Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Det er helt riktig som representanten Sponheim sier, at norsk næringsliv består av mange småbedrifter, ofte familiebedrifter, ofte lokalisert i distriktene. De har vært blant dem som har stått fremst på Regjeringens dagsorden de siste døgnene, for det var nettopp de som nå var ute og hadde store problemer fordi finansmarkedet, kapitalmarkedet, ikke fungerte. Alle de meldingene vi fikk om det, har gjort at vi har lagt oss i selen for å finne fram til en løsning som skulle sørge for at de kunne fortsette sin produksjon. Så Regjeringen er fullt klar over hvordan norsk næringsliv ser ut. Vi er meget opptatt av at det skal fungere. Det er mange elementer i statsbudsjettet for neste år som nettopp imøtekommer ønsker fra næringslivet, f.eks. når det gjelder satsingen på samferdsel, både veier i distriktene, som næringslivet har vært meget opptatt av, og jernbane, f.eks. spørsmålet om gods til bane. Det dreier seg om avskrivingssatser på tekniske installasjoner som er meget godt mottatt. Det dreier seg om alle de initiativene som ligger på bygg- og anleggssektoren, som også er viktige oppdrag nå for næringslivet rundt omkring i det ganske land. Så forståelsen av hvordan Norge ser ut, slutter vi oss til. Så er det spørsmål om hva dette forslaget som nå er til behandling, innebærer. Etter min og Regjeringens oppfatning er det motsatt av det mange har tatt til orde for i debatten. Det er jo for å gi Stortinget mulighet til å gjøre et vedtak og en omlegging når det gjelder arveavgiften – som har den virkningen vi fra Regjeringens side beskriver i dokumentene – at vi har lagt fram et forslag som raskt må behandles i Stortinget. Jeg blander meg ikke borti 48-timersregelen, det er Stortingets anliggende, men det gjelder bakgrunnen for den proposisjonen som er fremmet. For hvis man ikke hadde gjort dette vedtaket nå, med virkning for 2008 og fra dags dato, hadde ikke f.eks. Kristelig Folkeparti hatt noen mulighet til å være med på et vedtak som hadde hatt den virkningen som det vedtaket Regjeringen har foreslått for Stortinget. Dette vedtakets virkning innebærer flere elementer. For det første er det viktig i forhold til legitimiteten og forståelsen for hvorfor man betaler arveavgift, at skatt-etter-evne-prinsippet også gjelder arveavgiften. Det har det ikke gjort. Alle har sett at de som har mest midler, har kunnet tilpasse seg rundt hele arveavgiften. Så innebærer det en kraftig lettelse i arveavgiften, ca. 30 pst. reduksjon av statens inntekter fra arveavgiften. Og så innebærer det altså en reduksjon i satsene og en lettelse for 90–95 pst. av dem som mottar arv, blant dem mange småbedrifter. For selv om det kanskje ikke er saklige grunner for at enkelte små bedrifter rammes av dette forslaget, har det vært Regjeringens ønske å komme dem i møte, ved at vi fremdeles beholder en rabatt på ikke-børsnoterte aksjer på 40 pst., inntil 10 mill. kr for hver arvemottaker, og ved at vi har laget en ordning som gjør at man kan nedbetale arveavgiften på 12 år, ikke på sju år som før, som for øvrig var en veldig lite brukt ordning. Med disse tilpasningene mener vi, selv om det for så vidt er fordelingsargumenter mot dem, at vi har tatt hensyn til at dette skal være mulig å tilpasse seg på rimelig godt vis. Jeg tror at den norske velferdsmodellen er bedre rustet til krisetider enn mange andre lands velferdsmodeller, fordi vi har mindre forskjeller mellom folk i Norge enn de har i mange andre land. Det er ingen tvil om at enkelte land har blitt forsinket i sine krisehåndteringer, fordi folk flest ikke hadde aksept for at myndighetene skulle stille opp med krisepakker til bankene når de selv stod alene igjen på bar bakke uten noe sikkerhetsnett. Derfor mener jeg at skatt-etter-evne-prinsippet og at man har et samfunn der en tar vare på hverandre, skaper en mye større aksept for at en må inn foreløpig – ikke på en slik måte at det ligger noen subsidier i det; i det forslaget som Regjeringen fremmer på fredag for å få finansmarkedene til flyte, er det ingen subsidieelementer. Men uansett vil det være slik at forståelsen for at man nå tar grep som har stor betydning for næringsliv og bankvirksomhet, vil være mye større i en befolkning med små forskjeller mellom folk enn motsatt. Derfor er dette en meget god investering for næringslivet framover også.