Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2002-06-17:
Det har gått over 100 år siden Edvard Grieg snakket om viktigheten av at Norge og Oslo fikk sin egen opera. Allerede under unionsoppløsningen var det planer om et nasjonalt operabygg. Det er jo egentlig en liten tragedie, for ikke å si en komisk operetteforestilling, at vi skulle forlate 1900-tallet uten å ha fått et operabygg på plass. Men nå skal endelig planene realiseres. Det skal bli slutt på at Norge skal være et annerledesland på dette området. Både Danmark og Finland har flotte nasjonaloperaer, Sverige har sågar to. Og nå skal det norske folk få en nasjonal opera, og det har de sannelig fortjent. Jeg vil gi honnør til saksordføreren for en grundig og god jobb med operameldingen, og jeg slutter meg helt og fullt til hans redegjørelse for flertallsinnstillingen, som Høyre er en del av, så jeg skal ikke gjenta det. Dette er en viktig og skjellsettende dag for Norge som kulturnasjon. Jeg er særdeles glad for at det er et bredt flertall for å bygge en ny opera. Fremskrittspartiet derimot har igjen valgt å stille seg på utsiden, og de er helt klart også i utakt med flertallet av det norske folk. Nå er det opera- og ballettkunstens tur til å få et betydelig løft, og jeg vil benytte anledningen til å gratulere Den Norske Opera med dagen. Samtidig vil jeg berømme alle som jobber i Operaen for at de har klart å opprettholde et så stort engasjement til tross for de dårlige rammevilkårene som opera- og ballettkunst har. Det er imponerende at de makter å opprettholde en så høy kunstnerisk kvalitet og et internasjonalt nivå. Med de fysiske omgivelsene og betingelsene de ansatte ved Den Norske Opera jobber under, er det en bragd. Og ikke minst vil jeg gratulere alle kultur- og operainteresserte i Norge, og dem er det mange av. En undersøkelse utført på oppdrag fra Den Norske Opera som ble publisert for en uke siden, viser at folk fra hele landet sier ja til en ny opera. Og ikke nok med det, men det er nærmest et folkekrav at operahuset skal være et praktbygg. Ifølge et intervju med representanten Karin Woldseth på NRKs nettside den 31. mai er Fremskrittspartiet «svært overrasket» over dette resultatet, ja, de mener resultatet er «oppsiktsvekkende» i forhold til Fremskrittspartiets standpunkter. Ja, det er det nok. Men nå er det heldigvis ikke Fremskrittspartiets standpunkter som er det viktigste, men det faktum at flertallet av det norske folk vil ha en opera. Undersøkelsen viser også at folk fra alle landsdeler, både kvinner og menn, fra alle inntektsgrupper og utdanningsgrupper, mener vi må ha en nasjonal opera. Det er gledelig, og det tar en gang for alle livet av Fremskrittspartiets påstand om at opera bare er en finkultur for noen få interesserte i Oslogryta og i Akershus. For Høyre er ikke undersøkelsen overraskende. Realiteten er at det er en enormt stor – og stigende – interesse for musikkdrama og musikkteater over hele landet. Bortimot et par hundre tusen så og hørte godt over 100 forestillinger i Operaen i fjor. Belegget er på hele 84 pst. Regionoperaene spiller for fulle hus. Riksoperaen reiste i fjor landet rundt med 23 opera- og ballettforestillinger til tolv ulike byer, og Riksoperaen har engasjement i Ringsaker, Nordfjordeid og Kristiansund. Så undersøkelsen stemmer bra med virkeligheten. I et intervju i avisen «Fremskritt» fremstiller representanten Woldseth fra Fremskrittspartiet det nye operabygget som «galskapens prosjekt», et makkverk og et skandaleprosjekt som bør skrinlegges. Hun overdriver kostnadene og er svært omtrentlig med tall, og hopper over det som har med prisstigning å gjøre. Hun påstår videre at en ny opera «vil få katastrofale følger for kulturlivet ute i distriktene». Hvor i all verden har hun det fra? Dette er jo ren fantasi! Det må Fremskrittspartiet dokumentere. Og jeg vil utfordre representanten Woldseth til å utdype disse uttalelsene, som jeg formoder er Fremskrittspartiets felles holdning, for de henger ikke på greip. Det er nesten så en kan lure på om vi behandler samme sak. Nei, det er ikke Operaen som er en skandale, men Fremskrittspartiets kulturpolitikk! Det nye operahuset skal være et viktig symbol på hva vi som en moderne nasjon representerer, og ikke minst hvilken viktig plass kulturen skal ha i vårt samfunn. En nasjonal opera er den siste av de store institusjonene vi mangler. Jeg er ganske sikker på at operaen i Oslo vil få betydelige ringvirkninger og bli en viktig drivkraft for utvikling av opera og dans i hele landet, ja, for hele Kultur-Norge. I de foregående operaprosjektene ble bygging av huset knyttet sammen med utvikling av en nasjonal plan for produksjon og formidling av opera og ballett i Norge. Departementet har lagt opp til en vesentlig forsering av arbeidet med denne planen i forhold til stortingsvedtaket, og tar sikte på å presentere den i kulturmeldingen som blir lagt fram på nyåret i 2003. Det er et betydelig økonomisk løft vi nå tar. Og det har vært viktig for oss å understreke at denne investeringen ikke skal gå på bekostning av kultursatsing på andre områder eller i andre deler av landet. Totalt sett blir det mer penger til kultur. Det er jeg svært tilfreds med. Tidligere kulturminister Anne Enger Lahnstein la fram for Stortinget to operasaker. Nå kunne jeg sagt mye om Anne Enger Lahnsteins politiske virke. Det er ikke alt jeg husker med like stor glede. Men i operasaken gjorde hun en beundringsverdig jobb. Som saksordføreren var inne på, ble den første operasaken behandlet i 1998. Sentrumsregjeringen foreslo å arbeide videre med planene om en opera på Vestbanen. Det var et bredt flertall i Stortinget for å bygge en opera, men de klarte ikke å samle seg om en lokalisering. Det skyldtes at Fremskrittspartiet ikke ville avgi stemme, verken primært eller subsidiært. I 1999 ble det fremmet en ny operasak med to lokaliseringsalternativer: Vestbanen og Bjørvika. Heller ikke denne gangen ville Fremskrittspartiet avgi stemme for noen av alternativene. For å følge opp stortingsflertallets vedtak om å bygge opera valgte sentrumspartiene den gangen å stemme for Bjørvika etter at alternativet med Vestbanen hadde falt. Dermed var valget av Bjørvika et faktum. Høyre stod fast på Vestbanen den gangen. Vi mente at en opera på Vestbanen ville blitt både billigere og enklere å gjennomføre. Men vi respekterer, i motsetning til Fremskrittspartiet, stortingsflertallets ønske om en opera i Bjørvika. At det dyreste alternativet ble valgt, må faktisk Fremskrittspartiet ta ansvaret for. De har bevisst styrt mot det dyreste alternativet. Hvis de hadde respektert stortingsflertallets ønske om at det skulle bygges en ny opera og stemt for Vestbanen, hadde det billigste alternativet blitt valgt. Dette er et faktum som Fremskrittspartiet ikke kan vikle seg ut av. Snøhettas praktbygg i Bjørvika vil vekke oppsikt langt utover Norges grenser, og jeg er sikker på at det vil kunne bidra til ny vekst og utvikling i hele regionen. Vi vil faktisk få Europas mest moderne operahus. Vel er 2,8 milliarder kr mye penger. Det er vi alle enige om. Men dette er en investering for flere hundre år fremover. Og det er en klok investering, som jeg er sikker på at vi på sikt vil få igjen i mangfold. Nå skal Operaen loses trygt i havn i Bjørvika. Stortinget har fått et godt grunnlag for å fatte et endelig vedtak. Det er et flott og spennende bygg som nå skal reises. Snøhettas vinnerprosjekt er estetisk og realistisk. Oslo vil med dette bygget fremstå med en helt ny og vakker profil mot sjøen. Det vil bli en viktig byggekloss i «Fjordbyen» og realiseringen av visjonen om en by som åpner seg mot fjorden. Jeg vil avslutningsvis igjen få gi uttrykk for stor tilfredshet med at Operaen nå er i havn. Og den 20. september i 2008 må vi stå klare for å delta på åpningsforestillingen!