Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-11-18:
Det framlagte forslaget om å åpne for forsøk med muntlige karakterer for 7. klasse er etter Fremskrittspartiets oppfatning riktig vei å gå. Tidlig innsats er et tverrpolitisk mål i denne komiteen, og vi er alle opptatt av å ha en skole som oppleves som bra nok for alle elever, og som er tilpasset hver enkelt. Da er det elementært at vi har systemer som gjør at vi vet hvordan vi skal tilpasse undervisningen til de enkelte elevene også. Vi kan ikke ha som mål at undervisningen skal tilpasses alle, uten å vite hvilken tilpasning som faktisk kreves, og hva elevene trenger av oppfølging og undervisning. Skolen har altfor lenge vært preget av en misforstått snillisme, en snillisme som går ut på at en istedenfor å gi konstruktive, konkrete tilbakemeldinger til elevene om læringsprogresjonen deres velger å overse de utfordringene noen av dem har, for å skyve dem videre opp i systemet. Vi har nettopp diskutert viktigheten av tidlig innsats og retten til spesialundervisning. Men da er det viktig å se på hvordan vi kan etablere systemer som gjør at man lettere fanger opp de elevene som faktisk trenger denne. Samtidig har vi sett at ulike forskningsrapporter har konkludert med at læringstrykket i norsk skole er for lavt, og at elevene våre underpresterer i forhold til de forutsetningene de faktisk har. Konsekvensene er at mange elever kan få omfattende læringsproblemer senere i utdanninga. Samtidig er det viktig å trekke fram OECDs tilrådinger om at det er behov for å forbedre tilbakemeldings- og vurderingskulturen i skolen. De viser til at tilbakemeldingene i den norske skolen er for dårlige, og at de må styrkes. Som representanten Hadia Tajik var inne på, er det ikke slik at de har pekt på at karakterer er den eneste veien å gå. Men hva er alternativet? Jeg vil gjerne høre hvilke konkrete tiltak regjeringa faktisk mener vi kan gjøre for å forbedre tilbakemeldingskulturen, slik at tilbakemeldinger blir gitt på en annen måte enn det som gjøres i dag. Dette skisseres nemlig ikke i det forslaget som vi nå skal behandle. De har heller ikke kommet med forslag til hvordan vi kan forbedre vurderingskulturen i forhold til det som gjøres i dag. Vi i Fremskrittspartiet mener at innføring av karakterer er en riktig måte å gjøre det på. Årsaken til dette er at da er det enklere for foreldrene å følge elevenes progresjon i de enkelte fagene, lærerne får mulighet til å tilpasse undervisninga bedre, og elevene selv får en bedre innsikt i og forståelse av sitt faglige nivå i de enkelte skolefag. Det er viktig at elever får en mer konkret og nøyaktig indikasjon på hva de må jobbe med, og hvordan de ligger an, og slik enklere kunne jobbe med de utfordringene de faktisk har. Vi mener selvfølgelig at det er viktig med gode skriftlige tilbakemeldinger, som gis i dag, men dette står ikke i motsetning til at det samtidig gis en konkret karakter ved siden av. Problemet er at de skriftlige vurderingene i dag kan bli litt for intetsigende. At Per er flink i lesing og Anne god i matte, sier strengt tatt lite om hvordan de ligger an i forhold til de kompetansemålene som faktisk må og bør nås i grunnutdanninga for å kunne gå videre til videregående. Samtidig er det viktig å få med seg at Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring i en undersøkelse om skolemotivasjon vektlegger at karakterer er en viktig motivasjonsfaktor både for de faglig sterke elevene og for de teorisvake elevene. Vi i Fremskrittspartiet mener at det å fokusere på basisfag og grunnleggende ferdigheter er avgjørende i den tidlige innsatsen. Da er det viktig å sørge for en bedre kartlegging av elevenes faglige nivå i de grunnleggende ferdighetene, som lesing, skriving og regning, tidligst mulig. Da blir det enklere å fange opp og følge opp dem som krever ekstra hjelp. Det er også viktig å understreke at en ny svensk rapport dokumenterer at det faktisk er de svake elevene som har mest å tjene på å få karakterer fra og med barneskolen. På 1970-tallet fjernet svenskene karakterene på det laveste skolenivået. Nå viser nyere forskning at færre barn med foreldre som har lav utdanning fullførte videregående skole etter at disse karakterene ble fjernet. Så hvorfor ønsker ikke regjeringa å ha en ordning som virker sosialt utjevnende i skolen? Vi mener derfor at forsøk med muntlige karakterer på 7. trinn er et skritt i riktig retning, men vi vil samtidig understreke at dette ikke helt er veien å gå. Vi ønsker å innføre skriftlig karaktergivning fra og med 5. trinn, nettopp for å ivareta de gode momentene som vi tidligere har nevnt i forbindelse med karaktergivning.