Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-03-09:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg er veldig glad for at interpellanten Knut Arild Hareide tar opp denne viktige saken. Dette er en sak som har versert fram og tilbake i mange år. Før jeg kom på Stortinget var jeg fylkespolitiker, og jeg vet hvordan diskusjonen da gikk nettopp for at man skulle få til en TT-ordning som skulle sørge for at de som virkelig trengte dette, skulle få det. Det er mye diskusjon rundt hvem som nå har det. Det er jo interessant å høre både statsråden og foregående taler – spesielt det siste til foregående taler – si at alle skal med. Ja, det er veldig bra, men det hjelper ikke når forskjellene er så enormt store fra fylke til fylke. Da er det ikke slik at alle får bli med. Det er ganske stor forskjell på hvilke tilbud man får i Oslo og i Sogn og Fjordane, som jeg mener var det ytterste eksempelet på den andre siden. Det er altså himmelvid forskjell mellom det beste fylket og det dårligste fylket. Det er nettopp derfor i hvert fall jeg og Fremskrittspartiet har ment at her er det viktig å få en nasjonal ordning på toppen som gjør at man blir likt behandlet enten man bor i Oslo, i Sogn og Fjordane, i Telemark eller i Nord-Trøndelag. Dette er utrolig viktig hvis funksjonshemmede skal få muligheten til å fungere i det daglige og ha et liv som alle andre normale. Poenget er at man fortsatt ønsker at man skal betale for de tjenestene man får, på samme måte som andre betaler for kollektivtilbud og andre transportmidler. Men man ønsker altså å få en ordning som gjør at man som funksjonshemmet skal kunne ha de samme mulighetene som alle andre i samfunnet har til å delta. Statsråden pratet varmt og flott om universell utforming. Jeg synes det er kjempebra, jeg. Jeg fikk muligheten til å være med noen funksjonshemmede som skulle reise fra Grenland til Oslo, og det var altså en opplevelse. Vi var flere politikere som var med, og det var virkelig en opplevelse å prøve å klare å få med rullestoler inn på toget, ut fra toget, inn på busser og ut av busser, og alt som var av kollektivtilbud man må benytte i dag. Jeg er veldig enig i intensjonen til statsråden, at man ønsker å ta mange grep for at universell utforming skal bli det som kommer i framtiden og det som skal være der. Men det er altså ikke virkeligheten for mange av dem som i dag er avhengig av TT-tilbud og av annen type hjelp. Jeg er veldig glad for at alle stortingskandidatene – i hvert fall i mitt fylke, Telemark – ble utfordret nettopp av Blindeforbundet på om man ville være med på at vi nå skal innføre nasjonale retningslinjer for TT-transporten. Jeg tror nemlig at alle stortingskandidatene skrev under; også representanter fra regjeringspartiene skrev under på at man ønsket nasjonale retningslinjer for TT-transporten. Og da synes jeg det er ganske merkelig – når vi nok en gang diskuterer det som vi diskuterte i hele forrige periode i transportkomiteen, og som jeg vet at man har diskutert i arbeids- og sosialkomiteen – at man ikke klarer å få på plass en nasjonal ordning som gjelder over hele landet, og som sørger for at alle får det samme tilbudet. Når vi også vet at noen får tilbud om noen få turer i måneden, mens andre har ganske mange turer i måneden, synes jeg det er ganske utrolig at vi diskuterer det vi gjør i dag, og at statsråden ikke vil komme oss mer i møte nettopp for å imøtekomme de organisasjonene som er veldig opptatt av dette. Jeg forventer jo at de stortingsrepresentantene som skrev under på dette, faktisk også mener dette etter valget, og ikke at det var noe de bare mente i innspurten av en valgkamp. Så har jeg lyst til å utfordre statsråden. Det virker jo veldig tilforlatelig: TT-ordningen er bra for dem som har den, man skal kunne bruke kollektivtilbud og den type ting, og det er bra at fylkene har dette ansvaret. Utfordringen er altså at hvis man som funksjonshemmet bruker TT-kortet sitt for å komme seg til Oslo S og skal f.eks. til hjemfylket til statsråden, Rogaland, så kan man ikke bruke TT-ordningen i Rogaland, for det er Oslo kommune som administrerer den, og pengene skal brukes i Oslo kommune. Det er jo meningsløst, og det er nettopp derfor vi trenger nasjonale retningslinjer. Vi mener også at det er Nav som skal finansiere ordningen, nettopp fordi det da ikke blir noen diskusjon om hvor man bruker turen sin, om det er i det ene eller det andre fylket. Det bør jo være likt som for alle andre, man skal kunne bruke den der man trenger å bruke den. Derfor mener jeg at det er viktig å få på plass en nasjonal ordning, og jeg håper at statsråden – selv om hun var litt avvisende i stad, i hvert fall i forhold til 2011 – tenker seg om én gang til og får på plass en nasjonal ordning som gjør at også funksjonshemmede får et verdig liv og kan opptre på samme måte som alle andre i samfunnet.