Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-13:
Jeg er nå engstelig for at stortingsflertallet gjør nøyaktig det samme som stortingsflertallet og Regjeringen har kritisert tidligere storting for, nemlig at man vedtar en struktur som man ikke garanterer de nødvendige pengene til, slik Jan Petersen snakket om. Det foreligger ikke noen offisiell prislapp på det som blir sluttvedtakene her i kveld, ganske enkelt fordi vi ikke vet hva sluttvedtakene vil bli, før de er fattet. Imidlertid er det allikevel flere partikonstellasjoner som vil gjøre det samme som vi har kritisert at Regjeringen bad forsvarssjefen om å gjøre, nemlig å begynne med en økonomisk ramme, og så si: Hva får vi av forsvar for dette? Dette har Fremskrittspartiet alltid ment er galt. Med utgangspunkt i Norges sikkerhetspolitiske situasjon, forsvarspolitiske situasjon og vurdering av den langsiktige usikkerhet i vårt naboland bør vi konstruere det Forsvaret vi trenger i form av en struktur, og så kan vi spørre hva det koster. Så kan vi forplikte oss til at vi i alle fremtidige budsjetter skal binde oss til ikke å stemme for et budsjett uten at dette gulvet som er konsekvensen av kostnadene, er med i alternativet. Så fort vedtakene er fattet når det gjelder struktur, kommer derfor Fremskrittspartiets stortingsgruppe til å be Forsvarsdepartementet om en offisiell beregning av kostnadene ved den vedtatte struktur, og det er mye som tyder på at det blir mer enn de 118 milliarder kr som Petersen nevnte. Vi er innstilt på at når det gjelder det som blir prislappen på vedtakene om struktur, som skal regnes ut korrekt etter en grundig gjennomgang, bør partiene inngå en forpliktende, skriftlig avtale om at de i neste fireårsperiode ikke stemmer for budsjettalternativer som ikke har dette minimum av bevilgning, altså et gulv. Vi ønsker ikke noe tak. Det er vårt utgangspunkt. Det er det eneste som kan sikre den forutsigbarheten som alle snakker om. Vedtar man nå noen rammer som ikke dekker det som blir den vedtatte struktur, er vi igjen tilbake i det gamle hvor det ikke er forutsigbarhet. Så jeg inviterer de øvrige partier: La oss vedta strukturen – ikke vedta noen økonomisk ramme – og finne ut hva det koster! Og så undertegner vi alle – etter mønster fra kontantstøtteavtalen som nettopp gav forutsigbarhet på det området – på at vi ikke vil stemme for noe mindre til forsvarsbudsjettet i den kommende fireårsperioden. Så har det vært mange som har snakket mye om økonomi også når det gjelder investeringer. Jeg kan ikke forstå at vi ikke nå kunne ha tatt avgjørelsen politisk om at vi skal sørge for at når F-16 må fases ut, skal vi være med i utviklingen av et nytt jagerfly, enten det europeiske eller det amerikanske – og det kan vi bestemme nå – og at vi skal anskaffe 60 fly. Det kan da ikke være noen grunn til at dette skal skape uforutsigbarhet ved at det muligens skal tas innenfor rammen av det ordinære forsvarsbudsjettet. Derfor har vi i revidert nasjonalbudsjett fremmet forslag om å opprette et fond for deltakelse i utviklingen av og anskaffelse av 60 nye jagerfly, og vi bevilger 30 milliarder kr. Det er fremdeles mindre enn den merinntekten som staten har fått som følge av ekstraordinære inntekter i inneværende år. Dette er et beløp som da vil være satt til side, som står der, forvaltes, og automatisk vil kunne betales ut over mange år. Slik slipper vi videre krangling om vi skal ha jagerfly eller ikke, som er det forsvarssjefen har sagt er det viktigste på lang sikt. Det kan ikke være slik at den ordinære forsvarsdriften skal gå opp og ned i takt med store utstyrsanskaffelser, eller om en regjering får flertall for en stor deltakelse i internasjonale operasjoner. Det er denne utforutsigbarheten, det at man plutselig velger å gjøre noe som påfører store kostnader, vi må komme bort fra. Derfor må vi finne ordninger som sikrer en jevn aktivitet i det ordinære forsvar. Rent personlig synes i hvert fall jeg det hadde vært best om vi kunne sørget for at alle de store anskaffelsene ble tatt utenfor de ordinære budsjettrammer. Når det gjelder jagerfly, er det 30 milliarder kr over 20 år, altså 1,5 milliarder kr pr. år. Det må være bedre å ta det i én jafs – så er det på plass – enn å fortsette med å ha usikkerhet. Og hvis man skal ta det innenfor rammen, må andre ting innenfor Forsvaret reduseres med 1,5 milliarder kr, eller et større beløp, fordi det vil være noen år hvor pengene – etter kontantstøtteprinsippet – kommer til utbetaling. Vi synes det er en helt uforsvarlig måte flertallet gjør det på. Vi står fast på at vi vil lage en struktur slik vi har foreslått, og vi er villig til å bevilge det det koster. Jeg synes det er uansvarlig av flertallet å gjøre det omvendt: å ta utgangspunkt i hva de har råd til.