trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
André N. Skjelstad (Venstre), 2020-05-19:
Norge har flere ganger blitt kåret til ett av verdens beste reisemål. Naturbaserte attraksjoner som ren natur og rene fjorder er noen av merkevarene som er med på å heve kvaliteten og attraktiviteten i et kresent marked, et marked som etterspør grønt reiseliv og grønne reisemål, og som man forplikter ? ikke bare for næringen selv, men også for Norge som nasjon ? å ivareta for framtiden. Reiselivet er en næring som har vekstpotensial over det meste av Norges land, og turistfiske er en viktig del av dette reiselivet. Turistfiskenæringen kan ha et potensial til å bidra ytterligere til verdiskaping langs hele kysten, til å sørge for lys i husene og sikre en spredd bosetting forutsatt at den framstår som attraktiv. Men økt turistfiske kan også ha uheldige konsekvenser. Nettopp det har Venstre fokusert på i mange, mange år. Vi har lenge ment at turistfisket må reguleres strengere, og min kollega i stortingsperioden 2005–2009, Vera Lysklætt, tok nettopp opp den problemstillingen allerede i 2009 med daværende fiskeriminister Helga Pedersen. Debatten var ikke så ulik den vi har nå. Aktiviteten må foregå på en sikker og bærekraftig måte, og det er vi alle enige om. Jeg vil derfor gi honnør til forslagsstillerne fra SV for dette forslaget, for det bidrar til å holde liv i debatten. Jeg mener det er bra at det fra 1. januar 2018 ble innført nye regler for turistfiskevirksomheten, og det er krav til registrering av turistvirksomheten og fangstrapporteringsordning for turistfiskevirksomheter, der utførselskvoter ble endret til 20 kg – og til 10 kg for alle andre. Ordningen med troféfiske ble fjernet, og utførselskvoten ble endret til å gjelde innenfor en periode på sju kalenderdager. Selv om regjeringen gjorde noen endringer i regelverket i 2018, er ikke det nok. Det er derfor positivt at det er foreslått å endre gjeldende forskrift ytterligere, sånn at det kun er adgang til å ta med seg fisk ut av landet dersom man har fisket og oppholdt seg på en registrert turistvirksomhet. En sånn ordning vil bidra til at det kan bli en bedre oversikt over uttaket av fisk fra havet som turistfisket fører med seg. Tiltaket vil også bidra til ytterligere profesjonalisering og legitimitet for turistfiskenæringen og styrke konkurransesituasjonen for seriøse, registrerte turistbedrifter. Dagens regelverk med at det er tillatt å ta fiskefilet ut av landet, bidrar til at vi får et betydelig matsvinn. Sånn kan vi ikke ha det, og det er positivt at regjeringen har tatt initiativ til at ny utførselskvote kun skal tillate utførsel av hel fisk. Det har vi i Venstre en forventning om at vil gjelde når de nye reglene er på plass. Reiselivet har med sin vekst de siste årene hatt en betydelig posisjon også som nasjonal næring, noe som bekrefter at reiselivet er en næring for framtiden. I likhet med reiselivet for øvrig har turistfisket hatt vekst i flere år og bidratt til viktige arbeidsplasser og verdiskaping langs kysten. Det finnes over 1 000 registrerte aktører for å styrke og sikre den næringen. Det er derfor viktig at aktiviteten foregår på en sikker og bærekraftig måte. Det skylder vi også framtidige generasjoner og fisken i havet.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-05-19:
Norge har økonomiske problemer. I fjor fikk vi det største underskuddet vi noen gang har hatt i handelen med utlandet, korrigert for petroleum. I flere deler av landet vårt står 40 pst. av folk i arbeidsfør alder utenfor arbeid, og forskjellene mellom folk øker. Skal vi klare å løse dette, trenger vi flere trygge, godt betalte arbeidsplasser i hele landet vårt, og der vil bygging av ny industri med skog som en råvare være et viktig og framtidsrettet bidrag for å omstille økonomien vår. Da trenger vi å ta vare på den ressursen som skogen er som råvare, og derfor må det plantes. Arbeiderpartiet har i sitt alternative statsbudsjett dette som et av områdene vi ønsker å satse på innenfor skogpolitikken, og har derfor satt av mer midler til skogplanting og ungskogpleie. Derfor er vi også her i dag med på et forslag om å øke den langsiktige karbonbindingen i skogen. Vi håper at regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en offensiv og oppdatert politikk på dette området, og selvfølgelig at det blir flertall for forslaget vårt her i dag. Jeg ønsker å ta opp det forslaget som Arbeiderpartiet er en del av.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-05-19:
Regjeringen har over mange år lagt til rette for at skogen kan brukes mer aktivt som bidrag til opptak av CO 2 fra atmosfæren og lagring av karbon. Det er viktig å holde trykket oppe og sørge for at dette arbeidet tiltar i styrke. Derfor takker jeg forslagsstillerne for dette forslaget. Vi kan gjøre så mye mer, og det er nettopp det regjeringen også nå gjør gjennom stortingsmeldingen som skal følge opp Klimakur 2030. Klimakur sier at skog er arealkategorien der det er størst muligheter til å øke årlige opptak eller redusere årlige utslipp av klimagasser. Skognæringen selv gir gode tilbakemeldinger på Klimakurs beskrivelse av potensialet, og sammen skal vi få til en stor satsing som utgjør en forskjell. Igjen vil jeg påpeke at det er gjort veldig mye – som gjødsling av skog, bl.a., som bidrar til at skogen blir viktig for å løse klimaproblemene våre. Bioindustri basert på trevirke er en spennende og framtidsrettet del av skogbruket, og mer industriell foredling i Norge har et stort potensial. Vi skal inn i det grønne skiftet og erstatte fossil energi, og dette kan bli en enda større del av omstillingen av norsk næringsliv. Det pågår også forskning for å bruke trevirke som proteinråstoff i fôr til fiskeoppdrett og til husdyr. At vi greier å øke norskandelen blir en viktig målsetting framover for å arbeide for bærekraftig fôr på verdensbasis. Dette er et utrolig spennende arbeid. Så blir det viktig framover å følge opp de ordningene som både Nysnø, Investinor, Enova og Innovasjon Norge har, slik at vi treffer riktig og får den utviklingen vi ønsker.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Jeg vil først rette en takk til Senterpartiet som for en gangs skyld fremmer et godt forslag. Vi blir hele tida fortalt hva vi ikke skal gjøre for å redde klimaet; vi skal ikke kjøre bil, ikke fly, ikke kjøpe nye ting osv., osv. Her er endelig et klimatiltak som mange kan stille seg bak med god samvittighet. Det er også bra for næringslivet. Norsk treindustri har et stort potensial – bare se på Hunton på Gjøvik som tar trevirke fra regionen og presser treflisene om til isolasjonsmateriale, et høykvalitetsmateriale for bygging av hus. I fjor sto verdens høyeste trehus ferdig. Det ligger i Brumunddal. Moelven Limtre, en lokal hjørnesteinsbedrift, hadde ansvar for produksjon og montering av den bærende limkonstruksjonen. Tre som byggemateriale kan få sin nye renessanse. WWF sammenligner verdens skoger med jordas lunger. Som komiteen påpeker i innstillingen, kan råstoff fra skogsindustrien fungere som substitutt for fossile råvarer og redusere utslippene, f.eks. i sektorer som transport, industri og bygg. Her møter en del miljøvernere seg selv i døra, for vern av skog står noen ganger i konflikt med nyplanting av skog, som altså er nødvendig for mer opptak av CO2. Jeg mener det er helt unaturlig å sette opp et prosentmål for vern av skog. Verdien av vern for hvert enkelt område må være det avgjørende, ikke hvorvidt en prosentandel nås. Vi har store områder som ikke egner seg for kommersiell drift, og disse kan i så fall vernes hvis en absolutt skal verne. Det er svært interessant at denne regjeringa som er veldig opptatt av klimatiltak, har hatt et ganske så ensidig fokus på skogvern, samtidig som FNs klimapanel i sine scenarier forutsetter at det hogges og plantes langt flere trær for å imøtekomme behovet for fornybar karbon og for å nå grunnleggende klimamål. Jeg må si jeg er spent på hvordan MDG kommer til å stemme i denne saken. For Fremskrittspartiets del kommer vi til å stemme for forslag nr. 1, der Stortinget ber regjeringa om å legge fram en plan for økning av det langsiktige opptaket av karbon på norske skogarealer, herunder en plan for skogplanting. Fremskrittspartiet kommer ikke til å stemme for forslaget om etablering av et grønt investeringsselskap for utvikling av næringsvirksomheter som baserer seg på grønt karbon. Per i dag har vi Nysnø AS og Investinor, vi har Enova og miljøteknologiordningen i Innovasjon Norge. Dette bør holde.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Jeg er glad for at representanten Pollestad presiserte at Fremskrittspartiet har hatt landbruksministre som har vært opptatt av å bruke skogen og den ressursen som skogen er, i likhet med dagens landbruksminister fra Kristelig Folkeparti. Det er en helt annen statsråd fra et helt annet parti, nemlig Venstre, som har vært opptatt av å verne mest mulig skog, og det som oppholder seg i skogen, bl.a. rovdyr.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Nokre korte kommentarar til representantforslaget: For SV er det litt uklart kvar premissane for denne diskusjonen kjem frå, at Noregs viktigaste klimabidrag er skogen. Det er ikkje problematisert. Havet har eit langt større opptak av CO 2 enn skogen. Så det å slå fast at det er skogen som er Noregs viktigaste klimabidrag, lurer eg på kvar kjem frå. Men at skogen er eit viktig klimabidrag, er heilt riktig, og at det å la skogen stå aukar opptaket av CO 2 , er òg heilt riktig. Men så kjem spørsmålet om det å plante aukar klimabidraget. Det er ikkje sikkert, for vi veit at det kan skade vegetasjonen. Det kan også fortrengje beitemark og areal som er i bruk, som vi veit har store opptak. Spørsmålet er: Når skjer det at nyplanta skog har større opptak av CO 2 enn eksisterande beitemark? Det er det hefta stor usikkerheit ved. Så er spørsmålet: Skal vi da ta i bruk areal som vi elles bør ta i bruk for å gjere Noreg meir sjølvforsynt, ved å plante skog der? Da er vi over i veldig alvorleg arealpolitikk for landet, og for SV er ein sånn plantestrategi for skog usikker, og vi kan ikkje utan vidare gå inn i ein strategi og ein plan for det. Det kviler på veldig uklar vitskap. Vi synest derimot at det aller siste forslaget i representantforslaget, som handlar om investeringsselskap, er heilt på linje med det som vi tidlegare har tatt opp som parti. Det er openbert at skog og trevirke kan spele ei veldig spennande rolle i tida som kjem, både industrielt og på klimasida. Lignin f.eks., som ein kan utvinne av trevirke, har leiande eigenskapar som ein no ser på om kan brukast i batteri. Ein ser altså med utgangspunkt i norsk teknologi, basert på norsk skog, konturane av utvikling av biobaserte batteri. Det vil vere store framsteg for kloden, for skogen og for norsk industri framover. Så det å tenkje mykje meir offensivt enn det regjeringa til no har lagt til grunn, meiner vi er heilt på sin plass, og forslag nr. 3 kan SV slutte seg til.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Turistfiske har vore eit felt som har skapt stor debatt i dei siste stortingsperiodane. Eg vil tru at det føyer seg inn i rekkja av dei mest gemyttlege debattane ? foreløpig ser det i alle fall ut som det. Det begynte i stor grad i førre stortingsperiode, da vi i SV la fram ein serie forslag for turistfiske. Fleire parti slutta seg til mange av dei forslaga, og det blei ein veldig debatt rundt det. Dette forslaget blei sett fram i desember, og da departementet kom med høyringsbrevet i februar, var det veldig oppløftande. Veldig mange av dei utfordringane vi har peika på over lang tid, blir tekne direkte tak i i forslaga frå departementet. Vi veit jo ikkje kvar departementet til sjuande og sist vil lande, men satsen i høyringsbrevet frå departementet er positiv. Altså: I staden for at ein kan ta fisk ut av landet kvar sjuande dag ? som er ei avgrensing frå tidlegare, der ein kunne gjere det ved kvar passering – vurderer ein å omfatte det til éin gong i året, sånn at ikkje nokon spekulerer i å gjere det om og om igjen og gjere dette til ei form for næring i seg sjølv ? ei ordning som eigentleg er retta mot turisme, ikkje mot næringsverksemd. Ikkje minst ønskjer ein å stramme inn på kravet, eller ein ber om innspel på å stramme til kravet, at ein berre kan ta fisk ut av landet dersom han er henta gjennom ei registrert turistfiskebedrift. Det er eit fantastisk viktig forslag, og vil nettopp imøtekome det som har vore vår tanke, ved at ein får kanalisert denne turismen inn i seriøse, registrerte, godkjende bedrifter – lokale bedrifter. På den måten får ein ei mykje meir profesjonell verksemd, ein får mykje meir kontroll med uttaket, ein har mykje større moglegheit til å ha betre sikkerheit til sjøs. Og så unngår ein den typen cowboy-verksemd som vi har sett massevis av eksempel på langs kysten ? fordi ein ikkje hadde eit regelverk for dette med aktørar som kjem frå andre land, som har båtar som i det heile ikkje er i stand til å møte det havet ein skal fiske i, og som sender turistar ut på sin første båttur omtrent. Vi ser dette i ulykkesstatistikkane. Det er ei positiv utvikling som no skjer. Det har vore ei næring som har vore ute av kontroll, og det ber også høyringsbrevet på mange måtar preg av. Framover må vi få kanalisert dette inn i sikre former, det vil høgne verdiskapinga for alle, og det vil vere til gunst for dei som er seriøse, som det òg er mange av langs kysten. Og vi vil få mykje meir kontroll med uttaket, for til no er det ingen som veit kor mykje fisk som har vore tatt på denne måten. Eg tek opp forslaga frå SV.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Som forslagsstiller set eg pris på at departementet følgjer opp representantforslag allereie før dei er behandla i Stortinget, med eit høyringsbrev, der det er mykje interessant. Men det var også mykje som det var interessant å høyre statsråden si vurdering av, f.eks. at ein skal kunne stille vilkår for å bli turistfiskebedrift, altså ei slags konsesjonsordning. Kan statsråden seie litt om kva slags type vilkår ein her ser for seg?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Etter å ha høyrt gjennom spørsmåla og slikt, er det klart at her har ein sendt ut eit høyringsbrev der det er veldig mange alternativ. Det blir dratt ut eit ganske stort spenn i ulike tiltak. Spennet er frå at ingenting kan skje, til at veldig mykje bra kan skje. I det forslaget som vi diskuterer her, er heile formålet å få kontroll over uttaket av naturressursen. Tenk at det er ingen som veit kor mykje fisk som blir tatt ut av turstfisket i Noreg i dag – ingen! Det har vore påpeikt frå fagleg hold i mange år, men ingenting har blitt gjort. Vi har ein fiskeriavtale med Russland der vi kan ikkje seie sikkert til dei kor mykje som blir tatt ut av denne delen av fiskeria. Likevel aksepterer dei at 7 000 tonn er det som står i avtalen – enn så lenge. Det er altså ingen kontroll med uttaket av ressursar. Ein har ingen kontroll med båtane og fartøya som turistane vert tekne ut på havet med, eller kva slags folk som tek dei med seg ut på havet, eller om dei som sender dei ut på havet, kan havet. Vi veit ikkje eingong kven som driv desse bedriftene. Dei er ikkje registrerte, dei er ikkje godkjende, det er ingen ordningar for dette. Samtidig har krava som blir stilte til yrkesfiskarar, skote i veret. Under leiinga til bl.a. Framstegspartiet har ein innført stadig nye krav og stadig nye kontrollordningar for skikkelege fiskarar, mens ein har latt turistfiskebedriftene og useriøse aktørar gå heilt fri. Dei kan til og med ta med seg store kvantum ut av landet – alle veit kva for grenseovergangar ein kan dra over, der det er ingen kontroll. Det har vore verkelegheita. Høyringsbrevet har blitt sendt ut i ein situasjon der denne næringa, dessverre, har fått eit utruleg frynsete rykte. Det er ikkje på grunn av dei seriøse aktørane; det er på grunn av alle dei useriøse. Det har ramma dei seriøse aktørane så til dei grader. Dei har blitt forsvarar av dette systemet. Dei som har gjort ting på skikkeleg vis, har måtte forsvare eit system som har blitt utnytta av mange useriøse aktørar. Ein gong tok eg flyet frå Oslo til Tromsø og sat tilfeldigvis ved sida av to britar. Dei var del av ein stor gjeng. Dei hadde leigd seg eit hus på yttersida av Senja, og det gjorde dei kvart år. Dei leigde seg nokre båtar og drog ut på havet. Og, som den eine sa, dei sjølvfinansierte heile turen ved å ta med seg massevis av fisk heim på flyet, på normalt vis. Det var ingen kontroll. Slik hadde dei gjort det i mange år, det var ein tradisjon i den kompisgjengen. Det var utruleg gøy, det var hyggelege folk, men det seier seg jo sjølv at slik kan det ikkje halde fram. Her må vi ha eit system. Anten det er kompislag som bruker havet vårt på den måten, eller det er organiserte kriminelle miljø som driver omtrent på industrielt vis, må vi kome dette livs, og det hastar. Det er bra at ein i alle fall er litt i gang, men vi veit ingenting om kva departementet landar på: alt eller ingenting.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Eg gjer ein liten gjestevisitt i denne samanhengen, etter at Stokkebø hadde eit innlegg som eg beit meg merke i. Da slo det meg at det verkar som om inngangen til transport for transportkomiteens fleirtal i denne saka er vegen som målet i seg sjølv, mens dette med næring kjem som noko attåt – sånn som den runden vi no hadde om reiseliv. Det var ikkje akkurat dei skarpaste analysane av behovet for reiseliv som låg til grunn for det innlegget. Det med næring var berre brukt som eit slags ekstrapoeng for målet, som var vegen. Det som kanskje har forbausa meg mest med ferjefri E39, er at ein ikkje i det heile har eit industrielt perspektiv på det. Altså: Her har vi representanten Helge Orten, ein fornuftig kar frå eit veldig spennande fylke, med lange verftstradisjonar og industritradisjonar generelt, Møre og Romsdal, tradisjonar som strekkjer seg langt tilbake, før det blei vedtatt at det skulle byggjast verft her eller der, som har kome opp frå grunnen av, ute i havgapet. Kva er det den industrien treng? Jo, han treng ein sterk heimemarknad for å byggje skip. Kva er det dei treng? Dei treng ikkje at samferdselspolitikarar på Stortinget prøver å gjere alt vi kan for å byggje oss bort frå havet – og leggje oss på løysingar som gjer at vi i alle fall ikkje skal bruke havet som samferdselsåre, at vi ikkje skal etablere den sterke heimemarknaden for utvikling av nærskipstrafikk i verdsklasse, den heimemarknaden som kan gjere at verftsnæringa frå Sauda og vidare oppover, i verdsklasse, kan utvikle den nye teknologien. Her ligg det jo oppdrag for potensielt mange milliardar for norsk industrimiljø – og då skal vi heller byggje oss bort frå sjøen, at det ikkje skal vere ferje, at det ikkje skal vere transport langs kysten. Ein skal heller køyre langs vegane, sånn at ein kan køyre amerikanske, tyske eller japanske importerte bilar, i staden for at ein bruker norskproduserte industriråvarer til havs. Det forbausar meg at ein ikkje ser desse samanhengane. Rogaland har fantastiske moglegheiter. Der er ein no i ei djup krise og treng verkeleg vedtak frå Stortinget for å hjelpe verftsnæringa, går ein i gang med prosjekt som peikar i motsett retning. Her har ein moglegheita til å vere i front internasjonalt med den nye, grøne skipsfarten, utvikla i Noreg, i norske verftsmiljø, men så klappar ein då saman den norske heimemarknaden med denne typen vedtak. Eg skal gi all honnør til partiet til Hoksrud for i alle fall å vere konsekvent i samferdselssatsingane sine. Dei støttar Nord-Noregbanen, dei, med argumenta om å skape nye transportløysingar – i motsetning til Orten sitt parti og Arbeidarpartiet, som ikkje ønskjer å realisere Nord-Noregbanen, eit prosjekt som har ei samfunnsøkonomisk lønsemd som er vesentleg større enn ferjefri E39.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Eg kan gi Orten rett i at veldig mykje av vegbygginga i Noreg faktisk bidrar til næring. Eg meiner det er å slå inn opne dører. Det er også SV heilt einig i. Men i dette tilfellet meiner eg at ein har gått heilt av skaftet. Da er vi over til det som Stortingets beste bass, Langholm Hansen, representanten frå Rogaland, er inne på. I dette tilfellet er ein villig til å bruke heilt ufattelege ressursar frå fellesskapet for å byggje næring. Da er spørsmålet: Kva er alternativet her? Kva kan alternativet skape? Det har ein ikkje vurdert, fordi ein ikkje har sett på at det ikkje berre er veg som skaper næring. Å byggje skip skaper i dette tilfellet mykje meir næring. Det er påstanden min. Vi er i ei tid kor vi alle her ønskjer å gjere oss enda meir avhengige av havet som transportåre, for vi kjem aldri til å eksportere nokre transportløysingar når det gjeld veg frå Noreg, iallfall ikkje i vår tid. Det er ikkje noko land der ute som kjem til å kjøpe vegløysingar frå Noreg. Derimot ligg det ein enorm eksportverdi i havets løysingar, i skipsløysingar. I dette tilfellet ville det vore mykje betre på viktige strekningar å satse på dei nye transportformene til havs. Vi er ein nasjon som skal bevege oss meir ut mot havet. Vi ønskjer å vere i front teknologisk for å utvikle nye løysingar for transport på havet, anten det er nullutslepp, lågutslepp eller raske båtar, langsame båtar, autonome båtar – you name it. Vi har knowhow-en. Vi er i den situasjonen at den verftsnæringa og dei kompetansemiljøa som finst, anten dei lagar batteri eller skrog eller kva det er, slit. Dei treng oppdrag. Og så dundrar ein på vidare og heimemarknaden klappar saman ved å insistere på at det berre er veg som skaper næring. Da meiner eg ein ser bort frå nokon av dei kanskje viktigaste miljøa i Noreg i tida framover, industrimiljøa, verft, leverandørindustrien og den brua dette kan vere for dei om vi tviheld på at vi skal fortsetje å satse vidare på havets transportvegar i staden for at dei klappar saman. Ein kan berre tenkje seg, med dei kostnadane vi er oppe i no – totalt på ferjefri E39 er vi oppe i 500 mrd. kr eller noko slikt, det er vel ingen som veit – at viss noko av det, la oss seie berre 10 pst. av det, hadde ført til oppdrag for norsk verftsnæring, hadde vi gått inn i ein gullalder for dei. Men det har ein altså ikkje tenkt på. Difor står eg fast ved at ein i altfor stor grad har sett på veg som den einaste vegen til næring, og ikkje havet som vegen til næring, som er Noregs framtid.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Det er heilt riktig at det ikkje er noko verft i Sauda, og det påstod eg heller aldri – det kan ein sjekke i referata. Men poenget mitt er at det trengst meir enn eit verft for å lage eit skip. Der kan kanskje representanten Stokkebø setje seg inn i prosessen, at når ein byggjer eit skip, er leveransar noko som industrimiljøa i Sauda absolutt er med på å bidra med, spesielt viss ein konsekvent vel norsk materiale, materiale som har låge utslipp ved seg, og konsekvent søkjer å innrette innkjøpa på den måten at ein faktisk tek i bruk dei industrimiljøa vi har. Da må ein ta i bruk heile breidda av Vestlandets industrimiljø for å få det til. Representanten Stokkebø spør kvifor det er viktig å stanse dette prosjektet no. Svaret på det er at det ikkje er klokt. Det er sikkert heilt uforståeleg for representanten Stokkebø at det er nokon som meiner at det ikkje er klokt, men vi er nokon som meiner at det ikkje er klokt, og da er det jo riktig å seie stopp. Eg kan forklare det bilateralt viss det er vanskeleg å forstå.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Eg undrar meg over at statsråden legg så stor vekt på den rapporten som Jernbanedirektoratet leverte, og som jo har fått slakt frå stort sett det som kan krype og gå av fagmiljø på den nordlege halvkula, hadde eg nær sagt, av både svenske, tyske og norske fagfolk, osv. Han er til og med slakta av dei som skulle kvalitetssikre rapporten, noko ein finn i følgjebrevet, der det bl.a. blir påpeikt: Kvifor i all verda har ein ikkje gjort ei vurdering av traséval, som jo ville redusere kostnadene vesentleg, i alle fall med 20 pst.? I tillegg er det anekdotar som at dei har berekna akkurat den same mengda fisk på banen om 20 år, sjølv om regjeringa har lagt opp til ei femdobling i fiskeproduksjon. Dei tar utgangspunkt i at vesentleg færre nordlendingar vil ta tog enn ein gjer andre stader i landet. Det er ubegripeleg. Dei har ikkje tatt med anna gods. I tillegg byggjer dei på ein pris som følgjer Follobanen – eit skandaleprosjekt er altså lagt inn som grunnlag for pris. Spørsmålet mitt er: Kvifor legg statsråden vekt på ein rapport som så til dei grader har blitt underminert?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Man kan vel kalle det eit raljerande innlegg. Det som er fascinerande med innlegget, er for det første at han innrømmer det som også står svart på kvitt i forslaget, om at forslaget frå Per-Willy Amundsen og meg ikkje er meint å skulle bestemme korleis denne bana skal sjå ut. Det er eit prinsippvedtak. Utredninga om korleis dette skal gjennomførast, kjem etterpå. Så begynner representanten Myrli å krevje traséval, som han nettopp har innrømt at vi ikkje skulle ta stilling til. Det er ein klassisk logisk feil i resonnementet. Representanten Myrli har vel sete på Stortinget sidan 1997 og vore i transportkomiteen stort sett i alle år når partiet hans har vore i opposisjon. I løpet av den perioden har det vore i alle fall fire utgreiingar om Nord-Norge-banen. Alle har hatt ein høgare samfunnsøkonomisk lønsemd enn fleire av dei prosjekta som elles har blitt vedtatt i samband med Nasjonal transportplan. Representanten Myrli har vel aldri løfta ein finger for å ta initiativ til heilt nye utgreiingar, med mindre det har kome krav om at ein må kome seg vidare. Dette er altså ein strategi, som har blitt avslørt for lengst, om meir utgreiing, som svaret på at no må vi gjere noko. Innlegget frå representanten Nils Aage Jegstad bar også preg av det – som om han ikkje visste noko som helst om transportmoglegheitene og transportutfordringane i nord. Dette har det vore skrive kilometervis om. Nasjonal transportplan er jo i stort ei konseptvalutgreiing. Så det å ha ei konseptvalutgreiing oppå ei konseptvalutgreiing – det var få som forstod det da den løysinga oppstod i ein travel valkamp, men det skjedde. Det var først og fremst eit forsøk på å ta livet av eit veksande krav i befolkninga, ikkje berre i den nordnorske befolkninga, men også i resten av landet, om at dette måtte ein kome i gang med. Dette er ikkje eit forslag som seier konkret korleis denne traseen skal vere, men at det skal bli bygd – på same måte som vi har gjort ved andre, større infrastrukturutbyggingar. Det var f.eks. inga konseptvalutgreiing som førte fram til at ein bygde Bergensbanen. Der bestemte ein seg for å gjere det, og så gjorde ein det. Det var inga konseptvalutgreiing som leidde fram til Sørlandsbanen. Der bestemte ein seg for å gjere det, og så utgreidde ein korleis ein skulle gjere det. Det var inga konseptvalutgreiing som førte fram til Trønderbanen. Ein bestemte seg for det, og så gjennomførte ein det. Ein utgreidde det skikkeleg, sjølvsagt, men ein bestemte seg for det først. Men det gjer ein ikkje nordover. Ein har gjort vedtak – langt tilbake i tid – om at det skal bli realisert heile vegen til Tromsø, men ein gjer det berre ikkje der. Det er mange slike større infrastrukturprosjekt vi har som nasjon, anten det er veg, bane, tele, straum, kraft, osv., der ein berre seier at dette skal bli realisert. Null-alternativet eksisterer ikkje.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Det er hevet over tvil at skogen har en viktig rolle i klimapolitikken, både nasjonalt og globalt. Opptak av CO 2 i atmosfæren og lagring av karbon i levende biomasse og i jordsmonnet er ifølge FNs klimapanel avgjørende for å begrense de globale klimaendringene. Klimakur 2030 peker på at skog er den arealkategorien der det er størst mulighet for å øke årlige opptak eller å redusere årlige utslipp av klimagasser. Kristelig Folkeparti mener det bør legges til rette for et mer aktivt skogbruk samtidig som særlig verdifulle skogsområder blir vernet og hensynet til biologisk mangfold blir ivaretatt. Tilveksten i norske skoger er betydelig større enn hogsten. Det bidrar til karbonbinding, men viser også potensial for å skape større verdier basert på skogens ressurser. En mindre andel av råstoffet fra skogen blir foredlet i Norge enn tidligere, og mye skogråstoff blir eksportert ubearbeidet. Det ligger et stort potensial for mer trebasert næringsliv i Norge, og dette handlingsrommet for økt verdiskaping og sysselsetting bør benyttes. Råstoff fra skogsindustrien kan fungere som substitutt for fossile råvarer og redusere klimagassutslipp, f.eks. i sektorer som transport, industri og bygg. Trevirke kan også brukes som proteinråstoff for fôr til fiskeoppdrettsnæringen og til husdyr, og her er behovet økende. Omsetningskravet for biodrivstoff har gitt et marked for etablering av flere fabrikker for produksjon av det i Norge. Dette er eksempel på initiativ som bidrar til mer bioindustri basert på trevirke i Norge, og som kan snu den negative trenden med mindre industriell foredling i Norge. Nesten 60 pst. av alle norske arter lever i skogen. Skogen er derfor av stor betydning for Norges biologiske mangfold, og det er viktig at skogen blir forvaltet slik at hensynet til næringsinteresser og det biologiske mangfoldet blir balansert på en god måte. Det har vi tradisjon for i Norge, og det er også regjeringens politikk. Stortingets mål om 10 pst. vern av skogsarealet har så langt vært vellykket, og det er trist å se at to parti, Senterpartiet og Fremskrittspartiet, bruker denne anledningen til å ta avstand fra det vernemålet. En suksessfaktor har vært at dette har vært gjort gjennom en frivillig ordning som innebærer at grunneierne selv tilbyr skogsareal for vern mot at de får utbetalt en erstatning for at de avstår retten til å drive skogbruk i de båndlagte områdene. Selv om ordningen har vært en suksess, er det likevel viktig å understreke at det er uheldig med opphoping av vern i enkelte geografiske områder som gjør det vanskelig for lokal skogsindustri. Det har en sett i deler av Nordland, og det kan gjøre det vanskeligere å få oppslutning om målet. Så var det ikke annet å vente enn at opposisjonen mener regjeringen er for passiv i skogbrukspolitikken, og at vernehensyn stort sett vekker større engasjement enn aktiv skogbruk. Det var ikke mitt inntrykk da landbruks- og matministeren nettopp bevilget ekstra midler til tynning i skog. Regjeringen fører en aktiv politikk på dette området, som vi står bak.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Siste taler holdt et godt innlegg, som jeg på vegne av Kristelig Folkeparti kan si meg helt enig i, og som viser at det er et nært slektskap mellom Senterpartiet og Kristelig Folkeparti som to partier som er opptatt av distriktsnæringer, herunder skogbruk. Det er også regjeringens politikk at skogbruket skal avveies slik at en tar hensyn til både det biologiske mangfoldet og utnytting av skogen som ressurs for å kunne framstille produkter som tar oss inn i det grønne skiftet. Men jeg må likevel minne om at det på side 3 i innstillingen står følgende: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmet fra Sosialistisk Venstreparti, mener økt fokus på planting er positivt, og at det er en utfordring at det tar for lang tid, eller at det ikke plantes på nytt på områder der det har vært hogst, selv om skogeieren er pålagt å gjøre dette.» Det blir interessant å se hva opposisjonen går til valg på når det gjelder en offensiv og god skogpolitikk. Er det da Senterpartiet eller SV som skal ha det siste ordet?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
De siste to månedene har koronapandemien snudd opp ned på det aller meste innen norsk næringsliv. Det gjelder dessverre mer for reiselivsnæringen enn de fleste andre sektorer av næringslivet. Representantforslaget fra SV som vi behandler i dag, ble levert lenge før koronapandemien rammet oss, og må ses i lys av det. Forslaget ble fremmet i beste mening, der hensikten var å hindre at store mengder fisk blir ført ut av landet – utenfor myndighetenes kontroll og til dels etter sløsing med ressurser ved slurvete bearbeiding av fisken før turistene forlater Norge. Målsettingen om et turistfiske som er velregulert, og utførsel av fisk på en måte som blir tilstrekkelig kontrollert, og som ikke fører til sløsing med ressurser, blir også delt av Kristelig Folkeparti og de andre regjeringspartiene. Likevel er det klart at hensynet til god forvaltning av fiskeressursene må veies opp mot hensynet til seriøse turistfiskebedrifter som blir drevet i tråd med gjeldende regelverk, som bidrar til arbeidsplasser og verdiskaping i Distrikts-Norge, og som dessverre går en svært vanskelig høysesong i møte. Når det gjelder de foreliggende forslagene fra SV, vil vi påpeke at denne saken utpeker seg som noe spesiell. Det aller meste av substansen i de fire forslagene som blir fremmet i Dokument 8: 21 S for 2019–2020, har nemlig allerede vært ute på høring. Det er resultatet av et initiativ fra daværende fiskeriminister fra Fremskrittspartiet, Harald Tom Nesvik, som også ønsket å rydde opp i uønskede forhold rundt det turistfisket som foregår i Norge. I høringsbrevet som ble sendt ut den 6. januar i år, bes det bl.a. om tilbakemelding på følgende forslag: Det skal kun gis adgang til å tas med fisk ut av landet hvis turisten har fisket hos og oppholdt seg på en registrert turistfiskevirksomhet. Retten til å føre ut tillatt kvote av fisk blir endret fra én gang per uke til én gang per år. Utførselskvoten blir endret fra å tillate utførsel av filet til kun å tillate å ta med hel fisk som er sløyd og hodekappet. Det skal opprettes en tillatelsesordning for turistfiskeordninger, noe som krever en lovendring som klargjør vilkår for tillatelse hvis tiltaket blir gjennomført. Forslagene i høringsbrevet fra Nærings- og fiskeridepartementet er vidtgående og som sagt langt på vei i tråd med forslagene fra SV i Dokument 8:21 S. Regjeringspartiene viser i sine merknader til at disse forslagene har vært ute på høring, og at høringssvarene nå blir vurdert av departementet. Vi mener derfor, i likhet med våre regjeringspartnere, at det riktige da er å avvente konklusjonene fra departementet til etter høringsrunden. Vi vil derfor ikke støtte forslagene fra SV.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Aktivt skogbruk er både næringspolitikk og god klimapolitikk. Jeg er glad for at mange i Stortinget er enige om dette og er opptatt av akkurat dette. FNs klimapanel slår fast at skogens bidrag vil være avgjørende i arbeidet med de globale klimaendringene. Det viktigste er at skogen gjennom fotosyntesen suger CO 2 ut av atmosfæren. I tillegg kan vi bruke råstoff fra skogen framfor fossile råvarer og dermed redusere klimagassutslippene fra andre sektorer. Eksempler på det er biodrivstoff, energiproduksjon og økt bruk av tre i bygg og anlegg. Hvert år står norsk skog for et netto CO 2 -opptak på nesten 30 millioner tonn. Det tilsvarer mer enn halvparten av de totale norske klimautslippene. Likevel peker f.eks. Klimakur 2030 på at det er et stort potensial for å øke karbonopptaket i norske skoger gjennom aktiv forvaltning av skogen. Her er regjeringen og skogdriftseierne godt i gang. Fra 2016 har vi bevilget midler til tettere planting etter hogst, sgjødsling av skog og bedre foredling av skogplanter. Dette er rimelige tiltak med stor klimaeffekt. Miljødirektoratet og Landbruksdirektoratet har også evaluert en pilotordning for planting av skog på nye arealer, og de mener at denne ordningen kan oppskaleres fordi effekten er så god. Disse tiltakene gir betydelig økt tilvekst og dermed økt opptak. Jeg mener at vi kan gjøre enda mer av det. I løpet av året skal regjeringen legge fram en stortingsmelding om klimasatsingen videre. Denne meldingen skal omfatte en egen plan for skog- og arealsektoren. Nå skal ikke jeg forskuttere hva innholdet i denne planen blir, men vi vurderer nå nye tiltak som kan gi større bidrag enten i form av økt opptak eller reduserte utslipp. Men jeg registrerer også at det er flertall i salen for en egen plan, og den skal jeg levere. I norsk treindustri har det skjedd mye spennende utvikling de siste årene. Vi har en rekke ulike selskaper og ordninger som skal støtte og stimulere til ny, grønn næringsvirksomhet. Vi har Nysnø, Investinor, Enova og miljøteknologiutviklingsordningen hos Innovasjon Norge. Det er bra, og det mener jeg vi skal bruke i det aktive skogbruket.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Det er sånn at en har et mål om å kunne verne 10 pst. av skogen. Samtidig vet vi at når vi tar ut skog og planter nytt i en vekstsesong, er det da det største opptaket er. Da mener jeg at det skal være mulig å ta vernehensyn samtidig som vi skal ha et mål om å ha et større skogbruk og et aktivt skogbruk som gjør bruk av de ressursene som både er klimavennlige, som skaper industri, og som gjør at vi faktisk bruker skogen som en karbonbindingsfunksjon.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Nå er det sånn at det er to statsråder som har ansvaret for dette. Den ene er klima- og miljøministeren, den andre er landbruksministeren. Jeg som landbruksminister er opptatt av at vi skal bruke skogen til næringsutvikling og til klimautvikling. Det skal bli en del av det klimaregnskapet vi har for landet vårt. Vi vet at det er akkurat som lungene, som FN sier, og jeg som intensivsykepleier er opptatt av, det binder CO2. Vi skal verne den delen som er verneverdig. Men det må ikke til enhver tid gå på bekostning av det som er mulig å foredle av skog, nettopp med hensyn til det som jeg opplever at representanten er opptatt av, å ta ut skogvirke også i en næringsvirksomhet.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Jeg har først lyst til å takke for engasjementet for skogen. Det betyr at vi skal ha en bruk og ikke et forbruk. Bruk av skogen gjør at vi binder CO 2 . Forbruker vi skogen og ikke planter nytt, har vi ikke lunger som kan ta opp CO 2 . Og det å få en god skog har ikke et kort perspektiv. Det tar godt over et halvt liv, eller mer enn det, før en har tilgjengelig skog, 50, 60, ja kanskje flere år enn det. At det er et stort engasjement i salen for dette, er bra. Men jeg har også lyst til å minne Stortinget om at denne salen har bestemt mye i denne perioden – om skogsveier, om tømmerkaier, om satsing på beplantning og om satsing på gjødsling. Det er bedrifter som ble nevnt fra denne talerstolen, som bedriften Hunton, som har flyttet hjem til Norge, nettopp fordi vilkårene for dette var blitt bedre i landet vårt. Så det er ikke slik at denne regjeringen ikke har lagt til rette for en aktiv skognæring. Så har jeg lyst til å si til slutt: Midt oppe i debatten om bruken av norsk skog, som jeg mener er kjempeviktig, må vi også ta inn over oss alvoret, at i andre deler av verden har en misbrukt skogen til andre formål, som gjør at vi sliter klimamessig. Derfor skal vi drive en skogforvaltning som både tar ut skog, planter nytt og foredler tresorter inn i de klimaendringene vi har, slik at vi får mest mulig opptak av CO 2 og best mulig trevirke å bruke i industrien.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Først vil jeg takke komiteens medlemmer for et veldig godt samarbeid i behandlingen av saken. Vi behandler i dag et representantforslag fra SV om bærekraftig turistfiske. De fremmer fire forskjellige forslag som skal styrke sikkerheten og ressurskontrollen innenfor turistfisket og sørge for at turistfisket i større grad bidrar til lokal verdiskaping. Turistfiskenæringen har vært gjennom en betydelig vekst i flere år og bidrar til viktige arbeidsplasser og verdiskaping langs kysten. For å styrke og sikre denne næringen er det viktig at aktiviteten foregår på en sikker og bærekraftig måte. Turister etterspør reiselivsprodukter der det å fiske sin egen fisk er en del av opplevelsen. Turistfiske er blitt et attraktivt produkt som det er høy etterspørsel etter, først og fremst fra utenlandske aktører og gjester. Komiteen er samstemt om at turistfiskenæringen har potensial til å bidra til ytterligere verdiskaping langs kysten, men ser også at det finnes enkelte uheldige konsekvenser av økt turistfiske, og at det vil være hensiktsmessig med reguleringer innenfor næringen. Fra 1. januar 2018 ble det, med fiskeri- og sjømatminister fra Fremskrittspartiet, innført nye regler for turistfiskevirksomheter. Tidligere fantes det i mindre grad oversikt over næringsvirksomheten og ressursuttaket som fulgte med. De viktigste elementene i det nye regelverket var krav til registrering av turistfiskevirksomheter og fangstrapporteringsordning for turistfiskevirksomheter, utførselskvoten ble endret til 20 kg for gjester ved registrerte bedrifter og 10 kg utførselskvote for alle andre, ordningen med troféfisk ble fjernet, og utførselskvoten ble endret til å gjelde innenfor en periode på syv kalenderdager. Riksadvokaten ga i tillegg i brev datert 25. april 2019 instruks om at de gjeldende bøtesatsene med umiddelbar virkning skulle dobles, slik at minstesatsen fastsettes til en bot på 8 000 kr og deretter økes med 200 kr per kilo fisk eller fiskevare. Daværende fiskeriminister, Harald Tom Nesvik fra Fremskrittspartiet, sendte 6. januar i år ut på høring forslag til endring av forskrift om turistfiske, med en rekke tiltak. Forslagene nr. 2 og 3 i representantforslaget inngår delvis i regjeringens forslag til tiltak. Høringsfristen var 17. februar i år. Fremskrittspartiet har tatt utfordringene innenfor turistfiskenæringen på alvor. Vi iverksatte flere tiltak mens vi satt i regjering, og igangsatte høring, slik at næringen kunne være med og komme med forslag til hvordan man best kan regulere turistfisket. Forslag nr. 1 i representantforslaget ivaretas i Meld. St. 30 for 2018–2019, og arbeidet med om det bør stilles strengere krav til utleiere og leietakere av fritidsbåter, er allerede igangsatt av Sjøfartsdirektoratet. Høringen viser at det jobbes aktivt med problemstillingen rundt turistfisket, og Fremskrittspartiet mener det ikke vil være naturlig å gjøre vedtak i Stortinget mens regjeringen gjennomgår høringssvarene. Fremskrittspartiet vil derfor ikke støtte forslagene på det nåværende tidspunkt, men vil avvente regjeringens oppfølging av høringen.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
De foregående replikantene var veldig mye inne på det med å pålegge, pålegge og pålegge. I høringsbrevet var vel næringen spurt om hvordan man i større grad kan ta vare på råstoffet og ikke minst restråstoffet – stemmer ikke det?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Av og til når man hører enkelte fra den rød-grønne opposisjon, skulle man tro at var bare cowboyer innenfor turistfiskenæringen. Det er det faktisk ikke. Størsteparten er dønn seriøse og ærlige, som prøver å skape seg et levebrød av de ressursene man har. Mye av det som nå foreslås i dette Dokument 8-forslaget, er rimelig godt ivaretatt i den høringsprosessen som ble igangsatt av daværende fiskeriminister Harald Tom Nesvik. Næringen svarer godt på høringsbrevet, og er kanskje den beste til å vite hvor skoen trykker. Så at man skal ha et sånt stortingsregjereri for å ta æren for en del tiltak som kanskje kommer, kan i mange tilfeller være veldig uheldig. Når Knag Fylkesnes sier at det er en positiv utvikling: Det er faktisk en positiv utvikling som ble igangsatt da Fremskrittspartiet satt i regjering, og som regjeringen i dag følger opp. At det fremmes stadig nye krav til yrkesfiskere, men ikke til turistfiskere, har overhodet ikke rot i virkeligheten. Blant annet i januar 2018 ble det innført en betydelig mengde krav også til turistfiskere, og vi har også igangsatt en høringsrunde nå med næringen for å se på nye tiltak. Men så er det viktig at tiltakene er målrettede og riktige, og at man ikke gjør ting verre for de seriøse aktørene innenfor næringen. Så bare en liten kommentar til komitéturen som vi hadde i Hasvik. Det var en veldig hyggelig tur. Det er et fantastisk område, Hasvik, og Hasvik kommune og Sørøya, men det var betydelige mengder restråstoff som dessverre gikk til spille.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-19:
Fisken er en av våre fineste ressurser. Den skal det ikke være mulig å stjele, ta for mye ut av eller bedrive miljøkriminalitet med. Derfor er det viktig å ha en balanse når vi utvikler turistfiskenæringen, for det er en næring som skaper viktige arbeidsplasser og aktivitet langs kysten vår – fine aktiviteter. Det er også en næring som over tid har hatt vekst. Det er mange som gjør en kjempeviktig og god jobb, og som er seriøse. Utfordringen er at det er for mange som ikke er seriøse. Derfor må vi drøfte det i Stortinget og komme med tiltak. Det vil komme en tid etter koronakrisen. Selv om denne sesongen kommer til å være annerledes, vil det være behov for turistnæring også innenfor turistfisket igjen. Reiselivet er nå i stor krise. Det betyr at det er mange aktører som har det vanskelig, og det gjelder også aktørene som driver med turistfiske. Det kommer ikke utenlandske turister hit denne sommeren, og da må vi gjøre alt det vi kan for disse bedriftene, men også for hele reiselivet, for å sørge for at vi har mange oppegående bedrifter i reiselivet når vi kommer på fote igjen. Når det gjelder turistfisket, diskuterte vi det senest for bare et år siden. Det har vært flere fiskeriministre på den tiden enn det har vært tiltak fra regjeringen. Det er en utfordring, og jeg synes det er beklagelig. Vi er nødt til å gjøre det sånn at det ikke blir lett, ikke blir mulig å drive med juks i denne næringen. Det skal være en seriøs, ordentlig næring som behandler råstoffet vårt på en skikkelig måte. Da må vi styrke kontrollen. Vi må ha hyppigere kontroller for å få avdekket det som skjer som er ulovlig. Arbeiderpartiet har sammen med Senterpartiet foreslått å utrede en ordning hvor turistfiskere kan pålegges å levere fisk til lokale mottak. Det er viktig, og jeg hadde håpet at hele næringskomiteen kunne ha støttet det, og dermed også hele Stortinget. Vi har også bedt om å få på plass en tiltaksplan for å hindre ulovlig turistfiske. Det er også noe jeg tenkte vi kunne stå sammen om, for det er viktig å ta dette på alvor, og det går for sakte. Det er for lite, og det er for sent. Jeg tenker at nå har opposisjonen – i hvert fall deler av opposisjonen, den delen som kanskje er opposisjonen i Stortinget – fremmet konstruktive forslag. Jeg hadde håpet at vi kunne stått sammen om dem. Med det tar jeg opp de forslagene Arbeiderpartiet står inne i.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-19:
Vi hadde jo også en sak der vi diskuterte dette, i fjor. Da var det en annen minister, men jeg er glad for at også denne ministeren sier at det er viktig å få gjort noe med de utfordringene vi har. Også da ønsket opposisjonen å få gjort mer, få satt i verk strengere tiltak. Det ble stemt ned. Så vet vi alle hvordan sommeren ble, og flere fikk vel øynene opp. Det er interessant at Venstre, som også er et regjeringsparti, heller vil vise til hva de gjorde i opposisjon for 14 år siden, enn hva de faktisk gjør nå. Spørsmålet mitt til fiskeriministeren er: Hvorfor er det en dårlig idé å vedta at vi skal ha en tiltaksplan?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-19:
Nå skal vi ikke ta en lang runde på behovet for å utrede eller ikke. Jeg tror næringskomiteen vet veldig godt at når det kommer til fiskeripolitikken, er utredning veldig viktig for tiden. Jeg har ett spørsmål. Det er til et av forslagene som vi har fremmet, og det handler om å få levere fisk til lokale mottak. Tenker fiskeriministeren at det er et godt tiltak?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-19:
Nå blir jeg litt usikker på om det kommer ulike tiltak, eller om alt er ferdig utredet og dermed også kan bli presentert. Mitt inntrykk nå er at fiskeriministeren avviser at det er en god idé, og da er spørsmålet mitt: Har man utredet det som et forslag?