Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-05-09:
Vi debatterer i dag landbruk og matvareproduksjon og matsikkerhet. Dette er en debatt som også dreier seg om bosettingsmønsteret og om distribusjon av mat, som ikke er omtalt i innstillingen. Folk er opptatt av mat og matsikkerhet. De er opptatt av at man ikke skal tilføres genmodifiserte produkter, og de er også opptatt av at det man får i seg, ikke er antibiotikabehandlet i større grad enn nødvendig. Vi driver et landbruk som i realiteten ikke skulle vært mulig, vi bor jo tross alt nært opp under festet på globusen. Så det er klart at det ikke er enkelt å konkurrere med de veldrevne brukene nede i Mellom-Europa med store areal. Men vi har et fortrinn: Vi har en matproduksjon som vi stoler på. Jeg skal bare en passant nevne den skandalen som gav seg utslag i de dioksinforurensningene som man fikk nede i Europa, og som i sin tur har gjort at regelverket for import av f.eks. laks fra Norge er blitt svært vanskelig. Distriktsjordbruket sliter med en rekke problemer som er utformet av noen som jeg vil kalle asfaltcowboyer. Det går på forskjellige ting som jeg skal prøve å liste opp: det er landskapsvernplaner, det er naturreservater, og det er kulturminneloven. Og når jeg nevner naturreservater, er det ikke nok med reservatene eller områdene der, men midlertidige ytre plangrenser. Det er det som er problemene for de som skal ta sitt yrke ut av landbruk, og for så vidt også for de som skal ta sitt yrke ut av havet. Jeg nevnte kulturminneloven. Vi har rovdyrplager, vi har økende bestand av gaupe, jerv, bjørn, ulv, ørn, oter og sel. Og det er her i huset at premissene blir lagt. Stortinget har vedtatt at vi skal ha levedyktige bestander av disse rovdyrene. Men det står ingenting i Bern-konvensjonen om levedyktighet, det er et påfunn som er kommet i dette huset, oppå det som kreves i forhold til Bern-konvensjonen. Og det er klart at utgangspunktet blir dårlig når man har disse problemene. Så opplever man salg av melkekvoter, nedlegging av moderne gårdsbruk – og folk legger ned! Problemene løses jo for et utkantbruk når jerven har spist opp mesteparten av sauene. Da legger en ned, og da er problemet løst. Dette snakkes det ikke så mye om. Jeg ser med bekymring på framtiden for distriktene. En av grunnene, som jeg skal bruke litt tid på, er dette med generell matdistribusjon. I dag er det fire kjeder som bestemmer om vi skal få mat til butikkene rundt om i landet. Det er Rimi, Rema, Hakon-Gruppen og NKL. Mat distribueres, som man vet, fra engroslagre. Hva er det som holder på å skje i dag? Jo, engroslagrene sentraliseres de også. Jeg skal ta et lite eksempel fra Nordland, midt på Helgeland. Der fikk de varene sine fra Mo i Rana. Plutselig ble engroslageret flyttet til Bodø, og nå skal det flyttes til Trondheim. Men dere må ikke tro at det stopper der – nei, det skal til Alnabru! Vi kan snakke om IT, og vi kan snakke om computere – det er stort sett det som debatteres i denne salen. Vi kan ikke spise computere! Vi kan ikke få maten intravenøst via IT! Vi må ha en sikkerhet for at vi får mattilførsel. Plutselig er kjedene oppkjøpt av store konsern i Europa, og hvordan blir matdistribusjonen da? Jeg stiller spørsmålet.