Per-Kristian Foss (Høyre), 2013-06-20:
Presidentskapet ser det som svært viktig at lovforslag som blir fremsatt av stortingsrepresentantene, blir gjennomgått og kvalitetssikret av faglig kompetente instanser, både når det gjelder lovtekniske forhold, forholdet til Grunnloven og forholdet til andre rettsregler. Et klart flertall i presidentskapet mener det er gode muligheter for slik bistand også med dagens organisering av lovarbeidet. Alle lovforslag – både de som er fremsatt av regjeringen i en proposisjon, og de som er fremsatt av representantene – blir gjennomgått og korrekturlest av Stortingets administrasjon og kvalitetssikret også når det gjelder det lovtekniske. Representantene har også mulighet til å henvende seg til Stortingets administrasjon for juridisk og lovteknisk bistand med utforming av lovforslag i forkant av at de blir fremsatt. Denne ordningen benyttes bare tidvis. Representantene har også mulighet til å be Stortingets administrasjon om å utrede juridiske og andre faglige problemstillinger i forbindelse med et lovarbeid. Utredningsseksjonen kan f.eks. fremskaffe bakgrunnsinformasjon og utrede juridiske konsekvenser av et lovforslag. Utredningsseksjonen har imidlertid begrenset kapasitet. Dette har en ressursmessig side og må ses i sammenheng med at lovgivningsaktiviteten på Stortinget kan variere ganske sterkt gjennom året, og fra år til år. Jeg vil kanskje legge størst vekt på det siste. Sagt på en annen måte, og mer direkte – aktiviteten har en tendens til å henge sammen med et nær forestående valg. Derfor er kapasiteten selvfølgelig ikke alltid tilpasset aktiviteten i Stortinget. Etter flertallets mening må derfor behovet for styrking av administrasjonens utredningskapasitet vurderes jevnlig i forbindelse med behandlingen av Stortingets eget budsjett. Presidentskapets flertall mener at det ikke er ønskelig å bygge opp et utredningsapparat i Stortingets administrasjon som et fullverdig alternativ til det regjeringen har til disposisjon. La meg si det slik: Det vil være en ganske vesentlig bemanningsmessig oppgave. I norsk konstitusjonell praksis er det regjeringen som legger frem de langt fleste lovforslag. Regjeringen har derfor bygget opp et omfattende utredningsapparat for bl.a. å kunne oppfylle opplysningsplikten overfor Stortinget etter Grunnloven § 82. Også den juridiske kvalitetssikringen av lovforslag er i vår konstitusjonelle praksis lagt til regjeringen, i hvert fall siden opprettelsen av et eget lovkontor, som det het den gang, i Justisdepartementet i 1885. Dette kontoret, senere Lovavdelingen, skulle ha et hovedansvar for de juridiske og tekniske sidene ved lovarbeidet. Selv om Lovavdelingen ble organisert som en enhet i et departement, formelt underlagt statsrådens styringsrett og konstitusjonelle ansvar, har det vært lagt til grunn at avdelingen gir sine juridisk-faglige vurderinger uavhengig av departementets politiske ledelse. Oppfatningen av Lovavdelingen som faglig uavhengig i lovgivningsspørsmål kommer også til uttrykk ved at Stortinget eller en stortingskomité ber om lovteknisk bistand. Det er sjelden at anmodninger om slik bistand, i et rimelig omfang, ikke blir etterkommet. Etter fast praksis har komiteene også mulighet til å stille skriftlige spørsmål til fagstatsråden om en sak som komiteen har til behandling, herunder anmodninger om lovteknisk bistand. Stortingets presidentskap har ved flere anledninger påpekt at det er av stor betydning for Stortingets lovgivende virksomhet at departementene etterkommer slike anmodninger fra komiteene og partigruppene om lovteknisk bistand. Men det må også vises forståelse for at departementene ikke kan imøtekomme slike anmodninger hvis det kreves et særdeles omfattende arbeid, og – jeg vil legge til – hvis det krever politiske vurderinger utover det en lovavdeling naturlig kan foreta. Etter flertallets vurdering er det samlet sett gode muligheter for å få juridisk og lovteknisk bistand i forbindelse med utarbeidelse av lovforslag i partigruppene eller komiteene, enten i Stortingets administrasjon eller ved å rette en anmodning om det til regjeringen. Presidentskapets flertall ser derfor liten grunn til å styrke Stortingets utredningskapasitet på permanent basis med sikte på lovteknisk assistanse. Presidentskapet vil foreslå at representantforslaget derfor ikke bifalles.