Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-06-06:
I denne debatten har Svalbards suverenitet og vår rolle i dette fleire gonger vore fastslått. Det ligg fast i Svalbardtraktaten. Det gir oss eit ansvar, og det ansvaret skal vi ta, det er det full politisk semje om. Næringslivsutviklinga på Svalbard er særs viktig dersom vi skal få eit levande lokalsamfunn som kan stå mest mogleg på eigne bein, men det er viktig at ein då får ei næringsutvikling der lokalsamfunnet får fleire bein å stå på. Det som er gledeleg, er at denne utviklinga no begynner å skje. Koldrifta har jo alltid vore der, vi har fått ei rivande utvikling innan reiseliv og turisme, vi har fått ei liknande utvikling innanfor forsking og utdaning, og vi ser kor naudsynt det er å ha servicebedrifter som skal yte service til desse bedriftene og verksemdene. Det vi også skal vere klar over, er at Noreg – og for så vidt andre land – haustar av marine ressursar i havområda rundt øygruppa, og dei skal også bli gjevne service av bedrifter som igjen kan slå rot i Svalbard-samfunnet. Eg har lyst til å nemne at eg var på Svalbard i 1992, og eg var der no i vår, i år 2000. Det som slo meg, var faktisk dei store endringane; der eg i 1992 følte ein pessimisme, følte eg i år at det var optimisme. Dette er ei endring som har skjedd i løpet av veldig kort tid, og eg følte også at det ikkje berre var eg som sat med ei kjensle av at her hadde det skjedd ei endring. Denne endringa synest eg det er viktig at vi tek vare på, slik at ein har moglegheita til å bevare Svalbard-samfunnet for dei som skal arbeide der, men også av omsyn til den rolla Noreg skal spele i det internasjonale samfunnet gjennom Svalbardtraktaten. Det er viktig for eit lokalsamfunn, det vere seg på fastlandet eller på Svalbard, at det har fleire bein å stå på. Likevel synest eg ikkje vi kan kome vekk frå at det er koldrifta som pr. i dag er den viktigaste næringa. Den kan bli lønsam, og derfor synest eg det er viktig at Store Norske får høve til å konsentrere seg om denne drifta, slik planane går ut på. Det skal vi sjølvsagt kome attende til i seinare saker som vi skal handsame her i Stortinget. Det same gjeld for så vidt eit omstridt tema, nemleg veg frå Longyearbyen til Svea. Personleg synest eg det er ein god tanke, men sjølvsagt må vi ta miljøomsyn. Miljøet skal vi ta vare på, det er det også politisk semje om. Men eit fornuftig samspel mellom næringane må kunne la seg gjere, ei fornuftig forvaltning må også la seg gjere, sjølv om ein tek omsyn til miljø og næringsutvikling. Skulen er viktig også for dette samfunnet. Og mitt inntrykk er at skulen der er ein god skule. Eg kan skyte inn at eg i vår fekk lov til å undervise tre timar på vedkomande skule, og det verka som om skulen hadde godt utstyr, gode lærarkrefter og ei god leiing. Det som skjer på UNIS, er også spennande. Som fleire av talarane i dag har nemnt, kan Noreg her gå i front. Så har vi dette med demokratiutvikling. Eg føler at det er riktig å gjere som m.a. Svalbardrådets fleirtal ber om, nemleg å ta det litt med ro, og at ein, som også fleirtalet i komiteen har lagt opp til, er litt varsam med vidareføringa. Det tek tid, og mange ting skal tilpassast. Derfor meiner eg også at ein skal vere særs varsam med å gjere Svalbard-samfunnet om til eit livsløpssamfunn. Eg synest at innstillinga er balansert og god, med særs stor grad av semje. Dette vil gje eit godt grunnlag for å vidareutvikle Svalbard-samfunnet til beste for dei som bur og arbeider der, og for det ansvaret som er pålagt Noreg gjennom Svalbardtraktaten.