trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-11-22:
Jeg var ikke kjent med hilsebrua, men jeg er i likhet med representanten Hareide glad for at den blir avviklet i forbindelse med dette prosjektet. Jeg er også glad for at Stortinget i dag gir en bred tilslutning til forslaget om en delvis bompengefinansiering for utbygging av flere ulike prosjekt på fv. 545 i Fitjar og Stord kommuner. Det går fram av komiteens innstilling at det er enighet om at prosjektene på fylkesveien er viktige, at det er en viktig oppgradering av veien, og som flere talere har pekt på, er fylkesveien den eneste omkjøringsveien for E39 på Stord. Komiteen viser også til at deler av veien er svingete og smal – og det er den jo – og det er et mål å gjøre veien tryggere både for den som skal kjøre på veien, og også for gående og syklende ved at en etablerer gang- og sykkelveier i prosjektet. Forslaget fra regjeringen om delvis bompengefinansiering blir også støttet av alle partiene bortsett fra Fremskrittspartiet. Som sagt, dette fører til at fylkesveien blir mer trafikksikker, lettere framkommelig og dermed også en mer brukbar omkjøringsvei for E39 i de tilfellene det er nødvendig, og jeg er veldig glad for at man kan utvide veldig smale delstrekninger til bredere vei. Samtidig synes jeg også det er veldig bra at det blir satset på gang- og sykkelveier og at fylkesveien dermed gjøres tryggere også for gående og syklende på strekningen. Opprustningen av strekningen er viktig for lokalbefolkningen, men den er også viktig etter hvert for det lokale næringsliv. Utbyggingen av vindmølleparken på Midtfjellet i Fitjar som startet opp nå i 2012, har aktualisert behovet for å ruste opp fv. 545. Jeg har registrert at Fremskrittspartiets medlemmer i komiteen mener at staten bør bidra med midler tilsvarende foreslått bidrag fra bompenger. Veien som nå blir opprustet, er jo en fylkeskommunal vei, og det er derfor Hordaland fylkeskommune som er ansvarlig veieier. Bompengesøknaden som får tilslutning i Stortinget, er utarbeidet av kommunene Fitjar og Stord samt Hordaland fylkeskommune. Jeg mener at Stortinget bør støtte den type lokale initiativ når det er snakk om fornuftige veiprosjekt, som i dette tilfellet. Derfor er jeg også glad for at hele komiteen inkludert Fremskrittspartiets medlemmer er enige om at det omtalte prosjekt bør gjennomføres som bompengeprosjekt. Jeg registrerer også at Fremskrittspartiet ønsker å omgjøre forvaltningsreformen og avvikle ordningen med fylkeskommunal veibygging. Det er en debatt som en fra regjeringens side ikke ser ønskverdig å ta opp nå. Vi må forholde oss til at Stortingets flertall ga en støtte til forvaltningsreformen i 2010, og at en nettopp ut fra det har overført fylkeskommunal vei til fylkeskommunene, og at det må mange måter også har vitalisert fylkeskommunenes arbeid med transportpolitikk og samferdsel.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-11-22:
Først ber jeg representantene om unnskyldning for at jeg er litt uvant med forholdene i Stortinget etter sju år borte. Jeg vil selvsagt gjerne svare på spørsmål fra representanten Hoksrud. For det første: Jeg er en del av en regjering med tre partier. Dersom Hoksruds parti en gang kommer i regjering, vil også han være del av en regjering med forskjellige partier med forskjellig holdning til EØS-avtalen. Jeg tror nok at risikoen er stor, også for Hoksruds del, for at han må forholde seg til at EØS er grunnlaget for det arbeidet han gjør. Så er det riktig at på noen områder innenfor transport har vi klart å få unntak fra, eller tilpasning av, EU-regelverket basert på særegne norske forhold. Jeg kunne nevnt flere eksempler på det, og det er jo bra at Hoksrud har merket seg dem. På dette området tror jeg det er vanskeligere, men jeg tror at det å innta en felles nordisk holdning til et framtidig kabotasjeregelverk der en i større grad kan ta hensyn til bl.a. sosiale forhold for sjåførene, er en viktig vei å gå.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-11-22:
På en rekke områder i en rekke departementer vil staten være både myndighet og regulator og samtidig være eier av statlig virksomhet. Det er ikke unormalt, og det er heller ikke isolert til Samferdselsdepartementet. Det skjer i svært mange departementer – i Olje- og energidepartementet og også i Næringsdepartementet. Jeg forventer at statlig virksomhet, i den grad de bruker internasjonale transportører og i den grad de benytter seg av den adgangen til kabotasje som finnes i den siste forordningen fra 2010, gjør det på en sånn måte at det er lovlig, og at det også innebærer at en har gode sosiale vilkår og lønns- og arbeidsvilkår for sjåførene. Jeg har sett at det har vært stilt spørsmål ved det, og det er selvsagt noe som en vil ta opp i eierdialogen med de selskapene. Men det er klart at hvis en skal overstyre selskapene på det, må det skje på vanlig måte, etter de prinsippene for eierstyring og selskapsledelse som Stortinget har vedtatt.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-11-22:
For å være konkret: Vi jobber altså for å få en felles nordisk holdning til et framtidig kabotasjeregelverk som kan kommuniseres til EU, og som i større grad kan ta hensyn til sosiale forskjeller og lønns- og arbeidsforhold for sjåførene. Vi jobber for at all kontrollvirksomhet skal være lik for norske og utenlandske transportører. Det gjelder teknisk tilstand på kjøretøy, det gjelder kjøre- og hviletid for sjåfører, og det gjelder også vinterutrustning av kjøretøyene. Vi jobber for en obligatorisk brikke for tunge kjøretøy sånn at også de skal være nødt til å betale bompenger på norske veier. Den forskriften er nå ute på høring fra Vegdirektoratet og vil ganske raskt kunne komme til behandling hos departementet og regjeringen – bare for å nevne noen av problemstillingene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-11-22:
La meg først få lov til å presisere at i NTP-en som legges fram til våren, vil Samferdselsdepartementet komme tilbake til Stortinget med en nærmere prioritering av jernbanesatsingen de nærmeste årene, og i den vurderingen vil også Ringeriksbanen ha sin plass. Den må da vurderes, avveies og prioriteres opp mot de andre prosjektene. Det vil for så vidt også gi Stortinget anledning til å gi føringer for videre arbeid når det gjelder konseptvalg og videre prioritering av en slik type prosjekter. Det er klart det er store behov i jernbanen i årene framover. Behovene på jernbanen er mer avhengig av statsbudsjettet enn det man kanskje ser hos Avinor, på lufthavnene eller på veg. Det tror jeg vi skal erkjenne. Derfor er det fristende å si at her må man prosjektfinansiere. Da jeg kom inn i regjeringen, tenkte jeg også at jeg skulle gå igjennom litt av det som var blitt sagt omkring alternativ finansiering og prosjektfinansiering. Jeg ser at det kan være noen gevinster å hente ved jernbaneutbygging når det gjelder prosjektfinansiering, men ikke fordi det finnes noen ekstra penger noe sted. Det gjør det ikke for denne regjeringen, det gjør det heller ikke for Høyre, det gjør det ikke for noen av oss som er opptatt av å holde seg til en handlingsregel, og ha en ansvarlig budsjettpolitikk. Men det finnes kanskje noen gevinster som man kan se nærmere på når det gjelder det faktum at jernbanen – i forhold til andre transportformer – er mer avhengig av å få sammenheng i utbyggingen for å få full nytte av utbyggingen. Jeg tror nok at Vestkorridoren fra Lysaker til Asker er et eksempel på det, fordi når du har brukt ti år på å bygge – fra 2001 til 2010 – er det klart at det er først når du er ferdig i 2010–2011, at du får den fulle nytten av den strekningen. Sånn er det nok mer for jernbanen enn for andre transportformer, og derfor er i alle fall spørsmålet om prosjektfinansiering eller prosjektorganisering interessant å vurdere. Men den som tror at det å organisere og finansiere prosjekt på noen annen måte enn ved budsjett, at det skulle bety at du slipper unna tøffe prioriteringer i Nasjonal transportplan, tar feil. Enhver som er opptatt av en ansvarlig budsjettpolitikk, må faktisk forholde seg til at forventningene er langt over det som er realistisk og gjennomførbart for enhver regjering, og at det blir tøffe prioriteringer, kanskje tøffere enn noen gang. Jeg skal fra denne talerstol ikke foregripe de prioriteringene, men jeg kan si at det at man ikke gjennomfører KS1, betyr ikke at Ringeriksbanen ikke blir vurdert i NTP. Den blir vurdert på lik linje med alle andre prosjekter, men den samlete prioriteringen kommer til å bli tøff og vanskelig fordi forventningene langt overstiger det som er realistisk og økonomisk mulig å gjennomføre.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-11-22:
Jeg vil også takke interpellanten for en interessant debatt. Jeg skjønner av innleggene at det er et stort engasjement for Ringeriksbanen. Det har jeg forståelse for. Jeg er også klar over at en fra en jernbanefaglig synsvinkel kan si at Ringeriksbanen er et mye bedre prosjekt enn mange andre jernbaneprosjekter fordi det forkorter reisetid så sterkt. Det er et viktig kriterium for et godt jernbaneprosjekt. Så har det vært en del argumentasjon knyttet til både Ringeriksbanen som sådan og jernbanesatsing som sådan. Jeg kjenner meg vel ikke helt igjen i Sorteviks litt mørke måte å tegne situasjonen på når det gjelder jernbaneinvesteringene. Det er mye å ta igjen når det gjelder jernbanen, men denne regjeringen har faktisk tredoblet investeringene, samtidig som vi har satset stort på drift og vedlikehold. Det er prosjekter for 20 mrd. kr som nå er satt i gang rundt Oslo-området. Og det er ikke småprosjekter, det er ganske store satsinger som er på gang. Vi holder framdriften på dem, fullt ut. Flere av innleggene illustrerer også ganske godt hvilke krevende prioriteringer vi kommer til å stå overfor, for prioriteringer må gjøres. Det kommer til å komme til oss alle i hop – alle partier i denne sal kommer til å være nødt til å smake på det å måtte prioritere mellom ulike prosjekter i ulike deler av landet. Halleraker nevnte en del av dem. Når det gjelder de samlede forventningene til hva som kan gjøres, er det ikke mulig å innfri alle. Det må gjøres noen prioriteringer. Den debatten vi har hatt nå, har jo vist og begrunnet på en god måte hvorfor en del ønsker å prioritere Ringeriksbanen. Jeg har lyst til å si at jernbanen er en viktig løsning når det gjelder byproblematikk, det er ikke noen tvil om det. Men dette gjelder ikke bare rundt Oslo. Det kommer til å bli en sterk vekst også rundt Stavanger, rundt Bergen og rundt Trondheim. Også i den sammenheng kommer jernbanen til å spille en viktig rolle – for ikke å snakke om at byproblematikk og transportspørsmål knyttet til by også kommer til å måtte løses i byer som ikke har tilgang til jernbane. Det er også en del av de overordnede prioriteringene i Nasjonal transportplan, som vi må komme tilbake til. Jeg har lyst til å understreke én ting. Det var ikke kvaliteten på KVU som var for dårlig, men muligheten til å få en god nok KS1 er begrenset av at en har tatt trasévalget. Da kan en ikke, faglig sett, sammenligne traseer på den måten en vanligvis gjør i en KS1-prosess. Her er det altså ikke ulike traseer å sammenligne. Jeg tror nok Hoksrud må ha misforstått, for Ringeriksbanen vil på vanlig måte bli vurdert og prioritert opp mot andre prosjekter i NTP 2014–2023. Det er ingenting som forsinker det aspektet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-11-22:
Det var hyggelig at statsråden ville svare på spørsmål. Jeg har bare lyst til å utfordre samferdselsministeren, for Freddy de Ruiter sier at regjeringen jobber med konkrete forslag. Da vil jeg gjerne vite fra samferdselsministeren: Hva er de konkrete forslagene regjeringen jobber med? Og jeg har lyst til å utfordre statsråden på en ting til. Som statsråd fra et parti som ikke ønsker EØS-avtalen, og helst ville meldt Norge mest mulig ut av den, er det et stort paradoks at man her kjemper EUs sak og ikke ser på muligheten for å få stoppet kabotasjekjøringen på samme måte som man har stoppet muligheten for å liberalisere for brev under 50 gram. Jeg synes jo dette er en viktigere sak enn brev under 50 gram.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-11-22:
Grunnen til at jeg ikke ba om det da, er at jeg ikke visste hvor mange andre partier som ville be om replikk. Men når det er ledig, vil jeg veldig gjerne utfordre statsråden videre. Hun svarte ikke på mitt spørsmål, så jeg skal bare stille ett spørsmål, og jeg håper statsråden kan være konkret: Hvilke konkrete tiltak jobber regjeringen med, som vil gjøre noe med dette og avhjelpe den situasjonen norsk transportbransje er i?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-11-22:
Representanten Langeland var opptatt av EØS-avtalen. Selvfølgelig er EØS-avtalen bra for Norge, men det finnes faktisk av og til ting som ikke er bra. Da er litt av utfordringen at vi har en regjering som veldig sjelden utfordrer. Den eneste gangen – i hvert fall så lenge jeg har sittet på Stortinget – hvor man virkelig har tort å utfordre, gjaldt brev under 50 gram. Jeg tror det er andre ting som er mye viktigere å utfordre, og hvor det er viktig å si at her ønsker vi faktisk å styre mer i Norge. At representanten Langeland velger å dra inn tidligere generalsekretær i Fremskrittspartiet, viser bare hvilket nivå han velger å legge seg på. Vi har vært opptatt av dette med kabotasjeproblematikken lenge før det var aktuelt at han skulle begynne å jobbe for Norges Lastebileier-Forbund. Dette er en viktig sak for både arbeidsgiverne og arbeidstakerne innenfor transportbransjen. Når representanten Langeland også var innom Spania, er det kanskje greit å ha med seg hvem som har styrt Spania. Det er vel stort sett sosialister som har hatt ansvaret for at mange flyplasser nå står tomme og at fly ikke flyr der. Det er for så vidt Spanias problem. Vi får sørge for å rydde opp i de utfordringene vi har i Norge i stedet. Jeg er veldig glad for at statsråden også sier at vi trenger nytt faktagrunnlag. Men jeg skjønner ikke at det skal være så vanskelig å få det på plass. Nå sier statsråden at det har kommet noen nye tall. Men bransjen er bekymret fordi de mener at det er grov underrapportering i statistikkene rundt dette med kabotasjekjøring i Norge, og at grunnlaget og tallmaterialet som vi får nå, er mangelfulle. Det ser man vel også litt på hvordan situasjonen er i bransjen. Jeg er glad for at statsråden kom med noen tiltak man skal jobbe med, men det meste var egentlig mye prat. Man skal prate med våre nordiske kolleger, og det er sikkert bra. Det eneste jeg registrerte at statsråden i hvert fall nå er tydelig på, er dette rundt bompenger og brikke og å få på plass den ordningen. Men det har denne regjeringen lovet i mange år nå, og det skulle vært på plass for lenge siden. Nå sier man at det er ute på høring, og man skal snart få vite når det skal ryddes opp. Bransjen har egentlig ikke tid til å vente. De har ønsket at dette skulle vært på plass for lenge siden og har tatt det opp mange ganger med diverse samferdselsministre fra Senterpartiet. De forventer at det kommer på plass – egentlig at det var på plass i går – og det har jeg stor forståelse for. Så håper jeg at det ikke bare fortsetter å være bred enighet om utfordringene, men lite konkret skjer. Vi har i hvert fall lagt fram et konkret forslag som kunne vært med og bidra positivt for en transportbransje som sliter veldig for tiden.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-22:
Det har vore eit veldig bra engasjement frå Framstegspartiet i denne saka over lang tid, inklusiv eit seminar her på Stortinget som eg deltok på. Det er bra at me får fram denne problemstillinga, for i motsetnad til samferdsleministeren og SV er Framstegspartiet for EØS-avtalen fordi dei meiner han er god. For SV er EØS-avtalen import av høgrepolitikk. Det er det me ser i denne saka òg. Det er nemleg denne konkurransen, som skal vera grenseoverskridande, som Framstegspartiet eigentleg ønskjer meir av òg i Noreg, som sjølvsagt vil føra til at nokon hamnar i skifteretten fordi dei skal konkurrera kvarandre i hel. Det er god framstegspartipolitikk. Denne gongen rammar det – eg hadde nær sagt – bl.a. Geir Mo og Lastebileigarforbundet, og tilsette som køyrer lastebil. Eg er heilt einig med Lastebileigarforbundet og lastebilsjåførane i at dette må me følgja nøye med på – og det gjer regjeringa. Eg meiner at truverdet til Framstegspartiet i denne saka er veldig lite. At ein støttar opp om sjåførane i denne saka, er bra – det gjer SV òg – men politikken til Framstegspartiet er nettopp å få meir konkurranse, privatisera, få meir på anbod. Då må nokon tapa – det er jo det som er framstegspartipolitikk – slik me fekk illustrert då me var i Spania, der alle transportbransjar skal ha same vilkår, og så er det mange tomme flyplassar fordi det ikkje er mogleg å skapa konkurranse på alle område. Når det gjeld dette med bompengar, er det sjølvsagt irriterande at ein ikkje har fått til eit system saman med EU for å sørgja for at alle betaler bompengar. Det vert det jobba med. Eg er einig med representanten Hoksrud i at dette må me få på plass. Problemet har vore at me må gjera dette i samarbeid med bl.a. Sverige og EU. Dermed kan me ikkje berre gjera det sjølve. På grunn av den EØS-avtalen som Bård Hoksrud synest er så god, har me ikkje den sjølvråderetten som me i utgangspunktet eigentleg skulle hatt. Det er bra at Framstegspartiet tek opp ei sak som eigentleg dreier seg bl.a. om arbeidstakaranes rettar og om sosial dumping. Eg håpar inderleg at det norske folk slepp å få ei Høgre–Framstegsparti-regjering, for då vil me verkeleg få sosial dumping på alle område i arbeidslivet i Noreg.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-22:
Som eg sa i mitt første innlegg: Eg vil rosa Framstegspartiet for å ha trykk på denne saka, for å halda seminar og leggja fram eit Dokument nr. 8-forslag, og for å ta opp ei problemstilling som er viktig både for lastebileigarar og for dei som køyrer. Det er fint. Men det eg prøver å få fram, er at det er noko holt med dette, for det er jo eigentleg fri konkurranse Framstegspartiet vil ha på alle område. Og kva betyr fri konkurranse? Jo, det betyr òg at lønna og pensjonen og sånne ting kjem under press. Skal ein få ned utgiftene, må ein jo gå laus på det. Det vil ein ikkje snakka om. Eitt eksempel er at Framstegspartiet i statsbudsjettet kuttar 1,5 mrd. kr i sjukelønn. Det fortel noko om kven me eigentleg har med å gjera. Engasjement for lastebil, lastebileigar og lastebilsjåfør er flott, men det er denne politikken det blir meir av i Noreg om Framstegspartiet nokon gong kjem i posisjon, og det må dei vera ærlege nok til å seia. Så vil me ikkje ha svenske tilstandar i Noreg. No høyrde me jo frå Gøteborg-politiet korleis kriminaliteten der utviklar seg på dette området. Han er ikkje komen til Noreg. Men som statsråden sa: Me følgjer nøye med på dette. Me har som sagt diskutert denne problemstillinga mange gonger i dei raud-grøne partia, og me kjem til å diskutera ho fleire gonger, men som statsråden seier: Me må ha meir fakta i Noreg om dette. Og me har førebels ikkje svenske tilstandar. I Sverige har ein jo ei høgredominert regjering, så då følgjer det mykje ekstra med det òg, vil eg tru. Går ein på bar i Oslo, treffer ein berre svenskar, så det må jo vera sysselsettingspolitikken til Reinfeldt som slår ut i Noreg. Der ser me eitt eksempel på kva politikk me har i vente. No skal me ikkje dra ut denne saka, men ei problemstilling som me òg vil måtta møta, er EUs 4. jernbanedirektiv, som bl.a. opnar for fri konkurranse på jernbanen. Det er jo framstegspartipolitikk, så det vil nok gleda Framstegspartiet. Men det vil òg føra til eit press på arbeidsfolks rettar og sannsynlegvis til sjuande og sist den sosiale dumpinga som ein frimarknadsliberalisme fører til. Det er bra at Framstegspartiet engasjerer seg, men holt når ein høyrer kva det eigentleg dreier seg om.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-22:
Langeland skal prøva og følgja det i sitt vidare arbeid, men han har hatt problem med det før.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-11-22:
All kabotasjekjøring i Norge er unntatt fra regelen og foregår i dag som dispensasjon. Det vi opplever i dag, er at staten gjennom statsråden er aktiv eier av flere store transportselskaper. Dette innebærer at staten er regulator, kontrollør og står for alle lovutforminger, samtidig som staten er operatør og eier, hvor statsråden er generalforsamling for selskapene. Er statsråden komfortabel med sin habilitet?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-11-22:
Det er en selsom opplevelse at en statsråd fra Senterpartiet er den varmeste forkjemperen for å beskytte EU-forordninger. Ikke minst når vi vet at med dagens regelverk vil transportbransjen i Norge få store utfordringer i framtiden. Det er et tankekors at samtlige organisasjoner på både arbeidsgiver- og arbeidstakersiden innen transport av gods – ikke bare i Norge, men i Norden – i fellesskap krever at samferdselsministrene i alle de nordiske landene griper inn og ber om midlertidig opphevelse av kabotasjereglene. Statsråden har helt rett i at Sverige, som EU-land, noe Norge for øvrig ikke er, ikke har gått inn for stans i utenlandske operatørers adgang til å drive kabotasje. Statsråden har også helt rett i at langt de fleste utenlandske aktører ikke utøver kriminalitet, men vi kan ikke tillate oss å bli handlingslammet når kriminalitet utøves, noe som dessverre er tilfelle. Norge har per dags dato ikke et like stort kriminalitetsproblem som Sverige hva angår organisert kriminalitet og smugling knyttet opp mot kabotasje, men spørsmålet blir om vi ønsker svenske tilstander eller ikke. Hvis vi ikke ønsker å lære av de dårlige erfaringene som våre naboer i øst har hatt, blir det nærmest som å ønske dette velkommen til Norge. Mye er viktig i denne saken, og vi mangler mye statistikk på området. Og selv om det jeg nå sier ikke har en direkte kobling til denne saken, er det faktisk slik at det hører med i det større bildet. Jeg har en ulykkesstatistikk for tyngre kjøretøy som for januar 2012 viser at av 257 hendelser med tyngre kjøretøy var det 138 med utenlandske kjøretøy involvert. I februar var det 199 hendelser, og av disse var utenlandske kjøretøy involvert i 83. I vintermånedene er utenlandske tyngre kjøretøy involvert i over 50 pst. av hendelser eller ulykker, samtidig som de står for ca. 20 pst. av godsfrakten. Utenlandske tyngre kjøretøy er overrepresentert. En av årsakene er manglende kontroll. Hørte jeg ordet «nullvisjon», eller hørte jeg helt feil?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-11-22:
Man skal vel tillate seg å takke for skryt, også fra en talerstol. Hyggelig var det i alle fall. Jeg tror det også i politikken er greit å være oppriktig og ærlig med det man tror på. Jeg tror på Ringeriksbanen som et fjerde ben i en intercitysatsing for Stor-Oslo. Jeg er helt overbevist om at det potensialet som ligger i å utvikle Ringerike som et nærområde for Stor-Oslo, vil gi betydelig gevinst for denne byen og hele Østlandet. Det er jo den store og spennende dimensjonen for Ringeriksbanen. Når det gjelder satsing på jernbane, tror jeg vi må dele noenlunde likt mellom oss hvordan vi har sett på jernbane oppigjennom. Jeg er helt enig med statsråden i at det i mange år var fokusert for lite på jernbane. Imidlertid har Høyre nå stemt for hvert eneste forslag som har kommet fra denne regjeringen, og vi har sett en dreining i det politiske landskapet i retning av også å satse mer på jernbane som den store personbefordreren i transportnettet i landet vårt. Vi har fått mange impulser fra andre steder i verden, og jeg tror det er et betydelig flertall. Det er hyggelig, for det er bærekraftig om vi også skulle få endringer i regjeringssituasjonen. Jeg registrerer at statsråden ikke svarer konkret på spørsmålet mitt om hvorvidt hun vil ha prosjektet med i sitt forslag til NTP. Men jeg forstår at hun har sans for prosjektet, så jeg får nøye meg med det i denne omgang, og kanskje strekker hun seg lenger etter å ha hørt de andre talerne. Men jeg vil gjerne få lov til å utfordre henne på ett område til. Jeg tror nemlig at både dette prosjektet og andre store prosjekter i intercitysatsingen må skje gjennom egne prosjektorganisasjoner, egne prosjektselskaper, og en prosjektfinansieringsmodell som gjør det uavhengig av de årlige budsjetter som vi behandler her – slik vi finansierte Gardermo-utbyggingen. Vi vil ha lært av hvordan vi kanskje delvis har feilet på store jernbaneprosjekter tidligere, med referanse til dobbeltsporet fra Asker og inn, hvor Jernbaneverket selv sier at de gjerne ville ha fått organisert seg annerledes og kunne ha spart 1,5–2 mrd. kr på det. Jeg tror kanskje det er et spørsmål det kunne vært spennende å få svar på fra en ny statsråd, for det kommer til å bli viktig i den NTP-en som vi skal vedta før Stortinget går fra hverandre til sommeren.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-11-22:
Takk for debatten. Jeg syns det var mange gode og kloke innlegg. Først gir dette meg anledning til å kommentere et sitat fra en avis som sier at jeg går inn for å halvere intercitysatsingen på Østlandet. Det har jeg aldri uttalt. Det jeg har sagt, er at vi må ha flere tanker i hodet samtidig. Innenfor det tiårsperspektivet som neste NTP skal omhandle, vil vi antakelig ha mer enn nok med å realisere det som Jernbaneverket og NSB definerer som det indre intercitytriangelet. De sier jo også – og det er interessant – at de får tilnærmet full uttelling for intercityideen ved å realisere det indre triangelet først. Det har også Høyre hele tiden sagt. Vi har sagt at vi vil satse på intercitytriangelet og jernbanestrekningene inn til de store byene først. Det sa vi også da vi gikk inn for å bygge høyhastighetstog i Norge: Vi må først bygge intercitystrekningene rundt Oslo. Dette er et ledd i akkurat det samme. Men vi har aldri sagt – og det er der misforståelsen ligger – at vi ikke skal gjøre noe annet. Ringeriksbanen, Kongsvingerbanen, Meråkerbanen, Trønderbanen – mange banestrekninger i Norge vil selvfølgelig ha aktualitet framover i den NTP-perioden som vi går inn i. Vi fra Høyres side skal bygge intercitytriangelet, la det være sagt. Men vi skal gjøre det på en måte som gjør det realistisk å bygge i alle fall det indre innenfor den perioden som vi nå går inn i. Det skal vi greie. Jeg hører statsråden er mer åpen med hensyn til organiseringen enn med hensyn til finansieringen, og det kan være greit nok. Jeg tror det er organiseringen som kanskje er det viktigste i denne sammenheng, at vi får et eget selskap, et eget mandat og med frihet til også å kunne ta i bruk nye låneformer. Kanskje kan vi også tenke oss – som vi har snakket om når det gjelder veisiden – en garantiordning, dvs. ordninger som var velkjente da vi bygde ut OSL, altså Gardermoen. La meg avslutte, før statsråden får sine avsluttende kommentarer, med nok en gang å utfordre henne på at både dette prosjektet og andre store prosjekter som vi forhåpentligvis skal samle oss om i behandlingen av NTP, trenger nye organisasjonsmodeller og – jeg vil legge til – nye finansieringsmodeller. Det har vi forventninger om at statsråden kommer med.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-13:
På vegne av Audun Lysbakken, Rannveig Kvifte Andresen, Hallgeir H. Langeland og meg selv har jeg gleden av å fremme et grunnlovsforslag om mer åpenhet om norsk krigsdeltakelse i utlandet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
På vegne av representantene Robert Eriksson, Laila Marie Reiertsen, Jan-Henrik Fredriksen, Arne Sortevik og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om å innføre en midlertidig opphevelse av kabotasjereglene innenfor veibasert godstransport.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Jeg har gleden av å fremme representantforslag på vegne av representantene Laila Marie Reiertsen, Vigdis Giltun og meg selv om å sikre bedre rettigheter til pleiepenger for pårørende med «alvorlig syke barn».
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-06-13:
På vegne av representantene Laila Dåvøy, Dagrun Eriksen, Hans Olav Syversen og meg selv har jeg den glede å legge fram representantforslag om styrking av familievernet.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Det er riktig at overføringene til kommunene har økt – de har økt kraftig under denne regjeringen. Det som kommunene har brukt pengene til, er nettopp å skape velferdstjenester. De har ansatt mennesker til å bemanne eldreomsorgen, bygge ut velferden, ha ansatte i barnehagene – la meg minne om det store barnehageløftet. Pengene har gått til det som de skal gå til, nemlig til å skape mer velferd. Det er også riktig at det har vært en høy aktivitetsvekst i kommunene, og det betyr at gjeldsbelastningen har økt. Samtidig vil jeg minne Hagesæter om høringen som vi var på, hvor kommunenes interesseorganisasjon faktisk sa at de var fornøyde med det opplegget som ligger i kommuneproposisjonen i år. Det betyr ikke at alle problemer i kommunene er løst, men det betyr at dette er en kraftig håndsrekning til dem.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Når det gjelder aktivitetsøkningen i kommunene, nevnte jeg i mitt forrige replikksvar at den har vært svært høy. Dette gjenspeiler seg også i gjeldsopptakingen. Vi vet at det renoveres rundt omkring, det bygges nytt, det bygges nye barnehager, og det er utrolig positivt. Samtidig tror jeg at alle og enhver, uansett hvilket parti man er med i, vil følge nøye med på gjeldsoppbyggingen i kommunene. Det er kommunenes eget ansvar ikke å ta opp mer gjeld enn de kan betjene. Det mest konkrete som kan hjelpe til med å begrense gjeldssituasjonen i kommunene, er faktisk det opplegget som ligger i kommuneproposisjonen, med økte overføringer. Dersom Høyres opplegg når det gjelder skatt, som jeg nevnte i mitt innlegg, hadde blitt innført, hadde det vært betydelig dårligere, og gjelden ville økt enda mer.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Vi har et lokaldemokrati i Norge, dvs. at hver kommune er ansvarlig for egen gjeld. Men høy aktivitet betyr også høy gjeld, og jeg mener at dette er et samvirke hvor kommunesektoren og regjeringen skal samhandle sammen. Jeg har faktisk et forslag til Kristelig Folkeparti om hvordan de kan hjelpe til: Kristelig Folkeparti har sluttet seg til en merknad fra Høyre om at skattefordelingen skal endres til at rike skattekommuner skal få beholde 50 pst. av sine inntekter. Dette vil ramme 90 pst. av kommunene. Hvis Kristelig Folkeparti går bort fra dette, vil de faktisk bidra til at kommunene har mer å rutte med, ikke mindre. Hvis det blir slik som beskrevet i merknadene som Kristelig Folkeparti har vært med på, bidrar dere til dårligere kommuneøkonomi i 90 pst. av kommunene. Det kan jeg vanskelig tenke meg at Kristelig Folkeparti er komfortabel med.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Høyre ønsker å fordele penger til norske kommuner på en annen måte enn regjeringspartiene ønsker. Når Høyre bruker begrep som at kommunene får beholde mer av egne skatteinntekter og beholde selskapsskatten, gir man inntrykk av at alle kommunene vil få høyere inntekter. Sånn er det naturligvis ikke. Høyre vil ta penger fra kommuner med lave skatteinntekter og gi til kommuner med høye skatteinntekter. Det berører svært mange kommuner. Det betyr kutt i velferd. Legg merke til at Høyres Helleland nå prøver å vri seg unna konsekvensen av egen politikk. Er ikke Høyre bekymret for at nesten ni av ti kommuner får mindre penger med Høyres inntektssystem? Eller vil Høyre påstå at partiets opplegg ikke vil omfordele inntektene til kommunene? Hvorfor gjør man det da?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Høyres Trond Helleland påstår at Høyre ikke svartmaler i sine merknader og i denne debatten. Jeg tillater meg å sitere fra merknadene til Høyre og Fremskrittspartiet: «Disse medlemmer mener at det påståtte økonomiske løftet for kommunesektoren ikke er reelt. Disse medlemmer påpeker at selv om aktivitetsnivået i kommunesektoren er blitt større, medfører ikke dette en forbedring av kommunenes muligheter til å levere bedre tjenester til sine innbyggere.» Er det mulig, selv for Høyre og Fremskrittspartiet, å påstå at tjenestene ikke er blitt bedre, og at aktivitetsøkning utløst av 59 mrd. kr ikke har gitt kommunene muligheter til å levere bedre tjenester til sine innbyggere? Jeg bare spør. Retorikk i politikk er viktig. Aksel Hagen påpekte dette på en både opplysende og morsom måte: Jern-Erna er blitt til Menneske-, ikke Milliarder-Erna. Jeg var ordfører under Erna Solberg som kommunalminister. Det var ikke preget av frihet, ei heller frihet fra underfinansierte overføringer, det kan jeg love. Men jeg har ved selvsyn sett her i Stortinget at Jern-Erna og Menneske-, ikke Milliarder-Erna er en og samme person. Retorikken er oppmyket, innholdet er det samme. Høyre har like mye penger i potten til kommunene som regjeringen. Allikevel vil dreiningen i retorikk gi kommunene forventninger om at det blir betydelig økning av midlene. Hvordan kan det unngås når Høyre presenterer frihet fra underfinansierte reformer? Er det mulig å oppfatte et sånt utsagn som omfordeling innen kommunal sektor, som det må bli når potten er like stor? Fremskrittspartiets stykkprisfinansiering er avskrevet. Det har vi hørt fra Trond Helleland. Det kommer ikke til å bli gjennomført – dere kan glemme det. Kristelig Folkeparti er med på en merknad sammen med Høyre og Fremskrittspartiet om å endre skattefordeling for det store flertallet av kommunene. Bekkevold har i replikkordskiftet sagt at Kristelig Folkeparti ikke mener at noen kommuner skal tape. Spørsmålet er da: Hvordan kan Kristelig Folkeparti redusere skatteutjevningen i et nullsumspill som dette er, og anta at ingen skal tape? Det er matematisk umulig. Jeg ser fram til svaret. Sigbjørn Johnsen sa ved framleggelsen av statsbudsjettet for 2012: «En villet utgift er avhengig av en villet inntekt.» Her presenteres en villet innskjerping for flertallet av norske kommuner. Hvordan man kan forklare det, blir interessant å få med seg.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
For å avslutte det Fremskrittspartiet ikke fikk sagt: Eksempelet med disse to kommunene viser hvor dårlig man vil komme ut når det gjelder skatteutjevningen. Jeg legger merke til at Høyre i debatten nå igjen prøver å vri seg unna konsekvensen av egen politikk med hensyn til utjevning av skatt mellom kommuner. De henviser til de forbehold KRD har tatt i beregningen når det gjelder forskjellen mellom regjeringens og Høyres skattefordeling. Det er riktig at det har vært mange endringer i det totale inntektssystemet de siste årene, og at det er vanskelig å sammenligne med forrige regjering. Men beregningene som er gjort, viser konsekvensene av den skatteutjevningen Høyre vil ha, og Høyre gjentar den i dagens innstilling i kommuneproposisjonen. Høyre har ved hver eneste korsvei der dette har blitt diskutert de siste årene, ment dette. Høyre ser nå konsekvensene av egen politikk, rygger tilbake og prøver å vri seg unna. Men politikken ligger altså fast, og har gjort det i flere år. Men det er ingen tvil om at dersom vi legger Høyres skatteutjevning til grunn, vil 88 pst. av norske kommuner tape. Det vil gi større forskjeller. Så sier Trond Helleland at de vil premiere kommuner som driver næringsutvikling, og legge til rette for arbeidsplasser. Jeg tror svært få vil mene at Arbeiderpartiet ikke er opptatt av arbeidsplasser og verdiskaping. Men hvis Høyres resonnement om at det er en sammenheng mellom dette og kommunenes skatteinntekter, er riktig, må jo det bety at Høyre mener at ni av ti kommuner ikke er opptatt av å legge til rette for bedrifter og arbeidsplasser. Jeg har ikke møtt noen lokalpolitiker som ikke er opptatt av arbeidsplasser og utvikling i sin kommune. Men poenget er at dette ikke er et spørsmål om næringsutvikling. Det er et spørsmål om hvorvidt vi skal akseptere store forskjeller i velferdstilbudet til innbyggerne i norske kommuner eller ikke. Høyre mener større forskjeller er helt greit, Arbeiderpartiet mener det ikke er greit. Det er den reelle politiske forskjellen. Arbeiderpartiet har et stolt næringspolitisk slagord: «Skape og dele.» Vi mistenker ikke Høyre for ikke å ville skape. Det tror jeg vi er like opptatt av, men de har ikke med resten av slagordet, nemlig «dele». De vil dele mindre.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Jeg vil gjerne si tusen takk for debatten og for klargjøring av ulike politiske ståsteder. Det er viktig, for kommunepolitikken berører absolutt alle innbyggere. Derfor blir dette feltet viktigere og viktigere jo nærmere valget vi kommer. Jeg synes at dynamikken i debatten har vært veldig bra, og, hvis jeg kan tillate meg å si det, jeg gleder meg allerede til debatten i forbindelse med neste kommuneproposisjon.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-13:
Forslaget vi nå skal behandle, er fremsatt av flere representanter fra Fremskrittspartiet, der de ber om incentiver for å få fortgang i arbeidet med en mer effektiv og robust kommunestruktur. Det de konkret ber om, er at småkommunetilskuddet fjernes og at kommuner som slår seg sammen, fullt ut engangskompenseres fra staten for tapet som oppstår på grunn av at basistilskudd og andre fordeler bortfaller. Det er uklart hvordan Fremskrittspartiet vil utforme denne engangskompensasjonen. Det er også uklart hvordan man «fullt ut» skal engangskompensere for tilskudd som kommunene i utgangspunktet har inn i evigheten, men dette vil sikkert Fremskrittspartiets representanter selv redegjøre for i sine innlegg. Det kan være grunn til å minne om at det allerede finnes ordninger som kompenserer kommuner for inntektsbortfall i forbindelse med kommunesammenslåing. Perioden som sammenslåtte kommuner kan motta inndelingstilskuddet, ble i forbindelse med behandlingen av kommuneproposisjonen for 2012 utvidet fra 10 til 15 år. Dermed vil sammenslåtte kommuner ha en relativt lang tidshorisont for å tilpasse seg et nytt inntektsnivå. Samtidig skal vi ikke underslå at dersom flere kommuner med eksempelvis småkommunetilskudd slår seg sammen, vil de på sikt få reduserte overføringer, noe som kan være et viktig argument dersom sammenslåing vurderes. Kommunene samarbeider stadig mer på tvers av kommunegrensene gjennom interkommunalt samarbeid i ulike former. Det er mange grunner til et slikt samarbeid. Jeg mener det er bra at kommuner, dersom de ser at de er for små eller har for dårlig kompetanse til å løse viktige oppgaver, ser seg om etter samarbeidspartnere i andre kommuner. Men dette har noen demokratiske aspekter ved seg som vi må være oppmerksomme på, og det er liten tvil om at det økonomisk er bedre å samarbeide enn å sammenslå. Kommuner som samarbeider på ulike måter, beholder sine tilskudd gjennom inntektssystemet, mens kommuner som slår seg sammen, over tid mister slike tilskudd. Fremskrittspartiets kommunalpolitiske talsperson, Gjermund Hagesæter, har tidligere sagt at han ønsker seg rundt 100 kommuner i Norge. Det betyr at 330 kommuner må bort fra dagens kart. Fremskrittspartiet vil få til dette med incentiver, men uten tvang. Hvis vi tenker oss at samtlige av de 157 kommunene som i 2013 mottar småkommunetilskudd, med Fremskrittspartiets system slår seg sammen med en annen kommune, så gjenstår det om lag 170 kommuner. Det hadde vært interessant om Hagesæter i sitt innlegg kunne si noe om hvilke andre incentiver Fremskrittspartiet ser for seg for å få disse kommunene til frivillig å slå seg sammen med andre. Det har fram til i dag vært enighet i Stortinget om at kommunesammenslåing må være frivillig. I dag bryter Høyre ut av denne enigheten og vil ha tvangssammenslåing av kommuner. De skriver i sine merknader til forslaget som vi nå behandler, at Stortinget må utarbeide et nytt kommunekart. De fleste av oss er enig i at det er behov for endringer i kommunestrukturen, men det er høyst tvilsomt om tegning av kommunekart i denne sal er den beste måten å gjøre det på.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Bodskapen frå Arbeidarpartiet er velkjend: Arbeidarpartiet og regjeringa står for auka overføringar til kommunane, og kommunane har fått mange milliardar meir til velferd dei siste åra. Arbeidarpartiet nemner likevel ikkje at vi blir fleire innbyggjarar i Noreg, at det blir dyrare å drifte kommunane og slike ting. Dei tilbakemeldingane vi får, viser at kommunane slit økonomisk. Vi ser òg av tala at det gjennomsnittlege driftsresultatet for Kommune-Noreg, som i 2009 og 2010 var på 3 pst., har gått ned til 2,5 pst. Talet på ROBEK-kommunar var i 2009 42, no har det talet stige til 52 – altså ti fleire ROBEK-kommunar. Mitt spørsmål blir då: Korleis har det seg at alle desse auka overføringane til kommunane fører til at driftsresultatet går ned, og talet på ROBEK-kommunar aukar?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Eg oppfattar ikkje at Framstegspartiet og Høgre står langt frå kvarandre. Eg synest at Framstegspartiet og Høgre har eit godt utgangspunkt for å bli einige og kunne danne regjering i lag. Men no veit òg representanten Magnusson at vi ikkje kan drive regjeringsforhandlingar her i samband med kommuneproposisjonen. Det trur eg heller ikkje ho ventar. Men Framstegspartiet har sitt utgangspunkt, Høgre har sitt utgangspunkt, og før 2005 hadde også dei tre partia som no dannar regjering, sine utgangspunkt, og så greidde ein i forhandlingar å bli einige. Eg opplever forskjellen, eller utgangspunktet vårt, som langt betre enn det var for dei tre raud-grøne regjeringspartia i 2005. Så dette trur eg representanten kan ta med ro. Dette skal vi få på plass på ein grei måte.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Det er slik at Framstegspartiet meiner at grunnleggjande velferdstenester i kommunane skal vere behovsstyrte, med statleg finansiering. Vi meiner at dei tenestene er så viktige at ein skal få dei leverte, uavhengig av om ein bur i ein rik eller i ein fattig kommune. Tidlegare var også barnehagane finansierte på den måten. Då fekk ein – etter eit mønster som Framstegspartiet ønskjer – pengar frå staten etter eit stykkprissystem. Viss ein hadde så og så mange barn i barnehagen i så og så mange timar, visste ein kor mykje ein fekk. Det gav fridom, det gav moglegheit til å planleggje. Så gjorde regjeringa det grepet at ein tok desse pengane ut, og ein skulle leggje dei inn i ramma som såkalla frie midlar. Men dette er jo ikkje frie midlar. Kommunane må framleis levere barnehagetenester på same måten som tidlegare, så eigentleg er dette berre ein leik med tal.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
No er det ikkje slik at den finansieringsmåten som vi foreslår, er ukjend. Eg nemnde barnehagar i stad. Ressurskrevjande tenester er også delvis finansierte på den måten. Ein analyserer eit behov, og så får ein finansiering frå staten ut frå det behovet ein har i den enkelte kommunen. Når det gjeld ressurskrevjande tenester, kan dette variere veldig frå kommune til kommune. Dermed får dei kommunane som har dei største utgiftene på det området, meir pengar enn dei kommunane som har mindre. Men uansett vil altså kommunen ha eit ansvar for at desse tenestene blir leverte, anten av kommunen eller av andre. Men det som ligg til grunn for dette – og der Framstegspartiet og SV sannsynligvis skil seg frå kvarandre – er at Framstegspartiet meiner at kommunane er til for innbyggjarane, og ikkje omvendt. Vi set innbyggjarane i sentrum, og vi vil sikre gode tenester til innbyggjarane. Det er det overordna målet.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
No er det vi har høyrt frå kommunalministeren her i dag, mye likt det vi har høyrt tidlegare. Det er ein kraftig realvekst til kommunane, auka overføringar. Ho unnlèt å fortelje at i den realveksten er det ikkje rekna inn at vi blir fleire i dette landet, at vi blir eldre i dette landet, og at kommunane også får nye oppgåver. Dei tilbakemeldingane vi får, og alle tal, viser at det går ikkje så bra i Kommune-Noreg trass i desse milliardane som kommunalministeren skryter av at kommunane har fått. Gjelda aukar til rekordnivå i Kommune-Noreg, og vedlikehaldsetterslepet veks år for år med mange milliardar kroner. Gjennomsnittleg driftsresultat var i 2009 og 2010 på 3 pst. Det har falle til 2,5 pst. Fleire kommunar er komne inn i ROBEK. Då er spørsmålet mitt: Korleis har det seg at alle desse milliardane fører til denne utviklinga i Kommune-Noreg?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Debatten nærmar seg no slutten, og eg skal ikkje kome med utsegner som på nokon måte forlengjer han. Men eg synest det har vore interessant å observere at det frå regjeringspartia har vore eit stort fokus på ei borgarleg regjering i 2013. Eg synest det er fornuftig av dei raud-grøne partia å bruke taletida si i debatten om kommuneproposisjonen for 2013 på å førebu seg på eit valnederlag neste år. Frå enkelte – f.eks. Ingalill Olsen – var det dels rørande bekymring for at Framstegspartiet ikkje skal få gjennomslag for finansieringssystemet sitt med behovsstyrt statleg finansiering av grunnleggjande tenester – eller stykkpris, som ho vel å kalle det. Her har Framstegspartiet og dei andre borgarlege partia eit ulikt utgangspunkt, men Framstegspartiet er ikkje bekymra for det, for dette trur vi at vi skal bli einige om. Så eg håpar at også representanten Ingalill Olsen kan senke skuldrene når det gjeld dette. Så blei det også sagt av Lise Christoffersen at det er eit sprik mellom dei borgarlege partia: Mens Høgre ikkje gir meir pengar til kommunane, er det fullstendig overbod frå Framstegspartiet. Vel, vi meiner at kommunane bør ha 1,5 mrd. kr meir. Det er andre, m.a. organisasjonar, som har teke til orde for liknande tal. I tillegg til dette har vi altså 2 mrd. kr som vi meiner skal gå til vegsektoren, der det er eit vedlikehaldsetterslep som veks med fleire milliardar frå år til år. Sjølv om Framstegspartiet hadde fått fleirtal for sitt budsjett – noko Lise Christoffersen definerer som eit fullstendig overbod – ville det betydd at også vedlikehaldsetterslepet med vårt opplegg ville ha vakse neste år, trass i at vi altså ønskjer meir pengar til kommunane. Statsråden nemnde også dette med småkommunetilskot. Eg kan ikkje sjå at småkommunetilskotet er tema i kommuneproposisjonen i det heile. Derimot har vi ei sak, nr. 2, som vi skal debattere etterpå, der småkommunetilskotet er sentralt. Då meiner eg vi får ta dette i den debatten, ikkje blande det inn i debatten om kommuneproposisjonen, der det ikkje har vore noko tema. Statsråden var også bekymra for at med inntektssystemet til ei borgarleg regjering ville Modalen få meir og Fedje mindre. Begge desse kommunane høyrer til i Nordhordland og – ja…
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Innlegget frå statsråden var ikkje på nokon måte overraskande. Bodskapen var at det ikkje er behov for færre kommunar, det er ikkje behov for kommunesamanslåing – trass i at vi har fleire kommunar i dag enn då formannskapslovane blei vedtekne for 175 år sidan. I nabolanda våre skjer det veldig mykje på kommunesamanslåingsfronten. Sverige reduserer talet på kommunar ganske markant. Danmark har redusert, dei har kome under 100. Finland er også på veg nedover og har ambisjon om å kome godt under 100 kommunar – 74 kommunar er vel det som er antyda. Då er mitt spørsmål: Kva er det som gjer at Noreg er annleis? Kva er det som gjer at Sverige, Danmark og Finland openbert har behov for færre kommunar, meir robuste kommunar, mens Noreg ikkje har det? Kan statsråden forklare kva som er forskjellen her?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2012-06-13:
Også våre naboland har busetjing over heile landet. Det skal ein sjølvsagt ha, sjølv om ein har kommunesamanslåing. Senterpartiet og statsråden prøver liksom å framstille det slik at viss ein har kommunesamanslåingar, får det òg noko å seie for busetjingsmønsteret. Det er sjølvsagt ikkje tilfellet. Tvert imot krev ein gode, robuste kommunar for at ein skal ha eit godt grunnlag for å bu ute i Distrikts-Noreg. Statsråden har tidlegare nemnt at det er veldig lite å spare økonomisk på at kommunar slår seg saman. Samtidig blir det òg nemnt at småkommunetilskotet er viktig for at kommunane skal få nok pengar til å tilby gode tenester til innbyggjarane. Småkommunetilskotet er eit eksempel på at store kommunar subsidierer små kommunar. Viss det ikkje er noko å spare på å slå seg saman, kvifor har vi då eit småkommunetilskot?