trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-01-10:
Det er viktig å utvikle de kompetanseklyngene som fins i Norge. En av de beste og viktigste kompetanseklyngene vi har, er nettopp petroleumsvirksomheten. Norge er en oljehovedstad i Europa og i verden, og det bør vi fortsatt være. Ut fra en sentraliseringstanke har stort sett alle partiene på Stortinget sagt at det er viktig å sikre at hovedkontoret til norske selskap ligger i Norge. Det samme bør vel gjelde geografisk innenlands: Der det er stor aktivitet, bør også virksomheten ligge. Den bør ikke flyttes til andre steder av andre hensyn. Siden Regjeringen har varslet en aktiv bruk av eierskapet sitt, bør det som nå skjer, selvsagt forankres i Stortinget slik at alle partier får en sjanse til å uttale seg. Men jeg håper at det skjer på en litt bedre måte enn da man lanserte tidenes satsing på fornybar energi, som endte opp i en stortingsmelding på fire sider. Det ville være interessant å få en kommentar fra statsråden på følgende: Hva er forskjellen på å bruke ordet «forretningsadresse» og ordet «hovedkontor» for å fortelle hvor ting skal ligge?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-01-10:
Innenfor klimapolitikken har Regjeringen kommet med ett konkret forslag – CO2-renseanlegget på Kårstø. Det blir riktignok kraftig forsinket i forhold til det de lovet, men det er vi vant med fra Regjeringens side. Prosjektet er kostnadsvurdert til 5 milliarder kr, med driftskostnader på rundt 350 mill. kr i året. Det vil gi en kostnad på 700 kr pr. tonn CO2-renset, minimum. Det var ingen kostnadsanalyser i forkant av bevilgningene fra Stortinget, og statsråden har tidligere, i spørretimen den 18. oktober 2006, sagt at denne teknologien ikke vil være anvendelig i særlig mange andre tilfeller. En kan altså heller ikke skryte av at det vil være noen særlig teknologiutvikling. En alternativ bruk av de 5 milliarder kr synes ikke å ha blitt gjort, til tross for at det ligger en rekke gode CO2-prosjekt klare. Men når vi ser at slike som EnPro har gjort flere forsøk på å få møte Regjeringen for å vise sine løsninger, blir de ikke engang invitert til møte. Det blir de hos Fremskrittspartiet. Vil Regjeringen sikre at det ligger kost–nytte-analyser i bunnen før en viderefører flere prosjekt?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-01-10:
Jeg vil også starte med å ønske statsråden godt nytt år. Spørsmålet er som følger: «NVE anslår byggekostnad for CO2-renseanlegg på Kårstø til over 5 mrd. kr. Kostnaden pr. tonn CO2 blir minst 700 kr. Dette er skyhøyt over tilsvarende kvotekjøp eller klimainvesteringer i andre land. Med utgangspunkt i 1990 har norsk industri allerede foretatt utslippsreduksjoner tilsvarende ca. 50 pst. av behovet for å møte norske Kyoto-forpliktelser. Hva hindrer Norge fra å møte resten av Kyoto-forpliktelsene gjennom kvotehandel og investeringer i utlandet, dersom dette gir bedre kost/nytte enn nasjonale tiltak?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tolker det som statsråden sier, slik at det ikke ligger noe mer formelt i Kyoto-avtalen som hindrer oss fra eventuelt å følge opp resten av våre forpliktelser gjennom tiltak i utlandet, det være seg kvotekjøp eller direkte investeringer, men at det er Regjeringens ønske om å framstå som en pådriver, som gjør at man gjerne ønsker å gjøre mer i Norge enn det man ellers ville ha trengt å gjøre. Når man ser på den politikken Regjeringen rent praktisk har ført så langt, at man skal gjennomføre rensing på Kårstø til en pris på 5 milliarder kr, med driftskostnader på 350 mill. kr i året, som blir et CO2-tiltak på minimum 700 kr pr. tonn, så må man jo stille spørsmål ved om det da ikke finnes mange andre og langt bedre måter å oppfylle Kyoto-forpliktelsene på enn å gjøre det på Kårstø. Hva slags kost–nytte-vurderinger ble det foretatt fra Regjeringens side før man vedtok at Kårstø skulle være det satsingsprosjektet som man skulle bruke mest penger på?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-01-10:
Takk for svaret. Det er jo litt rart å se at Regjeringen først beslutter at Kårstø skal være det store renseprosjektet man begynner å bevilge penger til, og deretter tar runden og inviterer til dialog og prøver å finne ut hvordan man skal gjøre dette, og hvordan man skal få ned kostnadene. Når det gjelder alternativ bruk av penger – altså hvis man først bestemmer seg for å bruke 5 milliarder kr, som Regjeringen åpenbart har gjort – finnes det sannsynligvis en rekke andre områder hvor man ville fått mye bedre miljø- og klimatiltak for den kostnaden enn på Kårstø. Det er nok å se på investeringsmuligheter i utlandet eller å bruke penger på å framskynde Mongstad og Tjeldbergodden. Statsråden nevner jo aldri Tjeldbergodden som et godt klimatiltak, men det foreligger jo der større ambisjoner enn dem Regjeringen har for Mongstad, og det er ingen som er uenig i det som skjer på Mongstad. Når man ser at selskapet Entro, som også har CO2-løsninger på en alternativ måte på andre områder, ikke engang får svar på sine henvendelser, verken til miljøvernministeren eller til de rød-grønne partiene, må man nesten spørre: Vil Regjeringen i hvert fall prøve å få til et møte med Entro for å høre hvilke løsninger de har på andre områder?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Representanten Solvik-Olsen tar opp flere spørsmål. Det Regjeringen sier i Soria Moria-erklæringen, er at vi skal ha en god kraftbalanse, og at vi skal ha akseptable energipriser. Men det er uvegerlig et faktum at vi i et år med normal nedbørsmengde er nettoimportør av energi. Det betyr at skal vi ha en nasjonal kraftoppdekning, må vi produsere mer kraft. Og ny kraft vil koste mer enn de nedbetalte kraftverkene som vi har fra før. Skal vi få ny kraft, kan det skje på to måter. Det kan skje gjennom den støtte som Regjeringen gir til fornybar energi, og det kan skje ved at energiprisene blir noe høyere. Dessverre er det også slik at hvis vi i framtiden skal basere oss på import, vil det bidra til å drive prisene opp, for energiprisene på det europeiske markedet er i all hovedsak høyere enn i Norge. Dermed er det, som jeg har sagt, all grunn til å tro at energiprisene blir høyere i framtiden enn det vi har vært vant med. Akkurat nå er situasjonen den at vi har noen av de laveste energiprisene i hele Europa på grunn av at magasinsituasjonen ser annerledes ut enn den gjorde i høst. Men det er ikke noe ønske fra energiministeren at vi skal ha høyest mulig energipriser. Vi skal ha akseptable strømpriser. Så til industrikraftregimet. Jeg har overhodet ikke lagt skjul på at dette både er og har vært et krevende arbeid. Det er gjort et stort arbeid i regi av flere departement i året som har gått. Når vi, som jeg også varslet Stortinget om før jul, bestemte oss for å bruke noe mer tid på dette spørsmålet, har det ikke minst sammenheng med det arbeidet som pågår i EU, og som uansett vil få konsekvenser for den måten som vi på norsk side kan innrette et framtidig industrikraftregime på. Det arbeidet i EU forventer vi skal være ferdig i løpet av første halvår, og vi tar sikte på å jobbe parallelt med et nasjonalt system fram mot avslutningen av EU-kommisjonens arbeid.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Det er gjort en grundig utredning fra Regjeringens side. Og det er ikke slik at vi venter på EU for nødvendigvis å se hva de gjør. Men i og med at EØS-avtalen er avgjørende for det handlingsrom vi har, vil det være fornuftig også å se på eventuelle endringer i EUs regime på dette området. Derfor venter vi. Men det betyr ikke at vi sitter stille og venter på hva som skjer i EU. Vi har en tett dialog med flere EU-land og med kommisjonen om disse tingene – det har vi hatt hele veien – og vi jobber også internt med et nasjonalt regime. Jeg tror det er all grunn til å understreke at jeg aldri har sagt at dette blir lett. Det er ingen tvil om at det er et krevende arbeid. Men det betyr ikke det samme som at Regjeringen ikke har vilje til å løse utfordringene for norsk industri. Og det er det som er det vesentlige her. Vi har brukt mye tid på dette spørsmålet, og vi kommer til å bruke mye tid på det framover for å legge til rette for at f.eks. også Hydro Karmøy skal kunne gjøre investeringer i et framtidsrettet industrianlegg på Karmøy.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Nei, det gjør vi overhodet ikke. Vi snakker om to ulike ting. Regjeringens arbeid med å etablere et industrikraftregime er godt i gang. Det har vi arbeidet med over mange måneder, faktisk i ett år. Arbeidet med sikte på å etablere et sånt regime videreføres. På hvilken måte det blir gjort, skal vi komme tilbake til. Forutsetningen for det arbeidet er at vi skal etablere langsiktige og stabile energipriser, slik at industrien har forutsigbarhet for investeringene. Det er noe helt annet enn det vi ser av markedspris på strømutvikling – den var svært høy i vinter, men vi har nå en strømpris som er blant Europas laveste. Det viser også den sårbarheten som er i et vannkraftsystem. Det var definitivt ingen som sa at dette kom til å bli enkelt. Men i motsetning til den forrige regjeringen har denne regjeringen en klar ambisjon om å etablere et slikt industrikraftregime. Det er også det utgangspunktet vi jobber ut fra.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Først må vi skjelne mellom ulike ting. Som jeg sa i mitt forrige svar: Vi har på den ene siden hatt en tett dialog med EU-kommisjonen og med flere av medlemslandene i EU som har en ganske omfattende industri, for å prøve å påvirke den retning som et slikt regime tar i EU, og på den andre siden har vi en uformell dialog med ESA. Når det i mitt svar sies at vi ikke har fremmet noen konkrete forslag for ESA, er det rett og slett begrunnet i at i det øyeblikk vi gjør det, er vi inne i en formell prosess der ESA skal ta stilling til ett forslag. Vi har valgt å ha uformelle diskusjoner der vi har drøftet ulike alternativer for å se hvilket handlingsrom vi har på de mest aktuelle alternativene som foreligger. Vi vil på bakgrunn av disse uformelle diskusjonene gå til ESA når vi har bestemt oss for hvilket konkret forslag vi går for, å få aksept for det. Det er den prosessen vi har lagt opp til i forhold til ESA. Så til argumentene overfor de enkelte medlemsland i EU. Den utfordringen industrien står overfor, er ikke særnorsk. Europeisk industri sliter i like stor grad som norsk industri med høye strømpriser. Så dette er også et aktuelt spørsmål i EU-land.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Det er en beskrivelse som jeg er helt uenig i. Den forrige regjering brukte fire år på ikke å gjøre noen verdens ting i forhold til industrikraft og varslet også at det ikke kom noe slikt industrikraftregime. Denne regjeringen har varslet at dette har vi en klar ambisjon om å få til. Vi har brukt ett år og gjort et grundig arbeid som er gjennomført både på tvers av flere departementer og opp mot ESA og EU-kommisjonen. Vi har varslet at det vil være fornuftig å bruke et halvt år mer på det arbeidet som nå skal gjøres, og industrien har også sagt at det er fornuftig å gjøre det. Det betyr ikke at vi har lagt det bort, og det betyr definitivt ikke et løftebrudd. Et og et halvt år er betydelig kortere tid enn fire år som den forrige regjeringen brukte. Så har aldri statsministeren sagt at renseanlegget skulle stå på plass i 2007. I Soria Moria-erklæringen står det at det er et mål for Regjeringen at renseanlegget på Kårstø skal stå ferdig innen 2009. Ifølge den rapporten som NVE har lagt fram, viser det seg å være svært vanskelig å få til. Vi tar sikte på bl.a. å ha et samrådsmøte i slutten av januar. Så skal Regjeringen ta stilling til videre håndtering av situasjonen på Kårstø. Men det betyr ikke at vi har lagt det bort, tvert imot.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Det jeg hele tiden har sagt, er at jeg tok sikte på at jeg før jul skulle ha på plass en skisse til et nytt regime. Etter også å ha hatt en tett dialog med industrien om dette har jeg kommet fram til at jeg vil bruke noe mer tid for å se på det arbeidet som nå foregår i EU. Industrien har også sluttet seg til at det vil være fornuftig. Det er flere som må gjøre et arbeid her, ikke bare EU-kommisjonen, men også flere av medlemslandene i EU. Jeg har aldri lagt skjul på at dette er et krevende arbeid, for EØS-avtalen setter rammer for hva som er mulig å gjøre innenfor et nasjonalt handlingsrom. Vi må uansett forholde oss til EØS-avtalen, for den legger rammer for den politikk som vi kan føre på dette området. Men det betyr ikke det samme som at det ikke er et handlingsrom, og det handlingsrommet har vi til hensikt å utnytte fullt ut.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Jeg takker representanten for å få anledning til å snakke om et av de spørsmålene som er vesentlige i forbindelse med denne fusjonen – nettopp bl.a. utviklingen på norsk sokkel framover. Det er ingen tvil om at konkurransen mellom Statoil og Hydro har vært blant de viktige drivkreftene for å utvikle ny teknologi på norsk sokkel. Nå kan man si at i en modningsfase som vi er i nå, hvor vi høster mer enn vi utvikler, hvor vi har de store behovene for utvikling av ny teknologi som vi hadde tilbake i tid, og konkurransen mellom de selskapene, så er forholdet på norsk sokkel litt annerledes. Det er mange nye selskap som har kommet inn – faktisk i overkant av 40 selskap som er kvalifisert for å delta på norsk sokkel. Det er et historisk høyt tall. Interessen for å delta på norsk sokkel er stor, større enn den har vært noensinne. Dette betyr at konkurranseforholdene er noe annerledes. Men ikke desto mindre: Denne nye aktøren blir helt klart dominerende på norsk sokkel. Derfor er dette et av de spørsmål som departementet nå bruker mye tid på å gå inn i i forbindelse med bl.a. den saken som skal framlegges for Stortinget om hvilken betydning dette vil ha for statens håndtering av ressursforvaltningen på norsk sokkel, Oljedirektoratets forhold til selskapene Gassco og Petoro og ikke minst departementets forhold. Det vil vi komme tilbake til. Det er for tidlig å gi et konkret svar på det, men det er absolutt blant de ting som opptar oss, og som er svært viktig i forhold til denne fusjonen.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Både Petoro og Oljedirektoratet sitter på betydelig kompetanse og vil være svært viktige premissleverandører for departementets vurderinger, og vil bli enda viktigere premissleverandører i framtiden. Ja, de internasjonale selskapene er mer enn velkommen på norsk sokkel, og det benytter jeg enhver anledning til å si. I veldig stor grad er de også aktive og deltar på norsk sokkel, og ikke minst er utviklingen i en del andre sentrale oljeprovinser avgjørende for at interessen på norsk sokkel er så stor som den er. Vi har stabile rammevilkår. Vi har en forutsigbar politikk på dette området som gjør at disse selskapene ser norsk sokkel som et godt sted å være. Til tross for at vi er i en situasjon hvor oljeproduksjonen avtar, er det fremdeles store ressurser og store muligheter på norsk sokkel, og det skal utnyttes i et samarbeid mellom norske selskaper og de internasjonale selskapene.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Svaret på det er ganske kort. De selskaper som kvalifiserer seg for å delta på norsk sokkel, og som tilfredsstiller de krav vi stiller for å delta på norsk sokkel, er velkommen til å delta på norsk sokkel. Det har helt fra starten vært norsk offisiell oljepolitikk. Det er også forsterket gjennom den utvidelse man har hatt de senere årene hvor mange nye mindre selskaper er kommet til. Dette er også gjort i et forsøk på å få til et større mangfold på norsk sokkel nettopp i en situasjon hvor vi har haleproduksjon og små felt. I går ble det f.eks. kjent at et av de feltene som for flere år siden ble nedstengt, nå blir åpnet på nytt av et av de mindre oljeselskapene som faktisk ser muligheter til å få enda mer ut av et felt som har vært nedstengt. Dette er også noe av utviklingen på norsk sokkel som Regjeringen ønsker velkommen, og som vi vil stimulere.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Jeg har vel delvis svart på det spørsmålet allerede. Nettopp den utviklingen vi ser i de mindre selskapene, som først og fremst interesserer seg for modne områder og for nettopp haleproduksjon og små satellittfelter, viser at vi har fått et større mangfold på sokkelen. Kompetanse på denne type produksjon bygges opp i de mindre selskapene. Det betyr selvfølgelig ikke at et nytt stort norsk oljeselskap skal ha mindre oppmerksomhet rettet mot behovet for å få mest mulig ut av de feltene som allerede er i produksjon. Det gjelder først og fremst de store feltene. Oljedirektoratet og Regjeringens ambisjon er at vi i perioden fram mot 2015 skal klare å modne fram nye 5 milliarder fat oljeekvivalenter. Det er et ganske ambisiøst mål, som det vil kreve en betydelig innsats for å nå. Utvinningsraten på hvert enkelt felt må økes. Her vil det nye selskapet måtte ta et ansvar – på samme måte som Hydro og Statoil har gjort det hittil.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Det er riktig at vi stilte mange sentrale spørsmål i forbindelse med Hydros og Statoils overtakelse av Saga. Historien har vist – etter de årene som har gått etter den tid – at både Statoil og Hydro, og for så vidt også norsk sokkel, har hatt en svært positiv utvikling i ettertid. Den kunnskap og den kompetanse som Saga hadde, og som ble brakt inn i de to andre selskapene, har utvilsomt vært positiv for – og har medvirket til – den utvikling vi har hatt. Så stiller Sponheim helt relevante spørsmål med hensyn til departementets befatning med denne type spørsmål og den betydning fusjonen vil få for norsk oljepolitikk. Som sagt: Dette er blant de spørsmål som vi nå utreder, og som vi vil presentere for Stortinget i en proposisjon som sannsynligvis vil bli lagt fram i mars. Den må i alle fall behandles av Stortinget før generalforsamlingen i disse to selskapene, slik at Regjeringen får fullmakt til å stemme i tråd med det som blir Stortingets vedtak. I den forbindelse vil man få anledning til å drøfte alle disse spørsmålene.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Først: Når det gjelder Bjølvefossen og Elkems situasjon, var det i månedene fra Elkem tok opp dette spørsmålet og fram til Elkems styre foretok en beslutning god kontakt mellom Elkem og mitt departement. Nok om det. Jeg tror jeg allerede har svart flere ganger på på hvilken måte jeg vil presentere dette for Stortinget. Det vil i mars bli lagt fram i form av en proposisjon, hvor disse forholdene blir gjennomgått. Og det er definitivt ikke slik at det bare er små selskaper på norsk sokkel – i tillegg til det nye fusjonerte selskapet. Det er store internasjonale selskaper som er representert på norsk sokkel, som i framtiden vil være representert på norsk sokkel, og som viser stor interesse for å delta på norsk sokkel. Det er en nødvendig blanding av store og små selskaper. Det er ingen tvil om at den nye situasjonen vil kreve mer av staten som ressursforvalter. Den vil kreve mer av Oljedirektoratet, av Petoro, av Olje- og energidepartementet – altså av myndighetene. Og det spørsmålet vil bli presentert for Stortinget i mars.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Jeg ber om forståelse for at det er vanskelig å gi et konkret og nøyaktig svar på hva som blir innholdet i den proposisjonen som skal legges fram for Stortinget. Det har gått veldig kort tid siden fusjonsplanene ble kjent, og i mellomtiden har vi hatt juleferie. Vi er nå i gang med å gjennomgå de spørsmålene som vi mener er relevante å presentere for Stortinget i proposisjonen som blir lagt fram i mars, som jeg allerede har sagt. Nettopp de forhold som representanten Høybråten tar opp – maktspredning, desentralisering, leverandørindustriens forhold, forholdet mellom myndigheter og selskapet og ikke minst myndighetenes arbeid med ressursforvaltning – vil være sentrale i den sammenheng. Vi vil også gå grundig igjennom fusjonsplanene og de planer som blir lagt fram i tiden framover, for også å vurdere disse internt i Regjeringen og som største eier i det nye selskapet. De forholdene som representanten har vært inne på, er det på mange måter relevant å vurdere i forbindelse med konsekvensene av denne fusjonen. Det jobbes det nå med fra Regjeringens side.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Som jeg sa: Å gi et konkret svar på nøyaktig hvor omfattende proposisjonen vil bli, med den korte tiden vi har til disposisjon fram til mars, ber jeg om forståelse for er litt vanskelig. Men det er helt klart at strategien og bakgrunnen for et så stort eierskap i dette selskapet er av de tingene som vil bli drøftet. For øvrig er det slik at det eierskapet som Regjeringen tar sikte på å etablere i det nye selskapet, er i tråd med det som lå til grunn bl.a. i forbindelse med delprivatiseringen av Statoil. Da ble det sagt fra Stortinget at man ønsket at staten skulle eie minst to tredjedeler i Statoil. Det er også i tråd med det Regjeringen har nedfelt i Soria Moria-erklæringen, nemlig at vi ønsker å ha et betydelig eierskap i denne typen selskap også i framtiden. Derfor ligger det også til grunn for det Regjeringen gjør.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Så vidt jeg har forstått, finnes det ikke noe annet begrep i aksjeloven enn «forretningsadresse». Det er det begrepet man forholder seg til. Når det gjelder alle forholdene som er knyttet til disse spørsmålene, har ikke Regjeringen tatt stilling til disse ennå. Det vil vi gjøre, og det vil som sagt bli presentert for Stortinget. Mitt og Regjeringens utgangspunkt er at vi skal ha en god geografisk spredning på aktivitet. Vi skal opprettholde sterke miljøer. Det har også selskapene lagt til grunn. Så får vi komme tilbake til – for det er altfor tidlig nå å konkludere – hvordan dette skal gjøres, og hva som bør være myndighetenes påvirkning inn mot den endelige fusjonsprosessen på dette området og eiernes holdning til dette. Det vil vi få rikelig anledning til å komme tilbake til. Og som sagt: Stortinget skal få seg forelagt alle forhold rundt dette og få rikelig anledning til å drøfte det på vårparten.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Svaret på det er at det var tilstrekkelig kontakt mellom Regjeringen og selskapene til å kunne ta stilling til de overordnede rammer rundt dette. Så er det selvfølgelig slik at vi vil trenge tid til å gå inn i mer detaljerte spørsmål framover. Det er også slik at det er grenser for hva den største eier kunne bli involvert i i den fasen som vi var inne i på et tidlig tidspunkt, og i forhold til kunnskaper som andre eiere ikke hadde. Det ville være umulig for Regjeringen å være involvert i absolutt alle spørsmål knyttet til fusjonsprosessen. Det vil vi først kunne være i det øyeblikket konseptet for fusjonen presenteres for samtlige aksjonærer. Da vil vi kunne ta endelig stilling til absolutt alle spørsmål, som f.eks. bytteforhold, som er ett av de vesentlige spørsmål som enhver eier må vurdere på et likt grunnlag.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Det er en helt klar ambisjon fra Regjeringen at vi skal bygge videre på å styrke de miljøene som er etablert. Vi har det absolutt sterkeste miljøet i denne sektoren i Stavanger, vi har et godt miljø i Bergen, og vi har et godt miljø i Oslo. Disse miljøene skal ivaretas, for dette er en fusjon som er vekstdrevet, det er ikke en fusjon hvor man skal ta ut gevinst i forhold til personellreduksjoner og den type ting. Det er stor etterspørsel etter kompetent arbeidskraft på dette området for tiden, og det vil være stor aktivitet i årene framover. Derfor vil det framover være nødvendig å ta med seg alle de dyktige menneskene man har i denne bransjen. Det vil bety at det må bygges på de miljøene vi har, at disse miljøene må videreutvikles. Det er Regjeringens ambisjon. Det er også selskapenes ambisjon.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
La meg først få si at jeg synes det er et positivt initiativ Venstre har tatt med hensyn til å oppfordre til et bredest mulig klimaforlik. Jeg er også enig i at det må bygge på en ambisiøs politikk, og det kan vel komme til å begrense hvor bredt et slikt forlik vil komme til å bli. Men det får vi eventuelt komme tilbake til. Det spørsmålet som nå stilles, er det miljøvernministeren som har det konstitusjonelle ansvaret for. Regjeringen arbeider med sektorvise planer, hvor det skal være forpliktende måltall også på ulike sektorer. Miljøvernministeren har det overordnede ansvaret for denne planen, hvor de ulike departementer – også mitt – er involvert. Derfor vil jeg ikke gi et konkret svar på hva et slikt måltall bør være. Men jeg er hjertens enig med representanten Kvassheim i at et av de aller, aller viktigste spørsmål som vi skal ta stilling til i tiden framover, er hvordan vi skal få redusert klimagassutslippene, spesielt i lys av de perspektiver som IEA har beskrevet når det gjelder økningen i energiforbruket i verden de neste årene, og de konsekvenser det vil få i forhold til bl.a. forventninger om en økning på over 50 pst. av klimagassutslipp. Det kan vi ikke leve med over tid. Derfor må også vi, som et rikt land og et oljeproduserende land, ta et betydelig ansvar for å bringe ned klimagassutslippene. Det er representanten Kvassheim og undertegnede hjertens enige om, og så får vi komme tilbake til de konkrete ting rund dette.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Svaret mitt innebærer ikke at ikke Regjeringen har til hensikt å sette et mål. Svaret mitt er at dette først og fremst er miljøvernministerens konstitusjonelle ansvar. Vi er inne i et arbeid med dette som vil bli presentert. Når det vil skje, skal jeg være forsiktig med å svare på, i og med at det er miljøvernministeren som har ansvar for dette, men det blir i alle fall i løpet av de nærmeste månedene. Dermed vil Norge også ha en ambisiøs politikk når det gjelder dette. Jeg er svært imøtekommende til Kvassheims invitasjon om å prøve å få til et bredest mulig forlik på dette området. Det er altså ikke et svar som innebærer at vi ikke skal ha en ambisiøs politikk, men at jeg har respekt for at det er en annen statsråd som har ansvar for dette området.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Regjeringen vil i slutten av januar invitere bredt til et samråd, hvor vi inviterer miljøorganisasjoner, industri, alle som er relevante og som har interesse av å komme med innspill i forhold til videre håndtering av anlegget på Kårstø. På bakgrunn av det samrådet vil vi ta stilling til videre prosess, og Stortinget vil få seg forelagt også dette på egnet måte på et eller annet tidspunkt, muligens i revidert, i forhold til den bevilgning som Stortinget allerede har vedtatt. Det betyr at vi vil gå inn i en drøfting på bakgrunn av det som nå er kommet fram i NVEs rapport. Målet er å få på plass en rensing på Kårstø på en raskest mulig og mest mulig rimelig og effektiv måte. Dette vil vi komme tilbake til på bakgrunn av den kunnskap vi nå har.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Jeg tror det bør være en felles ambisjon for oss alle sammen å få klimagassutslippene ned, og at vi bør ha konkrete måltall. Vi har også sagt at vi skal oppfylle våre Kyoto-forpliktelser. Det skal vi gjøre på ulike måter, også gjennom å ta en betydelig del av dette nasjonalt, i form av nasjonale reduksjoner. Vi er i gang med utarbeidelse av sektorvise, forpliktende planer. Dernest skal også Kyoto-mekanismen kunne brukes. Det er Regjeringens klare ambisjon å få ned klimagassutslippene. Det er helt nødvendig også på bakgrunn av den sterke økning av klimagassutslipp som vi kan forvente i årene framover, hvis veksten i energiforbruket blir slik som bl.a. IEA har forutsatt. Representanten spør hva jeg kan bekrefte om hva som vil komme til å være tilfellet i 2009. Det jeg kan bekrefte, er det som er Regjeringens ambisjon. Noe mer enn det kunne heller ikke tidligere miljøvernminister Børge Brende bekrefte. Det er mange faktorer som vil være avgjørende. Men vi vil legge til rette for en politikk som skal gi reduksjoner i CO2-utslippene.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Jeg tror representanten er innforstått med at når Regjeringen skal presentere de sektorvise handlingsplanene på dette området, vil også mitt område komme til å inngå i det. Der vil det gå fram hvilke tiltak som skal settes inn i forhold til petroleumssektoren, som er en av de store når det gjelder utslipp av klimagasser. Jeg tror petroleumssektoren står for ca. en tredjedel av klimagassutslippene. At norsk sokkel har en god statistikk – utslipp av klimagasser fra norsk sokkel er en tredjedel av det som er gjennomsnittet på verdensbasis – er ingen sovepute for Regjeringen. Vi skal videre, og vi skal også sørge for at norsk sokkel tar sin del av reduksjonene. Det er ingen grunn til å legge skjul på at det kommer til å bli utfordrende, for med modning av felt og stadig eldre felt vil klimagassutslipp pr. produsert enhet gjerne øke. Det er en utfordring som kan møtes på flere måter. Blant de aktuelle tiltakene er det å ta i bruk mer effektiv teknologi og å sette i verk ulike tiltak som elektrifisering og rensing av CO2 fra gasskraft som produserer kraft til sokkelen. Vi ser på flere tiltak, og dette vil vi komme tilbake til.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Skjerpede energikrav i teknisk forskrift er en viktig del av oppfølgingen av Regjeringens Soria Moria-erklæring. Forslag til nye tekniske forskrifter ble sendt på bred høring i juni 2006 med høringsfrist i midten av september 2006. Siktemålet var at nye krav skulle tre i kraft 1. januar 2007. Høringen gav mange og nyttige innspill fra et stort antall høringsinstanser, både bransjeaktører, organisasjoner og forskningsmiljøer. Disse innspillene er nøye vurdert og vil påvirke den endelige utformingen av ny teknisk forskrift. Kommunalministeren har vært opptatt av å få til en bred og inkluderende høringsprosess og har derfor invitert til to hørings- og informasjonsmøter, som begge samlet nærmere 100 deltakere. I høringsperioden har det også vært avholdt en rekke møter mellom politisk ledelse i Kommunal- og regionaldepartementet og representanter fra ulike interesseorganisasjoner. Etter høringsfristens utløp henvendte Norske Trevarefabrikkers Landsforbund, som er en interesseorganisasjon for vindusprodusentene, seg til Kommunal- og regionaldepartementet og bad om møte med politisk ledelse. Møtet ble avholdt i begynnelsen av desember 2006. På møtet ble det lagt fram opplysninger som det har vært nødvendig å gå nærmere inn i. Regjeringen ønsker ikke at nye regler skal få utilsiktede virkninger. Dette er bakgrunnen for at tidspunktet for ikrafttredelse av nye regler i teknisk forskrift er utsatt til 1. februar 2007. Regjeringen vil til slutt understreke at miljøutfordringene vi står overfor, gjør det ekstra viktig å gjennomføre gode energitiltak i bolig- og byggesektoren. Bygg har en lang levetid, og effekten av å satse på løsninger som gir lavere energibehov, bl.a. gode vinduer, er derfor betydelig. Både utbyggere og byggenæring står overfor utfordringer som krever at de strekker seg litt ekstra. Byggenæringen vil oppleve stadig større interesse fra forbrukere og utbyggere som ønsker lavenergibygg, både ut fra miljøhensyn og ut fra hensynet til gunstige driftskostnader over tid.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
Det er nok vanskelig for meg å være enig i at det bare er én produsent som har mulighet til å tilfredsstille de nye forskriftene. For det første blir de iverksatt først 1. februar, og for det andre er det ukjent for meg – og jeg vil tro også for representanten – hvilke muligheter de andre produsentene har for å tilpasse seg utformingen av de nye forskriftene. Derfor vil jeg heller ikke gå inn og svare konkret på dette spørsmålet, men bare på nytt gjenta at fristen er utsatt på grunn av at vi ikke ønsker at forskriftene skal få utilsiktede virkninger, og at kommunalministeren har hatt møte med organisasjonen for vindusprodusentene og har utsatt fristen nettopp for å kunne se på de innvendinger som er kommet fra dem.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-01-10:
For det første vil jeg understreke at det ikke bare er viktig for Regjeringen å «holde liv i» vindusprodusentene, som representanten formulerer seg – det er klart at det er viktig at vi skal ha gode vindusprodusenter i framtiden – men det er også viktig, som jeg sa i mitt første svar, at vindusprodusentene strekker seg for å kunne tilfredsstille de nye krav, og ikke minst for å kunne levere så gode vinduer som mulig, slik at vi kan få ned energiforbruket i hus. Det tror jeg også forbrukerne vil stille krav om i framtiden. Når vi stiller strenge krav til vinduene som produsentene må strekke seg etter, vil det nettopp være den typen vinduer som det vil være tilgang på også for oss som skal skifte vinduer i eksisterende hus. Altså vil det over tid gå i riktig retning, i retning av boliger som vil forbruke mindre energi. Det skal vi alle sammen være glade for. Kommunalministeren er altså nå inne i en prosess hvor hun ser på de innspill som er kommet fra bransjen sjøl, og har altså derfor utsatt fristen med én måned.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-01-10:
Det er litt pussig nå å høre at dagens olje- og energiminister skylder på EU. I valgkampen før siste stortingsvalg slo man kategorisk fast at EU ikke var noe problem i dette spørsmålet. De rød-grønne partiene teppebombet norske industrisamfunn med garantier – la oss slippe til, så kommer industrikraftprisen automatisk til å falle – om en industrikraftpakke som den forrige Stoltenberg-regjeringen sørget for å avvikle. Hva sier man egentlig nå til norske industrisamfunn, som man lovte det stikk motsatte? Man sier: Prisen kommer til å øke. Man vant altså valget med å utstede valgkampens største garanti. Da er mitt spørsmål: Tar olje- og energiministeren, på vegne av Regjeringen, nå selvkritikk på at man gikk ut og lovte norske industriarbeidere lavere strømpriser, når utviklingen har vist det stikk motsatte?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-10:
Regjeringspartiene har i lang tid lovet en rask avklaring på et nytt industrikraftregime. Statsråden sa til representanten Solvik-Olsen at de har vært i en tett dialog. Før jul svarte statsråden på et skriftlig spørsmål at konkrete forslag til ordninger så langt ikke har vært diskutert med ESA. Mitt inntrykk er at her er Regjeringen nokså defensiv, når en ikke har begynt å drøfte konkrete forslag. Det er lenge siden pølsefesten i oktober hvor man feiret Regjeringens 1-årsdag. Men mitt spørsmål og min utfordring til statsråden blir: Hvilken argumentasjon vil statsråden bruke overfor EU for å få på plass et industrikraftregime, og hvilke alliansepartnere ser han for seg for å få dette på plass innad i EU?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-10:
Det er bra at flere partier nå snakker om et klimaforlik. Kristelig Folkeparti tok til orde for dette før jul. I dag skriver vi 2007, og da regner jeg også med at debatten om hvorvidt det er menneskeskapte klimautfordringer vi står overfor, er en debatt vi legger bak oss, og at vi nå kan bruke tiden på å jobbe konkret. I debatten om forlik og om måltall har Regjeringen en svært viktig jobb å gjøre: Å forankre dette forliket og måltallet hos Gerd-Liv Valla. Men når vi snakker om dette forliket, synes Kristelig Folkeparti at det er helt naturlig at det går i en forlengelse av innstillingen fra Lavutslippsutvalget. Det var et konkret og grundig arbeid. Mitt spørsmål blir: Hva ønsker statsråden på sitt ansvarsfelt, olje og gass, å bidra med i forliksdebatten og i måltallsdebatten? Hva er ditt bidrag, statsråd?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-10:
«Regjeringen har sendt ut forslag til nye tekniske forskrifter til plan- og bygningsloven(TEK) (TEK) Hva vil konsekvensene av høringsforslaget være for norske trevareprodusenter, og hvordan vil statsråden balansere hensynet til norske leverandører og ønsket om redusert energibruk i nye bygg?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-10:
Jeg takker for svaret. Vi har mange gode vindusprodusenter rundt om i landet. Det er mye god næringsvirksomhet i lokalsamfunnene våre. Men er statsråden enig i at de kravene som ble sendt ut på høring, er det bare én vindusprodusent som vil klare å tilfredsstille? Og hva gjør det med en så stor bransje som vindusprodusentene er? Kristelig Folkeparti er enig i at det skal stilles krav, og jeg opplever også at bransjen stiller seg bak at det skal stilles energikrav. Samtidig opplever jeg at statsråden og kommunal- og regionalministeren er statsråder som vil finne løsninger som fungerer, fungerer for byggebransjen, fungerer for miljøet og også for vindusprodusentene. Det er hyggelig at man sier at disse nye forskriftene ikke skal ha utilsiktede virkninger. Men spørsmålet for bransjen og også for oss blir: Hva vil Regjeringen lande på om noen uker?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-10:
Jeg takker igjen for svaret. Det er nå slik at det er disse innspillene som har gjort at Regjeringen trenger lengre tid, da de krav som ble stilt, nesten ville ha vært umulig å oppfylle, særlig for vindusprodusentene. Jeg tror det er viktig for Regjeringen å holde liv i en så god næring som vindusprodusentene våre er. Men for å få en annen vinkling på dette spørsmålet: Eksisterende hus trenger også skifting av vinduer. Her sier Regjeringen ingenting i forhold til dette med å stille strengere krav med hensyn til energibruk. Når vi skifter vinduene i husene våre, må vi legge oss på samme nivå. Hvorfor tar ikke Regjeringen dette inn når denne tekniske forskriften er så viktig i oppfølgingen av Soria Moria-erklæringen, som statsråden startet sitt svar med?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-10:
Det er ingen tvil om at løftebrudd preger Regjeringens energipolitikk – det gjør det på det området som er tatt opp i dag. Regjeringspartiene lovte en rask avklaring, det var bare et spørsmål om vilje. Det skulle komme stabile, langsiktige og lave priser. Nå hører vi statsråden snakke om langsiktige og stabile priser – og «lave» er kuttet ut. La meg ta et annet eksempel på løftebrudd innenfor energipolitikken – ja et som kommer til å gå inn i læreboka om løftebrudd. I Stortingets møte 1. mars i fjor sa statsministeren: «Jeg gleder meg til å være den statsministeren i Norge som klipper snora til det første store, norske gasskraftverket, og det har jeg tenkt å gjøre rundt 2007. Da har vi ikke bare et gasskraftverk som står der, men vi har også et svært renseanlegg ved siden av som renser klimagassen CO2.» I nyttårstalen var dette erstattet med en visjon om å få på plass et renseanlegg om sju år. Forstår statsråden at det er stigende frustrasjon over at løftebruddene preger Regjeringens energipolitikk?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-10:
Den forrige regjering flyttet ut et stort antall direktorater fra Oslo til ulike andre byer i Norge. Tanken bak var å bygge kompetansemiljøer i ulike deler av landet. Senterpartiet lyktes ikke i å få en tilsvarende målsetting inn i Soria Moria-erklæringen. Derfor er det i alle fall viktig at en unngår å bygge ned miljøer som er etablert i ulike deler av landet. Mitt spørsmål til statsråden er om det er Regjeringens klare målsetting at den fusjonen som vi nå diskuterer, skal opprettholde et styrket miljø i ulike deler av landet for på den måten å bidra til maktspredning og kompetansestyrking i ulike deler av landet, og at en derfor vil at dette skal nedfelles klart i den strategien som legges fram for Stortinget. For øvrig er det slik at i aksjeloven står det «forretningskontor» og ikke «forretningsadresse».
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-10:
Klimaspørsmål har kommet på dagsordenen med tyngde. Det er veldig positivt. Vi vet at noe må gjøres, vi vet hva som må gjøres, og vi vet at prisen er overkommelig. Lavutslippsutvalget, som har jobbet i Norge, har vist vei og har på en realistisk måte gjort det klart hvordan vi kan redusere klimagassutslippene med to tredjedeler i Norge innen 2050. Venstre har tatt til orde for et bredt forlik om klimapolitikken. Vi snakker om et område hvor vi må ha et generasjonsperspektiv, og vi snakker om et område hvor det er viktig at politikken er bredt forankret, bl.a. fordi det skal tas tunge tak som vi som politikere må stå samlet bak. Statsråd Enoksen kvitterte i går ut ideen om et klimaforlik på en positiv måte, og det synes vi i Venstre er bra. Men dette må ikke være et minste felles multiplum, det må være et ambisiøst og forpliktende opplegg som gjør at vi kan nå de målene vi har i klimapolitikken. For å få det til må vi starte med noen måltall. Venstre ønsker at de måltallene skal være en reduksjon på 30 pst. i 2020 og to tredjedels reduksjon i 2050, slik Lavutslippsutvalget legger opp til. Mitt spørsmål til statsråden er om han er enig i at det bør settes slike måltall, at ambisjonsnivået bør være på nivå med det Venstre sier, og at en så – ut fra disse måltallene – lager den politikken som trengs på ulike områder for å komme i mål. Jeg var med under klimamøtet i Nairobi og opplevde at Tyskland sa de ville redusere med 40 pst. i 2020, England sa de ville redusere med 30 pst. i 2020, mens Norge var mye mer vag – faktisk var vi i ferd med å gi slipp på den lederrollen vi på mange måter har hatt internasjonalt i klimapolitikken. Det er det viktig å gjøre noe med, og en god start vil være at Regjeringen nå kommer med klare forpliktelser knyttet til måltall i 2020 og 2050.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-10:
Jeg registrerer at Tyskland er beredt til å ha et måltall for 2020, England er beredt til å ha et måltall for 2020, EU-kommisjonen legger fram et forpliktende opplegg med måltall i 2020 – mens Norge, som ifølge Soria Moria-erklæringen skal være et ledende land innenfor miljøområdet, ikke er beredt til å gjøre det. Men det viser bare at Soria Moria-erklæringen ikke var det gjennombruddet i miljøpolitikken som mange trodde. Det har vi også fått dokumentert tidligere i dag. Når det er viktig å sette et måltall for 2020, er det fordi Lavutslippsutvalget sier at det er mulig å nå målene. Det er ingen store problemer knyttet til kostnadene. Men det forutsetter én ting: At vi kommer tidlig i gang. Det betyr at en må sette seg mål, og så gå i gang med forpliktende handlingsplaner. Problemet i dag er at vi har mål, men vi har en utvikling som går i feil retning. Den utviklingen må vi stoppe og endre.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-01-10:
Jeg vil nok en gang vise til at olje- og energiministeren ved flere anledninger i fjor lovet et nytt industrikraftregime før nyttår, men ingenting har skjedd. Samtidig har statsministeren uttalt at det å få på plass en ny ordning med industrikraft til svært gunstige priser vil bli vanskelig på grunn av bl.a. EØS-avtalen. Hvorfor har statsråden vært en så stor optimist – når statsministeren har vært langt mer tvilende til det å få på plass et nytt industrikraftregime, i alle fall ifølge avisenes nyhetsbyrå. Ser man ulikt på dette innad i Regjeringen? Er statsråden enig i statsministerens vurdering om at det er en generell mangel på kraft som kanskje er hovedproblemet i Norge?
Erna Solberg (Høyre), 2007-01-10:
La meg få lov å begynne med å gjengjelde nyttårsønskene fra presidenten, siden det tidligere ikke har vært sagt av noen av representantene. Rett før jul fikk vi annonsert den største fusjonen og den største endringen av norsk oljepolitikk som har skjedd i Norge på mange tiår. I Norge har vi hatt tradisjon for å ønske å ha flere store selskaper som har kunnet konkurrere, kunnet drive hverandre og kunnet sørge for teknologiutvikling. Det har vært en vellykket politikk som har bidratt til at vi har ligget i front som land på kompetanse og kunnskap når det gjelder oljeutvinning på dype havområder. Det viser at vi har fått en historie med en stor utvikling av en industri ikke bare knyttet til selve oljeutvinningen, men også til leverandørindustrien og den teknologien som er knyttet til dette. I ettertid har den største diskusjonen knyttet til fusjonen dreid seg om hva babyen skal hete. Når den største endringen skjer i virkemidler og rammer rundt den viktigste og største inntektskilden til dette landet, blir altså det politiske miljøets viktigste diskusjon hva et nytt selskap eventuelt skal hete, og om det skal endre navn. Jeg vil derfor få lov til å benytte denne spontanspørretimen til å utfordre olje- og energiministeren til å komme med synspunkter på hva man skal gjøre nå. Hvilke endringer i norsk oljepolitikk skal vi nå gjennomføre for å sikre at ikke det som har vært mangfold og konkurrerende kompetanse, nå blir til ensretting og mindre konkurranse og dermed også mindre utvikling av ny teknologi og nye måter å jobbe på, og at ikke kostnadene ved en fusjon som er viktig for selskapene, blir at utvinningen og teknologiutviklingen for Norge på dette området blir skadelidende.
Erna Solberg (Høyre), 2007-01-10:
Det er faktisk mulig å ha den motsatte vurderingen, at nettopp i en modningsfase på norsk sokkel – for øvrig er jo Barentshavet og en del andre områder fortsatt ikke modne for nybrottsarbeid – er dette med teknologiutviklingen ekstremt viktig, for det er et spørsmål om hvor mye vi får ut av hvert felt. Og det er nettopp det som har vært strategien de siste årene, å sørge for ny teknologi for det. Så jeg vil advare mot å tenke slik at en modningsfase ikke stiller faktiske krav til nettopp teknologiutvikling, kompetanse og muligheter. Mitt spørsmål til statsråden er da: Vil man vurdere nå å legge opp til en strategi hvor f.eks. flere utenlandske selskaper inviteres inn i operatørselskap når man også overfor Statoil tenker seg bytteforhold som kan endre seg, nettopp for å ha flere med den tunge, store kompetansen inn på norsk sokkel for å ha flere dynamiske miljøer? For ett problem blir til og med at vi vil sitte med én stor kompetansebedrift som også vil være en stor premissleverandør for departementet og de synspunktene vi kommer til å få om hva som er mulig å gjøre.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-01-10:
Kunnskapsmiljøa i Statoil og i Hydro har vurdert ulike petroleumsfelt forskjellig. Dei har søkt konsesjon i ulike blokker. Dei har kjørt prosjekta veldig forskjellig. Og dei har utvikla ulik kompetanse. No er spørsmålet om desse to kulturane vil gjera kvarandre betre – om det nye selskapet maktar å verta summen av dei to selskapa sine sterke sider, eller om det motsette vil skje. Eit aktuelt omgrep i så måte er «haleproduksjon», dette å få siste rest ut av felt der det meste allereie er hausta. Dette er ein interessant og viktig funksjon. Tradisjonelt har dette spesielt vore interessant for mindre selskap. Mitt spørsmål til olje- og energiministeren vert derfor: Korleis vil fusjonen innverka på utviklinga av norsk spisskompetanse på slik haleproduksjon?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-01-10:
Statsråd Enoksen og jeg satt for mindre enn ti år siden sammen i en annen regjering da det tredje norske oljeselskapet ble overtatt av Statoil og Hydro. Jeg husker at vi den gangen stilte mange viktige spørsmål om maktspredning, om konsentrasjon av kompetansemiljøer, osv. Nå står vi overfor en situasjon hvor de samme spørsmålene kan stilles – med ti streker under. Disse spørsmålene er svært grunnleggende, fordi det som er industrielt riktig, kan vise seg å være politisk og demokratisk utfordrende – om vi kan si det slik. Ikke minst gjelder det spørsmålet om å kombinere et stort statlig eierskap med det å utøve statlig myndighet. Mitt første spørsmål gjelder det som det er nærliggende å se på, hvordan eierskapsoppgavene bør fordeles annerledes mellom departementene. Det er nærliggende å se at statsrådens eget departement nå vil få så viktige myndighetsoppgaver at det vil være rett å legge eierskapet til det nye selskapet i et annet departement. Det andre spørsmålet er: Hvordan vil Stortinget bli involvert i de politiske og demokratiske utfordringene for dette nye selskapet?