Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2002-01-17:
For Arbeiderpartiet er det et viktig prinsipp å sikre samfunnet en offentlig fellesskole, der opplæringen er tilpasset den enkeltes behov og er åpen for fleksibilitet og variasjon. Utdanningspolitikk handler om å gi hver enkelt mulighet for og en sjanse til å strekke seg etter sine mål og realisere sitt potensial ut fra individuelle forutsetninger. Et av hovedspørsmålene her er hvilke tiltak som skal settes i verk for å oppnå målet om at alle skal sikres læring, og hvordan vi skal fremme læring som virker motiverende. Samtidig er det viktig å huske på at det er flere faktorer som påvirker elevenes læring: undervisningsformer, personal, fysiske forhold og samarbeidet mellom hjem og skole og andre institusjoner og organisasjoner. Elevenes rettigheter i forhold til utviklingen av læringen er viktig. De representerer en stor ressurs i form av erfaringer og meninger. Stikkordet er eleven i sentrum, læringen i sentrum, og at elever og lærere må samarbeide om læringen. Det er i dag muligheter for skoler til å søke om forsøk, jf. opplæringsloven. Det gjelder bl.a. fleksibel organisering av elevene. Her ligger det et forbedringspotensial. Vi må bli flinkere til å bruke de muligheter som ligger i skolen, til å tilrettelegge undervisningen for den enkelte. Et viktig prinsipp er tilpasset opplæring, at alle elever sikres likeverdig utdanning ved at de møtes ulikt. Jeg er enig med interpellanten i at dette arbeidet i større grad må stimuleres, bl.a. gjennom tilbud om etter- og videreutdanning for alle lærere og informasjon til skolene om utviklingsarbeidet som foregår rundt omkring i landet. Mange lærere etterlyser også muligheter for faglig utvikling, og her er arbeidstidsavtalen med mulighet til å prøve ut den nye arbeidstidsordningen en viktig faktor. Her kommer også den ventede meldingen om lærerutdanningen til å spille en viktig rolle, da læreren er sentral i utviklingsarbeidet. Vi ønsker at hver enkelt elev skal få mulighet til å utvikle seg med et tilpasset undervisningstilbud, og vi vil ha en mest mulig rettferdig evaluering av elevenes arbeid og prestasjoner. Vi vil ikke avvikle karaktersystemet, men videreutvikle og forbedre det. Vi er positive til det arbeidet som er satt i gang med å utvikle ulike måter å vurdere elevene, lærlingene og skolene på når det gjelder utbytte av opplæring, holdninger og mestring. Internasjonale og nasjonale undersøkelser av læringsutbytte er nyttige verktøy, men enkeltresultater må heller ikke overfokuseres. Når det gjelder vurdering, er formålet først og fremst å øke kvaliteten på læringen. Apropos verktøy for læring, vil jeg også her nevne og påpeke IKTs potensial når det gjelder elevenes læring, og at det ligger mange muligheter i den nye informasjonsteknologien. Utviklingsarbeidet i skolen, spesielt med henblikk på alternative undervisningsformer, er viktig, men jeg mener også at det er nødvendig å minne om at det foregår en del utviklingsarbeid i skolen i forhold til evaluering og vurdering. Det ble her vist til eksempler både fra interpellanten og fra statsråden. De gode erfaringene må samles og formidles til hele skolesystemet. Vi ønsker alle en god skole for våre barn og unge. Jeg mener det er bred enighet om hovedlinjene i utdanningspolitikken, og den må vi bevare. Så skiller vi lag i enkeltspørsmål. Det er åpenbare mangler i det norske skolesystemet, i fysisk miljø og i innhold, men det er også svært mange positive sider, og jeg mener at det er hovedbildet. Min oppfordring er at vi i den politiske diskusjonen ikke bruker eksempler på mangler til å svartmale tilstanden i den norske skolen. Det gagner ikke utviklingen mot en enda bedre skole, hvor vi skal ha med oss både skole, lærere, elever og foreldre. Etter den runden vi foreløpig har hatt her i dag, er jeg positiv og optimistisk for den videre diskusjonen.