Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-04-30:
Vektlegging av barns beste i asyl- og innvandringspolitikken er omtalt som viktig av alle partier her i salen, men vi har i det siste året virkelig fått oppleve at enighet om ord ikke bestandig betyr enighet om politikk. Jeg er redd heller ikke dagens debatt vil gi oss de avklaringene som mange venter på. Vi vet ennå ikke hvordan avtalen som er inngått mellom regjeringen og samarbeidspartiene her på Stortinget, vil slå ut i praksis. Fra Senterpartiets side er vi likevel glade for avtalen som sikrer at lengeværende barn som ble uttransportert i strid med intensjonene i inngåtte avtaler, nå får prøvd sakene sine på nytt. Vi kan prinsipielt se det uheldige i at forskrifter gis tilbakevirkende kraft, men i denne saken er det både rett og rimelig. Parallelt med at Stortinget fikk informasjon om at det skulle skje en oppmyking i praksis for tvangsretur av lengeværende asylbarn, fikk vi oppleve at utsendingen av nettopp denne gruppen doblet seg i forhold til tidligere praksis. Det er all grunn til å reagere. Den som forholder seg til innstillingen i saken vi behandler, vil måtte forundre seg over at det ikke er flertall for noen av de forslagene som fremmes. SV og Senterpartiet er alene om å framsette konkrete forslag. Vedtaket Stortinget til slutt gjør, vil bli at representantforslaget vedlegges protokollen. Også komitébehandlingen har vært spesiell. Jeg har sjelden opplevd så mye utsettelser og så stor tilbakeholdenhet fra de ulike partiene med å fremme sine synspunkter. Vi kjenner årsaken til dette. Den er at etter at representantforslaget ble fremmet, kom det fortgang i drøftingene mellom regjeringspartiene og samarbeidspartiene om å komme fram til omforente løsninger som erstatter den svært kritikkverdige måten regjeringen har arbeidet på med justert politikk for lengeværende asylbarn. Samarbeidspartiene sier i en merknad: «Flertallet viser til at samarbeidsavtalen og asylavtalen har gitt gjennomslag i retning av en mer liberal og human behandling av lengeværende asylbarn.» De unnlater å fortelle at det er manglende oppfølging av disse avtalene som har skapt den åpenbare misnøyen det er til Justisdepartementet og deres oppfølging av det som skulle være omforent politikk. Representantforslaget fra SV fører ikke til flertall for en ny politikk, men det har åpenbart bidratt til å få fart på prosessen mot å få fram tilleggsavtalen til tilleggsavtalen til samarbeidsavtalen mellom regjeringen, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det skal forslagsstillerne ha stor ros for. Så vil jeg fortsatt undre meg over at avtalepraksis mellom regjeringen og deres samarbeidspartier her på Stortinget er så dårlig fundert at det er nødvendig med tilleggsavtaler til tidligere inngåtte tilleggsavtaler. Senterpartiet har fremmet to egne forslag til vedtak i saken. Vi ber regjeringen sikre at lengeværende asylbarn som er sendt ut etter 1. juli 2014 og fram til dags dato, får prøvd saken sin på ny etter nytt regelverk. Den 1. juli er valgt som grense fordi det var på det tidspunktet UDIs anbefalinger om praksisendring ble framsatt. Disse er først fulgt opp av regjeringen dette året. Det er ikke avgjørende, men likevel verdt å registrere at de fleste utsendelsene av lengeværende barn i 2014 skjedde i andre halvår. Jeg registrerer at Senterpartiet får følge av regjeringspartiene og samarbeidspartiene i kravet om ny vurdering for lengeværende barn utsendt etter 1. juli. Dette framkommer ikke av komitéinnstillingen, men av den nye avtalen. Jeg er glad for denne beslutningen, selv om jeg er i tvil om fireårsgrensen er en riktig avveining av hva som skal defineres. Tidligere har det vært brukt tre år, i ny forskrift fire og et halvt år. Realiteten er at tilknytningen til Norge ikke bare er avhengig av år. I vårt andre forslag anmodes Stortinget om at regjeringen innarbeider en bestemmelse i utlendingsforskriften om at det skal gjøres en oppdatert vurdering av forutsetningene for utsendelse av asylsøkere når effektueringen skjer i lang tid etter at vedtaket er fattet. Dette er en oppfølging av forslag vi fikk spilt inn i høringen, som er støttet av flere organisasjoner. SV har fremmet et tilsvarende forslag. I den åpne høringen viste NOAS til at vi i dag har bestemmelser i utlendingsforskriften om at det skal gjøres en ny vurdering, men det gjelder bare dem som blir utvist etter straffeloven, ikke dem det gjelder her. Behovet for en slik vurdering er selvsagt minst like stort i disse sakene. Det kan være nye opplysninger knyttet til livssituasjonen for dem som uttransporteres, eller nye forhold i opprinnelseslandet. Vi har vært gjennom et vanskelig år med altfor mye usikkerhet(presidenten klubber) (presidenten klubber)