trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Eg viser til mitt svar på spørsmål 13 frå stortingsrepresentant Arne Sortevik. Svaret på representanten Vallersnes sitt spørsmål er det same som svaret på spørsmål 13, og eg vil difor ikkje gjenta det. Det er ikkje mogleg å gjennomføre utbetringsarbeidet utan at det får konsekvensar for trafikkavviklinga. Omkøyringsvegane har dårleg standard og ligg til dels særs høgt, noko som fører til større problem under vanskelege vêr- og føreforhold. Som eg òg svarte på tidlegare spørsmål med omsyn til informasjon, skal vegtrafikksentralane til kvar tid kunne gi rett informasjon om faktiske og forventa tilhøve. Statens vegvesen har i tillegg teke initiativ til informasjonsmøte i Røldal i dag, som eg nemnde i svaret til stortingsrepresentant Arne Sortevik. Blant dei inviterte her er ordførarar, transportselskap, næringsliv og mange interessegrupper. Eg håpar at det vert eit positivt og konstruktivt møte.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Vegmeldingssentralen skal sjølvsagt vere oppdatert på endringar som er vesentlege for dei reisande, og skal kunne gi opplysningar om det. Eg beklagar det som skjedde, at dei vegfarande ikkje fekk den informasjonen dei burde hatt, før omkøyringsvegen vart stengd. No kjem snøfall raskt. At ein ikkje fekk informert på førehand, er ei side av det, men at ein heller ikkje fekk den informasjonen gjennom Vegmeldingssentralen og trafikksentralane, er ikkje godt nok. Eg tenkjer at Statens vegvesen har lært av den prosessen som har vore her, for det har vore ein litt kronglete prosess med utbetring av Haukelitunnelane. Den viktigaste lærdomen av dette og andre prosjekt må vere at ein legg arbeid i tidleg informasjon, og god informasjon, som er retta mot dei gruppene som er direkte berørte av det arbeidet som skal føregå.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Det finst eit regelverk for vegtrafikksentralane. Eg har ikkje det konkret føre meg her, så eg kan ikkje gjengi det i detalj, men det finst eit slikt regelverk, og det skal ein forhalde seg til. Så må ein sjølvsagt vurdere om det er godt nok, om det fangar opp alle hendingar som den det er referert til her, der ein omkøyringsveg vart stengd. For det er jo ein type hending som naturleg – tenkjer eg – skulle vere Vegmeldingssentralen sitt ansvar å formidle til trafikantane. Men eg går gjerne inn og ser på det regelverket som ligg føre, om det er nokon forbetringar som bør gjerast der i forhold til å fange opp denne typen hendingar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
I framlegget til Nasjonal transportplan frå den førre regjeringa var det ikkje inne forslag om oppstart av Haug–Onsøy eller noko anna større investeringstiltak på Østfoldbana sør for Ski. Etter at stortingsfleirtalet, mot røystene frå dei dåverande regjeringspartia, vedtok ein kraftig auke av rammene til både veg og jernbane, vart det rom for å ta Haug–Onsøy inn i planane. Etter ynske frå Østfold fylkeskommune avgjorde Stortinget i samband med handsaminga av statsbudsjettet for 2006 at Sandbukta–Moss–Såstad skulle prioriterast framfor Haug–Onsøy, sjølv om prosjektet ville koste dobbelt så mykje som Haug–Onsøy, nærare bestemt om lag 1,6 millardar 2006-kroner. Jernbaneverket saman med Moss kommune har arbeidd med ein ny hovudplan for jernbanetunnelen gjennom Moss, då den planlagde stasjonsplasseringa måtte flyttast på grunn av at forskrift om tryggleik i jernbanedrift no set strengare krav til plasseringa av stasjonar i kurve. Etter det eg er kjend med, er dette arbeidet i ferd med å avsluttast, og det må deretter utarbeidast detaljplanar for prosjektet. Arbeidet med detaljplanlegginga krev om lag 30 mill. kr, og det er ikkje avsett midlar til dette i statsbudsjettet for 2008. Årsaka er at innafor løyvinga til Jernbaneverket for 2008 har eg valt å prioritere ei vidareføring av satsinga på drift og vedlikehald av jernbanenettet som Regjeringa la opp til i 2007-budsjettet, og i tillegg å ha ei mest mogleg rasjonell framdrift av dei store jernbaneprosjekta som er starta opp. Eg har stor forståing for at folk og næringsliv i Moss ynskjer fortgang i dette prosjektet. At me no har fått ei regjering som har auka dei årlege investeringane i jernbana med meir enn 50 pst. i høve til den førre regjeringa, og som prioriterer ressursane slik at dei kan nyttast mest mogleg rasjonelt, gjer at dei prosjekta som står for tur, vil kunne startast tidlegare opp. Eg håpar dette kan verte ei kjelde til inspirasjon for representanten Engesets arbeid for Østfoldbana.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Som eg sa i mitt førre svar, har eg prioritert å ha ei rasjonell gjennomføring av allereie igangsette prosjekt. Det ville vere veldig enkelt å berre leggje inn nokre planleggingsmidlar til ulike prosjekt rundt omkring, men det betyr at då må ein òg ha ein plan for oppstart. Årsaka til at det ikkje er lagt inn planleggingsmidlar i 2008-budsjettet, er at ein ikkje ser at det i 2008 er aktuelt med oppstart av dette prosjektet. Når me kjem så langt, skal sjølvsagt planleggingsmidlane stillast til disposisjon. Og som eg sa i mitt hovudsvar: Eg har stor forståing for at ein både i Østfold og i Vestfold er utolmodige etter å få sett i gang planane som ligg føre for jernbana i desse fylka, men me har eit stort prosjekt i vestkorridoren no som må ferdigstillast, og som eg har valt å leggje fullt trykk på, og som betyr mykje for avviklinga i eit folketungt område her i intercity-trianglet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
På vegner av Regjeringa vil eg ikkje ta inn over meg kritikk av denne regjeringa si jernbanesatsing. Me har auka investeringsbudsjettet med 50 pst. Me har auka drifts- og vedlikehaldsbudsjettet, som er særdeles viktig for å oppretthalde ein god regularitet på jernbana. Me har inngått avtalar med NSB, som vil auke kapasiteten med inntil 15 pst. i rushtida. Me slit litt med det i 2008 på grunn av lokførarsituasjonen, men eg håpar at ein får på plass den auken som ligg i våre avtalar. Me har i det heile ein heilt annan offensiv jernbanepolitikk enn det som tidlegare tiders regjeringar – for å snakke i fleirtal – har hatt. Det er på høg tid – eg seier ikkje at det er nok. Difor arbeider me òg fram mot Nasjonal transportplan med å få ytterlegare fart på jernbanesatsinga i Noreg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Eg er glad for spørsmålet frå representanten Andersen. Me går no inn i ei tid med skiftande og ofte vanskelege føreforhold. Spørsmålet gir oss høve til å minne kvarandre om ansvaret me har som bilførarar når me tek ut på vegen. Ikkje minst er det viktig når me går inn i julebordsesongen. Når det gjeld E18 i Aust-Agder, har Stortinget i tråd med føringane i Aust-Agderpakka og lokale styresmakter sitt syn prioritert utbetring av E18 mellom Telemark grense og Risør og mellom Grimstad og Kristiansand. E18 mellom Arendal og Tvedestrand inngår i ei konseptvalutgreiing for strekninga Langangen–Grimstad som Statens vegvesen no har starta opp. Det vil deretter verte gjennomført ekstern kvalitetssikring, såkalla KS1. Seinare følgjer konsekvensutgreiing og kommunedelplanlegging. Til slutt skal det utarbeidast reguleringsplanar for valde trasear. Ein vil òg vurdere ulike finansieringsløysingar. Det er vanskeleg på førehand å vurdere tidsbruken for planlegging. Det vil m.a. avhenge av kor lang tid dei kommunane og fylka det gjeld, treng på sine planavklaringar, men eit realistisk anslag vil vere om lag fem år. Ei større utbygging av strekninga vart ikkje prioritert i Nasjonal transportplan for perioden 2006–2015 då denne vart vedteken i 2004. Som eg svara på spørsmål frå representanten om same sak 7. mars 2007, vil strekninga kunne vurderast i samband med Nasjonal transportplan for perioden 2010–2019. Både i samband med budsjettet for 2009 og i Nasjonal transportplan 2010–2019 vil det verte vurdert målretta trafikktryggingstiltak i påvente av ei større utbygging.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Å få ein jamn standard på vegnettet på lengre strekningar er ei av målsetjingane som me har med utbygging av vegar i landet. Det handlar ikkje minst om trafikktryggleik at sjåførar slepp å køyre på vekslande standard. Eg har gjort greie for plansituasjonen for denne strekninga. Og som eg sa i mars, kan ein i løpet av ein femårsperiode ha ein veg som er klar til utbygging, det vil altså seie ein gong rundt 2012–2013. Det er eit i-beste-fall-anslag, der heile planprosessen går greitt, der ein ikkje vert hindra av lokale konfliktar om traseval osv., og der ein finn ei finansiering som er tilfredsstillande.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Statsråden beklagar sterkt alle ulukker, anten det er møteulukker, rasulukker eller andre, som medfører tap av liv, og kvart einaste liv som er tapt, er sjølvsagt eit for mykje. Det paradoksale i situasjonen no er at medan ein, berre for få år sidan, ikkje hadde midtdelar, gjekk dødstalet ned, men dei siste åra, når vi trass i alt gjennom både den førre regjeringa og denne har starta utbygging av firefelts vegar og fått fart på bygginga av midtdelar, ser me dessverre altså ei negativ utvikling. Eg skal ikkje samanstille dette, men det er unekteleg eit paradoks. Så når me skal drive trafikksikringsarbeid, handlar det òg om å appellere til den enkelte trafikant ute på vegen. I påvente av at me får sikra heile vegnettet vårt på ein betre måte, må me ta det ansvaret at me må vere utkvilde, ikkje nyte rusmiddel, og at me tek i bruk alle andre forsikringar som gjer at me kan få ned dødstala på vegane våre.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Fyrst vil eg få presisere at det ikkje er rett at Regjeringa har hatt to år på seg til å kome fram til ei løysing om trygg og fornuftig drift av eit senter knytt til Åknes/Tafjord-prosjektet. Prosjektet fremja 30. august 2006 søknad om tilskot til drift av eit beredskapssenter, med eit nytt brev med nye budsjettal frå prosjektet 16. mars 2007. Etter dette har det vore kontakt med prosjektet i fleire fasar for å vurdere dei ulike elementa i søknaden. Dette er ein heilt vanleg måte å arbeide på, og er kopla til Regjeringa sin budsjettprosess. Det som har vore uvanleg i denne saka, er at senteret som no vert etablert i Stranda, er det fyrste i sitt slag i Noreg. Det har difor vore heilt nødvendig å bruke den tida me har brukt. I Landbruks- og matdepartementet sin budsjettproposisjon for 2008 varsla Regjeringa at staten vil medverke til å sikre døgnkontinuerleg overvaking av skredfarlege område i Storfjorden – Åknes, Tafjord – og andre stader der det er behov for det. Regjeringa varsla vidare at det ville verte arbeidd vidare med korleis dette skulle organiserast, og at ein ville kome tilbake til saka på eigna måte. Dette vart signalisert til dei aktuelle aktørane allereie i august 2007. Eg er difor glad for at representanten Røbekk Nørve stiller dette spørsmålet, fordi det gir meg og Regjeringa høve til å gjere greie for Stortinget for at Regjeringa nyleg har bestemt å yte statleg tilskot på 10 mill. kr i 2008 til drift av eit overvakingssenter. Landbruks- og matministeren har gjort dette kjent i pressemelding 30. oktober. Ei slik driftsløyving er ei nødvendig oppfølging av undersøkingar og investeringar som er lagde ned i Åknes/Tafjord-prosjektet over ein fireårsperiode, og der staten har ytt tilskot på vel 64 mill. kr. Det tiltaket som Regjeringa no vil gi driftstilskot, er viktig for befolkninga sin tryggleik og tryggleikskjensle. Føremålet er å leggje til rette for ei effektiv varsling av befolkninga om det skulle verte rørsler og endringar i desse områda som kan bety auka rasfare, og som då vil vere grunnlag for myndigheitene sine vurderingar av behov for evakuering. Overvakingssenteret vil vere eit interkommunalt selskap, der dei aktuelle kommunane også vil delta i finansieringa av drifta. Dette er ei naturleg følgje av at kommunane har eit beredskapsansvar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Det var vel ikkje noko oppfølgingsspørsmål i det som Røbekk Nørve no sa, meir ei presisering av ståstaden. Det som er viktig no frå Regjeringa si side, er at me har ein god dialog med lokale styresmakter, at ein får opp det beredskapssenteret så raskt som mogleg, og at me får ei god form på drifta av dette. Regjeringa er oppteken av at me skal ha eit system som gjer at folk i dette området kan føle seg trygge, at dei kan bu og drive i det daglege der utan å måtte tenkje på risikoen for eit mogleg ras. Eg trur berre dei som har levd med rasfare, skjønar kva dette betyr for livskvaliteten. Så Regjeringa er oppteken av at me skal få dette i gang og opp så fort som mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
No er det slik at Regjeringa kjem med eitt budsjett om gongen, så eg må nok seie til representanten at ho må vente på det komande budsjettet for å få svar på det ho spør etter no. Men det at ein frå Regjeringa si side har gått inn med 10 mill. kr, er eit synleg prov på at me er opptekne av problemstillinga, at me skal samarbeide godt med kommunale og lokale styresmakter både for å sikre oppstart av senteret og for å få på plass ei god drift vidare. Dette er ikkje eit eittårig prosjekt. Regjeringa er også innforstått med at dette må vere ei varig løysing.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Eg har ingen planar om å tvinge gjennom samanslåing av nokon av distriktskontora i Mattilsynet. Eg legg stor vekt på at Mattilsynet er og skal vere ein desentralisert etat. Ein viktig føresetnad for strukturen i Mattilsynet er at distriktskontora har kunnskap om, nærleik til og direkte kontakt med dei verksemdene dei skal føre tilsyn med. Det er aktiviteten på distriktskontora som er kjernen i Mattilsynets utøvande tilsyns- og rettleiingsarbeid. Mattilsynet har orientert om at dei vurderer å redusere talet på distriktskontor for å redusere bruken av tid til intern administrasjon og frigjere ressursar til utøvande tilsyns- og rettleiingsarbeid. Mattilsynet opplyser at det i den samanhengen har kome forslag frå regionkontoret om ei samanslåing av dei to distriktskontora i Vestfold, som representanten Anundsen viser til. Dette forslaget er no til vurdering på hovudkontoret til Mattilsynet. Dei politiske rammene for organiseringa av Mattilsynet på distriktsnivå vart lagde i St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 8 for 2002-2003. Her er det lagt til grunn at talet på distriktskontor vil liggje i området 50–65. Vidare vart det ved opprettinga av Mattilsynet lagt til grunn ei effektivisering på 10 pst., noko som inneber ei redusert bemanning i organisasjonen på om lag 10 pst. I St.prp. nr. 1 for 2007-2008 er det presisert at effektiviseringsgevinsten skal takast ut i løpet av 2008, og at Stortinget sine føresetnader om talet på distriktskontor skal liggje til grunn for eventuelle organisatoriske endringar i Mattilsynet. Eg er oppteken av at Mattilsynet aukar det utøvande tilsyns- og rettleiingsarbeidet på distriktsnivå. Dette vil vere positivt både for dei bedriftene som Mattilsynet fører tilsyn med, og for forbrukarane. For å frigjere ressursar til utøvande arbeid kan eitt grep vere å redusere talet på administrative einingar. Så lenge dette skjer innanfor dei overordna rammene som er lagde for organiseringa av Mattilsynet, og på ein måte som ikkje svekkjer nærleiken mellom tilsynet og brukarane i vesentleg grad, ynskjer eg at Mattilsynet skal ha fridom til å gjere det dei sjølve meiner er hensiktsmessige tilpassingar av organiseringa på distriktsnivå. Departementet har lagt til grunn at Mattilsynet fører vidare undereiningar til distriktskontor, slik at talet på kontorstader i Mattilsynet, og dermed nærleiken til verksemdene, vert ført vidare på om lag same nivå som i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Som det gjekk fram av hovudsvaret, er det Mattilsynet sjølv som innanfor gitte rammer har fridom til å gjere tilpassingar i sitt kontornett. Det viktige, som også vart presisert, er at dette skal gjerast på ein måte som ikkje svekkjer nærleiken mellom tilsynet og brukarane, altså at ein ikkje får ein struktur som gjer at avstandane gjer eit godt tilsyn og ei god rettleiing vanskeleg. Rettleiingsbiten er svært viktig i arbeidet til Mattilsynet. Statsråden vil vere oppteken av å sikre at ein ikkje får ei svekking av Mattilsynet ved dei endringane som no vert diskuterte.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-07:
Sjølv om eg no er freista til å gå over til samferdsle, skal eg halde meg til Mattilsynet. Det eg sa som svar på oppfølgingsspørsmålet, var at dei endringane som ein no vurderer på hovudkontoret til Mattilsynet, må gjennomførast på ein måte som ikkje svekkjer den kontakten Mattilsynet har med det lokale næringslivet, både tilsyn og rettleiing. Det ligg fast. Det er sjølvsagt slik at statsråden vil sjå til at det vert halde ved lag. Når det er sagt, vil eg seie at Mattilsynet har fridom innanfor desse rammene til å kunne gjere organisatoriske endringar. Men det ligg veldig tydelege føringar på kva som er avgrensingane med omsyn til dei endringane som kan gjerast.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Nå tolker jo jeg spørsmålet fra representanten Sponheim mer i forhold til hva Regjeringen ønsker å gjøre med dagens jernbane, og ikke høyfartstanken. Men la meg likevel følge det opp. Jeg registrerer at statsråden sier at de svarene som nå foreligger, slett ikke er gode nok til overhodet å gjøre noe vedtak i forhold til høyfartstog i Norge, og der er jeg hjertens enig med statsråden. Men jeg ber statsråden se hva som står i dagens utgave av Dagsavisen, for der blir det signalisert fra forhandlingskameratene til Senterpartiet og den sittende regjering når det gjelder klimameldingen, at både Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ønsker å foreta et kupp ved allerede i forbindelse med klimameldingen å vedta å bygge høyfartstog i Norge på bortimot 300 milliarder kr. Mitt spørsmål er: Hvilke tanker gjør statsråden seg rundt det?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Mitt spørsmål går til statsråd Navarsete. Vi er nå godt kjent med – både innenfor Regjeringen og jeg trodde man også var ganske godt kjent med det innenfor Stortinget – vedrørende stamnettutredningen som ble forelagt både regjering og storting i desember 2006, at vi har enorme mangler innen vår infrastruktur. Stamnettutredningen peker på at vi har et etterslep på 230 milliarder kr på stamveiene våre, at eksisterende jernbane faktisk har et etterslep på bortimot 90 milliarder kr, og vi ser daglig mangler innenfor vei og jernbane. I en sånn sammenheng registrerer jeg at hovedfokuset hos nesten samtlige andre partier går på høyfartstog. Det er nærmest blitt en hallelujastemning rundt omkring i landet, ja en religiøs vekkelse nærmest, der man kun tenker høyfartstog. Det er på tross av at det politiske miljøet er fullstendig klar over at den eksisterende infrastrukturen er i ferd med å forfalle. Det er nærmest krise. Tunnelene våre, 974 i tallet, har et etterslep på 2 milliarder kr, bruene våre har et etterslep på 3 milliarder kr. Når Fremskrittspartiet da legger fram seriøse forslag om å ta igjen dette etterslepet på 20 år istedenfor på 50 år, blir vi nærmest karakterisert som useriøse som vil sprenge norsk økonomi. Mitt spørsmål til statsråden er: Finnes det muligheter for innenfor en 20-årsperiode å bygge høyfartstog som beløper seg til 300 milliarder kr, og samtidig ta igjen etterslepet på den eksisterende infrastrukturen vår?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Alt dreier seg om en framtidig satsing. I stamnettutredningen slås det fast at med dagens tempo i investering på eksisterende infrastruktur vil det ta 50 år før vi får en akseptabel standard på nettet. Da er det interessant å måle det opp mot at man kanskje også skal satse milliarder av kroner på høyfartstog, for da må man på et eller annet tidspunkt velge: Skal man ha både i pose og i sekk? Skal man glemme den eksisterende infrastrukturen? Skal man glemme de regionene som ikke blir omfattet av høyfartstog? Skal man glemme veier? Skal man glemme den eksisterende jernbanen og satse på høyfartstog? Det synes jeg absolutt at Regjeringen og statsråden bør signalisere til det norske folk, før man eventuelt får et kupp i klimameldingen. I dag går både Transportøkonomisk institutt, Norges Miljøvernforbund og ikke minst forskjellige økonomiske professorer ut og kaller satsingen på høyfartstog useriøst. Da tror jeg kanskje man må signalisere i større grad hvor man ønsker å satse, for å få på plass en god infrastruktur.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
La meg først få lov til å si at de siste ti minuttene i Stortinget har vært oppløftende. Mange signaler fra statsråden synes jeg har vært meget positive, både det som går på planene om høyfartsbane, og det som går på prosjektfinansiering og OPS-bruk. Jeg tolker faktisk statsråden dit hen at statsråden ønsker seg mer av både prosjektfinansiering og Offentlig Privat Samarbeid. Så når denne evalueringen skal foretas og eventuelt legges fram for Stortinget på egnet måte, vil jeg spørre statsråden om det også er mulig å utvide tanken om Offentlig Privat Samarbeid til å omfatte flere transportformer i sammenheng – altså å tenke intermodalt, med både havn, jernbane og vei i samme prosjekt, og gjerne også i sammenheng med Offentlig Privat Samarbeid. Det ville innebære en stor framgang og framdrift med hensyn til å løse de store utfordringene når det gjelder alle de etterslepene vi har, og ikke minst ville det skape et effektivt og rasjonelt transportsystem i Norge.
Trond Helleland (Høyre), 2007-11-07:
Jeg tror nok ikke klimakameratene vil kreve at det blir bygd høyfartsbane, men statsråden får vente og se på de kravene som kommer. Noe av det som det går an å gjøre noe med derimot, er Vestfoldbanen, som går på en trasé fra 1882, og der veteranjernbaneentusiaster fra hele Europa møtes for å kjøre den gamle traseen, som er dagens trasé. Den nye traseen fra Barkåker til Tønsberg er ferdig prosjektert, men ble altså ikke nevnt med ett ord i statsbudsjettet. I Vestfold er det jernbaneopprør i de rød-grønne partiene, stortingsrepresentant Gullvåg og vararepresentant Egeland fra SV raser i avisene over manglende satsing på Vestfoldbanen. Hvorfor nedprioriterer Regjeringen utbyggingen av Vestfoldbanen, som er så viktig i klima- og miljødiskusjonen, og som er en del av intercity-triangelet på Østlandet? Regjeringspartienes representanter lovte jo 6 milliarder kr til Vestfoldbanen i forrige valgkamp. Så langt har det ikke kommet en krone til utbygging.
Trond Helleland (Høyre), 2007-11-07:
Mitt spørsmål går til statsråd Navarsete. Bondevik II-regjeringen åpnet opp for realisering av store veiprosjekt på en ny måte. Det ble OPS-finansiering eller såkalt Offentlig Privat Samarbeid på tre større veiprosjekt. Dette innbærer at utbyggeren får ansvaret for å bygge veien og samtidig ansvaret for drift og vedlikehold i 25 år. Etter Høyres mening har alle de tre prosjektene, E39 Klett–Bårdshaug, E39 Lyngdal–Flekkefjord og E18 Grimstad–Kristiansand, vært vellykkete eksempler på Offentlig Privat Samarbeid. Da den rød-grønne regjeringen overtok, ble OPS lagt i en skuff. Ordningen skulle evalueres, og det nye trylleordet var prosjektfinansiering, som også representanten Sahl var inne på. Regjeringspartienes representanter var svært entusiastiske i sin omtale av prosjektfinansiering, som skulle gi raskere framdrift og mer effektivitet. Overraskelsen var derfor stor da Regjeringen selv i Gul bok i fjor, side 102, punkterte sin egen Soria Moria-formulering ved å si: «Regjeringen finner at investeringer i veg og jernbane fortsatt bør bevilges etter gjeldende budsjetteringsprinsipper, og at det således ikke etableres en ordning med lånefinansiering.» På samme side skriver Regjeringen: «Når det gjelder OPS-modellen, er det ikke aktuelt å fremme forslag om ytterligere bruk av denne ordningen før igangsatte prosjekter er evaluert.» Nå foreligger evalueringen, og den er svært positiv. Evalueringen peker på at byggetiden blir kraftig redusert, at ressursene blir mer effektivt utnyttet, og at brukere og utbyggere er svært godt fornøyde. Med dette bakteppet blir spørsmålet til statsråden enkelt: Vil Regjeringen legge opp til at OPS-prosjekter igjen blir et virkemiddel for å få gjennomført store samferdselsprosjekt her i landet?
Trond Helleland (Høyre), 2007-11-07:
Høyre vil ha slutt på veibygging i halv fart. Det er jo det vi i realiteten har opplevd de siste årene, ved at det har vært klattvise bevilgninger. Det har verken den forrige regjeringen eller denne regjeringen eller andre ansvaret for, men det er den måten vi har lagt opp veiutbyggingsprosjektene på her i landet. Når det gjelder f.eks. det ene OPS-prosjektet som nå er gjennomført, sier prosjektlederen at det ble gjort på fire år, mens det normalt ville tatt åtte år å gjennomføre det. Finansieringen er noe annet. Vi vet at det i andre land er mulig å låne, bl.a. hos staten, for å få rimeligere finansieringsvilkår. Det er jo hovedproblemet for et OPS-prosjekt i dag, at man må ta opp lån i private finansinstitusjoner med høyere rente. Spørsmålet er da: Ønsker Regjeringen å gå videre nå når OPS-evalueringen har kommet, og se seriøst på om det er mulig å finne nye finansieringsformer innenfor det OPS-regimet en har, men med gunstigere finansieringsvilkår?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-11-07:
Statsråden har fulgt opp forrige regjerings forslag om å utrede høyhastighetstog på en utmerket måte. Hun lyttet også til signaler fra Høyre og Stortinget og sørget for at Oslo, Bergen, Stavanger og Kristiansand ble omfattet av utredningen. Vi må ikke gjøre denne debatten om satsing på høyhastighetstog til et spørsmål om bedriftsøkonomi. Det blir for enkelt. Det dreier seg om ideologiske og etiske spørsmål knyttet til samfunnsbygging og miljø, om hvordan høyhastighetsbane kan bidra til økt mobilitet og verdiskapning og, ikke minst, om hva et slikt prosjekt vil bety for utvikling av norsk teknologikompetanse og forskning. Men dette vil antakelig kreve nye organisasjons- og finansieringsformer. Nylig ble det lagt fram en rapport om OPS, Offentlig Privat Samarbeid, som beskriver store gevinster, gjennomføringshastighet og andre forhold i samferdselsinvesteringer. Når statsråden nå arbeider videre med høyhastighetsspørsmålet, vil hun da også legge inn vurderinger om eventuell OPS-organisering for å løse en slik stor, historisk oppgave?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-11-07:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Regjeringen har på høring forslag til endringer i regnskapsforskriften som medfører at kommunale og fylkeskommunale foretak ikke skal ha plikt til å føre regnskap etter regnskapslovens bestemmelser. Handels- og Sevicenæringens Hovedorganisasjon mener i høringsbrev av 19. oktober at dette vil kunne gi slike virksomheter et konkurransefortrinn på områder hvor de leverer tjenester i konkurranse med private, og at det kan føre til kryssubsidiering. Vil Regjeringen sørge for at forslaget sikrer konkurranse på like vilkår?»
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-11-07:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg er enig i at det er viktig at politikerne har god styringsinformasjon. Det er det det handler litt om her. Jeg vil ta et konkret eksempel. Kirkens Bymisjon var med på et prøveprosjekt om kommunale hjemmetjenester i Oslo. De trakk seg i protest, fordi de mente at premissene for konkurransen ikke var riktig. Da uttalte generalsekretær Sturla Stålsett i Kirkens Bymisjon følgende til Finansavisen den 29. oktober: «Da er det viktig at det ikke er noen form for skjult subsidiering hos våre konkurrenter. Hvis ikke, presses prisene og kvaliteten ned på et utydelig grunnlag. Vi er opptatt av at det er transparens, like vilkår for alle.» Ser ikke statsråden at denne type ulike sammenlikningsgrunnlag gir politikerne et dårlig styringsgrunnlag, og at det kan svekke den offentlige tjenesteproduksjonen hvis man ikke slipper til private, også innenfor velferdsproduksjonen, på like vilkår?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-11-07:
Mitt spørsmål handler om konkurranse på like vilkår. Et relatert felt der som er veldig viktig når det gjelder offentlig tjenesteproduksjon, er regelverket for offentlige anskaffelser, som jeg antar at kommunal- og regionalministeren er kjent med. Det er jo slik at offentlig sektor kjøper inn tjenester og produkter for mer enn 200 milliarder kr hvert år. Det er en anbudsterskel på 500 000 kr, og Regjeringen har i regjeringserklæringen skrevet at den terskelen skal økes opp mot EU-nivå, som er l,8 mill. kr. Det betyr at store deler av de offentlige innkjøpene vil bli unntatt konkurranse. Det vil lett kunne føre til økte problemer med kameraderi og korrupsjon, det vil kunne føre til høyere priser og dårligere tilbud til innbyggerne, og det vil gi næringslivet dårligere konkurransevilkår. Ser ikke statsråden at den type konkurransepolitikk svekker velferden i Norge?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-11-07:
Lat meg fyrst presisera at det Kommunal- og regionaldepartementet har føreslått, er at kommunale og fylkeskommunale føretak som driv næring, ikkje skal ha plikt til å følgja rekneskapslova, men at dei kan følgja kommunelova sine reglar for rekneskapsføring. Eg vil òg presisera at når vi snakkar om kommunale føretak som driv næring, meiner vi verksemder som sel tenester i ein marknad, med føremål å tena pengar. Forslaget til departementet gjeld difor ikkje føretak som driv med velferdstenester, og som er finansierte med offentlege midlar. Slike føretak skal i alle tilfelle ikkje følgja rekneskapslova, men føra rekneskap etter kommunelova sine reglar. Grunngjevinga for departementet sitt forslag er at kommunane bør stå fritt til sjølve å vurdera om føretak som driv næring, skal følgja rekneskapslova. Omfanget av næringsverksemd i eit føretak kan variera, og kommunane bør sjølve kunna vurdera kva rekneskap som gjev best styringsinformasjon, ut frå det føremålet dei har med å oppretta føretaket. Eg vil understreka at val av rekneskapssystem må vareta ei rekkje ulike omsyn, ikkje berre omsynet til at ein skal kunna samanlikna seg med private selskap. Grunnleggjande sett er dette eit spørsmål om korleis kommunane skal organisera og styra si verksemd, og eg meiner at kommunane sjølve er dei beste til å vurdera det. HSH er oppteken av at private og ideelle verksemder har like vilkår for å konkurrera med kommunale verksemder. I sitt høyringssvar peikar HSH spesielt på sine medlemmer som driv tenester innanfor helse, pleie og omsorg og kultur. Som nemnt er det slik at departementet sitt forslag ikkje gjeld kommunale føretak som driv slike velferdstenester. Slike føretak skal uansett følgja kommunelova sine reglar om rekneskap. Departementet sitt forslag vil difor ikkje endra konkurransevilkåra for verksemdene som HSH peikar på. Når det gjeld spørsmålet om kryssubsidiering mellom verksemd som er finansiert med offentlege midlar, og verksemd som tener pengar i ein marknad, vil val av rekneskapssystem heller ikkje påverka dette. Forslaget til departementet opnar ikkje for ulovleg offentleg støtte. Kommunane må uansett retta seg etter at kryssubsidiering er ulovleg.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-11-07:
Eg ser at det er viktig at det er gjennomsiktige forhold òg på dette området. Men lat meg presisera at spørjaren tek utgangspunkt i eit notat som no er på høyring, og som ikkje gjeld dette området – som altså ikkje gjeld velferdstenester.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-11-07:
Regjeringa er sjølvsagt oppteken av at ein skal følgja det regelverket som er, og elles til kvar tid leggja opp til at det er eit så ryddig og så gjennomsiktig regelverk som mogleg. Samtidig er det nok slik at det går politiske skiljelinjer i denne salen på kva for fridom kommunane skal ha til å organisera eiga verksemd. Dersom eg ikkje hugsar heilt feil, har dette vore tema fleire gonger. Høgre med fleire ynskjer at kommunane skal taka i bruk rekneskapslova så langt det lèt seg gjera, mens dagens regjering med fleire – altså eit breitt fleirtal – meiner at kommunane skal ha høve til å organisera si verksemd i tråd med kommunelova.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-07:
Jeg takker ikke bare finansministeren for velvilligheten, men også presidenten. «Toll- og avgiftsdirektoratets definisjon av næringsparker har gitt blant andre Kongsberg Næringspark betydelige etterregninger på elavgift. Holdningene til disse spørsmål hindrer utviklingen av moderne parker med integrert elforsyning og dermed effektiviseringsgevinster. Den forrige finansministeren bad høsten 2005 direktoratet om å se på regelverket for å oppnå mer formålsrettede definisjoner, men intet har skjedd. Er statsråden enig med sin forgjenger i at saken bør følges opp av direktoratet, og i så fall når?»
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-07:
Jeg takker for svaret. Betyr dette at departementet nå gjør en utredning av denne kodingen, denne definisjonen, og at direktoratet for så vidt ikke er inne i det? Hvis det da er slik, som jeg forstår det, når kan vi forvente at departementet har sitt arbeid ferdig – eventuelt sine klareringer overfor EØS-regelverket?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-07:
Jeg takker for oppfølgingen også her. Jeg har et siste spørsmål til dette: Hvilken dialog har departementet med de angjeldende næringsparker? Dette er jo litt kompliserte situasjoner. De forskjellige næringsparker har forskjellige situasjoner. Er det noen form for høring eller en annen form for dialog som gjør at deres problemer kommer frem på en klar måte for departementet?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-07:
Etter dagens regelverk for avgift på elektrisk kraft kan industribedrifter betale redusert sats på vilkår om korrekt registrering etter Statistisk sentralbyrås næringshovedområder. Problemstillingen for næringsparkene er at bedrifter som yter fellestjenester til industri som selv er registrert i kode som gir rett til redusert avgift, faller utenfor de aktuelle kodene. Hensikten med å knytte avgrensningen av hvilke virksomheter som i avgiftsammenheng anses å være industri, opp mot standarden for næringsgruppering er bl.a. at det ikke skal være nødvendig for det avgiftspliktige nettselskapet eller avgiftsmyndighetene å vurdere hvilken type virksomhet den enkelte bedrift utøver. Departementet utreder for tiden mulighetene for å endre reglene knyttet til næringsparker og fjernvarmeprodusenters rett til redusert avgift. Dette reiser særlige EØS-rettslige problemstillinger som må vurderes nøye. Bakgrunnen for dette er at fritak eller redusert sats for industrien i utgangspunktet anses som statsstøtte etter EØS-avtalen, og kun kan innrømmes innenfor de rammer som ble godkjent av ESA i 2004.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-07:
Jeg tør ikke si en tidsfrist til Stortinget nå. Det er riktig, som Svein Flåtten sier, at det nå er departementet som ser nærmere på dette. Vi er jo kjent med det som representanten Flåtten tar opp, denne næringsparken i Kongsberg. Vi har også andre eksempler på det samme, der man ut fra en hensiktsmessig organisering i næringsparker har funnet – hva skal en si – å løse visse oppgaver i fellesskap, men slik sett faller man da utenfor regelverket godkjent av ESA, fra 2004. Det betyr at vi har en jobb å gjøre, men vi kan jo ikke gamble med at vi lager løsninger som blir problematiske i forholdet til EØS. Det er bakgrunnen for at dette er et arbeid som tar litt tid. Men vi er oppmerksomme på problemstillingen, og jeg skal komme tilbake til Stortinget så fort det lar seg gjøre.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-07:
Dersom det er nødvendig med ytterligere kontakt med disse næringsparkene for å få belyst hva som er problemstillingen, skal vi selvsagt sørge for det. Så langt har jeg forstått at problemstillingen for så vidt er ganske klar. Spørsmålet her er om det går an å utforme et regelverk som gjør at det ikke reises EØS-rettslige problemstillinger, og som gjør at det går an å få til en løsning på dette som er innenfor en forståelse med ESA som gjør at vi ikke får problemer med vår egen oppfatning i ettertid. Men hvis det er behov for ytterligere informasjon, tar vi selvfølgelig kontakt med de næringsparkene det gjelder.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Krigsinvalidehjemmet på Bæreia i Kongsvinger fungerte i mange år som et godt sted å komme til når man hadde behov for det etter innsats, ofte med store påkjenninger, ute i verden. I dag har ikke Forsvaret noe tilsvarende egnet sted, men det har blitt lovet at det skal bli ordnet. Hvor langt har Forsvaret kommet i dette arbeidet, og hva har statsråden gjort?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Jeg takker statsråden for et informativt og godt svar, som jeg tolker det, hvor jeg ser et håp for at det blir en løsning. Nå er dette dessverre ikke første gang jeg stiller dette spørsmålet i spørretimen. Jeg hadde dette oppe den 14. mai 2003 og den 13. oktober 2004, og fortsatt er det til utredning, dessverre. Det er ikke tvil om, slik som statsråden sier, at det er behov for et slikt sted. Det er derfor jeg nå tar opp spørsmålet for tredje gang. Jeg håper virkelig at det blir en løsning innen snarlig tid – jeg la merke til at statsråden nevnte innen utgangen av den måneden vi er i nå, november. Jeg tolker det også dit hen at Bæreia kan være et godt sted å være for veteraner. Stedet ble etablert i 1959, og statsråden har vært der. Kan statsråden love at det skjer noe?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Jeg takker statsråden nok en gang. Jeg bare nevner at i 2003 og i 2004 stod jeg også her og spurte om det samme. Jeg tolker svaret fra statsråden dit hen at nå kommer det til å skje noe, i respekt for dem som ofrer alt de kan ofre, i arbeidet for freden ute i verden.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-07:
Å delta i internasjonale operasjoner er krevende. De siste dagers hendelser for våre styrker i Afghanistan understreker vel nettopp dette. Det personellet som deltar for Norge i operasjoner utenlands, skal derfor føle seg trygge på at de får den oppfølgingen de trenger. I de siste årene har vi gjort mye for å styrke oppfølgingen av dette personellet. Det er opprettet en egen enhet for veteranadministrasjon og en poliklinikk som kontaktpunkt for medisinsk oppfølging. Våre veteraner skal ha tilbud om rådgivning om trygdemessige og sosiale rettigheter, de skal ha tilgang til profesjonelle helsetjenester, og de bør også ha et tilbud om rekreasjons- og velferdsopphold. Regjeringen vil legge til rette for at veteraner etter internasjonal tjeneste får et slikt tilbud. Jeg var selv på Bæreia den 8. mai i år, og fikk i møte med veteranene oppleve hvor viktig det er å kunne møtes for å samtale om opplevelser og å bearbeide inntrykk fra tjenesten. Et velferds- og rekreasjonstilbud betyr mye for mange, og da må også Forsvaret som en ansvarlig arbeidsgiver kunne legge til rette for dette. Et velferds- og rekreasjonssenter vil kunne bidra til en helhetlig oppfølging av veteranene. Senteret skal ikke være en helseinstitusjon, men et velferdstilbud for veteraner for at de skal kunne møtes for gjensidig støtte og vennskap. Ulike alternativer for lokalisering og drift av et slikt tilbud er vurdert av både interne og eksterne arbeidsgrupper. Forsvarsdepartementet har nå gitt Forsvarsbygg i oppdrag å utarbeide et fullstendig forprosjekt for et velferds- og rekreasjonssenter, med frist innen utgangen av inneværende måned. Vi ser altså på flere ulike alternativer for at vi skal få den beste løsningen for et slikt senter. Forsvarsbygg vurderer eiendommer som i dag tilhører Forsvaret, og mulige private løsninger. Departementet har spesielt bedt om at Bæreia blir sett på som et mulig sted for lokalisering av et rekreasjons- og velferdssenter.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-07:
Jeg vil si at vi, og jeg, faktisk har jobbet med denne saken nettopp for å få den inn i et godt spor. Samtidig vil jeg si at det er viktig – selv om Bæreia har en spesiell stilling hos veldig mange veteraner – at vi gjør en total analyse. Forsvaret eier tross alt selv svært mange eiendommer. Vi må vurdere om disse kan være et alternativ. Vi må også, hvis vi skal overta Bæreia, ha en skikkelig tilstandsrapport om hvilke utfordringer som ligger der, både for drift og for investering.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-07:
Ja, som sagt er det et forprosjekt på dette på gang. Der er fristen satt til ut november måned for å avgi en innstilling til meg.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Mitt spørsmål til samferdselsministeren lyder: «Før Stortinget har behandlet og vedtatt endring av vegtrafikkloven, er det utarbeidet forskrifter til nye bestemmelser om kjøre- og hviletid. Forskriftene skal gjelde fra 1. august 2007 for alle som kjører godstransport med lastebil med totalvekt over 3,5 tonn. I tillegg til stor iver etter å drive EU-tilpasning har norske myndigheter også skjerpet forskriftene med særnorske tiltak. Hvordan vil statsråden sikre at nye kjøre- og hviletidsbestemmelser på en god måte tar hensyn til særnorske forhold i transportnæringen?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er fortsatt bemerkelsesverdig at man har det så travelt med det jeg vil kalle EU-tilpasning, at man parallelt med behandling av den såkalte samtykkeproposisjonen i Stortinget faktisk har laget utkast til et forskriftsverk og sendt det ut på høring. Fremskrittspartiet synes fortsatt det er en uklok, unødvendig og beklagelig praksis. Så har statsråden i sitt svar vist frem at det er en del problemstillinger knyttet til eksisterende regelverk. Da er mitt første oppfølgingsspørsmål: Hvis det er slik at det er nødvendig å se nærmere på en del sider ved de forskriftene som faktisk er innført, er det da også grunnlag for å vente litt med å gjøre nye forskrifter gjeldende, fortsette å videreføre gamle regler, slik at man tar en grundig gjennomgang på nytt av det regelverket som er tenkt innført?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Takk igjen! Jeg beklager at jeg må bry statsråden med et tilleggsspørsmål til tross for litt trøblete stemme og hals. Jeg har forståelse for det, men ønsker å stille et lite oppfølgingsspørsmål. Jeg merker meg fortsatt at man har utsatt deler av et forskriftsverk som nettopp er innført, ett år. Det tyder på at man har hatt litt for stor fart, vært litt for ivrig og ikke helt tatt inn over seg de innspill som har kommet. Et av de innspill som har kommet, gjelder bl.a. endring i unntakene, som jeg oppfatter som en særnorsk skjerpelse. Det rammer bl.a. vedlikehold og tilsyn med veier, et svært viktig område, som vil påvirke transport og trafikk over det ganske land. Så jeg gjentar oppfordringen om at hele regelverket utsettes ett år, slik at man får en grundig gjennomgang av det forslaget man tidligere har vedtatt.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Takk for presiseringen. Dessverre er det slik at problemstillingen nok har holdt seg i den ventetiden vi har måttet ha. «Gjenstående arbeid med høydeutbedring i Haukelitunnelen og Røldalstunnelen medfører store problemer for transportnæringen og for næringslivet. Periodevis stengning, dårlige omkjøringsløsninger og mangelfull informasjon gir store forsinkelser, redusert sikkerhet samt konsekvenser mht. kjøre- og hviletidsbestemmelser. Dette prosjektet fremstår fortsatt som et skandaleprosjekt. Vil statsråden straks sørge for at midlertidige løsninger blir forbedret og fremdriften forsert i samarbeid med berørte parter?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Takk for svaret. Jeg konstaterer med tilfredshet at Statens vegvesen i etterkant tar noen grep som kan bedre en vanskelig situasjon for dem som bruker Haukeliforbindelsen. Det som er beklagelig, er jo at opprydding og forbedrende grep kommer etter lang tids frustrasjon og mange klager fra veibrukerne. Derfor er et naturlig oppfølgingsspørsmål til statsråden om å hun er tilfreds med Statens vegvesens håndtering av dette prosjektet – et prosjekt som går tilbake til stortingsbehandling i forrige periode, bl.a. med høring i Stortinget, et prosjekt der vi har hatt ett års utsettelse fordi Statens vegvesen puttet mer arbeid inn i oppdraget enn det var beslutningsgrunnlag for, og der mangelfull og dårlig informasjon har ført til mange klager. Er statsråden tilfreds med håndteringen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-07:
Igjen takk for svaret. Jeg deler også følelsen av tilfredshet over at vi nå nærmer oss slutten på dette. Jeg konstaterer at statsråden imøtekommer meg på den måten at det faktisk ikke har vært en enkel vei når det gjelder Vegvesenets håndtering av dette vegprosjektet. Det bør kanskje være slik at når man går til et såpass dramatisk tiltak som å stenge eller å redusere kapasiteten på en høyfjellsovergang, bør man i god tid på forhånd ha en tett og god dialog med brukerne om hvordan dette skal praktiseres og gjennomføres på en måte som gir minst mulig problemer for dem som bruker veien. Dette eksempelet og dette prosjektet tyder dessverre på at man ikke i stor nok grad er innstilt på å ha en slik dialog på forhånd, men kommer i etterkant, etter at man har påført trafikantene store problemer.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-07:
«Tradisjonell privatbilbruk er i ferd med å kvele de norske storbyene, spesielt i rushtiden. Kollektivsatsing i våre største byer er selvsagt viktig, men i tillegg til kollektivsatsing er det en internasjonal trend å øke investeringene innen intelligente transportsystemer(ITS) (ITS) Synes statsråden dette er en spennende trend, og hva vil hun i så fall gjøre for å tilrettelegge for dette i våre største byer?»
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har merket meg at statsråden har vært i Beijing og har fått gode skussmål på internettsiden, der det stod at Liv Signe Navarsete var konkret og interessant i sin tale til kongressen. Da blir mitt oppfølgingsspørsmål: Hvilke konkrete planer har samferdselsministeren innenfor ITS-området for hovedstaden vår på kort sikt?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-07:
Takk for svaret. Komiteen var nettopp i Japan, og der fokuserte de sterkt nettopp på ITS. Så mitt neste spørsmål må da bli: Vil statsråden være en pådriver? Slik som jeg skjønte det i Japan, var det slik at stat, fylke, kommune, altså regionen, samarbeidet, og at staten også var en pådriver både innenfor det med bildeling og på andre områder. Mine spørsmål er altså: Kan statsråden love å være en pådriver på dette feltet, og vil det være synlig i kommende NTP?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-11-07:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «EU-kommisjonen la den 25. september i år fram en grønnbok om transportpolitikken i byene som omhandler ulike sider ved de økende trafikkproblemene i større byer, som framkommelighet, miljøproblemene, sikkerhet og finansiering. Grønnboken er ute på høring fram til 15. mars 2008. Kommisjonen vil deretter fremme konkrete forslag som også kan ha EØS-relevans. Hva vil statsråden gjøre for at det kan bli en bred debatt om de problemstillinger som reises også i Norge som grunnlag for norske innspill?»
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-11-07:
Jeg takker for svaret, som jeg oppfatter som positivt. Jeg tror det er viktig at vi i tillegg til utviklingen av egen politikk også har et blikk på det som skjer rundt oss. Vi deler jo mange av de samme problemene, og det kan jo hende at vi også har noe å tilføre oppfølgingen av grønnboken. Men det viktigste er jo at vi sjekker ut hvilke deler av den som eventuelt kan komme tilbake i form av direktiver og altså påvirke vår egen politikkutforming. Da tror jeg det er viktig at vi også har den debatten med oss. Det er ett element i den aktive europapolitikken som Regjeringen har tatt initiativet til, og det er å bringe Stortinget inn på et tidligere stadium enn i sluttfasen av arbeidet med direktiver. Spørsmålet er om statsråden også vil forsøke å trekke Stortinget, særlig kommunikasjonskomiteen, inn i dette forberedende arbeidet, slik at de også kan ha et ord med i laget.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-11-07:
Da takker jeg for tilleggssvaret, og skal spare statsrådens stemme for ytterligere svar i denne sammenheng.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2007-11-07:
«Skolefritidsordningen ved Okstad skole i Trondheim ville nylig reise på tur til Røros, men NSB sa nei til å frakte en gruppe med 58 skolelever på toget. I stedet måtte SFO leie en egen buss til årets høsttur, noe som også medførte en dyrere reise. NSBs informasjonssjef svarer i Adresseavisen at de ikke ønsker større grupper på toget enn de har kapasitet til, og at de ikke har vogner og materiell stående som ikke er i bruk. Hva kan statsråden gjøre for at NSB i større grad kan imøtekomme slike behov?»