Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Jeg har nå ti minutter. Som saksordfører for sak nr. 10, ber jeg om å få holde et eget innlegg med taletid på 3 minutter i den saken. Regjeringens NTP-ramme er ca. 500 mrd. kr på ti år. Igjen er det kronerekord, og regjeringen kan si: Aldri har noen regjering brukt så mange penger på samferdsel. Isolert sett er det bra. Men behovet er ikke definert. Behovet er enormt stort; for investering i vei og jernbane, for mer vedlikehold, for å dekke inn vedlikeholdsetterslep på riksveier og fylkesveier, for mer rassikring, for mer trafikksikring, og for langt mer til kollektivsystem i byene. Klokelig snakker regjeringen minst mulig om behovet – forståelig nok derfor også lite om effekten av planen etter de neste ti år i forhold til nettopp behovet. Effekten er liten, dessverre, fordi behovet for investering og oppgradering av infrastruktur innenfor samferdsel er så omfattende. Rådgivende Ingeniørers Forening har sammenlignet 2023-standard med 2013-standard basert på regjeringens forslag til NTP. Det gir et uttrykk for hva man oppnår etter å ha gjennomført en plan på ti år. Effekten er i hovedsak uendret. På veinettet er resultatet innenfor områdene fremkommelighet, sikkerhet, klima, miljø og universell utforming uendret. Med regjeringens plan vil det fortsatt ta 50–70 år å skaffe Norge sikre og miljøvennlige veier og et moderne jernbanenett. Fremskrittspartiet er utålmodig. Fremskrittspartiet mener, som folk flest, at Norge bør bygge bedre veier og ny jernbane langt raskere enn det regjeringen legger opp til. Fremskrittspartiet mener, som folk flest, at Norge som søkkrik oljenasjon bør bruke mulighetene og bygge landet – bygge effektive, sikre og miljøvennlige veier og moderne jernbane med statlig finansiering, penger fra overskuddene som norsk olje og gass gir Norge på årlige statsbudsjetter. Fremskrittspartiet mener, som folk flest, at raskere utbygging av veier og jernbane kan skje uten bompengefinansiering, og uten at fremtidige pensjoner trues og norsk økonomi ødelegges. Fremskrittspartiets alternative forslag øker rammene foreslått av regjeringen med 455 mrd. kr. Det betyr 45,5 mrd. kr mer hvert år i perioden. Det er i tråd med vurderinger foretatt av Statistisk sentralbyrå, som bekrefter at dette tåler norsk økonomi svært godt. Norge er et søkkrikt land. Vi har en økonomisk mulighet de fleste land misunner oss, men samtidig et umoderne vei- og jernbanenett som andre land ikke skjønner at Norge som et søkkrikt land aksepterer. Fremskrittspartiet mener vi må bruke muligheten til å bygge landet. Fremskrittspartiet mener det er bedre å investere fellesskapets penger i veier og jernbane i Norge enn i handlegater i utlandet. De to store prosjektene i planen, intercitysatsingen på Østlandet og ferjefri E39 langs Vestlandskysten, vil Fremskrittspartiet finansiere utenfor statsbudsjettet gjennom prosjektorganisering og avklart prosjektfinansiering, slik det ble gjort da Gardermoen og Flytoget ble bygget. InterCity og ferjefri E39 er langt større prosjekter enn dette – og langt viktigere for nasjonen. Derfor må vi igjen velge en slik løsning vi med godt resultat har valgt og brukt før. Fremskrittspartiet vil bygge for fremtidige generasjoner og tar på den måten generasjonsansvaret på alvor. I stedet for å utsette og forsinke bygging av moderne infrastruktur – slik regjeringen gjør – vil Fremskrittspartiet gjennom hurtigere utbygging og opprustning styrke norsk konkurransekraft for å sikre inntjening og verdiskaping for kommende generasjoner. Fremskrittspartiet vil at staten skal dekke regningen og avviser mer bompengefinansiering. Det er unødvendig at bilistene skal betale regningen to ganger. I dag innbetaler bilistene årlig 55 mrd. kr i skatt og avgifter knyttet til bil, og bare ca. 18 mrd. kr av den summen brukes til vei. Med store forventede overskudd på statsbudsjettet har Norge råd til å bygge landet uten at – som jeg har sagt før – fremtidige pensjonspenger forsvinner, og uten at landets økonomi settes over styr. Fremskrittspartiet er enig med regjeringen i at Norge har store utfordringer knyttet til transportsystemene i byene, spesielt de fire største. Fremskrittspartiet mener kollektivtilbudet i Oslo, Bergen, Stavanger og Trondheim må styrkes, og vi mener staten har et særlig ansvar for dette, spesielt når det gjelder finansieringsansvar gjennom opplegg som gir avklart og langsiktig finansiering. Fremskrittspartiet mener at videreføringen av den såkalte belønningsordningen og lanseringen av såkalte bymiljøpakker ikke gir slik avklaring og langsiktighet. Tvert imot virker det uklart hvordan belønningsordningen og bymiljøpakker skal samvirke, og hvordan bymiljøpakkene er tenkt innrettet. Dette kom også frem under transportkomiteens høring om ny Nasjonal transportplan. Fremskrittspartiet foreslår å endre og presisere begge tiltakene: Vi tar bort pisken og krav om transportbegrensende tiltak for persontransport utført per bil. Vi belønner, støtter og finansierer gode kollektivtiltak samt investeringer i infrastruktur og utstyr som understøtter et bedre kollektivtilbud, og som gir en økning i kollektivandelen. I tillegg foreslår Fremskrittspartiet nye tiltak. Vi foreslår en kollektivpakke på 10 mrd. kr, en bypakke på 5 mrd. kr, og en storbypakke på 13 mrd. kr, der halvparten brukes til kjøp av transport. Dette kommer i tillegg til regjeringens belønningsordning på vel 9 mrd. kr og bymiljøpakken på nesten 17 mrd. kr. Der ligger det altså ca. 26 mrd. kr i planen. I tillegg til dette vil Fremskrittspartiet bruke ytterligere 21,5 mrd. kr til kjøp av kollektivtransport i byområdene – over 2 mrd. kr årlig og videreført i et 30-årsperspektiv. Det gir langsiktig og avklart finansiering, også for kollektivtransport, spesielt i de største byene, og det vil bedre tilbudet kraftig. Jeg vil spesielt understreke at i endrede og nye ordninger for de fire storbyene vil Fremskrittspartiet ta spesielt hensyn til Bergen, Stavanger og Trondheim. Disse byene, grunnet et begrenset jernbanenett, får en liten del av de årlige bevilgningene over statsbudsjettets kap. 1351, som gjelder statens kjøp av persontransport med tog. Denne årlige budsjettposten er ikke en del av Nasjonal transportplan. Det er egentlig uforståelig med tanke på at den bevilgningen i år utgjør nesten 3 mrd. kr. Av dette går 1,7 mrd. kr til nærtrafikk rundt de fire største byene, og Oslo får nesten 1,4 mrd. kr av denne summen. Denne skjevheten vil Fremskrittspartiet endre på, ikke ved å kutte i kjøp av togtransport – som regjeringspartiene i innstillingen fortsatt ser ut til å tro – men gjennom fordelingen av Fremskrittspartiets nye storbypakke og gjennom ny innretning på regjeringens kollektivpakker. Jeg viser til Fremskrittspartiets merknader om dette i innstillingen i kapittel 9.3.2. Fremskrittspartiet er utålmodig. Vi vil ruste opp vei- og jernbanenettet på 30 år – regjeringen vil bruke 50–70 år. Fremskrittspartiet mener at Norge har råd, og at norsk økonomi – slik Statistisk sentralbyrå har bekreftet – tåler den økningen som må til. For hurtigere tempo uten bompenger trengs et sterkt fremskrittsparti i en ny regjering etter valget. For fornyelse i samferdselspolitikken trengs det samme: et sterkt fremskrittsparti i en ny regjering etter valget i 2013.