Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Krisen i enkelte land i Europa handler bl.a. om land som har lånt og brukt for mye penger, og som nå ikke klarer å betjene sin gjeld. Det handler om manglende ansvarlig økonomisk styring og manglende vilje til nødvendige reformer i tide. De landene som nå sliter, som Italia og Hellas, har ikke klart å styre slik at de kom ut av finanskrisen på beina. Dette går ut over helt vanlige folk, slik vi ser i reportasjer i nyhetene om folk som mister jobben og blir kastet ut av husene sine, uten sikkerhetsnett, om ungdom som har mistet håp og framtidstro, med stor sosial uro som konsekvens. Eurokrisen setter finansmarkedene og økonomien under press, men enda mer alvorlig er det at krisen også setter de demokratiske institusjonene under press. Tilliten i befolkningen til at politikerne kan rydde opp, er borte. I Hellas og Italia har man nå satt inn teknokrater som nye statsministre. Ingen av dem har stilt til valg eller hatt posisjoner i politiske partier. Dette er det mest alvorlige i krisen. Norge har klart seg bra gjennom finanskrisen, og vi klarer oss bra nå tross gjelds- og arbeidsløshetskrisen i verden. Mange peker på våre store inntekter fra olje og gass og pensjonsfondet som grunnen til dette. La det ikke være noen tvil om at pensjonsfondet er viktig og gir oss et handlingsrom som det er grunn til å misunne oss. Det satte oss i stand til å sette inn offensive mottiltak under finanskrisen. Samtidig er det viktig å understreke at det ikke er inntektene fra olje og gass alene som gjør at vi klarer oss så bra. Nei, det er bevisst politisk styring, bevisste politiske valg, som ligger bak. Høyresiden sier hvert år – veldig forutsigbart – at det er grå og kjedelige budsjett som legges fram fra regjeringen, uten profil og prioriteringer og uten reformer. Det er feil. Det er tydelig at de ikke har brukt tid på å sette seg inn i budsjettet. Det er vedtatt flere nye reformer, flere langtidsplaner innenfor bl.a. samferdsel og forsvar, som vi nå gjennomfører. Norges økonomiske vekst og velferdssamfunn kan vi takke en bevisst politisk prioritering for, sammen med bl.a. partene i arbeidslivet, der vi har lagt til rette for en høy arbeidsdeltakelse og å holde folk i arbeid. Det har vi gjort gjennom å bygge ut barnehageplasser til alle som har behov for det, og fastsatt en makspris som alle kan betale. Vi har bygd ut foreldrepermisjonen, slik at både kvinner og menn deltar i arbeidslivet. Det er skapt over 250 000 nye arbeidsplasser de siste årene, de fleste i privat sektor. Vi har gjennomført en pensjonsreform som legger til rette for at flere jobber lenger. Og viktigst av alt: Vi har holdt orden i egen økonomi og ikke brukt over evne i gode tider. I tillegg har vi prioritert å bygge ut og sikre sikkerhetsnettet for folk som faller utenfor arbeid eller skole. Norge har et velferdssamfunn som de fleste andre land misunner oss, men som mange av oss tar for gitt. Det bør vi ikke gjøre, for det er ikke likegyldig hvilke partier som sitter i regjering og styrer landet i forhold til å prioritere velferdssamfunnet. Der skiller nemlig høyre- og venstresiden seg vesentlig fra hverandre. Arbeiderpartiet vil ha en samfunnsutvikling med gode fellesskapsløsninger i offentlig regi innenfor skole, eldreomsorg og helse- og sosialtjenester, istedenfor lavere skatt og mer egenbetaling, slik Høyre og Fremskrittspartiet vil. Dette understrekes i neste års budsjett og i forslagene til alternative budsjetter fra Høyre og Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet foreslår skatte- og avgiftslettelser på over 21 mrd. kr, og på utgiftssiden en reduksjon på 15 mrd. kr. Budsjettalternativet innebærer dermed en økning i bruken av oljepenger på over 6 mrd. kr sammenlignet med regjeringens forslag. Ifølge Fremskrittspartiet øker bruken av oljepenger bare med 0,9 mrd. kr sammenlignet med regjeringens forslag, men flere av Fremskrittspartiets inndekningsforslag er urealistiske og bryter med god budsjetteringsskikk. Blant annet legger Fremskrittspartiet til grunn at dynamiske effekter av foreslåtte skatte- og avgiftsendringer gir en selvfinansiering tilsvarende 5,3 mrd. kr, knyttet til en varig økning i arbeidstilbudet. Videre har de lagt til grunn en betydelig reduksjon i utgiftene til uførestønader, sykepenger og dagpenger, uten at det framgår hvilke innstramminger som skal gjennomføres, og det budsjetteres med økte inntekter fra salg av statlige eiendommer med hele 4 mrd. kr, uten at det oppgis hvilke eiendommer som skal selges. Poenget med å trekke fram Fremskrittspartiets forslag er å få fram at lærdommen fra situasjonen i Europa er at det viktigste vi kan gjøre også neste år, er å føre en ansvarlig økonomisk politikk og holde orden i økonomien. Fremskrittspartiets alternative budsjettforslag viser at de ingenting har lært. Det samme gjelder Høyre som også prioriterer skattekutt til over 12 mrd. kr, til tross for at den internasjonale gjeldskrisen viser at dette er en forfeilet politikk som de fleste land nå forlater. Jeg er opptatt av at befolkningen i Norge skal ha tillit til at politikerne kan styre også gjennom kriser, gjennom en ansvarlig økonomisk politikk. Det er det motsatte Høyre og Fremskrittspartiet legger opp til i sine alternative budsjetter. De har ikke evnet å ta inn over seg effektene av sin politikk i dagens situasjon, modernisere og oppdatere sin politikk.