Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-09:
Norsk landbruk og matproduksjon er viktig både for matvaresikkerheten, for å skape sysselsetting og bosetting i et langstrakt land, for å bevare miljø og biologisk mangfold, for å gjøre noe med både klima- og miljøproblemer og for å holde kulturlandskapet i hevd. Den økte matvareknappheten i verden og prisøkninger på grunnleggende matvarer illustrerer betydningen av at vi i Norge videreutvikler landbruket og matproduksjonen. La meg også understreke landbrukets betydning for å bremse fraflytting og gjøre bygdene mer attraktive. Men da må vi fornye bygdenæringene, og vi må skape nye arbeidsplasser, både direkte knyttet til mat og landbruk og i andre og beslektede næringer. Derfor er det viktig at vi tar Riksrevisjonens rapport om næringsutvikling i landbruket på alvor. Det er en samlet kontroll- og konstitusjonskomite som står bak denne innstillingen. Formålet med denne forvaltningsrevisjonen har vært å undersøke om Verdiskapingsprogrammet for matproduksjon, VSP-mat, og de fylkesvise bygdeutviklingsmidlene, BU-midlene, forvaltes i tråd med Stortingets vedtak og forutsetninger. Departementet har ansvaret for den overordnede mål- og resultatstyringen av virkemidler som skal bidra til næringsutsviklingen i landbruket. Det er ikke ofte at det er et samlet storting som står bak en innstilling om landbruket, men det gjør vi altså i denne saken. Komiteen har arbeidet grundig med saken og har hatt lukket høring med riksrevisoren og også en åpen høring med landbruksministeren. De fylkesvise bygdeutviklingsmidlene, kalt BU-midler, og Verdiskapingsprogrammet for mat, kalt VSP-mat, er de sentrale økonomiske virkemidler for å nå de målsettinger Stortinget har satt om landbruksrettet næringsutvikling. Stortinget har i perioden 2001-2006 bevilget 2,2 milliarder kr til disse to ordningene. Tilskuddene fordeles med 1 700 mill. kr til fylkesvise BU-midler og 500 mill. kr til VSP-mat. Stortinget har flere ganger vedtatt og uttrykt målsettinger om et levende landbruk med en bred tilnærming. Samtidig har Stortinget presisert at økt satsing på alternativ næringsutvikling er like nødvendig som en mer konkurransedyktig volumproduksjon. Komiteen vil påpeke at formålet med denne forvaltningsrevisjonen var å undersøke om virkemidlene for næringsutvikling er forvaltet i tråd med Stortingets mål og forutsetninger. Riksrevisjonens undersøkelse påviser betydelige svakheter i forvaltningen av tilskuddsmidlene fra 2001 til 2006, selv om det også påpekes positive effekter og forbedringer underveis på noen områder. Riksrevisjonen påpeker klare sammenhenger mellom innretningen på BU-midlene og deres bedriftsøkonomiske og samfunnsmessige effekter. Gjennomgående lave nivå på tilskudd bidrar til at målene ikke blir nådd. Det er også en stadig lavere andel prosjekter som mottar støtte til utvikling av nye varer og tjenester, selv om det er disse prosjektene som har størst effekt på de overordnede målene om økt lønnsomhet og samfunnsmessig nytte. Komiteen er kjent med at tilskuddsgrensene som gjaldt for størstedelen av den undersøkte perioden, senere er økt. Det er også et interessant funn at de prosjekter som har mottatt tilskudd til utvikling av ny næringsvirksomhet, er de som ifølge undersøkelsen oppnår de beste resultatene. Det kan derfor synes uheldig at tilskuddene til ny næringsvirksomhet har gått ned i perioden. Undersøkelsen viser også at sysselsettingseffektene av BU-midlene og VSP-mat er beskjedne, selv om effektene for sysselsetting og målet om å opprettholde drift av landbruksarealer ikke er rapportert. Det er likevel positivt at konkrete prioriteringer skjer innenfor et fylkesvis partnerskap, som vil medføre ulik prioritering. Undersøkelsen påviser at tilskuddene også har positive effekter på utviklingen. Blant annet uttrykker rundt halvparten i spørreundersøkelsen at BU-tilskuddet har bidratt til at det blir mer optimisme med hensyn til å fortsette med landbruksproduksjon. Det er også positivt at støtten til prosjekter for kvinner og ungdom har økt i perioden, noe som er i tråd med målsettingene. Landbruks- og matdepartementet er uenig i vesentlige deler av Riksrevisjonens analyse og vurderinger når det gjelder BU-midlene til tradisjonelt landbruk. Disse synspunkter og vurderinger kommer tydelig fram i departementets uttalelse, som er gjengitt i Dokument nr. 3:5, i departementets pressemelding og i den åpne høringen komiteen gjennomførte. Komiteen deler departementets syn på at BU-midlene og VSP-mat er en del av en større landbrukspolitikk med en rekke juridiske og økonomiske virkemidler, og videre at skal man få helheten i landbrukspolitikken, er det ikke tilstrekkelig å vurdere bare disse to ordningene isolert fra de øvrige virkemidlene som eksisterer. Men komiteen vil likevel understreke at en total evaluering av landbrukspolitikken ikke var hensikten med revisjonen, og at det har vært en omfattende kontakt mellom Riksrevisjonen og Landbruks- og matdepartementet om grunnlaget for undersøkelsen, før undersøkelsen ble iverksatt. Komiteen viser bl.a. til et internt notat fra Riksrevisjonen av 27. januar 2008, der det står: «I møte med den øverste ledelsen i LMD og Riksrevisjonen, hvor risiko og vesentlighet innenfor landbrukssektoren ble diskutert, ble det fra LMDs side påpekt at revisjon av næringsutvikling i landbruket var et område som burde prioriteres. På bakgrunn av dette og øvrige revisjonsmessige vurderinger ble undersøkelsen av næringsutvikling i landbruket igangsatt.» Komiteen mener det er mulig å evaluere BU-midlene og VSP-mat uten at man evaluerer helheten i landbrukspolitikken, og mener at rapporten fra Riksrevisjonen gir et utfyllende bilde av hvordan ordningen forvaltes og fungerer. Riksrevisjonen påpeker utfordringer knyttet til å måle effekter og resultater av BU-midlene og VSP-mat. Derfor er det positivt at Riksrevisjonen vil følge opp med nye undersøkelser for å vurdere virkemiddelbruken i et lengre tidsperspektiv. Departementet påpeker også at BU-midlene ikke har vært evaluert fram til nå, og at denne forvaltningsrevisjonen er en mulighet til å forbedre virkemiddelbruken. Komiteen viser videre til at statsråden i en pressemelding av 15. januar 2008 signaliserer at han ønsker en bred og helhetlig evaluering av BU-midlene. La meg også henvise til at landbruks- og matministeren i høringen signaliserte at Landbruks- og matdepartementet ønsker å forbedre og differensiere målstyringen for næringsutvikling innenfor henholdsvis landbruksproduksjon og ny virksomhet. Komiteen sier seg tilfreds med dette i innstillingen. Komiteen mener videre at det er nødvendig at Landbruks- og matdepartementet følger opp denne undersøkelsen, slik at tilskuddet i størst mulig grad forvaltes i tråd med de målsettinger og forutsetninger som er satt for virkemidlene. Vi påpeker behovet for å utvikle bedre verktøy for målstyring og rapportering og forutsetter at Landbruks- og matdepartementet vil gi dette høy prioritet i tiden framover. Komiteen er tilfreds med at Landbruks- og matdepartementet vil gjennomføre en bredere og helhetlig evaluering av virkemidlene for næringsutvikling av landbruket, og forutsetter at innretningen av virkemidlene justeres for å sikre bedre måloppnåelse. Komiteen vil også påpeke behovet for å gjennomføre en større og bredere forvaltningsrevisjon av norsk landbrukspolitikk og imøteser dette med stor interesse. La meg avslutningsvis vise til at komiteen bemerker det noe uvanlige i at Landbruks- og matdepartementet valgte å dele ut en pressemelding på pressekonferansen da Riksrevisjonens rapport ble offentliggjort, med sterk kritikk av Riksrevisjonens undersøkelse. Komiteen vil påpeke det uheldige ved at en revidert etat framfører offentlig kritikk og polemikk av Riksrevisjonens rapport i en sak som skal overleveres Stortinget. Riksrevisjonen er et uavhengig organ som bistår Stortinget i kontrollen av forvaltningen. Revidert etat har hatt rikelig anledning gjennom utarbeidelsen av rapporten til å komme med sine synspunkter, noe som også reflekteres i denne rapporten. Komiteen vil understreke at utdyping av synspunkter fra departementet bør skje i tilknytning til komiteens behandling. Komiteen vil også bemerke det uvanlige i at riksrevisor som svar på kritikken fra Landbruksdepartementet oversender til kontroll- og konstitusjonskomiteen et internt notat fra en avdeling i Riksrevisjonen. Komiteen understreker i innstillingen at denne form for saksbehandling både fra Landbruks- og matdepartementet og fra Riksrevisjonen er Stortinget fremmed.