Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-12-19:
Fiskeridepartementet er absolutt på banen. Under henvisning til at en av mine ekspedisjonssjefer ble etterlyst i debatten, vil jeg gjøre oppmerksom på at departementets syn uttrykkes av statsråden og av Regjeringen. Alle mine ekspedisjonssjefer deltar i enhver debatt som det er naturlig at de deltar i. Som kjent la Stortinget i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett opp til at det fra 1. januar 2004 kun skulle være ett felles mattilsyn for sjømat og landbruksbasert matproduksjon. På det tidspunkt var det allerede besluttet at Fiskeridirektoratets ernæringsinstitutt fra 1. januar 2003 skal etableres som en egen institusjon som et ledd i arbeidet med å skille mellom mattilsyn og risikovurdering knyttet til sjømat. Statsråd Sponheim vil i neste innlegg redegjøre for Regjeringens syn på Mattilsynet. Jeg skal derfor konsentrere meg om Fiskeridirektoratets omorganisering. Den gjenværende virksomheten i Fiskeridirektoratet vil, etter at Mattilsynet er skilt ut, for det første være ressursforvaltning og -kontroll, dernest havbruksforvaltning og -kontroll og sist, men ikke minst ha oppgaver knyttet til de marine næringers bruk av havet og kystsonen. Samlet sett innebærer dette en betydelig reduksjon av Fiskeridirektoratets portefølje. Av en virksomhet i 2001 tilsvarende ca. 550 årsverk var 158 knyttet til sjømattilsyn og ernæringsforskning. Av ytre etats ca. 280 årsverk i 2001 var ca. 75 knyttet til sjømattilsyn og regionlaboratorier. Reduksjonen fra ni til fem regionkontor, slik Regjeringen foreslår, er en del av en samlet omorganisering og fornyelse av Fiskeridirektoratet både sentralt, regionalt og lokalt. I en utvikling av en etat som skal betjene Norges viktigste næring, er jeg opptatt av brukervennlighet, av effektivitet og samtidig av at vi skal bruke delegasjon og desentralisering som et virkemiddel for å skape bedre kvalitet, ha bedre kompetanse nærmere brukerne, og sist, men ikke minst at ressursbruken på administrative oppgaver skal bli minst mulig og mest mulig konsentrert om kjerneoppgavene, hvorav ressurskontroll er et svært viktig område, som også er svært ressurskrevende. Fiskeridirektoratets omorganisering må tilpasses disse utfordringene. Arbeidet med kvalitetskontroll utgjør i dag en viktig del av etatens oppgaver. For å sikre at etaten blir i stand til å utføre gjenværende oppgaver på en best mulig måte, fant Regjeringen at det var nødvendig med en omorganisering. Det er bl.a. viktig å redusere økte kostnader på grunn av tap av synergieffekter når samme inspektør ikke lenger både skal telle og kvalitetskontrollere fisken. Departementet vil delegere flere oppgaver til direktoratsnivå. Flere oppgaver delegeres deretter fra Fiskeridirektoratets hovedkontor til regionkontorene. Dette gjør det etter vår mening nødvendig å styrke regionkontorene. Jeg mener at den mest effektive måten å gjøre det på, er å etablere færre, men større, kontor. Det bør også utløse kostnadsbesparelser ved at administrative oppgaver utføres på færre steder, ressurser som i sin tur kan brukes til tilsynsoppgavene. Det er ikke riktig, slik bl.a. representanten Fossli synes å mene, at Regjeringen med sitt forslag ville legge ned fiskeriforvaltningen i Finnmark, slik som det ble sagt. Det vil fortsatt, med vårt forslag, være slik at fiskeriforvaltningen er til stede i Båtsfjord, i Honningsvåg, i Havøysund, i Hammerfest, i Vardø, hvor vi har et spesialarrangement, og i Vadsø. Det er ikke riktig at man gjennom dette forslaget skulle legge ned fiskeriforvaltningen i fiskeriavghengige Finnmark, men vi ville konsentrere oppgavene om de viktigste, og i det ligger ikke administrasjon. Fiskeridirektoratet vil på flere områder få et tett samarbeid med Mattilsynet, særlig i forvaltningen av havbruksnæringen. Jeg har derfor sett behovet for å etablere en regionstruktur tilpasset Mattilsynet. Det innebærer en geografisk inndeling som samsvarer med den planlagte inndelingen til det fremtidige mattilsynets kystregioner, med unntak av regionen som dekker kysten Rogaland–svenskegrensen. Viktige grunner til dette er beredskapshensyn og behovet for å ivareta en best mulig koordinering av grenseområdene mellom de to etatenes tilsynsområder. Ved valg av plasseringen av regionkontor er det lagt særlig vekt på å styrke regionkontor som har gode forutsetninger for å ivareta gjenværende oppgaver i et større geografisk område, og regionalpolitiske hensyn. Ved de fem stedene som mister sin status som regionkontor, vil det fortsatt være lokalkontor eller annen aktivitet for Fiskeridirektoratet. I hvilken grad det er nødvendig å justere lokalkontorstrukturen i forhold til det som opprinnelig var planlagt, er det for tidlig å si noe konkret om, utover at kontoret i Oslo, som kun driver med kvalitetskontroll, vil bli lagt ned og personellet overført til Mattilsynet.