trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Det er helt riktig som representanten påpeker, at vi mener klimapolitikk må være en ramme rundt all annen politikk. Jeg skulle ønske at også Fremskrittspartiet hadde den virkelighetsforståelsen, noe jeg beklager at de ikke har. Når det gjelder olje- og gassektoren og framtiden, mener vi helt klart at det er mulig å produsere olje og gass også i et framtidsbilde hvor lavutslippssamfunnet er en realitet. Men det betyr at vi må være veldig tydelige på hvilke forventninger vi har til olje- og gasselskapene og til dem som skal operere på norsk sokkel. Det er ikke utenkelig i et framtidsbilde at en kan hente opp olje og gass uten å måtte slippe ut klimagasser. Det er fullt ut mulig. Vi er opptatt av olje- og gassektoren, både i et framtidsbilde og ikke minst som det betydelige fundamentet den er for norsk økonomi og det norske samfunnet når det gjelder kompetanse. Da er det beklagelig at regjeringen velger å se bort fra hvordan en skal ivareta kompetansen i en krevende tid. En burde f.eks. umiddelbart åpnet for å endre permitteringsregelverket, slik at en fikk en større mulighet og en større fleksibilitet i næringslivet.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Jeg tror vi skal erkjenne at vi trenger mange flere tiltak i klimapolitikken og mange flere muligheter for å redusere klimagassutslippene. Det er en stor og krevende oppgave som ligger framfor oss. Det er vårt ansvar å bringe tiltakene inn i en handlingskjede. Nå har Miljødirektoratet foreslått noe slikt som 85 tiltak på vei mot 2030. Det er tiltak som er høyst relevante å diskutere. I den settingen som vi befinner oss i, mener jeg det vil være mest naturlig at regjeringen vurderer de tiltakene som er foreslått fra Miljødirektoratet, og legger fram for Stortinget en mulighet for å konkretisere tiltakene. Det er etter vår mening et regjeringsansvar og bør gjøres på den måten. Hvis ikke regjeringen – for å si det slik – velger å handle nå, kommer Arbeiderpartiet til å fremme de forslagene som vi mener er riktige, for å komme i en situasjon hvor vi kan nå våre utslippsreduksjoner på en slik måte at vi forplikter oss for framtiden.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
For nøyaktig en måned siden i dag var olje- og energiministeren i Stavanger og deltok på en større demonstrasjon fra oljearbeiderne, som krever handling fra regjeringen. De fremsatte i hvert fall seks tydelige krav. Responsen og svaret fra olje- og energiministeren var som følger, hvis det er sitert riktig: «Jeg takker forbundene for at de setter fokus på oljeeventyret, men vi er ikke engang halvveis i dette eventyret. Olje og gass vil være Norges viktigste næring i generasjoner fremover, sier statsråden.» Statsråden kan oppleves som at han vandrer rundt og prater, uten å handle. Mitt spørsmål er: Er det ikke nå på tide at olje- og energiministeren faktisk gjør noe som andre kan takke ham for at han faktisk gjør, i den situasjonen som norsk olje og gass er inne i?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Jeg registrerer at etter tolv år i stolen som olje- og energiminister, er det ikke mange tiltak som har kommet fra dagens olje- og energiminister. Men jeg skal prøve meg på et annet spørsmål om et annet tema. Det handler om at regjeringen har som et mantra at skattefradrag og skatteordninger skal motivere til handling, deriblant skattefradragsordningen for enøkaktivitet i husholdningene. I innstillingen som foreligger, har vi fremmet et forslag hvor denne ordningen naturlig nok bør utredes til boligbyggelag og boligselskaper, men jeg registrerer at regjeringspartiene er imot dette. Med mantraet om at skattefradrag og skatteordninger skal motivere til god handling, hvorfor er ikke regjeringen og regjeringspartiene med på et sånt type forslag?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Når jeg ønsker den nye klima- og miljøministeren lykke til, håper jeg vi kan bryte en tradisjon som har vart siden høsten 2013, og det er at hver gang regjeringen har lagt fram sine statsbudsjetter, er det nettopp klima som har vært taperen. Det tror jeg alle, med unntak av regjeringspartiene, er enige om i denne sal. Den tradisjonen håper jeg kan brytes med den klima- og miljøministeren vi nå har fått. Jeg har lyst til å spørre om en konsekvens av Paris-avtalen, for i klimaforliket fra 2012 står det at dersom det blir en ambisiøs klimaavtale hvor også andre industriland tar på seg store forpliktelser, skal Norge være klimanøytrale eller sørge for å påta seg utslippsreduksjoner tilsvarende norske utslipp i 2030. Er klima- og miljøministeren enig, og kan han garantere for at regjeringen vil følge opp det punktet i klimaforliket fra 2012?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Det er kanskje på tide å avrunde debatten og ønske hverandre god jul, men før vi gjør det, synes jeg det er greit å konstatere et par ting. For det første har vi nå sett at regjeringen gjennom tre forsøk, tre budsjettforslag, har prøvd på en eller annen måte å skape en viss form for entusiasme innenfor klimaarbeid. Det har ikke skjedd – på ingen måte. Tvert om har de budsjettframleggene som regjeringen har stått for, skapt frustrasjon, sinne og fortvilelse. Det er en realitet. Så hører vi til det kjedsommelige i debatten om klima representanten Astrup nevne sitt høye ambisjonsnivå på vegne av Høyre i forbindelse med forhandlingene om klimaforliket i 2012. Ja, men hvor er det blitt av ambisjonsnivået etter 2012? Det er jo fullstendig borte, totalt utradert. Det er ikke et snev igjen av det. Vi hører nå den nye klima- og miljøministeren snakke om den historiske satsingen på jernbane. Hvem var det som startet den? Det var den rød-grønne regjeringen, det. Da ble det et kvanteløft for jernbane. Når var det en startet teknologioppbyggingen og satset på teknologiutvikling, på å lage rammer for det for industri og næringsliv? Jo, det var under den rød-grønne regjeringen. Da begynte tiltakene. Det var ikke noe som begynte med dagens regjering. Det var det ikke. Jeg er glad for at klima- og miljøministeren sier at forliket fra 2012 ligger fast. Men da må jeg få en bekreftelse på om det vil bety at klima- og miljøministeren nå forplikter seg til, i og med at Paris-avtalen er en ambisiøs avtale som inkluderer også flere industriland, at karbonnøytralitet skal skje senest i 2030, da ved at Norge forplikter seg til reduserende tiltak tilsvarende Norges utslipp. Det kunne vært greit å få bekreftet det også. Så til forslagene som er fremmet, og som ikke får støtte fra regjeringspartiene eller støttepartiene: bare ett tiltak – karbonfangst og -lagring. Hele verdenssamfunnet er enig i at man er nødt til å finne en eller annen ordning for karbonfangst og -lagring for å nå våre klimaforpliktelser og de målene som er satt. Men regjeringspartiene og støttepartiene stemmer imot et forslag hvor vi ber regjeringen etablere minimum ett fullskalaanlegg for CO2-håndtering innen 2020, i Norge. De stemmer imot at den aktiviteten skal trappes opp. Ambisjonsnivået på klima er totalt borte fra dagens regjering, og jeg synes også noen ganger at støttepartiene er veldig lite ambisiøse når det kommer nye forslag inn i forbindelse med budsjettbehandlingen.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Tiden tillater ikke nå at vi fortsetter debatten. Jeg skal bare love representanten Grimstad at vi kommer tilbake igjen på nyåret med våre ambisjoner, våre tiltak og våre lanseringer. Så får vi se hvem det er som er mest ambisiøs, og om det var en grunn til at Fremskrittspartiet sto utenfor klimaforliket av 2012 eller ikke. Når jeg tolker og leser regjeringen, ser jeg helt klart at innenfor miljø- og klimaområdet har regjeringen store problemer med å levere. Det er ingen som er fornøyd utenfor regjeringskontorene med det regjeringen presenterer. Årsaken til det er Fremskrittspartiet – enkelt og greit: Fremskrittspartiet er årsaken til det. Når det gjelder Statkraft: Når vi snakker om mageplask, må jo det være kanskje et av de største mageplaskene som i hvert fall er å finne innenfor eierstyringsprinsippene, det regjeringspartiene sammen med samarbeidspartiene valgte å gjøre når det gjaldt å styre Statkraft gjennom merknader og uttrekk av penger i forbindelse med budsjettforhandlingene.
Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Jeg vil starte med å takke representanten for å sørge for at vi får høy temperatur i denne debatten helt fra starten av. Det lover godt for resten av dagen. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet mener regjeringen igjen har levert et svakt klimabudsjett. Partileder Jonas Gahr Støre har på sin side uttalt at han vil gjøre Norge klimanøytralt innen 2030. Samtidig krever representanten Aasland her i dag at regjeringen må komme til Stortinget for å lage et nytt klimaforlik. Mitt spørsmål blir da: Hvilke konkrete tiltak utover dagens klimaforlik, rammene i 2030-målene, sammen med EU, og eventuelle massive kvotekjøp i utlandet er det representanten Aasland savner i den klimapolitiske verktøykassen? Kan representanten gi eksempler på tiltak han ville forhandlet inn i et nytt klimaforlik, som ville sette Norge i stand til å bli klimanøytralt innen 2030 – utover kvotekjøp?
Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Jeg mener at Paris-avtalen ikke får noen politiske konsekvenser for olje- og gassnæringen i Norge. Men det betyr ikke at ikke den også, som resten av den fossile globale industrien, vil måtte merke konsekvensen av Paris-avtalen på sikt. Når det er sagt, er faktisk norsk olje- og gassnæring utrolig godt rustet til den fremtiden vi går i møte med Paris-avtalen. De betaler allerede en skyhøy CO2-avgift, og de er en del av EUs kvotesystem, som betyr at de også skal være med og redusere utslipp. Vi er godt rustet, vi har et klart konkurransefortrinn, og det er ingen grunn til at denne avtalen skal få politiske konsekvenser i Norge for olje- og gassnæringen. Det er lønnsomheten i det globale markedet som vil avgjøre hvordan utviklingen blir for denne næringen.
Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Jeg er helt enig i at klimapolitikken trenger en legitimitet i befolkningen hvis en skal lykkes. Jeg tror ikke vi lykkes med omstillingen til et lavutslippssamfunn hvis vi skal gjøre det vondest og vanskeligst mulig for folk flest å være med på klimadugnaden. Når det er sagt, mener også regjeringen at forurenser-betaler-prinsippet er et godt prinsipp, et prinsipp som bør ligge til grunn for de klimatiltakene vi velger å innføre i Norge, og jeg mener at å ha en avgift på flyreiser – som faktisk er en stor del av utslippsproblemet – er viktig og i tråd med et godt forurenser betaler-prinsipp.
Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Norges forpliktelse sammen med EU om å kutte 40 pst. innen 2030 er i tråd med 2-gradersmålet. Nå vet vi at avtalen sier at vi er nødt til å jakte enda større reduksjoner og legge oss opp mot en oppvarming på 1,5 grader istedenfor 2. Det betyr at vi, som alle andre land, må revidere våre mål etter hvert. Det er en av de viktige tingene i Paris-avtalen som faktisk sørger for at denne er mer ambisiøs enn det vi har sett tidligere, og selvfølgelig skal også kvotepliktig sektor være med på denne jobben. Det ligger ambisiøse mål der allerede fra før, de skal ned 43 pst., og det skal skje i fellesskap med EU. Det er god klimapolitikk. Problemet har ikke vært at vi har hengt etter, vi har løpt foran. Nå har resten av verden meldt seg på. Det er jeg glad for.
Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Vi vet at vi må kutte betydelig i utslipp i Norge, også utenfor kvotepliktig sektor, for å nå våre klimamål. En av de sektorene som er nødt til å være med på dugnaden, er nettopp landbruket. Nå fikk vi for ikke så lenge siden fremlagt rapporten fra Grønn skattekommisjon. Den foreslår noen konkrete tiltak, f.eks. en avgift på rødt kjøtt. Mitt spørsmål til representanten er derfor: Er det noen av tiltakene som Grønn skattekommisjon foreslår, som Senterpartiet kan se for seg å støtte? Og i så fall, eller hvis ikke: Hvilke andre konkrete tiltak ser representanten at kan være nødvendige innenfor landbruket for å nå våre klimamål?
Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Gitt den krisebeskrivelsen Arbeiderpartiet her kommer med av regjeringens klimapolitikk, skulle man jo forventet at det rant inn med forslag fra Arbeiderpartiet til hvordan dette kunne bli bedre. Det gjør det altså ikke. Det klarer ikke jeg å tolke på noen annen måte enn at det faktisk er mye større enighet mellom Høyre, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i klimapolitikken enn det gis uttrykk for fra denne talerstolen og fra det som skjer i komiteen, enn det Terje Aasland sier. Det mener jeg også at innstillingen i komiteen viser – det er en større enighet enn det som beskrives fra talerstolen fra representanten Aasland i dag. Jeg vil oppfordre Arbeiderpartiet til å ta det ansvaret de åpenbart mener at regjeringen ikke tar, og begynne å levere forslag, hvis det står så dårlig til. Så får vi vente og se når det kan komme. Med det får jeg takke for debatten og ønske en god jul.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Arbeidarpartiet meiner klimapolitikken må danne ei ramme rundt all politikk. FN sitt klimapanel har vist at mellom 73 og 86 pst. av verdas kjente reservar av fossil energi må bli verande i bakken. Vi har òg høyrt at Arbeidarpartiet har klare tankar om kor mykje som må bli verande i bakken. Dette gjeld naturlegvis òg dei norske kull-, gass- og oljereservane. Men spørsmålet er: Korleis vil Arbeidarpartiet oppnå eit slikt mål når ein på den eine sida argumenterer mot olje- og energiministeren for at ein ikkje har sett i gang nok tiltak for å ta vare på arbeidsplassar innanfor petroleumssektoren, samtidig som ein skal redusere utsleppa? Vi veit at det nettopp er innanfor petroleumssektoren ein har dei største utsleppa. Arbeidarpartiet la fram petroleumsmeldinga «En næring for framtida». Er det no slik at denne næringa ikkje lenger skal vere ei næring for framtida, men skal vere ei næring der ein sløkkjer lyset og avviklar?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Det vi veit, er at verda produserer olje og gass og vil gjere det i mange, mange tiår framover. Viss vi skal redusere utsleppa globalt, må den som har dei lågaste utsleppa per produsert eining, ha fortrinn til å produsere og levere. Vi ser at internasjonale energibyrå også seier at olje og gass vil vere ein del av energimiksen i mange tiår framover. Kunsten er å finne måtar å lagre på, og CCS er eit svar på det. Men det viktigaste svaret er rett og slett at vi har ein produksjon som har låge utslepp per produsert eining. Dermed er det for oss berre å gi full gass i produksjonen, slik at land med eit høgare utslepp per produsert eining ikkje får sleppe til.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Eg må seie at det er litt underleg å få eit slikt spørsmål frå eit parti som i fjor føreslo å leggje ned heile taxfree-ordninga, som gjer at Avinor kan oppretthalde alle dei flyplassane og småflyplassane som ein gjer. Med ein reduksjon i inntekta for Avinor på 2,5 mrd. kr veit vi at konsekvensane for det ville vere katastrofalt for distriktsflyplassane. Difor synest eg på mange måtar at det er noko malplassert å stille eit slikt spørsmål. Når det gjeld kjøt og Grøn skattekommisjon sine forslag og import av kjøt som har ei større grad av forureining for å kunne bli produsert, er dette eitt av fleire tiltak som denne kommisjonen føreslår. Vi har ikkje gått inn og konkludert her, men i utgangspunktet meiner vi at kortreist mat ofte kan vere den beste løysinga.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Utan å gå konkret inn i ein prosentsats for verning vil eg seie at vi er alle opptekne av å ta vare på naturen og det biologiske mangfaldet som vi ser vi har. I reiselivssamanheng er norsk natur ein verdifull ressurs som vi absolutt må ta vare på. Men eg må seie at det må då vere ei glede også for Sosialistisk Venstreparti å kunne få lov til å gå ut av ei regjering og sjå at ei ny regjering allereie etter litt over to år er med og får på plass ei Paris-avtale som er viktig for 195 land, inklusiv Noreg. Vi får på plass fleire ting knytte til klima og klimareduksjon enn ein klarte i den førre regjeringa. Vi veit at under den raud-grøne regjeringa auka utsleppa. Under denne regjeringa har det flata ut. Det såg vi av ein rapport som kom i går.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Som representanten Arnstad var inne på, vil Paris-avtalen vere viktig framover. Utsleppsforpliktingane innanfor jordbruket blir absolutt viktige, då dei er innanfor såkalla ikkje-kvotepliktig sektor. Det blir spanande å sjå framover kva som kan kome ut av det. Representanten var òg inne på dette med å redusere dei geografiske forskjellane på nettleiga. Det var sett ned eit utval som gjekk gjennom dette, frå næringa sjølv. Dette utvalet gjekk nøye gjennom kva som skulle til for å få ei utjamning som var hensiktsmessig, og som ikkje var ned på halvøret omtrent for forbrukarane. Dei konkluderte med – dette er nokre år sidan, og det jamnar seg ut litt etter kvart – at 60 mill. kr ville vere nok for å få ei hensiktsmessig utjamning av nettleiga. Kvifor vel Senterpartiet då å bruke 90 mill. kr på ei utjamning der dei siste 30 mill. kr omtrent ikkje vil ha verknad?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Representanten Eidsvoll Holmås seier at han ikkje er oljeanalytikar. Det kan det på mange måtar vere greitt å slå fast, men det er ikkje så veldig lenge sidan representanten Eidsvoll Holmås var med på å leggje fram ei petroleumsmelding som sa at dette skulle vere ei næring for framtida. No føreslår han stopp i leitinga, og at mesteparten må bli liggjande i bakken. Det er i det heile tatt blitt slik at det som representanten var med på for ca. tre år sidan, skal ikkje gjelde lenger. Korleis trur han at desse næringane har moglegheit til å fungere i framtida viss dei politiske signala som gjeld dei viktigaste næringsmeldingane, og som er viktige for landet sine inntekter også, skal vere så skiftande over så kort tid?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Eg forstår at opposisjonen, og Arbeidarpartiet spesielt, er skuffa, som stod for det største mageplasket i klimasatsinga nokosinne, og då tenkjer eg på Mongstad. Når dei no i debatten bøsar seg opp og snakkar om at denne regjeringa si satsing er fullstendig borte og utradert, må dei fullstendig ha gløymt det dei sjølve stod for i dei åtte åra då dei hadde anledning til å gjere noko. Ein relativt uavhengig debattant, representanten Hansson frå Miljøpartiet Dei Grøne, gir jo ikkje akkurat ros til det som skjedde dei åtte åra før denne regjeringa kom på plass, mens denne regjeringa faktisk har vore med på eit globalt gjennombrot, eit historisk gjennombrot, med Paris-avtalen, der ein av statsrådane var ein av dei som verkeleg stod bak og fekk dette på plass. Vi har eit rekordstort klimafond, vi har ei rekordsatsing på samferdsel, og vi har ei rekkje andre tiltak som kunne vore tatt fram her. Så hevdar representanten Aasland at det alltid stoppar opp. Til og med SV fortel at bremsa var på i dei åtte føregåande åra, då dei sat i regjering. Kven som bremsa då, fekk vi høyre frå representanten Astrup. Når det gjaldt å få ei felles forståing i alle partia for å få til eit klimaforlik, så var det Arbeidarpartiet som gjorde slik at Framstegspartiet ikkje blei ein del av det. Arbeidarpartiet argumenterer kraftig i opposisjon, men lèt vere å gjere det i posisjon. Så nokre ord heilt til slutt om Statkraft sin investeringsplan, og ein kritiserer at dei har tatt ut 5 mrd. kr av investeringsmidlane. Vi hugsar jo Statkraft si satsing på Snillfjord–Fosen-prosjektet, som skulle bli verdas største vindkraftanlegg, og det var sagt at det var eit robust anlegg. Det gjekk ei tid, og så konkluderte ein med at det slett ikkje var så robust. Ein ville faktisk sterkt redusere denne investeringa. Det betyr at styret i Statkraft la til grunn ein investeringsplan som var langt mindre ambisiøs enn han opphavleg var, og det skulle berre mangle at ein då ikkje hadde anledning til å ta ut dei ressursane som dei hadde fått inn, og som låg til grunn for den storsatsinga på Snillfjord–Fosen som ikkje blei noko av – i alle fall ikkje i den storleiken som det opphavleg var tenkt.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Først får vi gratulere Tina Bru med en veldig viktig jobb, ønske henne lykke til og si at fra Arbeiderpartiets side ser vi fram til mange debatter med henne og regjeringspartiene. Så til spørsmålet: Verden fikk til enighet om en klimaavtale i Paris. Det er veldig bra, men det er nå jobben må følges opp. Tine Sundtoft var veldig klar og tydelig på at den avtalen man har fått til i Paris, må få noe å si for alle sektorer. Vi merker oss jo da at olje- og energiministeren få dager etter sa at for hans felt skulle ikke dette ha noe å si. Det er jo derfor klimaarbeidet går så galt, fordi man gjør én ting ute, og så kommer man hjem og sier at akkurat vi kan fortsette akkurat som før. Så mitt spørsmål til Tina Bru er om hun er enig med Tord Lien i at alt kan fortsette som før på hans felt, eller om hun mener at Paris-avtalen også må få noe å si for olje- og gasspolitikken.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Jeg vil starte med å gratulere Miljøpartiet De Grønne med å være del i kanskje de viktigste politiske klimaendringene som har skjedd i løpet av 2015. Vi har ikke sett det i denne salen, men vi har sett det rundt omkring i norske kommuner. Etter valget har vi fått mange nye flertall som har satt et helt annet fokus på klima- og miljøspørsmål, og MDG er en sentral del av det både i Oslo og i Trondheim. Mitt spørsmål til Rasmus Hansson handler om miljøvern, og jeg synes det var bra han startet med det. I en tid hvor vi bruker mye tid på å diskutere klima, som vi skal gjøre, er det også viktig å diskutere miljøvern. Stortinget vedtok i fjor at vi skulle få en stortingsmelding om naturmangfold i løpet av 2015 – da får vi anta at den kommer i dag, da det er siste statsråd før jul i dag. Mitt spørsmål til representanten er om han kan si hva slags forventninger Miljøpartiet har til en sånn stortingsmelding, og hvordan vil Miljøpartiet være med og jobbe med den stortingsmeldingen når den kommer til Stortinget?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Først: Vi legger bak oss Friluftslivets år, og jeg vil starte med å berømme alle de frivillige som har stått på og sørget for at dette har blitt en stor suksess. Staten bruker hvert år i snitt 57 000 kr på å reparere helsen til hver og en av oss. Tenk hva vi kunne spart dersom vi hadde brukt noe mer av de pengene på å unngå at folk ble syke. I budsjettforslaget fra regjeringen foreslår man å kutte stort i aktivitetsstøtten til friluftslivet. Arbeiderpartiet mener vi burde gjøre det motsatte, og fremmer i dag en rekke forslag for å styrke friluftslivet i Norge. Rett før Paris-toppmøtet gikk statsministeren ut og nærmest avlyste klimaforliket. Hun har ikke bare lovet å følge det opp, hun har sågar lovet at klimaforliket skal forsterkes. Så hører vi – Tine Sundtoft pleide å gjøre det, og Nikolai Astrup gjorde det samme i sted – at de skylder på alle andre. Vel, klimaforliket ble vedtatt i 2012 – nå er vi i 2015. Det har gått tre år, og to av de tre årene har vært med denne regjeringen. Denne regjeringen må ta ansvar og fremme forslag for at vi skal nå våre forpliktelser. Jeg ønsker at klimaministeren tar ordet i løpet av denne debatten og bekrefter at målene ligger fast, at både klimaforliket fra 2012 og 2030-målene ligger fast, og at vi etter hvert får vite hvordan han har tenkt å nå dem. Vi hører at det er en minister og en regjering som venter på EU-avtalen. Vi hørte statsministeren si i spørretimen i høst at det kunne gå inn mot 2017, og at det etter det skulle komme forslag. Det høres nesten ut som om denne regjeringen har tenkt å gå av før klimapolitikken skal gjennomføres. Jeg er tilhenger av at vi får en avtale med EU så raskt som mulig, men vi behøver ikke å vente til de er ferdige med en avtale for å fremme forslag om hvor vi skal. Vi vet at vi skal kutte utslippene med om lag 40 pst., og uansett skal Norge ruste seg for et lavutslippssamfunn. Arbeiderpartiet er tilhenger av et nytt klimaforlik, men dersom regjeringen er totalt avvisende, synes jeg det er litt spesielt. Den forrige regjeringen hadde flertall, men syntes det var lurt å inngå et forlik med de andre partiene. Nå er det et ytterpunkt i klimapolitikken som bestyrer klimapolitikken, og de avviser å samarbeide med andre. Vi har en regjering som ikke har fremmet ett eneste forslag til hvordan vi skal nå målene. Tvert imot gjaldt det eneste forslaget som Tine Sundtoft fremmet, en uthuling av forvaltningsplanregimet. Heldigvis ble det avvist av alle andre partier. Til slutt: Utenfor her ligger luften tung og forurenset, og i motsetning til veldig mange andre miljøproblemer er dette noe vi bare kan gjøre noe med selv. Vi kan ikke skylde på andre. Jeg er spent på om klimaministeren er enig med byrådet i Oslo i at vi må gjøre noe med dette, eller om han er enig med finansministeren i at dette er noe vi ikke behøver å gjøre noe med. Dette storting har tidligere vedtatt en del forslag om hvordan vi skal forbedre luftkvaliteten, og jeg er spent på hvordan klimaministeren følger opp de forslagene.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Jeg er helt enig i det Marit Arnstad sa i budsjettdebatten, at vi nok bruker altfor lite tid og har lite politisk oppmerksomhet på å diskutere viktigheten av kulturminner. Kulturminner havner ikke øverst på den politiske dagsordenen med mindre det er noe som har gått veldig galt, at viktige kulturminner er blitt ødelagt for alltid. Jeg er spent på å høre ministerens syn på dette området, hvilke ambisjoner han har for å sikre at viktige kulturminner skal bli tatt vare på for framtiden. Arbeiderpartiet mener at det trengs nye initiativ på dette området. I høst fremmet vi et forslag om kulturminner som skal behandles her i Stortinget i mars. Vi ser fram til å samarbeide med de andre partiene og håper på bred tilslutning til vårt forslag. I dag diskuterer vi kirkene våre, og jeg vil berømme Senterpartiet og Kristelig Folkeparti for å ha fremmet disse forslagene. Kirkebyggene våre er, som saksordføreren sa, viktige kulturminner som må ivaretas og sikres mot forfall. Tilstanden for svært mange av de verneverdige og listeførte kirkene i Norge er ikke god nok, og det er et stort etterslep av vedlikehold og istandsetting av disse kirkene. Behovet for å utarbeide en plan for vedlikehold av kirkebygg er stort, og vi mener det er viktig at regjeringen iverksetter en utredning og får en strategi om hvordan steinkirker fra middelalderen, fredede kirker og særlig viktige kirker fra etter 1650 kan sikres et forsvarlig vedlikehold. Utover det tror jeg at jeg bare viser til saksordførerens veldig gode innlegg. Arbeiderpartiet støtter helhjertet opp om argumentasjonen som Rigmor Andersen Eide ga, og støtter også sammen med de fleste partiene alle forslagene i denne sak. Vi er glad for at det er gitt bred tilslutning til en del, og så synes vi det er beklagelig at det er et av forslagene som dessverre blir avvist av Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre. Utover det skjønner jeg at det er god kutyme når det nærmer seg jul å avslutte siste innlegg med å si god jul. Da får jeg også gjøre det, og jeg ønsker Stortinget og komiteen god jul.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Etter at Paris-avtalen ble klar, sa klimapolitisk talsperson i Fremskrittspartiet, representanten Grimstad, at svaret for Norge var full fart for norsk olje og gass. Samtidig sier representanten i replikkordskiftet med Terje Aasland at vi vet at det er innenfor petroleumssektoren vi har de store utslippene. Hvilke krav vil Fremskrittspartiet stille til olje- og gassektoren for å redusere utslippene?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
I regjeringens budsjettforslag er det massive kutt i klimarettet bistand – ja, kutt på til sammen 1,5 mrd. kr – selv om en samlet komité i fjor forutsatte at midlene til klima- og skogsatsingen burde ligge på minimum 3 mrd. kr. Kristelig Folkeparti er kjent for å være opptatt av bistand. Hva tenker representanten om at regjeringen nok en gang foreslo å kutte i klimarettet bistand, og at Kristelig Folkeparti nok en gang måtte forhandle opp summene?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
Det er viktig med ulike tiltak for fattige land, og ett av tiltakene er klima- og skogsatsinga. Det er heldigvis enighet mellom oss alle om årlige midler på 3 mrd. kr. Dette var vi enige om i fjorårets statsbudsjett. Så har vi hatt en utfordring. Vi har hatt store strømmer av flyktninger og asylanter som har kommet til Norge, og vel 9 mrd. kr måtte settes av på statsbudsjettet. Det måtte kuttes, og det måtte kuttes også i viktige poster for Kristelig Folkeparti. Derfor er jeg glad for at vi fikk tilbake 150 mill. kr på posten for skogsatsing, men jeg vil også si at vi fortsatt må ha som ambisjon å ha minst 3 mrd. kr årlig i budsjettet.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
Det er alltid krevende å være et samarbeidsparti – å ville mer enn det regjeringspartiene legger fram. Vi mener at det budsjettet som blir vedtatt, har vi gjort enda grønnere og enda mer klimavennlig enn det i utgangspunktet var. Det har vel også representanten Eidsvoll Holmås opplevd i andre regjeringssammenhenger. Når det gjelder skogvern og 10 pst., må jo det være et mål. Jeg synes det er viktig at vi har et ambisiøst mål, men å sette et mål og et årstall synes jeg er veldig krevende, for da binder man opp flere regjeringer framover. Dette er et langsiktig tiltak. Men at man kommer opp i 10 pst., håper jeg at vi en gang i fremtiden vil oppnå.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
Først vil jeg si at de kuttene som ble gjort på utbytte, var nødvendig for å komme i mål med budsjettet, og med de store utfordringene vi har med flyktninger, som også representanten er klar over – vel 9 mrd. kr skulle vi finne midler til innenfor rammen. Når det gjelder Statkraft og havvind, har jeg aldri fått vite at Statkraft har mangel på egenkapital. At Statkraft velger å prioritere vekk havvind ut fra et kostnadsmessig forhold, må Statkraft svare på.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
Det er nærmest blitt for en juletradisjon å regne at Kristelig Folkeparti er med og reduserer regjeringas kutt i overføringstariffene. Overføringstariffene er viktig for å få tilnærmet like strømregninger enten en bor sentralt eller ute i distriktene. Kristelig Folkeparti mener at det er god distriktspolitikk. Ser ikke statsråden betydningen av denne ordninga, eller er dette en juletradisjon som en har tenkt å videreføre?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
Jeg vil gjenta min gratulasjon og ønske lykke til med de oppgavene som den nye statsråden nå står overfor. Jeg vil stille et ganske åpent spørsmål om hva statsråden mener er det aller viktigste tiltaket vi kan gjøre her hjemme for å kutte klimautslippene.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
Jeg vil starte med det jeg glemte etter mitt forrige innlegg, og det er å ta opp Kristelig Folkepartis forslag. Jeg fikk ikke sagt alt jeg ville si i mitt første innlegg, og vil derfor benytte anledninga til å fokusere på befolkningsveksten, som er sterk i og rundt byene. Derfor er det viktig å styrke kollektivsatsinga og legge til rette for utbygging av flere gang- og sykkelveier. Vi vil på den måten gi flere et alternativ til bilen, og Kristelig Folkeparti hadde nok gått lenger enn det vi fikk til i samarbeid med regjeringspartiene når det gjelder avgifter i engangs- og veibruksavgiften og i miljøavgifter. Når det er sagt, så har avtalt budsjett flere positive sider. Blant annet har vi gitt et løft når det gjelder en økt satsning på hydrogen. Det var interessant å lese om småkraftgründeren Wessel på Rotnes Bruk i Nittedal. Han ønsker å etablere hydrogenproduksjon i tilknytning til Rotnes kraftverk, et kraftverk som ligger inntil rv. 4. Dette nybrottsarbeidet kan åpne muligheter for småkraftprodusenter til å skaffe seg biinntekter fra egenprodusert hydrogen til erstatning for diesel og bensin. Utviklinga av hydrogendrevne elbiler, båter og tog har kraft i seg til å utløse det grønne transportskiftet. Et annet viktig grep er opprettelsen av det nye selskapet Fornybar AS, et selskap som sammen med private skal utvikle og benytte grønn teknologi. Sammen med etableringa av ny avtale med Enova vil en støtteordning for hydrogenfyllestasjoner være en viktig suksessfaktor. Det skal bli interessant å følge med i utviklinga. Det vi vet, er at antall lavutslippsbiler nå er raskt økende, og at tilgang på lade- og fyllepunkter er en stadig mer kritisk flaskehals for videre utbredelse av nullutslippsbiler. Det er synd dersom manglende ladepunkter bremser omstillinga. Til slutt: Kristelig Folkeparti har gjennom flere år løftet bevilgninga til overføringstariffer. Vi er fornøyd med at vi klarte – igjen – å halvere kuttet fra regjeringa for å gi mindre prisforskjeller på strøm. Dermed kompenserer vi de områder der geografiske forhold gjør at strømforsyninga blir vesentlig dyrere. Her skulle vi gjerne hatt flere millioner enn de 20 vi til slutt ble enige om.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-18:
Kristelig Folkeparti har støttet et statsbudsjett som trekker tilbake 5 mrd. kr i egenkapital fra Statkraft, noe som er direkte årsak til at Statkraft har valgt å legge ned den største enkeltstående norske fornybarsatsingen, som hadde muligheter for å åpne for mange norske arbeidsplasser og stor deltakelse for norsk fornybar industri. Hvordan ser Kristelig Folkeparti for seg at vi nå skal komme i gang med en storstilt havvindsatsing – og tilsvarende storsatsinger – når man støtter regjeringens kutt av den type midler som gjør denne typen satsing mulig?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-18:
For det første er jeg helt enig med representanten Aukrust i at det er spennende med det politiske samarbeidet som Miljøpartiet De Grønne har inngått med sentrum og venstresiden i Trondheim og Oslo, med høyresiden i Moss og Tønsberg, og andre varianter. Vi er også veldig spent på den naturmangfoldmeldingen som skal komme i dag. Jeg har dessverre ikke fått lest den, men forutsetningen for at den meldingen skal levere det som norsk natur trenger, er for det første at vi må få en helhetstenking om behandlingen av norsk natur som er basert på en nullvisjon for ødeleggelse av norsk natur. Bruker vi natur ett sted, må vi etter hvert venne oss til at vi må erstatte den et annet sted. Vi må venne oss til at kostnadene ved å bruke natur faktisk bakes inn i prisene, så det ikke er gratis å ødelegge natur, som det er i dag. Og vi må venne oss til at vi må satse på kartlegging av og kunnskap om norsk natur i et helt annet omfang enn det vi har i dag, slik at vi faktisk vet hva vi gjør, før vi gjør det. Jeg håper at Arbeiderpartiet vil bli med på det – de har en god historie på sånt, de har glemt den en stund, men nå er det fint om de husker den igjen.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-18:
Jeg ville ha anbefalt å skrive under på avtalen sammen med de øvrige 186 landene som har skrevet under. Det gjør ikke 1,5-gradersmålet mindre urealistisk, fordi 1,5-gradersmålet innebærer så ekstreme kuttkrav hvis man skal greie det, at det er ingenting som tyder på at verden vil klare det, og det er absolutt ingenting som tyder på at denne regjeringen vil klare det. Men det er et riktig mål, for det er dit vi burde komme. Derfor gir også avtalen et helt riktig politisk signal om at vi må gjøre mye mer enn det vi har lagt opp til hittil, som er å forsøke å greie å holde oss under 2 grader. 1,5 grader krever mye, mye mer. Vi kommer ikke til å greie det helt, men regjeringen har nå signert på en oppgave som betyr at representanten Milde må presse sitt parti meget kraftig for mye større klimatiltak og mye større kutt først og fremst her hjemme.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-18:
Jeg er glad for å få anledning til å si at i likhet med de aller fleste andre som har vært involvert, er jeg imponert over og glad for den innsatsen statsråd Sundtoft gjorde sammen med det meget gode – jeg vil si verdensledende – laget av norske klimabyråkrater, som hun var veldig dyktig til å samarbeide med. Den avtalen som Sundtoft var med på å få på plass, er en skillevei, det er en skjellsettende avtale. Det er en gigantisk utfordring, ikke minst til partiet Fremskrittspartiet, det som står i avtalen. Jeg er blant dem som synes det var veldig hyggelig at klimaminister Sundtoft fikk denne saken på plass før hun gikk av, og den er vel fortjent den rosen hun har fått.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-18:
Det er i dag lagt fram en lenge etterlengtet stortingsmelding om naturmangfold. Jeg skal ikke være så infam at jeg avkrever statsråden detaljkunnskap om hva som står i den. Men det som det ikke er tvil om, er at behandlingen av naturmangfoldet i Norge ikke hittil har levert på de nasjonale målene vi har om bevaring av naturmangfoldet, og man har ikke levert på de målsettingene vi opprinnelig hadde for 2010 – og nå har for 2020 – om å stanse tapet av biologisk mangfold. Så spørsmålet blir ganske enkelt: Kan statsråden med en gang bekrefte at han kommer til å arbeide for en kvalitativt vesentlig mer ambisiøs beskyttelse av biologisk mangfold i Norge enn det vi har sett hittil?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-18:
Når noen skal bygge en bru, er alle enige om at da er de nødt til å sette seg noen veldig klare mål, lage en veldig klar framdriftsplan – bestemme seg for hvor mye penger de bruker, hvor mye betong de vil bruke, hvor lang brua skal være, og når den skal være ferdig. Det er slik man leverer resultater. Denne regjeringens klima- og miljøpolitikk har i oppsiktsvekkende grad vært preget av det motsatte. Her i denne salen har det vært så å si umulig å få konkrete svar på hvordan utslippsutviklingen innenfor olje- og gassektoren skal være, hvordan utslippsutviklingen innenfor samferdselssektoren skal være, hvilke tiltak som vil bli truffet for å sikre at det biologiske mangfoldet i Norge blir bevart, osv. Så jeg vil benytte denne anledningen – hvor vi har fått en ny og spennende klima- og miljøminister – til å rette en sterk oppfordring til statsråden om å forsøke å levere en ny måte å håndtere disse spørsmålene på fra regjeringens side, ved å gi klare svar som gjør det mulig for opinionen og for denne salen å komme tilbake og undersøke om regjeringens leveranser har vært reelle, og å samarbeide om å få til de utslippskuttene, de vernetiltakene og de andre tiltakene som må til for å sikre norsk natur og jordas klima. I tillegg vil jeg takke vårt utmerkede sekretariat for å ha minnet meg om at jeg ikke har tatt opp vårt forslag. Så jeg tar opp forslag nr. 10, fra Miljøpartiet De Grønne.
Nikolai Astrup (Høyre), 2015-12-18:
Jeg tror vi kan fastslå at representanten Eidsvoll Holmås ikke er oljeanalytiker, og at det kanskje er et godt karrierevalg at han ikke har valgt den ruten. Sosialistisk Venstreparti er en sterk kritiker av kvoter som virkemiddel i klimakampen og foreslår i sitt alternative budsjett å kutte kraftig i kvotekjøpene. Representanten Eidsvoll Holmås er vel sågar med på en merknad i innstillingen, der det sies at problemet med kvoter er at det er for billig å innfri våre klimaforpliktelser. Man kan si mye om CDM, som har både fordeler og ulemper, men det er vel ikke et mål å gjøre det så dyrt som mulig å kutte utslippene våre. Men den nye klimaavtalen, som ble fremforhandlet i Paris, legger opp til økt bruk av kvoter og andre markedsmekanismer for å utløse kostnadseffektive reduksjoner i klimagassutslippene. Det er på mange måter et farvel til den planøkonomiske sosialismen og et ja takk til kapitalismen. Hvordan vurderer representanten Eidsvoll Holmås klimaavtalen på dette punktet, og vil SV vurdere sitt syn på kvotemarkedet i lys av den nye avtalen?
Eirik Milde (Høyre), 2015-12-18:
Verden er akkurat ferdig med klimatoppmøtet i Paris, og Norges innsats er blitt framhevet av flere land, og også av flere representanter her i salen i dag. Jeg er sikker på at representanten Hansson kan være enig i at det å samle 195 land rundt en felles avtale og en felles tekst kan være noe krevende. Selv om Miljøpartiet ikke har sittet i regjering, har de kanskje noe erfaring, som representanten selv var inne på, fra Oslo og andre byer i så måte. I sine første kommentarer til klimaavtalen uttaler representanten: «Vi har nå fått en helt urealistisk, men helt nødvendig avtale.» Da er mitt spørsmål: Hvis representanten hadde sittet som klimaminister og blitt forelagt nøyaktig den samme avtalen, ville han da ha skrevet under denne «urealistiske» avtalen, eller ville han anbefalt at Norge som det eneste av 195 land ikke skulle skrive under noe som var «urealistisk»?
Eirik Milde (Høyre), 2015-12-18:
Jeg var i et tidligere innlegg inne på at generasjonsperspektivet er en rød tråd i komiteens arbeid. Ikke minst gjelder dette kanskje for kulturminneområdet, som flere har vært inne på i dag, selv om oppmerksomheten her kanskje er mer rettet mot tidligere generasjoners aktiviteter og mindre mot det grønne skiftet framover. Det har vært pekt på i debatten at 2020-målene kan bli vanskelige å nå. Da har jeg lyst til å minne om den store satsingen regjeringen la opp til på fartøyvern, med en kraftig økning av posten med 40 mill. kr. Det er en krevende situasjon for verfts- og verkstedsindustrien som følge av redusert aktivitet innenfor petroleum. Disse midlene kan avhjelpe litt. Så har jo Norsk Forening for Fartøyvern selv skrevet på sine hjemmesider: «Foreningen er meget positive til økningen i offentlig støtte til fartøyvern de siste årene, og vi er nå betydelig nærmere Stortingets eget mål om normalt vedlikeholdsnivå på kulturminner innen 2020.» At alle poster på et omfattende område ikke kan få tilsvarende økninger i den situasjonen vi er i i dag, tror jeg alle forstår. Det gjelder å prioritere, og regjeringen har prioritert arbeid, omstilling og aktivitet. Det trengs i en tid da vi ser økende arbeidsløshet og den største bevegelsen av flyktninger verden har sett siden krigen. Så gleder også jeg meg over at flere andre poster under kulturminneområdet er blitt styrket både gjennom budsjettforliket og i budsjettsamarbeidet mellom de fire partiene i komiteen. Vi snakker her om tilskudd til fartøyvernsenter, verdensarvområdet og Kulturminnefondet. Når det gjelder Riksantikvarens verdiskapingsprogram, har de fire partiene funnet rom for en ekstra økning på 2 mill. kr, som vi mener bør benyttes til de regionale pilegrimssentrene for å sikre og øke aktiviteten der. Så er jeg enig med representanten Arnstad i at det er en viktig debatt, dette med kulturminner. Statsråden har her i dag varslet en gjennomgang, og jeg mener at vi alle må bidra til en god debatt om dette når den kommer til Stortinget, for det er et viktig område.
Eirik Milde (Høyre), 2015-12-18:
Det har vært en glede å samarbeide med komiteen og ikke minst saksordføreren om dette Dokument 8-forslaget vi behandler her i dag. Komiteen har i stor grad vært enig i merknadene, og det står en samlet komité bak to av tre forslag som fremmes. Fra gammelt av er det lokalsamfunnene som har hatt ansvar for kirkebyggene, og slik er det også i dag. Vi har mange gamle fredede og verneverdige kirker i Norge, og det er stor enighet om at disse må vedlikeholdes på en forsvarlig måte. Ansvaret for kirkene ligger under Kulturdepartementet. Høyre legger til grunn at det ikke skal gjøres endringer i de formelle eier- og ansvarsforholdene, og at dagens sektorprinsipp skal fortsette. Det hindrer på ingen måte en god dialog og godt samarbeid mellom de ulike departement som har sine ansvarsområder her. Komiteen ber regjeringen utarbeide en forsterket strategi for hvordan steinkirker fra middelalderen, fredede etterreformatoriske kirker og særlig viktige kirker fra etter 1650 skal få et forsvarlig vedlikeholdsnivå. Bevaringsprogrammet for våre stavkirker er nå sluttført. Etter mange år og et eget program er jobben gjort. Høyre står bak komiteens forslag om at andre kirker også skal få sitt bevaringsprogram utredet som en del av strategiarbeidet. Staten gir gjennom rentekompensasjonsordningen tilskudd til mange kirker. Siden starten i 2005 har 859 kirker nytt godt av ordningen, som har bidratt til et investeringsvolum på 3,3 mrd. kr. Per 8. oktober er det søkt om 130 mill. kr av årets ramme på 500 mill. kr, og budsjettavtalen sikrer i tillegg en betydelig ramme neste år. Når det gjelder forslaget om å opprette et eget kirkelig kulturminnefond, mener Høyre at dagens kompensasjonsordning har fungert utmerket som finansieringskilde. Vi har også et kulturminnefond som i første rekke er rettet mot private eiere av verneverdige kulturminner. Nå ser vi alle fram til den forsterkede strategien som Stortinget nå ber regjeringen utrede. Så ønsker også jeg å benytte anledningen til å ønske god jul til hele komiteen.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Man har vært vitne til mange debatter i denne sal om klima og miljø, og det er ingen tvil om at i mange av debattene har opposisjonen vært svært så kritisk overfor tidligere statsråd Sundtoft. Mitt spørsmål til De Grønne og representanten er: Er representanten enig i at Sundtoft har gjort en viktig og god jobb for klimaet og miljøet, både relatert til Lima og Paris, med å få på plass en så bred avtale om målet om 1,5 pst.?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2015-12-18:
Aller først har jeg lyst til å påpeke at et meget godt budsjett fra regjeringen er blitt et enda bedre budsjett etter budsjettavtalen med Kristelig Folkeparti og Venstre. Budsjettavtalen vil øke ambisjonene i klimapolitikken og vil legge til rette for arbeid, aktivitet og omstilling. Fornybar energi og energiomlegging er økt kraftig, og det gjennomføres en historisk satsing på jernbane, gang- og sykkelsti og belønningsordninger for kollektivtrafikk i de største byene. I tillegg er det en meget stor satsing på veiutbygging over hele landet. Det kan her nevnes at vi satser på infrastruktur for lading av elbiler og utbygging av hurtigladere mellom våre byer. Videre skal det etableres en støtteordning for hydrogenfyllestasjoner i forbindelse med utarbeidelse av en ny avtale og mandat for Enova. Det legges opp til en sterkere satsing på biodrivstoff gjennom økt omsettingskrav for biodrivstoff fra 5,5 til 7 pst. Engangsavgiften på bilene legges om innenfor en provenynøytral ramme. Budsjettavtalen vil også styrke forskningsinnsatsen på klima og miljø med 200 mill. kr over Kunnskapsdepartementet og 40 mill. kr til forskning over Nærings- og fiskeridepartementets budsjett. Klima- og miljøutfordringene er globale, og det er viktig at Norge, som har teknologi, kompetanse og kapital, bidrar til nasjonale og internasjonale tiltak. Det er også bra at hele komiteen er enig om å få på plass at regjeringen må rapportere hvilke konsekvenser utslipp har for Norge – ikke slik å forstå at dette isolert vil hjelpe, men effekten av å synliggjøre og rapportere vil over tid bidra til bedre kartlegging og effektivisering. Det er et paradoks at de rød-grønne i sine merknader viser til at Norge er dømt i EFTA-domstolen for brudd på luftkvalitetsdirektivet og forlanger at dagens regjering skal komme med tiltak for å bedre situasjonen. Regjeringen har satt i gang en rekke tiltak for å redusere utslippene lokalt, men det er altså ikke denne regjeringen som er dømt av EFTA-domstolen for brudd på luftkvalitetsdirektivet. Tvert imot var det den rød-grønne regjeringen som ble dømt for dette i perioden 2009–2012. Mye kan nevnes – satsing på mer kalking, satsing på villaks, langt mer midler til fartøyvern og fartøyvernsenter. Listen er lang. Men jeg må si at etter noen år i komiteen gjør jeg meg noen tanker om hvordan man har opplevd at de rød-grønne har forsøkt og forsøkt å raljere over tidligere statsråd Sundtoft ved nær sagt hver eneste anledning. Det er slik at Norge kanskje aldri har hatt en mer sentral klima- og miljøpolitiker i en internasjonal verden enn nettopp tidligere statsråd Sundtoft. Hun har gjort en stor jobb både i Lima og i Paris for å få på plass en bred avtale. Det er nesten så man må spørre, med bakgrunn i at de rød-grønne aldri klarte å få på plass en internasjonal politiker av format innenfor klima- og miljø: Er det der årsaken ligger til at man ikke kan gi en anerkjennelse av den jobben som Tine Sundtoft faktisk har gjort?