Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-04-11:
På det norske markedet finnes det som kjent flere hundre tusen ulike produkttyper og forbrukertjenester. Forbrukerne forventer at disse produktene og tjenestene har et akseptabelt sikkerhetsnivå. I Regjeringens lovforslag presiseres pliktene som påligger næringsaktørene. Dette gjelder informasjonsplikten overfor brukere og mottakere av forbrukerprodukter og forbrukertjenester, samt plikten til å melde fra til myndighetene om farlige produkter og forbrukertjenester. Samtidig innføres helt nye plikter knyttet til meldeplikt for tiltak som næringsaktørene selv har iverksatt for å forebygge eller begrense at et forbrukerprodukt eller en forbrukertjeneste medfører risiko for forbruker. Det foreslås også krav om oppbevaring av dokumenter for sporing av forbrukerprodukter. Endringene i produktkontrolloven gjennomfører EUs direktiv om alminnelig produktsikkerhet i norsk rett. De nye kravene i loven er således et resultat av Norges EØS-forpliktelser. Sentralt i lovforslaget står hensynet til forbrukeren og dennes tillit til at frambudte produkter og tjenester innehar et akseptabelt sikkerhetsnivå. Samtidig skal loven bevirke at næringsaktørene gjøres kjent med hvordan dette sikkerhetsnivået kan oppnås. I lovforslaget legges det opp til at forbrukerprodukter skal anses å være sikre mot helseskadelige virkninger dersom de oppfyller kravene i harmoniserte standarder. Standardene gjør det lettere for næringsaktørene å bedømme om sikkerhetskravene i produktkontrolloven er oppfylt. En bedrift som legger harmoniserte standarder til grunn for produksjonen, er sikret markedsadgang i hele EØS-området. Standardene vil altså være et viktig hjelpemiddel ved framstilling av forbrukerprodukter, samtidig som de er med på å sikre at produktene har et akseptabelt sikkerhetsnivå. At et forbrukerprodukt er produsert i henhold til harmoniserte standarder, utgjør ikke, og kan heller aldri utgjøre, noen garanti for at produktet er sikkert. Det kan f.eks. vise seg at standardene inneholder feil. For å ta høyde for slike situasjoner foreslås det derfor en bestemmelse som gir myndighetene anledning til å gripe inn med regulerende tiltak, til tross for at et produkt er utført i henhold til harmonisert standard. Jeg anser denne sikkerhetsklausulen som svært viktig for å sikre at fagmyndighetene fortsatt skal ha anledning til å foreta en konkret vurdering av sikkerheten ved forbrukerprodukter. Når det gjelder produkter, legger forslaget til endringer i produktkontrolloven opp til en direkte gjennomføring av direktivet om alminnelig produktsikkerhet. Forebyggelse av miljøforstyrrelser omfattes ikke av de nye bestemmelsene. Miljøvernmyndighetene har vurdert at hensynet til miljøet allerede er godt ivaretatt gjennom dagens regelverk. En ytterligere vurdering av spørsmålet har for øvrig heller ikke vært mulig i lys av gjennomføringsfristen for direktivet. Jeg har merket meg at justiskomiteen ønsker at produktkontrollovens formål om å forebygge skade på helse og miljø videreføres så langt det er mulig. Jeg har også merket meg at komiteen ber om at departementet snarest mulig kommer tilbake til Stortinget med et forslag til ny lovbestemmelse om aktiv informasjonsplikt som også omfatter miljøhensyn. Det er et mål at forbrukere og andre skal kunne gjøre bevisste og informerte valg, med hensyn til både et produkts risiko for helseskade og dets miljøforstyrrende egenskaper. Miljøverndepartementet, som har ansvar for å ivareta miljøhensynene i loven, stiller seg i utgangspunktet positivt til komiteens anmodning om å utvide bestemmelsen om aktiv informasjonsplikt og vil foreta nødvendige utredninger og vurderinger av dette spørsmålet. Miljøverndepartementet vil også vurdere om meldeplikten for selvregulerende tiltak også skal gjøres gjeldende ved melding av produkter som medfører risiko for miljøet.