, er at budsjettet for 2007 ble strammere enn det det var lagt opp til. Men det er altså slik at lederen av finanskomiteen har sine ord i behold. Når man sammenligner budsjettene på det tidspunktet de ble lagt fram, er budsjettet for 2009 det mest ekspansive vår regjering har lagt fram. Og det er rett og rimelig og innenfor handlingsregelen og alt. Handlingsregelen betyr nemlig at når det er ledig kapasitet og tegn til ny arbeidsløshet, er det fornuftig å ligge over det som er den beregnede avkastningen av Pensjonsfondet, nemlig 4 pst.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Her var det et privilegium jeg ikke var helt klar over, men det var godt vi fikk det i orden. Først til ekspansiviteten i 2008-budsjettet og 2009-budsjettet. Brevet som ble sendt til representanten Jan Tore Sanner i går, er en lang versjon av den kortversjonen jeg gav her på talerstolen for kun kort tid siden. Hvis vi kan være enige om at det er den riktige framstillingen, så er vi enige om et viktig faktagrunnlag. Så til spørsmålet om å forholde seg til Stortinget. Vi er opptatt av å ha et godt forhold til Stortinget. Men det må også være slik at Stortinget vet at når saker legges fram for Stortinget, står en samlet regjering bak. Slik er det når det er mindretallsregjeringer også. Det betyr at det er en del diskusjoner man må ta for å komme fram til hva man skal legge fram for Stortinget. At en mindretallsregjering så må forhandle med ett eller to eller tre opposisjonspartier etter at man har lagt fram en sak, gir litt mer action i Stortinget. Jeg har ikke noe ønske om å opptre arrogant i forhold til Stortinget – tvert imot. Derfor ble det som både statsministeren og jeg har sagt i mange runder, om nødvendigheten av å overvåke hvordan finanskrisen slo ut i arbeidsmarkedet, og hvordan Regjeringen tenker rundt det å komme tilbake til det, sendt i brev til Stortinget og offentliggjort på den måten. Jeg mener at det hadde vært mye vanskeligere for Stortinget om det skulle bli kjent én, to eller tre dager etter finansdebatten hva som var tempoplanen for hvordan man tenker seg å gå videre. Så til Erna Solbergs beskrivelse av at nå er det utrygt for alle. Det er ikke riktig, og jeg tror kanskje ikke hun mente å si det heller. Pensjonister i Norge vet stort sett hvilken pensjon de får. Mange ansatte i offentlig sektor vet stort sett hvilken lønn de har å forholde seg til neste år. Mange som jobber i privat sektor, er heller ikke blant de mest utsatte. Men for mange av dem som jobber i eksportindustrien, og som nå kanskje er særlig utsatt fordi det er etterspørselssvikt, er arbeidsplassene utrygge. Problemet er at hvis alle de som har det rimelig trygt, oppfører seg som om de har det utrygt, blir det enda mer utrygt for dem som har det utrygt fra før. Hvis f.eks. et pensjonistektepar som har tenkt å kjøpe seg en ny lenestol, tenker at nå må jeg jammen tenke meg litt om og vente til neste år, er det ikke rart at det er tomt i møbelbutikkene. Hvis pensjonister som vet hva de får i pensjon neste år, har lyst på en godstol på sine gamle dager, synes jeg virkelig de skal gå i butikken og unne seg den godstolen. Det er ikke å fyre opp under noen – hva skal jeg si – forbruksfest heller. Det er bare å oppfordre folk som har trygge rammebetingelser, til å oppføre seg normalt.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg trur nok representanten Hagesæter må ha misforstått dagens situasjon totalt. Det er ikkje statsbudsjettet eller situasjonen i Noreg som først og fremst gjer at arbeidsløysa rundt om i verda no går opp. Det er fordi det har vore ført ein mislykka politikk rundt om i verda. Ikkje minst er det slik at det er den politiske retninga som Hagesæter står for – total liberalisme, utan politisk innblanding – som først og fremst har spelt fallitt, og som gjer at også Noreg blir ramma av den situasjonen som me er i. Det som Regjeringa har lagt opp til i sitt budsjett, er å setja i verk konkrete tiltak for å motverka den internasjonale finanskrisen. Det er eg svært glad for. Eg er glad for at me har ei regjering i Noreg som ikkje har motvilje mot å bruka statlege tiltak, dersom det er det som skal til, verken for å stimulera privat næringsliv eller for å få til ein betre offentleg sektor. Det er det budsjettet for neste år legg opp til. Dette budsjettet vil vera med og dempa skadeverknadene av den internasjonale finanskrisen.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Igjen: Den situasjonen som me no er komne i, er eit resultat av ein internasjonal kollaps i etterspørselen etter varer og tenester som norske bedrifter produserer. Dei tiltaka Regjeringa no har komme med, bl.a. med GIEK og Eksportfinans, skal vera med og motverka dette. Alle forslag som blir fremma på Stortinget, skal me sjølvsagt vurdera, setja oss inn i og gå nøye igjennom, også dette forslaget. Men utgangspunktet vårt er at me no skal gjera det me kan for å sikra ei god finansieringsordning, slik at aktiviteten bl.a. ved skipsverfta våre og i maritim industri blir oppretthalden. Me har fått usedvanleg positive tilbakemeldingar på dei tiltaka som Regjeringa har fremma i løpet av dei siste 14 dagane.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Sidan me fekk regjeringsskifte i Noreg, har eit av dei viktigaste tiltaka til denne regjeringa vore å gje kommunane betre økonomi, slik at dei kan gje betre tilbod til innbyggjarane sine. Ikkje minst har det slått positivt ut for dei eldre – me ser at me no har fått nesten 10 000 fleire hender i arbeid for å yta ein betre service på helse- og omsorgsinstitusjonane våre. Det er òg lagt til rette for å byggja mange nye pleieheimar. Me har hatt òg eit breitt samarbeid på Stortinget for å få til ei eldrepakke, og Regjeringa skal sjølvsagt følgje det opp. Så meiner eg at me, når me er i den situasjonen som me er i no, sjølvsagt må vurdera alle forslag, og dersom det er slik at det blir behov for å bruka meir pengar gjennom offentleg sektor, er det sjølvsagt ingen i Arbeidarpartiet som har noko imot at det òg kjem dei eldre til gode.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det er ikkje slik at skatt i seg sjølv er ei målsetjing – det er eit verkemiddel for å oppnå andre ting, skaffa inntekter til staten og bidra til ei god fordeling av ressursane i samfunnet og i tillegg påverka oppførselen, noko som ein bl.a. har gjort gjennom miljøavgifter og andre ting. Når det er snakk om verkemiddel, må ein sjølvsagt heile tida vurdera om dei fungerer på den rette måten. Men denne regjeringa har sjølvsagt ikkje eit mål om at større delar av arbeidsstokken vår skal jobba i statlege bedrifter, eller at det skal bli ein større statleg del. Det som likevel er spørsmålet, er om me ikkje, når me har motgangstider, når det blir mangel på privat kapital, når dei private aksjonærane ikkje vil agera, skal bruka den moglegheita staten har til å halda hjula i gang. Det er etter mitt syn igjen snakk om å bruka eit verkemiddel, ikkje for å oppnå ei målsetjing om at staten skal bli større, men for å halda aktiviteten i næringslivet oppe.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Tradisjonen tru, krise eller ikkje krise: Framstegspartiet står milevis frå alle andre parti i denne salen i den økonomiske politikken. Framstegspartiet vil m.a. neste år bruka meir enn 30 milliardar kr meir enn Høgre og Venstre, og for så vidt òg regjeringspartia. No er det vel slik at Framstegspartiet har greidd å bli einig med dei andre opposisjonspartia om å be om eit tettare samarbeid med Regjeringa. Dette høyrest jo tilforlateleg ut. Mitt spørsmål er: Hadde det ikkje eigentleg vore ein fordel om opposisjonen heller kunne samarbeida med seg sjølv og fremja konkrete forslag i fellesskap, som ein då kunne vurdera? Er det ikkje slik at me hadde vore meir tente med at f.eks. Høgre og Framstegspartiet greidde å komma fram til kva slags politikk som skulle vera alternativ til den politikken som blir ført i dag, i staden for å køyra på kvar sin kjepphest?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg forstår det slik at Høgre no ønskjer å samarbeida og ha eit forlik med regjeringspartia. Føresetnaden for dette er rett nok at regjeringspartia, som har fleirtal, legg vekk delar av sin politikk og erstattar han med Høgre sin. Derfor er det slik at sjølv om Erna Solberg ikkje likar desse spørsmåla, må det vera lov å stilla dei: Kva skal me eigentleg samarbeida om? Er det slik at me skal ta utgangspunkt i Høgre sin politikk? Skal me ta utgangspunkt i Framstegspartiet sin politikk? Det er altså slik at dei fire opposisjonspartia på Stortinget ikkje er einige om korleis ein skal løysa denne finanskrisen. Det einaste som dei er einige om, er at dei ønskjer å samarbeida med regjeringspartia. Er det fordi dei har innsett at dei ikkje greier å samarbeida med kvarandre?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg kan konkludera med at heller ikkje i den siste finansdebatten i denne stortingsperioden finst det ein reell samla opposisjon til dagens regjering. Det einaste opposisjonspartia greier å samla seg om, er å vera kritiske til Regjeringa og Regjeringa sin politikk, samtidig som ein inviterer Regjeringa til eit tettare samarbeid. Eg vil igjen prøva å få eit svar på om ikkje Høgres leiar forstår at det er vanskeleg å skjønna kva ein skal samarbeida om, når dei fire partia som inviterer til dette samarbeidet, ikkje er einige seg imellom. Det måtte ha vore ein fordel å ha fått avklara ein tre–fire krav frå opposisjonen som regjeringspartia kunne ha teke stilling til. No har Regjeringa fått eit brev om at opposisjonen ønskjer samarbeid. Mitt spørsmål til Høgre blir då: Vil det også gå eit slikt brev til dei andre opposisjonspartia, slik at ein kan få eit samarbeid også med dei?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-11-27:
Representanten Akselsen skrøt av den nye kursen i næringspolitikken og sa at Arbeiderpartiet var opptatt av arbeidsplasser. Nå er det jo slik at det går ganske hardt for seg i konkurranseutsatt næringsliv, og vi får stadig meldinger om tøffe situasjoner i bl.a. maritim industri og maritimt næringsliv i Akselsens eget hjemfylke. Sånn sett har Regjeringens næringspolitikk vært en katastrofe. Regjeringen har tatt ut 21 milliarder kr av egenkapitalen i norske maritime bedrifter. Men av de 21 milliardene lovte Regjeringen at sju skulle stå tilbake som bokført egenkapital hvis de var brukt til miljøformål. Det løftet har Regjeringen ikke stått fast på. Disse pengene er tatt ut av egenkapitalen fordi Regjeringen ikke har gjort jobben sin når det gjelder overgangsordningen for rederiskatt. Høyre har derfor fremmet forslag i dag om å be Regjeringen rydde opp og sørge for at disse sju miljømilliardene kan stå igjen som egenkapital. Mitt spørsmål er om Akselsen kan forsikre om at Arbeiderpartiet vil sørge for at det faktisk skjer, i en tid da mange arbeidsplasser står i fare.