Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-03-15:
De mulighetene som ligger i å øke den innenlandske bruken av gass, ser ut til å være svært store. Det er derfor viktig at vi tillater oss å ha både visjoner og gjennomføringsevne. Etter Arbeiderpartiets mening bør innenlandsk bruk av gass om ti år utgjøre om lag 10 pst. av den samlede produksjonen. Mange sier at det århundret vi er i starten av, vil bli gassens århundre. Det tror jeg også, i hvert fall den første delen av dette århundret. Senere vil vi nok også få andre energiformer, som hydrogen. Og i en slik utvikling vil gassen også spille en viktig rolle som en bro over til hydrogensamfunnet. Stoltenberg-regjeringa gjorde en rekke ting som jeg håper og tror har bidratt positivt til å få fortgang i arbeidet med å ta naturgassen i bruk. Vi må være ambisiøse og visjonære når vi utformer framtidas gasspolitikk. I en tid der vi opplever at industriarbeidsplasser går tapt og mange bedrifter sliter, er det viktig at vi satser enda mer på framtidsrettede næringer, at vi investerer i forskning og infrastruktur. Med de enorme gassressursene vi har utenfor kysten vår, er vi den tredje største produsenten av gass i Europa; om ti år vil vi trolig være den største. Da kan ikke vi slå oss til ro med at vi bare bruker under 1 pst. av gassen sjøl. Vi kan ikke lenger være en råvarenasjon på dette feltet. Hvis vi fortsetter med det, går vi glipp av en enorm verdiskaping. Ser vi for oss hele verdiskapingskjeden, fra borehullet på havbunnen og fram til forbrukerne i Europa, er det en forsvinnende liten del av verdikjeden vi produserer i Norge i dag. Når gassen på ulike måter har blitt foredlet, og den når fram til forbrukerne, er prisen for råvaren som har gått med til produktet, blitt mangedoblet i forhold til den prisen vi selger gassen for. Og det er noe av den verdiøkningen vi må greie å skape i Norge. Industrien kan bedre sin konkurranseevne ved å benytte naturgass, men mangler tilgang på ressursen. Tilgang har derimot konkurrentene ute i Europa. Det gjør at de kan øke sin produksjon og verdiskapning ved å bruke gass. Jeg mener at dette har stor betydning også nasjonaløkonomisk, fordi ikke noe land kan være økonomisk ledende uten en velfungerende energisektor, der forbrukerne og næringslivet tilbys rett energiform til konkurransedyktig pris. Det var en slik tankegang som lå til grunn da elektrifiseringen av Norge tok til for hundre år siden. Nå må naturgassen få den rollen som vannkraften spilte den gang for utvikling og bygging av ny industri. Økt bruk av naturgass må tilrettelegges innenfor ramma av våre klimaforpliktelser. Gjennom Kyotoprotokollen og Göteborgprotokollen har vi forpliktet oss til å redusere utslipp av bl.a. CO2 og NOx. Dersom vi erstatter andre fossile brensler med naturgass, vil det gi store miljøgevinster. Jeg vil kort nevne noen tiltak der bruk av naturgass kan bidra til å redusere klimautslippene. Vi må bruke mer naturgass innenfor samferdsel, med spesiell vekt på ferjer og større fartøyer.Vi bør elektrifisere Nordsjøen til erstatning for lite effektive gasskraftverk på hver enkelt plattform – og det skal jeg komme litt tilbake til.Vi bør i større grad bruke gass til oppvarming i stedet for olje og kull. For å styrke innovasjonen og utviklinga av miljøvennlig energi basert på naturgass må det etter Arbeiderpartiets mening opprettes et selskap som sikrer at den nødvendige teknologiutviklinga forseres og gjøres kommersiell. Dette er også et av de viktigste tiltakene som Gassteknologiutvalget foreslår. Arbeiderpartiet vil følge opp sitt tidligere forslag om å opprette et slikt selskap i Grenland. Etter vårt syn vil det være mest fornuftig å samle ressursene om dette på ett sted. Slik jeg forstår Gassteknologiutvalget, mener også de at det er best å opprette ett selskap, uten at de har tatt stilling til hvor det bør ligge. Vi mener at det miljøet som alt eksisterer i Grenland, er det beste utgangspunktet for et slikt selskap. Dette handler om et sterkt industrimiljø, med mye kompetanse, og det er et område av landet som nå trenger noen flere ben å stå på. Men la meg presisere: Det betyr ikke at alt skal skje i Grenland, men, som sagt, etter vår mening bør innovasjonsselskapet ligge der. Så mener vi at det selskapet alene eller sammen med andre miljøer bør ta initiativ til forsknings- og utviklingsprosjekter, produktutvikling, utvikling av infrastruktur og kommersialisering av teknologi som sikrer en optimal miljøvennlig utnyttelse av naturgassen. Det bør også bidra til at vi i hvert fall får etablert ett pilotanlegg for forurensningsfrie gasskraftverk innen 2005. Jeg har merket meg at Statoil har signalisert at det mest aktuelle sted vil være Kårstø, og det har ikke vi noe imot. Men jeg tror allikevel at et innovasjonsselskap kan være en nødvendig fødselshjelper for også å få på plass pilotanlegg. I tillegg til forskning og utvikling er det helt avgjørende at infrastrukturen for innenlands transport bygges kraftig ut. Jeg ønsker derfor at statsråden kan si noe om Regjeringa er villig til å bruke en god del penger for å få dette på plass, for det er nødvendig at staten bidrar med tilskudd, tror jeg, hvis dette skal bli en realitet. Derfor mener vi at den statlige støtten til infrastruktur bør trappes opp. Vi kunne f.eks. tenke oss at Enova fikk denne oppgaven i tillegg til dem de har i dag, men det skal ikke komme til fortrengsel for de viktige oppgaver de er satt til å styre i dag. Men hvor det legges, er ikke avgjørende. Flere steder i landet har nå konkrete planer om bygging av gassrør, og ikke minst gjennom disse selskapene trengs det nå klare signaler om en kan forvente noe støtte til noen av disse prosjektene. Vi i Arbeiderpartiet mener også, som jeg sa, at det bør gis statlig støtte til bygging av flere ferjer og også noen busser med gass som drivstoff, og jeg vil også gjerne høre statsrådens syn på dette. Så til et annet veldig viktig punkt: Vi mener at det haster med å sette i gang et prosjekt i samarbeid med petroleumsindustrien og aktører i energibransjen om elektrifisering av Nordsjøen, for å erstatte de små gasskraftverkene på sokkelen. Lykkes vi med dette, så mener jeg at dette er et miljøprosjekt i særklasse, som fortjener vår oppmerksomhet. Dette kan også være avgjørende for å innfri våre forpliktelser i forhold til Kyoto-avtalen – som vi absolutt bør gjøre. For oss i Arbeiderpartiet er det to verdier som er viktig, det er verdien av å skape og det er verdien av å dele. Vi står framfor mange utfordringer fortsatt i utbygginga av velferdsstaten. Det blir en utfordring å greie å dele ressursene rettferdig, men utfordringa som ligger i å skape verdiene, blir minst like stor. Mye av industrien vår er også avhengig av at det fortsatt bygges ut olje- og gassfelter. Derfor er det viktig at vi opptrer forutsigbart også på det området. Men framfor alt er det viktig at vi evner å skape nye og langsiktige industriarbeidsplasser. Bare på den måten kan vi skape verdier, slik at vi har noe å dele. Spesielt innenfor de områder der Norge har fortrinn, må vi greie å skape mer. Og det bør vi klare når det gjelder å ta gassen vår i bruk. Skal vi oppnå resultater, er vi avhengig av å ha en aktiv industripolitikk. Da trenger vi også et statlig engasjement, spesielt innenfor forskning og i utbygging av infrastruktur. Dette er ikke noe nytt. Staten har alltid spilt en sentral rolle i utbygging av infrastruktur, som jernbane, veier, havner, kraftlinjer og telenett. Det bør ikke være noen prinsipiell forskjell når det gjelder utbygging av infrastruktur for naturgass. Dersom industrien, oljeselskapene og vi som politikere tør å satse og gjøre de langsiktige strategiske beslutningene, tror jeg at vi står framfor en rask og spennende utvikling innenfor dette området. Det er nødvendig for verdiskapinga og sysselsettinga, og ikke minst av hensyn til miljøet. Det skal bli interessant å høre hva statsråden vil gjøre for at slike prosjekter kan realiseres raskt.