Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-01:
For dem som har fulgt med i mediebildet den siste tida, er det klart at det er nødvendig at Norge ruster seg for framtida, og det budsjettet som foreligger, er et taktskifte for fokuset på verdiskaping. Det overordnede bildet av budsjettet er nemlig fokus verdiskaping. Vi skal skape før vi fordeler. Vi satser på samferdsel. Det er noe alle bedrifter rundt omkring i hele landet ber om. Vi stimulerer eierskap, det private, mangfoldige eierskap for å skaffe kapital til bl.a. de satsingene som foregående taler var inne på. Vi satser på kunnskap. Som statsministeren så treffende har sagt, er det vår framtidige olje. Vi har en forsknings- og innovasjonssatsing som er veldig bedriftsrettet, og senest i dag fikk jeg mail fra rektor på Universitetet i Oslo om hvor bra den er, gjennom at man satser på BIA, man satser på SkatteFUNN, man satser på etablererstipendordningen gjennom Innovasjon Norge, og i forliket har vi også fått inn såkornkapital. Her er det mange ting som næringslivet har etterlyst i mange år, og som det har vært klare signaler om at har vært stor mangelvare i mange år. Det er veldig mye bra i budsjettet. Jeg registrerer at Gahr Støre bl.a. var inne på at dette står vi sammen om. Ja vel, men det var vi som klarte å prioritere det. Her har Arbeiderpartiet sittet i regjering i åtte år uten å klare å prioritere det. Nå lever de veldig høyt på at vår regjering faktisk har klart å prioritere, slik at man har skapt rom for både de satsingene og skattelettelser, og selvfølgelig har man da mye penger å fordele. Så sa Gahr Støre – og en rekke andre talere har også vært inne på det – at man særlig skulle satse på visse næringer, og man skulle bort fra den næringsnøytrale satsingen. Ja vel, da synes jeg for det første at man burde være ærlig og si hva man ikke skal satse på. Jeg tror ikke det er så lett. Jeg har prøvd å spørre, det er ingen som tør å si noen ting. Jeg vet heller ikke om landbruk hørte med til det som var satsingsområder i forrige periode, men i så fall bør sporene fra Arbeiderpartiets næringsaktive politikk skremme. Hvis vi ser på jordbruk, ble jordbruksarealet redusert med 5 pst., eller 500 000 dekar. Andelen leiejord økte fra 38 pst. til 43 pst. Selvforsyningsgraden gikk ned fra 52 pst. til 48 pst. Melkeproduksjonen ble redusert med 37 pst., og det forsvant 18 000 årsverk i landbruket. Nå snur faktisk pilene. Etter ett år med borgerlig regjering er det investeringsvilje, det er flere som søker til landbruksutdanning, og det er mange av pilene som synes å peke i riktig retning. Hvis man også inkluderer skog, som Dag Terje Andersen og flere har vært opptatt av, ble faktisk skognæringen i Norge halvert. Treforedlingsindustrien i Norge ble halvert med de rød-grønnes aktive næringspolitikk. Vi gikk fra å være nettoimportør til å bli nettoeksportør av råvaren tømmer. Eksport av tømmer gir ikke veldig mye verdiskaping. Nå kommer budsjettforliket med biodiesel, og man snakker igjen om investeringer i norsk treforedling. Den pakken med kutt som Dag Terje Andersen kom fram med, var en semmer pakke, for å si det på dialekt, det betyr en dårlig pakke, for i forhold til vår satsing på samferdsel og på skogsbilveier er det akkurat det næringen har etterspurt i årevis for å forbedre sin konkurransekraft. Så takke meg til Arbeiderpartiets aktive næringspolitikk, det bør samtlige næringer være ganske skremt av når man ser resultatene av innsatsen i forrige periode. Det er et faktum at skal vi bli konkurransedyktige, må vi ha en høyere produktivitet enn resten av verden rundt oss. Det er det eneste som virkelig kan bidra til at Norge holder seg på verdenstoppen når det gjelder velferd. Da må vi være mer effektive, vi må være smartere, vi må være mer innovative enn våre konkurrenter – det hjelper ikke bare å løpe fortere – og det gjør vi gjennom å fornye, forbedre og forenkle. På den måten skaper vi før vi fordeler, og det synes jeg kanskje noen i dagens opposisjon burde lære seg.