Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2017-03-30:
Da jeg – vel å merke noen år etter statsråden – begynte i 1. klasse på Stridsklev skole i Porsgrunn, hadde ikke vi datamaskin i klasserommet. Frøken Arnhild lærte oss ikke hva e-post var for noe. Det har med andre ord skjedd vanvittig mye siden 1992. Skolen skal forholde seg til et samfunn i rask forandring. Det betyr ikke at skolen skal hive seg på alle trender, men vi kan vel slå fast at dataen er kommet for å bli – og for noen muligheter det gir i vår sektor! Arbeiderpartiet vil at elevene skal gjøres i stand til både å bruke og å skape digitalt innhold og digitale tjenester. Skal vi få til det, trenger vi en offensiv satsing på IKT og digitale ferdigheter. Derfor har vi fremmet det forslaget vi har til behandling i dag. Status i 2017 er at det er for stor variasjon og for mange tilfeldigheter: tilfeldig hvor oppdatert utstyrspark det er på skolene, tilfeldig hvilken kompetanse skolens personale har, tilfeldig hvor mye IKT og digitale hjelpemidler brukes i de ulike fagene. Det er ikke bra nok. Det å kunne håndtere og bruke ulike former for digitale verktøy er en av de grunnleggende ferdighetene i skolen. Det skal gjennomsyre alle fag. Det gir en unik mulighet til tilpasset opplæring. Vi må minimere forskjeller og ulikheter og utnytte potensialet bedre. Derfor vil Arbeiderpartiet at en slik strategi skal inneholde forslag til en nasjonal satsing på både utvikling av programvare, en kompetanseutviklingsplan for lærere, en satsing på infrastruktur og forslag til en innkjøpsordning for digitale læremidler. Når det gjelder vårt alternative statsbudsjett, har vi i hele denne stortingsperioden beredt grunnen for dette ved å sette av penger til bl.a. kompetanseheving av lærere. I september besøkte jeg Lunde barneskole i Skien og så hvordan de jobbet med IKT og digitalisering der. Skolen hadde klart balansegangen mellom det vi kan kalle analog og digital skole på en god måte. Elevene hadde både kladdebøker og iPad. Jeg drar fram dette eksemplet for å understreke at en satsing på digitale læremidler i skolen ikke trenger å bety enten–eller – enten blyanten eller iPad-en. Arbeiderpartiet tror potensialet utløses for fullt når man tar det beste fra begge verdener og tenker både–og. På Lunde barneskole arrangerte de også frivillige kodekurs for elevene. Koding fremmer kreativitet, lærer folk å samarbeide, og det kan trekkes mange paralleller til bl.a. realfagene. I dag får noen elever erfaring med programmering og koding gjennom kurs som f.eks. det de har på Lunde skole. Arbeiderpartiet vil at flere elever skal få erfaring med programmering i løpet av skolegangen. Skal en satsing på IKT og digitale hjelpemidler gi full effekt, trenger vi noen tilretteleggere, noen som koordinerer, og som omsetter kunnskap og innovative erfaringer. Senter for IKT i utdanningen ble opprettet av Stoltenberg-regjeringen med dette som mål. Vi er, i likhet med mange høringsinstanser som representerer brukerne av senteret, kritiske til forslaget fra Gjedrem-utvalget om at senteret skal opphøre som eget senter og legges inn under Utdanningsdirektoratet. Vi er bekymret for at dette vil kunne føre til en pulverisering av fagmiljøet og gå ut over det arbeidet som senteret gjør, fra både Oslo og Tromsø. Vi vil ikke anbefale en sånn løsning. Dette er blitt et dokument med relativt mange forslag. Noen vil ikke at Stortinget skal vedta omtrent noe som helst, sånn som regjeringspartiene, og noen vil at Stortinget skal vedta ganske mye og ha mange detaljerte forslag. Arbeiderpartiet ønsker et vedtak i dag som tydelig sier at en nasjonal strategi som et minimum må berøre både programvareutvikling, kompetanse, utstyr, infrastruktur og innkjøpsordninger. Arbeiderpartiet ønsker seg ikke en strategi som er lett å legge i en skuff. Vi ønsker oss en strategi som betyr satsing, som gjør at vi kommer oss videre. Vi kan kalle det en opptrappingsplan. Jeg tar med dette opp forslagene som Arbeiderpartiet, sammen med Sosialistisk Venstreparti, står bak i innstillingen, og håper på flertall, selvfølgelig.