Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
Jeg har lyst til å starte med å si at slik jeg opplever det, er det veldig liten forskjell mellom Høyre og Venstres forslag til ny § 37 f og komiteens tilråding. Høyre og Venstre er opptatt av at man skal kunne pålegges å avlegge DNA-test eller gjennomføre aldersundersøkelse, mens det i komiteens tilråding brukes begrepet «anmodes». Men slik jeg opplever det, er poenget fra både flertallet og Høyre og Venstre at ikke å gjennomføre testen skal kunne få konsekvenser. Noe av bakgrunnen for at jeg personlig ikke er helt komfortabel med begrepet «pålegge», er at det på en måte signaliserer at man skal kunne bruke tvangsmidler for å gjennomføre det, og at man har den type midler til rådighet. Jeg er sikker på at det ikke er Høyre og Venstres intensjon, men i en vurdering av hvorvidt man skal bruke det ene eller det andre begrepet, har det vært avgjørende for at jeg mener det er rett å bruke begrepet «anmode». Det må imidlertid ses i sammenheng med det som står i komiteens tilråding til ny § 37 f: «Dersom søkeren eller referansepersonen uten rimelig grunn avslår anmodningen om en DNA-test, skal vedkommende gjøres oppmerksom på at dette kan få betydning for vurderingen av saken.» Det som er et mer klart politisk skille, er skillet mellom de andre partiene og Fremskrittspartiet, som vil ha en automatikk i at dersom man ikke gjennomfører en slik test, skal saken avvises. Til det vil jeg si at det ikke er noen tvil om at hovedregelen – det som i de aller fleste sammenhenger blir praksis – vil være at dersom man ikke etterkommer anmodningen om å gjennomføre en DNA-test, vil det få konsekvenser i negativ betydning, nemlig at saken vil bli avvist. Det er viktig for meg å understreke at det fullt ut er mulig å tenke seg situasjoner der det gjøres unntak fra denne regelen, både når det gjelder DNA-testing og alderstesting. Jeg mener at det er feil av oss å etablere en slik automatikk, for det er tross alt snakk om asylsøkere som hevder at de er enslige mindreårige asylsøkere som er forfulgt – kanskje på flukt fra krigsliknende tilstander. Så kan man si at vel, vel, følger man ikke en anmodning om å gjennomføre en alderstest, skal det tillegges stor betydning i saken. Jeg mener allikevel at som et land som er opptatt av å ha en streng rettssikkerhet som utgangspunkt, gjør vi lurt i å foreta en vurdering. En slik vurdering vil gjennomgående og veldig ofte komme søkeren til ugunst. Men vi snakker her om såpass alvorlige spørsmål at det er riktig å foreta en vurdering, og at vi ikke gjennom loven etablerer en automatikk som ikke gir oss adgang til å foreta en samlet vurdering av saken til slutt. Oppsummert vil jeg si det slik at slik jeg greier å lese det, er det ingen stor meningsforskjell mellom det komiteen tilrår, og det Høyre og Venstre foreslår – det er mer nyanser – mens det er en klar politisk skilnad mellom Høyre, Venstre og komiteens flertall på den ene siden og forslaget fra Fremskrittspartiet på den andre. Avslutningsvis: Jeg ser at det i salen er omdelt et forslag, nr. 5, fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, som jeg synes er helt greit. Det gir oss en mer presis anledning til å kunne bruke denne type testing, f.eks. i saker som gjelder barnebruder.