trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Først vil jeg få takke komiteen for godt arbeid i saken om å forebygge kroppspress hos barn og unge. Komiteen har hatt høring, og det har vært stort engasjement hos organisasjoner og ungdomspartier, som hver for seg og sammen har tatt kontakt og gitt innspill. Komiteen mener representantforslaget tar opp viktige temaer. Kroppspress blant barn og unge er en av de faktorene som gjør at unge mennesker føler krav om å lykkes på alle områder. Komiteen mener det er sannsynliggjort at det er sammenheng mellom kroppspress og dårlig psykisk helse. 85 pst. av unge jenter og 30 pst. av unge gutter, ifølge SIFO i 2014, opplever kroppspress. Det er alvorlig, spesielt at jenter opplever dette. Komiteen har forelagt saken til uttalelse i helse- og omsorgskomiteen, i og med at forslaget ligger i skjæringspunktet mellom disse to komiteene. Det er ikke kommet inn ytterligere merknader til saken fra dem. Komiteen mener det er behov for mer forskning på hva som påvirker barn og unges helse og selvbilde, og hva som er årsaken til at de opplever kroppspress. Videre trengs mer kunnskap om hva som beskytter barn, og hva som gir dem styrke til å takle press, krav og forventninger. Komiteen mener at skolen og helsetjenesten må samarbeide godt for å sikre elever, barn og unge trivsel og helse, sett fra flere perspektiver. Skolen er en god arena for å bidra til at barn og unge opparbeider seg styrke og ulike strategier for å stå imot kroppspress. Komiteen deler seg i forslag til vedtak. Jeg vil redegjøre for flertallets innstilling og regner med at mindretallet redegjør for sin. Flertallet i komiteen støtter at vi som politikere må ha oppmerksomhet omkring de utfordringer kroppspress gir barn og unge. Vi mener videre at alle departementer som har berøringspunkt mot denne gruppen, aktivt må se etter muligheter for å avhjelpe problemene gjennom politiske initiativ. Flertallet i komiteen mener, i likhet med Landsgruppen av helsesøstre, at retusjert reklame vil ha begrenset effekt på opplevd kroppspress og i tillegg være vanskelig å regulere. Det samme flertallet mener at en kan starte så tidlig som i barnehagen med å jobbe for sunne holdninger om selvfølelse, mestring, tilhørighet, inkludering, respekt og anerkjennelse. For Arbeiderpartiet er det viktig å påpeke at i forbindelse med Meld. St. 44 for 2012–2013, Likestilling kommer ikke av seg selv, pågikk det et utredningsarbeid knyttet til merking av retusjert reklame, dette i regi av Statens institutt for forbruksforskning. I så måte anmodes det om at rapporten og regjeringens vurdering av denne framlegges for Stortinget på egnet måte. Arbeiderpartiet gjør som resten av komiteen: Vi støtter intensjonen i forslaget, og sammen med Kristelig Folkeparti ber vi regjeringen komme tilbake til Stortinget med en egen sak om hvordan kroppspress blant barn og unge reelt kan begrenses. Til slutt en stemmeforklaring angående de forslag Kristelig Folkeparti fremmer i sitt innlegg senere i debatten: Arbeiderpartiet vil stemme for forslagene nr. 3 og 4 fra Kristelig Folkeparti.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
President! Min stemme ble ikke registrert.
Mette Tønder (Høyre), 2016-06-07:
Forslagsstillerne tar opp et viktig tema. Det å oppleve at en ikke strekker til, og tro at en ikke når opp til de idealene som settes av andre mennesker rundt en, er en kjent følelse for de fleste av oss. Jeg er dessuten sikker på at den er tidløs. Damene med timeglassfigur synes nok ikke noe særlig om Twiggy som ideal, like lite som det på Rembrandts tid var noe særlig å se ut som Twiggy. Jeg vet at guttene i reklamen til Abercrombie & Fitch kan få unge gutter og menn med pappakropp til å fortvile, og personlig er jeg ikke udelt begeistret for å prøve bikini i prøverom dekorert med bilder av supersexy modeller iført samme type badedrakt som jeg febrilsk prøver å trekke over en blek, men fattet mammakropp. Jeg vokste opp i en tid da Hennes & Mauritz-reklamen var det mest massive vi ble utsatt for. Det var en annerledes tid enn i dag. I dag kan alle selvrealisere seg på nett i blogg og i realitetsshow. Møtet med det som noen forsøker å definere som det perfekte, blir så massivt og fører til at noen barn og unge får helseplager av det. Høyre har ikke stilt seg bak forslaget om å merke retusjerte bilder. Vi mener at dette ikke er et målrettet tiltak, det ville rett og slett ikke hjelpe på problemet. Denne regjeringen styrker helsestasjonene. Vi vil skape rom for at dette, sammen med andre emner, kan tas opp i skolen, og vi gjør psykisk helsearbeid om til en likeverdig del av folkehelsearbeidet. I tillegg vil vi støtte Venstres forslag nr. 6, om å ta dette opp målrettet i ungdomshelsestrategien, og forslag nr. 3, fra Kristelig Folkeparti, om å få mer kunnskap om temaet. I tillegg til alt dette, til forskning, til holdningsarbeid, må vi også – og dette gjelder oss alle – være tydelige voksenpersoner i møte med barn og unge. Dette gjelder i skolen, på helsestasjonen, i psykisk helsevern, men er vel så viktig i møte med våre egne barn. Min pappa pleide å si til meg at jeg skulle gjøre som han sa, og ikke som han gjorde, men på dette området holder ikke det. Skal vi bygge opp trygge barn og unge med selvrespekt og selvtillit nok til å møte de idealene med holdningen «jeg er god nok – og meg selv», må vi faktisk også vise det ved egen praksis.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
All honnør til forslagsstillarane for å setja eit viktig tema på dagsordenen. Det å tryggja barn og unge i at dei er gode og fantastiske akkurat sånn som dei er, er viktig. Vi som er foreldre, må vera rollemodellar og kommunisera tryggheit, omsorg og eit godt sjølvbilete hos barna våre, anten dei er små eller store. Så er det no eingong slik at barn veks opp og får nye kontaktflater, og dei knyter nye band. Den rivande teknologiske utviklinga har også ført til at vi har fått ta del i i overkant mykje av det som skjer, og kva kvart barn og kvar ungdom held på med. Ein «snap-ar», legg ut bilete på Instagram, Facebook og andre sosiale arenaer, og nye dukkar opp heile tida. Ja, påverknaden er for mange svært stor – stor nok til ikkje å føla seg god nok eller fin nok på mange område. Vi har ei stor utfordring, og vi treng mykje meir kunnskap om dette. Vi må sikra oss at barn og unge ikkje blir skadelidande på grunn av press. Vi som foreldre må vera støttande, og vi må tora å bry oss om kva som skjer i kvardagen til barna og ungdomane. Å sjå til andre land og kva dei gjer på dette området, er også noko vi må ta med oss. Det er fleire land vi kan samanlikna oss med, og ungdomane og barna er opptatt av omtrent det same. Regjeringa er opptatt av helsa til barn og unge. Eg viser til folkehelsemeldinga, at psykisk helse skal få ein større plass. I primærhelsemeldinga viser ein også til at ein vil betra det førebyggjande og helsefremjande tilbodet til barn og unge. Auken har vore stor i dei frie inntektene til kommunane dei siste åra, nettopp for å styrkja både helsestasjonar og skulehelsetenesta, inkludert jordmortenesta. Helse- og omsorgsdepartementet har sett i gang ein ungdomshelsestrategi. Målet er at ungdom og unge vaksne skal ha dei beste føresetnadene for å leva eit godt liv og oppleva meistring ut frå akkurat kven dei er. Alle arenaer der barn og unge oppheld seg, kan vera viktige bidragsytarar til eit betre tilvære, der kroppspress og andre negative opplevingar kan bli varetatt på ein god måte. Med informasjon, kommunikasjon og kunnskap vil dette vera med og bidra til ein betre kvardag for ungdomen vår. Folkehelsearbeidet skal òg vareta utfordringar som psykisk helse. Det er bestilt fleire rapportar frå ulike forskingsmiljø som også omhandlar tema som kroppspress. I tiltaksplanen for å motverka vald og seksuelle overgrep mot barn og unge skal livsmeistring i skulen skapa eit rom for vanskelege samtalar, som f.eks. om kroppspress. Eg er glad for at mange organisasjonar er opptatt av dette temaet og har lyst og evne til å gjera noko med det. Det er eit stort arbeid, men vi må gjera alt vi kan for å støtta dei på eit så viktig område. Eg trur at regjeringa er bevisst utfordringa som gjeld kroppspress, og viser med alle sine handlingar, i meldingar og i bestilte rapportar at ein skal få eit godt grunnlag for å gjera det lettare for barn og unge når det gjeld akkurat dette temaet. Men som eg har nemnt før: Vi som foreldre har også eit ansvar for å bry oss og kanskje tora å blanda oss lite grann inn i barn og unges opplevingar av kroppspress. Vi støttar dei same forslaga som Høgre refererte til.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Eg kan ikkje seia at vi har skylda for det. Vi er for ei bemanningsnorm innan 2020, og det kjem vi til å støtta regjeringa vidare på. Det er sjølvsagt vårt arbeid å jobba vidare med å få bemanning på plass. Eg vil òg seia at kommunane har eit ansvar. Vi har sett av mange millionar til kommunane for at dei skal ha ein god barnehage, og vi vil fortsetja med meir midlar i åra som kjem, men det er klart at ei bemanningsnorm må på plass om ganske kort tid, spesielt blant dei yngste.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Eg likar ikkje å garantera på vegner av andre, men eg veit – sånn som eg kjenner ministeren på dette området – at han er oppteken av å få ein god barnehage. Det har han vist med desse meldingane og proposisjonsendringane. Eg vil tru at han vil stå på for å få ei god bemanningsnorm, og at saka kjem til Stortinget.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Når det gjeld dette forslaget, har vi ikkje drøfta det i eige parti. Det var eit utspel frå meg åleine. Grunnen var rett og slett at ein blei litt sett ut og sjokkert over det som skjedde i barnehagen i ei spesiell sak. Representanten veit sjølv kva det handla om. Dermed må vi prøva alt vi kan å hindra slike overgrep i barnehagen. Det var det dette galdt.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Som representanten seier, er vi med på ein del av merknadene, og vi synest dei er veldig viktige. Difor er vi med på dei. For det første har det når det gjeld dei aller minste i barnehagen, vore ei utvikling. Vi har fått mange fleire små barn i barnehagane. Dette blir ikkje vist godt nok i rammeplanen som er lagd. Forskinga viser òg at vi må fokusera meir på dei små ungane. Difor må vi sjå på forskjellane blant individa generelt, og sjå på tilnærming og korleis ein skal ta hand om barna på ein god måte i barnehagen. Ved at dette skal inn i rammeplanen, meiner vi at ein får eit godt grunnlag for at det skal bli ein mykje betre kvardag for dei små – ikkje minst gjeld det tilvenjing i starten og det å møta barnehagen. Det er ein lausrivingsfase frå foreldre, det kan eg sjølv underskriva på. Det at ein får ein god overgang – og ein god startfase – frå heimen til barnehagen er kjempeviktig.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-06-07:
Statsråden sa i innlegget at dagens marknadsføringslov først og fremst skal vareta dei økonomiske interessene til forbrukarane, og at helseaspektet ikkje skal varetakast gjennom marknadsføringslova. Når ein les § 21 i marknadsføringslova om god marknadsføringsskikk overfor barn, står det i punkt b at ein i vurderinga bl.a. skal leggja vekt på om reklamen «spiller på sosial usikkerhet, dårlig samvittighet eller dårlig selvtillit». Eg kan ikkje sjå at den regelen i dag omhandlar økonomiske interesser, som statsråden seier at marknadsføringslova berre regulerer. Meiner statsråden at dagens marknadsføringslov er feil, og at ein da vil fjerna desse reglane, viss eg kan forstå statsråden rett?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-06-07:
Eg må spørja om igjen, for eg fekk ikkje svar på spørsmålet. Eg spør om § 21 i marknadsføringslova der det står: «Når markedsføring overfor barn vurderes etter § 2, skal det blant annet legges vekt på om markedsføringen» «spiller på sosial usikkerhet, dårlig samvittighet eller dårlig selvtillit» Dette er jo ein del av dagens lov, det er ikkje snakk om ei ny regulering. Eg synest det er usikkert om statsråden vil retta seg etter dette, eller om statsråden meiner dette er noko som er umogleg å regulera. Så spørsmålet mitt er: Vil statsråden og regjeringa sørgja for at § 21 i marknadsføringslova vert følgd opp?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-06-07:
Det at det er problematisk å innføra ei rettleiande språknorm, og at ein må ha kunnskap for å utarbeida det, reagerer eg noko på, for på helsestasjonane er det jo slik at ein ved toårskontrollar og fireårskontrollar og før skulestart vurderer kor stort ordforrådet til ungen er. Så spørsmålet mitt er: Dersom ein er opptatt av dette i barnehagesektoren: I staden for å innføra ei ny norm i ei barnehagelov, kvifor sørgjer ikkje statsråden for at det vert eit betre samarbeid mellom barnehage og helsestasjon, der ein har kompetansen til å vurdera ungen i eit heilskapleg perspektiv, i staden for å innføra nokre rigide system i barnehagelova? Eg håper at statsråden forstår spørsmålet mitt og kan gi eit svar på den vurderinga.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-06-07:
I meldinga står det: «Med grunnlag i en presisert hjemmel i barnehageloven, vil regjeringen at rammeplanen skal gi klare føringer for plikten til å følge med på enkeltbarnets utvikling, trivsel og læring gjennom observasjon, dokumentasjon og vurdering.» Difor har Senterpartiet vore skeptisk til forslag nr. 3 i innstillinga, om å setja mål for barnehagen sitt arbeid med språk osv. No ser vi at det kjem til å verta eit fleirtal, så vi kjem til å støtta forslag nr. 3 i innstillinga, men eg vil seia frå talarstolen at vi forventar at det ikkje vert meir dokumentasjon eller kartlegging, og at det vert gjort på ein god måte. Elles støttar vi forslaga nr. 2, 3, 4, 5, 7 og 8 i innstillinga når det gjeld barnehagemeldinga. Vi støttar òg I og II og forslaget frå SV, som er laust og delt ut i salen. Vi kjem til å støtta forslaga nr. 11, 14, 16 og 17, frå Venstre. Eg har ikkje gitt presidentskapet skriftleg beskjed om nr. 17 og nr. 3. Forslag nr. 4, om å vurdera å gi barna rett til å høyra til ei barnegruppe og om barnegruppestørrelse, meiner eg er altfor lite omtalt i denne barnehagemeldinga. Størrelsen på barnegruppa er viktig, spesielt for dei minste ungane. Det at dei har få andre ungar å innretta seg etter, og at dei har få vaksne å innretta seg etter, kan bety like mykje som bemanningstettleiken. Det håpar eg at statsråden kan ta med seg. Når det gjeld ei rettleiande norm for det språklege grunnlaget – at det skal utarbeidast ei norm for kva ungane skal ha med seg frå barnehagen – vil eg, som eg tok opp i replikkrunden, presisera at det i dag vert gjort slike vurderingar av ungar. Det som eg reagerer på, er formuleringa om at ein skal ha ei norm for kva ungane skal ha med seg frå barnehagen. Språkutviklinga til ungar startar eigentleg frå dei vert fødde, med pludring, dei første orda osv., og ho skjer kontinuerleg. Eg held fast ved det eg sa, at her må ein òg ha eit godt samarbeid med helsestasjonen dersom ein får ein mistanke. Når ungane er to år, skal dei kunna seia nokre setningar. Eg testa min eigen unge på toårsdagen og spurde: Øystein, kan du seia Øystein to år? Da svara han meg: Nei, din dust. Da fann eg ut at han jo var kartlagd greitt og bra, men det kan jo vera andre ting med det barnet som ikkje var like bra.
Terje Breivik (Venstre), 2016-06-07:
Takk frå meg og Venstre til representantane bak forslaget – eit forslag som utvilsamt handlar om grunnleggjande livskvalitet for unge menneske i ein sårbar fase i livet. Eg tek ordet til eit kort innlegg for å gje nokre få merknader til Venstre sine forslag til justeringar i vedtaksordlyden. Eg vil innleiingsvis presisera at Venstre, som ikkje sit i komiteen, stiller seg bak det ein samrøystes komité skriv om at det er sannsynleggjort at det er ein samanheng mellom kroppspress og psykiske helseutfordringar, og at det er behov for meir forsking om kva som påverkar helsa og sjølvbiletet til barn og unge, og om årsakene til at barn og unge opplever kroppspress. Me er òg samde med Kristeleg Folkeparti, som peikar på alvoret i SIFO-undersøkinga, der så mykje som 85 pst. av unge jenter svarar at dei opplever kroppspress frå reklame. Det er òg bakgrunnen for røystegjevinga til Venstre i denne saka i dag. Venstre kjem til å støtta Kristeleg Folkeparti sitt forslag nr. 3 og intensjonen i forslag nr. 4. Me har fremja eit alternativ til forslag nr. 4, som me forstår kan famna noko breiare. Når det gjeld forslaga om konkrete endringar i marknadsføringslova, viser me til svaret frå statsråden om at det er ein del utfordringar knytte til desse forslaga til oppmodingsvedtak, både på grunn av grensegangen for kva som kan reknast for usunne, urealistiske skjønnheitsideal, og når det gjeld Noregs EØS-rettslege forpliktingar. Me ønskjer derimot å omformulera Kristeleg Folkeparti sitt forslag nr. 1 til eit oversendingsforslag. Det er mindre brukt i Stortinget i dag enn tidlegare, men det er eit mindre forpliktande forslag, som vert oversendt regjeringa utan at det vert votert over realiteten i innhaldet. Det inviterer regjeringa til å sjå nærmare på problemstillinga, og det vonar me regjeringa og regjeringspartia ønskjer – òg med tanke på dei samrøystes merknadene eg nemnde innleiingsvis. Med dette tek eg opp forslaga frå Venstre.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-06-07:
Jeg er glad for at landbruks- og matministeren sier at han tar Stortingets mål om 15 pst. økomat-produksjon på alvor, når saksordføreren – fra samme parti – nærmest slår fast at økomat-produksjon er noe tull. Men begge er enige om at det er marked og etterspørsel som skal styre økomat-produksjonen. Vi lever altså i et land hvor det brukes enorme midler på å få forbrukerne til å ha den forbruksadferden som forskjellige tilbydere ønsker at vi skal ha, og det er helt åpenbart at ingen i markedet stoler på at forbrukerne kan gjøre sine egne valg, enten det gjelder bukser eller biler eller biff. I landbruket brukes det store midler på å få folk til å kjøpe kjøtt og i matproduksjonen for øvrig på å få dem til å kjøpe laks. Mener statsråden at akkurat økomat-produksjonen er det eneste feltet i det norske næringslivet og handelen som skal klare seg helt uten aktive markedsføringsmidler, og så – nærmest ved et under – vokse av seg selv?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-06-07:
President! Jeg stemte feil, jeg skulle stemt for forslaget.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Den SIFO-rapporten som representanten viser til, var et utredningsarbeid som ble igangsatt av daværende statsråd, Inga Marte Thorkildsen, og jeg har også tidligere sagt at jeg ikke har sett grunnlag for å prioritere å legge fram den som en enkeltstående rapport til Stortinget. Det temaet som vi diskuterer i dag, kroppspress og hva vi kan gjøre for å motvirke det og hjelpe barn og unge som blir utsatt for det presset, er det som har vært regjeringens prioriterte oppgave. Det har vært styrking av helsetjenesten, skolehelsetjenesten og psykologtjenesten, og det er den ungdomshelsestrategien som blir lagt fram om kort tid av helseministeren, der feltet kroppspress vil være en aktiv del av den strategien. Så har jeg lyst til å nevne et oppdrag som vi har gitt til Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner, som heter Livsmestring i skolen. De fikk et oppdrag om å se på hvordan dette kan komme inn mer i skoleverket. Jeg ser fram til å få en rapport om dette fra dem i løpet av våren.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Både den forrige regjering og den nåværende regjeringen satte i gang mange forskningsoppdrag, og man får utredninger, men det er ikke alle som egner seg for å bli en egen sak for Stortinget. Det jeg i hvert fall kan forsikre representanten om, er at det kroppspresset og presset på den psykiske helsen som veldig mange barn og unge der ute i dag opplever, er noe som regjeringen tar på alvor. Jeg mener at regjeringen leverer på både forebygging, hjelp og tiltak overfor de barn og unge som trenger noen å snakke med, og som trenger hjelp. Det å få på plass mer kunnskap om dette feltet er noe som vi gjør både gjennom den satsingen vi har gjort på helsestasjonene og skolehelsetjenesten, og ikke minst også gjennom den ungdomsstrategien som det nå jobbes med, og som blir lagt fram om kort tid. Komiteen og representanten har etterlyst mer forskning og kunnskap om dette feltet, og det er jeg veldig glad for at vi nå er på god vei til å få.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Som jeg også sa i innlegget mitt, kan reklame som skaper kroppspress, allerede i dag være forbudt etter markedsføringsloven § 2, dersom det også innebærer en krenkelse av grunnleggende moraloppfatning eller likestilling mellom kjønnene. Ytterligere reguleringer vil neppe ha noen hensikt, og som Landsgruppen av helsesøstre sa i sitt høringssvar, tror de merking av retusjert reklame vil ha begrenset effekt, og at det i tillegg vil være svært vanskelig å regulere. Det vil altså være vanskelig å vite hvordan et slikt forbud skal reguleres eller utformes, og hvilken markedsføring det egentlig er som skaper kroppspress. Så tror jeg også det er viktig å ta med seg at hvis vi skal regulere dette ytterligere, må et slikt forbud også vurderes opp mot Norges EØS-rettslige forpliktelser.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Som jeg også har sagt før, kan reklame som kan skape kroppspress, allerede i dag være forbudt etter markedsføringsloven, om det er § 2 eller § 21, og vi har et forbrukerombud som skal påse at markedsføringsloven blir fulgt. Så lenge vi har et lovverk for dette, skal det følges.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-06-07:
Etter markedsføringsloven kan reklame som skaper kroppspress, være forbudt allerede i dag, og som jeg sa i mitt tidligere svar, har vi et forbrukerombud som skal passe på at markedsføringsloven blir fulgt. Det er et ansvar de tar på alvor. Det er, som jeg også har sagt, ikke alltid det er det mest hensiktsmessige å forby alt vi er uenig i, eller som vi ikke liker. Jeg mener det som er viktig nå, er å gi barn og unge kunnskap om kroppspress, om reklamen og hva de blir utsatt for, og det blir også gjort et arbeid inn mot skoleverket for å skape trygge barn og unge med selvtillit. Samtidig er det viktig at vi satser på helsestasjoner, skolehelsetjeneste, psykologer, slik at de barna som sliter, får den hjelp og oppfølging de trenger på dette feltet.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Dette er en stemmeforklaring til det samme. Et oversendelsesforslag, slik det som er fremmet av Venstre, synes jeg høres greit ut.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Jeg registrerer at noen kaller det som nå har skjedd, et opprør, og det kan det nok godt betegnes som, men når det betegnes som et opprør mot regjeringens politikk når hovedsaken har vært noe som ikke står i noen av de tre sakene vi behandler i dag, så er det ikke et opprør mot det regjeringen mener, da må en i hvert fall ta utgangspunkt i det som står i sakene. Der står det f.eks. helt klart at det ikke skal være dokumentasjon av det enkelte barn, at det ikke skal være økt dokumentasjon, men at det dreier seg om å legge til rette for god og felles aktivitet mot barnehagegruppene. Det har jo vært en av frontfortellingene i opprøret, og det har altså ingen rot i virkeligheten i de sakene vi har på bordet.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Stortingsrepresentanten Harberg har full tillit til at det kommer regjeringen tilbake til, men som Trettebergstuen meget godt vet, krever det penger å jobbe med en norm som skal ha større deltakelse av voksne. Jeg registrerer heller ikke at Arbeiderpartiet har lagt inn store summer til det når de nå behandler budsjett og revidert budsjett, og så får vi se hvor mye de kommer med. Dette hører hjemme i budsjettet. Dette vil bli fulgt opp akkurat sånn som det er blitt bedt om, det har statsråden bekreftet, og det har vi bekreftet. Og så er det en liten nyanse når Trettebergstuen sier at det viktigste er flere ansatte. Ja, det er også viktig, men det viktigste er å sørge for at alle de som er der nå, får påbygging til å være gode barnehagelærere, og at utdanningene gir gode barnehagelærere, og så skal vi jobbe videre med både bemanningsnorm og pedagogtetthet.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Regjeringen skal få lov til å svare for regjeringen. Det jeg med veldig rak rygg kan svare for, er at regjeringen i denne meldingen tar veldig på alvor å stille til rådighet de ressurser som skal til for at det skal være god kompetanse i barnehagen, og en har vært tydelig på at først skal vi jobbe aktivt for å gi de som vil ha påbygging, de som vil ha spisskompetanse, de som vil ha en formell utdannelse, en mulighet til å få det. Det er godt ivaretatt i tidligere budsjetter og også i denne meldingen, og det er et viktig første steg, og så skal vi komme tilbake til hvordan vi skal følge opp både bemanningstettheten og barnehagelærertettheten, og eventuelt annen barnefaglig kompetanse som har sin plass i barnehagen.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
For det første blir det i hvert fall ikke gjort noe med dette hvis vi ikke vedtar det, og det er det viktige. Nå har vi dannet det grunnlaget. Dessuten henger det godt sammen med det at vi nå har denne satsingen på å bygge kompetanse blant dem som er i barnehagen, og mobbing er et tema som ikke har vært like aktuelt da alle de som nå jobber i barnehagen, tok sin utdannelse. Det å oppdage at mobbing skjer i barnehagen, kan være krevende. Vi vet at det skjer, og vi tror nok at det i all hovedsak er ubevisste handlinger, men da skal en ha kompetanse til å se det og finne ut hvordan en skal følge det videre, hvordan en skal skape de holdningene hos barna ved å si at nei, vet du hva, sånn gjør vi ikke. Dette utfordrer de voksne i barnehagen til å gripe fatt i dette, de som er der nå, og de som kommer senere – nå har vi lagt grunnlaget.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Representanten Harberg synes det er lurt å lytte til alle innspill som kommer. Jeg har heller ikke avvist problemet som dette barnehageopprøret har frontet spesielt om enkeltbarn og språk. Jeg har bare sagt at det er ikke det som står i disse sakene. Vi er enige med dem i deres bekymring hvis det er en slik utvikling i barnehagen. Jeg kan lese fra Meld. St. nr. 19 for 2015–2016, her står det: «Målet er at språknormen skal bidra til å bevisstgjøre de ansatte i arbeidet med barns språklige utvikling gjennom barnehageårene. Den veiledende språknormen skal gi et felles referansepunkt for innsats i språkarbeidet i barnehagen, men det skal ikke settes opp resultatmål for enkeltbarnets utbytte.» Det er nettopp det som har vært påstått, at det sier regjeringen. Her står det helt klart i papirene at det skal ikke være det, og da sier jeg at det omtales noe som ikke står i sakspapirene, og det er ikke manglende respekt for dem som har sagt det – jeg skjønner deres bekymring, og den bekymringen ville vi også hatt.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Representanten Trettebergstuen er veldig opptatt av hvordan en nå setter stopp for noe som de er veldig imot. Et av forslagene er at det skal være en norm for språkutviklingen i barnehagen. Jeg tror jeg må be om en stemmeforklaring, for jeg leser i Trettebergstuens egen kronikk at hun viser til: «I Oslo, for eksempel, krever den nye Arbeiderparti-byråden at alle barnehagene skal ha planer for systematisk observasjon av barnas språkutvikling.» Og i forslag nr. 3, fra mindretallet i innstillingen, står det: «Stortinget ber regjeringen tydeliggjøre målene for barnehagens arbeid med språk» – og ikke nok med det, men også sette mål for «lek omsorg og sosial kompetanse». Hva er det som gjør at det å sette tydelige og klare mål er greit, men at en norm ikke er greit?
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Det er fortsatt uoppklart for meg, fordi en snakker om barnehagene og deres arbeid – som regjeringen gjør i sin sak, og som Høyre og Fremskrittspartiet gjør i innstillingen. Og så kommer altså det som Trettebergstuen trekker fram som det gode eksempelet, fra Oslo igjen – som jeg nesten må be om en forklaring på – at «alle barnehagene skal ha planer for systematisk observasjon av barnas språkutvikling», ikke av de ansattes arbeid med språket, men av barnas språkutvikling. For meg er det fortsatt en logisk brist her som jeg tror Trettebergstuen kan forsøke å oppklare.
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Det er ikke alltid en får svar i en replikkveksling, i hvert fall ikke slik at en forstår logikken i det. Jeg skal gå litt videre. For det første registrerer jeg igjen at Arbeiderpartiet taler varmt for økt pedagogtetthet. Heller ikke i revidert budsjett nå kom det – så vidt jeg kunne se – en eneste krone til det. Det er vel ikke en helt logisk sammenheng i det heller. Så til slutt: Det er 34 konkrete forslag i denne meldingen – som Anette Trettebergstuen betegner som en virkelighetsbeskrivelse uten tiltak – 34 tiltak. Arbeiderpartiet går imot tre–fire av dem – eller har nyanser av det. De andre 30 går de for. Hva har skjedd med de tiltakene – som ligger der – som Arbeiderpartiet støtter, men som omtales som om de ikke finnes?
Svein Harberg (Høyre), 2016-06-07:
Som tidligere varslet vil jeg komme tilbake og avklare hvordan Høyre og Fremskrittspartiet vil stemme i sakene. Jeg tar også med innstillingen til Prop. 103 L for 2015–2016, som vi følger slik den foreligger, så der er det ikke noe spesielt å si. I innstillingen til Prop. 33 L for 2015–2016 har Høyre og Fremskrittspartiet et forslag til vedtak, fordi vi har flertall i komiteen, men som ikke har flertall i salen. Så er det to forslag som omhandler § 2 første ledd, som er fremmet i salen. Det er et mindretallsforslag i innstillingen, fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, og det er et forslag fra Venstre. Når vi vet at vi ikke får flertall for komiteens innstilling til § 2 første ledd, velger vi å gå inn for forslag nr. 4 i saken, altså det forslaget som Venstre fremmer – og dermed ikke for det som ligger under A, § 2 første ledd. Så til stortingsmeldingen. Her er det mange forslag og kanskje utfordrende å rydde i dem, men vi har gjort det etter beste evne. Vi kommer til å stemme for innstillingens mindretallsforslag nr. 3, nr. 4 og nr. 5. Så går vi over til Venstres forslag. Forslag nr. 10 kommer vi til å støtte. Her trenger vi å forklare noe, for vi er med på I, som vi gikk inn for i komitébehandlingen, fordi vi så at det var flertall for å gjøre det annerledes når vi skulle påpeke ansvaret for og viktigheten av å sikre de ansattes språk. Venstre har kommet med et forslag der de har beskrevet dette på en god måte – regjeringen skal komme tilbake til det – og har også tatt med samisk språk. Vi synes det er en god formulering og en god måte å løse det på, derfor støtter vi det. Dermed støtter vi ikke I i innstillingen. Så støtter vi forslag nr. 11, og vi støtter forslag nr. 14. Der har de satt inn et «vurdere», som gjør at det er lettere for oss å gå inn for det. Forslag nr. 17 vil vi også gå inn for. Vi går over til Senterpartiets forslag, der vi vil gå inn for forslag nr. 27. Bare en liten forklaring her også: Når vi ikke følger anmodningen fra representanten fra Venstre som statsråden fikk, om å gå inn for forslagene nr. 15 og nr. 16, der det ene handler om å rekruttere menn, er det fordi begge forslagene om rekruttering er formulert slik at de har en økonomisk konsekvens. De fleste her i salen kjenner til at det er vanskelig for regjeringspartiene å gå inn for noe som binder budsjettet. Senterpartiets forslag om å ha oppmerksomhet på å rekruttere menn har ikke en slik følge. Derfor velger vi å gå inn for det. Da tror jeg at jeg har vært igjennom det som gjelder. Det er sikkert litt utfordrende å følge med på det, men jeg vet at sekretariatet har god kontroll på dette. De fleste partiene har vi vært i dialog med, så de skal også kjenne til det.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Representanten sa at han var glad for engasjementet og interessen knyttet til disse barnehagesakene. Vel, det han kaller for engasjement og interesse, kaller andre for barnehageopprør og sterk uro i en hel sektor. Det er derfor mange av de forslagene knyttet til den meldingen og de sakene vi behandler i dag, blir stanset av stortingsflertallet. Statsråden har tidligere brukt mye tid på å si at folk egentlig bare misforstår regjeringens politikk, at vi egentlig er ganske enige. Ingen skulle egentlig måles etter språknormen, og økte krav til dokumentasjon var egentlig ikke det, selv om det sto slik formulert i lovteksten. Utbyttebeskrivelse skal ikke stille noen krav til ungene. Nei, forskerne, tilsynet, Utdanningsforbundet, Fagforbundet, FAU, Skolelederforbundet og tusenvis av barnehageansatte og en samlet opposisjon har bare misforstått. Hva tenker representanten Harberg om at en samlet bransje går imot regjeringens barnehagepolitikk? Hva er det regjeringen her har forstått, som bransjen selv ikke forstår?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Jeg registrerer at representanten fra partiet Høyre, i likhet med statsråden, fortsetter å tegne en historie om at folk bare har misforstått her. Men jeg tror bransjen selv, i likhet med opposisjonen i Stortinget, godt klarer å lese tekstene og derfor er bekymret for den retningen regjeringen går i. Men over til noe annet som representanten nevnte i innlegget sitt, nemlig at bemanningsnorm er vedtatt, men på grunn av de økonomiske konsekvensene vil ikke regjeringen si noe om det i dagens vedtak. Når man klarer å legge fram en stortingsmelding om kvalitet i barnehagen, men hopper bukk over den fremste kvalitetsfaktoren i barnehagene, nemlig flere ansatte med riktig utdanning, så er denne meldingen et mageplask. At regjeringen ikke lytter, er vi vant til, men hva synes egentlig stortingsrepresentanten Harberg om at regjeringen velger ikke å følge opp Stortingets anmodningsvedtak fra desember i fjor, der Stortinget påla regjeringen å komme tilbake med en plan for hvordan denne bemanningsnormen skal nås innen 2020?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
De har altså lagt fram en stortingsmelding om kvalitet i barnehagene, der flere ansatte med riktig kompetanse ikke nevnes med et ord. Men det også slik at en samlet opposisjon i Stortinget, med unntak av partiene Høyre og Fremskrittspartiet, så seg lei på å vente på at denne regjeringen skulle komme tilbake med en løsning på hvordan kravet om bemanningsnorm i 2020 skulle nås. Derfor vedtok vi i denne sal i desember i fjor at regjeringen skulle komme tilbake med en plan for hvordan dette skal nås, ikke med en pengesum i et vedtak, men en plan. Det har vi ikke sett noen ting til. Vi hadde forventet at den planen og hvordan man skal nå kravet om bemanningsnorm i 2020, skulle bli omtalt i en stortingsmelding om kvalitet, men det skjedde ikke. Vi forventet så at man skulle etterkomme Stortingets anmodningsvedtak i forbindelse med revidert statsbudsjett, men det har heller ikke skjedd. Statsråden har tidligere skrevet at man skulle se vedtaket om bemanningsnorm i sammenheng med likebehandlingen av økonomien i private og kommunale barnehager, men det skjedde heller ikke. Hvorfor kan ikke denne regjeringen fortelle Stortinget hvordan man skal oppnå bemanningsnormen i 2020?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Takk for spørsmålet, for det er her regjeringspartiene og opposisjonen virkelig skiller lag. Vi tror på å stille krav til at barnehagene skal bedrive språkarbeid og kvalitetsarbeid på en mer systematisk måte, men det er barnehagene og de ansatte vi skal stille krav til, ikke til hva det enkelte barn skal kunne. Det regjeringen foreslår, er en norm og en standard for hva alle femåringer skal kunne. De som kjenner barn, og de som kjenner barnehagehverdagen, vet at det er en helt umulig oppgave, det virker mot sin hensikt. Så er det også slik at man kan sette normer for, krav til og mål om hva det enkelte barn skal kunne, men så lenge ingen får i oppgave virkelig å sørge for at ungene kan det ved at man innfører en bemanningsnorm – med flere ansatte med mer kompetanse – så kan man teste og måle og norme seg grønn. Regjeringen har altså foreslått en språknorm, men de sier nå at den skal være veiledende, ingen skal måles ut fra den. Da er det meningsløst, og da er vi tilbake til det som er Arbeiderpartiets politikk: Det er at barnehagene skal drive systematisk, godt(presidenten klubber) språkarbeid, gjennom f.eks. en veiledende(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Jeg er glad for at jeg får fortsette der jeg glapp i stad. Poenget er at når barnehagene på en systematisk og god måte skal jobbe med barns språkutvikling, skal man gjøre det ved bruk av skjønn og der det er behov for det, ikke ved å sette én standard og én norm for hva barn skal kunne, men ved å gi de ansatte tillit, slik at de kan bruke sin pedagogiske utdannelse og ha tid til å følge opp de ungene de ser trenger hjelp. I Oslo-barnehagen gjør de det den forrige regjering – altså bl.a. Arbeiderpartiet, da vi satt i regjering i 2013 – ba om. Med den reviderte Oslo-standarden for språkarbeid bruker de ansatte tid på å observere, vurdere og følge opp ungene, involvere foreldrene. De har tillit til at de ansatte sikrer ungene som trenger det, den ekstra oppfølgingen. Det er en modell som gjør at de ansatte bruker tid på de ungene som trenger det, ikke på å skulle måle og teste alle barn opp mot én meningsløs norm.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Som jeg sa i innlegget mitt, går Arbeiderpartiet og en samlet opposisjon imot de tiltakene som går for langt. Jeg sa at denne meldingen inneholder mye god beskrivelse av utfordringene – det er vi alle enige om – og det er også en god del gode tiltak. De tiltakene som vi ikke kan støtte, er de som har ført til barnehageopprør – og således har tatt oppmerksomheten bort fra de gode forslagene. Det er ikke rart, for når vi ser at regjeringen tar til orde for mer bruk av dokumentasjon – selv om en i dag sier noe annet – språknorm, en mal for hva alle unger skal kunne, strikte språkkrav til de ansatte osv., er det å ta barnehagesektoren i feil retning. Det vil ikke si at det ikke er ting i denne meldingen som vi alle støtter, men poenget er at hvis regjeringspartiene i dag hadde fått flertall for disse forslagene, hadde det gått ut over – og ikke styrket – kvaliteten i barnehagene.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Takk for spørsmålet. Nei, det er ikke slik at vi politikere kan vedta hva de barnehageansatte skal oppnå med barna våre i barnehagen. Vi er nødt til å gi de ansatte tillit, tid og rom til å kunne ta vare på det enkelte barn, se det enkelte barns behov og følge opp det enkelte barn på egnet måte. Det er derfor vi i dag også bruker så mye tid i denne debatten på å minne regjeringspartiene om at det beste virkemidlet for å oppnå bedre kvalitet over hele linjen i barnehagen, ville vært å gjennomføre stortingsflertallets vedtak om en bemanningsnorm innen 2020 og økt pedagogtetthet. Det ville ha gitt bedre rom for å følge opp det enkelte barn og således ha ført til at barna våre ville få bedre språkutvikling, sosialisering og integrering og være bedre skodd for skolen. Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og resten av opposisjonen i dag stemmer ned de forslagene som tvert imot ville ført til at de ansatte skulle bruke tiden sin på mer dokumentasjon, mer papirarbeid, som ville tatt fokuset bort fra den kvalitativt gode oppfølgingen av barnehagebarna.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Representanten Lysbakken har helt rett i at denne meldingen og den behandlingen den får her i dag, og det opprøret den har skapt, er et resultat av en regjering som ikke gjør forarbeidet sitt godt nok, som ikke lytter til forskere, fagfolk og bransjen selv, og heller ikke til det folk flest er opptatt av, som er – og vil føre til – bedre kvalitet i barnehagen. Da representanten Lysbakken selv satt i regjering og styrte sammen med Arbeiderpartiet, og vi la fram vår melding om kvalitet i barnehagen, var nettopp det med en inkluderende prosess rundt revidering av ny rammeplan, en av forutsetningene for en ny rammeplan. SV sitter ikke selv i komiteen, men jeg kan trygge representanten Lysbakken på at vi er helt enige om at når nå rammeplanen skal revideres, må det gjøres med bred involvering fra dem som vet hvor skoen trykker – fagfolkene i bransjen selv og pedagogene. Det forslaget vi har lagt fram i innstillingen som går på det, dekker det synet som representanten Lysbakken her tar til orde for.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Når det kommer til bemanningsnorm, holder det ikke at partiene er enig i partiprogrammet sitt, det holder heller ikke at det står i Sundvolden-erklæringen, for poenget er at opposisjonen så seg lei av å vente på at regjeringen skulle følge opp det vedtaket som Stortinget fattet våren 2013, da Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet la fram stortingsmeldingen som la til rette for bemanningsnorm 2020. Når vi ikke hadde hørt et ord om dette og hvordan det følges opp, på to år, så opposisjonen seg lei av å vente på regjeringen, kom med et anmodningsvedtak og ba statsråden legge fram en plan for hvordan dette skulle nås. Da sa statsråden at dette skulle han se i sammenheng med finansieringsmodellen for private og kommunale barnehager. Den kom, og vi hørte ikke et ord om bemanningsnorm. Hvordan kan det ha seg at statsråden sier at han er for å følge opp et enstemmig stortingsvedtak om bemanningsnorm, men ikke kan komme til Stortinget med en plan for hvordan det skal gjøres?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-07:
Med all respekt for representanten Harberg synes jeg det er temmelig arrogant å avfeie barnehageopprøret som en misforståelse. Jeg tror ikke at det er barnehageopprørerne, som i stor grad jobber i sektoren selv, og som kjenner denne hverdagen bedre enn noen av oss i denne salen, som har misforstått. Det er regjeringen og høyresiden på Stortinget som igjen og igjen lar være å lytte til sektoren. Det kanskje beste eksemplet på det er det løpet som i utgangspunktet var lagt for å lage nye rammeplaner uten forankring i profesjon. Der har altså regjeringen vært tydelig på at de nye læreplanene for skolen skal lages i nært samarbeid med profesjonen selv. Men i barnehagene skal det plutselig ikke gjelde. Det er en farlig forbigåelse av den viktigste kompetansen vi har, nemlig de som gjør jobben selv. Hvorfor synes representanten Harberg det er lurt å lytte til lærere i skolen, men ikke til barnehagelærere i barnehagen?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-07:
Det er en glede å få stå sammen med representanten Trettebergstuen om veldig mange gode forslag i dag. Det er gjort godt håndverk i komiteen fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkepartis side. Prosessen rundt denne meldingen har vist at en av de tingene vi ikke kan stole på når det gjelder denne regjeringen, er at den vil forankre arbeidet godt i sektoren med dem som kjenner barnehagen best – de som jobber der, de som forsker på barnehagen, de som sitter på fagkompetansen. Det ligger allerede inne forslag og merknader som understreker dette fra Arbeiderpartiets side, men nettopp på grunn av den erfaringen har SV ønsket å gå enda mer konkret til verks og få vedtatt at arbeidet med rammeplanen må foregå gjennom en prosess hvor profesjonen selv deltar. Derfor vil jeg gjerne utfordre representanten Trettebergstuen på om Arbeiderpartiet vil bli med på det, så vi er helt sikre på at vi har bundet opp statsråden godt nok.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-07:
Den 24. november i fjor fattet Stortinget følgende vedtak: «Stortinget ber regjeringen legge fram en plan for innfasingen av en bemanningsnorm, der det vurderes om krav om 50 pst. barnehagelærere bør være en del av planen.» Hva i det vedtaket er det mulig å misforstå? Statsråden snakker som om dette er noe som han helt siden Sundvolden-erklæringen har tenkt å gjøre. Det er snart tre år siden. Statsråden har én enkel oppgave, og det er å melde tilbake til Stortinget om hvor han er i løypa med det krystallklare vedtaket Stortinget har fattet. Det betyr en plan for innfasingen av en bemanningsnorm og en vurdering av kravet om 50 pst. pedagoger. Det er åpenbart at det ville være naturlig å gjøre det her, fordi dette er helt inne i kjernen av det vi diskuterer nå, nemlig kvaliteten i barnehagene. Det er uforståelig at statsråden ikke bruker den muligheten, og da må han også finne seg i at vi stiller spørsmål ved om han egentlig er på ballen. Da er mitt enkle spørsmål: Når kommer denne planen?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-07:
Det har vært en litt spesiell debatt fordi den har vært preget av to ulike retninger. På den ene siden er det venstresiden og sentrumspartiene, som har stått opp for det som har vært den tradisjonelle tilnærmingen til barnehagepolitikken, en videreføring av de lange linjene i norsk barnehagepolitikk, som tar utgangspunkt i lek, trivsel, sosial trygghet, ut fra en idé om at flere voksne og flere pedagoger er det aller viktigste for å få mer kvalitet i hverdagen til ungene, og at veien til læring ikke går gjennom mer kartlegging, gjennom mer målstyring, gjennom mer detaljstyring av pedagogene. På den andre siden er det høyresiden, som har lagt fram en kurs i meldingen, og som har brukt denne debatten til enten å forklare at de har blitt misforstått, eller at den kursen egentlig ikke gjelder. Det tyder i hvert fall på at selvtilliten med hensyn til eget budskap, fra Høyre og Fremskrittspartiets side, har gått betydelig ned i løpet av den tiden Stortinget har behandlet barnehagemeldingen, og det er det også god grunn til. Og jeg vil gi stor honnør til dem som står bak barnehageopprøret, og som har fått til dette og gjort at vi kan få barnehagepolitikken på sporet igjen. Jeg lovet i sted å komme tilbake med en stemmeforklaring. Vi har et veldig høyt antall forslag som skal behandles. Jeg tror ikke jeg skal kjede forsamlingen med å gå igjennom absolutt alle, vår stemmegivning er levert inn til sekretariatet, men jeg vil bare si at vi støtter romertallsvedtakene i de ulike innstillingene. Vi vil også stemme for samtlige av de mindretallsforslag som enten Arbeiderpartiet alene eller Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti har fremmet, både i Innst. 338 L, i Innst. 344 L – med et lite unntak, som sekretariatet er informert om – og i Innst. 348 S. Vi vil også stemme for de fleste av de forslagene som er fremmet av Senterpartiet og Venstre, i tillegg til, selvfølgelig, SVs eget forslag. Det vi ser her i dag, er en bred enighet mellom sentrumspartiene og venstresiden i barnehagepolitikken, som lover godt for framtiden, og som det også vil være klokt av statsråden å innrette seg etter. Den aller viktigste beskjeden statsråden kan ta med seg – det gjelder i denne saken som i en rekke andre saker han håndterer – er: Lytt mer til sektoren! Da får vi mindre konflikt, og vi får også en raskere vei fram til vedtak som kan bringe sektoren videre.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Nok en gang har jeg lyst til å pirke litt ved bemanningsnormen. Stortinget har jo vedtatt – og det er blitt sagt gjentatte ganger fra talerstolen her nå – en bemanningsnorm og bedt om en opptrappingsplan, og ikke en budsjettplan som det blir hevdet. Det er ikke blitt fulgt opp i meldingen, og vi har hørt unnskyldningen fra representanten Harberg, og det kommer sikkert en fra statsråden. Jeg hører skuffelsen i representanten Bekkevolds innlegg, og jeg gir ham muligheten til å utdype enda mer skuffelse. Hva tenker egentlig Kristelig Folkeparti om at regjeringa ikke følger opp vedtak som er gjort her i Stortinget, og at vi nok en gang må foreslå dette?
Iselin Nybø (Venstre), 2016-06-07:
Venstre har lagt fram flere forslag til denne saken. Blant annet har vi et forslag som går på rekruttering av menn inn i barnehagene, og vi har et forslag som går på å jobbe med de barnehagelærerne som er andre steder enn i barnehagene, ha incentivordninger for å få dem tilbake til barnehagene og øke rekrutteringen av andre faggrupper med barnefaglig kompetanse inn i barnehagene. Nå er det ikke sikkert at Venstre får flertall for disse forslagene, men jeg vil i all beskjedenhet påstå at dette er såpass fornuftige forslag at statsråden bør jobbe med det nesten uavhengig av om Stortinget vedtar det eller ikke. Så jeg vil gjerne høre hva statsråden tenker om forslagene, men også hvordan han tenker at vi kan jobbe med dette framover. For jeg tror statsråden er enig med Venstre i at det er viktig å få flere menn inn i barnehagene, og at det også er ønskelig at de som har utdannet seg som barnehagelærere, er i barnehagene for å jobbe med ungene våre. Spørsmålet er hvordan vi kan få dem tilbake. Hvordan tenker statsråden vi kan jobbe med det framover?