Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-13:
Denne saken er et nytt, godt eksempel på hvordan fine ord i Soria Moria-erklæringen ikke omsettes i handling, men forsvinner i utvalg og utredninger. Regjeringspartiene viser nå til et utvalgsarbeid som ikke skal avsluttet på enda et år. Høyre har i det framlagte representantforslaget tatt til orde for en rekke tiltak som har det til felles at de skal sette grenser og bremser for unge mennesker som opererer i grenseland for det som er lovlig. I statsbudsjettet for 2008 gjentar Regjeringen sitt mål for kriminalpolitikken: forebygge bedre, oppklare mer, reagere raskere og rehabilitere bedre. Den som har studert Høyres representantforslag nøye, vil jo se at våre forslag og tiltak handler om bedre forebygging, raskere reaksjon og mer vekt på oppfølging av barn og unge som utfordrer lovens grenser. Derfor er det svært skuffende at regjeringspartiene nå har satt seg på gjerdet i denne runden og ikke vil være med på fornuftige tiltak som kan få unge lovbrytere ut av sirkulasjon, tilbake i klassen eller inn i andre sosiale sammenhenger uten kriminalitet og rus. Hver dag får vi nye påminnelser om nødvendigheten av å rette økt oppmerksomhet mot yngre lovbryterne. Vi ser eksempler på at barn både over og under den kriminelle lavalder begår grove kriminelle handlinger, uten at dette blir tilstrekkelig fanget opp av hjelpeapparatet. Barn og unge er framtiden, og hvordan vi lykkes med arbeidet blant disse, har derfor stor innvirkning på kriminalitetsutviklingen framover. Kriminell atferd er risikoatferd som vi må ta på alvor, og Høyre mener samfunnet til nå langt på vei har sviktet disse ungene. Høyre har nå fremmet forslag i Stortinget om å åpne for at det skal gis straffeliknende reaksjoner også overfor barn under den kriminelle lavalderen. Det må tas grep for å sikre at det reageres tidlig nok mot de yngste lovbryterne, også dem som er under 15 år. Samfunnet setter grenser av hensyn til samfunnets behov for trygghet, men først og fremst av hensyn til det enkelte barn og den enkelte ungdom. Når justisministeren får spørsmål om den alvorlige ressursmangelen politiet befinner seg i, er en del av svaret hans at Regjeringen er opptatt av å forebygge at kriminalitet skjer. Dette er i beste fall et desperat forsøk på å vri fokuseringen bort fra krisen i politiet, for vi har ikke sett et eneste forslag til tiltak overfor barn og ungdom som befinner seg i risikosonen for å utvikle kriminell atferd. Tvert imot uttrykker politiet fortvilelse over budsjettsituasjonen og sier det forebyggende arbeidet vil bli skadelidende når det verken er nok folk eller penger. Bedre koordinering av det samlede forebyggende arbeidet, bedre samhandling mellom ulike offentlige hjelpeinstanser og ansvarliggjøring av både barn og ungdom og foreldrene er viktige forutsetninger for å sikre den enkelte som er i risikosonen, nødvendig hjelp til å unngå en framtidig kriminell løpebane. Tidlig og tydelig grensesetting innebærer at man viser omtanke og respekt for barn og ungdom som beveger seg på kanten av loven. Likegyldighet og mangel på reaksjon er det motsatte. Regjeringen er for lite ambisiøs når det gjelder det forebyggende arbeidet lokalt. Jeg opplever nå at man viker tilbake fra tidligere uttalelser om politiråd og er blitt opptatt av å omtale ordningen som frivillig. Dette svekker etter mitt skjønn ordningen og kan undergrave hele politirådsideen. Her føler jeg at justisministeren må holde trykket oppe og må rydde opp. Han må ikke bare i valgkampen i pamfletter si til Det kriminalitetsforebyggende råd at det er viktig med politiråd, men også mene det etter at valget er gjennomført. SLT-samarbeidet er et viktig fundament for systematisk forebygging blant barn og unge. Hindringer i forhold til misforstått taushetsplikt må ryddes av veien én gang for alle. Stadig vekk dukker det opp som begrunnelse – man får det ikke til fordi taushetsplikten er til hinder for at ulike offentlige etater snakker sammen. Konfliktrådenes evne og mulighet til å kunne følge opp flere, også gjennom stormøter, må bedres. Vi vet at denne metoden bl.a. kan være et godt redskap i alvorlige mobbesaker. Videre må anti-mobbeinnsatsen i skolen følges opp for å sikre at alle elever har et godt og trygt læringsmiljø. Det er snart jul, og jeg har et juleønske som jeg håper justisministeren nå vil låne øre til. Det kriminalitetsforebyggende råd gjør en viktig jobb i forhold til veiledning rundt SLT-metoden, og har også engasjert seg i politiråd. Hvis vi er enige om at forebygging er viktig, har jeg et ønske om at statsråden skal ta initiativ til at politiseniorer kan engasjeres i dette arbeidet. Jeg har også et konkret ønske om at en av de fristilte politimestrene gis forebygging som spesialoppdrag. Jeg tenker at vedkommende politimester i nært samarbeid med KRÅD kan bidra til å løfte forebygging, og derigjennom bidra til at enda flere kommuner etablerer SLT-samarbeid, og at enda flere politiråd ser dagens lys. Jeg er overbevist om at kloke og erfarne politifolk har svært mye å bidra med, og at kontinuitet i dette arbeidet er bud nr. 1. Forebyggende arbeid blir altfor ofte venstrehåndsarbeid, fordi andre saker går foran. Jeg håper derfor justisministeren kan gjøre noe med dette, og at han kan innfri mitt lille ønske nå før jul.