Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Svangerskaps- og barselomsorg er en viktig del av det helsefremmende og forebyggende arbeidet i kommunene, og regjeringen er opptatt av å styrke dette arbeidet. Men tilbudet til gravide og familiene deres avgjøres ikke av kapasiteten i jordmortilbudet alene. Tilbudet til vordende foreldre og barselfamilier må ses i en større sammenheng. I stortingsmeldingen om framtidens primærhelsetjeneste, som vi nylig har diskutert, er det et kjernepunkt at kommunene skal kunne løse oppgaven på en mer helhetlig måte. I dag er de kommunale helse- og omsorgstjenestetilbudene organisert som separate tjenester, ofte basert på enkelte yrkesgrupper. Denne siloorganiseringen reflekteres i språket, der vi snakker om legetjenester, fysioterapitjenester, helsesøstertjenester og jordmortjenester. Dette er ikke den beste måten å møte brukerens behov på. Det er behov for nye og fleksible arbeidsformer som bidrar til økt flerfaglig arbeid. De fleste kommunale jordmødrene arbeider i helsestasjons- og skolehelsetjenesten. Det er ønske om større flerfaglighet i denne tjenesten. Det vil være opp til kommunene, som kjenner innbyggerne best, å organisere dette arbeidet godt. Tjenesten er betydelig styrket de senere årene med totalt 455 mill. kr i 2014 og 2015 og forslag om ytterligere 200 mill. kr i 2016. Kommunene er på riktig vei, og de har gode muligheter til å knytte til seg flere jordmødre allerede i år dersom det er der skoen trykker. Helsestasjonen har ansvar for alle barn og deres foreldre fra før barnet er født og opp til skolealder, og den har stor oppslutning i befolkningen. Derfor er helsestasjonen et godt fundament å bygge videre på når det gjelder å fange opp sårbare brukere. For eksempel har alt helsepersonell i svangerskapsomsorgen ansvar for å spørre gravide om de er eller har vært utsatt for vold. Perioden svangerskap, fødsel og barsel- og nyfødtperiode er en sårbar periode i mange kvinners og mange familiers liv. Det er derfor viktig også med kompetanse innenfor psykososial forebygging. Men spesielt i mindre kommuner, der det ikke er pasientgrunnlag for å ansette fagfolk i alle ønskelige yrkesgrupper, vil det være viktig å finne nye arbeidsformer og å utnytte tilgjengelige ressurser på en god måte. Det vil en også være avhengig av i dag – man samarbeider ofte på tvers av kommunegrensene. Jordmorkompetanse er blant kjernekompetansen regjeringen har foreslått at vi lovfester. Jordmor har spesialkompetanse på hele perioden fra svangerskap, fødsel til barsel- og nyfødtperiode. Det er ingen tvil om at det er behov for denne kompetansen i kommunene, også som følge av at mor og barn skrives tidligere ut fra fødeinstitusjonen. Men tjenesten trenger ikke å være organisert på samme måte i alle kommuner. Gode systemer og rutiner for samhandling med spesialisthelsetjenesten er av stor betydning for å sikre brukerne gode og trygge tjenester. Helseregioner og kommuner har laget lokalt tilpassede planer for å sikre forsvarlige svangerskaps-, fødsels- og barselomsorgstjenester i regionene. Mange venter på et elektronisk helsekort for gravide. Elektronisk helsekort for gravide er en del av Nasjonal handlingsplan for e-helse 2014–2016, og vi jobber nå med Helsedirektoratet for å få fart på arbeidet. Også når det gjelder framtidig finansiering, må vi se tjenestene i sammenheng. Det meste av den forebyggende virksomheten er rammefinansiert. Samtidig har noen yrkesgrupper, bl.a. jordmødre, enkeltoppgaver innenfor forebygging som finansieres gjennom folketrygden. At noe er rammefinansiert og noe finansiert gjennom takstsystemet, kan påvirke tilbudet på ulike måter. Jeg kan forsikre om at vi vil se nærmere på dette etter behandlingen av stortingsmeldingen om primærhelsetjenesten, som vi ble ferdig med i dag. Jeg mener at retningen som skisseres i stortingsmeldingen, med større vekt på helhetlige tilnærminger og finansieringsordninger som støtter opp om dette, er en god vei å gå for å kunne yte gode og sikre tjenester til brukerne i framtiden.