Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-07:
Stortinget fattet 14. juni 2001 følgende vedtak: «Stortinget ber Regjeringen om å gi aktiv støtte til internasjonalt arbeid som kan lede fram til et forbud mot klasebomber, på lik linje med forbudet mot antipersonellminer.» Det langsiktige målet om et internasjonalt forbud mot landminer krever at enkeltland går foran. Norge bør påta seg en pådriverrolle i forhold til klasebomber, slik Norge gjorde i arbeidet med konvensjonen om antipersonellminer. Klasebombeproblematikken er ikke ny, men har fått økt oppmerksomhet etter Kosovo-krigen og krigen i Afghanistan. I likhet med i spørsmålet om utarmet uran ble også bruken av klasebomber først benektet og så bekreftet fra NATO-hold under konflikten i Kosovo. NATO er ansvarlig for at det ble sluppet klasebomber med 290 000 delbomber i Kosovo. Det anslås at mellom 30 000 og 50 000 ikke er detonert. Ifølge tall fra det internasjonale Røde Kors ble det f.eks. i perioden juni 1999 til mai 2000 skadet og drept 394 mennesker i Kosovo som en følge av etterlatenskapene etter krigen. 151 av disse skadene og dødsfallene skyldtes klasebomber, og gjennomsnittsalderen på de skadde og drepte var 22 år. Problemstillingene omkring klasebomber er nøyaktig de samme som for landminer. Slike våpen rammer sivile og gjør at krigen mot sivile fortsetter lenge etter at de militære har trukket seg tilbake og man har sluttet fred. Klasebomber er bomber med en mengde delbomber som etter utskyting spres over store områder. En feilprosent på mellom 5 og 15 gjør at et stort antall små, ueksploderte bomber blir liggende spredt i terrenget. Disse bombene eksploderer svært lett ved berøring. Barn er spesielt utsatt for å bli skadet. De er nysgjerrige og vet ikke så godt hva de skal passe seg for. Med andre ord oppfører udetonerte klasebomber seg på samme måten som antipersonellminer. SV hadde gjerne sett at vi fikk et vedtak om et nasjonalt forbud, men er glad for at det nå er uttrykt klart fra både regjering og storting at klasebomber ikke skal brukes i Norge, at de klasebombene som er på lager, skal destrueres, og at Norge ikke skal bidra til at slike bomber blir brukt i internasjonale operasjoner i framtiden. Dette er langt på vei å oppfatte som et nasjonalt forbud og bør kunne danne grunnlag for at Norge inntar en pådriverrolle internasjonalt. Det er ikke mulig å ha en slik pådriverrolle hvis vi ikke selv har et avklart forhold til at klasebomber ikke skal brukes av oss. SV har ikke vært fornøyd med måten vekslende regjeringer har fulgt opp klasebombevedtaket fra juni 2001 på, og har ment at arbeidet har vært for defensivt. Testbombingen på Hjerkinn sist høst viste også at det ikke hadde vært god nok oppfølging innad i Forsvaret. I denne sammenhengen bør det understrekes at bombene som ble sluppet, nettopp var av den varianten Regjeringen ønsker å forby fordi de ikke har selvdestruksjonsmekanisme. Men den ulykksalige testingen bidrog til å bringe saken framover, og det er i dag ingen tvil om at Norge skal følge opp vedtaket fra 2001. Det er grunn til å gi honnør til Regjeringen for det arbeidet som den gjorde under nedrustningsforhandlingene i Genève før jul, der det nå er blitt enighet om et mandat for det videre arbeidet. Å etablere bedre ordninger og avtaler for det som skal skje etter en krig der klasebomber har vært i bruk, slik det beskrives i mandatet, er nødvendig, og også å arbeide for å redusere antall blindgjengere fra klasebombene så langt ned på et etisk akseptabelt nivå som overhodet mulig. Det er selvsagt resultatet som teller. Det er viktig at vi har orden i eget hus når det gjelder bruk av klasebomber, men det viktigste blir hva som skjer internasjonalt i krig. Klasebomber var i bruk i Kosovo, har vært i bruk i Afghanistan og vil bli brukt i en krig mot Irak. Norge må ikke nøye seg med å være aktiv i den diplomatiske tautrekkingen om nytt internasjonalt regelverk, men bør også ta opp bruken av klasebomber i NATO og direkte med USA og andre krigførende land. Derfor vil jeg oppfordre forsvarsministeren til å ta initiativ til at både NATO-landene og krigførende land ikke tar i bruk klasebomber i framtiden. Jeg vil også spørre forsvarsministeren om hun vil ta initiativ til og be om at klasebomber fjernes fra alliertes forhåndslagre i Norge, og om de forhåndslagrede landminene nå er fjernet fra norsk jord, slik det har vært diskutert lenge. Sist høst var, som en følge av debatten rundt klasebomber, også spørsmålet om andre typer ammunisjon som har et stort antall blindgjengere, framme i debatten. I denne sammenhengen har komiteen definert klasebomber som flyleverte bomber, men mye tyder på at vi i tiden som kommer, også bør vurdere om andre ammunisjonstyper som gir et stort antall blindgjengere, også bør underlegges strengere regler. Ikke minst i forhold til den såkalte ML-RS-ammunisjonen er dette, etter det jeg har forstått, en viktig problemstilling. Det er etter min mening en forutsetning at vi ikke anskaffer ammunisjon som gir større andel blindgjengere enn 1-2 pst., og jeg vil gjerne be om statsrådens kommentar til dette.