Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2014-05-13:
Jeg vil først og fremst berømme Menneskerettighetsutvalget, ledet av nå avdøde professor Inge Lønning, for et grundig og godt arbeid med å utrede og fremme forslag til en begrenset revisjon av Grunnloven med mål om å gi sentrale menneskerettigheter grunnlovs rang, slik det også fremgår av utvalgets rapport til Stortinget, jf. Dokument 16 for 2011–2012. Rapporten vil også i fremtiden kunne tjene som et nyttig oppslagsverk for bl.a. å se hvordan menneskerettighetsvernet er håndtert i andre konstitusjoner, hvordan menneskerettigheter tolkes, hvilke menneskerettigheter som er sentrale, og hvilke som bedømmes å være av mer perifer karakter, osv. Vi skal i de sakene vi behandler i dag, ta stilling til hvilke menneskerettigheter som skal styrkes rettsmessig ved å gi dem grunnlovs vern. Fremskrittspartiet vil, av respekt for Grunnloven, at Grunnloven ikke skal fylles opp av vage, skjønnsmessige programerklæringer uten noe reelt innhold. Dersom de blir stående, vil de enten bli sett på som uforpliktende politiske programerklæringer eller, dersom domstolene går inn og gir dem innhold, dvs. rettsliggjøring av bestemmelsene, være utenfor lovgivers rekkevidde. Hele poenget med å ta menneskerettighetene inn i Grunnloven er at bestemmelsene skal være vanskelige å omgjøre. I praksis har en da overlatt til domstolene å ta stilling til disse spørsmålene. Så langt har Høyesterett vært forsiktig med å gå inn i eller gripe fatt i disse bestemmelsene. Men dette kan endre seg i fremtiden. Når det gjelder vern om menneskerettighetene i Grunnloven, er dette berørt allerede i Grunnloven § 2, som lyder: «Verdigrunnlaget forblir vår kristne og humanistiske arv. Denne grunnlov skal sikre demokratiet, rettsstaten og menneskerettighetene.» Dette viser med all tydelighet at Grunnloven skal sikre menneskerettighetene, og menneskerettighetene får status på linje med demokratiet og rettsstaten. I tillegg til dette er det i dag forslag til ny § 92, som er en innledende bestemmelse om menneskerettigheter, og som forventes å få det nødvendige to tredjedels flertall. Denne lyder: «Statens myndigheter skal respektere og sikre menneskerettighetene slik de er nedfelt i denne grunnlov og i for Norge bindende traktater om menneskerettigheter.» For Fremskrittspartiet er det denne tilnærmingen og respekten for Grunnloven som vil være styrende for vår stillingtaken til om de ulike forslagene til grunnlovsvern bør aksepteres eller ikke. Sakene vi har til behandling i dag, er dels et knippe såkalte sivile og politiske menneskerettigheter, dels et knippe økonomiske, sosiale og kulturelle menneskerettigheter, de såkalte ØSK-rettighetene. I tillegg er det fremmet noen andre forslag som også kan ses på som menneskerettigheter, som vi skal ta stilling til. Under Menneskerettighetsutvalgets arbeid tok utvalgets medlem Carl Ivar Hagen dissens, og han meddelte at han ikke kunne slutte seg til utvalgets forslag til §§ 104, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 115 og 116. § 104 tilhører det som er definert som sivile og politiske rettigheter, mens de øvrige tilhører ØSK-rettighetene. Jeg vil sitere følgende fra Carl I. Hagens særmerknad: «Menneskerettighetsutvalgsmedlem Carl I. Hagen har lenge vært usikker med hensyn til om det er fornuftig og hensiktsmessig med en blandingsgrunnlov hvor både klare rettsregler blandes sammen med uforpliktende programerklæringer og symbolske langsiktige målsetninger.» Og videre: «Når nå utvalget skal vurdere å innføre de sentrale menneskerettigheter må imidlertid det tas en aktiv stilling til og foretas en vurdering av hvilke rettigheter som er omtalt i mange konvensjoner som er de sentrale. Det er også slik at hvis en grunnlov fylles med idealistiske mål og programerklæringer som de fleste anser for å være urealistiske drømmer uten rettsvirkninger så kan det medføre at også de sentrale rettigheter svekkes både i omdømme og reell rettsvirkning.» Fremskrittspartiet slutter seg til disse synspunktene. Etter Fremskrittspartiets vurdering er det først og fremst de sivile og politiske rettigheter som bør grunnlovfestes. Grunnlovfesting av ØSK-rettighetene, dersom de gis et reelt innhold, kan danne grunnlag for en meget kostbar velferdsstat som kan fremtvinge høye skatter og avgifter, som igjen kan kvele en fornuftig økonomisk utvikling. Det bør etter Fremskrittspartiets vurdering være opp til lovgiver og bevilgende myndigheter hvor langt en vil gå, og ikke opp til domstolene å vurdere denne type spørsmål. I forbindelse med komiteens arbeid med Grunnloven frem mot grunnlovsjubileet er det språklig fornyelse og menneskerettighetene som har vært tema. Det har vært naturlig å se dette i sammenheng. For å sikre et stort flertall for språklig fornyelse av Grunnloven har Fremskrittspartiet tatt initiativ overfor de andre partier til å forsøke å samle seg om et alternativ som kan samle to tredjedels flertall, og vi har derigjennom beveget oss fra vårt opprinnelige standpunkt i fire paragrafer for å imøtekomme ønsker fra Kristelig Folkeparti, for at Kristelig Folkeparti i sin tur kunne bevege seg fra sitt opprinnelige standpunkt vedrørende språklig fornyelse for å stemme for forslagene som ble fremsatt av Fremskrittspartiet. Jeg vil derfor benytte anledningen til å takke Kristelig Folkeparti for godt og konstruktivt samarbeid om disse sakene, og også de øvrige medvirkende partiene som så at dette var løsningen for å få til en språklig fornyelse og i tillegg få en nynorskversjon. Så over til de enkelte forslagene, og jeg begynner med de sivile og politiske rettigheter. § 92, innledende bestemmelser under sivile og politiske rettigheter: Fremskrittspartiet går inn for Alternativ 2 B, som lyder: «Statens myndigheter skal respektere og sikre menneskerettighetene slik de er nedfelt i denne grunnlov og i for Norge bindende traktater om menneskerettigheter.» Dette er en av de paragrafene vi inngikk avtale med Kristelig Folkeparti og andre om, ved at vi grunnlovfester visning til de traktatene om menneskerettigheter vi har gjort bindende for vårt land. § 94, frihetsberøvelse: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding. § 95, rettferdig rettergang/uavhengige domstoler: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding, dvs. Alternativ 2 B. § 96, uskyldspresumpsjonen/forbud mot dobbeltstraff/vern mot full eiendomsavståelse: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding. Det gjøres her oppmerksom på at tredje ledd er utsatt av komiteen til senere behandling, og vi vil derfor komme tilbake til dette når det realitetsbehandles. § 98, likhetsprinsippet og ikke-diskrimineringsprinsippet: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding og går inn for alternativ 1 annet ledd samt bifaller ikke nytt tredje ledd, i samsvar med komiteens anbefaling. § 99, frihet for tanke, samvittighet, religion og livsanskuelse: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding, dvs. at forslag til ny § 99 bifalles ikke, og § 16 første punktum oppheves ikke. § 101, forenings- og forsamlingsfrihet: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding. § 102, personvern og personvernopplysninger: Fremskrittspartiet stemmer for komiteens tilråding. § 104, barns rettigheter: Dette er også en paragraf som inngår i avtalen med Kristelig Folkeparti og andre, og vi går inn for alternativ 1 B første ledd, som lyder: «Barn har krav på respekt for sitt menneskeverd. De har rett til å bli hørt i spørsmål som gjelder dem selv, og deres mening skal tillegges vekt i overensstemmelse med deres alder og utvikling.» I annet ledd følger vi komiteens tilråding, som lyder: «Ved handlinger og avgjørelser som berører barn, skal barnets beste være et grunnleggende hensyn.» I tredje ledd inngår vi i mindretallsforslag sammen med Høyre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, og dette lyder slik: «Barn har rett til vern om sin personlige integritet. Statens myndigheter skal legge forholdene til rette for barnets utvikling, herunder sikre at barnet får den nødvendige økonomiske, sosiale og helsemessige trygghet, fortrinnsvis i egen familie.» § 114, domstolenes prøvingsrett: Komiteen har besluttet å utsette behandlingen av denne paragrafen til et annet møte, og vi vil komme tilbake til denne da. § 49, frie og hemmelige valg: Her slutter Fremskrittspartiet seg til komiteens tilråding. Så vil jeg gå over til ØSK-rettighetene. Som nevnt innledningsvis tok Menneskerettighetsutvalgets medlem, Carl I. Hagen, dissens i utvalget ved at han ikke sluttet seg til forslagene som er fremsatt under ØSK-rettighetene i §§ 107, 108, 109, 110, 111, 112, 115 og 116. Fremskrittspartiet har sluttet opp om denne dissensen og har derfor ikke bifalt noen av forslagene. Det gjøres oppmerksom på at § 115 er utsatt til senere behandling, og vi vil komme tilbake til denne da. Til slutt vil jeg kommentere forslag som er fremsatt utenom de sivile og politiske rettighetene og ØSK-rettighetene. I Dokument 12:14 er det fremsatt forslag om å grunnlovfeste retten til å søke og få asyl. Dette har jeg redegjort for tidligere som saksordfører, og Fremskrittspartiet bifaller ikke forslaget. I Dokument 12:15 er det fremsatt forslag vedrørende ytringsfrihet og religion i § 100. Forslaget går ut på å sette inn ordet «religion» som et av områdene som en kan ytre seg om. Fremskrittspartiet ser ikke at en skal peke på ett spesielt område som en kan ytre seg om, ettersom dette er dekket godt nok gjennom dagens lovtekst. Fremskrittspartiet bifaller ikke forslaget. I Dokument 12:32, 12:33 og 12:16 er det fremsatt forskjellige varianter av forslag til rett til liv og forbud mot dødsstraff i § 93. Dette er også en paragraf som inngår i avtalen med Kristelig Folkeparti, og Fremskrittspartiet går inn for Alternativ 1 B, slik det fremkommer i Dokument 12:33. Dette lyder: «Ethvert menneske har rett til liv. Ingen kan dømmes til døden. Ingen må utsettes for tortur eller annen umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff. Ingen skal holdes i slaveri eller tvangsarbeid. Statens myndigheter skal beskytte retten til liv og bekjempe tortur, slaveri, tvangsarbeid og andre former for umenneskelig eller nedverdigende behandling.» I Dokument 12:34 og 12:35 er det fremsatt forslag om rett til å stifte familie. Dette er også en paragraf som inngår i avtalen vi har med Kristelig Folkeparti, og her går Fremskrittspartiet sammen med Kristelig Folkeparti og Senterpartiet og danner mindretallsforslag til forslaget i 12:34, som lyder: «Familien er en grunnleggende enhet i samfunnet. Enhver som har oppnådd gifteferdig alder, har rett til å stifte familie, inngå ekteskap og oppløse ekteskap i henhold til nærmere bestemmelser gitt ved lov. Ekteskap kan bare inngås med ektefellenes samtykke og frie vilje.» Til slutt vil jeg nok en gang presisere at når Fremskrittspartiet stemmer imot en rekke av de foreslåtte paragrafene, er det ikke fordi vi er uenige i det materielle innholdet i paragrafen, men vi er uenige i grunnlovfesting av disse i tråd med stemmebegrunnelsen som vi har gitt innledningsvis. Jeg vil til slutt ta opp de mindretallsforslag og andre forslag som vi har vært med på innenfor disse områdene. Jeg har tidligere tatt opp vårt forslag i sak nr. 5, derfor tar jeg opp forslagene i sakene nr. 1, 2, 3, 4 og 6.