Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-05-09:
Vi behandler i dag et dokumentforslag fra representanter fra Høyre og Venstre der de ønsker å sikre likebehandling av uførepensjon fra private og offentlige tjenestepensjonsordninger. Det fremmes i dokumentet et forslag der de ber Regjeringen snarest og senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2008 fremme nødvendige endringer i lov om foretakspensjon - dette for å fjerne forskjellsbehandlingen av private og offentlige tjenestepensjoner når det gjelder adgang til uførepensjon under mottak av korttidsytelser. Jeg er ganske sikker på at forslagsstillerne og opposisjonspartiene selv vil begrunne sitt syn nærmere. I forbindelse med behandlingen av denne saken i komiteen har det vært både skriftlig og åpen høring. Høringsinstansene har på en ryddig måte fremmet sine synspunkter og etter min mening også kommet med konstruktive innspill. Flertallet, bestående av regjeringspartiene, foreslår at dokumentforslaget vedlegges protokollen. Bakgrunnen for dette er at flertallet synes det er naturlig å se denne saken i sammenheng med et annet, beslektet arbeid som gjøres i Regjeringen på dette området. Jeg viser i den forbindelse til at Regjeringen i stortingsmeldingen om arbeid, velferd og inkludering fremmet forslag om at rehabiliteringspenger, attføringspenger og tidsbegrenset uførestønad skal erstattes av en ny, midlertidig folketrygdytelse. Arbeids- og inkluderingsdepartementet har hatt ute på høring et notat der det er foreslått å kalle ytelsen arbeidsavklaringspenger. Videre tas det sikte på at Regjeringen legger fram en lovproposisjon våren 2008 som en oppfølging av forslagene i høringsnotatet. Flertallet mener det vil være hensiktsmessig at Regjeringen legger fram en vurdering av adgangen til å supplere folketrygdytelser med uførepensjon fra private tjenestepensjonsordninger etter at denne høringen er over og gjennomgangen er gjort. Etter flertallets syn er dette en reell problemstilling som bør vurderes nærmere. Det er også utgangspunktet for at dokumentforslaget ikke avvises, men foreslås vedlagt protokollen. For øvrig viser jeg til arbeidet med en bredere pensjonsreform som inkluderer folketrygden og tjenestepensjonsordningene. Også i den forbindelse er det behov for å gjennomgå de ulike tjenestepensjonsordningene i privat sektor. Etter flertallets syn vil det ikke være mulig å fremme en eventuell sak allerede ved revidert om å vurdere en endring i foretakspensjonsloven på dette aktuelle området. Dette dokumentforslaget ble avgitt 29. april og debatteres i dag, 9. mai. Samtidig vet vi at Regjeringen er helt i innspurten av sitt arbeid i forbindelse med revidert. En vurdering som ses i sammenheng med dette arbeidet i Arbeids- og inkluderingsdepartementet, er et langt mer fornuftig opplegg for å få behandlet dette spørsmålet på en helhetlig måte. Prinsipielt ble spørsmålet om hvorvidt tjenestepensjonsordningene i privat sektor skulle komme som et supplement til korttidsytelser i folketrygden, behandlet i St.meld. nr. 35 for 1994-1995, den såkalte velferdsmeldingen. Arbeidslinja, som innebar at korttidsytelser fra folketrygden ikke skulle suppleres av uførepensjon fra foretakspensjonsordninger, fikk ved behandlingen av denne meldingen politisk tilslutning i Stortinget. Så er dette fulgt opp med konkrete forslag til regler i foretakspensjonsloven og gjennom behandling av Ot.prp. nr. 47 for 1998-1999, Lov om foretakspensjon. Jeg viser her til at en samlet finanskomite i sin innstilling til denne odelstingsproposisjonen sluttet seg til departementets forslag til § 6-1 annet ledd. Dette leddet omhandler utbetaling av uførepensjon samtidig med sykepenger eller attføringspenger fra folketrygden. Den samlede tilslutningen fra finanskomiteen framgår av Innst. O. nr. 50 for 1999-2000. Her heter det uførepensjonen begynner å løpe tolv måneder etter at ervervsevnen ble redusert. Stanser utbetalingen av sykepenger eller attføringspenger forut for dette, utbetales uførepensjon fra samme tidspunkt, forutsatt at hensiktsmessig yrkesrettet attføring har vært prøvd. Etter dette har det ikke vært foretatt noen ny helhetlig vurdering av disse prinsippene. Så er det riktignok i Ot.prp. nr. 32 for 2006-2007 foretatt en lovteknisk presisering av gjeldende rett som av mange, inklusiv forslagsstillerne, er tolket som en innstramming. Det er mulig at praksis før denne presiseringen har vært noe forskjellig, og at presiseringen av gjeldende rett i selve lovtekstens § 6-1 blir tolket som en innstramming. Jeg viser for øvrig til finansministerens understrekning av dette i sitt brev til finanskomiteen datert 7. mars 2008. Jeg ser for øvrig at i høringsinstansenes merknader til Ot.prp. nr. 32, som vi behandlet i fjor vår, kom uttalelser som tyder på at bestemmelsen blir ulikt fortolket når det gjelder rehabiliteringspenger og utbetaling av uførepensjon fra ordningen samtidig med folketrygdens korttidsytelser. Skal det skje en endring på dette området, må det legges opp til en endring i selve loven om foretakspensjon, der det da presiseres at det kan betales ut uførepensjon samtidig med korttidsytelser. Uten å foregripe begivenhetenes gang er det dette spørsmålet som må vurderes. Spørsmålet som da reises, er om dette kan gjøres på en slik måte at det ikke svekker arbeidslinja, som det er bred politisk enighet om. Her har jeg merket meg at Finansnæringens Hovedorganisasjon har foreslått at en lovendring i foretakspensjonen kan gjøres slik at det som utbetales fra private tjenestepensjonsordninger, er differansen mellom nivået i pensjonsplanen og korttidsytelsen i perioden med arbeidsavklaringspenger, hvis det nå er det som blir det framtidige begrep. Det kan være en vei som må vurderes for å hindre det jeg vil kalle en motsatt urettferdighet. Departementet har også hatt en arbeidsgruppe som bl.a. har vurdert Finansnæringens Hovedorganisasjons endringsforslag på dette feltet når det gjelder å endre ordlyden av enkelte ledd i § 6-1. Det hører også med til historien at Næringslivets Hovedorganisasjon har gått mot endringsforslaget til Finansnæringens Hovedorganisasjon. Jeg sier ikke dette for å svekke grunnlaget for en ny vurdering av spørsmålet, men for å understreke at det har vært ulik oppfatning i ulike leirer på dette området. Når det er sagt, ser jeg at det er en forskjell mellom uførepensjon fra private og offentlige pensjonsordninger. Det er, som jeg tidligere har vært inne på, grunnlaget for at flertallet i sine merknader mener spørsmålet bør underlegges en bredere vurdering, men da i tilknytning til det arbeidet som gjøres i Arbeids- og inkluderingsdepartementet. I dokumentforslaget nevner for øvrig forslagsstillerne også at de vil gjeninnføre skattefritaket for de ansattes fordel ved arbeidsgivers dekning av utgifter til behandling eller helseforsikring. Forslagsstillerne fremmer riktignok ikke noe forslag om dette i tilknytning til dette dokumentforslaget. Hovedregelen er som kjent at enhver fordel vunnet ved arbeid er skattepliktig, også om dette er dekning av ansattes private utgifter. Et slikt skattefritak har etter vår mening en lite sosial profil. Ofte er det de mest ressurssterke arbeidstakerne som lettest kan oppnå at arbeidsgiver dekker behandlingsforsikring mv. Langt de fleste mottar ikke slike «goder» fra sin arbeidsgiver, men må selv betale slike utgifter av beskattede midler. Vi kan ved en slik ordning få et klassedelt system alt etter økonomien i den enkelte bedrift og dermed muligheten som bedriften har for å dekke slike utgifter. Fra det ståstedet vi har, er vi opptatt av et godt offentlig og ikke minst likeverdig helsevesen. Det er mange likhets- og fordelingshensyn som tilsier at slike typer naturalytelser ikke bør gjøres skattefrie. Til slutt vil jeg anbefale flertallets innstilling i saken om at dokumentforslaget vedlegges protokollen.