Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-10-19:
Formålet med Regjeringens forslag til lov om innskuddspensjon i arbeidsforhold er at flere av de nesten 1 million arbeidstakerne i privat sektor som i dag ikke er medlem av en tjenestepensjonsordning, skal få et slikt tilbud. Særlig har det vært et siktemål at flere små og mellomstore foretak lettere skal kunne påta seg de forpliktelsene som følger av å ha en tjenestepensjonsordning. Lovforslaget er derfor utformet som et fleksibelt rammeverk som skal gi foretakene mulighet til å tilpasse pensjonsplanen til de ressurser de har, og til de behov som er knyttet til pensjonsordningen på den enkelte arbeidsplass. Jeg vil minne om at det er lagt opp til at lov om innskuddspensjon skal gis tilsvarende skattemessig behandling som lov om foretakspensjon, noe som innebærer at slike ordninger i betydelig grad delfinansieres gjennom skattesubsidier. Bruk av offentlige midler tilsier at det stilles visse krav til utforming av og fordeling i slike ordninger. I lovforslaget er det bl.a. lagt vekt på at på områder hvor lov om innskuddspensjon og lov om foretakspensjon ikke bygger på ulike prinsipper, skal regelverket så langt som mulig være det samme. Dette gjelder f.eks. medlemskapskriterier, krav til utbetalingsperiode, regler for sammenslåing eller avvikling av ordninger osv. Jeg registrerer at finanskomiteen i innstillingen i hovedsak har sluttet seg til dette prinsippet. Særlig er det viktig at enkeltpersoner eller grupper av arbeidstakere ikke skal kunne bli stående uten tilbud, mens andre deler av arbeidsstokken omfattes av en innskudds- eller ytelsesbasert ordning. Det er betydelig kapital bundet opp i private pensjonsordninger. En tilfredsstillende konkurranse i dette markedet er viktig for å sikre en rimelig avkastning på midlene. Innskuddspensjonsordninger, som skal kunne opprettes som sparekontrakter, gir mulighet til å trekke inn også banker og forvaltningsselskaper for verdipapirfond i pensjonsmarkedet. Dette i motsetning til ordninger etter lov om foretakspensjon, som er forbeholdt forsikringsselskaper og pensjonskasser. Det er i proposisjonen også lagt opp til å kunne utforme ordningene slik at det sikres at en i praksis oppnår en mest mulig likeverdig konkurranse mellom institusjonene. På enkelte områder er det nok slik at flertallet i finanskomiteen i innstillingen vil gi adgang til å legge visse restriksjoner på utformingen av ordningene som kan virke til å redusere konkurransen noe. I ordninger med livsvarige utbetalinger er det etter dagens regelverk forsikringsmessig nødvendig å betale inn mer for kvinner enn for menn. Årsaken er at kvinner har høyere forventet levealder enn menn. Jeg konstaterer at et flertall i finanskomiteen støtter at det legges til grunn at det kan betales noe høyere innskudd for kvinner enn for menn for å kompensere for dette. Jeg konstaterer også at det er et flertall bak forslaget om å nedsette et utvalg for å utrede spørsmålet om kjønnsnøytrale premier på bred basis. Departementet er i ferd med å forberede oppnevnelsen av et slikt utvalg. Jeg har merket meg at talsmenn for Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre har kritisert at det ikke allerede er kjønnsnøytrale premier. Hva i all verden er dette? Man sier at lovforslaget åpner for ulike premier, som om det ikke er tilfellet i dag. Men det har jo alltid ligget til grunn i forsikringsvirksomhetsloven. Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre har i regjering administrert denne lovgivningen. Jeg har da aldri hørt at regjeringen Bondevik varslet endringer i den. Videre: Regjeringen Bondevik fremmet lov om foretakspensjon. Den bygger på nøyaktig samme prinsipp om at premien tar hensyn til forventet levealder. De representanter som nå er overrasket over dette prinsippet, har jo selv aktivt arbeidet for en lov som bygger på kjønnsulike premier. Ulike premier for menn og kvinner er derfor ikke noe nytt. Det som er nytt, er at arbeiderpartiregjeringen har grepet fatt i dette og startet en prosess for en mulig endring. Jeg må derfor si at jeg er noe overrasket over argumentasjonen på dette punktet, som åpenbart ikke henger sammen med den praksis en selv har levd etter inntil siste uke. Prinsippet om likebehandling av de ansatte i skattefavoriserte tjenestepensjonsordninger har lenge vært et viktig prinsipp. Jeg har merket meg at det i finanskomiteens innstilling er bred oppslutning om forholdsmessighetsprinsippet, som betyr at de ansatte skal likebehandles i forhold til foretakets pensjonsordning. I den forbindelse må det stilles spørsmål ved at flertallet mener at foretaket skal kunne ha en innskuddsordning hvor enkelte arbeidstakere er medlem, og en ytelsesordning hvor de øvrige er medlemmer. Flertallet ber i denne sammenheng Regjeringen vurdere å utarbeide retningslinjer som muliggjør en sammenlikning av innskudds- og ytelsesbaserte ordninger. Dette vil vi selvfølgelig følge opp. Jeg vil imidlertid allerede nå si at vi ikke bør ha for store forhåpninger til hva slags løsninger vi kan komme fram til. Årsaken er at innskudds- og ytelsesbaserte ordninger bygger på svært ulike prinsipper, som gjør det svært vanskelig å lage systemer for sammenlikning med tilfredsstillende informasjonsverdi for medlemmene. I lovforslaget har Regjeringen åpnet for ordninger med investeringsvalg. Dette kan resultere både i høyere og lavere avkastning enn det som oppnås i ordninger hvor kapitalen forvaltes som en del av institusjonens alminnelige forvaltning. Jeg mener at ansvaret for investeringsvalget og risikoen knyttet til avkastningen bør knyttes sammen. I ordninger hvor foretaket har investeringsvalget, er det etter min oppfatning viktig at foretaket og medlemmene har sammenfallende interesser knyttet til forvaltningen av ordningen. Jeg anser det derfor som svært sentralt at kombinasjonen av ansvar for tap og mulighetene for gevinst til sammen skal motivere foretakene til velbegrunnede investeringsvalg. I proposisjonen foreslo departementet at medlemmene skulle sikres mot at verdien av pensjonskapitalen kunne reduseres i slike ordninger, som følge av tap i kapitalforvaltningen forårsaket av foretakets investeringsvalg. Flertallet i komiteen har dessverre gått mot dette. Departementet vil nå starte gjennomgang av de spørsmål hvor flertallet ønsker noe andre løsninger enn i lovforslaget. Vi vil derfor senere få anledning til å drøfte konkrete løsninger på disse punktene. Avslutningsvis vil jeg minne om at vedtakelse av ny lov om innskuddspensjon vil utgjøre et betydelig element i det arbeidet med modernisering av supplerende pensjoner i arbeidsforhold som startet med vedtak av ny lov om foretakspensjon. Jeg er tilfreds med at det i hovedsak har vært bred enighet om at det er behov for en slik opprydding og fornyelse for å sikre et effektivt og tidsmessig regelverk på dette området, og jeg har selvfølgelig merket meg de områdene hvor flertallet i Stortinget har et annet syn enn Regjeringen, og vil selvsagt legge det til grunn.