Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-12-12:
Neste års budsjett preges også denne gang av at det i denne sal ikke er vilje til å bevilge tilstrekkelig med midler for å kunne løse de mange problemer som man står overfor i det norske helse- og sosialvesen. I forbindelse med at Regjeringen la fram sitt forslag til endringer på statsbudsjettet i St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 4, var det tydelig at denne regjeringen ikke var villig til å prioritere syke og eldre mennesker i tilstrekkelig grad, for det kan vel ikke tolkes på noen annen måte at Regjeringen foreslo å fjerne det ene virkelig positive forslaget fra regjeringen Stoltenberg, å fjerne egenandelene på medisiner og sykepleieartikler på blå resept for uføre- og alderspensjonister. Men dette måtte Regjeringen gå tilbake på, slik at uføre- og alderspensjonister kan få glede av denne ordningen fra og med 1. oktober 2002. Det er en del å glede seg over i sosialkomiteens forslag til budsjett for 2002, og jeg vil fremheve en del av det som nå har fått flertall i komiteen. Jeg vil i dette innlegget konsentrere meg om de forslag til endringer som er blitt gjort på folketrygdens område. Fremskrittspartiet har i en årrekke i forbindelse med de enkelte års trygdeoppgjør stadig påpekt den underregulering av grunnbeløpet som har funnet sted. Flere ganger har Fremskrittspartiet fremmet forslag om å endre retningslinjene for trygdeoppgjøret slik at en underregulering ikke skal være mulig, men det har dessverre vist seg at flertallet i denne sal – alle unntatt Fremskrittspartiet og SV – ikke har vært villig til å ta disse problemstillingene på alvor. Det er derfor gledelig at det nå virker som om Fremskrittspartiet får gjennomslag for sitt syn, da flertallet i komiteen – alle unntatt regjeringspartiene – fremmer forslag om at reguleringen av grunnbeløpet ved trygdeoppgjøret for 2002 skal reguleres minst på linje med lønns- og prisutviklingen for øvrig i samfunnet. Dette er etter Fremskrittspartiets mening et forslag som må kunne innebære at det samme flertallet – i forbindelse med trygdeoppgjøret for 2002 – vil være villig til å endre retningslinjene, slik Fremskrittspartiet tidligere har bedt om. Det er bare på denne måten en kan sikre at pensjonistene i fremtidige budsjett ikke blir sett på som en salderingspost. Det er også i denne sammenheng viktig å merke seg at regjeringspartiene nok en gang ikke vil være med på å sikre pensjonistene mot underregulering. Det er trist igjen å måtte merke seg at det bare er Fremskrittspartiet som ønsker å gjøre noe med det tyveriet som blir gjort mot pensjonistene som følge av at det foretas en avkortning i de rettmessig opparbeidede pensjonsytelser med bakgrunn i at man er gift eller samboende. Dette er noe som det må bli slutt på dersom man skal kunne ha tillit til det norske pensjonssystemet. Det kan ikke være slik at det er ditt valg av samlivsform som skal være utslagsgivende for om du skal få din rettmessig opparbeidede pensjon eller ikke. Det er en kjensgjerning at en rekke opptreningsinstitusjoner har store problemer med å kunne betjene sine daglige utgifter grunnet for lave kurdøgnpriser. Opptreningsinstitusjonene er på mange måter selve bærebjelken i det norske helsevesenet når det gjelder å få mange syke mennesker tilbake i arbeid eller til å kunne klare å mestre sin sykdom på en best mulig måte. Det har derfor nettopp vært viktig for Fremskrittspartiet å få til en økning av selve kurdøgnprisen, slik at en kan sikre fortsatt drift ved disse særdeles viktige institusjonene. Vi har ikke lykkes i å få til flertall for den summen som Fremskrittspartiet mener er tilstrekkelig, men vi har i alle fall fått til en økning i kurdøgnprisen for dagens godkjente institusjoner på 20,5 mill. kr utover Regjeringens opprinnelige forslag. I dag er det en gledens dag for en rekke mennesker som lider av Alzheimers sykdom. Fremskrittspartiet har tidligere vært det eneste partiet som har kjempet for at legemiddelet Aricept, som er utviklet for å hjelpe denne pasientgruppen, skal få ordinær blåreseptrefusjon etter § 9. I dag kan denne medisinen delvis dekkes med hjemmel i blåreseptforskriftens § 5–22, noe som har vist seg å være en vanskeligere ordning for pasientene. Det har for Fremskrittspartiet hele tiden vært viktig å få dette på plass, slik at flest mulig av dem som vil kunne ha nytte av dette medikamentet, får mulighet til det, uavhengig av den enkeltes økonomiske situasjon. Dette vil igjen kunne medføre en bedre hverdag for den enkelte pasient og for pasientens familie. Samtidig vil det kunne medføre en besparelse for det offentlige som en følge av at den enkelte pasient vil kunne bli mindre hjelptrengende, og utsette tiden for når vedkommende vil få behov for en permanent institusjonsplass. Problemstillingen med hensyn til hvilke finansieringsordninger som skal nyttes når det gjelder utgiftene ved bruk av de nye biologiske medikamentene Enbrel og Remicade, er i ferd med å bli en gjenganger i sosialkomiteens budsjettbehandlinger. Den nye anti-TNF-behandlingen har gitt en rekke pasienter med revmatiske lidelser et nytt liv, men problemet er bare at mange også er blitt nektet behandling med disse medikamentene, grunnet dagens finansieringsordning. Når det gjelder hvilke pasienter som har mest nytte av det enkelte av disse to medikamentene, fordeler dette seg med ca. 50 pst. på hver. Enbrel, som er det dyreste av medikamentene, kan pasienten selv ta hjemme, og det blir derfor refundert av folketrygden på blåreseptordningen, mens det rimeligste av disse, Remicade, må gis på sykehus ved infusjon, og deretter må pasienten være til observasjon. Det medfører at dette medikamentet må dekkes over sykehusenes budsjetter og medfører dessverre at mange ikke får tilgang til det mest effektive og rimeligste medikamentet på grunn av sykehusenes budsjetter. Dette er en situasjon som av hensyn til offentlige utgifter, men ikke minst av hensyn til syke mennesker, ikke lenger kan fortsette. De totale offentlige utgiftene vil faktisk kunne reduseres dersom den enkelte pasient får det av disse to medikamenter som vedkommende kan ha mest nytte av. En må se på disse utgiftene samlet og ikke hver for seg – ut fra forskjellige finansieringsmåter. Det er derfor gledelig at et flertall nå klart sier at også Remicade skal dekkes via blåreseptordningen, slik at problemstillingen når det gjelder finansieringsmåter, blir løst. Ved å benytte den samme finansieringsordningen både for det rimeligste og det dyreste medikamentet vil dette langt på vei kunne utlikne den budsjettmessige konsekvensen av å innføre Remicade på blå resept. Det må kunne forventes at statsråden raskt vil etterkomme Stortingets vedtak på dette feltet. Dersom det mot formodning skulle vise seg at det blir en liten økning i utgiftene til medisiner, får statsråden komme tilbake i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for å få dekket opp dette på helårsbasis. Av hensyn til alle pasienter med en revmatisk lidelse som vil kunne ha nytte av disse medikamentene, må det kunne forventes at dette raskt følges opp. Det har i denne budsjettbehandlingen vært gledelig å kunne konstatere at Arbeiderpartiet i sin opposisjonsrolle nå har vært villig til å komme Fremskrittspartiet i møte på en rekke områder som de arbeidet imot da de satt i regjering. Det er i den sammenheng positivt å kunne konstatere at Arbeiderpartiet nå er enig med Fremskrittspartiet i at grunnbeløpet ikke skal kunne underreguleres, at Aricept skal dekkes etter § 9 i blåreseptforskriften, og at Remicade også skal dekkes inn på denne måten. Dette synes jeg er meget positive signaler som lover godt fremover. Helt til slutt vil jeg anmode om at forslagsstillerne fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet gjør forslag nr. 20 om til et oversendelsesforslag, slik at dette ikke blir nedstemt i dag, og at en eventuelt kan komme tilbake til det senere. Videre vil jeg også varsle at Fremskrittspartiet subsidiært ønsker å stemme for forslag nr. 22, fra Høyre og Kristelig Folkeparti, da det ikke var mulig å få flertall for Fremskrittspartiets forslag om like takster for MR-undersøkelser i private og offentlige poliklinikker.