Håvard Sagbakken Saanum (Arbeiderpartiet), 2022-04-26:
I årene som kommer, vil norsk økonomi gjennomgå store endringer, der petroleumssektoren gradvis vil utgjøre en stadig mindre del av norsk økonomi og næringsstruktur og andre næringer vil vokse fram og få en større rolle. Konkret hvilke næringer det blir, og hvilke arbeidsplasser som blir skapt, er selvsagt vanskelig å forutsi, men det er ingen tvil om at McKinseys rapport nevner flere av næringene som vil bli viktige for Norge fram mot 2030 og i tiden etter det. Skal vi lykkes med å få ut potensialet i næringslivet, er økt innsats på både forskning og utdanning avgjørende. Derfor vil jeg gi honnør til representanten Vamraak for at han løfter et svært viktig tema i sin interpellasjon, og jeg vil også takke statsråden for hans gode svar. Samtidig står det at den største hindringen på veien mot omstilling ikke nødvendigvis er innen forskning og høyere utdanning, men kanskje heller innen yrkesfag, fagutdanning, og ikke minst i å få på plass investeringer så bedrifter kan utvikle seg, la nye ideer bli testet – og dermed kan vi lykkes med innovasjon. For norske forskningsmiljøer oppfatter jeg allerede i dag som både framoverlente og ambisiøse og noen som i aller høyeste grad bidrar til å få på plass den kunnskapen som trengs for framtidens næringsliv. Fra det offentliges side er Norge allerede blitt gode på å investere i forskning, sett relativt til mange andre land, med store overføringer til både grunnforskning og anvendt forskning. Så forskningen finnes i stor grad allerede i dag. Kunnskapen er til stede for å skape de nye næringene for framtiden og for å skape de grønne arbeidsplassene vi er avhengige av. Det er da også som McKinsey sier i sin rapport: Allerede finnes teknologien for 85 pst. av alle kuttene som trengs for å komme til netto null i 2050. Problemet ligger heller i at mangelfull aktiv industri- og næringspolitikk gjennom flere år har gjort at vi har fått lite realisert av den gode forskningen som er gjennomført. Teknologien er der; nå trenger vi investeringer og kompetanse i arbeidsstokken for å ta den i bruk. Heldigvis har vi omsider fått en regjering som fører en mer aktiv næringspolitikk, som setter tydelige mål for samfunnsutviklingen og hvor vi vil med landet vårt. Ta Forestias nysatsing på Braskereidfoss som eksempel. Der har de lenge hatt planer om en ny fabrikk for returtre. Dette er et glimrende eksempel på både sirkulærøkonomi og fortsatt satsing på industri basert på de fornybare ressursene vi har i Norge. I tillegg får de der 100 nye sårt tiltrengte arbeidsplasser i en distriktskommune. Det er altså snakk om et kinderegg av et prosjekt, og det har vært gryteklart i flere år. Det eneste som har manglet, er at også staten har gått inn med midler og investert. Nå gjør regjeringen, med næringsminister Jan Christian Vestre i spissen, nettopp det. Det er et godt eksempel på handlekraftig, aktiv næringspolitikk hvor man gjennom politiske vedtak bidrar til vekst og utvikling i en framtidsrettet næring. Når det gjelder de ansattes kompetanse, er det av vår nye regjering også gjort mye bra som kommer lokalt næringsliv over hele landet til gode – bl.a. økt satsing på desentraliserte utdanningssentre, fagskoler og læringsplasser og med tanke på omskolering og kompetanseutvikling for dem som ønsker og trenger det.