Jan Tore Sanner (Høyre), 1999-06-07:
Mange mener at politikken ofte preges av kortsiktighet. Utbygging av et vassdrag er en beslutning som ikke lar seg reversere. Vedtar Stortinget i dag at Øvre Otta skal bygges ut, er det ingen angrefrist. Vi foretar med andre ord et valg – ikke bare på vegne av dagens generasjoner, men også på vegne av dem som kommer etter oss. Og valget står mellom å sikre naturverdier på den ene siden og kraft og klingende mynt på den andre siden. Det kan være et vanskelig valg når vi vet at Norge importerer stadig mer kraft, og en utbygging vil gi betydelige inntekter til lokalsamfunnet. Jeg mener likevel at det langsiktige perspektivet tilsier at Øvre Otta ikke bør bygges ut. Jeg viser til at min kollega Jan Johnsen har redegjort for Høyres forslag om redusert utbygging. Jeg vil redegjøre for hvorfor Øvre Otta ikke bør bygges ut, et standpunkt som deles av et betydelig mindretall i Høyres stortingsgruppe. Øvre Otta er et unikt elve- og fosselandskap. Elvene og fossene er tilgjengelige. Vassdraget ligger ved en av de mest populære turistveiene mellom Østlandet og fjordene på Vestlandet, hvor natur og miljø utgjør en helhet. Området er et populært turist- og friluftsområde. En utbygging vil bringe få varige arbeidsplasser til Skjåk. Reiselivsnæringen derimot er en vekstnæring – og turistene kommer ikke til Norge for å beundre kraftverk, de kommer for å oppleve vår flotte og ville natur. Det er ikke uten grunn at reiselivsnæringen har gått klart imot utbygging. Kraftlinjene skal etter planen legges i urørt høyfjellsnatur i randsonen av den planlagte Reinheimen nasjonalpark. Området er et av de siste europeiske villreinområdene som fortsatt en intakt. Utbyggingsområdet inkluderer noen av reinens viktigste vinterbeiter. Det er usikkerhet knyttet til konsekvensene av kraftlinjene, men ifølge en rapport fra Norges landbrukshøgskole kan konsekvensene for reinstammen bli betydelige. Det antydes en reduksjon på mellom 400 og 600 dyr. Det er et unikt elve- og fosselandskap som skal reguleres. Det blir mindre vann i det som i dag er opplevelsesrike, ville og brusende fosser. Restvannføringen vil variere, men flere elver og fosser vil etterlates som nær tørrlagte. Et nei til utbygging er et ja til å verne om verdier. I løpet av et par generasjoner er store deler av vannkraftpotensialet utnyttet. Mens ca. 20 pst. er vernet, er nesten to tredjedeler bygd ut. Vannkraftutbygging har vært en viktig faktor i industrireising, særlig i Distrikts-Norge, og sørget for rikelig og rimelig strøm til befolkningen. Når jeg går imot utbygging, er det fordi jeg legger avgjørende vekt på generasjonsperspektivet. Bygges Øvre Otta ut, vil det gjenværende vannkraftpotensialet bli ytterligere redusert. Vannkraftutbygging betyr at man velger kraftproduksjon fremfor naturopplevelser. Velger Stortinget kraft, er det et valg som også vil gjelde for dem som kommer etter oss. Et nei til utbygging er derfor et ja til at også neste generasjon skal ha et valg. Det er et paradoks at Norge med så store naturressurser har underskudd på kraft. Men hvis vi i fjor skulle ha erstattet den importerte kraften med norsk vannkraft, hadde det ikke vært nok å bygge ut Øvre Otta. Vi måtte ha bygd ut elver og fosser tilsvarende tre og en halv Øvre Otta-utbygging. Og veksten i forbruket betyr at vi må ha én Øvre Otta-utbygging hver fjerde måned dersom vannkraft skal dekke forbruksveksten. Øvre Otta er derfor bare et beskjedent bidrag til å dekke etterspørselsveksten. Norge må uansett se etter andre alternativer for å dekke kraftunderskuddet. La meg bare peke på noen alternativer: Fremfor å legge nye fosser i rør kan vi ruste opp eksisterende vannkraftverk. Videre er det et stort potensial for energieffektivisering. Og nye fornybare energikilder som bioenergi, men særlig varmepumper, kan gi betydelige bidrag. Men det er først ved å si ja til gasskraft at den danske kullkraften kan erstattes med et mer miljøvennlig alternativ. Jeg er tilhenger av gasskraftutbygging, og mener at gasskraft kan realiseres innenfor rammen av Kyoto-avtalen. Et nei til utbygging av Øvre Otta må bety et ja til gasskraft. Vi har alternativer. La oss derfor legge generasjonsperspektivet til grunn og denne gang slå ring om naturverdiene. Hvis jeg får lov, vil jeg bare helt til slutt ta en kort stemmeforklaring, slik at vi kan spare noe tid på slutten. Jeg er, som det fremgår av innstillingen, medforslagsstiller til forslag nr. 1, om ingen utbygging. Dette forslaget vil jeg selvfølgelig stemme for. Men som det har fremgått av debatten og nyhetsoppslag tidligere i dag, har Høyres stortingsgruppe besluttet å binde gruppen til subsidiært å stemme for innstillingen. Det tar jeg til etterretning, og vil følge gruppens vedtak.