Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2000-10-20:
Det er over 20 år siden den forrige overordnede forbrukermelding ble lagt fram for Stortinget. At det har skjedd store endringer som gjør det påkrevd med en ny melding, vil vel knapt noen benekte. St.meld. nr. 40 for 1998-99, som ligger til behandling, er et godt grunnlag for en mer framtidsrettet forbrukerpolitikk. Det offentlige har mange forbrukerpolitiske virkemidler. Det gjelder bl.a. lovregulering av markedsføring, lover som regulerer kjøp og avtaleinngåelser, konkurranseregelverk og forbrukerombud, for å nevne noe. Og det er ingen tvil om at forbrukerrettigheter og et godt fungerende marked med konkurranse er sentrale elementer i en helhetlig forbrukerpolitikk. Det er imidlertid et sentralt poeng i meldingen at den framtidsrettede forbrukerpolitikk må ha et perspektiv utover dette. For også forbrukerpolitikk, som mange andre deler av politikken, handler om menneskesyn. I et stadig mer kommersialisert samfunn er det viktig å holde fast ved at mennesket er mer enn en forbruker, og at det er et videre perspektiv som ligger til grunn for politisk styring. Mennesket har sosiale og åndelige behov i tillegg til de materielle. Og et samfunn som er godt å leve i, krever flere kvaliteter enn et velfungerende marked. Bærekraftig utvikling og forbrukerpolitikk er to begreper som er uløselig knyttet sammen. Og jeg synes det er overraskende at noen i år 2000 i det hele tatt vil sette spørsmålstegn ved at miljøutfordringene også må prege forbrukerpolitikken. Trusselen om klimaendringer, overforbruk, skjevfordeling og befolkningsvekst stiller både Norge og verdenssamfunnet overfor nye utfordringer i tiden som kommer. Det kan illustreres ved et enkelt eksempel. Hvis vi deler verdens kornarealer på befolkningen i verden, finner vi følgende: En person født på 1990-tallet har nesten bare halvparten så mye kornareal til disposisjon som en person født i 1950. Eksemplet illustrerer at det skjer raske endringer i livsvilkårene, som stiller nye generasjoner overfor store utfordringer. Det må etter Kristelig Folkepartis syn naturligvis få betydning for vår politikk på mange områder, ikke minst det som gjelder forbruk og forbrukerpolitikk. Og nettopp på grunn av at vi har så store utfordringer, er det så viktig at meldingen tar opp behovet for verdiperspektivet i forbrukerpolitikken. Det er en altfor enkel tilnærming å hevde at forbrukerpolitikken dreier seg om forbrukernes interesser, som da kun er å ha rik tilgang på mange og billige varer. Det er lett å registrere at det er uenighet i salen her om hva som omfattes av begrepet forbrukerpolitikk. Det er på bakgrunn av debatten greit å slå fast at reklame og markedsføring er legitime virkemidler, og at de har sin naturlige plass i et moderne samfunn. Men det er også slik at forbrukerne har en rett til og et ønske om å beskytte seg mot tilbud og kommersielt motiverte henvendelser til nær sagt alle tider og på alle steder. Det er ikke minst viktig når det gjelder forholdet til barn og unge, som ikke har den samme evnen til å håndtere den type henvendelser og til kritisk vurdering, og ikke har det samme erfaringsgrunnlaget. Det vil jeg faktisk anta at også Høyre er enig i, selv om disponeringen av taletiden i denne debatten ikke tyder på at man er spesielt opptatt av de problemstillingene. Når det gjelder organiseringen av forbrukerapparatet, har Kristelig Folkeparti sluttet seg til merknader som understreker at arbeidet med gjennomgangen av hva som er forvaltningsoppgaver, er viktig. Vi understreker at forbrukerombudet fortsatt skal sikres uavhengighet, og fortsatt skal opptre som et selvstendig organ. Det er flere sentrale spørsmål knyttet til organiseringen av forbrukerappartet. Kristelig Folkeparti forutsetter derfor sammen med resten av komiteen at en eventuell omorganisering legges fram for Stortinget.