Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Regjeringen har gjennomført en strukturell reform i politiet, de planlegger en reform i kriminalomsorgen, og det er satt ned en domstolkommisjon som skal vurdere en helt ny domstolstruktur. Reformene blir gjort hver for seg med fokus på struktur som passer med budsjett og ideologi. Dermed vil hele straffesakskjeden, inkludert den etterfølgende kriminalomsorgen, i realiteten bygges om uten at man først har sett på det samlede behovet. Dette planlegges uten at man har sett på politikraften som er igjen i distriktene i Norge, uten at man har sett på hvordan dette påvirker tilfanget av saker i domstolene, og uten at man sikrer at kriminalomsorgen er dimensjonert til å ta imot dem som blir dømt og gi dem den oppfølgingen de trenger for å kunne bli våre gode naboer etter endt straff. Endringene i én etat påvirker de andre, men likevel ønsker man ikke å se reformene i tilstrekkelig sammenheng eller utredet skikkelig i dybden. Gro Harlem Brundtland sa en gang: «Alt henger sammen med alt», og dette gjelder bestemt også i straffesakskjeden. Det blir spesielt alvorlig når reformer gjennomføres uten at de er fulgt opp med tilstrekkelige ressurser, noe som har fått store konsekvenser for det økonomiske handlingsrommet i politidistriktene og et tilstedeværende lokalt politi over hele landet. Kriminalomsorgen og domstolene har fått store utfordringer som følge av økonomiske kutt gjennom avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen. Domstoladministrasjonen har over flere år informert om den vanskelige økonomiske situasjonen de er i. Dels har ABE-kuttene som er gjennomført, ført til at stillinger som har blitt ledige, ikke har blitt bemannet opp, og dels har nødvendig modernisering av domstolene i form av økt bruk av ny teknologi, ikke blitt gjennomført. En alvorlig konsekvens av slik sparepolitikk overfor domstolene er lang saksbehandlingstid både i straffesaker og i sivile saker. Rettssikkerheten blir dermed ikke ivaretatt, og det er alvorlig. Norges institusjon for menneskerettigheter fremhevet i sin årsmelding for 2017 at lang saksbehandlingstid i domstolene er et betydelig problem. Problematikken ble videre fulgt opp i NIMs årsmelding for 2018, som understreker at kravet til uavhengige domstoler kan legge føringer for finansiering av domstolene, og hvordan systemet for dette bør innrettes. Det er dette en utredning, slik det foreslås i dette Dokument 8-forslaget, kan hjelpe oss å sikre samfunnet mot. Justisministeren ser ikke behov for at et slikt utvalg opprettes. Han mener det allerede foregår en prosess som vil gi god oversikt over sammenhengen mellom ressurssituasjonen og framtidig kompetansebehov i politiet, påtalemyndigheten, domstol og kriminalomsorg – prosesser som ingen utenfor regjeringspartiene og departementene vet noe om hvordan gjennomføres, eller hvilke faktorer som vil vektlegges spesielt. Arbeiderpartiet er tydelig på vi støtter forslaget som her er framsatt. Straffesakskjeden må ses i sammenheng, og et utvalg som virkelig ser på helheten, ikke bare deler den, vil ha stor verdi. Det er behov for en slik utredning både for å sikre oss mot at regjeringen ikke bare fokuserer på å spare penger som kan brukes til ideologiske skattekutt, og for rett og slett å sikre at landets innbyggere får den hjelpen, den tryggheten og den sikkerheten de har behov for og ikke minst fortjener.