Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
Vi har historisk erfaring for i dette hus å ha et bredt forlik når det gjelder viktige deler av skattepolitikken. Derfor har vi fra Kristelig Folkeparti fra første dag arbeidet for at det også skulle bli situasjonen når vi nå har hatt denne viktige meldingen til behandling. Vi er veldig glade for at det er et bredt flertall for viktige hovedlinjer i norsk skattepolitikk. Så er det ikke sånn at det å få et kompromiss er det aller viktigste. Det viktigste er selvfølgelig innholdet. Men når innholdet også gir betydelig forutsigbarhet for norsk næringsliv – og det betyr i realiteten forutsigbarhet for norske arbeidsplasser – er jeg veldig glad for at det er et bredt flertall som i dag, gjennom de 17 punktene som det er enighet om, står sammen om disse hovedlinjene. Vi er opptatt av fortsatt å ha et bredt grunnlag og at satsene også kan være tilsvarende lave. Hva er det så vi har fått til i fellesskap? Vi har fått til at utbytteskatten holdes om lag på dagens nivå, i tråd med det som var regjeringens forslag, når vi ser utbytteskatt og selskapsskatt i sammenheng. Det er en viktig forutsigbarhet for næringslivet. Vi får nå innført en form for skille mellom den kapitalen som ligger i bedriften, og som skaper arbeidsplasser, og den kapitalen som mer går til privat forbruk og investeringer, et skille ved såkalt arbeidende kapital. Så er vi uenige om prosenter og satser, men selve grunnlaget for å peke på at dette er en vesensforskjell i grunnlaget når det gjelder formuesskatt, er viktig, og vi fra Kristelig Folkeparti er veldig glade for at det er blitt gjennomslag for det. Så har flertallet, som også saksordføreren var inne på, bedt regjeringen se på situasjonen der selskap er i underskuddsposisjon, og der det framstår ekstra urimelig med en formuesskatt, og de har allerede varslet at de skal gjøre det, og det samme når det gjelder bedrifter som skal på børs. Det blir ikke bare enkelt å finne de rette rammene for dette, men det viser at Stortinget, uavhengig av det man prinsipielt mener om formuesskatten, ser at en i hvert fall har uheldige sider i enkelte tilfeller og tilfeller som har betydning for hvordan norsk næringsliv kan forholde seg til et skattesystem – et skattesystem som må være slik at det er lønnsomt å investere i arbeidsplasser. Alle disse punktene har jeg ikke på fem minutter tid til å gå igjennom, men avslutningsvis tror jeg nok at debattemaet framover i norsk skattepolitikk heller blir hvordan vi i fellesskap skal sikre at det som blir av økonomisk aktivitet i dette landet, også gir et skattegrunnlag i dette landet. Det går på hele den internasjonale skattesituasjonen, der vi ser at selskaper flytter både overskudd og avskrivninger og det man kan trekke fra etter som det passer, ut fra hva som gagner det enkelte selskap, i de ulike jurisdiksjoner man kan fungere i. Men til syvende og sist, hvis det ikke er et felles samarbeid om dette – at vi gjør det vi kan på nasjonalt nivå, og det vi i fellesskap kan få til internasjonalt – så er det fellesskapet som kommer til å tape. Derfor er den delen av skatteforliket som gir en rekke oppdrag til regjeringen, etter min mening noe av det aller viktigste når vi ser framover.