trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-12-08:
Det ble påpekt at vi var ganske alene her, og det er faktisk tilfellet. Vi er det eneste partiet i dag som forsvarer industriens og fagforeningenes interesser. Det ble også nevnt risikosport her. I dag er vel den største risikosporten i Norge å drive industrivirksomhet med det politiske regimet vi har. Så til spørsmålet om vi aksepterer at det er klimaendringer. Selvfølgelig aksepterer vi i Fremskrittspartiet at det er klimaendringer på kloden, men vi aksepterer ikke ennå at disse klimaendringene er menneskeskapt. Det er ikke tilstrekkelig bevist.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-12-08:
Vi ser at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet har inngått et slags forlik i denne sak om utformingen av et tidlig nasjonalt kvoteregime for såkalte klimagasser. Men når man hører disse her i dag og leser i avisene, lurer jeg på om de egentlig skjønner hva de er enige om. I Arbeiderpartiet hevdes det at industriens interesser er ivaretatt, og at det åpnes for kraftproduksjon basert på gass, mens man i Nationen i går kunne lese et debattinnlegg fra representanten Rahm som med bred penn slår fast at ny klimakvotelov ikke gjør det lettere å bygge «forurensende gasskraftverk», som han kalte det. Jeg vil derfor spørre: Er det Arbeiderpartiet eller Kristelig Folkeparti som totalt har misforstått hva denne loven innebærer, og hva de egentlig er enige om?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-12-08:
Ved framleggelsen av lovproposisjonen om å innføre et tidlig nasjonalt kvoteregime for såkalte klimagasser viser Regjeringen sitt sanne ansikt i miljøpolitikken. Det spiller åpenbart ingen rolle om det totale utslippet av disse gassene blir redusert. Det som er viktig og altoverskyggende, er at vi i Norge igjen skal være best i klassen – koste hva det koste vil. Jeg vil derfor spørre statsråden om han ikke ser i hvert fall den miljømessige verdien av å beholde industrien i Norge, og hvorfor han med fullt overlegg nå skaper enda større problemer for industrien med sine særnorske utslippskrav – som setter tusenvis av norske industriarbeidsplasser i fare.
Siri A. Meling (Høyre), 2004-12-08:
Jeg ble litt inspirert av Hallgeir Langeland, som snakket om det å danne regjering sammen. I denne saken som vi har til behandling i dag, står Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti unektelig ganske langt fra hverandre, selv om representanten Konglevoll prøver å tone ned betydningen av denne tidlige kvoteperioden. Jeg har lyst til å spørre representanten Konglevoll om hun tror at det vil være problematisk å skulle samarbeide med SV i et eventuelt regjeringssamarbeid. Arbeiderpartiet er jo tradisjonelt opptatt av industriens rammebetingelser. Det kunne være interessant å få noen kommentarer på det.
Siri A. Meling (Høyre), 2004-12-08:
Det som er viktig for Høyre, er at vi får gjennomslag for Regjeringens politikk. Det gjorde vi ved behandlingen av tilleggsmeldingen i samarbeid med Sosialistisk Venstreparti. Vi fant ikke grunnlag for å gjøre det ved behandlingen av denne odelstingsproposisjonen. Jeg konstaterer at vi hadde en noe ulik tilnærming til problemet ved behandlingen av tilleggsmeldingen, men det skyldes at det var viktig for Regjeringen å ha et bredt kvotesystem, men det var også viktig å legge seg mest mulig opptil EUs system. Når EU nå har valgt å holde deler av sin industri ute, følger vi opp vår politikk i tilleggsmeldingen ved å gjøre tilsvarende i den tidlige perioden. At Arbeiderpartiet kanskje var noe vonbroten over å bli stående utenfor ved behandlingen av tilleggsmeldingen, får være så sin sak, for oss er det viktigste at Regjeringen får gjennomslag for sin politikk.
Siri A. Meling (Høyre), 2004-12-08:
Igjen: Høyre har en god dag når vi får gjennomslag for Regjeringens politikk, og det får vi i dag. Så til beskyldningene som Hallgeir Langeland her kommer med i forhold til at vi hadde et samarbeid, og nå er dette samarbeidet brutt, bl.a. når det gjelder gasskraftverk. Jeg har lyst til å minne representanten Langeland om at vi stod sammen om at gass brukt til energiformål skulle inntas i kvotesystemet. I denne perioden hadde Sosialistisk Venstreparti en egen merknad, som ikke var en del av flertallsforliket, hvor de mente at kvotene ikke nødvendigvis skulle tildeles vederlagsfritt. Det var Sosialistisk Venstrepartis egen merknad. Det var ikke noe vi stod sammen om ved behandlingen av tilleggsmeldingen. Da blir det fryktelig feil å komme og kritisere oss i etterkant for at vi står på det vi har stått på siden tilleggsmeldingen ble behandlet.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2004-12-08:
Høgres Børge Brende begynte jo på denne seansen. Han skulle visa både sitt miljøengasjement og ulike ting i forhold til det, og gjekk i forhandlingar med SV og klarte å få det til. Eg veit ikkje om Høgre likte det, men i alle fall klarte Regjeringa å få til eit samarbeid med SV. Kristeleg Folkeparti og den nye miljøvernministeren måtte rydda opp i dette og få til noko for alle praktiske formål. Eg skal ikkje spørja om Høgre synest det er greitt å vera i kompaniskap med Arbeidarpartiet, for det synest eg er litt uinteressant. Det eg synest er meir interessant, er korleis Høgre ser på forholdet til industrien og konkurransekrafta som dei på ein måte vinglar sånn i forhold til. Er dette føreseieleg slik som Høgre i regjering har vore med og lagt opp til, først å gå til SV og så til Arbeidarpartiet?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2004-12-08:
Kristeleg Folkeparti liker visst ikkje å skifta partnar så ofte, så eg skal ikkje spørja om det. Men eg vil spørja litt om industrien. Ein vil jo både kjøpa og selja kvotar på den europeiske kvotemarknaden, på lik linje med det som EU-industrien vil gjera frå neste år. Kan statsråden stadfesta at det vil verta slik? I motsett fall – dersom dette ikkje skulle vera tilfellet – korleis ser statsråden på dette, dersom avtalen med PIL ryk? Kva slags alternativ har statsråden og Regjeringa i forhold til det?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Representanten Vaksdal gav uttrykk for at Fremskrittspartiet i klima- og miljøpolitikken er veldig alene. Det gjentok han flere ganger, og det tror jeg vi andre skal være glad for at de faktisk er. Når jeg hører på Vaksdal og andre fra Fremskrittspartiet i miljøpolitiske debatter, ser jeg for meg en sjåfør som konsekvent kjører på venstre side mens det kommer møtende trafikk på høyre side. Det er en risikofylt øvelse for Fremskrittspartiet, tror jeg, men ikke minst for oss andre som befinner oss på veien, men da på rett side. Spørsmålet mitt til Øyvind Vaksdal er: Hva skal til for at Fremskrittspartiet faktisk erkjenner at vi har klimaendringer utover det som er naturlige svingninger? ACIA-rapporten om det som skjer i de arktiske områdene, har en ganske entydig forskningsmessig konklusjon om at de resultatene ser vi aller sterkest der. Er det ingen ting som etter Øyvind Vaksdals mening tilsier at det er klimaendringer? Dessuten, til slutt, tror Vaksdal at PIL ville godkjent en avtale som innebærer at tusenvis av arbeidsplasser går med i dragsuget?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Nå er det vel slik at vi fra Kristelig Folkeparti ikke så veldig ofte velger sengepartnere, men vi velger partnere. Det gjør vi ut fra hva som er hensiktsmessig i enhver situasjon. Spørsmålet om hvorvidt EU er lenger framme enn Norge, vil det sikkert kunne være ulike oppfatninger omkring. Men jeg opplever det slik at når vi drar i gang et nasjonalt kvotesystem, ligger Norge veldig langt framme, også i forhold til EU og andre land som det er naturlig å sammenligne oss med, nettopp fordi det systemet som vi nå legger til rette for, gir oss solid erfaringsbakgrunn med tanke på at vi på et senere tidspunkt skal innlemme dette i et europeisk system. Sett på bakgrunn av det tror jeg faktisk også at norsk industri, hvis man bruker den erfaring man nå kan bygge opp på en god måte, vil kunne dra nytte av dette i konkurransemessig sammenheng når vi i sin tid innlemmes i et EU-kvotesystem.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Gasskraftdebatten er en forholdsvis gammel debatt etter hvert. Jeg må bare minne representanten Vaksdal om at også Kristelig Folkeparti har akseptert det flertallsvedtak som Stortinget tidligere har gjort når det gjelder de konsesjonene som er gitt. Men samtidig har vi da kommet til en enighet med kollegaene i Høyre og Venstre om at vi skal stille teknologikrav til nye gasskraftkonsesjoner som eventuelt gis i forhold til å behandle CO2. Jeg synes i grunnen svaret på spørsmålet fra Øyvind Vaksdal er tydelig i innlegget til Synnøve Kongevoll, hvor hun presiserte akkurat den samme forståelsen som den jeg har gitt uttrykk for, nemlig at vi skal kunne stille teknologikrav til nye konsesjoner, og at det som er konklusjonen i dag, ikke representerer noen lettere adgang til å bygge gasskraftverk, slik det har framstått. Jeg tror Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti i denne sammenheng har en ganske felles forståelse, iallfall her i salen i dag.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Svaret på det siste spørsmålet er ja, og det er fordi Kristelig Folkeparti sammen med Høyre, Venstre og Arbeiderpartiet i dag bidrar til å få på plass et system som dels gir miljøgevinster og dels gir oss erfaringsbakgrunn for hva som skal skje videre. For første gang får vi satt i et system tiltak og virkemidler til beste for miljøet. Det skjer uten SVs støtte. Når jeg hører på Hallgeir H. Langeland, både hans hovedinnlegg og i replikkordskifter, kan jeg få inntrykk av at virkemidlene er viktigere enn målet. For oss er målet og resultatet det viktigste, og sett i lys av det føler jeg at vi har fått et godt resultat ut av det som ligger på bordet i dag. Når det gjelder forholdet mellom Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet, er det greit så lenge vi kan bli enige. Men jeg tror, som jeg har sagt tidligere også, at utfordringen for Hallgeir H. Langeland kommer til å bli langt større dersom vi ser denne rød-grønne alliansen etter neste stortingsvalg.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Debatten går mot slutten. Bare noen korte kommentarer, særlig i forhold til SV og Hallgeir Langeland: Det er helt riktig – Kristelig Folkeparti er ganske rakrygget i dag, i likhet med hva regjeringskollegene Venstre og Høyre er. Det er fordi vi faktisk er litt stolte av at denne regjeringen legger på plass et system – for første gang – som skaper bedre miljø, gir oss erfaring og samtidig sørger for at vi får utslippene av CO2 ned. Det stiller flertallet seg bak, med unntak av SV, som ikke stiller seg bak dette brede forliket. Det ville ha vært en fordel. Spørsmålet om å bytte partner, som har vært en merkelig del av denne debatten, er relativt lite viktig, sett i forhold til den utfordring vi har i klimapolitikken – det hadde vært greit om vi kunne ha fokusert på det. Jeg registrerte at Hallgeir Langeland spurte om råd i forhold til det å være gissel. Da kan vi si: Vi har ingen erfaring i det å være gissel. Men når Hallgeir Langeland ber om råd, må det være et uttrykk for at han forventer å bli det. Jeg tror Hallgeir Langeland vil komme til å oppleve at verden ikke er fullt så enkel eller fullt så svart-hvit som det han kan gi uttrykk for når han står helt alene. I det øyeblikk han skal ta ansvar, vil han oppleve at bildet er litt mer sammensatt. Det som er viktig å få fram på slutten av debatten fra Kristelig Folkepartis side, er at vi leverer den politikken vi tidligere har sagt at vi står for. Vi opprettholder ambisjonsnivået, vi svekker ikke forurensningsloven, vi gjør det ikke lettere å bygge det som Hallgeir Langeland definerer som sterkt forurensende gasskraftverk. Vi leverer den varen som vi i tilleggsmeldingen sa at vi ville levere. Vi er glad for at det store flertallet i Stortinget slutter seg til det, uavhengig av hvem som måtte mene hva om hvem som har snudd eller ikke snudd. Det vi registrerer, er at Hallgeir Langeland stiller seg på sidelinjen i et så viktig spørsmål, og ikke er med i dette brede forliket. Det hadde vært en fordel – for SV – ikke minst i forhold til den alliansen han ser for seg at han en gang skal gå inn i.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Til det Langeland sa om å være gissel, vil jeg bare replisere: Vi har ikke erfaring med å være gissel, derfor kan vi ikke gi råd. Men jeg registrerer at Hallgeir Langeland likevel ber om det. Det må være fordi han forventer å bli gissel – men det er ikke vår posisjon i dag. Bak den innstillingen vi med stor frimodighet legger fram i dag, og som får flertall, er det en samlet regjering som stiller seg. Nå har vi tatt noen viktige skritt framover som jeg tror vi kan bygge videre på i forhold til ytterligere utfordringer i klimaspørsmålet. Til spørsmålet om linjeskifte: Det overrasker meg litt at Hallgeir Langeland helt fram til i dag hopper bukk over de vedtak som faktisk ligger i Stortinget fra før, hopper bukk over de konsesjoner som er gitt, og de posisjoner som både Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre har, med utgangspunkt i Sem-erklæringen, på det punktet. Det er ikke noe nytt i forhold til dette, ut fra hva vi har sagt før, og hva vi har som forankring i Sem-erklæringen. Dette er en videreføring av den politikken som Samarbeidsregjeringen har stått for hele tiden.
May Britt Vihovde (Venstre), 2004-12-08:
Lat meg starta med det siste. Jo, eg er veldig fornøgd med Regjeringa sin miljøpolitikk. Vi har fått auka satsing på kollektivtiltak og verneområde. Vi har ei massiv satsing på forsking, både på bioenergi og på hydrogenteknologi. For Venstre er det viktig å sjå litt langsiktig og satsa på forsking på alternative energiformer som gjer at vi kan sleppa forureinande gasskraftverk. I Noreg i dag har vi faktisk ikkje mangel på energi, men vi har mangel på vasskraft, og det å satsa på fornybar energi, som vasskrafta er, ser vi positivt på. Vi ser faktisk på Kyotoprotokollen som det første steget. Alt det som låg i tilleggsmeldinga, støttar faktisk Venstre. Så vi er veldig godt fornøgde med Regjeringa sin klimapolitikk, men vi ønskjer sjølvsagt å sitja i regjering for å gå vidare og møta framtidas utfordringar.
May Britt Vihovde (Venstre), 2004-12-08:
Eg har ved fleire høve delteke i replikkordskifte med representanten Langeland der han påstår at Venstre ikkje går langt nok. Då har eg alltid sagt – og det meiner eg faktisk – at Venstre er med og leverer på miljøpolitikk. Vi leverer resultat. Det kan jo vera interessant å sjå kva slags ambisjonsnivå representanten Hallgeir L. Langeland har når han skal inn i eit regjeringssamarbeid ved neste krossveg. Då trur eg faktisk at Sosialistisk Venstreparti kan vera glad for at Venstre har vore der. Venstre har fått både Høgre og Arbeidarpartiet med seg på viktige miljøtiltak. Vi har eit ambisjonsnivå, kanskje i fellesskap med Sosialistisk Venstreparti. Det er ikkje eit brott med det som ligg der i dag, men vi brukar kanskje andre verkemiddel, både kvotesystem og PIL-avtalen. Det kan eg lova representanten Langeland, at dersom PIL-avtalen ikkje blir følgd opp, dersom industrien ikkje oppfyller sine plikter, må vi sjå på andre verkemiddel. Men totaliteten i det som ligg her, viser at ein oppnår det ambisjonsnivået som vi har vore einige med Sosialistisk Venstreparti om.
May Britt Vihovde (Venstre), 2004-12-08:
Så vidt eg hugsar, stod vi vel saman med Sosialistisk Venstreparti om at gasskraftverk skulle inn i kvotesystemet. Det er feil, det som representanten Langeland påstår når han seier at ein no opnar for forureinande gasskraftverk. Vi brukar forureiningslova, og vi stiller strenge teknologikrav både til kvotesystem og til det vi gjer i forhold til desse gasskraftverka. Sjølvsagt, dersom vi skulle fått vårt høgste ønske oppfylt, ville vi kanskje ikkje hatt dei. Vi ville hatt ein nullutsleppsteknologi med ein gong. Men det blir stilt krav som gjer at det er eit rett steg i rett retning når det gjeld miljø. Så seier representanten Langeland at miljøorganisasjonane ikkje er einige med oss. Nei, vi er ikkje alltid heilt einige med miljøorganisasjonane, men vi leverer. Mitt inntrykk er faktisk at miljøorganisasjonane i Noreg er veldig glade for at Venstre er med i regjering, og at Venstre syter for god miljøpolitikk på alle dei områda der vi har satsa og fått gjennomslag. Eg håpar at dei framleis ser at vi tek store skritt på den rette vegen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Som eg kom inn på i innlegget mitt, ønskjer Regjeringa sterkt eit samarbeid i forhold til EUs kvotesystem. Den dialogen som me har hatt med EU-kommisjonen, tyder på at dei òg ønskjer eit samarbeid frå 2005 til 2007. Det ligg føringar frå EU-kommisjonen som går på at dei ønskjer at me skal implementera EU-direktivet frå 2008. Det har den norske regjeringa ikkje sagt seg einig i. Slik eg ser det, ligg alt til rette for eit samarbeid i perioden framover, men Regjeringa står ved sin politikk, at me ikkje ønskjer å implementera EU-direktivet. Det er fordi me ønskjer å ha ei moglegheit til å føra ein nasjonal klimapolitikk som er tilpassa våre forhold. Det vil òg vera det beste for miljøet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Me skal vera blant dei beste i klassen i miljøpolitikken. Dette er eit problem: Klimautfordringa er laga av dei rike, vestlege landa. Det er derfor heilt naturleg at desse landa òg er med og tek det ansvaret som dette inneber. Kven vil vera dei største taparane om me ikkje maktar å gripa fatt i klimautfordringa? Jo, det vil på nytt vera dei fattigaste landa. På nytt vil dei afrikanske landa bli taparane. Derfor skal me vera aktive i forhold til denne politikken. Me har eit system som tek vare på industrien, men Noreg skal vera leiande. Me har framfor oss klimaforhandlingar i Buenos Aires. Der skal Noreg vera eit av dei landa som går føre og viser veg i klimapolitikken.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Det er rett som representanten Langeland her seier, at me i denne saka har skifta samarbeidspartnar. Men me står for den same politikken. Dei føringane som blei lagde i tilleggsmeldinga, står fast. Me har eit ambisjonsnivå som blei lagt fram i tilleggsmeldinga. Det legg me føringar for no, i proposisjonen om klimakvotelova. Det er slik at den nye klimakvotelova ikkje gjer det lettare å byggja gasskraftverk med gammal teknologi. Derfor er det med stor glede ei samla regjering legg fram denne lova, ei lov som tek vare på miljøet på beste måte. Me stiller tydelege krav gjennom forureiningslova. Me kjem med eit nytt verkemiddel i klimapolitikken. Samla sett styrkjer dette klimapolitikken.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Eg må minna representanten Langeland om at hans regjeringspartnar Arbeidarpartiet gav konsesjonen på Kårstø. Regjeringa avklarte tydeleg i tiltredingserklæringa at ho ville at dei konsesjonane som var gitt av arbeidarpartiregjeringa, skulle stå. Men debatten tilbake i 2001 gjekk på om ein ville vera med og svekkja forureiningslova, og det ville ikkje me vera med på. Me innfører altså i dag eit nytt verkemiddel i klimapolitikken. Me får eit kvotesystem, og me svekkjer ikkje forureiningslova. Det vil gjera at me samla sett har ei styrking av klimapolitikken, og det er viktig for Regjeringa. Me hadde gjerne sett fram til eit samarbeid med SV. Derfor la me fram dei same føringane som i tilleggsmeldinga. Det takka SV nei til, sjølv om me altså førte vidare nettopp det me var blitt einige om gjennom tilleggsmeldinga i 2002, i dette lovframlegget.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Regjeringa arbeider aktivt med å sikra ein avtale i forhold til EU sitt kvotesystem, og me har hatt ein tett dialog med EU. Eg har òg sjølv hatt møte med formannskapet i EU, som har gitt positive signal for å få til ein avtale mellom EU sitt kvotesystem og det norske kvotesystemet. Alt tyder på at dette vil kunna bli løyst i perioden 2005–2007. Ueinigheita går på kva slags tilknyting det norske kvotesystemet skal ha vidare, om det skal vera gjennom ein bilateral avtale eller ved at Noreg skal slutta seg til kvotedirektivet. Me ønskjer at tilknytinga for det norske systemet framleis skal vera gjennom eit bilateralt samarbeid med EU. Det trur me vil vera det beste, men eg kan roa representanten Oppebøen Hansen frå Arbeidarpartiet med at alt tyder på at me vil få til ein avtale med EU for perioden 2005–2007.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Det er blitt framheva frå denne talarstolen – og ikkje frå nokon representant frå regjeringspartia – at Noreg ligg fremst i klimapolitiken. Det vil eg gi mi tilslutning til. No får me eit nytt verkemiddel i klimapolitikken, me får eit kvotesystem. Me har frå før ei CO2-avgift som er av dei høgaste i verda. Me har ein avtale med prosessindustrien. Me har ei HFK/PFK-avgift, så me får totalt sett eit verkemiddelapparat innan klimapolitikken som er unikt i verdssamanheng. Det skal det vera, fordi me skal vera av dei som frontar klimapolitikken. Det er derfor med stoltheit ei samla regjering er med på å leggja fram dette. Me legg altså fram eit nytt verkemiddelapparat innanfor klimapolitikken. Men me vel å behalda moglegheita til å stilla teknologikrav gjennom forureiningslova. Det er nettopp fordi me vil behalda moglegheita i forhold til nye gasskraftverk. Det er eit viktig miljøpolitisk område. Det skal stillast krav til dei nye gasskraftverka om CO2-handtering fram til me har eit system som er i tråd med Kyotoprotokollen. Derfor er det med rak rygg representantane frå alle regjeringspartia kan stå og fronta miljøpolitikken. Det som for meg blir det paradoksale, er at me la føringar for denne politikken, saman med SV, i tilleggsmeldinga. Me beheld ambisjonsnivået om reduserte utslepp, som me òg la fram i tilleggsmeldinga. Me fører ikkje ein politikk som opnar for nye gasskraftverk, gjennom den lova me legg fram her. Derfor burde det ha vore veldig enkelt for SV å vera med og støtta denne lova. Eg forstår at representanten Hallgeir H. Langeland er oppteken av at oljeindustrien og ein del andre har sine feiringar. Ja, eg er glad for at òg den delen av industrien ser kor viktig ein restriktiv og god klimapolitikk er. Det er eg glad for. Me treng å byggja miljøalliansar langt utover dei som vanlegvis har fremma miljøpolitikken. Derfor er det med stor glede eg kan seia at me har fått eit nytt verkemiddel i klimapolitikken som samla sett vil gjera at klimapolitikken blir betre.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-12-08:
Eg skal òg vera veldig kort. Eg vil berre seia at Regjeringa står for den same politikken som da me la fram tilleggsmeldinga, det same ambisjonsnivået, og det er derfor me med stoltheit legg fram denne lova. Eg er glad for den tilslutninga ho har fått, og at Arbeidarpartiet er med på å støtta lova. Eg har lyst til å kommentera det representanten Synnøve Konglevoll tek opp, for det synest eg er viktig. Det er store utfordringar innanfor klimapolitikken. Derfor skal Noreg vera i front. Noreg skal vera eit av dei landa som frontar ein meir ambisiøs klimapolitikk òg internasjonalt. Men eg har òg lyst til å seia at innanfor det verkemiddelapparatet som me har i dag, ligg Noreg heilt i front. Me har eit av dei mest heildekkjande verkemiddelapparata. Det har representanten Synnøve Konglevoll i dag vore med på å gjera endå betre gjennom at me får ei kvotelov. Men det er mange steg å gå. Kyoto-avtalen er berre eit første steg på vegen. Me er nøydde til å ta fleire steg for å nå dei langsiktige måla. Kyoto-avtalen inneber ein reduksjon på 5 pst. FNs klimapanel anslår at me i framtida er nøydde til å redusera ikkje 5 pst., men 50 pst. Derfor må me òg ta nye steg vidare.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Noe av det mest merkelige i denne debatten er Høyres opptreden. Arbeiderpartiet og Høyre har jo i disse sakene gjennom mange år stått sammen. Ikke minst gjelder det spørsmålet om gasskraft. Vi har sett en snuoperasjon fra Høyres side, i uttalelser, meninger og i innstillinga f.eks. om gasskraft, og Høyre har nylig hatt et landsmøte hvor de bl.a. klart sa at dersom de som har konsesjon, ikke benytter seg av denne, bør andre kunne få overta konsesjonen. Dette ser vi ingenting igjen av i den innstillinga vi behandler her i Stortinget i dag. Jeg vil minne om at vi stod sammen om å tildele de konsesjonene. Jeg mener det er meget uheldig at de ikke er benyttet. Jeg håper fortsatt at det er mulig å få til, for vi er helt avhengige av å få bygd gasskraftverk hvis vi skal få tettet gapet mellom det vi bruker og det vi produserer av kraft. Hvis ikke vil strømprisene gå opp. Vi har gitt vår støtte til alt det Steensnæs og denne regjeringa har foreslått når det gjelder f.eks. utbygging av vannkraft. Vi har til og med villet gå lenger, f.eks. med hensyn til Sauda, men heller ikke der fikk vi Høyre med oss.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Jeg tror at det i denne saken, som i veldig mange andre saker, er viktig å ha to tanker i hodet på en gang, og jeg synes det er uheldig at Fremskrittspartiet ikke har det. Arbeiderpartiet er i motsetning til Fremskrittspartiet opptatt av å ta vare på miljøet vårt. Det betyr at det er fullt mulig å bygge gasskraftverk i Norge innenfor de klimaforpliktelser vi har. Jeg ser fram til hva Regjeringa kommer med av forslag på det området. Jeg håper og tror at den presenterer et opplegg som er nærmere det som også er systemet i EU, hvilket Arbeiderpartiet gikk inn for allerede for to år sida. Det er helt klart at vi skal holde oss innenfor de klimaforpliktelser vi har, men da betyr det også at vi må ta en del grep på en del andre områder – f.eks. elektrifisering av sokkelen, som er et veldig viktig miljøgrep, for å nevne noe. Vi skal forholde oss til det. Når det gjelder rammebetingelser for gasskraftverk, har vi, som representanten Vaksdal vet, sagt klart fra at vi skal ha det samme her som vi har i EØS-området og i andre europeiske land. Så dette er fullt mulig dersom en ønsker det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Jeg er glad for at Arbeiderpartiet og SV, som også representanten Langeland her refererte til, står sammen om en rekke forslag i denne innstillingen når det gjelder fornybar energi og ny fornybar energi – ikke minst bioenergi, for å ta ett eksempel. Her mener jeg i likhet med SV at det er et stort potensial som er uutnyttet, og det er klart at vi er kommet veldig kort i Norge, særlig hvis en sammenlikner med et land som Sverige. Her er det mye å gjøre! Vi står også, som representanten godt vet, sammen om Gullfaks, og det er det også særdeles viktig at vi greier å realisere ut fra teknologihensyn og miljøhensyn, men jeg vil også si ut fra arbeidsplasshensyn. Så det må vi prøve å få realisert. Vi mener altså at det anslaget som SV har for å kunne ta ut alt det vi trenger av ny kraftproduksjon, i form av fornybar energi, ikke er fullt så realistisk som SV mener. Derfor mener vi at vi skal gjøre, som representanten da skjønner, mye mer når det gjelder fornybar energi, men vi mener at en ikke greier å tette gapet som stadig er økende, i forhold til det vi bruker å produsere, hvis en heller ikke greier å få bygd gasskraftverk. Derfor ønsker vi også på dette området: ja takk, begge deler – noe SV liker godt i andre sammenhenger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Jeg tror ikke Høyre har det så enkelt i denne saken. Jeg hørte også – med glede, må jeg si – representanten Onarheim snakke om betydningen av gasskraftverk her i dag. Høyres landsmøte, som nettopp er avholdt, vedtok flere interessante uttalelser, og en av dem dreide seg om dette. Jeg siterer: «Høyres Landsmøte mener at det er på tide å realisere planene om gasskraftverk.» Og videre: «Dersom de gitte konsesjonene ikke realiseres, mener Høyres Landsmøte at det må åpnes for alternative prosjekter dersom disse kan vise til en bedre totaløkonomi og en bedre energi og miljøgevinst.» Dette låter som musikk i mine og Arbeiderpartiets ører. Jeg lurer på: Hvorfor følger ikke Høyre opp dette i denne innstillinga, som var den første muligheten til å vise at de stod for det de mente? Og mitt andre spørsmål: Føler representanten Onarheim seg vel med dette?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Selv om Arbeiderpartiet og SV skiller lag når det gjelder gassen, og det ikke er uvesentlig, er vi likevel enige om veldig mye annet i denne innstillinga, og representanten Vaggen Malvik har selv vært inne på det, alt fra fornybar energi til kraftkrevende industri, energilov mv. Det er helt nødvendige ting å være enige om. Men når SV ikke våger å ta ordet «gass» i sin munn, mener virkelig SV at de forslagene de har i denne innstillinga, faktisk vil bidra til at prisene går ned? Eller er det egentlig slik at SV ikke griner så mye om strømprisene øker? Da viser jeg også til en del tidligere forslag – og vedtak – fra SV som nok ville gå i den motsatte retning.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Selv om det er ganske åpenbart at vi må få bygd gasskraftverk for å få prisene ned, slik også statsråden sier han ønsker, er ikke det særlig berørt, for å si det mildt, i den meldinga Regjeringa har presentert for Stortinget. Det er nå slik at de som har konsesjon, må ta en beslutning i løpet av ganske kort tid om hvorvidt de vil benytte den for å få i gang gasskraftverk eller ei. Jeg håper fortsatt at noen av dem vil si ja, slik at vi kommer i gang. Men dersom de skulle komme til at de heller ikke nå vil bygge gasskraftverk, vil da statsråden sørge for at disse konsesjonene ikke blir forlenget? Vi kan ikke ha en situasjon der selskap sitter og ruger på konsesjoner år etter år uten at det blir bygd noe. Kan statsråden også svare på om han, hvis andre søker konsesjon, slik noen allerede har varslet, i så fall vil stille seg positiv til slike konsesjonssøknader?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-05-18:
Jeg forstår at representanten Rahms fremste oppgave i Stortinget er å forsvare Regjeringa, men av og til kan det kanskje bli litt for mye av det gode. Slik tror jeg i hvert fall noen av oss som representerer andre partier, føler det. Når representanten Rahm sier at det er ingen annen regjering som har hatt en så omfattende energipolitikk som denne regjeringa, er det i hvert fall lov til å mene at det er ikke alle like enig i. Vi har støttet alle de forslag som Regjeringa har hatt om mer utbygging for å få mer kraft. Vi hadde til og med forslag om mer utbygging av f.eks. Sauda enn det Regjeringa gikk inn for. Vi har i motsetning til Kristelig Folkeparti stått hardt på konsesjonene for gasskraftverk og forsøkt å legge til rette så godt vi har kunnet. Når representanten Rahm også sier at Innovasjonsselskapet i Grenland nærmest er et resultat av Regjeringas pådriverrolle, vil jeg minne representanten om at dette var noe som Arbeiderpartiet foreslo allerede i 2001. Jeg synes det er kjempebra at det nå ser ut til å komme på plass, men i rettferdighetens navn vil jeg si at det altså er slik at vi bl.a. gjennom budsjettavtalen for inneværende år mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene før jul fikk presset igjennom at dette skulle komme fortere. Vi håper at det nå vil komme opp å stå, og at det får tilstrekkelig med penger til å gjøre den viktige jobben det er å drive, sammen med andre, forskning og teknologiutvikling på gasskraftverk, bl.a. med CO2-håndtering. Når det gjelder mer penger til forskning og teknologiutvikling, er jeg også glad for det man har fått, men også der er det slik at vårt parti har hatt mer penger. Så vær så snill å dele på æren. Æres den som æres bør! Det er bra at flere nå er enige om dette. Til statsråden. Det er helt sikkert riktig det som er sagt om hvor lenge konsesjonene gjelder, men jeg tror kanskje det er behov for å gå en runde og se på når selskapene må ta beslutning for å skulle holde seg innenfor den tida. Da tror jeg ikke man kan lene seg tilbake og vente på et nytt stortingsflertall, selv om det kanskje kunne ha vært veldig interessant. Men etter det jeg er informert om, må disse selskapene i løpet av ikke så altfor lang tid ta beslutninger, hvis man skal bygge innenfor tida. Jeg håper virkelig at de da tar positive beslutninger. Hvis vi ikke får til bygging av også konvensjonelle gasskraftverk så snart som mulig, greier vi ikke å få prisene ned, og da vil forbrukere og bedrifter fortsatt gå en ganske usikker tid i møte. Vi er helt enige om at vi skal gjøre alt det vi kan for å få fram ny teknologi så snart som mulig, men den er dessverre ikke der i dag. Da tror jeg vi må gjøre som vi gjør på idrettsbanen når vi skal løpe maraton eller korte løp, vi må komme ut av startblokka. Slik er det også når det gjelder spørsmålet om gasskraftverk.
Siri A. Meling (Høyre), 2004-05-18:
Investeringer i energibalansen har en langsiktig karakter. Det betyr at vi i dag høster av de beslutningene som ble fattet for en del år tilbake. Da vil jeg minne representanten Brustad på at Arbeiderpartiet har hatt fem energiministere siden energiloven trådte i kraft i 1991. Jeg vil òg minne om at sommeren 1996 var nivået i vannmagasinene 10 prosentpoeng lavere enn det var i fjor sommer. Arbeiderpartiets Jens Stoltenberg var energiminister den gang. Representanten Brustad sa at det ikke burde overraske noen at vi fikk den situasjonen vi hadde på kraftmarkedet vinteren 2002–2003. Ser representanten Brustad noe Arbeiderpartiet kunne ha gjort bedre for å hindre det som skjedde på kraftmarkedet?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
I energidebatter hører man til stadighet fra Arbeiderpartiet at det eneste saliggjørende er å satse på gasskraft og bygge gasskraftverk, noe representanten Brustad nå bekreftet i sitt svar. Når man derimot møter Arbeiderpartiet i miljødebatter, er partiet mer katolsk enn paven når det gjelder våre internasjonale utslippsforpliktelser. Fra Fremskrittspartiets side har vi flere ganger utfordret Arbeiderpartiet på at partiets holdning til CO2-utslipp – en holdning som også ble bekreftet i Aftenposten den 15. april i år – er en holdning som egentlig gjør det umulig å bygge gasskraftverk i Norge. Vil representanten Brustad i dag redegjøre for hvordan man i Arbeiderpartiet får dette til å henge sammen? Eller vil man også i dag – siden dette er en energidebatt – satse alt på gasskraftkortet og komme tilbake til klimaforpliktelsene i neste miljødebatt, som man har gjort så mange ganger før?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
Etter mer enn to år med Høyre i regjering må vi kunne slå fast at partiet har vært relativt usynlig i energipolitikken. Jeg leste derfor med stor interesse mange gode resolusjonsforslag som Høyre skulle behandle på sitt landsmøte for kort tid siden. Resultatet av landsmøtebehandlingen var imidlertid svært nedslående. Alle gode forslag ble kokt sammen til en resolusjon som var så politisk blodfattig og tannløs at man nesten skulle tro den var utformet i Olje- og energidepartementet. Og for sikkerhets skyld hadde man fått bilde av en vindmøllepark som illustrasjon i headingen. Jeg vil derfor spørre representanten Onarheim om han er komfortabel med at Høyre åpenbart ikke lenger har en energipolitikk, og hvorfor Høyre i dag ikke fremmer forslag om å øke konsesjonsgrensen for småkraftverk til 10 MW, som var det eneste konkrete Høyres landsmøte vedtok.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
Representanten Akselsen viser til at Fremskrittspartiet ikke støtter utbygging av vindkraft, subsidiering av vindkraft og andre lignende ting. Det er helt riktig. Vi ønsker ikke å støtte og subsidiere kraftproduksjonen i Norge så lenge vi har haugevis med prosjekter som står på egne ben økonomisk. Så kommer representanten Akselsen med at det er mangel på søknader når det gjelder utbygging av vannkraft i Norge. Her vil jeg minne representanten Akselsen på hva som skjedde da vi skulle bygge ut Saudavassdraget, da hans parti bidrog til at det ble halvert. Det samme gjaldt da vi skulle bygge ut i Øvre Otta, og jeg vil også minne representanten Akselsen på at hans parti gikk imot enhver utbygging i Saltfjellet/Svartisen-området.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
Representanten Halleraker sa at Fremskrittspartiet var kritisk til Regjeringens energipolitikk. Jeg sa i mitt innlegg at jeg har vanskelig for å se at Regjeringen har noen energipolitikk. Så nevnte han Fremskrittspartiets avvikende holdning til vannkraftprosjekter. Men det er jo nettopp, som representanten Halleraker var inne på, en satsing på gass og gasskraftverk vi må gjøre noe med. Derfor må vi rydde bort den politisk skapte usikkerheten rundt framtidige utslippskrav. Siden representanten Halleraker spør hva vi i Fremskrittspartiet vil gjøre for å rydde bort denne, vil jeg vise til et omfattende Dokument nr. 8-forslag som Fremskrittspartiet nylig har fremmet, om en tiltaksplan for bygging av gasskraftverk i Norge, og som komiteen har til behandling.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
Stortinget vedtok for noen år siden en avvikling av de myndighetsbestemte kraftkontraktene, og vi måtte faktisk gå to runder for å få dette på plass. Dette var imidlertid ikke initiert av Stortinget, men av EØS-avtalen og ESA, så vi hadde faktisk ikke noe valg. Vi kunne selvfølgelig for så vidt vært med på en utredning hvis det var mulig å få til noe i framtiden, men jeg og Fremskrittspartiet mener at dette egentlig er en avsporing av hele debatten. Her har vi partier som konsekvent har gått imot å øke kraftproduksjonen og derigjennom har presset prisene i været, og så skal en nå få fokus bort fra hva som egentlig er problemet, kraftmangel, ved å skape forventninger i industrien om at det kan gjøres noe. Jeg tror ikke det kan gjøres noe. Vi kan selvfølgelig håpe at det kan gjøres noe, men egentlig er dette en avsporing av hele debatten for å dekke over den handlingslammelse som en har hatt i mange, mange år, og hindret økt kraftproduksjon.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
I innstillingen er Sosialistisk Venstreparti med i en merknad sammen med Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet hvor en «mener at Norge minst må være selvforsynt med elektrisk kraft i et normalår». Hvis vi ser dette i lys av SVs holdning til kraftutbygging og produksjonsøkning, lurer jeg på hvordan dette henger sammen. Vil representanten Vaggen Malvik forklare meg hvordan dette henger sammen? Betyr dette at en skal utfase det resterende av kraftforedlende industri, og skal befolkningen tilbake til vaskebrett og stearinlys?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-05-18:
Først av alt vil jeg si at det er interessant å høre at representanten Brustad og Arbeiderpartiet føler seg forpliktet av Sem-erklæringen og bare vil dele ut tre konsesjoner for gasskraftverk. Det var nytt. Statsråden hevdet at aktørene som har konsesjon i dag, ikke finner det lønnsomt å bygge ut, og at dette skyldes forhold mellom strømpris og gasspris. Dette har jeg hørt flere ganger fra statsråden. Ingenting av dette skyldes ifølge ham verken rammebetingelser, usikkerhet rundt framtidige utslippskrav eller politiske signaler. I Teknisk Ukeblad nr. 12 for 2004 sier Hydros generaldirektør, Eivind Reiten: «Usikkerheten knyttet til CO2-spørsmålet er for stort til at noen tør satse på å utnytte gassen i Norge.» Videre sier han: «Norge har rotet seg inn i en CO2-psykose.» Lignende signaler kom også fra Elkem-direktør Svein Sundsbø på NHOs energikonferanse like før påske, hvor både statsråden og jeg var til stede. Er statsråden totalt immun for slike signaler, eller vil han nå omsider lytte til selskapene og rydde av veien den politiske og økonomiske usikkerheten han og Regjeringen har skapt?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-18:
Til liks med Framstegspartiet ser SV at det kan bli problematisk å gjennomføra den klimapolitikken som ein ønskjer seg, dersom ein skal seia ja til alle nye gasskraftverk som ein kunne tenkja seg, og som Arbeidarpartiet signaliserer. Då må det jo takast frå ein annan plass, eller ved at ein går inn på CO2-injekseringsprosjekt i Nordsjøen, som blir foreslått av eit fleirtal her i dag. Men det er litt positive tonar frå Arbeidarpartiet også, for ein ser at ein må koma med forslag som på ein måte held seg innafor klimamålsetjinga, bl.a. når det gjeld bioenergi og på andre område, som er positivt sett med SV sine auge med tanke på framtidige målsetjingar knytte til 2005. Så spørsmålet er eigentleg: SV har ei pakke på 20 TWh som ikkje inkluderer gasskraftverk. Om ein realiserte det og fekk eit fleirtal med på det, ville det likevel vera essensielt for Arbeidarpartiet å byggja forureinande gasskraftverk? Spørsmål to: Eg registrerer at representanten Brustad seier at ein ønskjer å styrkja Statnett. Betyr det at ein no landar på den utbyttepolitikken som SV har gått for, nemleg å ikkje ta ut 90 pst., men å avgrensa seg til 50 pst., og vil det visa seg no i revidert?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-18:
Som representanten er inne på, har SV, Arbeidarpartiet og Senterpartiet ei rekkje felles forslag. No forstod eg det slik at Inger S. Enger og Senterpartiet òg sluttar seg til SV sitt forslag om støtteordning, og det er positivt. Frå før står me saman om bioenergi, vassboren varme, grøne sertifikat, fleirårsmagasin – ei rekkje saker som Senterpartiet, SV og Arbeidarpartiet er einige om, og det er bra. I 1991 hadde Senterpartiet statsråden for energipolitikk. Han gjekk i spissen for å deregulera straummarknaden og har no skapt grunnlag for det me ser i dag, at folk skal bruka tida si på å sitja og surfa på nettet for å finna billige straumleverandørar, og at ein tidvis blir hersa med av ustabile prisar. Det er på eit nivå som er heilt uakseptabelt. SV har òg eit forslag som Senterpartiet ikkje støttar, nemleg at ein skal ha ein brei gjennomgang av den energilova som Senterpartiet i si tid stod bak, for å finna ut om det går an å reregulera noko og få litt meir styrte prisar.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-05-18:
Jeg har erfart at det å føle seg vel kanskje ikke er det viktigste i politikken, men å forsøke å få noe til. Det er slik at når representanten Brustad tar opp dette spørsmålet, vet hun at i regjering må man ta og gi noe. Vi i Høyre er opptatt av at man skal få frem gasskraft, men vi er ikke villig til å ta konsesjonene fra dem som har konsesjon. Man må eventuelt søke om ny konsesjon, og man må søke om eventuelt å få flytte konsesjoner. Det må behandles på normal måte. Vi ser positivt på at man kan ta en slik vurdering, men vi er ikke villige til verken å subsidiere utbyggingen eller å gi lavere gasspriser. Vi er villige til å se på gasskraftverkene ut fra de samme krav som i EU og EØS-området. Men først må det komme noen søknader, før vi kan ta stilling til det.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-05-18:
Resolusjonsforslagene ble behandlet på en meget omhyggelig og skikkelig måte, og det kom også frem synspunkter som jeg mener vi kan stå for. Når det gjelder denne økningen til 10 MW, så kan jeg godt se at det kan være et godt alternativ, men jeg synes det er veldig bra at man i hvert fall tar det første skritt, slik at man kan komme til 5 MW. Da er det viktig at vi ikke lager så mange regler og forordninger at det ikke blir mulig likevel. Nå er det viktig at vi står ved det som vi har sagt i merknadene, og at vi sørger for å få gjennomført denne hevingen av konsesjonsgrensen opp til 5 MW. Hvis man da skal begynne å tulle med hvordan hjemfall og andre ting kan bringes inn i dette, tror jeg at vi har gjort en dårlig jobb. Da tror jeg det tar lengre tid å komme frem og virkelig får den kraften som det er mulig å få ut av småkraftverkene.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-05-18:
I motsetning til Sosialistisk Venstreparti ønsker vi å spille på mange hester og forsøke å få frem et variert og mangfoldig energimarked. Da er vi fullt innforstått med at vi har mye å gjøre i forhold til bioenergi. Vi har også mye å gjøre i forhold til vindkraft – selv om jeg ser en del problemer med det – og her kjøres det jo veldig på nå fra Enovas side. Nå må vi også se på hva som virkelig kan løse vårt langsiktige problem. Vi har mye gass, og jeg tror at det er veldig fornuftig at vi nå jobber ganske intensivt for å løse klimaproblemene med hensyn til gass og på den måten bli verdensledende på hele energisektoren. Det gjelder ikke minst det å rense gass for CO2, slik at vi kan være både miljøvennlige og en ledende energinasjon.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-05-18:
Den tørre høsten i 2002 måtte vel være en gave fra høyere makter til SV. Endelig ble det høyere pris på strøm, som kunne utløse sparing og fremme ytterligere dyr satsing på fornybar energi. SV ønsker videre at Statkraft skal effektivisere den kraftkrevende industrien. Mener representanten Vaggen Malvik at Statkraft er bedre enn den kraftkrevende industrien på dette området?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-18:
Det er med glede jeg har registrert bevegelse i Regjeringen og Høyre i forhold til den til nå litt servile holdningen til EØS-avtalen. Fra å være flinkeste gutt i EU-klassen er regjeringspartiene nå med på et flertallsforslag om å utrede en ny generasjon kraftkontrakter for kraftforedlende industri, tilpasset industriens behov for kraft til konkurransedyktige priser og med klare energieffektiviseringsmål innenfor EØS-regelverket. Mitt spørsmål er derfor: Er dette tegn på et linjeskift fra Regjeringens side? Kanskje kan vi også få bevegelse på et annet område, og mitt andre spørsmål er derfor: Når kan vi få se Høyre som en forkjemper for økt satsing på industrialisering av ny fornybar energi? Her har vi etter SVs mening enorme muligheter til å skape nye og varige arbeidsplasser samtidig som vi styrker forsyningssikkerheten. Vi håper at vi på sikt kan få regjeringspartiene og ikke minst Høyre med på laget når det gjelder å få fram satsing, industrialisering, på dette området i Norge. Når vil Høyre stille seg i spissen for denne typen industrireising?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-18:
Det er en nesten enstemmig komite som står bak forslaget om å utrede en ny generasjon kraftkontrakter til kraftforedlende industri, alle minus Fremskrittspartiet. SV har mange ganger stått i spissen for å påpeke de problemene som EØS-avtalen har skaffet oss, ikke minst på dette området. Men det betyr ikke at vi vil smelle igjen døren for en utredning av om dette er mulig. Kanskje utredningen til og med vil konkludere med betydningen av å bevare det statlige eierskapet i Statkraft? Jeg merker meg representanten Vaksdals engasjement i forhold til de langsiktige kraftkontraktene. Men hvorfor kan ikke Fremskrittspartiet da bli med og stemme for at vi i det minste får en slik utredning på bordet?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-18:
Jeg vil bekrefte representanten Brustads påpeking av at det er mange ting Arbeiderpartiet og SV står sammen om i denne innstillingen, men vi skiller lag nok en gang, som mange ganger tidligere, når det gjelder spørsmålet om gass. Vi har for det første behandlet en gassmelding for ikke mindre enn litt over ett år siden. I den gassmeldingen inngikk SV et forlik med regjeringspartiene, hvor vi sa at vi skulle komme tilbake til spørsmålet om infrastruktur for naturgass i en egen stortingsmelding som skulle legges fram for Stortinget til behandling. Vi syntes derfor ikke det var riktig å gjøre debatten om forsyningssikkerhetsmeldingen til et spørsmål om gass, slik mange andre partier har forsøkt. Tvert imot har SV lagt fram en pakke på 20 TWh, som vi mener det er mulig å realisere innen 2010, som vil gi den samme effekten som de gasskraftverkene som Arbeiderpartiet og andre er opptatt av, og som neppe kommer til å bli bygd. Men vår satsing går på fornybar energi og energisparing. Det er SVs politikk og SVs løsning.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-18:
Etter SVs mening fikk vi i fjor vinter med all tydelighet demonstrert hva som skjer i et markedsbasert system, der prisene kan sprette i været og man får en lite forutsigbar situasjon for husholdninger som ikke har tegnet fastprisavtaler. Det mener SV selvfølgelig er uheldig, og jeg vil i den sammenheng vise til det forslaget som vi har fremmet i dokumentet om regulering av tørrårsmagasinene, hvor vi nettopp går inn for en endring av strukturen i forbrukermarkedet som vil gi større stabilitet og forutsigbarhet for norske husholdninger. Når det gjelder Statkraft, vil jeg nok en gang poengtere at det er et av de instrumentene vi sitter igjen med når det gjelder å ta tak i kraftkrevende industri. Jeg håper selvfølgelig at utredningen til Regjeringen konkluderer med at vi innenfor EØS-avtalen kan gjøre grep som sikrer industrien. Men til sjuende og sist tror jeg det vil handle om statlig eierskap og å kunne bruke Statkraft til å kunne utløse det potensialet som industrien og PIL har pekt på, på 3,5 TWh og bedriftsøkonomisk lønnsomt 2,5 TWh i energisparing.