trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Eg er samd med representanten Reikvam i at det er ikkje alltid er lett med nyansar i denne verda. Det er som det står i Skrifta, at i dei siste tider skal det vere krig og rykte om krig. Det er ein tendens til at når ein skal seie ifrå om noko, seier ein så kraftig ifrå at det kanskje vert vel sterkt. Men samstundes er det alarmerande at det i dag står ein god del læreplassar ledige i fag der vi veit at vi sårt treng folk. Vi treng i fellesskap å få ei haldning hjå foreldra at det beste verdipapiret ein kan ha, er eit fagbrev. Det trur eg er viktig. Så til kva eg spesifikt vil gjere. Ja, eg vil gå inn og akseptere fleire særløp og fleire som kan gå direkte frå grunnkurs. Men eg tek det atterhaldet at det berre er i fag som opplagt er nesten utryddingstrua. Vi må ikkje kome dit at vi kjem i same situasjonen som vi var i, med over 100 grunnkurs, og så stikk motsett. Ein må halde fast på hovudstrukturen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg har følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Det vises til oppslag i Nordlys 28. februar 2000, der Eksportutvalget for Fisk understreker at språk og internasjonal erfaring er veldig viktig for fiskerinæringen. Man har i dag behov for å styrke denne delen av utdanningen slik at denne kompetansen blir tilgjengelig i Tromsø. Hva kan statsråden gjøre av endringer for å imøtekomme dette behovet?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var mye positivt i det, og spesielt at man vil nedsette en arbeidsgruppe og har i fokus det problemet som man står overfor. For det er riktig som statsråden sier, at det er et problem å rekruttere ungdom til fiskerinæringen og til utdannelse eksempelvis på Fiskerihøgskolen. Jeg tror et studietilbud som innebærer reising, språk og nær kontakt med det markedet som man skal betjene, det internasjonale markedet, er noe næringen har et stort behov for. Det er fra ulike hold vist til den betydningen som fiskerinæringen og oppdrettsnæringen kommer til å ha i fremtiden, og det er spådd at den vil utgjøre anslagsvis 240 milliarder kr i år 2030. Mitt spørsmål til statsråden blir derfor: Hva slags langsiktig strategi har statsråden med hensyn til utdanning slik at en får faglig ekspertise til å imøtekomme det som er behovet i næringen, og da tenker jeg også litt utover Tromsø by?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg har følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Fylkesmannen i Østfold vil reise 430 kilometer med strømgjerder til 10 mill. kroner for å holde ulvene unna Østfoldgårder med bufe. Hva synes statsråden om et så stort og alvorlig naturinngrep, der det settes opp kilometervis av barrierer med strøm?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg takker statsråden for svaret. Å gjerde rovdyr ute lar seg etter min mening ikke gjøre i praksis. Denne skepsisen deler også skogbrukssjefen i Rakkestad kommune, jeger- og fiskerforeningen og viltnemnda. Prosjektet vil mest sannsynlig føre til en rekke tragedier for annet vilt, nemlig hjort og elg, som er avhengig av sine faste trekkruter. Dersom tiltaket mot formodning skulle bli vellykket og man unngår konflikt mellom sau og ulv, vil ulven sannsynligvis trekke inn i andre områder med mer mat, dvs. mer sau. Vil da statsråden fortsette sin inngjerdingspolitikk i andre områder i norsk uberørt natur?
Laila Kaland (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Eg vil få stille følgjande spørsmål til samferdselsministeren: «Med ein manko på 28 mill. kroner til ferjedrift frå 1. mai 2000 står vi overfor ei rasering av ferjetilbodet i Møre og Romsdal. Grunnen for denne krisa er dei rekordhøge drivstoffprisane og den særskilde grunnavgifta på mineralolje på 19 øre literen. Ein reduksjon i ferjedrifta får alvorlege konsekvensar for brukarar, pendlarar, næringsliv og utkantkommunar. På kva måte vil statsråden medverke til at riksvegferjene kan få kompensert sine utgifter til drifta?»
Laila Kaland (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Eg vil takke statsråden for svaret. Eg synest svaret kunne ha vore litt meir konkret, for dette er ei hastesak. Passasjerane, industrien og turistnæringa er heilt avhengige av at ferjeavgangane er gode, og at prisane ikkje blir for høge. Det var politisk semje i Samferdselsdepartementet om at rutetilbodet i ferjedrifta skal vere på 1999-nivået og vidareførast i år 2000, som også samferdselsministeren no stadfesta. I dag manglar ferjereiarlaga inntil 200 mill. kr for å halde drifta uendra ved lag i år. Folk i distrikta er vane med å betale mykje for å ta ferje og i bompengar, men det går ei grense. I Sunnmørs- posten den 4. mars seier finansminister Restad at han vil fremje ei eiga krisepakke til Stortinget innan ein månad for å hindra rutekutta på ferjedrifta. Dette hastar det med. Eg har to spørsmål til samferdselsministeren. Spørsmål 1: Vil samferdselsministeren medverke i samarbeid med finansministeren til at dei fylka som blir råka av høge driftsutgifter, får kompensert sine utgifter? Spørsmål 2: Bør ferjedrifta synleggjerast betre i statsbudsjettet enn det som er tilfellet i dag, slik at riksvegferjene ikkje blir taparar i kampen om små midlar i høve til drifta?
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Statens vegvesen gjennomfører for tiden forhandlinger om rutetilbud i ferjesektoren. Forhandlingene er bare avsluttet i to mindre ferjefylker. Statens vegvesen opplyser at forhandlingene er vanskelige, og det er stor avstand mellom rederiene og de enkelte vegsjefer. Statens vegvesen har overfor departementet tatt opp budsjettsituasjonen for ferjedriften. Høy oljepris har gitt høyere drivstoffkostnader enn forutsatt i budsjettet. I tillegg kommer innføring av mineraloljeavgift på 19 øre pr. liter. I tillegg kommer moms. Disse forhold har bl.a. ført til en ugunstig kostnadsutvikling i ferjesektoren. Budsjettsituasjonen oppleves som svært stram. Jeg er også gjennom media kjent med at det fra mange av de store ferjerederiene langs kysten vurderes til dels store endringer i rutetilbudet, da det ikke har vært mulig å oppnå enighet i forhandlingene mellom vegkontor og rederier om å videreføre tilbudet fra 1999 innenfor disponible budsjettrammer. Departementet har til vurdering de innspill som er kommet fra Statens vegvesen. Jeg ser også at vi har kort tid til å vurdere den aktuelle situasjonen, da det vil være naturlig å innføre eventuelle ruteendringer i samband med innføring av ny rutetermin. Ny rutetermin innføres 1. mai for de fleste rederier. Jeg vil minne om at Samferdselsdepartementet i budsjettet for år 2000 foreslo at ferjetilbudet i 1999 i hovedsak videreføres i år 2000. I budsjettet presiseres likevel at tilbudet vil være avhengig av Vegvesenets forhandlinger med ferjeselskapene. Jeg er innstilt på at det som lå som målsetting i budsjettproposisjonen for 2000 om ferjetilbudet, skal stå ved lag. Jeg kan derfor ikke i dag si i detalj omfanget og i hvilken form det skal bli gitt kompensasjon for økte kostnader nevnt ovenfor. Men jeg vil om kort tid presentere en løsning for Regjeringen på de spørsmål som representanten Kaland stiller.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Dersom jeg skulle ha vært mer konkret i mitt første svar, ville svaret ha vært oppfattet som negativt. Grunnen til det er at vi har et nylig vedtatt budsjett å forholde oss til, både når det gjelder rammer, avgifter og prioriteringer. Jeg vil nok si at det svaret jeg gav, er mer positivt enn det er vanlig av en statsråd å gi så tidlig i et nytt år. Når det er sagt, forholder jeg meg til de tallene jeg har på bordet, de bevilgningene jeg har, og arbeider for å løse det på den måten jeg skisserte i mitt første svar. Så leser jeg også aviser, men kan ikke si at det kommer noen spesiell pakke, som jeg kjenner til, fra Finansdepartementet i denne saken. Hvis den kommer, vil den være velkommen, men i og med at dette gjelder samferdselssektoren, vil det være naturlig at en eventuell slik pakke fremmes av oss i fellesskap.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Departementet har de siste to vintrer rettet spesiell oppmerksomhet mot bruken av utenlandske vogntog her i landet. Statens vegvesen har innskjerpet kontrollen med dekk- og kjettingutrustningen på både norske og utenlandske vogntog. Ut fra forventede kjøreforhold på reiseruta kan det nå kreves medbrakt kjettinger selv om det ikke er glatt på kontrollstedet. Dette kan gjøres etter kontroll av fraktpapirer mv. som kan bestemme vogntogenes destinasjon. Ved hjelp av Vegvesenets egen vegmeldingstjeneste kan det så bestemmes hvilken dekk- og kjettingutrustning som er nødvendig for kjøreturen. Reaksjonsformene som kan brukes ved overtredelser, er enten gebyr, kjøreforbud og /eller anmeldelse. En blir også pålagt å skaffe kjettinger før en får kjøre videre. Gebyrets størrelse på 500 kr som det refereres til i spørsmålet fra representanten Faldet, er en alminnelig reaksjonsform ved ulovlig kjøring med piggdekk eller kjettinger. Ved kjøring med dekk som ikke holder minstekravene til mønsterdybde, er gebyret 750 kr pr. dekk. Det skal gis et gebyr for hvert dekk som har ulovlig mønsterdybde. Kjøring med sommerdekk på glatte vinterveger er imidlertid å regne som så graverende og trafikkfarlig at det normalt skal følges opp med kjøreforbud og straffeprosessuell forfølgning. Dette betyr i alminnelighet at politiet ilegger bøter. Gebyr skal ikke ilegges i slike tilfeller. Departementet vil påse at det blir reagert riktig ved kontroller av slike vogntog.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Jeg regner med at problemstillingen kan gjentas i flere fylker, riktignok til ulike tider av året, og i ulik grad kanskje også. Noen steder i landet er det vår når det ellers er vinter, slik at her kan man nok få bøter og gebyrer på ulike tidspunkter av året. Men det jeg er opptatt av, er å følge opp det som spørsmålsstilleren i aller høyeste grad berørte, nemlig at det blir reagert riktig ved kontroller av slike vogntog i fremtiden. Hvilken måte denne oppfølgingen skal skje på, vil jeg gjerne få komme tilbake til konkret. Jeg er opptatt av at håndteringen av norske og utenlandske transportører ikke skjer på ulike vilkår. Jeg er opptatt av at det ikke skjer vridning i konkurranseforhold, og bøtenivået skal iallfall ikke være det som frister noen til å spille på slike ting.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Oslofjordtunnelen blir utformet og utrustet etter gjeldende vegnormaler. Når det gjelder sikkerhetsutstyr, er omfanget sågar i overkant av hva normalene krever. Utstyret omfatter ikke TV-overvåking fordi dette i første rekke er et hjelpemiddel til å overvåke og styre trafikkavvikling i tunneler med langt høyere trafikk enn forventet i Oslofjordtunnelen. TV-overvåking anses ikke som spesielt godt egnet til å skaffe detaljerte opplysninger om hendelser ved brann, fordi TV-bildet raskt faller bort på grunn av røykfylt tunnel. Denne oppfatning underbygges av rapporter fra alvorlige tunnelbranner i utlandet. Jeg stiller også spørsmål om hvilken sikkerhet som oppnås ved at en person skulle ha ansvaret for kontroll av TV-bildet. Sikkerhetstiltakene i Oslofjordtunnelen kan betegnes som de beste i noen undersjøisk vegtunnel i Norge. Som følge av initiativ fra særlig brannvesenet vil disse likevel bli supplert med tiltak som vil bedre sikkerheten ytterligere. Jeg er kjent med at det pågår en positiv dialog med brannvesenet i de aktuelle kommuner om tilleggsinstallasjoner som på en enkel måte vil gi informasjon om hvilke kjøretøy som befinner seg inne i tunnelen, og om disse transporterer farlig gods. Dette utstyret vil også fastslå lufthastighet og trekkretning, og dermed røykens spredningshastighet. Med forbehold om at systemet fungerer etter hensikten, har brannvesenet meldt tilbake at de anser løsningen som et tilfredsstillende alternativ til TV-overvåking. Når det gjelder spørsmålet om bompengeselskapet kan gis anledning til å finansiere utstyr utover hva som er standard på riksveganlegg, har det vært tatt opp i spørretimen tidligere, og da viser jeg til spørsmål 20 som ble besvart den 3. februar 1999. En slik finansiering krever lokal tilslutning og må godkjennes av Stortinget.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Jeg er enig i at bompenger må kunne ses på på nytt igjen i forhold til det regelverk som tidligere er bestemt, og det ble forsøkt i Sørfold når det gjaldt tunnelutstyr og tunnelutrustning i fjor. Det gikk ikke, fordi man lokalt, i de enkelte kommuner, ikke gav sin tilslutning, og dermed ble den prosessen avvist. La meg bare si at jeg er meget opptatt av høy trafikksikkerhet også i tunnelene. Men spørsmålet er: Hvordan finner vi den beste løsningen? Og dermed har man kommet i den situasjon at man har sagt: TV-løsningen isolert er ikke en god nok løsning, man må finne andre måter å gjøre det på. Det er ikke antall ulykker i selve tunnelene som er de største i antall i Norge, men ulykker utenfor tunnelene og også på andre strekninger. Det hjelper ikke de som blir berørt, og som føler utrygghet. Men la meg kort si hvilke tiltak som er gjort i denne aktuelle tunnelen: en kombinasjon av trafikktelleutstyr, infrarøde kameraer for digitalstillbilder av alle kjøretøyer samt måleutstyr for lufthastighet og trekkretning, som det heter.(Presidenten klubber.) Ja, da får vi ta resten av opplysningene i en senere sak. (Presidenten klubber.)
Terje Johansen (Venstre), 2000-03-08:
«Vegdirektoratet har i brev 17. desember 1999 til Oslofjordtunnelen AS avslått å installere TV-overvåking. Bomselskapet gjøres oppmerksom på at selskapet ikke kan bruke bompengeinntekter til formålet. Vil statsråden se nærmere på kravet om økt sikkerhet, og eventuelt vurdere trafikantenes rett til selv å finansiere høyere grad av sikkerhet?»
Terje Johansen (Venstre), 2000-03-08:
Jeg takker for svaret, som jo er helt identisk med det brevet jeg viste til. Det faktum at denne tunnelen utstyres i overensstemmelse med Vegdirektoratets bestemmelser, har ikke vært egnet til å overbevise de som har vært involvert i dette fra redningssiden, og heller ikke meg. Det er nemlig slik at denne tunnelen, som er en av de lengste i verden, har en stigningsgrad på 7 pst., og den har bare to løp. Jeg er ikke så veldig opptatt av å få vite hvor mange biler av forskjellige slag som er der inne, men det enkle faktum at når folk kjører ned i en slik tunnel og får motorstopp, vil det kunne skape panikk og uforutsigbare situasjoner ved at det hoper seg opp der nede, 250 m under havets og Oslofjordens overflate – for ikke å si i bunnen av Oslofjorden. Dette ønsker redningsmannskapene å ha en annen løsning på, og jeg kan ikke forstå hvorfor vi ikke kan bruke bompenger til å betale de 12,5 millionene.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til sosialministeren: «Da Stortinget behandlet Handlingsplan for eldreomsorgen(1996-97) (1996-97) Mener statsråden at det er riktig å bygge slike boliger i Syden som en del av handlingsplanen?»
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Jeg takker statsråden for et svar som jeg for så vidt er godt fornøyd med, og understreker det også statsråden sier, nemlig at handlingsplanen ble vedtatt for å sikre et bedre tilbud til de eldste og mest pleietrengende. Det er vel min følelse i den sammenhengen at det kanskje ikke er de eldste eldre som er med på å planlegge tilbud i utlandet, men at det er godt funksjonsfriske, som ser for seg en frisk alderdom med mulighet til å reise til Syden. Eldresatsingen skulle jo gjøre det lettere å få et godt tilbud uavhengig av hvilken kommune man bor i. Den skulle komme de eldre konkret til gode. Mitt tilleggsspørsmål er: Kan vi risikere at enkelte kommuner for så vidt har eksklusive tilbud til sine eldre, mens det i andre kommuner blir vanskelig, selv om man er sterkt pleietrengende, å komme inn på sykehjemmet?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Jeg mener at det jeg i dag varsler, en egen strategiplan for dette feltet, nettopp skal sikre en slik helhet som representanten er ute etter. Samtidig er det slik at jeg som helseminister, som overtok høsten 1997 da dette utvalget nettopp var nedsatt, måtte forholde meg til den politiske virkelighet som var skapt ved at regjeringen Jagland faktisk valgte å gå den veien i oppfølgingen av Stortingets vedtak. Nå er det det som må være grunnlaget for min tilbakemelding til Stortinget. Stortinget vil i den forbindelse få anledning til å vurdere de ulike forslag som er kommet opp i hele denne prosessen. La meg så avslutningsvis minne om at det er ikke slik at mens man har utredet, så har man ikke gjort noe. Vi har satt i gang en forskningsstrategi når det gjelder benskjørhet, som er en utpreget kvinnesykdom, vi har satt i gang en rekke tiltaksplaner som har et kjønnsperspektiv, bl.a. psykiatriplanen og kreftplanen, og vi har også fra Helsetilsynet opprettet et eget fagråd.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Økningen i antall rapporterte uhell eller nestenuhell som er presentert i Produkt- og Elektrisitetstilsynets årsmelding 1999, skyldes bl.a. hendelser knyttet til å teste eller ta i bruk kompliserte anestesiapparater ved tre norske sykehus. Dette skjedde til tross for at man i ett av tilfellene hadde et velorganisert opplæringsprogram med «superbrukere» som ressurspersoner i forhold til å bruke nettopp dette utstyret. Uhellene eller nestenuhellene var i disse tilfeller relatert både til brukerfeil og til teknisk feil ved apparaturen. Rapporter fra sammenliknbare sykehus viser til dels store variasjoner. Det er ikke uten videre slik at sykehus med mange innsendte meldinger har særlig mange uhell eller nestenuhell. Det kan være at disse sykehusene er flinkere til å melde, og tar problemene mer alvorlig. Mye tyder på at det forekommer en relativt stor underrapportering, også i forhold til hendelser hvor medisinsk-teknisk utstyr er involvert. Uhell eller nestenuhell i forbindelse med bruk av medisinsk-teknisk utstyr skyldes feil/ mangler ved selve utstyret og/eller brukerfeil. Representanten Alvheim reiser spørsmål om den sistnevnte årsaken. Sykehuseier har ansvar for å stille nødvendige midler til rådighet for en forsvarlig drift av sykehusene. Det er sykehusledelsen som har ansvaret for at komplisert medisinsk-teknisk utstyr brukes på en forsvarlig måte. Det innebærer at det ved avgjørelser om innkjøp av avansert medisinsk-teknisk utstyr må tas hensyn til at det helsepersonell som skal bruke utstyret, blir opplært og har den nødvendige kompetanse. Det økende antall meldinger knyttet til bruk av medisinsk-teknisk utstyr, gir grunn til økt oppmerksomhet rundt dette. Når årsaken til svikt ved bruk av slikt utstyr er knyttet til brukerfeil, kan dette være et uttrykk for manglende kompetanse eller opplæring. Det er vedtatt en femårig plan for å bedre utstyrssituasjonen i norske sykehus, der det påpekes at dyrt utstyr og større investeringer som har direkte relasjon til pasientbehandling, bør prioriteres. Planen er fulgt opp i de årlige budsjetter. For at helsepersonell skal kunne betjene det kompliserte medisinsk-tekniske utstyret som tas i bruk, må sykehusene organisere en kontinuerlig opplæring i bruk av utstyret. Det må vurderes om det er behov for bedre tilgang på teknologisk kompetanse. Slik vil man kunne bidra til å sikre forsvarlig bruk av det mest kompliserte utstyret som anskaffes. Statens helsetilsyn har ansvar for gjennomføring av Nasjonal strategi for kvalitet i helsetjenesten. Sykehusenes kvalitetsutvalg er opprettet i tråd med denne planen. Helsetilsynet skal i 2000 gjennomføre tilsyn med sykehusenes kvalitetsutvalg, som har ansvar for å melde hendelser til Helsetilsynet. Jeg anser at dette gir tilsynsmyndigheten en mulighet til å følge opp også det spørsmål som representanten Alvheim reiser.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Da utstyrsplanen ble utformet, ble det ved landets sykehus og hos sykehuseierne foretatt en bred kartlegging av behovet for fornyelse av gammelt medisinsk-teknisk utstyr. Den behovsvurderingen og de finansieringsplanene som da forelå, ble lagt til grunn for utstyrsplanen, og i forbindelse med disse finansieringsplanene ble det gitt et ekstra statlig tilskudd tilsvarende det som trengtes for å fylle behovet i løpet av fem år. Stortinget gav enstemmig sin tilslutning til utstyrsplanen, og den gjennomføres nå hvert år i tråd med Stortingets vedtak. De informasjoner jeg har, er at gjennomføringen av planen går helt etter den oppskrift som var forutsatt, og jeg har ikke indikasjoner på at det er grunn til å endre på det opplegget som Stortinget har vedtatt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Mandag 28. februar d.å. besluttet Barne- og familieetaten i Oslo kommune å foreta en midlertidig stengning og inntaksstopp ved en døgnavdeling ved Senter for barne- og ungdomspsykiatri. Straks jeg ble kjent med beslutningen, bad jeg fylkeslegen i Oslo om å undersøke hvorvidt de utskrevne pasientene får en forsvarlig oppfølging og behandling. Departementet kontaktet også Oslo kommune og Statens helsetilsyn for å få opplysninger om den oppståtte situasjonen ved Senter for barne- og ungdomspsykiatri. Sosial- og helsedepartementet har fått opplyst fra Oslo kommune at den midlertidige stengningen av en avdeling ved SBU skyldes en vanskelig personalsituasjon i tilknytning til behandlingen av en spesielt krevende pasient. Flere sykmeldinger kom i tillegg til noen allerede ubesatte stillinger, slik at man ikke fant det forsvarlig å opprettholde døgnplassene. Ifølge Statens helsetilsyn var situasjonen ved avdelingen helt spesiell da den ble midlertidig stengt. Det foreligger ikke planer om å nedlegge avdelingen eller behandlingstilbudet til ungdom med spiseforstyrrelser. Ifølge opplysninger Sosial- og helsedepartementet har innhentet hos Statens helsetilsyn, vil avdelingen bli åpnet igjen i løpet av et par uker eller så snart det er praktisk mulig å dekke avdelingens behov for døgnbemanning. Stengningen av avdelingen er ikke gunstig for pasientene, men Sosial- og helsedepartementet har fått bekreftet fra fylkeslegen i Oslo og Statens helsetilsyn at alle pasientene som var innlagt ved avdelingen, får forsvarlig behandling andre steder. La meg avslutningsvis kort nevne at Regjeringen nylig har vedtatt en strategi- og handlingsplan for å forebygge spiseproblemer og bedre tilbudet til mennesker som lider av spiseforstyrrelser. Denne planen vektlegger bl.a. betydningen av å styrke tilbudet til mennesker med spiseforstyrrelser innenfor rammen av det ordinære helsetjenestetilbudet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
I forhold til den rene tilsynsoppgaven forutsetter jeg at Helsetilsynet her, som på andre områder, følger opp kravene til forsvarlighet i behandlingstilbudet. Når det gjelder satsingen på psykisk helse, og innenfor det feltet satsingen på spiseforstyrrelser og tilbud til mennesker med spiseforstyrrelser, har vi opprettet egne stillinger hos alle fylkeslegene, som overfor kommunene og fylkeskommunene skal følge opp både at man har planer, og at man gjennomfører planene med de øremerkede midler som opptrappingsplanen for psykisk helse stiller til rådighet. Jeg mener at sentrale myndigheter på dette punktet faktisk har gitt fylkeslegene helt spesielle ressurser for nettopp å følge opp at vi på dette området nå får den opptrappingen som vi burde hatt for mange år siden.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Det ligger i det svaret jeg allerede har gitt, at spørsmålet om finansieringsordningene for denne type – skal vi kalle det – halvannenlinjetjeneste i høyeste grad står på dagsordenen. Stortinget vil få anledning til å drøfte det først i forbindelse med akuttmeldingen. Det ligger også i det initiativet jeg har tatt til opprettelse av det utvalget som jeg nevnte, at jeg er sterkt opptatt av at vi har systemer som er egnet til å fange opp de desentraliserende tendenser i medisinen, det som gjør at behandling kan foregå på et lavere nivå enn det man kanskje tradisjonelt har forutsatt. I dag har vi systemer som i stor grad stenger for den type dynamikk, og de stengslene er jeg opptatt av å identifisere gjennom dette utvalgsarbeidet. Når det gjelder konkrete finansieringsmodeller, vil jeg få komme tilbake til det i den varslede meldingen, men jeg kan nevne at det om kort tid skal være et møte med representanter for Alta kommune og Finnmark fylkeskommune om dette.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Som det går fram av Budsjett-innst. S. nr. 11 for 1999-2000, foreslo sosialkomiteens flertall at bidragssatsen for opptreningsinstitusjoner Gruppe 1 skulle være 631 kr og for Gruppe 2 496 kr. Jeg antar at opptreningsinstitusjonene er kjent med dette. Departementet har meddelt Rikstrygdeverket Stortingets vedtak for oppfølging. Etter det jeg kjenner til, er melding til trygdekontorene nå under utsending. Bidragssatsen er gjeldende fra 1. januar 2000. Selv om det kan ta noe tid fra Stortinget har fattet vedtak til trygdekontorene har fått melding fra Rikstrygdeverket om endring i bidragssatsene, vil satsene gjelde fra den tid Stortinget har bestemt. Oppgjørskontorene vil sørge for at riktig bidragssats for 2000 utbetales. Opptreningsinstitusjonene er som kjent i hovedsak private institusjoner, og departementet godkjenner ikke budsjettene for disse. Departementet har følgelig heller ikke oversikt over egenandeler ved den enkelte institusjon til enhver tid. Jeg forutsetter imidlertid, som Stortinget gjorde, at denne økningen bidrar til at egenandelene ikke økes.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2000-03-08:
Det sentrale må jo være at satsene iverksettes fra den dato Stortinget har bestemt, og det blir gjort. Departementet påla Rikstrygdeverket dette i et brev av 27. januar i år. Det er så en teknisk prosess med å formidle denne informasjonen ut til landets trygdekontorer. Men det at det tar noe tid, påvirker overhodet ikke det oppgjøret opptreningsinstitusjonene får. Det får de, som Stortinget har bestemt, med virkning fra 1. januar 2000, og det bør alle parter være fornøyd med.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helseminister: «Antall innmeldte uhell ved bruk av medisinsk-teknisk utstyr i sykehus er fordoblet fra 1998 til 1999, og hertil kommer at det er en betydelig underrapportering av slike uhell. Det medisinsk-tekniske utstyret brukes fortrinnsvis av leger og sykepleiere. Mener statsråden at denne personalkategorien har tilstrekkelig teknisk kompetanse til å betjene det stadig mer kompliserte medisinsk-tekniske utstyret som anskaffes i våre sykehus?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg takker helseministeren for svaret. Jeg mener at det er minst to forhold som kan være grunnen til at vi har et økende antall uhell med medisinsk-teknisk utstyr. For det første: Opplæringen av dem som skal bruke utstyret, er for dårlig. For det andre: Mange sykehus har i dag et medisinsk-teknisk utstyr som både er 20 og 30 år gammelt, og som for lengst burde vært renovert. Er den opptrappingsplanen og tilskuddsordningen som nå er etablert for anskaffelse av medisinsk-teknisk utstyr i norske sykehus, tilstrekkelig til at man kan få renovert det gamle utstyret innenfor en forsvarlig tidsramme?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helseministeren: «I forbindelse med budsjettbehandlinga for 2000 vedtok Stortinget å øke bevilgningen til opptreningsinstitusjonene med 20 mill. kroner utover det som var foreslått fra Regjeringen. Dette ble gjort for å øke kurpengesatsen, slik at økninger i egenandelene skulle unngås. Ifølge de opplysninger jeg har fått, er nye kurpengesatser ennå ikke innført. Hva er årsaken til at Stortingets vedtak ikke er iverksatt?»
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er glad for å høre at dette nå er i gang, for opptreningsinstitusjonene sliter for å få endene til å møtes. Det er noe man er kjent med. En del av denne påplussingen ble jo finansiert ved å øke egenandelene for ortopediske pasienter fra 100 kr til 125 kr pr. døgn. Jeg har merket meg at denne økningen for lengst er iverksatt fra departementets side, mens den delen av vedtaket som begrenser de høyeste egenandelene, fortsatt ikke er iverksatt. Jeg er derfor glad for å høre det statsråden sier, men jeg har i tillegg lyst til å spørre: Hva er grunnen til at innkreving og utbetaling ikke kan skje mer parallelt enn det som nå er tilfellet?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til olje- og energiministeren: «Bergensklinikken samarbeider med Latvia for å få bukt med dei store alkoholproblema som finst blant ungdom. Til dette arbeidet får dei støtte frå Utanriksdepartementet. Statoil sel alkohol på lovleg vis frå sine bensinstasjonar. Dersom Statoil sluttar å selja alkohol, vil tilgangen på alkohol bli redusert. Vil statsråden ta initiativ ovafor Statoil for å få slutt på alkoholsalet?»
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Først vil eg seia at eg synest det er trist at ikkje Statoil kan vera litt meir aktiv i forhold til dei store problema som er i Latvia når det gjeld ungdom og rusmisbruk. Eg forstår sjølvsagt veldig godt at statsråden ikkje kan instruera Statoil, for Statoil må jo gjera det som dei meiner er riktig. Men eg vil utfordra statsråden til endå ein gong å ta kontakt med styret i Statoil, for det er, som statsråden seier, styret som må handtera alle spørsmål òg i forhold til kva som er etisk forsvarleg – eg skal ikkje seia moralsk forsvarleg, men dei har iallfall eit ansvar, føler eg, for å gjera det. Eg vil spørja statsråden om ho vil ta kontakt med styret i Statoil når det gjeld denne saka.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
Eg vil stilla følgjande spørsmål til miljøvernministeren: «Askøy kommune har pålagt NRK å riva dei rustne l50 meter høge radiomastene på Erdal snarast. Naboane som bur i bustadfeltet, fryktar at dei rustne konstruksjonane kan falla ned og føra til store skadar på menneske og bustader. NRK vil gjerne riva mastene, men har fått avslag av di Riksantikvaren har varsla freding. Kva kan statsråden gjera for at rivingsvedtaket til Askøy kan gjennomførast før det skjer ei ulukke?»
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2000-03-08:
For meg er det tryggleiken som er viktig for folk som bur der, at dei ikkje skal føla at dei lever så utrygt som dei har gjort til no fordi desse 150 meter store mastene rustnar. Det er litt av ein situasjon som kan oppstå dersom dei dett ned. Eg har sjølvsagt full forståing for at statsråden ikkje kan gripa inn i ein prosess som går på freding. Men det statsråden seier ho vil gjera, ber eg inderleg om at ho gjer snarast, og at ho deretter tar kontakt med Riksantikvaren slik at ein kan få på plass desse tinga og ikkje sit og ventar på kvarandre, for påstanden her er jo at Riksantikvaren har vore med og trenert saka i mange år og ikkje fått ho fram. Det må vi ikkje sitja og sjå på skjer. Men når ein skal freda noko slikt – eg skal ikkje ta stilling til fredingsspørsmålet – er det ikkje nokon realisme i vurderingane av kva som bør fredast? Her er det ein kostnad på 30 mill. kr som skal til for å freda desse mastene. Bør ein ikkje begynna å vurdera kva det er som er viktig å freda, før ein står bombastisk på at her skal det fredast og ikkje takast omsyn til kva situasjonen er både for folk og for NRK?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-08:
Statoil driver bensinstasjoner med et bredt vareassortement i mange land. Vareassortementet avhenger av en forretningsmessig vurdering og av de lover og regler som ligger til grunn i de land Statoil har virksomhet. Blant annet ved bensinstasjonene i Latvia selger Statoil alkoholholdige varer. På grunn av stor oppmerksomhet har departementet bedt Statoil om å få en nærmere redegjørelse om salg av alkohol fra selskapets bensinstasjoner i Latvia. Statoil skriver i sin redegjørelse at det ikke er statsmonopol på omsetning av alkohol i Latvia, og dette medfører at alkohol omsettes gjennom en rekke ulike kanaler. Blant annet omsettes alkohol i dagligvareforretninger og også på bensinstasjoner. Statoil er av den oppfatning at selskapets salg representerer noe av det mer kontrollerte på dette området. Prisnivået er forholdsvis høyt i forhold til andre utsalg av alkohol. Som statsråd legger jeg til grunn at det er Statoils styre og administrasjon som har ansvar for å innrette selskapets forretningsmessige virksomhet slik at den er i samsvar med Statoils etiske retningslinjer. Regjeringen må forholde seg til at Statoil driver sin internasjonale virksomhet i henhold til de lover og regler som gjelder i de enkelte land der selskapet er etablert. Jet finner derfor ikke grunnlag for å ta noe ytterligere initiativ overfor Statoil i denne saken.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-08:
Jeg har som sagt bedt om en redegjørelse fra Statoil omkring dette spørsmålet. Det er etter min mening Statoils eget ansvar å vurdere sin virksomhet etter de etiske retningslinjer som finnes i selskapet. La meg få lov til å nevne at det ikke bare i Latvia, men også i Danmark, Russland, Polen og Estland finnes nasjonale regelverk som gir anledning til salg av alkohol fra bensinstasjoner. Jeg finner ikke at eieren som eier kan gå inn i denne problematikken. Det må være ryddige forhold mellom eier og selskap når det gjelder denne saken. Jeg har lest i Bergensavisen at Ranveig Frøiland mener at statsråden burde presse selskapet. Det synes jeg høres merkelig ut. Jeg spør meg sjøl om Arbeiderpartiet som parti virkelig stiller seg bak en holdning der en som eier skal si til Statoil at dette må de slutte med. I tilfelle er det en helt ny kurs fra Arbeiderpartiets side som det ville vært interessant å se de bredere virkningene av, og som jeg sjølsagt skal legge meg på minne.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til miljøvernministeren: «I noen kommuner opplever nå beboere langs villaveier at kommunen overfører ansvaret for veien fra kommunen og til beboerne. Dette medfører at det er beboerne som må ta kostnadene med vedlikehold og ikke kommunen, slik det tidligere har vært. Dette kan tyde på at kommunene bruker sin omreguleringsmyndighet til å slippe unna plagsomme utgifter. I mange boligområder skaper dette også konfliktsituasjoner mellom naboer. Er statsråden enig i at dette er en uheldig utvikling?»
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Eg takkar statsråden for svaret, men ho svarte jo ikkje på spørsmålet. Eg spurde om statsråden er einig i at dette er ei uheldig utvikling. Slik svaret var, må eg tolke det slik at ho ikkje synest at dette er ei uheldig utvikling. Det ein skal vere klar over, er at i dei fleste tilfella har bebuarane betalt kommunen refusjon for tekniske anlegg, og dei betaler årleg veg-, vann- og kloakkavgifter. Dette er også offentlege bustadfelt, som ofte – iallfall på landsbygda – kan oppfattast som sosial bustadbygging der folk ikkje har råd til å gå inn i eit privat byggjefelt på denne måten. At det ikkje har vore så mange klager, trur eg faktisk har samanheng med at mange kjenner ei form for avmakt. Det er nok av døme, det er til og med døme på at det er eit skilje innafor eitt og same bustadfelt, og då blir det ikkje semje mellom naboane. Men eg tolkar det slik at statsråden ikkje synest at dette er ei uheldig utvikling.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Eg tillèt meg å stille kulturministeren følgjande spørsmål: «I dag er det, så vidt jeg har forstått, Statens kartverk med hjelp av Statens navnekonsulenter som fastsetter stedsnavn her i landet. Er ikke dette en sak som naturlig burde tilligge den enkelte kommune?»
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Eg takkar statsråden for svaret. Siste delen av svaret hennar var jo positivt, og eg håpar at Stortinget også kan få ha ei meining om dette. Men det som er problemet, er at det er Statens kartverk, som kjem utanfrå, og som har konsulentar som kanskje ikkje eingong har vakse opp i nærleiken av det fylket eller den kommunen der stadnamnet skal bestemmast, som trær ned over kommunen og befolkninga stadnamn som ikkje er i samsvar med folkemeininga. No har eg budd ca. 30 år av mitt liv på Sunnmøre, og eg har knapt nok høyrt nokon som har sagt Ørsneset om Aursneset i Sykkylven kommune, men likevel har desse byråkratane bestemt at namnet på ferjeleiet, som vi kallar Aursneset, skal vere Ørsneset – stikk i strid med folkemeininga og stikk i strid med uttalen, som også statsråden var inne på. Ville det ikkje vere riktigare at kommunen fekk dette ansvaret?
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
Spørsmålet om hvem som har drifts- og vedlikeholdsansvaret for en vei, følger av bestemmelsene i veiloven. For kommunale veier er det kommunen som har dette ansvaret. Kommunen kan fatte vedtak om at en vei skal nedlegges som kommunal vei. Slike vedtak fattes gjerne i forbindelse med utarbeidelse av planer etter plan- og bygningsloven fordi det kommer fram at veien ikke lenger skal ha en funksjon som offentlig vei. Eksempel på dette er at den skal tjene som adkomst for et begrenset antall eiendommer. Det vil da også være riktig å overføre vedlikeholdsansvaret til de eiendommene som er brukere av veien. Det ligger innenfor kommunens oppgaver etter veilov og plan- og bygningslov fortløpende å vurdere hvilke veier som har en slik funksjon at de bør omfattes av det kommunale veinettet. Dersom kommunen regulerer en vei med klare offentlige funksjoner til adkomst for flere eiendommer eller privat vei, vil reguleringsvedtaket kunne overprøves av fylkesmannen. Departementet er ikke kjent med saker hvor reguleringsplan er misbrukt på denne måten.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
Hvis kommunen overfører veier som også har en offentlig funksjon, mener jeg at det er en uheldig utvikling. Som jeg sa i mitt første svar, har man da muligheten til å klage den type avgjørelser inn for fylkesmannen. Ellers mener jeg at det bør være et viktig prinsipp at spørsmål skal avgjøres så nær som mulig dem de angår, og i de aller fleste sammenhenger vil det være fornuftig at dette er vedtak som fattes på kommunalt plan.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
Fylkesmannen i Østfold har vurdert ulike tiltak for å forebygge at store rovdyr gjør skade på husdyr. I et brev til Direktoratet for naturforvaltning har fylkesmannen tatt utgangspunkt i gjerding med rovviltsikkert gjerde. Fylkesmannen har redegjort for gjerdebehov i et ulverevir vest for Glomma, og det er gjort et kostnadsoverslag. Ved beskrivelsen av gjerdebehovet skiller fylkesmannen mellom basisgjerde knyttet til ordinær beiting, tilleggsgjerde for å hindre rovdyr der det ellers ikke er gjerdebehov og sikring av eksisterende gjerder mot rovdyr. Østfold er et fylke med store kulturlandskapsarealer, og husdyrholdet i fylket er i det vesentlige allerede inngjerdet. Materialet fra fylkesmannen viser at det i det aktuelle området er behov for 70 km med tilleggsgjerder mot rovdyr der det ellers ikke er gjerdebehov – dette for å lage hindringer der en tidligere har basert seg på naturlig stengsel. Områdene som det kan være aktuelt å sikre mot store rovdyr, vil i det alt vesentlige være innmark. Innmark er ikke åpen for friluftsliv og allmenn ferdsel i sommerhalvåret. Jeg mener det er viktig å legge til rette for forebyggende tiltak i rovviltforvaltningen, og har merket meg fylkesmannens forslag om rovviltsikkert gjerde. Forslaget er nå til vurdering i Direktoratet for naturforvaltning. Når det gjelder eventuelle negative virkninger i form av naturinngrep, legger jeg vekt på at det i hovedsak søkes om midler til oppjustering av eksisterende gjerder på innmark eller allerede inngjerdede utmarksbeiter. Jeg legger også vekt på at bruken av gjerder i slike tilfeller skal ivareta ulike behov, som å holde bufe inne og rovdyr ute – og være til minst mulig hinder for annen aktivitet. Dette er også sider ved denne saken som direktoratet vil vurdere når søknaden skal behandles.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
Representanten hevdet at det ikke lar seg gjøre å gjerde rovdyr ute. Til det er det å si at der har man ulike erfaringer, og at det er viktig å trekke på de erfaringene vi har så langt hvor dette har vist seg å være vellykket. Det er helt riktig at det alltid vil kunne være en potensiell konflikt mellom rovvilt og sau på beite. Det er en konflikt som også rovviltmeldingen tar opp, og der Stortinget har konkludert med at det ikke skal føre til at vi likevel utrydder de fire store rovdyrene. Som jeg allerede sa i mitt første svar, snakker vi ikke her i første rekke om gjerder i uberørt natur, men først og fremst om opprustning av allerede eksisterende gjerder rundt innmark. I det videre arbeidet med å dempe konfliktene mellom sauehold og rovvilt er det viktig å ha en rekke ulike tiltak, og gjerding, gjeting og ettersyn vil være noen av dem.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
Riksantikvaren har utarbeidet et forslag om fredning av Bergen kringkaster på Erdal i Askøy kommune. Fredningsforslaget har vært ute til offentlig ettersyn og er nylig oversendt Askøy kommune til behandling. Denne høringsrunden er en del av fredningsprosessen etter kulturminneloven, og har som siktemål nettopp å avdekke og sikre en forsvarlig vurdering av den type motstridende hensyn som er tatt opp i spørsmålet fra representanten Ranveig Frøiland. Som følge av at fredningssaken kan komme til Miljøverndepartementet for endelig avklaring, finner jeg det ikke naturlig å gå mer detaljert inn på disse problemstillingene nå. Uten å foregripe utfallet av selve fredningssaken finner jeg likevel grunn til å bemerke følgende: Av tilstandsvurderingen som er utarbeidet for NRK, fremgår det at mastene bør tas ned for rehabilitering. Riksantikvarens primære ønske er at mastene blir stående mens vedlikeholdsarbeid utføres. Derfor mener Riksantikvaren at det bør gjennomføres materialtekniske analyser for å vurdere sikkerhetsaspektene. Dette innebærer at Riksantikvaren ikke anser en demontering av mastene som uforenlig med verneinteressene, dersom dette viser seg å være nødvendig for å gjennomføre vedlikeholdet. NRK har tatt kontakt med Miljøverndepartementet i forbindelse med Askøy kommunes vedtak om at mastene må tas ned. Jeg vil derfor sørge for at Riksantikvaren tar snarlig kontakt med NRK for å avklare hvordan saken kan følges opp videre, både med hensyn til de sikkerhetsmessige og de antikvariske sidene ved saken.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
La meg ta det siste først. Vurdering av hva som bør fredes, skal selvsagt allerede være foretatt – og er også gjort det – av kulturminnemyndighetene, selv om saken fremdeles kan komme som klage til meg. Jeg er helt enig med representanten i at sikkerheten er viktig, og det skulle bare mangle! Alle har en interesse av og et ansvar for å finne fram til løsninger som ikke går på bekostning av sikkerheten. Når jeg i mitt første svar antydet at jeg vil ta initiativ til et møte mellom NRK og Riksantikvaren, kan jeg berolige representanten Frøiland med at det også er i min interesse at det skal skje så fort som mulig, og at det ikke trekker ut i tid.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
Det er fylkesmennene som har fått delegert myndighet til å fastsette vilkår for konsesjoner til fyllplasser etter forurensningsloven. Statens forurensningstilsyn har på sin side i 1994 fastsatt retningslinjer for hvordan konsesjonene skal utformes. I disse retningslinjene fra SFT til fylkesmennene er det sagt at det skal være et program for bekjemping av skadedyr. Tiltakene skal sikre at organismer i avfallet som legges på deponier, ikke spres til omgivelsene, enten det er spredning via rotter, fugler eller insekter. Fuglenett er nevnt som et aktuelt tiltak, men det er opp til hver enkelt fylkesmann å avgjøre om dette er nødvendig på det enkelte deponi ut fra omfanget av skadedyrproblemet. Det er altså ikke stilt noe generelt krav om fuglenett fra sentrale miljømyndigheters side. Krav om utsortering av matavfall og bedre tildekking av avfallet har ellers redusert problemet med skadedyr og fugler på mange deponier i de senere år. Mange steder er det ikke behov for fuglenett. Jeg finner det naturlig at det er fylkesmannen som vurderer behovet ut fra de lokale miljøproblemer som fyllplassen fører til. Jeg vil ellers nevne at det er vedtatt et nytt EU-direktiv for fyllplasser som skal gjennomføres i Norge. Gjennomføringen vil medføre at det vedtas en egen forskrift for fyllplasser med mer standardiserte krav. SFT er nå i ferd med å forberede en slik forskrift og vil på vanlig måte sende denne på høring til berørte parter.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-08:
I dette spørsmålet er jeg enig i at en viss standardisering er fornuftig, og det vil også følge av den jobben som nå gjøres i forbindelse med EU-direktivet. Likevel tror jeg det er viktig at vi fremdeles har et stort rom for lokale variasjoner, fordi det er lokale variasjoner i forholdene rundt fyllplassene og i hvor stor grad f.eks. skadedyr er et problem. Det er også store lokale variasjoner når det gjelder hva slags tiltak man setter i verk. Noen steder er man f.eks. langt flinkere til å sortere ut husholdningsavfallet enn det man er andre steder, noe som gjør at problemet kan minskes på den måten. Med de opplysningene jeg har foreløpig, ser jeg ingen grunn til å ta kontakt med fylkesmannen i Rogaland i den forstand at vi ønsker en klarere standardisering enn det vi har i dag. Men jeg vil selvsagt ha en løpende vurdering av om ordningene fungerer tilfredsstillende, og ta kontakt hvis jeg finner det nødvendig.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Departementet har utarbeidet retningslinjer vedrørende drift av søppelfyllplasser, hvor det blant annet stilles krav om tiltak mot fugl og bruk av fuglenett. Det viser seg imidlertid at disse krav blir tolket noe forskjellig fra fylke til fylke. Noen steder stilles det absolutte krav, mens andre steder er en mer lempelig med kravene. Hva vil statsråden gjøre for at vi kan få en felles og forhåpentligvis mer lempelig holdning til dette over hele landet?»
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2000-03-08:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg synes langt på vei var positivt. Bakgrunnen for mitt spørsmål er den forskjellige behandlingspraksis som utøves ved fylkesmannens miljøvernavdelinger i henholdsvis Nord-Trøndelag og Rogaland. I førstnevnte fylke vises det en viss fleksibilitet bl.a. ved at Stjørdalen avfallsplass ikke lenger får krav om fuglenett, ved at det gjennomføres alternative tiltak for fuglebekjempelse. I Rogaland derimot vises det en svært steil holdning til dette spørsmålet, og et eksempel på dette er Borgaredalen fyllplass i Karmøy kommune, der en blir pålagt fuglenett til tross for at det er planlagt å bygge tak over komposteringsanlegget, og til tross for at hubro hekker innenfor fyllplassområdet. Vil statsråden konkret ta initiativ overfor fylkesmannen i Rogaland slik at det også her kan utøves et fornuftig skjønn, slik at kommunene ikke blir pålagt skyhøye unødvendige ekstrautgifter? Som jeg viste til fra Karmøy, vil et fuglenett her også ha svært negativ innvirkning på faunaen.