Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2011-05-24:
La meg begynne med å gi ros til de to foregående talere for gode innlegg. Etter middelalderen har vi hatt en kontinuerlig teknologisk utvikling. I 1979 gikk befolkningen i Iran, og spesielt i de største byene, ut på gatene for å protestere. Man sto sammen i kravet om at sjahen måtte styrtes, men man var ikke sammen om hva som skulle komme. I 1989 maktet ikke lenger Sovjetunionen og dens satellitter å holde befolkningen nede, og regimer brast de påfølgende årene. I år har vi sett noe helt annet. I år har vi sett en endring i hastighet vi ikke har sett tidligere. Det har ulmet over lang tid i hele Midtøsten og i Nord-Afrika. Men da mannen fra markedet i Tunis satte fyr på seg selv, visste han ikke i forkant at det ville bli den tunisiske revolusjon. Han visste heller ikke, i likhet med de fleste andre, at det ville bre seg til et betydelig antall land i hele regionen. Den endringen vi nå ser, er i forhold til hastighet. Det skjer, som tidligere, betydelige endringer, men det er først og fremst gjennom fri informasjonsflyt at Internett har en så stor innvirkning på nettopp demokratiseringsbølger eller, for den saks skyld, protestbølger. Vi vet ikke i dag om dette er en demokratiseringsbølge, nettopp fordi to diktatorer har forsvunnet, i Egypt og Tunisia, uten at vi vet hva man kommer til å erstatte dem med. Vi håper og tror og arbeider for at de som overtar, vil være lovlig valgt, stå på demokratiske prinsipper og forholde seg til en demokratisk konstitusjon. Men det vi nå ser i Libya, Syria, Jemen, Iran, Bahrain, bare for å nevne noen, er jo at volden har bredt om seg, at myndighetene igjen tar i bruk også både sensur og andre virkemidler for å stenge av informasjonsflyten, for å gjøre det vanskeligere for protestaksjonene, for å gjøre det vanskeligere for motstanderne av regimet både å organisere seg og komme på offensiven. Den type teknologi er det dessverre i stor grad Vesten selv som over lang tid har solgt til regimene. Jeg synes det er et betydelig paradoks at amerikanske selskap er blant dem som er fremst i å selge teknologi til undertrykkerne, til Kina, som holder sin befolkning i et jerngrep. Det er tilsynelatende greit med økonomisk utvikling så lenge det ikke skal gå videre i en utvikling i forhold til styresett. En av de tingene som holder jerngrepet totalt, er jo nettopp den kontrollen man ser over Internett, over sosiale medier, hvor ord og også bilder kan låses ute av millioner av datamaskiner. Ja, det er det amerikansk teknologi, gjerne videreutviklet av kineserne selv, som har fått til. Det er en av de tingene som faktisk må tas opp i sammenhenger hvor vi diskuterer menneskerettigheter og demokrati, at denne type teknologi ikke må leveres. Det er igjen, mener jeg, et klart brudd på menneskerettighetene å tilføre teknologi som gjør at ytringsfriheten kveles. La meg si at de forslagene vi i dag behandler, er det, slik jeg vurderer det, allmenn oppslutning om. Uenigheten synes å være om dette allerede er implementert eller ikke. Da er min innfallsvinkel igjen at da er det uproblematisk å være med på å vedta forslagene. Det synes å være en misforstått lojalitet til regjeringen at alt opposisjonen foreslår, ikke skal gå gjennom i Stortinget. Jeg mener det er bra at Stortinget står sammen, bra at Stortinget nå så tydelig viser at sosiale medier spiller en rolle, bra at Stortinget sier at dette må og skal være en del av ikke bare norsk utenrikspolitikk, men norsk politikk for å fremme demokrati og menneskerettigheter. Men det må vi også kunne slå fast gjennom et forslag, uten at lojaliteten til regjeringen skal stå over det.