trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Statsråden har selvsagt klare prinsipielle standpunkter i denne saken, men jeg er helt overbevist om at jeg også ville fått kritikk dersom jeg hadde forskuttert et offentlig utvalg før det la frem sin innstilling. Når vi har et offentlig utvalg som skal legge frem sin innstilling om kun få måneder, mener jeg det er viktig at de får lov til å sluttføre sitt arbeid, og at det så kommer ut til bred offentlig debatt. Men jeg har kommentert flere av de forslagene som er fremmet, bl.a. forslaget fra Senterpartiet og SV om at kommunestyret ikke skal kunne bestemme at andre enn kommunestyret tar beslutning om konkurranseutsetting. Dette er spørsmål jeg mener skal kunne tas i kommunestyret – å beslutte hvem som skal ta de beslutningene. Det handler om å ha tillit til lokaldemokratiet og til det lokale selvstyret. Da vil det av og til være beslutninger som man ikke er enig i.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Selvsagt ikke, men jeg forholder meg til de forslag som er lagt frem i dette representantforslaget. Det ene spørsmålet er om man skal avvikle muligheten for å ha parlamentarisk styringssystem. Jeg mener det er viktig at kommunene skal kunne velge om de vil ha det eller ikke, men dette er et spørsmål som nå diskuteres i kommunelovutvalget, og jeg mener det er rimelig at vi også avventer de vurderingene som gjøres der. Det andre spørsmålet gjelder forslaget som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV har fremmet, nemlig om innsyn i bruk av offentlige midler. Der har jeg også påpekt at det er et spørsmål som vurderes i kommunelovutvalget. Jeg er tilhenger av åpenhet, og jeg er tilhenger av innsyn både for politikere, for media og for innbyggere. Men det er en grensedragning der. Jeg mener vi må avvente utvalgets rapport for å se hvor de setter grensen. Spørsmålet er om de setter den på riktig sted.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
La meg starte med å si at det er gledelig at alle talere så langt har sagt at man er for ungdomsråd, og at man mener det er bra med medvirkning av ungdom. Det er jeg glad for. Jeg har tidligere understreket i debatter om lokaldemokrati og valgdeltagelse at lokalvalg er mer enn det som skjer på valgdagen, det handler også om hvordan man involverer innbyggerne mellom valg. Men det det koker ned til, er om vi skal lovpålegge alt vi er for, og alt vi synes er bra, eller om vi også skal overlate noen vurderinger og beslutninger til lokaldemokratiet. Min vurdering er at det ikke er nødvendig å innføre en obligatorisk ordning på dette området. Det er slik, som det har blitt påpekt tidligere i debatten, at de aller fleste kommuner og fylkeskommuner har ulike medvirkningsordninger for ungdom. Men det er helt rett, det som flertallet i komiteen påpeker, nemlig at i mangel av et regelverk har det vært mye usikkerhet rundt disse ordningene. I enkelte tilfeller har også medvirkningsordningen blitt organisert i strid med kommuneloven. Vi ønsker å gjøre det enklere for kommuner og fylkeskommuner å administrere ulike former for brukermedvirkning. Vi samler derfor medvirkningsordningene i én lov, med ett ansvarlig departement, og vi vil forenkle regelverket. Kommunal- og moderniseringsdepartementet sender om kort tid ut et høringsnotat, som er utarbeidet i samråd med Arbeids- og sosialdepartementet og Barne-, likestillings- og integreringsdepartementet. Vi vil foreslå at kommuneloven får en ny bestemmelse om råd for ungdom, eldre og personer med nedsatt funksjonsevne. Detaljerte regler for hver enkelt medvirkningsordning fastsettes i forskrift. Dagens obligatoriske medvirkningsordninger for eldre og personer med nedsatt funksjonsevne videreføres. En tilsvarende lovfestet ordning for ungdom vil være frivillig for kommunene og fylkeskommunene. Dersom en kommune ønsker å ha et ungdomsråd eller en annen form for medvirkning for unge mennesker, må den følge det regelverket som vil bli laget for denne medvirkningsordningen. Jeg mener denne tilnærmingen gir en god ramme for medvirkning, samtidig som vi sikrer handlingsrom for lokaldemokratiet. En annen sak som tas opp, er at det er uheldig at kommunene etter dagens lovverk kan ha felles råd for eldre og personer med nedsatt funksjonsevne. Jeg er enig i at hovedregelen skal være at hver av disse gruppene har eget råd, men det må være opp til den enkelte kommune å vurdere om det unntaksvis er nødvendig å ha et felles råd. Jeg ser frem til en bred høring om regjeringens forslag om å samle medvirkningsordningene i en ny lovbestemmelse. Dette er et lovprosjekt som er uavhengig av arbeidet med revisjon av kommuneloven, og vi tar sikte på at et nytt regelverk for medvirkningsordninger vil være på plass før neste kommunestyre- og fylkestingsvalg.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Jeg redegjorde i mitt innlegg for at vi ønsker å ha én felles lov for ungdom, eldre og personer med nedsatt funksjonsevne, at vi ønsker å videreføre ordningene for eldre og personer med nedsatt funksjonsevne, og at vi ønsker å ha klare regler for de kommunene som velger å ha et ungdomsråd eller en annen form for medvirkningsorgan.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Det er ikke et prinsipielt spørsmål å være for eldreråd. Vi ønsker å videreføre dagens ordninger, men vi gjør det innenfor en felles lov. Man kan like gjerne snu på det og stille spørsmålet: Er det slik at vi skal pålegge kommunene alt vi er for? Det er der flertallet i denne sal sier at det må være et handlingsrom også for lokaldemokratiet – vi må ha tillit til lokalpolitikerne og til at de også finner den beste måten å involvere ungdom på. Alle i denne salen som har hatt ordet så langt, har sagt at de er for medvirkning, de er for ungdomsråd. Men det sentrale spørsmålet er om det er slik at vi som nasjonale politikere skal pålegge kommunene alt vi er for. Når jeg reiser rundt i Kommune-Norge – og det antar jeg at representanten også gjør – hører jeg mange lokalpolitikere fra mange partier som sier: Kan ikke dere nasjonale politikere ha litt tillit til hvordan vi organiserer vår egen virksomhet, og til at vi finner hva som er best av lokale løsninger?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Representanten sa at hun ikke hadde hørt noen som hadde som kampsak at man skulle hindre medvirkning. Nei, det har ikke jeg heller. Men det er nettopp derfor jeg har tillit til at lokale politikere klarer å finne en god lokal løsning, og det er det dette handler om. Det handler ikke om man er for eller imot ungdomsråd. Alle som har hatt ordet så langt, fra alle partier, har sagt at man er for medvirkning, at man er for ungdomsråd og mener at det er en fin måte å styrke lokaldemokratiet på. Men spørsmålet er om vi som nasjonale politikere skal pålegge gjennom lov at kommunene skal ha det. Det er det som er det sentrale spørsmålet. Hvis vi har tillit til lokalpolitikerne, lager vi en felles lov som gjør at lokalpolitikerne har et rammeverk for medvirkning, men vi pålegger dem ikke nødvendigvis å ha én løsning.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Svaret er så enkelt som at vi har i dag en lovfesting for eldre og personer med nedsatt funksjonsevne, og vi ser ikke noen grunn til å fjerne den ordningen. Hvis man sier at man skal pålegge kommunene ungdomsråd, kan det være andre grupper som ønsker å ha et eget råd. Er det slik at man også skal pålegge kommunene å ha råd for andre grupper i vårt samfunn som mener at de har rett til å bli hørt? Et sentralt spørsmål man også må tenke igjennom, er hvor langt man skal gå i å overprøve lokaldemokratiet. Jeg må si at jeg er bekymret for den stadig økende viljen til å overprøve lokaldemokratiet gjennom øremerkede tilskudd, gjennom detaljstyring og gjennom nye lovpålagte oppgaver. Det vi nå gjør, er å lage en felles lov, gjøre det enkelt for kommunene, legge til rette for medvirkning, og jeg har full tillit til at lokalpolitikerne kommer til å følge opp og lytte til ungdom.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Ja, det er jeg enig i.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-11-24:
Jeg har svart på det gjennom svært mange innlegg. Jeg er for ungdomsråd, og jeg er for medvirkning, ikke bare når det gjelder ungdom, men når det gjelder ulike grupper i kommunen. Jeg mener det er en fin måte å utvide lokaldemokratiet på. Dette handler om – som vi har vært inne på i flere runder – hvorvidt vi skal pålegge kommunene dette, eller hvorvidt vi skal legge til rette for at kommunene kan ha gode medvirkningsorgan. Vi gjør det siste. Det er et sentralt spørsmål om ikke andre grupper også vil påberope seg å ha en spesiell rett til å bli hørt. Da tror jeg ikke det vil gå lang tid før SV kommer med et nytt representantforslag om at man skal pålegge kommunene å ha et eget råd for andre grupper også. Nå har vi hatt to debatter i dag. I begge debattene har et mindretall i denne salen ønsket å innsnevre lokaldemokratiet og det lokale selvstyret. Jeg mener det er viktig at noen også står opp for lokaldemokratiet og har tillit til lokalpolitikerne.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Jeg fulgte replikkordskiftet med stor interesse, særlig det som var knyttet til forslag 1. Dagens regjering ønsker flere private aktører inn i velferden, og de tar i regjeringsplattformen til orde for kommersialisering av grunnleggende offentlige velferdstjenester. Det heter der: «Regjeringen mener i utgangspunktet at produksjon av velferdstjenester skiller seg lite fra andre tjenester. Bruk av konkurranse stimulerer til verdiskaping, bedre tjenester og effektivisering. Det er derfor helt nødvendig at konkurranse blir et gjennomgående element i offentlig virksomhet. Lovfestede rettigheter til velferdstjenester, kombinert med fri etableringsrett og stykkprisfinansiering direkte til den tjenesteprodusent forbrukeren velger, kan bidra til å sikre en slik utvikling.» Det var regjeringsplattformen – ganske ytterliggående formuleringer i norsk sammenheng og politikk som Fremskrittspartiet fram til nå har vært helt alene om å fronte. Dette er ideologisk begrunnet – et ønske om at markedet skal styre. Det er ikke en kunnskapsbasert tilnærming til hva som gir best velferdstjenester for den enkelte. I dag fremmer Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet forslag om å sikre full åpenhet om kvalitetsindikatorer i tjenestene, sånn at man f.eks. kan få innsyn i bemanning i tjenestene kommunen driver selv, og også i tjenestene private aktører har ansvaret for å drive. Det er ikke minst en konkret sak fra Oslo som har motivert oss til å fremme dette forslaget. Der kunne det ikke gis innsyn til pårørende og ansatte nettopp om bemanningssituasjonen fordi det ble betraktet å være en forretningshemmelighet. Hva er årsaken til at stortingsflertallet ikke vil gi skattebetalerne innsyn i hva deres penger brukes til, og hva resultatet blir? Er man redd for hva man kan få vite? Det oppsiktsvekkende er ikke at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet benytter anledningen til å fremme dette forslaget på nytt – som vi gjorde i fjor. Det oppsiktsvekkende er at stortingsflertallet ikke vil støtte oss og gjemmer seg bak formalia. Vi kan gjerne diskutere de konkrete paragrafene når vi kommer til kommuneloven, men på dette feltet trengs det tydelige signaler og klar tale fra Stortinget. Det vil flertallet ikke være med på, og kommunalministeren slapp vel katta ut av sekken da han snakket om skjæringspunktet mot de kommersielle interessene. Her er det de kommersielle interessene som veier tyngst for stortingsflertallet, og det er veldig synd.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Jeg registrerer Høyres og Fremskrittspartiets kjepphøye retorikk hva gjelder det lokale selvstyret. Ungdomsråd skal altså være en innsnevring av lokaldemokratiet, ifølge representanten Frank Bakke-Jensen. Der er en helt utrolig påstand. Eldreråd og funksjonshemmedes råd skal fortsatt være lovfestet, men det å lovpålegge ungdomsråd, en gruppe som regjeringens eget dokument, kommuneproposisjonen, sa var systematisk underrepresentert i kommunestyrene, skal altså være en trussel mot lokaldemokratiet. Svaret er selvfølgelig tvert imot, noe bl.a. forrige representant på en utmerket måte argumenterte for. Å lovfeste ungdomsråd er en investering i lokaldemokratiet. Det handler om å gi ungdom en stemme, og det handler om å rekruttere alle de menneskene som i framtiden skal fylle valglistene for et stort spekter av partier. Høyre og Fremskrittspartiet har ikke spesielt stor troverdighet når det gjelder å styrke lokaldemokratiet. Det så vi bl.a. i går, da budsjettforliket ble lagt fram. Det var ikke mye der som handlet om å styrke lokalpolitikernes mulighet til å oppfylle Stortingets ambisjoner og alle de oppgavene vi på Stortinget sier at kommunene skal utføre. Ifølge statsrådens egen logikk skal vi altså ha tillit til at kommunene ivaretar ungdommens stemmer, men vi har ikke tillit til at kommunene skal inkludere funksjonshemmede og eldre. Regjeringspartiene har også tatt til orde for å fjerne kommunenes mulighet til å innføre boplikt – en ganske klar innsnevring av lokaldemokratiet, vil jeg minne om. For ikke lenge siden kom det et forslag om å fjerne kommunenes mulighet til å innkreve eiendomsskatt på verker og bruk, til massive protester fra Kommune-Norge. Det samme gjelder forslaget om å statliggjøre kemneren, noe som nå tydeligvis skal bli et halvårlig ritual, men Høyre og Fremskrittspartiet fikk – takk og lov – ikke gjennomslag for det i går kveld heller. I forlengelsen av det, la oss også ta fylkeskommunens rolle – ifølge Høyre et nivå vi skulle beholde, men vi skulle tømme det for oppgaver. Regjeringen er godt i gang med å kutte i de regionale utviklingsmidlene i en situasjon der bedrifter går konkurs. Man skal statliggjøre både eierskapet og styrene i Innovasjon Norge, en betydelig innskrenking av det regionale demokratiet. Så kan vi fortsette med kuttene i partistøtten, som Høyre og Fremskrittspartiet la fram i budsjettet, og kuttet i Sametinget. Det er en ærlig sak å være imot å lovfeste ungdomsråd, men jeg vil kanskje råde Høyre og Fremskrittspartiet til å finpusse argumentasjonen litt, eller i det minste – hvis man er opptatt av lokaldemokratiet – komme sterkt tilbake i andre saker. Det er en etterlysning.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-11-24:
Det er litt underlig å følge med på debatten og høre at de som etterlyser prinsipper og en prinsipiell tilnærming til disse spørsmålene, er de som utviser minst prinsipper. Om det er klokt eller ikke med parlamentarisk styreform i kommunene, må hver enkelt kommune finne ut av. La meg få minne om at den parlamentariske styreformen er nøyaktig den samme styreformen vi har i nasjonen vår. Det er den styreformen som er grunnlaget for vårt demokrati. Parlamentarismen er den samme styreformen som samtlige partier var med på å hylle under grunnlovsjubileet. Å ha denne styreformen lokalt mener man altså er udemokratisk og kan føre til at man ikke får nok innsyn, men har vi det på nasjonalt nivå, er det den beste styreformen man kjenner til. Da savner jeg litt en prinsipiell vurdering den andre veien. Regjeringskonferansene er unntatt offentligheten. Der er det ikke mulig å delta for verken opposisjon, medier eller andre. For forberedende notater gjelder nøyaktig det samme. Forberedende notater og intern kommunikasjon i regjeringen er unntatt offentligheten og således en statsministers eie i all framtid. Men når de samme prinsippene overføres på lokalt nivå, er de plutselig udemokratiske. Hva slags prinsipiell holdning er dette til demokratiet og parlamentarismen som styreform? Så ønsker man å sause inn dette med private aktører. Ikke minst staten er en stor kjøper av private tjenester, det være seg innen sykehussektoren eller på andre områder. Så det er litt underlig å være vitne til at de som etterspør en prinsipiell tilnærming til dette og er så kritiske til parlamentarismen som styreform lokalt, mener at på nasjonalt nivå er dette den beste styreformen vi har og selve grunnlaget for demokratiet vårt. Dernest må jeg også si at jeg er helt enig i de vurderinger statsråden kommer med. Det er litt underlig at de partiene som i regjering har vært med på å sette ned dette utvalget, er de som kritiserer statsråden sterkest for at han sier at han faktisk er villig til å lytte til og ta dette utvalget på alvor. Han vil ta utvalgets forslag seriøst og vurdere dem på en skikkelig og grundig måte. Det er litt underlig at uavhengig av hva utvalget måtte komme fram til, har partiene som tilhørte den forrige regjeringen, konkludert og bestemt seg. Da må man stille seg spørsmålet: Hvorfor opprettet man dette utvalget? Det ser jo ut til at de har alle svarene på forhånd. Jeg mener at de som etterspør prinsipielle avklaringer, også bør gå noen runder med seg selv om hva de synes om parlamentarisme som styreform.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-11-24:
Vi ble beskyldt fra denne talerstol for ikke å ha en prinsipiell tilnærming til – eller tanker om hva vi mener bør være viktig i – et lokaldemokrati, og det finner jeg underlig. Alle spilleregler som gjelder for demokratiet for øvrig, mener vi skal gjelde også de steder der det er parlamentarisme, akkurat som på nasjonalt nivå. Det er derfor jeg mener det ikke er søkt å trekke den parallellen. Representanten Andersens parti i Oslo mener at parlamentarisme er så viktig at de har søkt om å få slutte å kalle seg for byråd, men heller byregjering, og skal ha en bystatsminister og bystatsråder – så viktig er parlamentarismen for Sosialistisk Venstreparti i hovedstaden, og så mener representanten fra SV i denne sal at det er søkt å sammenligne parlamentarisme på nasjonalt nivå og lokalt nivå. Det er de samme prinsipper. Man har ikke innsyn i regjeringskonferansene, og man har ikke innsyn i byrådskonferansene, eller byregjeringskonferansene, som det blir dersom SV får det som de vil i Oslo. Man har ikke innsyn i regjeringsnotater, samtidig som man ikke har innsyn i byrådsnotater. Det er en parallell virkelighet, ved at når man velger parlamentarisme, er det noen som er ansvarlig og en del av den utøvende makt, enten det er lokalt eller nasjonalt. Det å si at vi ikke har noen prinsipielle tilnærminger til eller meninger om demokratiet, blir bare en merkelig påstand. Vi er for alle demokratiske spilleregler, både lokalt og nasjonalt. Vi er for åpenhet, men vi ser også viktigheten av at det må være hensiktsmessig hvordan man organiserer disse tingene. Så det å komme og si at vi som ønsker å avvente hva utvalget kommer med, ikke har noen meninger om demokratiet før det kommer, faller på sin egen urimelighet. Vi har klare meninger om dette. Samtidig vil vi høre hva anbefalingene er, før vi trekker konklusjoner. Vi ser også fra eksempler rundt omkring i landet vårt at parlamentarisk styringsrett fungerer bedre eller dårligere, men det er faktisk ikke opp til oss nasjonalt å ta beslutningen om hva som er den beste styringsformen lokalt. Det må de få lov til å gjøre lokalt. Men igjen: De som etterspør en prinsipiell tilnærming, er de mest prinsippløse. De som ønsker en byregjering i hovedstaden, er de som mener at parlamentarisme ikke er demokratisk, men er en lukket styringsform, osv. Det henger ikke på greip, og det tror jeg alle som følger denne debatten, får med seg.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-11-24:
La det ikke være noen tvil om at vi mener at alle demokratiske spilleregler skal gjelde også ved konkurranseutsetting. Fordelen ved å ha et parlamentarisk styringssett, slik man f.eks. har i hovedstaden, er at byrådet og bystyreflertallet alltid er ansvarlig for de tjenester som leveres innbyggerne uansett hvem som leverer tjenestene. Når det gjelder sykehjemsdrift – uansett om det er private eller offentlige som er leverandører – er det byrådet og fagbyråden som er ansvarlig, i motsetning til når det gjelder interkommunale selskap, der man kan opprette styrer på tvers av mange kommuner, og ingen er direkte ansvarlige, for det er styrene i de interkommunale selskapene som styrer og er ansvarlige for tjenesteproduksjonen. Ved parlamentarismen er det ikke slik at politikerne er fratatt sitt ansvar overfor innbyggerne, snarere tvert imot: Det er veldig klargjort at de er direkte ansvarlig for alle tjenester som leveres, uansett om de er private eller offentlige.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Jeg har et enkelt spørsmål til statsråden. Er statsråden for dagens modell med lovfesting av eldreråd?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Det var et veldig langt svar, men jeg prøver meg på en tolkning: at statsråden er for lovfesting av eldreråd. Da framstår argumentasjonen fra bl.a. Høyres Frank J. Jenssen noe underlig, når man argumenterer prinsipielt mot lovfesting av ungdomsråd, men prinsipielt er for lovfesting av eldreråd. Da er mitt spørsmål: Hvorfor er det mindre viktig å sikre medvirkningsorgan for ungdom enn for eldre?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Ja, jeg reiser mye rundt i Kommune-Norge, og de påpeker ganske mange ting, men jeg har sjelden hørt at det er et ønske f.eks. å fjerne lovfestingen av eldreråd, og jeg har sjelden hørt at det er en stor kampsak i kommunene å hindre medvirkningsorgan for unge, men det er mulig statsråden snakker med andre enn det jeg gjør. Men argumentet for dette er jo nettopp å styrke lokaldemokratiet, å slippe flere stemmer til, å sørge for at flere meninger blir hørt, og at en gruppe som i dag ikke har stemmerett og ikke formell påvirkningsmulighet gjennom valg, får en mulighet til å legge fram sine meninger. Så er det selvfølgelig opp til de folkevalgte å avgjøre i hvilken grad man skal lytte til de meningene. Men ser ikke statsråden at det er et poeng at man har en lovfesting som sikrer barn og unges rett til å bli hørt i saker som angår dem, og som også er nedfelt i Barnekonvensjonen og i vår egen grunnlov?
Frank J. Jenssen (Høyre), 2015-11-24:
La meg bare for protokollens skyld slå fast at jeg antar at det var Frank J. Jenssen og ikke Frank Bakke-Jensen det ble henvist til i et tidligere innlegg her fra talerstolen – han har så vidt jeg vet ikke vært her under denne debatten. Et par kommentarer: Jeg synes Arbeiderpartiet har begynt å tillegge seg en debatteknikk som er egnet til å reflektere over. Det er ikke lenge siden vi hadde en debatt om asylpolitikk i dette landet hvor representanten Håheim gikk opp her og ga gode råd til Høyre – og for så vidt til Fremskrittspartiet – om hvordan vi burde opptre i en slik debatt. I dag får vi også gode råd fra representanten Pedersen om hvordan vi bør opptre, hvilke argumenter vi bør passe oss for å bruke, og hvilke argumenter vi bør bruke. Jeg vet ikke om jeg skal si at jeg takker for rådene, men jeg noterer at Arbeiderpartiet har behov for å bruke en slik debatteknikk istedenfor å vektlegge egne argumenter. Hvis noen lurer på hvordan vi har kommet dit at vi i dag har et sterkt innsnevret kommunalt selvstyre, med betydelig statlig styring og overstyring, som mange – også i denne salen – synes har gått for langt, vil jeg tro vi har kommet dit ved hjelp av de små skritt. Det har vært mange små, gode og velmente skritt, hvor hvert enkelt tiltak har vært godt begrunnet, vel ansett og vanskelig å argumentere imot, fordi alle må forstå at det må være slik. Og slik kan vi fortsette. Da kan vi til slutt bare si at kommunene kan slutte å være herre i eget hus, fordi Stortinget i grunnen har bestemt hvordan hverdagen skal organiseres, og hvordan en skal drive kommunen sin. Men det er klart at ingen som er for en god sak, vil akseptere det som premiss. Da er det bedre å være ærlig. Jeg må si at representanten Eirin Sund kom meg i forkjøpet. Jeg hadde tenkt å spørre Arbeiderpartiet – og for så vidt også representanten Sund – om hvordan man stiller seg til lokaldemokratiet. Representanten Sund har sluppet katta ut av sekken og sagt at det er situasjonsbestemt. Representanten Sund var et ekko av seg selv fra Dagsnytt Atten fjor sommer, hvor hun innrømmet, og det gjorde hun vel nå også, at hun er veldig for lokaldemokratiet, men av og til er det veldig situasjonsbestemt – og hun fortsatte – fordi i en del kommuner er det Høyre og Fremskrittspartiet som styrer, og jeg mener de ikke har vett nok til å styre sånn som de burde ha gjort, som hun sa i Dagsnytt Atten. Videre fra representanten Sund i den samme radiodebatten – og det var som å høre et ekko her i dag: Jeg er for kommunalt selvstyre, men det har noe med hva som blir gjort med politikken. Poenget er at dette nettopp ikke er respekt for lokaldemokratiet. Respekt for lokaldemokratiet er at man også har respekt for at man velger å gjøre annerledes enn det flertallet i denne salen av og til ønsker at man hadde gjort. Det er reell respekt for lokaldemokratiet – ikke at man forventer at alle kommuner går i takt, og hvis man ikke gjør det, så lovfester Stortinget hvordan man skal gå i takt.
Simon Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-24:
Eg er nok den yngste, med mine 22 levde år, som held innlegg om lovfesting av ungdomsråd i dag. Som stortingsvararepresentant har eg lese representantforslaget med stor nysgjerrigheit. Det er viktig å ha med ungdommen si stemme i avgjerder som angår dei direkte, indirekte eller i nær framtid. Ungdom bryr seg om oppussing av skular, fritidsaktivitetar og fritidsklubbar. Ungdom bryr seg om at politiet skal vere synleg, om kulturhuset og om bygging av idrettsanlegg. Ungdom bryr seg om kva hjelp besteforeldra får av heimesjukepleiaren, og om sjukeheimar. Difor er dette representantforslaget så viktig. Ungdom har nye stemmer, dei har nye syn og nye vinklingar på saker dei ikkje har teke standpunkt til tidlegare. Vaksne og eldre har eit breitt spekter av erfaringar og opplevingar dei kan støtte seg til når dei skal argumentere for standpunkt dei har valt. Fordi ungdom ikkje har opplevd og erfart så mykje enno, krevst det i større grad kreativitet. Ved å inkludere og invitere ungdom til å løyse utfordringar i lokalmiljøet kan ein oppnå uventa, overraskande og positive resultat. Ungdomsråd er ein fin arena for trening, utvikling og deltaking i demokratiske prosessar. Råda er politisk nøytrale, og det senkar terskelen for deltaking. Å delta i ungdomsråd krev heller ikkje at ein har teke eit politisk standpunkt. Samfunnet forandrar seg raskt. Difor er det viktig å gi ungdom ein arena å uttrykkje seg på. Kommuneøkonomien er for dei fleste kommunar svært stram. Ikkje lovpålagde oppgåver blir då nedprioriterte og innskrenkar kommunane sin handlingsfridom. Det burde ikkje stå på kommunen si lommebok om ungdom skal bli høyrd eller ikkje. Kanskje det er i nettopp dei kommunane der nedskjeringane skjer, at ungdomsrådet trengst. Ungdom bryr seg om omgjevnadene sine, ungdom tenkjer annleis enn dei vaksne, ungdom har behov for å uttrykkje seg, spesielt i utsette tider. Difor støttar Kristeleg Folkeparti ei lovfesting av ungdomsråd.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Jeg må si at jeg synes dette har blitt en litt rar diskusjon. Vi diskuterer her i dag om vi skal lovfeste ungdomsråd, altså ta ungdommen på alvor. Jeg hører at representanten Jenssen fra Høyre og statsråden lager dette til en diskusjon om lokaldemokratiet. Dette er en diskusjon om å ta ungdommen på alvor. Representanten Jenssen sier at denne salen, med oss som er flertallet her, ikke har tillit til at barn og unges behov ivaretas i lokaldemokratiet. Nei, jeg har ikke tillit til at lokaldemokratiet er i stand til alltid å ivareta barn og unges interesser. Jeg mener også at representanten Njåstad faktisk understreker hvorfor det bør være en lovfesting av ungdomsråd. Det er fordi det er tilfeldighetene, det er personene som er avgjørende for om det blir eller ikke blir et ungdomsråd, om det skal virke eller ikke virke. En samlet og samstemt ungdomsbevegelse har sagt at de ønsker dette, for veldig mange plasser der det finnes, blir det i dag mer sånn «kjekt å ha» enn at det faktisk har noen reell betydning. Til og med Barneombudet har påpekt viktigheten av dette. De ønsker seg nasjonale retningslinjer, der struktur, arena, bredden og mangfoldet skal bli representert, de vil ha reell innflytelse, de vil ha økonomiske ressurser for å kunne gjøre denne jobben. Det er ikke sikkert jeg skal si det, men jeg har lyst til å si det likevel: Jeg er veldig for lokaldemokratiet, jeg har selv vært kommunepolitiker i 16 år og vært et par år i fylket, og var det noen gang jeg følte at jeg stanget hodet i veggen, var det da vi prøvde å få til et eller annet som skulle ivareta barn og unges interesser, så av og til er det sånn at jeg er for lokaldemokratiet nesten litt situasjonsbestemt. Derfor tenker jeg at vi som sitter her, er nødt til å ta ansvar når ikke våre folk der ute ønsker å ta ansvar for at ungdommen også skal bli hørt. Så sier statsråden at det er ingen grunn til å fjerne eldrerådet og rådet for funksjonshemmede. Det er jeg glad for å høre. Men jeg har ennå ikke hørt statsråden svare på hvorfor han da ikke ønsker å ha et råd der de unge også skal få medbestemmelsesrett på lik linje. Jeg hører statsråden si at han er redd for at andre grupper også skal bli inkludert og forlange sine egne lovfestede råd. Jeg opplever det sånn at er du eldre, representerer det en gruppe som er mangfoldig. Er du ungdom og ung, representerer det en mangfoldig gruppe. De som er funksjonshemmede, har et eget lovfestet råd fordi de er en så spesiell gruppe når det gjelder å bli hørt i arealpolitikk og i planlegging. Så jeg må si at jeg synes det er rart at vi ikke kan gi ungdommen de samme rettighetene som de eldre har med hensyn til å bli hørt reelt sett, og ikke bare ha det sånn rundt omkring i kommunene og fylkene, som en har det i dag, at det er litt sånn – jeg holdt på å si – «kjekt å ha», og så hører vi på dem når det passer oss, men vi vil ikke gi dem faktiske og reelle muligheter til å delta i lokaldemokratiet.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2015-11-24:
Selv om jeg ikke sa Frank J. Jenssen, så mente jeg likevel Frank J. Jenssen, for Frank B.-Jensen er ikke i denne komiteen. Men det skal selvfølgelig aldri gjenta seg at jeg glemmer J-en! Til det jeg sa om situasjonsbestemt lokaldemokrati: Jeg er hundre prosent for lokaldemokratiet. Jeg har sagt i radioen før og jeg sier det her igjen, og det mener jeg, at av og til skulle jeg ønske det var situasjonsbestemt. Jeg synes f.eks. det er utrolig dumt når Høyre og Fremskrittspartiet i kommune etter kommune bygger ned strandsonen. Da koster det meg ikke en kalori – unnskyld uttrykket – å si at jeg skulle ønske at det var situasjonsbestemt, og at det var andre som styrte. Så kan en dra dette på en måte hvordan en vil, når det gjelder hvordan jeg ser på lokaldemokratiet, men jeg vil verne om lokaldemokratiet, og jeg synes at lokaldemokratiet skal få lov til å bestemme over seg selv. Men i denne sammenhengen har jeg altså – helt siden jeg var i AUF da jeg var 13 år, og fram til jeg kom inn i kommunestyret da jeg var 20 – prøvd å få voksne folk i en kommune og i et fylke til å forstå at ungdommen skal tas på alvor. Så kan det være at jeg, med min forståelse av at ungdom skal tas på alvor, ikke er så klok som de andre, som mener de ikke skal tas på alvor. Men jeg opplever at vi står her i 2015 og diskuterer det samme som vi gjorde i 1987, og da må noen ta til vettet og gjøre det vi må gjøre for å sikre også ungdommens rettigheter i lokaldemokratiet. Så jeg er veldig for lokaldemokratiet, men jeg må få lov til å innrømme fra denne talerstolen at jeg synes det er ganske mange politikere i lokaldemokratiet som gjør ukloke beslutninger, som jeg skulle ønske de gjorde annerledes. Det er det jeg mener med «situasjonsbestemt».
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-06-04:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Eirik Sivertsen, Else-May Botten, Eirin Sund, Magne Rommetveit og meg selv framsette et representantforslag om bruk av nullutslippsteknologi i fergetransporten og bruk av ny teknologi i nærskipsfarten.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-06-04:
På vegne av representantene Marianne Aasen, Jonas Gahr Støre, Rigmor Aasrud, Kari Henriksen, Ruth Grung, Tor Arne Bell Ljunggren og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om en systematisk og langsiktig nasjonal plan for freds- og menneskerettighetssentrene.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-06-04:
Som saksordfører vil jeg benytte anledningen til å gi ros til forslagstillerne for å ha kommet opp med et godt forslag vedrørende styrking av norsk industri. Videre vil jeg si meg glad for at komiteen er enstemmig om følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen legge frem en stortingsmelding om industriens rammevilkår.» Norsk industri har vært med på å legge grunnlaget for det velferdssamfunnet vi har i dag. En industrimelding vil sette fokus på hvordan vi kan sikre konkurransekraften til norsk industri også i framtiden. Det vil gi oss i Stortinget et godt grunnlag for å drøfte industriens rammevilkår. Arbeiderpartiet mener at det i meldingen bør drøftes ulike tiltak som kan legge grunnlag for omstilling mot ny, grønn vekst, og vi bør også se på hvordan offentlige virkemidler kan bidra til dette. Meldingen bør etter Arbeiderpartiets mening ha en bred tilnærming til industrien, slik at hele spekteret innen norsk industri dekkes, men med et særlig blikk på muligheter innen områder der Norge har fortrinn, som marine og maritime næringer og fornybar energi. Et aktuelt tema i denne sammenheng er å se på industriens rolle i lavutslippssamfunnet. Det blir også viktig å se på omstilling mot den viktige bioøkonomien, som sikrer videreforedling av våre naturressurser, samtidig som vi satser på nye næringer. Vi er også opptatt av å legge til rette for en ny, lønnsom og framtidsrettet kraftforedlende industri, og det bør ha en naturlig plass i meldingen. Politikk kan bidra til ny industrivekst og samtidig redusere utslipp. I Arbeiderpartiet er vi også opptatt av at vi rigger virkemiddelapparatet, og at vi går gjennom hele virkemiddelkjeden for forskning, utvikling, demonstrasjon, oppskalering, kommersialisering og eksportsatsing for å påse at det henger sammen og møter industriens behov. Behovet for satsing på fagarbeideren bør også vies oppmerksomhet i meldingen. Komiteen viser i innstillingen spesielt til at ENOVA er et viktig virkemiddel for industrien og viser også til klima- og teknologifondet som et viktig virkemiddel for å stimulere til satsing på nye klimavennlige løsninger. Komiteen ser det derfor som viktig at innretning og bruk av avkastningen av fondet vurderes fortløpende. Arbeiderpartiet ser industrien og dens rolle som usedvanlig viktig for det grønne skiftet og hva vi skal leve av i framtiden. Arbeiderpartiet har nedsatt et eget industriutvalg som skal framlegge en industristrategi basert på noen av de forhold jeg har vært inne på i dette innlegget. Selv om vi skal få en industrimelding, vil det likevel ta noe tid før den framlegges. I den sammenheng vil jeg gjerne understreke til slutt at det er viktig at vi underveis fører en aktiv næringspolitikk. Vi kan ikke vente på meldingen, spesielt ikke i en tid hvor det er behov for omstilling.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-06-04:
Jeg oppfatter det som om statsråden i sitt innlegg er positiv til forslaget, men slik jeg leser brevet som statsråden har sendt komiteen vedrørende dette forslaget, kan det synes som om statsråden ikke mener det er behov for å fremme en egen stortingsmelding, men at regjeringen heller ønsker å ta saken gjennom egne prosesser. Det samme ga vel også representanten Trellevik uttrykk for i sitt innlegg. Jeg deler statsråden syn, at man ikke kan vente på en melding, og at det er behov for å handle og for tiltak underveis. Men spørsmålet er: Deler statsråden komiteens syn, at det er behov for en egen industrimelding, og at den vil bidra til å se helheten for å sikre industriens konkurransekraft?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-06-04:
Først vil jeg takke forslagsstillerne og saksordføreren for jobben, og for at vi får et vedtak om at vi skal få en stortingsmelding. Det er gledelig. Senterpartiet er opptatt av at den må ha et langsiktig perspektiv og en bredest mulig inngang til de ulike problemstillingene som angår industrien. Det er noen forhold som er grunnleggende viktige. Tilgang til billig og miljøvennlig kraft er svært viktig for å bygge næringsliv, for å bygge industri. Meldingen må se på hvordan vi kan bruke kraften, men også hvordan vi kan sikre at industrien vår får sikker tilgang til ren og trygg kraft. Det kravet gjelder for hele landet. Senterpartiet er også opptatt av at vi skal bruke det statlige eierskapet som et virkemiddel for å legge til rette for industribygging i Norge. Det er derfor dagens nyhet er så sørgelig – at Statkraft har lagt vekk prosjektet Fosen/Snillfjord. For det første er det et av de største investeringsprosjektene på det norske fastlandet noensinne, nå er det lagt vekk. Det har skjedd til tross for at Stortinget i desember bevilget 10 mrd. kr og Statkraft brukte nettopp dette prosjektet for å gjøre seg lekre for å få dette vedtaket. Nå registrerer jeg at statsråden er på ballen og har bedt Statkraft om en orientering. Det mener jeg er helt rett, for etter Senterpartiets syn kan en simpelthen ikke godta den konklusjonen som Statkrafts styre har gjort i dag. Få forutsetninger har endret seg, de har snarere bedret seg, siden vedtaket ble gjort. Da er det ingen grunn til ikke å følge det opp. For en vet at for industrien og industribyggingen i Midt-Norge har det tidligere – og for ikke lenge siden – vært svært krevende år. Dette var et av de prosjektene som skulle sikre Midt-Norge en like sikker tilgang på kraft som resten av landet. Videre vil jeg oppfordre statsråden til ikke å lage en hva-skal-vi-leve-av-etter-oljen-melding. For enten oljeprisen om fem år er 30 eller 100 dollar fatet, er det behov for at en i Norge satser på industribygging. Senterpartiet vil også understreke at vi ønsker at meldingen skal ha et tydelig perspektiv for å ta hele landet i bruk. Det gjelder både å legge til rette for ny industri og – kanskje ikke minst – bygge videre på de industriplassene vi har i dag. Det er mange næringer en kunne pekt på, men for Senterpartiet vil det være særlig viktig med næringer som tar utgangspunkt i våre naturressurser, og vi tror at også i framtiden vil skogen, fisken og vannkraften være bærebjelker i norsk industri. Det er disse ressursene som har gjort Norge til et rikt land. Oljen har gjort oss til et styrtrikt land. Jeg tror at framtiden neppe blir veldig annerledes når det gjelder utsiktene for disse næringene, enn den viktigheten de har hatt fram til nå.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-06-04:
Jeg sa i mitt innlegg at tilgang til kraft har vært og er et av Norges fortrinn når det gjelder industribygging. Vi har hatt en uklar situasjon om forsyningssikkerheten i Midt-Norge. En av de tingene som skulle løse dette, var en investeringsbeslutning og en bygging av vindkraftprosjektet på Fosen og i Snillfjord. Nå har det kommet melding om at det er stanset. Jeg har registrert at statsråden har sendt brev og bedt om en redegjørelse. Mitt spørsmål er: Er det aktuelt, ut fra når en får svar på brevet, å foreta seg noe for å sikre at dette viktige prosjektet, en investering på rundt 20 mrd. kr, faktisk blir gjennomført?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-06-04:
Jeg takker for svaret. Det er rett som det er sagt, at det er styret som har ansvaret. Men bare for å få det oppklart rent formelt: Har regjeringen noen mulighet til å overprøve den beslutningen som styret har tatt?
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-04:
Jeg redegjorde i mitt svar til komiteen for alle de prosesser vi har igangsatt, og som jeg også er opptatt av å gjennomføre. Så er det riktig, som representanten sier, at jeg sa at jeg ville følge dette nøye. Jeg synes tidspunktet nå er riktig, men det må følges opp av kontinuerlig politikk hver eneste dag; man kan ikke vente på en melding. Men det er en god tid for å beskrive industriens utfordringer, prøve å forstå de rammevilkår vi ser framover, og som vi ser endre seg hele tiden. Så vi kommer til å gjøre det komiteen ber om, og vi støtter komiteens innstilling på dette punktet.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-04:
Denne beslutningen er overraskende på flere måter, og der deler jeg representantens syn, slik det framkom fra talerstolen. Vi ber nå om en begrunnelse for den beslutningen. Vi ønsker først og fremst å få vite hva som har endret seg fra desember og fram til nå, og som har endret beslutningsgrunnlaget. Så er olje- og energiministeren i gang med å se på hvilke konsekvenser dette får for Midt-Norge, for dette henger jo sammen med viktige investeringer som Statnett skulle ha gjort. Når det gjelder beslutningen, er det jo styret i selskapet som fatter en beslutning. Det gjør ikke vi i regjering, men vi må nå gå gjennom den redegjørelsen vi formodentlig får ganske snart, og så må vi komme tilbake til saken.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-04:
Rent formelt fatter ikke regjeringen enkeltbeslutninger i selskaper, men regjeringen kan ha synspunkt på den strategiplanen som selskapet la fram for regjering og for storting, på grunnlaget for den og prosessen rundt den.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-04:
Først og fremst er jeg veldig enig i den beskrivelsen. Dette er kritisk, og det er krise for de menneskene som rammes, men for industrien totalt sett er vi i en konjunkturendring. Det er en omstillingssituasjon vi har sett før, og som vi kommer til å se igjen, og vi har en industri som er flink til å omstille seg. Ikke minst er det viktig å ta i bruk ny teknologi på både eksisterende og nye områder. Vi produserte ting for 50 år siden som vi ikke gjør i dag, og vi kommer til å produsere ting om 50 år som vi ikke gjør i dag. Så det å satse på kunnskap blir utrolig viktig. Jeg ser også mange muligheter med bioøkonomi innenfor skogsatsingen, og det er bekymringsfullt at de innretningene vi har, de virkemidlene vi har, bl.a. gjennom Investinor, ikke virker på den måten det hadde til hensikt. Vi gjennomgår nå det og vil komme tilbake til det, for når vi har kapital tilgjengelig, så er det jo viktig at det brukes målrettet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-06-04:
Den utviklinga vi ser i norsk industri, og særlig den oljerelaterte, kan jo bidra til at man nærmest går i panikkfase, men samtidig er det vel flere – også statsråden og regjeringa – som ser at dette åpner for store muligheter. Jeg har lyst til å trekke fram skogindustrien og de skogindustrielle initiativ som nå er i ferd med å melde seg, og det samsvarer på mange måter veldig godt med det mange av debattantene i dag har vist at vi har behov for, ny industri basert på nye ressurser, det skal være klimavennlig og fornybart, og det bidrar også til å trekke på mye av den kompetansen som vi ser vil måtte flyttes i en industriell utvikling. Skogindustrien står overfor store utfordringer, og vi har bl.a. sett at kapitaltilførselen er en utfordring, og lite bruk av bl.a. midlene i Investinor. Er det aktuelt for regjeringa å se på mulige tiltak som kan bedre kapitaltilførselen nettopp for denne næringa?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-06-04:
Jeg skal – jeg holdt på å si – fortsette der replikken slapp. Jeg er helt enig med representanten Ove Trellevik og flere som har gitt uttrykk for at det å arbeide med en stortingsmelding på dette feltet er viktig. Men det må ikke innebære noen som helst hvilepute for det å være – både her i Stortinget, og i særdeleshet regjeringa som utøvende makt – «hands on» når det gjelder utviklinga knyttet til en god del industrielle aktører i Norge. Jeg har lyst til å bruke disse korte tre minuttene til å ta opp to problemstillinger, som for så vidt er lokale, på bakgrunn av der jeg kommer fra, Hedmark, men som jeg mener har nasjonal betydning. Det første er det som replikken omtalte, spørsmålet om utviklinga av en større, kanskje en annen type, skogindustri enn det vi har i dag – ikke bare den tradisjonelle, men at vi går videre på mye av det sporet som vi bl.a. ser Borregaard og andre aktører nå er i ferd med å utvikle for fullt. Det er en svært spennende industriell utvikling, der Norge kan ha mange fortrinn. Jeg vil, så sterkt jeg bare kan, oppfordre regjeringa til så raskt som mulig å komme til Stortinget med tiltak som bidrar til bl.a. å følge opp Skog 22 på mange områder, men i særdeleshet knyttet til forskning og utvikling. Det handler om å bygge sterke, kanskje færre, kompetansemiljø enn det vi har i dag, for de er ganske sårbare og fragmenterte på det området, og ikke minst få til – nå som det ser ut som en god del ideer faktisk er i kjømda – en kapitaltilførsel til dette som gjør at det er mulig å sette i gang. Jeg mener at en god del av de kapitalaktørene vi står med i virkemiddelapparatet, nok fint må kunne tåle bl.a. å senke risikokravene noe, slik at det er mulig å komme inn tidligere for å utvikle ganske så gode ideer. Her snakker vi om både biokull, biodrivstoff og mange andre fasetter, som klimamessig også ville skape en vinn–vinn-situasjon. Det andre jeg har lyst til å peke på – jeg vet at næringsministeren har vært opptatt av det, og den forrige regjeringa var opptatt av det – er at vi har en legemiddelindustri som er i ferd med å forsvinne ut av landet. På Elverum hadde vi Nycomed Pharma, som skal stenge dørene 1. juli. Prisverdig nok, bl.a. ut fra god hjelp fra forrige og nåværende regjering, har man klart å etablere en ny kjerneaktivitet under navnet Curida. Og jeg vil bruke denne anledningen til å oppfordre veldig sterkt om at man går inn i den planlagte virksomheten og ser om man kan bidra, slik at vi fortsatt i Norge kan bibeholde en sterk industri også på dette området.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2015-06-04:
Representanten Hjemdal var inne på at en aktiv næringspolitikk forutsetter god tilrettelegging fra myndighetenes side, en kombinasjon av god tilrettelegging og vilje til å satse – og det er jeg veldig enig i. Jeg vil samtidig understreke at regjeringen allerede har gjort veldig mye, så jeg er veldig glad for den flertallsmerknaden som går ut på at tiltak må kunne iverksettes løpende – ikke i påvente av en stortingsmelding. For det er slik, som også Trellevik var inne på, at regjeringen har gjort en rekke aktive prioriteringer i statsbudsjettet siden den tiltrådte, som går direkte på å skaffe bedre konkurransekraft. Det har vært et hovedtema for denne regjeringen helt siden tiltredelsen. Det går på forskning og utvikling, FoU, det går på samferdsel og det går på skattepolitikken, som er til for å styrke næringslivets grunnlag. Og det er nokså uforståelig å høre de rød-grønne argumentere rundt formueskatten, og at man ikke skjønner at det å trekke ut kapital fra Bedrifts-Norge, svekker dets evne til å satse på nye ting. Så her er det gjort en rekke overordnede, politiske grep på flere områder, og det er også gjort en rekke grep når man går ned til enkeltnæringer: Maritim har vi akkurat vært igjennom, havbruk har vi en stortingsmelding om som ligger i Stortinget, og på landbruk vet alle hvilken diskusjon vi har rundt å skape større konkurransekraft. Så det er et sterkt fokus fra regjeringens side på dette. Så jeg skulle egentlig ønske at Odd Omland hadde vært stortingsrepresentant også i de to foregående periodene, for vi kan ikke glemme at en rekke av de tradisjonelle industriene opplevde så dårlige konkurransevilkår under de rød-grønne at de nærmest forsvant. Det gjelder den skogsindustrien som Storberget nå viser så stor omtanke for, det gjelder farmasøytisk industri, og det gjelder en rekke industrigrener som burde ha framtida foran seg, men som rett og slett ble utkonkurrert av et lønns- og kostnadsnivå i Norge som gjorde at de ikke klarte seg i den internasjonale konkurransen. Tilrettelegging må jo også skje på en riktig måte. Vi har alle Doria i bakhodet. Det var en satsing hvor staten gikk inn med store midler i en satsing som på mange måter ødela veldig mange små og mellomstore bedrifter innen treforedling, altså på dør- og vindusmarkedet i Norge, og som deretter gikk konkurs. Så det er også viktig at her bruker vi de rette grepene for å nå fram til en framtidsrettet industri, og jeg synes det er en veldig god start med den flertallsmerknaden som Dokument 8-forslaget ligger til grunn for.