Sigurd Hille (Høyre), 2015-06-05:
Representantforslaget fra stortingsrepresentantene Marianne Marthinsen og Hans Olav Syversen omhandler opprettelsen av et norsk offentlig eierskapsregister over norske selskaper. Målet er at det skal være størst mulig åpenhet om eierskap i norske selskaper, fordi dette vil styrke innsatsen mot skattekriminalitet, korrupsjon og hvitvasking. Det er dessuten slik at Stortinget ved behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i 2014 ba regjeringen om å etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskap, og at dette burde etableres i 2015. Saken og problemstillingen omkring disse spørsmålene er således ikke av ny dato. Komiteen har etter min oppfatning arbeidet godt med saken og spørsmålene knyttet til dette. Det har vært høring i komiteen, og dessuten har Arbeiderpartiets finansfraksjon arrangert et positivt og instruktivt miniseminar i sakens anledning. I Norge har vi ca. 550 000 selskaper. Langt de fleste har ingen ansatte, og mange har heller ingen aktivitet. I den foreliggende sak dreier det seg om norske aksjeselskaper, og dem har vi ca. 260 000 av. Også her er de fleste svært små, mange også uten tilsynelatende aktivitet. Alle aksjeselskaper rapporterer årlig alle opplysninger om virksomheten til Brønnøysundregistrene. Dette betyr at det er offentlig tilgang til opplysningene, herunder hvem som er eier eller aksjonær i selskapene. I tillegg til hva som finnes av opplysninger i Brønnøysundregistrene, finnes det flere nettsteder hvor de samme opplysningene finnes. Noen av disse nettstedene er svært enkle å finne frem i. Likevel kan det være en svakhet i dette systemet, idet disse opplysningene kun oppdateres årlig i forbindelse med regnskapsavleggelsen. For flere selskaper som er børsnotert eller registrert i Verdipapirsentralen, oppdateres aksjonæroversiktene daglig. Det kan derfor sies at de norske eierskapsregistrene fremstår allerede i dag som de mest åpne i verden. Komiteen peker imidlertid på at dette ikke er tilstrekkelig. Det er ønskelig at den åpne norske tradisjonen også skal føre til aksept for at det er behov for at innsyn over landegrensene skal bli bedre, slik at dette kan føre til en viktig modernisering av en effektiv internasjonal markedsøkonomi. Et område som krever spesiell oppmerksomhet, er utenlandske eiere i norske bedrifter. Disse kan velge å registrere seg gjennom det som kalles forvalterkonti. Her vil eieridentiteten ikke fremgå. Det betyr imidlertid ikke at denne typen forvaltningsregistrering ikke skal kunne anvendes i fremtiden i Norge. Det er ønskelig at registrene som etableres, skal ha en god praktisk funksjonalitet og være mest mulig åpne for allmennheten. Samtidig skal vi ikke påføre norske bedrifter ulemper andre lands bedrifter ikke har. Det er viktig at vi bygger robuste løsninger som i fremtiden også kan gi innsyn i hvem som er bakenforliggende, eller mer presist, endelig reelle eiere. Dette er opplysninger myndighetene og selskapene må ha, og allmennheten bør ha innsyn i. Her imøteser en samlet komité hvitvaskingslovutvalgets utredning. Det er grunn til å presisere at norske kapitalmarkeder skal være attraktive for utenlandske investorer. Norske finansielle interesser er som kjent også interessert i og tjent med tilgang til andre lands kapitalmarkeder. Stortinget ber i denne sak om at regjeringen fremmer et forslag om et norsk offentlig eierskapsregister. Vi er kjent med at regjeringen har igangsatt dette arbeidet. En rekke organisasjoner, som f.eks. Tax Justice Network – Norge, Finans Norge og IKT-Norge, har engasjert seg i betydelig grad i saken. Innspillene fra disse organisasjonene og andre vil være viktige bidrag til å få utviklet et godt og effektivt system som gir de opplysningene som er ønskelig. Det er logisk når man etablerer en ny registerordning, at man forsøker å lage et mest mulig enhetlig system. Det spiller en rolle både for dem som skal rapportere til det, og for dem som skal ha innsyn i det. Det er en samlet komité som står bak det fremlagte forslaget. Samarbeidet har vært svært godt, og jeg takker for det. Komiteen presiserer at størst mulig åpenhet i disse spørsmålene vil bidra til at vi beskytter det økonomiske systemet som vi har bygd opp i Norge. Det er som kjent gjennom åpenhet og ikke minst tillit vi får de beste resultatene, også innenfor dette saksområdet.