trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-05-11:
Jeg synes kanskje statsråden for litt for lett over det kuttet som hun nå har foreslått i Filmfondet. Vi har gjennom de siste årene hatt en ganske kraftig omlegging både i NRKs arbeidsform og i norsk films arbeidsform, ved at man har åpnet for innkjøp av både filmer og serier og dermed fått et yrende liv av ulike produksjonsselskap, som nå fører til at norsk film og også for så vidt også norske serier er inne i en blomstring. Men vi er et lite språkområde, vi er et lite land, og derfor trengs det også gode offentlige støtteordninger for å vedlikeholde dette produksjonsmiljøet. Dette er jo et område som internasjonalt kan være et fantastisk næringsutviklingsområde, et område som både beriker oss kulturelt, tar vare på språket vårt og samtidig gir grunnlag for lønnsomme arbeidsplasser og lønnsom produksjon. Innenfor disse produksjonsmiljøene er det vekslende om de produserer for TV eller om de produserer for film, og det er klart at kutt i Filmfondet, slik statsråden nå foreslår, vil kunne ramme begge sektorene, også den støtten som produksjon av serier for norske TV-kanaler får. Særlig beklagelig blir det i et år hvor billettstøtteordningen stikker av med penger som helst skulle vært brukt til produksjon, at vi «belønner» den suksessen som norsk film har, med nye kutt i forbindelse med produksjonen. Jeg synes dette er ganske ille med tanke på at vi for én måned siden diskuterte kulturmeldingen, hvor regjeringspartiene sprang beina av seg for å fortelle at det egentlig ikke var noen forskjell på det kulturløftet som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet stod for, og det regjeringspartiene stod for. Når de ikke hadde vært med på de ulike satsingene, om det var satsing på kulturskole eller satsing på norsk film og serie, var det, ifølge statsråden, egentlig nærmest bare et arbeidsuhell i komiteen fordi man hadde hatt så dårlig tid, det var ingen reell politisk uenighet. Man skulle bruke en hel milliard ekstra, selv om statsråden hadde fryktelig vanskelig med å systematisere hvordan man hadde kommet fram til disse beregningene på 1 milliard kr. Det å begynne denne enorme satsingen med nok et kutt i Filmfondet, som rammer norske produksjonsmiljøer i TV- og filmverdenen, synes jeg er en utrolig dårlig start.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-11:
En sak som ikke er omtalt i redegjørelsen, og som vi savner, er et punkt om undervisningsprogrammer. NRK har en tradisjon for også å drive undervisning, folkeopplysning, utdanning, og det er nærmest borte. Ser vi over Kjølen til Sverige, så ser vi at de satser stort, og vi mener at dette også burde være en selvfølgelig og viktig del for allmennkringkasteren NRK. Vil statsråden ta initiativ for å få undervisningsprogrammer høyere opp på dagsordenen i NRK1? Så spørsmål to: Som kjent vil vi opprettholde distriktskontorer med egne administrasjoner i alle fylkene. Vi har tidligere vist at vi her snakker om rundt en tier pr. lisens for å kunne gjøre det, og det er vi villig til. Så ser vi at etter omleggingen er en tredjedel av lytterne i Finnmark borte på ettermiddagssendingene. Har statsråden gjort seg noen betraktninger rundt dette?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2004-05-11:
Vi veit at når NRK sender barneprogram, så ser barn på NRK. Eg er kjend med at NRK i fjor ønskte ein ekstra pott på 100 mill. kr til kanaletablering av barne-TV på NRK2, og at dei fekk nei. Statsråden sa i orienteringa si at NRK har gode nok økonomiske vilkår – har gode økonomiske vilkår. Spørsmålet til statsråden er då: Meiner statsråden at dei økonomiske rammevilkåra til NRK er så gode at dei kan realisere dette innanfor den økonomien dei har pr. i dag? Så veit vi at det å digitalisere arkivet til NRK er ein stor jobb. Ligg oversikten over kostnadene for dette arbeidet føre? Kan statsråden orientere litt om det, og korleis har statsråden tenkt seg at dette skal finansierast?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Eg skal prøva å svara på ein del av dei utfordringane som er gitt meg i dag. Fyrst har eg lyst til å takka for gode innspel etter utgreiinga mi. Det vart òg sagt av representanten Lånke at utgreiinga burde vera årleg. No har Stortinget bestemt at dei ikkje så ofte vil ha utgreiingar frå Regjeringa. Det er grunnen til at det vert meir sporadisk enn det det har vore før. Så til nokre av innlegga. Fyrst til Trond Giske, som sa at eg slo opp opne dører, m.a. gjennom det eg sa om barnesatsinga. Det er no så. Eg er veldig glad for den støtta som har komme frå alle når det gjeld satsinga på born, og eg vil understreka at gjennom generalforsamlinga har eg hatt ein dialog med NRK som har ført til den barnesatsinga dei no har lagt fram både for komiteen og for meg. Så får vi i neste omgang sjå på korleis vi skal finansiera det. Mi utgreiing var meint som ei støtte til dei planane som eg har hatt ein dialog med NRK om i lengre tid. Så til diskusjonen om kva som er smale og kva som er breie program. Eg trur ikkje det er noka usemje her. Trond Giske sa at kulturministeren ikkje gir klart nok svar i forhold til dette med rating og høg oppslutnad som ei målsetjing når det gjeld NRK. Då vil eg berre peika på at eg bruker omtrent den same ordlyden som tidlegare statsråd Ellen Horn brukte, når det gjeld at NRK skal ha opning både for breie og smale program. Eg kunne ha sagt meg einig i alt det representanten Giske sa i forhold til hans definisjon òg, og det som er sagt frå andre her. Så eg trur ikkje vi skal laga usemje av noko som det eigentleg ikkje er usemje om. Så legg eg òg merke til at fleirtalet i denne salen er godt nøgd med den sponsorverksemda som NRK har, og det kjem eg til å leggja meg på minne i forhold til vidare oppfølging av den saka. Eg ynskte å opna ein debatt om sponsorverksemda, men eg har vel i grunnen fått ganske klare signal frå eit stort fleirtal om at ein er nøgd med det som er, og då har eg ikkje tenkt å gå vidare med den saka. Det er ein del av argumenta i samband med dette som undrar meg litt. Eg vil berre understreka veldig klart: Det har aldri vore eit val frå mi side å seia nei til f.eks. den sponsinga ein tillèt i samband med nyttårskonserten, hopprennet, internasjonale fotballkampar m.m. Om eg hadde stått på talarstolen og sagt at eg ville påleggja NRK å ha ei sponsorverksemd som førte til at dei ikkje skulle senda fotballkampar her i landet, ja, då hadde eg ikkje tort å komma heim. Det er heilt uaktuelt. Men eg skal ta med meg dei signala som her er gitt. Representanten Olemic Thommessen var oppteken av den nordiske kanalen. Spørsmålet er nyleg utgreitt, ja, det har vore utgreitt fleire gonger, men Ole Nordbak har laga ein rapport som no er på høyring og vil bli behandla på vanleg måte i Nordisk Ministerråd, og dei juridiske spørsmåla som representanten Thommessen var oppteken av og tok opp, er òg drøfta i rapporten. Dersom tida mi er ute, teiknar eg meg for eit nytt treminuttarsinnlegg.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Ja, det er riktig som representanten Giske seier, at vi i revidert budsjett, som vi har lagt fram i dag, har mått kutta i Kulturdepartementet sitt budsjett. Det er aldri nokon god situasjon, men når heile Regjeringa er nøydd til å stå saman om eit kutt på milliardar fordi vi har fått ekstra utgifter, så må òg kulturbudsjettet lida noko. Eg har prøvt å gjera det så skånsamt som mogleg, og det kuttet som er kome på Kulturdepartementet sitt budsjett, er ikkje av dei største, men det er like sårbart likevel. Det var to område som det var mogleg for meg å kutta på som ikkje var juridisk oppbundne, og det var film og det var presse. Det kjem eg nok til å høyra. Men når det er sagt, har vi jo lagt inn ny finansiering gjennom Filmfondet som akkurat skal gå til seriar. Det vil vi støtta opp om, og eg vonar at vi framleis skal ha ein blomstrande filmindustri. Det går så det hyler etter i filmindustrien, og det er blitt produsert veldig mykje bra, og vi har altså som sagt i budsjetta før gitt uttrykk for at vi òg ynskjer å støtta serieproduksjon for NRK og for andre kringkastarar, så det er noko som Regjeringa stiller seg bak.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Når det gjeld undervisningsprogram, synest eg det er interessant å definera kva som er eit undervisningsprogram. Ein del av det som går for underhaldningsprogram, kan vel òg vera undervisningsprogram, og difor synest eg det er opp til NRK å prioritera det som òg kan puttast i båsen undervisningsprogram i forhold til programma deira. Men vi kan gjerne ha ein dialog med NRK i forhold til den problemstillinga som representanten reiste. Når det gjeld distriktskontora, så nemnde representanten ei undersøking frå Finnmark. Ein har her spurt om lag 36 personar, og det er eit altfor lite grunnlag til å ha nokon klar konklusjon om korleis sendingane i Finnmark blir mottekne. No har vi, som representanten veit, slått saman nokre av distriktskontora på det administrative planet, og eg synest vi skal få undersøkt kor bra det går. Frå mi side er det iallfall ikkje aktuelt å gjera noko med det. Men det som er bra med å oppretta eigne sendingar for Nordland, er at frå NRK si side har dei sagt at dei må styrkja Troms og Finnmark fordi Nordland skal ha ein del av produksjonen åleine, og sånn sett blir heile Nord-Noreg styrkt.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Eg ser på desse spørsmåla som reine budsjettspørsmål, der svaret kjem når vi legg fram budsjettet til hausten. Eg vil stå fast ved at NRK har god økonomi. Eg trur ikkje eg sa «god nok» økonomi, det er ein forskjell på det. Det er opplagt at når ein har ei nysatsing på f.eks. barneprogram, er det naturleg at det trengst meir midlar, men vi må komma tilbake til korleis det skal finansierast, når vi legg fram budsjettet til hausten. Når det gjeld digitaliseringa av arkivet til NRK, kan eg ikkje her på sparket gi ei utførande utgreiing om det. Når det gjeld økonomien i saka, er det noko vi må komma tilbake til under budsjetthandsaminga.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Når det gjeld gode distriktssendingar og det å følgja opp NRK på den måten, stolar eg på NRK når dei seier at dei ynskjer meir journalistiske ressursar i distrikta. Ein av grunnane til at dei har slått saman dei administrative kontora, er at dei ville ha fleire journalistar ute. Eg trur at både lyttarundersøkingar og oppslutninga om programma vil vera ein klar peikepinn til NRK i forhold til om dei lykkast i det eller ikkje. Eg vil òg nytta høvet til å svara på kvar Jan Sahl har vore i forhold til kampen for Nordlands distriktskontor, noko som vart etterspurt. Det er no eingong slik at når ein sit i posisjon, så går ein ikkje via fleirtalsmerknader i Stortinget, ein går direkte til statsråden. Og Jan Sahl har engasjert seg, det kan eg forvissa representanten frå Nordland om. Når det gjeld kravet om norsk musikk, hadde nok eg ynskt meg at alle kanalane skulle ha minst 30–35 pst. norsk musikk. Det kan det vera vanskeleg å oppfylla, men kravet skal iallfall liggja heilt klart. Eg har lagt merke til at to av dei store partia her på Stortinget ikkje ynskjer at alle tre kanalane skal ha ein så stor norsk musikkandel. Det tek eg til etterretning, og så får eg gå i ein dialog med NRK vidare om det.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Eg skal svara på nokre av dei utfordringane som eg har fått. Representanten Sollied Øveraas var inne på dette med teksting, og ho spurde igjen om budsjettet, slik at dette skulle komma på plass. Eg har hatt samtalar med NRK om tekstinga, og det er tekniske utfordringar meir enn økonomiske som står i vegen for å få dette til. Eg er ikkje god nok teknikar til å seia korleis dette skal skje, men eg veit at det er vanskeleg å få det til, og det handlar altså om tekniske problem som ein jobbar med kontinuerleg, ikkje om økonomiske utfordringar akkurat når det gjeld den saka. NRK er sjølv veldig oppteken av dette, og eg sa litt om det i utgreiinga mi. Ei anna problemstilling som vart teken opp av representantane Torny Pedersen og Ola T. Lånke, gjeld transmisjon og overføringar frå m.a. Operaen og teatra våre til NRK. Dette er viktig, og det står ein del om det i kulturmeldinga, som fekk oppslutning her i salen. Det har vore nokre avisoppslag om dette, som representanten Lånke viste til. Eg ventar at desse forhandlingane skal komma i gang igjen ganske fort. Vi la inn midlar til Operaen i førre budsjett for at ein skulle ha økonomi til å gå i gang med slike transmisjonar. Dette er òg eit av dei momenta eg vurderer i høve til å påleggja NRK å auka talet på transmisjonar gjennom vedtak i generalforsamlinga. Det er viktig at heile det norske folket skal få del i dei mange flotte oppsetjingane som vi har både i teatra våre og i Operaen. Det er ein del tekniske og økonomiske problem med å få dette til, men i dei siste åra har ein vore for dårleg på dette feltet. Til slutt litt om nynorskandelen i NRK: Eg skal ikkje gå inn på årsaka til at tala kanskje var dårlegare i fjor enn dei har vore nokre år tilbake, det kan vera tilfeldigheiter som gjer det. Men NRK er òg oppteken av at vi skal verta betre på nynorskandelen. Her er det eit stort forbetringspotensial. Eg håpar at senteret i Førde skal vera med på å lyfta både kvaliteten og nynorskandelen i NRK slik at ein klarar å oppfylla dei krava som ein må stilla til ein allmennkringkastar.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
No skal eg vera veldig forsiktig med å opptre som redaktør i NRK, det har vi ein kringkastingssjef som skal vera, og det er absolutt ikkje mi oppgåve. Men det er likevel opplagt at vi som politikarar er opptekne av korleis distriktskontora fungerer, og NRK har sjølv sagt at med den omlegginga dei hadde i Finnmark og Troms, skulle det bli meir journalistiske ressursar ute i distrikta. Eg er ganske overtydd om at NRK sjølv er oppteken av at sendingane skal gjenspegla både Troms og Finnmark for å ha truverde når det gjeld den samanslåinga som dei har gjort. Dette vil eg sjølvsagt diskutera med NRK, men eg har òg stor tillit til at NRK kjem til å følgja det opp sjølv. I tillegg blir det frå NRK si side sagt, som eg for så vidt òg har nemnd før i dag, at denne omlegginga i Nordland vil måtta føra til at Troms og Finnmark må få fleire ressursar fordi dei skal laga meir program berre om Troms og Finnmark. Slik sett har heile Nord-Noreg komme betre ut av dette. Når det gjeld vedtaket på generalforsamlinga om å krevja fulle sendingar i Nordland, er det eit vedtak som eg gjer med litt blanda kjensler, fordi eg ikkje skal vera redaktør i NRK. Dette er ein balansegang som er veldig viktig. Det er veldig viktig at eg òg er bevisst det i forhold til ting vi politikarar kan tenkja oss å gripa fatt i, men som vi eigentleg ikkje har noko med når vi har gjort NRK om til eit AS. Men no har eg likevel offentleggjort at eg kjem til å gjera dette, og at det blir gjort på generalforsamlinga. Når det gjeld det Trond Giske var inne på i innlegget sitt, kjem vi nok tilbake til det. Vi skal ha ein debatt om revidert budsjett. Eg merkar meg at representanten Giske har gløymt at når ein er i regjering, må alle departement vera med og kutta når det må kuttast. Det har nok òg skjedd i Arbeidarpartiet si tid at Kulturdepartementet sitt budsjett har blitt kutta i revidert. Det er heilt naturleg når det er så store summar som må kuttast. Men eg reknar med at vi kjem tilbake til dei konkrete sakene i revidert budsjett seinare her i Stortinget.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Jeg bestemte meg for denne treminuttersreplikken før mitt navn ble nevnt i denne debatten. Nå har jo statsråd Svarstad Haugland sagt litt om hvordan vi oppfører oss når vi er i posisjon. Jeg skjønner at opposisjonen har et behov for å få markert seg i forhold til at de har skrevet merknader. Men vi har benyttet oss av å snakke med en lydhør statsråd. 4. mai var på mange måter en jubeldag, ikke bare for NRK i Nordland, men for folk i Nordland totalt sett. En nokså lang kamp for fullverdige distriktssendinger på fjernsyn ble da kronet med seier, og jeg legger ikke skjul på at det er den samme statsråden som har trykket på, slik at vi sakte, men sikkert har endt opp der vi er i dag. Hvis vi ser litt på historien, ble det allerede i 1996 økt lisens for at Nordland skulle få fullverdige distriktssendinger. Men først måtte det et hus på plass, og i 1998 stod huset på plass. Det er et fantastisk bygg, med alle muligheter lagt til rette for også fullverdige sendinger på fjernsyn. Men så fant NRK-ledelsen ut at de ønsket å bruke pengene på et annet vis. Etter det har det vært et rimelig konstant press fra Stortinget, både fra opposisjonen – jeg skal være så raus å ta dem med også – og fra posisjonen, for å få fullverdige sendinger. I 2002 fikk vi fem minutter, i 2003 fikk vi fullverdige sendinger på fredagene, og nå fra 1.1.2005 skal vi ha et fullverdig distriktstilbud også i Nordland. Det er en viktig kulturbegivenhet for oss, det er en stor begivenhet for et langstrakt fylke at vi nå får et fullverdig distriktstilbud også på fjernsyn. Jeg vil gjerne takke min egen statsråd for den kampen som er ført, og som har endt med det gode resultatet som vi nå har fått for vårt fylke.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-11:
Statsråden viste i si orientering til at begge dei offisielle målformene skal nyttast i NRK, og at minst 25 pst. av verbalinnslaga skal vere på nynorsk. Eg er glad for at ho understrekar det og viser til opprettinga av det nynorske kompetansesenteret, som styret for NRK har vedteke som eitt av verkemidla for å nå målet. SV er glad for kompetansesenteret. Det trengst. I 2000 utgjorde bruken av nynorsk i NRK Fjernsynet så lite som 11,5 pst. Så låg har ikkje andelen av nynorsk vore sidan ein starta med registreringa i 1972. For NRK Radio var det noko betre, 17 pst. Desse tala kjem fram i ei gransking som er gjord i samband med forprosjektet for Nynorsk kompetansesenter. Men mest oppsiktsvekkjande synest eg det er at det nesten ikkje er nynorskbrukarar blant dei som lagar barne- og ungdomsprogram i NRK. Av 120 medarbeidarar som jobbar med barne- og ungdomsprogram, er berre 6 nynorskbrukarar. Desse lagar viktige program som vender seg til barn og ungdom i dei åra av livet då identitet, språkforståing og toleranse vert mest forma. Difor er det voldsomt viktig å ha gode nynorske rollemodellar både i radio og fjernsyn. Og i desse dagar med nynorskdebattar i skulen er det viktig med nynorsk – god nynorsk – i radio og fjernsyn. Nynorsk mediesenter vil vere ei viktig nyvinning i arbeidet med å styrkje nynorsken. At NRK set i verk eit slikt tiltak, vil òg vere med på å stadfeste at dei tek sitt kulturpolitiske ansvar på alvor, og at dei tek eit aktivt grep for å auke nynorskprosenten i sendingane sine. Senteret vil auke tilgangen på nynorskbrukande mediearbeidarar som er skreddarsydde for etermedia. Dermed aukar både nynorskprosenten og det språklege, kulturelle og geografiske mangfaldet i redaksjonane. NRK får òg igjen for denne satsinga, fyrst og fremst gjennom betre tilgang på og rekruttering av nynorsktalande journalistar, men òg gjennom at det aukar bevisstheita om nynorsk i NRK og media elles. Denne bevisstheita vil etter kvart forhåpentleg gjennomsyre strategiplanar, rekruttering, leiaropplæring og språkpolitikk. Dette vil i sum stadfeste allmennkringkastaren NRK sin uvurderlege verdi for norsk språk og kultur, og eg vil tru at for NRK er det ein dimensjon med sjølvstendig verdi. Elles fryktar senteret den årlege diskusjonen om kringkastingsavgifta, og at ho skal føre til ein stadig kamp for senteret sin økonomi. Til det er det å seie at iallfall vi i SV forventar at når NRK no set i gang med eit senter og med det viser at dei ynskjer det som eit satsingsområde, betyr det at det òg er eit satsingsområde i den årlege budsjettkampen.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-11:
Det er åpenbart at NRK spiller en nøkkelrolle når det gjelder å formidle lokale forhold på en måte som gjør at befolkningen kjenner seg igjen i det, på samme måte som lokalaviser og lokalradio ofte kan gjøre det, og på den måten både øke forståelsen blant befolkningen for de problemer man står overfor, og øke forståelsen utenfor eget fylke. Derfor er det svært positivt at NRK Nordland nå får sin egen sendeflate, og at man i sterkere grad kan rette oppmerksomheten spesielt inn mot et fylke med over 40 kommuner. Det jeg har lagt merke til når det gjelder Finnmark, er hvordan endringer av strukturen medfører at fokus i mindre grad blir på Finnmarks saker, og at man får en samordning av Troms og Finnmark der Finnmark ofte blir skadelidende når det gjelder den samlede sendeflaten. Det vi har sett i Finnmark, er at det har skjedd en rekke endringer, spesielt i kystkommunene, der kommuner har tapt opp til 20 pst. av innbyggertallet i løpet av en tiårsperiode. Det er en dramatikk som man ikke uten videre tar innover seg hvis man ikke får den presentert. Det er klart at i konkurranse mellom Troms og Finnmark vil mange mindre kommuner, det kan være Båtsfjord, Berlevåg eller Loppa, ikke lenger få den samme presentasjon som før, og det vil på mange måter være et virkemiddel som ledd i en sentralisering, fordi man ikke får reist problemstillingene. Vi har nylig sett en debatt i Gamvik om en erstatningsordning, der kommunen er fattig og har problemer med å betale. Hvis man ikke over tid er opptatt av å ha en allmennkringkaster som skal dekke de ulike fylkene på en måte som befolkningen kjenner seg igjen i, og som også gjør at problemstillingen kan nå oss som rikspolitikere, slik at vi kan ta opp problemene på en fornuftig måte, vil det ha konsekvenser over tid. Derfor vil jeg spørre statsråden om hun er opptatt av å følge opp konsekvensene av den typen sammenslåinger vi har sett over tid, og eventuelt kunne ta samme grep for Finnmark som man har gjort for Nordland, nettopp for å ivareta allmennkringkasterens ansvar for å formidle lokalt stoff på en måte som gjør at befolkningen i de ulike kommunene har NRK som et talerør for sine saker, og får reist de ulike problemstillingene i kommunene på en måte som når politikerne og som sikrer et lokaldemokrati som er aktivt.
Harald Espelund (Fremskrittspartiet), 2004-05-11:
Det er helt korrekt. Jeg registrerte da jeg kom, at Ursula Evje er saksordfører i nevnte sak, og jeg prøver å gå inn i hennes rolle. Innst. S. nr. 164 bygger på et Dokument nr. 8-forslag fra bl.a. representanten Reikvam, som er opptatt av å ivareta små og verneverdige fag. Forslaget går ut på at Stortinget ber Regjeringen ta initiativ til at fylkeskommunene etablerer regionskontorer nettopp for å ivareta disse fagene og også gi økonomisk støtte for å få dette opp å gå. Stortinget har vært opptatt av disse små og verneverdige fagene også tidligere. Vi ser at dette var til behandling også i 1997. Det ble da etablert et sekretariat på Lillehammer nettopp for å styrke disse fagenes stilling, bl.a. ved å drive informasjons- og koordineringsarbeid. Jeg oppfatter at hele komiteen er enig om at dette er et viktig arbeid, som må ivaretas. Jeg oppfatter også at komiteen sier dette veldig klart med følgende setning: «Komiteen ber derfor Regjeringen vurdere ulike modeller for samarbeid og/eller samhandling for å styrke rekruttering og opplæring i små og verneverdige fag, og fremlegge dette for Stortinget på en egnet måte.» – Det er egentlig det som også blir konklusjonen. Komiteen er opptatt av at noen av disse fagene faktisk er så små og vanskelige å skaffe grunnlag for at dette bør ses på i et nordisk perspektiv. Jeg ser at dette er behandlet i Nordisk Ministerråd i 1999, som tok for seg 36 fag som kunne være et samarbeidskonsept i nordisk sammenheng. En har også bedt Regjeringen ta nødvendige skritt for et økt samarbeid innen både Norden og EØS-området, med tanke på felles løsninger på utfordringer i tilknytning til små og verneverdige fag. Fremskrittspartiets fraksjon i komiteen er litt betenkt over å spre kompetansen for vidt utover i landet. En ønsker å samle denne i et kraftsenter. Å spre denne kompetansen altfor vidt vil medføre en dyr administrasjon, som igjen kan medføre at det blir lite igjen til tilskudd til det enkelte tiltak. Vi har derfor hatt våre egne merknader i Innst. S. nr. 164. Komiteen går samlet inn for at saken vedlegges protokollen.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2004-05-11:
Jeg er enig med representanten Rolf Reikvam i at det er viktig å ta vare på kulturarven. Jeg vil bare understreke at disse små og verneverdige fag kjennetegnes av at vi ivaretar tradisjonelle håndverkstradisjoner, og at det både er næringspolitiske og kulturelle årsaker til at det er viktig å ta vare på disse. Siden det er snakk om svært få utøvere og små bedrifter, trenger de ekstra ordninger og støtte for i det hele tatt å kunne overleve. Det viser seg at man i løpet av perioden 1996–2002 har hatt en tilbakegang i antall lærlinger på ca. 35 pst. Dette kan skyldes flere faktorer. Det kan bl.a. ligge i Aetats utfasing av fag på tiltak, og at det er et synkende antall elever. Men den største utfordringen nå ligger i å styrke rekrutteringen til fagene. Da er det flere tiltak som kan settes inn, bl.a. opprettelse av en database, som komiteen påpeker. Et annet tiltak er et utvidet samarbeid over fylkesgrensene. Det er viktig at informasjonen om fagene når ut så bredt som mulig, slik at søkningen til fagene kan styrkes. De enkelte fag kan jo vanskelig på egen hånd nå ut med tilstrekkelig informasjon. Det er viktig at Regjeringen nå vurderer ulike modeller for samarbeid, nettopp for å styrke rekrutteringen og opplæringen i små og verneverdige fag. De nordiske land har flere likhetstrekk i forhold til håndverkstradisjoner, som det er påpekt. Et utvidet samarbeid over landegrensene vil derfor være fruktbart. Ved å intensivere det internasjonale samarbeidet omkring disse fagene kan det oppnås store fordeler i forhold til utviklingen av fagmiljøene. Ved å ta skritt til et økt samarbeid, ikke bare innen Norden, men i hele EØS-området, med tanke på felles løsninger på utfordringer i tilknytning til små og verneverdige fag, tror jeg man kan styrke interessen rundt fagene og utvikle dem i positiv retning. Sekretariatet for små og verneverdige fag på Lillehammer gjør en viktig jobb med å formidle informasjon om de ulike fagene. Gjennom Internett og utsendelse av brosjyrer til skoler, offentlige instanser og bedrifter når sekretariatet ut med generell informasjon om fagopplæring, spesielt om de små og verneverdige fagene. Sekretariatet gir også informasjon til skoleelever, rådgivere og enkeltpersoner. Jeg tror det kan være behov for å se om en kanskje kan slå sammen enkelte fag. Utvalget er stort, samtidig som det er flere fag som har like elementer i kompetansekravene. Det er derfor viktig å se om man kan slå sammen fag der hvor dette er mulig. Gjennom de små og verneverdige fagene har vi kunnskaper som har lange og rike tradisjoner i landet, og som det er verdt å verne om for framtiden.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
I forbindelse med voteringen over justiskomiteens budsjett kom Arbeiderpartiet og SV i skade for ikke å komme med en stemmeforklaring knyttet til komiteens tilråding til VII, som går på det framtidige radiosamband for nød- og beredskapsetatene. Det er innenfor rammen, slik at det var umulig for oss av voteringstekniske årsaker å stemme for det. Men det går klart og tydelig fram at en enstemmig komite selvfølgelig støtter et framtidig radiosamband for nød- og beredskapsetatene. Vi har behov for å presisere det.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Jeg fastholder at Arbeiderpartiet står fast på at Regionfelt Østlandet skal sluttføres og tas i bruk. I finansinnstillingen gikk Arbeiderpartiet inn for å skyve på 200 mill. kr fra investeringene i regionfeltet – vel å merke skyve dem litt ut i tid, ikke kutte dem. Totalt sett, hvis jeg husker riktig, er dette budsjettet på 364 mill. kr for 2005. Konsesjonssaken ligger fremdeles i Miljøverndepartementet, og Arbeiderpartiet mener at dette var fullt ut forsvarlig ut fra den foreliggende situasjonen. Nå ble dette forslaget stemt ned da finanskomiteen behandlet sin budsjettinnstilling her i salen. Det Arbeiderpartiet nå har foreslått, er at det bare er 40 mill. kr det skal skyves på, og de pengene skal gå til å fullføre verkstedet på Rena – noe representanten Hernæs ikke er med på.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Siden jeg selv ikke har sett det TV-innslaget og ikke vet hvilken del av intervjuet jeg ble sitert på, får jeg bare gjenta det jeg sa fra talerstolen her i hovedinnlegget mitt. Det er i 2008 vi skal ta standpunkt til hvorvidt vi skal kjøpe nye jagerfly, og hvilke jagerfly vi i så fall skal kjøpe. Det er også da vi må ta standpunkt til om vi skal kjøpe alle flyene selv, eller om vi må kjøpe sammen med Danmark og Nederland, eller eventuelt i et utvidet nordeuropeisk samarbeid. Jeg tror at vi i den sammenhengen også skal vurdere den totale flyflåten til Luftforsvaret, og se på om vi skal ha egne transportfly, eller om vi skal lease transportfly fra en NATO-pool. Alt dette må vi ta oss god tid til å vurdere grundig ut fra ulike sikkerhetspolitiske og økonomiske hensyn. Så vil jeg understreke så sterkt jeg kan, at fra vårt synspunkt er det helt vesentlig at norsk industri får delta både i utvikling, innovasjon og produksjon i forbindelse med nye kampfly.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Det er vel litt avhengig av hvor mange innleide konsulenter Forsvaret trekker på i tillegg. Som representanten Bjørklund er helt klar over – og som han også har vært med på – så er komiteen svært restriktiv når det gjelder å tillate denne utflytingen av bruken av private konsulenter, det at man til stadighet bruker konsulenter, delvis også folk som har vært ansatt i Forsvaret tidligere, og som har sluttpakker. Jeg tror det kan være grunn til å gå igjennom lønnssystemet, av flere årsaker. Det betyr ikke at man skal begrense de enkelte ansattes lønninger, men det kan hende at lønnssystemet skal ha en annen innretning. Jeg tror at en del av disse tilleggene kanskje tilhører en annen tid, og at man heller får øke grunnlønnen og ha noen færre tillegg. Men det er gjennom forhandlinger mellom partene, mellom forsvarsstaben og de ansattes organisasjoner man må finne den endelige løsning på dette.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Aldri har vel noe parti forlatt sin forsvarspolitikk på så kort tid som Fremskrittspartiet har gjort nå i høst. Hvis vi går bare få måneder tilbake, til 10. juni, skulle Fremskrittspartiet med brask og bram ut av avtalen om Joint Strike Fighter. Det var ikke grenser. Det var hele morgensendingen på Dagsnytt samme dag som vi skulle avgi innstilling. Man skulle opprettholde et stort invasjonsforsvar. Man skulle ha mer forutsigbare langtidsbudsjetter, og partiet la fram forslag om et fire års forsvarsbudsjett. I dag går Fremskrittspartiet til og med inn for at det skal inngås et nytt MoU med amerikanske myndigheter om den framtidige anskaffelsen av JSF. Det er ikke et pip noen steder om at vi skal gå ut av avtalen. Det er for så vidt en veldig grei sak, for da er vi på linje alle sammen. Fremskrittspartiet er for øvrig med på alle merknader som gir flertall i salen. Det betyr at dette budsjettet vedtas med et svært bredt flertall. Det er bra. Det er forutsigbart. Men la meg til slutt spørre: Kan vi nå forvente at også Fremskrittspartiet heretter forholder seg til de sikkerhetspolitiske realiteter og erkjenner at vi må ha et tidsriktig forsvar?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
La meg først få understreke at de 300 mill. kr som finansfraksjonen vår kuttet i sin innstilling, fortsatt gjør at vi ligger godt innenfor forliket fra juni i år når det gjelder 2005. Vi har tatt til etterretning at dette ikke ble vedtatt, og vi har nå sluttet oss til det som er flertallsinnstillingen fra forsvarskomiteen. Vi har vært og er inne i den største omstillingen i offentlig sektor noensinne. Det var Arbeiderpartiet som la fram forslag til en forsvarsreform i 2001. Den endte som kjent i kaos. Vi stilte da opp som et konstruktivt opposisjonsparti både i 2002, i alle budsjettbehandlingene og ikke minst ved behandlingen av langtidsplanen for 2005–2008. Vi står fast ved det forsvarsforliket som ble inngått i juni, og som danner grunnlag for neste fireårsperiode, fra 1. januar 2005. Men det er ett punkt som uroer Arbeiderpartiet, og det er den omfattende privatiseringen som det ser ut som om statsråden er innstilt på å gjennomføre, for den er det ikke grunnlag for i forliket i juni. Jeg vil spørre om det er slik at statsråden har tenkt å fortsette med denne privatiseringen i den takten som det ser ut til.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Jeg synes kanskje at representantene for Høyre burde ha dempet seg noe i en del av de innleggene de har hatt i kveld. Konradsen sier at vi foreslår å kutte 300 mill. kr. Vi foreslår ikke å kutte noe som helst i kveld. Vi stemmer for flertallsbudsjettet, og vi er med på flertallsinnstillingen. Når Hernæs gjør et poeng av at hvis det blir en annen regjering, vil vi få et gjennomsnittskutt i Forsvaret på – var det – 1, 3 milliarder kr, så vet Hernæs selv, unnskyld uttrykket, president, at det er vrøvl! Arbeiderpartiet står fast på forsvarsforliket. Alt vi har gjort i høst i budsjettprosessen, ligger innenfor forliket for 2005–2008, og jeg vil også legge til: Arbeiderpartiet er sannsynligvis den eneste garantisten, ved siden av regjeringspartiene, for de strukturelle endringene som faktisk ligger i forliket fra juni 2004. Så til privatisering. Statsråden stod faktisk nå på denne talerstolen og sa at da Bjørn Tore Godal var forsvarsminister, hadde man betydelig mer privatisering, og betydelig større privatisering, enn det som den nåværende regjeringen holder på med i Forsvaret. Derfor har jeg sett igjennom St.prp. nr. 45 for 2000-2001. På side 48 i forbindelse med det å bortsette støttefunksjoner som virkemiddel, står det bl.a. at ansvars- og styringsmuligheter skal beholdes internt i Forsvaret. Dersom divisjonen for tungt vedlikehold splittes opp i små aksjeselskaper og privatiseres, ligger selvfølgelig ikke lenger ansvars- og styringsmulighetene internt i Forsvaret. Det betyr at den nåværende regjeringen og Forsvarsdepartementet nå går betydelig lenger enn det både Stortinget og tidligere regjering har sagt når det gjelder bortsetting av støttefunksjoner. I St.prp. 45 for 2000-2001 sies det også at man skal ta beredskapsmessige hensyn, og at for mye bruk av sivile leverandører kan føre til økt sårbarhet. Det er for øvrig det samme som sjefen for nasjonal sikkerhetsmyndighet uttalte i den siste utgaven av Forsvarsforum. Dessuten står det videre på side 48 i proposisjonen at man skal utrede fordeler og ulemper, og at juridiske, personellmessige og beredskapsmessige sider skal legges til grunn. Helt til slutt vil jeg kommentere et forslag fra Senterpartiet som ligger på bordet, som vel tar sikte på å forsøke å finne ordninger for å unngå feilinvesteringer, og for å se på hva som kan ha gått galt i enkelte sammenhenger når man overskrider budsjettene. Arbeiderpartiet støtter intensjonene i dette forslaget, men er litt usikker på om det er en kommisjon vi trenger, så vi kommer ikke til å stemme for det.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Bare kort til representanten Bjørn Hernæs. Hensikten med forsvarspolitiske forlik, slik Stoltenberg-regjeringen forsøkte å få til våren 2001, men som vi greide å gjøre ferdig i 2002, er nettopp å sikre stabilitet i forsvarspolitikken, uavhengig av regjeringskonstellasjoner. Egentlig ville ønskedrømmen vært det man har gjort i Danmark, hvor man altså har en fullstendig bredde mellom alle partier i Folketinget. Så kunne det jo være fristende å legge til at partiet Høyre faktisk sitter i en regjering som vel har en selvmordsklausul. Det betyr faktisk at til tross for det representanten Hernæs måtte mene om medlemskap i Den europeiske union, er det vel slik at denne regjeringen som sitter nå, har forpliktet seg til ikke å være for norsk medlemskap i EU. Det er altså slik at det går an for partier å være uenige seg imellom og likevel sitte i regjering sammen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-12-02:
Jeg skal ikke bruke så mange ordene om denne saken. Jeg vil bare minne om det som jeg sa både i 2003 og i 2002 da vi behandlet samme sak, altså omdisponeringsproposisjonen for inneværende år. Det er fremdeles store avvik mellom vedtatt budsjett og faktisk forbruk, og det er fremdeles grunn til å være urolig i forhold til de store beløpene som flyr fram og tilbake i omdisponeringsproposisjonen fra Forsvarsdepartementet, både når det gjelder tillegg og fratrekk. Det er også viktig etter min oppfatning at også Forsvaret begynner å ta budsjettering, husholdering av midler, økonomiplanlegging og regnskapsførsel på alvor. Jeg vil vise til at det i kontroll- og konstitusjonskomiteen for øyeblikket ligger en sak, en antegning, fra Riksrevisjonen, som ikke har godkjent regnskapet for 2003. Jeg vil håpe, når vi kommer til dette tidspunktet til neste år, at Riksrevisjonen i hvert fall ikke finner grunn til ikke å godkjenne regnskapet for 2004. For øvrig slutter en enstemmig komite seg til de endringene som foreslås, men, som sagt vil vi gjerne bemerke, og det gjør vi også i merknads form, at det er store avvik mellom det vedtatte budsjettet og det som vi nå faktisk beslutter, altså det forbruket som har vært i 2004.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Til tross for den betydelige enigheten som komitelederen refererer til, er det sider ved Arbeiderpartiets alternative budsjett som gir grunn til uro. Jeg vil særlig henvise til Arbeiderpartiets forslag om å kutte 200 mill. kr til Regionfelt Østlandet. Det er så dramatisk at det vil få svært omfattende og helt uoversiktlige konsekvenser for regionfeltet i 2005. Kostnadsrammen for et slikt kutt ville dreie seg om, forsiktig anslått, 100 mill. kr. Det ville ikke være mulig å ta feltet i bruk i 2005, slik som planlagt, noe som ville bety at Hæren måtte foreta sine øvelser i Nord-Norge, med store økte kostnader, og det ville medføre erstatningsansvar i forhold til inngåtte kontrakter, erstatning til grunneiere, osv. Hvordan kan Arbeiderpartiet, med den forhistorie som Hedmark Arbeiderparti har i forhold til regionfeltet, innføre et så dramatisk kutt?
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Når forsvarskomiteen debatterer, er det kanskje naturlig at man bruker den gamle teknikken om at angrep er det beste forsvar. Det er altså ikke Høyre som har beveget seg vekk fra de fellesmerknader vi hadde med Arbeiderpartiet i forbindelse med langtidsmeldingen. Det er Arbeiderpartiet som åpenbart føler et behov for å bevege seg i retning Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti. Vi understreket i innstillingen til langtidsmeldingen at «operative behov må være styrende.» Vi skrev videre: «Dessuten er sikkerhetspolitisk relevans, alliansetilpasning og kostnadseffektivitet viktig i forbindelse med større materiellkjøp. I tillegg er norske forsknings- og utviklingsmuligheter og industrielle vilkår av betydning. Når større innkjøp eller utviklingsavtaler gjøres internasjonalt, vil gjenkjøpsregimer, eller annen ivaretakelse av en rettferdig industriell tilbakeføring, være avgjørende.» Dette var våre felles merknader i innstillingen til langtidsmeldingen.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Årsaken er selvfølgelig at alternativet til ikke å delta i utviklingsprosjektene med Lockheed Martin er å ikke være med på den prosessen i det hele tatt – noe av det mest spennende som norsk industri og norsk forskning kan være med på. Vi har sagt klinkende klart fra at det er helt utenkelig at Norge skulle gå til store flykjøp uten at vi får tilbake minst like store investeringer til norsk industri. Men på det nåværende tidspunkt å la være å delta i Lockheed Martin-prosjektet, vil være å sage over den grenen som Luftforsvaret vårt skal tufte sin virksomhet på, som representanten Bredvold for øvrig aldeles utmerket beskrev i sin replikk til Marit Nybakk om behovet for et operativt luftforsvar. Vi har ikke tatt standpunkt til hvilket fly vi skal kjøpe, men vi står veldig klart på at vi trenger et luftvåpen i Norge.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Svaret er veldig kort. Svaret er ja. Men jeg har ingen illusjoner om at jeg klarer å overbevise representanten Kjetil Bjørklund om at så er tilfellet. Vi har vidt forskjellige definisjoner på hva det legges opp til. Vi har deltatt i operasjoner som ikke nødvendigvis har hatt et eksplisitt vedtak i FN, men som helt klart har vært folkerettslig forankret. Jeg gjentar mitt hovedsvar: Svaret på spørsmålet er ja.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, har denne regjeringen gjennomført den kanskje mest effektive omstilling av offentlig sektor noensinne. I tillegg har vi i nært samarbeid med et bredt flertall på Stortinget lagt frem en ny fireårsmelding for Forsvaret. Så jeg håper at representanten Bjørklund vil forstå at når denne regjeringen blir utfordret av en av landets aller mektigste organisasjoner med den erklærte målsetting å få fjernet denne suksessregjeringen til fordel for en regjering hvor bl.a. SV inngår, og er villig til å bruke millioner av kroner for å få dette til, da opptar det oss som har ambisjoner på vegne av Forsvaret. I Magasinet Aktuell nr. 9 i år sier Stein Ørnhøi: «Langtidsplanene for Forsvaret gir ingen plattform for en ny regjering.» Har Stein Ørnhøi dekning for dette? Vil Bjørklund i så fall si at planene og plattformen for en regjering ikke er veldig solid?
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Bare veldig kort til Synnøve Konglevoll. Det finnes ingen usikkerhet om 337-skvadronen på Bardufoss. Vi har en krystallklar merknad om det, og vi har i tillegg lovet å komme tilbake til Stortinget med saken. Den uklarhet som skapes, er å late som om Regjeringen skulle ha noe annet standpunkt enn det vi har gitt uttrykk for i denne salen. Når det gjelder verkstedet på Rena og regionfeltet, har jeg nå på slutten av debatten små ambisjoner om at vi kan få noen avklaring der. Det har vi forsøkt flere ganger. Jeg har respekt for at Hedmark Arbeiderparti i praksis fortsetter sitt arbeid mot regionfeltet. De har vært imot det hele tiden og blitt nedstemt – heldigvis – av sitt eget parti. Men når de nå forsøker å gi inntrykk av at kuttet på 200 mill. kr som de foreslår når det gjelder regionfeltet, ikke har noen betydning, er det direkte feil. Jeg kan vel neppe overbevise verken Knut Storberget eller Eirin Faldet, for ikke å snakke om berolige Eirin Faldet, men jeg kan jo anbefale at de tar kontakt med Forsvarsbygg, så kan de få fakta. Realiteten er at det vil koste minst 100 mill. kr å utsette den investeringen som er helt nødvendig for å få ferdigstilt feltet. Og da gjentar jeg: Det blir selvfølgelig stort behov for verksted når man ikke kan få tanksene ut i det ytre klasserommet. Det er i og for seg logisk nok. Men det er altså ikke slik at vi sier noe som helst om at det skal gå i den retning. Tvert imot, hvis man leser merknaden fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, sier vi uttrykkelig at Stortinget har godkjent en kostnadsramme for verkstedbygg på Rena, og at kostnadsrammen må overholdes. Hvis ikke må pengene tas fra andre prosjekter. Vi sier uttrykkelig at Hæren også i fremtiden vil være sentralt plassert på Østlandet, hvis vi får det som vi vil med hensyn til regionfeltet. Og det får vi, heldigvis. Vi vil understreke betydningen av at det på Rena finnes nødvendig verkstedkapasitet til å dekke Hærens behov. Dette er den holdningen vi har i disse sakene. Det som kan skape usikkerhet for de ansatte, usikkerhet for Forsvaret, er at det skapes et inntrykk av at det er en slik usikkerhet, enten det er på Bardufoss eller det er i Østerdalen Garnison. Den usikkerheten eksisterer ikke – det er bare et fantasifoster. Og jeg tror ikke man gjør dem som er engasjert i saken, noen tjeneste ved å late som om det er en usikkerhet som ikke er der.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Det er ikke fratrekk for replikker!
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Takk for at jeg fikk ordet. Jeg har bare lyst til å replisere kort til Marit Nybakk: Jeg tar selvfølgelig hennes forsikring til mitt hjerte. Jeg er veldig glad for at den kommer, men jeg synes hun også bør respektere at vi føler en bekymring når det definitivt er et prosjekt initiert av hennes partis ledelse å lage regjering etter et nytt valg, med partier som har et annet siktemål for forsvarspolitikken enn det vi har hatt felles. Vi får forsøke å respektere hverandre gjensidig på det området. Så kort til Marit Arnstad: Jo da, vi ville nok hatt en hær også på Østlandet, men kostnadene for å trene den hæren når vi måtte ha transportert hver eneste mann oppover til Nord-Norge for å få gjort det, ville vært formidable.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-02:
I forbindelse med norsk jagerflykjøp om en del år har diskusjonen gått høyt og lavt om hvilket merke vi skal kjøpe, om det skal være fra USA eller fra Europa, eller kanskje også fra Sverige. Det har også vært sterkt diskutert om samarbeidet Norge har med USA med en totalramme på nærmere 1 milliard kr, og ikke minst norsk gjenkjøp, er fornuftig bruk av midler. Den siste meningen fra representanten Marit Nybakk kom på TV her om dagen: at Norge kanskje ikke i det hele tatt skulle kjøpe jagerfly, men heller samarbeide med naboland om denne typen tjenester. Mente virkelig representanten at Norge med sin lange kystlinje, våre naturressurser, herunder våre olje- og fiskeforekomster, ikke skal ha et eget flyvåpen med jagerfly, slik at vi kan avskjære et eventuelt fiendtlig terrorangrep som kan true oss og våre interesser? For Fremskrittspartiet er det helt uaktuelt å ikke kunne ha et eget flyvåpen med ressurser til å ivareta vår sikkerhet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-02:
Skifte Eiendom har vært i media flere ganger siden Forsvaret bestemte seg for å avhende en rekke militære eiendommer, alt fra noen små knauser til store militærleirer. En mindre del av omtalen av Skifte Eiendom har vært negativ, sist om takseringen av Haslemoen leir og salget av denne, hvor det nå er avdekket at enkelte personer har hatt flere interesser enn bare den jobben de har vært innleid for å gjøre. Er representanten Wisløff Nilssen fornøyd med Skifte Eiendoms arbeid i dette tilfellet, og hvis ikke, hvordan vil hun engasjere seg videre i dette slik at potensielle kjøpere er 100 pst. sikre på at de opplysninger som gis, er riktige? Når dette er sagt, må man i rettferdighetens navn også si at svært mange salg foretatt av Skifte Eiendom har gått svært bra.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-02:
I merknadene fra Senterpartiet kan vi lese at Senterpartiet bemerker at Hæren har fått sine budsjettrammer betydelig redusert de senere år, samtidig som det er behov for økt aktivitet i forbindelse med omleggingen som nå finner sted. Senterpartiet sier videre at oppgaven med å produsere til Forsvarets styrkestruktur og det operative engasjement tilsier at Hæren bør gis økt handlefrihet. Hæren i Sør-Norge har basert sin virksomhet i Rena leir og Regionfelt Østlandet. Mener da representanten fra Senterpartiet samtidig at vi skal stoppe utbyggingen av regionfeltet og ikke ha noe sted å øve, nettopp for å gi Hæren muligheter til å produsere?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-12-02:
Jeg fortsetter der jeg slapp sist, med lageret på Hovemoen, et lager som har vært foreslått flyttet eller gitt redusert aktivitet. La oss nå håpe at man med de investeringer og den kompetanse dette lageret har, og den service dette gir, vil få arbeidsro i tiden framover. Her er det mye menneskelig kompetanse Forsvaret trenger, og da må vi ta vare på noe av det. Heldigvis ble det en felles merknad på dette. Videre var det vel mange som fikk et lite sjokk da vi hørte eller leste om at Forsvaret vil hogge opp et rakettsystem som hadde en prislapp på nærmere 2 milliarder kr for kun sju år siden. Dette MRLS-batteriet er et våpen som er svært mobilt, og det har en stor ildkraft, dvs. er et meget anvendelig våpen for å sikre vår frihet. MRLS-våpenet er spesielt godt egnet til å slå ut fiendtlige stridsvogner og personell. Da man kjøpte dette våpenet, var det ment som en bærebjelke i landforsvaret. Nå har det i ettertid vist seg at den typen ammunisjon man benytter, er blitt forbudt, og det er kanskje derav tanken om opphogging har kommet. Men å gå til det skritt å hogge opp dette batteriet, må være feil. Da må det være mer riktig å bygge det om. Sannheten er at dette er et svært effektivt våpen. Slike utspill som dette, f.eks. disse tankene om opphogging, skaper selvfølgelig frustrasjon både hos de ansatte og i nærområdet, og ikke minst setter det spørsmålstegn ved Forsvarets bruk av midler. Dette må vi være varsomme med i framtiden.