Per-Kristian Foss (Høyre), 2013-01-24:
Vi tar nå opp en ny forvaltningsrapport. Begge ligger litt i utkanten av kjerneoppgavene i Landbruksdepartementet, men er desto viktigere å bli minnet på. Det er en enstemmig innstilling denne gang på absolutt alle punkter. Målet med Riksrevisjonens undersøkelse har igjen vært å undersøke om bærekraftig forvaltning av norske skogressurser faktisk skjer. Undersøkelsen omfatter en tiårsperiode fra 2001 til 2011, men data fra 2012 har også vært inkludert der det har vært mulig. Skogsektoren har tradisjonelt hatt stor økonomisk betydning for Norge. Skogbruk, treindustri og treforedling er viktige næringer i Distrikts-Norge. Skogen dekker ca. 30 pst. av landarealene i Norge, og sysselsettingen i skogbruk og trebasert industri er på ca. 25 000 årsverk. Vi har i Norge i dag en årlig tilvekst på 25 mill. m3 og en årlig avvirkning på 11 mill. m3. Skogen i Norge tar opp en CO2-mengde som tilsvarer rundt halvparten av Norges årlige utslipp av klimagasser. På verdensbasis er tilsvarende andel 20 pst. Samlet produksjonsverdi i skogindustrien er nå 48 mrd. kr, og vi har en årlig eksport på ca. 13,5 mrd. kr. Aktiviteten i skogbruket har stor innvirkning på det å ivareta nasjonale miljømål som biologisk mangfold, klimaet og tilretteleggelse for friluftslivet. Målene for skogpolitikken, bærekraftig forvaltning og økt avvirkning, har ligget relativt fast i denne tiårsperioden, men det har i de senere årene vært lagt mer vekt på skogens betydning i klimasammenheng. Stortinget har understreket at det er viktig å ivareta hensynet til kommende generasjoner gjennom en aktiv og målrettet skogkultur innenfor miljømessig forsvarlige rammer. Skogbruksloven stiller krav til skogeier om å sikre en tilfredsstillende foryngelse av skogen etter hogst. Hovedfunnene i Riksrevisjonens undersøkelse er følgende: «Kravet i skogbruksloven om tilfredsstillende foryngelse etter hogst etterleves ikke fullt ut. Det har over lengre tid vært en mangelfull kontroll av foryngelsesplikten i skogbruksloven, men siden 2010 har det vært iverksatt flere tiltak for å forbedre situasjonen. Det er mangelfull kontroll og oppfølging av miljøkrav i lov og forskrift. Skogeier har behov for mer informasjon og veiledning. Utviklingen i avvirkningsnivå er ikke i samsvar med Stortingets mål om økt avvirkning. Landbruks- og matdepartementets styring av underliggende etater er god, men det er vanskelig å gi en samlet vurdering av hvordan viktige miljømål er ivaretatt i skogbruket i perioden 2001–2012.» Komiteen mener det er riktig å styrke kontrollen og iverksette tiltak som skal sikre oppfølging av foryngelsesplikten og økt miljøvennlig avvirkning. På om lag 20 pst. av skogarealet har skogeierne i de ti årene som er undersøkt, ikke gjort tilstrekkelige tiltak for å sikre at ny skog vokser opp etter hogst. Dette må endres, sier rapporten meget klart. Komiteen mener at bærekraftig forvaltning er en forutsetning for å kunne utnytte skogressursene til samfunnets beste på kort og på lang sikt. Det er dessuten viktig for å få avsetning av trevirke på det internasjonale markedet. Jeg ser at statsråden fremholder at det i hovedsak er markedsforhold og økonomisk utvikling i skogbruket som er årsak til lav foryngelsesinnsats etter hogst i de senere årene. Det er likevel bekymringsfullt at kravet i skogbruksloven ikke etterleves etter Stortingets ønske. Bedre infrastruktur og flere transportmuligheter er essensielt for konkurransekraften til norsk skogbruk. Det bør være mulig å forenkle regelverket for bygging av skogsbilveier. Det må imidlertid understrekes at bygging av skogsbilveier ut fra næringshensyn og miljøhensyn, f.eks. bevaring av urskog, skjer på en balansert og bærekraftig måte, slik Stortinget ved en rekke anledninger har forutsatt. Jeg vil også minne om at prinsippet «frihet under ansvar» har fungert godt i skogbruket. Næringen opprettet det såkalte Levende Skog-prosjektet lenge før myndighetene fokuserte på dette. Det kom som en respons på at markedet var opptatt av miljøhensyn også i skogbruket. Det er også viktig å øke innsatsen i informasjonsarbeidet i skogsektoren, slik at skogeiere blir bedre kjent med de eksisterende virkemidlene og sitt ansvar på miljøområdet. Det er påvist at skogeierne ønsker mer informasjon og veiledning, særlig om skogfondsordningen. Jeg mener det er viktig å informere om bl.a. de økonomiske fordelene ved ordningen. Det er også viktig at departementet fjerner uklarheter i regelverket og samordner signalene fra myndighetene til kommunene og skogeierne. Det er av stor betydning at det blir en bedre samordning mellom Landbruks- og matdepartementet og Miljøverndepartementet, slik at vanskelige saker ikke fører til uklare signaler og lang behandlingstid for berørte kommuner og skogeiere. Det er alvorlig at utviklingen i avvirkningsnivået ikke er i samsvar med Stortingets mål. Vi forventer derfor at statsråden nøye følger opp funnene i rapporten og kommer med en tidsplan for nødvendige forbedringer. Jeg anbefaler på denne bakgrunn innstillingen slik den foreligger. Den er, som sagt, enstemmig.