Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Dette er en sak som hadde fortjent langt større oppmerksomhet langt tidligere enn det den har fått. Sjelden har man sett et mer iherdig forsøk fra en regjering på å forminske, usynliggjøre og skjule en politisk sensitiv sak enn det vi har vært vitne til i denne saken. 17. september 2008 innledet regjeringen en dialog med ESA om formuleringene i § 10-2 i petroleumsloven. Uenigheten sto om hvorvidt Norge har anledning til å stille krav til rettighetshaveres organisasjon og bruk av baser i Norge. Dagens lovtekst sier at rettighetshaverne skal ha en organisasjon som er i stand til å lede petroleumsvirksomheten selvstendig fra Norge samt at petroleumsvirksomheten skal drives fra base i Norge. Dialogen med ESA pågikk i et og et halvt år uten resultat, og endte med et åpningsbrev fra ESA i januar 2010 hvor det ble konkludert med at petroleumsloven § 10-2 er et brudd mot artikkel 31 og artikkel 36 i EØS-avtalen. Siden januar 2010 har regjeringen i all stillhet forhandlet fram en løsning med ESA som innebærer at så godt som alle krav til rettighetshaveres organisasjon og bruk av baser i Norge fjernes. Regjeringen har ikke tatt seg bryet med å informere Stortinget om ESAs åpningsbrev, slik det er etablert praksis for siden 1990-tallet. Etter at forhandlingene var avsluttet, har regjeringen unnlatt å sende saken på høring slik forvaltningsloven og utredningsinstruksen krever. Hvorfor? Statsråden har i brev til Stortinget forklart at årsaken til at Stortinget ikke ble informert om åpningsbrevet, er at regjeringen hadde intensjon om å beholde dagens lovtekst. Forklaringen på at saken ikke ble sendt på høring i etterkant, er at en var kommet til enighet med ESA om en ordlyd som det ikke var mulig å endre gjennom en høringsrunde. Departementets brevveksling med sivilombudsmannen, som pågikk samtidig som saken lå til behandling her i Stortinget, viser en annen virkelighet. I departementets brev av 11. mai 2011 gis det følgende begrunnelse for å nekte innsyn: «Et innsyn i nevnte brev fra ESA vil kunne medføre presseomtale av saken eller omtale av den fra andre, og dette var det politisk viktig for regjeringen å forhindre. Dette var ikke minst viktig av hensyn til partigruppene på Stortinget, som lett ville kun få forfeilede inntrykk av saken dersom den ble galt eller ukritisk omtalt offentlig før det var oppnådd enighet mellom departementet og ESA om en løsning.» Kristelig Folkeparti reagerte på denne saken i god tid før det ble en sak i media. Vårt forslag da var at saken måtte sendes på alminnelig høring, og dette ble lagt inn som merknad i komiteen én uke før Aftenposten publiserte departementets brevveksling med sivilombudsmannen. På det tidspunktet hadde vi en mistanke om at saken var viktigere enn den ble framstilt som fra regjeringens side, noe vi med tydelighet har merket i ettertid. Hvis det virkelig er slik at de foreslåtte lovendringene bare er en tilpasning til gjeldende praksis, og at de er så ubetydelige at Stortinget og offentligheten ikke trengte å involveres i prosessen, hvorfor har regjeringen da forhandlet med ESA i to og et halvt år om saken? Hvorfor var det da regjeringens intensjon å beholde dagens ordlyd etter at åpningsbrevet fra ESA var mottatt i januar 2010, et og et halvt år etter at dialogen med ESA startet? Og hvorfor argumenterte da departementet som de gjorde overfor sivilombudsmannen, hvis dette ikke var så viktig? Saken taler for seg selv. Jeg har sjelden opplevd lignende pinlige bortforklaring i en sak som er fremmet til behandling i Stortinget. Kristelig Folkeparti ser alvorlig på dette. Kristelig Folkeparti mener at de foreslåtte endringene kan føre til vesentlig mindre lokale ringvirkninger av framtidig økt petroleumsaktivitet i Nord-Norge. Norge står nå overfor en ny epoke innen olje- og gassutvinning. Tyngdepunktet flyttes nordover. Vi skal ha olje- og gassutvinning i Nord-Norge. Befolkningen i nord har store forventninger til aktivitetene og til arbeidsplasser på land. Regjeringens vidtrekkende forslag kan sette en stopper for dette. Jeg tar herved opp Kristelig Folkepartis forslag, referert i innstillingen.