Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-05-11:
Et strålende forslag – jeg skal forsøke å prate fort, og da gjøre mitt. Interpellanten tar opp et spørsmål som etter min mening er viktig. Jeg er opptatt av at folk skal ha trygge jobber og god velstand, uansett hvor i landet de bor. Olje- og gassvirksomheten ser vi er en formidabel driver i forhold til nettopp det. Finanskrisen og den påfølgende reduksjon i ordretilgangen har gjort at mange bedrifter har et lavt belegg. Det er derfor forståelse for at norsk leverandørindustri er bekymret for denne situasjonen. Jeg hørte representanten Nesvik bruke ordet «skuffet» på en måte som tydet på stor innlevelse. Jeg må nok si at mange bør være fornøyde i dag. Vi har gjennom RNB konkretisert verftspakka vår, som ble tatt svært godt imot. Vi har i dag, sammen med revidert, lagt fram proposisjonen om Gudrun-prosjektet, som jo er politikk i praksis i forhold til dette vi snakker om. Jeg skal komme litt tilbake til det. Men uansett hvor mye vi får til i forhold til ulike ekstraordinære tiltak, er det det jamne som drar her – det å sørge for å ha aktivitet. At vi etter 20–25 år har fått Gudrun-feltet fram i dag i statsråd, er for meg en stor og viktig hendelse, og noe som jeg mener også verftsindustrien i Norge bør og – jeg tror også – vet å glede seg over. Investeringene de siste årene i petroleumsnæringa har økt kraftig og ligger nå på et svært høyt nivå. I 2010 forventer vi investeringer for mer enn 136 mrd. kr, hvorav rundt 26 av disse milliardene forventes å komme fra leting. Vi forventer fortsatt store investeringer på sokkelen i årene framover. Anskaffelser til drift og vedlikehold av feltene forventes å ligge på et høyt nivå i årene framover. Det betyr at den totale etterspørselen som aktørene på kontinentalsokkelen retter mot leverandørindustrien, trolig vil forbli høy framover. Vi ser også at prosjekter som tidligere var satt på vent på grunn av finanskrisa, har kommet lenger og nærmer seg gjennomføringsfase, med påfølgende kontraktstildelinger. Det er også positivt at de internasjonale leveransene fra norsk leverandørindustri har vist betydelig vekst de siste årene. De internasjonale markedsutsiktene er gode for mange av de segmentene hvor norsk leverandørindustri har vist seg konkurransedyktig. Med den bakgrunn er framtida positiv for leverandørindustrien som helhet. Det er en viktig nyanse oppi dette, for det er ikke tvil om at enkeltbedrifter innenfor leverandørindustrien – og det er det jeg oppfatter at representanten Nesviks bekymring, med rette, dreier seg om – likevel står overfor en svært krevende ordresituasjon. Jeg er helt enig i den beskrivelsen som representanten Nesvik har der, både av hva som faktisk skjer, og konsekvensene av det. Mange bedrifter sliter som følge av at det segmentet de er inne i, for tida har altfor liten tilgang på nytt arbeid og med det et tilhørende behov for omstilling. Det er da også en situasjon hvor dette er noe som jeg, jamfør det jeg nå sa, skal ta med det største alvor. Jeg ønsker å bidra til et høyt aktivitetsnivå, jeg ønsker å bidra til å legge til rette for nytenking og omstilling. De totale utvinnbare petroleumsressursene på norsk sokkel er beregnet til 13 milliarder standard kubikkmeter oljeekvivalenter. Av dette er ca. 40 pst. produsert. Omtrent en fjerdedel av ressursene er ennå ikke oppdaget og utgjør et stort potensial for leting og utbygging. Jamført med det jeg startet med å si, at det er det jevne som over tid bidrar her, og at det er tilgangen på arbeid mer enn enkelttiltak som bidrar til aktivitet i verftsindustrien, mener jeg god og regelmessig tilgang på leteareal er nødvendig for å sikre videre aktivitet på norsk sokkel. Som ansvarlig statsråd for petroleumsvirksomheten ønsker jeg – og jeg mener at det faktisk også ligger til rette for – en høy leteaktivitet på norsk sokkel gjennom to likestilte konsesjonsrunder. De nummererte rundene blir normalt avholdt hvert annet år. Vi er for tida i gang med gjennomføringa av den 21. konsesjonsrunden på norsk sokkel. Forslaget til blokker er for tida på høring, og det har vært stor interesse fra oljeselskapene i så måte. Hele 307 blokker er nominert, og jeg syns det er gledelig at selskapene ser på norsk sokkel som interessant. Tildeling av nye blokker i forbindelse med denne runden er planlagt våren 2011. 20. konsesjonsrunde ble avsluttet våren 2009. I runden ble det tildelt 21 utvinningstillatelser. Det er et høyt antall sammenliknet med de siste foregående nummererte rundene. I januar tildelte vi 38 utvinningstillatelser i TFO 2009. Samlet har det blitt tildelt 275 tillatelser gjennom TFO-ordninga siden oppstarten i 2003. Gjennom TFO-systemet har vi årlige tildelinger som bidrar til jevn leteaktivitet og forutsigbarhet for næringa. I høringsuttalelsene fra selskapene om TFO-ordninga ble nettopp forutsigbarhet nevnt. I februar i år ble den største utvidelsen av TFO-området målt i antall blokker gjort siden opprettelsen i 2003. Totalt besto utvidelsen av 63 blokker eller deler av blokker fordelt på Norskehavet og Barentshavet. Blokkene er omsøkbare i 2009. Dette gjøres – for å svare på det som ligger i interpellantens spørsmål – for å sikre attraktivt leteareal for industrien og legge til rette for nye funn, nye utbygginger og ny aktivitet. Forutsetninga for aktivitet er at det gjøres funn. Trenden i antall letebrønner har vært økende de siste årene. I løpet av 2005 ble det påbegynt 12, i 2008 ble det påbegynt 56. Dette var ny rekord da det skjedde. Aldri har det blitt boret flere letebrønner enn i fjor, som ble et nytt rekordår. Da ble det påbegynt 65 letebrønner, og 72 ble avsluttet i løpet av året. Letinga har gitt resultater. I løpet av 2009 ble det gjort 28 funn. Det er også et rekordhøyt antall og var en oppgang fra 2008, hvor det ble gjort 25 funn. Funn som er kommersielle, vil på sikt bidra til investeringer og utbygginger på sokkelen. For å sikre framtidig aktivitet og produksjon bidrar regjeringa også til at petroleumsvirksomheten får tilgang på nytt leteareal. Ved framleggelsen av forvaltningsplanen for Norskehavet varslet regjeringa at vi vil starte en åpningsprosess i havområdene rundt Jan Mayen. Det tar imidlertid tid å gjennomføre en slik åpningsprosess, siden det skal gjøres en omfattende kartlegging av miljømessige forhold og ressursmessige forhold før eventuelt forslag om åpning blir fremmet for Stortinget. Denne åpningsprosessen jobber vi for tida med. Gjennom de helhetlige forvaltningsplanene for havområdene legges miljø- og fiskerimessige vilkår for petroleumsindustrien. For tida jobber vi med oppdateringa av forvaltningsplanen for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten/Vesterålen. Etter 40 år med uenighet om vår grense til havs med Russland er det oppnådd politisk enighet om grensene mellom den norske regjering og den russiske presidenten. Som olje- og energiminister er jeg svært glad for at vi også i øst og gjennom delelinjespørsmålet i Barentshavet og Polhavet har funnet en løsning. Tirsdag 27. april undertegnet Norge og Russland en erklæring om grenseområdene mellom våre to land. Tidligere kalte vi dette et omstridt område, eller vi kalte det i grunnen dét omstridte området. Den undertegnede erklæringa uttrykker en politisk enighet mellom Norge og Russland om avgrensninga. Det skal undertegnes en traktat om avgrensninga på et senere tidspunkt. Stortinget og Dumaen får dette til ratifikasjon. Før vi gjør noe aktivt i dette området, må avgrensningsavtalen være undertegnet og ratifisert av begge land. Deretter vil det være logisk å kartlegge dette området. Hvert land bestemmer sjøl når og hvor og hvordan kartlegging av mulige petroleumsressurser skal skje. Prosessen for dette vil følge vanlige prosedyrer, slik det er gjort på andre deler av norsk kontinentalsokkel. Jeg har også lagt opp til at regjeringa vil framlegge en ny stortingsmelding om helheten rundt det jeg nå har snakket om, altså om petroleumsvirksomheten. Meldinga vil ta for seg nettopp det som er temaet for denne interpellasjonen, og som jeg nå har berørt, altså tilgangen på nytt areal og muligheten for å få konsesjoner, blokker m.m. Men jeg vil også komme tilbake til Stortinget om lete- og konsesjonspolitikken konkret gjennom denne stortingsmeldinga. Uansett legger vi til rette for høy leteaktivitet på norsk sokkel gjennom konsesjonsrundene. Vi legger til rette for en leteaktivitet som har resultert i at vi aldri har hatt et høyere nivå enn nå. Investeringene er høye i næringa, og samlet gir dette, etter min mening, et positivt bilde framover. Samtidig som aktiviteten og investeringene er høye, ivaretar vi og balanserer hensynene til miljø, HMS og sameksistens med andre næringer. Det vi da står igjen med som konklusjon på dette, er at som motor for industrien i Norge gjør olje- og gassvirksomheten en formidabel jobb. Også i disse krisetider ser vi, som interpellanten tar opp, at vi likevel har noen hull, noen områder hvor ikke ordretilgangen er god nok, sjøl med en olje- og gassvirksomhet på et høyt nivå. Det er nettopp derfor det er nødvendig med noen tiltakspakker, noen enkelttiltak, for å nå fram der.