Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-06-16:
Det representanten Kleppa nå avsluttet med, er i grunnen et veldig sentralt poeng. For over bordet i finanskomiteens behandling har altså sentrumspartiene pålagt Regjeringen å gi lettelser i formuesskatten på 2,5 milliarder kr, et grunnleggende urettferdig og usosialt forslag med tanke på mange av de andre skattegrep som man kunne hatt, som hadde bidratt til å utligne forskjeller og ikke forsterke dem. Men Regjeringen står jo fritt til å fremme andre forslag som kan motvirke en lettelse i formuesskatten for arbeidende kapital. Det som har skjedd gjennom det siste året, er jo at det har blitt stadig større bevegelse i retning av at flere ser det åpenbart rettferdige og riktige i at aksjeutbytte skal skattlegges. I mange henseende er Norge et særtilfelle ved at vi ikke har skatt på aksjeutbytte. I Norden er det bare Finland som sammen med Norge ikke har skatt på aksjeutbytte, og innenfor OECD-området er det bare to andre land som ikke har skatt på aksjeutbytte. Norge er altså i mindretall innenfor OECD. Grunnen til det er selvfølgelig at skatt på aksjeutbytte oppfattes som en rettferdig form for beskatning, i tillegg til at det selvfølgelig drar viktige penger inn i statskassen som kan gå til fellesforbruket. Det som har skjedd gjennom de siste år, er at Senterpartiet nå også har tatt til fornuft og mener at skatt på aksjeutbytte er riktig. Men kanskje det aller viktigste er at LO nå så klart sier at man ønsker skatt på aksjeutbytte. Grunnen til at det har blitt en bevegelse i en sånn retning, er at aksjeutbyttet altså har gått opp år for år, til svimlende 52 milliarder kr i det siste året vi har tall for, nemlig 1998. Av disse går omtrent 30 milliarder kr til private norske aksjonærer, som selvfølgelig bidrar enormt til det etterspørselspresset vi også har i norsk økonomi. For hvis man virkelig mener at etterspørselspresset i norsk økonomi er viktig, så er disse 30 milliardene en vesentlig årsak til at vi har det presset vi har, ikke minst her på Østlandet, innenfor boligmarkedet eller hyttemarkedet eller hva det nå ellers måtte være at presset manifesteres i. Det betyr at hvis Regjeringen akter å ta pålegget alvorlig – og en regjering må jo dessverre ofte ta pålegg alvorlig, selv om en ikke er helt enig i det – og hvis dette i totalsum skal bli riktig, må Regjeringen i det ordinære statsbudsjettet til høsten legge fram en form for beskatning av aksjeutbytte. Dette forslaget vil få flertall i salen, for Senterpartiet har nå klart sagt at de støtter det. SV har sagt veldig klart at vi ønsker det, og Arbeiderpartiet har LO i ryggen, som presser på. Jeg vil tro at også finansministeren vil se at det er en rettferdig form for beskatning, særlig hvis det på den andre siden skal pålegges en betydelig lettelse for næringslivet. Det er interessant at mange argumenterer med at vi i Norge har så mange særnorske skatter, som derfor må bort. Og det er interessant å legge merke til at de som argumenterer med det, aldri argumenterer med hvilke former for beskatning man har i andre land, men som vi ikke har i Norge. Hvis man tar Sverige, Danmark eller et hvilket som helst annet land, og særlig USA, er det tre former for beskatning som er veldig lave i Norge og veldig høye hos andre. Det gjelder bolig-, eiendoms- og arvebeskatningen, som er vesentlig høyere enn i Norge, og som bidrar betydelig, særlig i amerikansk målestokk, til skatteinngangen.