trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-11-27:
Arbeidsplasser er avhengige av bedrifter og arbeidsgivere, og da er det viktig å ha en politikk som gjør at bedriftseiere føler at de blir stimulert til å stå på ekstra for ikke å si opp folk som er i arbeid, spesielt nå når de møter problemer og manglende inntjening. De trenger all den oppmuntring de kan få. Men Regjeringen sier: Dere er rike, og derfor skal det bli skatteskjerpelser. Og det gjelder nettopp de bedrifter som vi så sårt trenger nå for å sikre velferden i framtiden. Det kan virke som om Regjeringen har som et selvstendig politisk mål å redusere det private eierskapet i norsk næringsliv. LOs leder, Roar Flåthen, tok på gårsdagens kartellkonferanse på Gol til orde for økt offentlig eierskap og økt statlig oppkjøp i bedrifter hvor staten allerede er eier, som et viktig tiltak for å løse finanskrisen. Er det tiltak som Akselsen og Arbeiderpartiet er enig i?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-11-27:
Senterpartiet har tradisjonelt stått sammen med Venstre i synet på hva som er bra for landet, nemlig å ha et spredt privat eierskap i bedrifter og næringsliv. I mange kommuner, ikke minst distriktskommuner, er private småbedrifter helt avgjørende for bosetting og aktivitet. Etter tre år i rødt selskap, har Senterpartiet hver dag tatt nye skritt bort fra slik tankegang og inn i en grå-rød tåke med fokus på mest mulig offentlig eierskap. Senterpartiet vil senere i kveld votere for et budsjett som har målrettede angrep på dem som ønsker å investere og eie norske arbeidsplasser. I tillegg stemmer Senterpartiet mot en rekke forslag som Venstre i dag fremmer til bedring for småbedriftenes situasjon og som en stimulans til sliterne som skaper arbeidsplasser. Gruer Senterpartiet seg til voteringen i kveld, der de vil stemme mot forslag som de tidligere har vært enig i, og som er så viktige for arbeidsplassene i distriktene?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg har registrert at talere både fra rød-grønne partier og fra Høyre i løpet av denne debatten har gått tilbake på uttalelser de tidligere har kommet med om behovet for et stramt budsjett for 2009. Nå mener jo ingen det lenger. Det eneste partiet som har holdt fast ved behovet for ekspansivitet i budsjettet, er Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet har sågar også fått honnør fra ledende fagøkonomer for å ha det budsjettet som er best tilpasset den økonomiske situasjonen for 2009. Det er jeg veldig glad for. For vi har i lang tid hevdet at det er ikke det å bruke oljepenger som er problemet, det er måten man bruker dem på. Det er tre viktige pilarer i Fremskrittspartiets økonomiske politikk: Den ene er skattelettelser til vanlige folk og bedrifter, den andre er å øke investeringene til infrastruktur, som har vært underfinansiert i Norge gjennom mange, mange år, og som gjør at Norge står i en helt absurd situasjon sammenlignet med alle andre land, og den tredje er å øke investeringene til bygg og vedlikehold, som også har vært underfinansiert gjennom mange år.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Fremskrittspartiet er for et effektivt kredittilsyn, men vi er også for en rasjonell bruk av penger. Og vi er altså overbevist om at det er mulig å rasjonalisere driften av samtlige offentlige etater i Norge uten at det går på bekostning av kvaliteten. Så til pengepolitikken. Fremskrittspartiet har jo i mange år stått i denne salen og ment at renten ikke skal være politisk styrt, men styrt av Norges Bank. I 2001 ble det et skifte i pengepolitikken til mer inflasjonsstyring, hvor vi politikere har veldig liten innflytelse over renten. Nå har jeg sett at enkelte rød-grønne politikere nesten har tatt æren for den rentenedgangen vi har fått den senere tid, og det er typisk sosialister å ta æren når renten går ned, og fraskrive seg ansvaret når den går opp. Hele poenget er jo at vi politikere ikke skal blande oss inn i rentefastsettelsen, men overlate det til et kyndig organ som setter renten ut fra en helhetsvurdering av den økonomiske utviklingen. Vi har tillit til at Norges Bank gjør det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
I familiepolitikken står Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet svært nær hverandre, og det er jeg veldig glad for, for da har vi et godt utgangspunkt for å kunne samarbeide i neste stortingsperiode. Men nå er det altså sånn at finansieringen av private barnehager også i veldig stor grad er opp til kommunenes prioriteringer. Fremskrittspartiet har mer enn noe annet parti i denne sal styrket kommunenes økonomi for 2009, bl.a. gjennom øremerking av midler, slik at vi kan styre innsatsen ikke minst mot sykehjem og eldreomsorg. Vi har styrket finansieringen av kommunene på nær sagt alle områder, fordi de er underfinansiert i Regjeringens statsbudsjett, noe som blir enda verre av finanskrisen og de økonomiske nedgangstidene som vi nå opplever. Hadde kommunene fått en reell finansiering av alt det ansvar og alle de oppgaver de har, hadde det også vært et viktig bidrag til at man i større grad kunne likebehandlet private og offentlige barnehager, som vi er hjertens enige i er avgjørende for at private barnehager skal kunne overleve i tiden fremover.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Svaret på det er jo veldig enkelt: De rød-grønne partiene har flertall i Stortinget. Det Fremskrittspartiet har gjort, er å legge fram et alternativt budsjett som vi mener er godt tilpasset situasjonen for 2009, og som jeg registrerer at fagøkonomer er enig i også. Men hvis Lundteigen mener at Regjeringens anslag for arbeidsledigheten neste år, økonomisk vekst neste år og oljeprisen neste år er reelt og virkelig beskrevet i budsjettet, vil jeg gjerne høre det, for det ville i så fall være nok et eksempel på en relativt pinlig virkelighetsbeskrivelse. Når jeg snakket om «pinlig» i mitt innlegg, var det ikke på grunn av markedsøkonomien, men på grunn av den fantastiske tåkeleggingen som rød-grønne politikere driver med for å forsøke å fremheve sosialismens fortreffeligheter. Det er fryktelig lite ved sosialismen som ville vært mer fortreffelig i dagens situasjon. Sannheten er at markedsøkonomien virker, med gode ytre reguleringer, som Fremskrittspartiet er for.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Det er jeg helt sikker på at Høyre og Fremskrittspartiet og andre opposisjonspartier klarer, hvis de bestemmer seg for å danne regjering sammen. Men i dagens situasjon er ikke det tilfellet. I dagens situasjon presenterer alle partier selvstendige alternative statsbudsjetter basert på sitt eget partiprogram. Alt annet ville jo vært merkelig. Det samme gjorde Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet da de satt i opposisjon i forrige periode. Det dreier seg om et ønske om å fremvise den selvstendige politikken hvert enkelt parti står for. Men så er det jo slik at hvis man først bestemmer seg for å samarbeide, må man legge noen kjepphester til side og bygge broer. Jeg er helt overbevist om at vi skal klare det, hvis det først er grunnlag for det, så den bekymringen kan Olav Akselsen legge til side. Men jeg skjønner at han har en rørende omtanke for oss. Det betyr at han allerede har forberedt seg på å gå inn i en tilværelse i opposisjon. Det kan han like gjerne gjøre, for vi kommer til å vinne valget neste år.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg synes det er veldig bra at statsministeren er så tydelig på ønsket om dialog med opposisjonen for å kunne få på plass nye og riktige tiltak også i tiden fremover. Jeg synes også at statsministeren gir en rimelig realistisk virkelighetsbeskrivelse av en veldig alvorlig situasjon for Norge. Nå har jeg også samtidig lyst til å omskrive det ene sitatet han selv brukte, nemlig at folk mister jobbene sine nå, ikke på lang sikt. Nettopp derfor hadde det vært viktig at Regjeringen allerede nå gjorde grep som de har varslet at de vi komme med i januar/februar, når vi har muligheten på kort sikt til å fatte vedtak som ville skapt en helt annen optimisme. Da har jeg lyst til å spørre statsministeren om han synes det er greit at Stortinget i dag er invitert til å fatte budsjettvedtak som allerede er gått ut på dato. Vi har altså et statsbudsjett som er basert på vekstprognoser, ledighetsprognoser og mange andre viktige indikatorer som overhodet ikke harmonerer med alle andre ferske prognoser. Burde ikke da Regjeringen ha endret på dem for å få et realistisk budsjett?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg vil gjerne gjenta spørsmålet mitt fra i stad, om statsministeren synes det er greit at Stortinget i dag er invitert til å fatte vedtak om et statsbudsjett for neste år som er basert på helt gale prognoser i forhold til oppdaterte prognoser som er kommet fra alle andre organer enn Regjeringen. Det er litt alvorlig når vi står her og har en finansdebatt, en debatt om statsbudsjettet for neste år, og debatten – statsministerens innlegg, finansministerens innlegg – dreier seg om alt annet enn budsjettet. Det betyr at mange av virkemidlene i budsjettet ikke vil ha den kraften som Regjeringen trodde da den la fram budsjettet i oktober. Og når Stortinget har fått prognoser for arbeidsledighet, økonomisk vekst og en rekke andre ting som opplagt må være gale, hadde en ikke vist litt større respekt for Stortinget ved i det minste å gidde å oppdatere de prognosene – eller i hvert fall erkjenne at de er gale? Jeg opplever ikke vilje til noen av delene fra Regjeringens side, og det opplever jeg som en smule arrogant.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg skal starte med å sitere fra Fremskrittspartiets program: «Fremskrittspartiet mener at penge- og kredittmarkedet skal reguleres av tilbud og etterspørsel i markedet, uten politiske reguleringer eller inngrep.» I tillegg ser vi i budsjettet som Fremskrittspartiet har lagt fram, at man kutter med 12,4 mill. kr til Kredittilsynet. Mitt spørsmål til representanten Jensen blir følgende: Er det et klokt standpunkt å redusere bevilgningene med 12,4 mill. kr til Kredittilsynet i den situasjonen som vi nå er i? Og spørsmål nr. 2: Er representanten sikker på at politisk regulering og inngrep er uheldig overfor kredittmarkedet?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Det er et komplisert spørsmål som stilles. Jeg skal prøve å svare på ett minutt. For det første er vi opptatt av at vi skal ha matproduksjon i Norge. Det er derfor dette med tollvern er utrolig viktig. Hvis vi skal ha matproduksjon i hele landet, er ett av de viktigste grepene vi har, et tollvern som gjør at det går an å produsere mat i Nord-Norge, på Vestlandet og andre steder. Så er det ikke slik at vi ikke importerer mat fra andre land. Vi driver hele tida med forhandlinger der vi åpner for det. Vi har i mange år bl.a. hatt avtaler med en del MUL-land som gjør at vi åpner for import av mat fra fattige land. Dette er veldig komplisert – hva vi skal ta inn og hva vi ikke skal ta inn. Jeg tror at de folkene vi har i regjering, gjør en god jobb på det området. De sørger på den ene siden for at vi har et importvern og en toll som gjør at vi kan ha en sjølstendig matproduksjon, og på den andre siden sørger de for at vi hjelper til slik at en del av de fattigste landene også får mulighet til å selge varene sine her.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg får svare på det andre spørsmålet først. De bedriftene som jeg har møtt – ikke bare nå, men også tidligere – er opptatt av tre–fire ting som de ønsker seg av Regjeringa og Stortinget. De er ikke opptatt av skattelette. De er opptatt av følgende: De er opptatt av at vi sørger for forskning, og at vi har arbeidskraft tilgjengelig til enhver tid. De er opptatt av samferdsel. Det siste de er opptatt av, er forutsigbarhet. Det er de fire områdene jeg oftest hører om når jeg møter næringslivet. Det hørte jeg også nå. Men det er klart at denne gangen var man spesielt opptatt av den spesielle situasjonen vi er inne i. Det er ingen – nesten ingen, iallfall – som roper etter skattelette. Man syns at skattenivået i Norge er akseptabelt. Så til det første spørsmålet: Jeg er klar over at vi har hatt regjeringer, også med Per-Kristian Foss som finansminister, som naturligvis drev med politisk styring. Det er jeg helt enig i. Men jeg legger merke til at nå ønsker man enda sterkere politisk styring. Man ønsker nå at politikerne kommer enda sterkere på banen enn tidligere og tar grep. Tidligere hadde man den holdninga at politikerne måtte holde seg litt på avstand, slik at markedet fikk ordne opp sjøl. Nå er det sterkere rop om at politikerne må ta grep.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Allerede i det statsbudsjettet som vi skal vedta her før jul, ligger det rentekompensasjonsordninger både for skole og for kirkebygg, forslag som sannsynligvis blir vedtatt her i Stortinget. Det er fordi behovet, som Dagrun Eriksen sier, er stort. Det er vi klar over. Men kapasiteten i anleggsbransjen, i byggebransjen, har vært liten på grunn av den enorme høykonjunkturen som har vært. I en lavkonjunktur er det større mulighet for at man faktisk kan gjøre en innsats når det gjelder både kirkebygg og skolebygg. Derfor ligger det i statsbudsjettet forslag om det. Så må Regjeringa vurdere om man skal gå videre med det – det får vi komme tilbake til når man vurderer en såkalt tiltakspakke som finansministeren har kommet med. Men allerede nå ligger det i statsbudsjettet en satsing på opprusting av skoler og kirkebygg.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Vi er helt enig i at vi må gjøre en innsats for denne gruppa. Det er jo en av de svake gruppene i samfunnet, og mitt parti er veldig opptatt av at vi skal prøve å gjøre mest mulig for de aller svakeste i samfunnet. Det blir også gjort. Blant annet gjelder det de konkrete tiltakene for rusmisbrukere. Men det viktigste, syns jeg, er at vi lager gode fellesskapsløsninger for folk i Norge, slik at man inkluderer flest mulig i en god skole, et godt kulturtilbud, et godt helsevesen osv. Det er den arenaen som er den viktige. Hvis vi klarer å få til gode fellesskapsløsninger, vil også de som sliter i samfunnet, inklusiv rusmisbrukere, få ta del i det. Så har vi noen som har spesielle problemer. Det er også vi, i likhet med Venstre, opptatt av, og vi skal fortsatt fokusere på det framover. Det er en gruppe som vi er opptatt av skal få det bra.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Til det første spørsmålet, om hvilken type tiltak som kan komme når det gjelder skolebygg og kirkebygg: Som jeg sa i mitt første svar, er det allerede tiltak på gang. Så må vi se på hvordan de virker. Så vet jeg at finansministeren og Regjeringa for øvrig fokuserer på at i en lavkonjunktur har vi større muligheter til å satse på offentlige investeringer i bygg og anlegg. Jeg vet at det er et tema. Jeg kan ikke komme med noe løfte her om hva som kommer, men jeg vet at det er noe som man diskuterer. Når det gjelder presentasjonen av de ulike tiltakene: Det er slik at det ropes, med rette, etter tiltak relativt raskt. Så må man tenke seg om. Man må sørge for at man får tiltak rettet mot dem som er berørt av det. Hvis vi treffer riktig med hensyn til f.eks. Eksportfinans, må man gjøre en jobb. Og så må man finne tidspunktet for å sette det i verk så fort som mulig etter at man har gjort jobben. Man kan godt si at kanskje skulle det vært lagt fram her i salen. Jeg syns ikke det er klanderverdig at Regjeringa velger å presentere det slik. De har flertall for forslagene. Dermed er det ikke unaturlig at man velger å presentere det stykkevis og delt, og ikke som en samlet pakke.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Jeg tar ordet på bakgrunn av innlegget fra representanten Inge Lønning. Jeg har ikke tenkt å innlate meg i polemikk med Inge Lønning. Jeg tror ikke det kommer noe ut av det, men jeg føler behov for å gi tilbakemeldinger på et par relativt kraftige påstander om at Regjeringa ikke viser respekt for Stortinget, og at man ikke legger fram et skikkelig budsjett. Det er nå engang slik at vi har en flertallsregjering i Norge. Det er lenge siden vi har hatt det. Det betyr at arbeidsformen blir noe annerledes enn om man hadde hatt en mindretallsregjering. Det er opplagt at det blir mindre forhandlinger i Stortinget når man forhandler i en regjering som har flertall. Men påstanden om at man ikke har respekt for Stortinget, at man ikke involverer Stortinget, er jeg veldig uenig i. Vi vet at man i flere store saker faktisk søker å få til flertall utover det som er nødvendig, f.eks. i forbindelse med klimaforlik, pensjon og formålsparagraf. Jeg vet også at man i mange sammenhenger informerer de parlamentariske lederne i forkant av viktige beslutninger. For min del kan jeg si at jeg konstant prøver å ha en god dialog med opposisjonen i Stortinget, tar imot tips fra dem og bringer det videre. Å påstå at Regjeringen viser arroganse, og at man ikke bryr seg om Stortinget, er noe jeg er helt uenig i. Det er nå engang slik at man har en del krevende saker som det ikke er enkelt å involvere andre i. Det tror jeg også representanten Lønning vet. Når man holder på med børssensitive ting, kan man knapt nok involvere så veldig mange fordi man er redd for at noe kan komme ut, og at det kan skje arbeidsuhell. Det har vi hatt en rekke eksempler på i den siste tida gjennom finanskrisen. Når det gjelder flykjøpet, var vel planen at man i utgangspunktet skulle kjøpe amerikanske fly. Men denne regjeringen bestemte at man skulle ha skikkelige anbud. Man hadde tre tilbydere. Man hadde skikkelige prosesser på det, og mange var involvert. Til slutt satt man igjen med to, og når man så skulle ta valget, var det såpass sensitivt med tanke på børs at man måtte gjøre det på den måten. Så til budsjettet: Vi har lagt fram et budsjett som er tilpasset den krevende situasjonen som er nå, ved at man får lavkonjunktur. Allerede da man jobbet med budsjettet i vår, så man disse skyene og tok høyde for det. Og da man avsluttet budsjettarbeidet i august–september, la man opp til et budsjett for nettopp å møte disse utfordringene. Så viser det seg at krisen i verdensøkonomien blir mye sterkere enn det man hadde trodd. Da må det jo være bra at man sier at man skal styrke ytterligere når man får tid til å jobbe med det og se på hva slags virkemidler som er rett å sette inn. Jeg tror nok opposisjonen hadde reagert enda kraftigere hvis man hadde varslet en tiltakspakke i morgen og ikke varslet dette dagen før finansdebatten. Jeg tror finansministeren gjorde helt rett ved å varsle dagen før, slik at man vet hva som kommer når man får jobbet mer med disse krevende sakene.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Siv Jensen var på eit stort barnehagemøte for litt sidan i regi av PBL. Der sa ho at partiet ville fortsetje å kjempe for å få på plass full økonomisk likebehandling mellom private og kommunale barnehagar. Det er ei veldig viktig sak. Derfor blir eg så forbausa når eg ser Framstegspartiet sine alternative budsjett, fordi ein ikkje har sett av éi krone meir til å likebehandle kommunale og private barnehagar, verken på budsjettet som blir behandla i år, eller det som blei behandla i fjor. Her verkar det som det er litt sprik mellom det som ein seier utetter, at Framstegspartiet skal stå på – for vi veit at det er viktig å få til likebehandling mellom dei private og kommunale barnehagane – og realiteten i det alternative budsjettet, som verkar annleis. Det same gjeld kontantstøtta, som Framstegspartiet ikkje har foreslått å auke, verken for neste år eller for inneverande år. Er dette ei viktig familiepolitisk sak når det ikkje viser igjen i budsjettet til Framstegspartiet?
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Vi har ønsket en dialog med Regjeringen om hvilke tiltak vi kan gjøre for å få på plass en offensiv politikk, en politikk som hadde brakt tilbake litt mer optimisme i Norge, en politikk hvor næringslivet og de som skal satse på arbeidsplasser, fagforeninger og folk som skal betale regningene sine det neste året, hadde opplevd at politikerne stod samlet om en del tiltak. Jeg har aldri hatt den illusjon at vi kom til å bli enige om alt. Men vi kunne være enige om at dette er oppskriften på å løfte dette landet fremover. Det skjer i mange andre land rundt oss at man samarbeider om typer tiltak, man har en dialog rundt det. Men det at Arbeiderpartiet ikke ønsker å ha det, er etter min mening et eksempel på at enten er samarbeidet internt så sprukkent at de ikke kan gjøre noe, eller så er man opptatt av at dette skal gi egen partipolitisk gevinst. Jeg skjønner ikke hvilken gevinst det ligger i at flere mennesker skal bli arbeidsledige neste år fordi Regjeringen ikke bringer optimismen tilbake til landet.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
God høyrepolitikk er å holde folk i arbeid, sørge for at folk kan betale regningene sine, sørge for at folk ikke er engstelige i hverdagen når konvoluttene kommer i postkassen. Hvis det er det jeg stiller som et ultimativt krav, så er det helt riktig. Den hverdagen synes vi folk fortjener å få. Vi synes ikke folk skal ha så mye engstelse, og vi synes vi som politikere skal bidra her. Jeg mener at dagens regjering forsterker problemene ved måten den oppfører seg på, ved ikke å ville snakke med opposisjonen, men også ved innretningen av budsjettet. Vår innretning av budsjettet innebærer at vi har mer aktivitet i bygg og anlegg. Vi sørger for å få flere skoler rehabilitert raskere. Vi sørger for at vi får bygd flere svømmebassenger raskere. Vi ønsker å benytte anledningen til å løse noen oppgaver vi har hatt problemer med å løse de siste årene på grunn av høykonjunkturen. Jeg har ikke opplevd at dette skulle være så veldig forskjellig, men vi har altså et betydelig høyere nivå enn Regjeringen. Vi har et betydelig høyere nivå på veibygging, vi kunne utløst enda mer til veikapasitet gjennom Offentlige Privat Samarbeid. Og så må vi også ha optimismen tilbake. Da kan man ikke trykke ned dem som skaper arbeidsplasser i dette landet.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Da tror jeg representanten tar feil. Jeg tror jeg tidligere har svart på replikker om flat skatt, og jeg har sagt at jeg er uenig, for jeg mener det skal være skatt etter evne. Vi kan sikkert lete i alle de lange referatene om hva som er sagt i denne salen. Jeg må understreke at jeg er enig med Lundteigen i at det er viktig at vi står sammen, det var jo det som var min invitt for tre uker siden. Min invitt til Regjeringen var å vise at vi har mulighet til å ta en del av disse tingene i fellesskap, i stedet har Regjeringen valgt å gjøre det motsatte. Den har valgt å kjøre voldsomme angrep på at det er de rike som skal betale mer – de legger ned depotene sine for valgkampen. Jeg tror representanten Lundteigen egentlig er helt enig med meg, siden Senterpartiet er for at det ikke skal betales formuesskatt av arbeidende kapital. Det er lastebilene i transportselskapet, det er foredlingsinstrumentene i fiskeforedlingsbedriften og det er hotellbygningen som er den kapitalen som nå må realiseres for at man kan betale formuesskatt, med denne regjeringen.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Høyre bruker betydelig mer penger på fattigdomstiltak her hjemme i det budsjettet vi har lagt frem. Jeg kunne retorisk sagt at når representanten Jakobsen kommer til å stemme imot våre fattigdomstiltak, mener han da at det er rusmiddelmisbrukere og de fattigste som skal betale for de tiltakene som Regjeringen har lagt inn i sitt budsjett? Når det gjelder bistand, har vi sagt at vi er opptatt av kvaliteten på bistanden. Vi er opptatt av at bistanden fungerer. Og ja, vi har redusert bistanden, særlig bistanden til Latin-Amerika. Vi ønsker en konsentrasjon rundt dette, også bistanden til de palestinske områdene, som er økt betydelig i budsjettet. Så har jeg lyst til å understreke én ting. Når det ser ut som vi gir veldig mye skattelettelser til dem med høyest lønn, er det feil. Det er skatten til dem som eier bedrifter, det er skatten til de familieeide bedriftene – det er skatten på arbeidsplassene vi ønsker å redusere. Det er skatteskjerpelsen til Regjeringen vi reverserer – som gir disse tallene på de høyeste inntektene. Det er denne regjeringens politikk, det at de øker skatten på denne måten, som bidrar til mer arbeidsledighet.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Jeg er helt sikker på at de tre andre partiene på ikke-sosialistisk side vil si at tiltak som bidrar til å øke lånerammene for kommunene slik at de kan sette i gang med flere skolebygg, er viktig. Jeg er helt sikker på at det initiativet vi har tatt i dag, om å få realisert flere idrettsbygg, ville være tiltak som mine kollegaer i de tre andre opposisjonspartiene kunne være enige i. Så er vi enige om at vi skal reversere skatteskjerpelsene som Regjeringen har lagt inn, at vi også bør legge inn noen skattelettelser, og at vi bør gjøre det som bl.a. står i ett av regjeringspartienes program, nemlig å sørge for at vi øker avskrivningssatsene på bedriftenes investeringer i maskiner. Det er mye vi faktisk er enige om. Hvis representanten Akselsen hadde giddet å lese det som står, ville han ha sett at når det gjelder mange næringsrettede tiltak og mange sysselsettingsrettede tiltak, er disse partiene enige. Det vi er uenige om, er hvor mye oljepenger vi skal bruke. Den debatten har vi hatt mange ganger. Men jeg har lyst til å minne om at ett år før valget hadde også de tre rød-grønne partiene tre alternative budsjetter. Det er ikke noe forskjell på det og det som i dag skjer på opposisjonens side.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Vi er enige i at det er viktig å få pengepolitikken, kapitaltilgangen, til å fungere i det norske samfunnet. Vi er enige i at vi må iverksette tiltak som virker raskt, men vi må også sørge for at de tiltakene vi kanskje skal iverksette mer av fremover, kommer i gang på det tidspunktet. Jeg er enig i at vi skal sørge for at renten går ned, men jeg mener også at vi trenger å ha skattelettelser som kan bidra til mer optimisme i det norske samfunnet. Det er også tiltak som raskt springer ut til folk, og som bidrar til at man kan bruke mer, som jeg skjønner Regjeringen i de siste dagene har ivret for at man skal gjøre. Men så kommer mitt tankekors. Mange av de andre tiltakene som er målrettet f.eks. for å løfte aktiviteten innen bygg og anlegg, kommer ikke – hvis de blir vedtatt i februar – til å ha virkning før langt utpå høsten neste år. Ser Regjeringen at den egentlig burde hatt et helt annet tempo med hensyn til å legge inn sterkere stimulanser f.eks. for bygg og anlegg?
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Nei, det gjorde vi ikke.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
President! Til en åpenbar misforståelse. Statsministeren …(Presidenten klubber.) President! (Presidenten klubber.)
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Etter regelverket har vi rett til å be om ordet for å oppklare en åpenbar misforståelse.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Jeg vil gjerne følge opp det forrige spørsmålet. Det er flere utfordringer i forbindelse med situasjonen i Kongo og en eventuell militær deltakelse. Det grunnleggende er selvfølgelig at vi mangler styrker, at vi ikke har kapasitet som er god nok, og at vi allerede er bundet opp et annet sted. Men det er også et spørsmål om hva slags type oppdrag dette vil være. Det snakkes ofte som om dette vil være et fredsbevarende oppdrag, men sånn som situasjonen på bakken i Kongo er for øyeblikket, vil det være et oppdrag hvor man må drive med direkte krigføring. Ser utenriksministeren det som formålstjenlig at norske soldater skal inn i den typen oppdrag i Kongo, eller vil det være en forutsetning å vente til det er noe å bevare, en fred å bevare, hvis det i det hele tatt skal være snakk om deltakelse?
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Kanskje representanten Breen burde reflektert over det som ble uttalt av politimesteren i Bergen under debatten om politisituasjonen slik den er for øyeblikket, hvor han slår fast at når det er færre ansatte i år for å løse problemene i Bergen enn det det var i fjor, skyldes det de økonomiske rammene til politiet. Det er de som sitter der ute som har dette presset på seg. De har altså færre ansatte enn i fjor, og det skyldes de økonomiske rammene. Det skyldes ikke aksjoner – de kom etter dette – det skyldes ikke noe av det andre. Det skyldes de økonomiske rammene vi sa var for små i fjor, og derfor er det færre ansatte ved Bergen politikammer i år enn i fjor. Det bør Arbeiderpartiet ta inn over seg i justisdebatten. Når jeg tok ordet, var det egentlig for noe annet. Det var for å ta opp en åpenbar misforståelse fra tidligere i dag. Siden den har gjentatt seg i flere innlegg i løpet av kvelden, tenkte jeg at jeg skulle si det på en annen måte. Siden finansministeren er her, mens statsministeren har gått, håper jeg hun kan medbringe følgende: Selv om det ødelegger et retorisk poeng for Regjeringen, må de begynne å lytte til hva andre partier faktisk sier. Det er ikke sikkert vi på noe tidspunkt har kritisert dette budsjettet for å være for ekspansivt. Vi advarte mot et for ekspansivt budsjett før budsjettet kom – ja – men da budsjettet kom, konstaterte vi at slik som den økonomiske situasjonen er, er det ingen som vet hvor krittstreken for oljepengebruken skal ligge. Det er for mange ting som beveger seg i norsk økonomi til å være 100 pst. sikker på det. Og selv om det var annerledes enn det noen trodde, inklusiv finansministeren, da hun litt hånflirende på radioen – det går an å høre det på stemmeleiet – om morgenen sa at Høyre kommer helt sikkert til å si det, så er det faktisk slik at vi mener at økonomisk politikk skal drives i ulike porsjoner når økonomien forandrer seg. Derfor mente vi i fjor at man brukte for mye penger. Men i år vet vi ikke, og jeg tror heller ikke Regjeringen for øyeblikket vet om det passer med den oljepengedoseringen som er nå. Derfor må man slutte å gå rundt og si at Høyre sa at dette var et ekspansivt budsjett, og nå har de endret det. Regjeringen sier jo også – det er bare å gå inn i tallene i budsjettet og se – at dette budsjettet ikke er mer ekspansivt enn det budsjettet vi styrer etter for inneværende år. Det kan man ikke snakke seg bort fra. Det står i de dokumentene som finansministeren har sendt til Stortinget at det var 0,7 pst. vekstimpuls i år, og det er 0,7 pst. for neste år. Det betyr at budsjettet ikke passer til den økonomiske situasjonen.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-27:
Det slår meg at finansministeren ikke helt har forstått hvilken psykologi vi lever under for øyeblikket. Det er nemlig slik at nesten alle jobber er usikre, iallfall utenfor offentlig sektor. Så når finansministeren sier at alle dere som tror dere har en ordentlig jobb og at alt er greit, så er sannheten at det er veldig mange som ikke vet om jobben deres for øyeblikket er sikker, som ikke vet om de kan betale de regningene som kommer – og derfor bruker ikke folk penger. Derfor hadde det vært så lurt at vi hadde stått sammen om noen tiltak, og ikke gjort dette til et show-opplegg med dryppende tiltak fra Regjeringen annenhver søndag fremover. Nå håper jeg at vi kommer inn i bedre rutiner på det. En annen ting jeg synes vi må tenke gjennom, er at hvis vi skal få noen av de virkemidlene som skal til for å løfte dette fremover, så trenger vi dem raskere enn i januar/februar. Skal kommunenes aktivitet økes, f.eks. på byggeområdet, kommer virkningene nesten ett år etter at vi eventuelt gir beskjed om at noe skal gjøres.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-11-27:
Representanten Ryan er fornøyd med Regjeringen. Det er jeg på en måte ikke overrasket over. Men han skrøt spesielt av at vi nå har en regjering som er tilhenger av politisk styring av finansmarkedsområdet. Jeg har sittet i ulike posisjoner på Stortinget siden 1981. Jeg har aldri opplevd noen regjering som ikke har vært dette. Jeg lurer på hvorfor hr. Ryan er spesielt glad for dette nå. Mitt andre spørsmål: Har representanten Ryan i sin kontakt med næringslivet i Nord-Trøndelag opplevd eiere som sier at de neste år beskattes så hardt, som følge av bl.a. økning i formuesskatten, at de er nødt til å ta ut deler av sin egenkapital i bedriften for å betale skatt? Har Ryan inntrykk av at det har bidratt til å styrke disse bedriftene foran neste år?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-11-27:
Svaret er nei. Jeg kan gjerne utdype det litt ved å si at økt oljepengebruk utover handlingsregelen i en gitt situasjon kan være fornuftig for å stimulere i en nedgangsperiode. Det har vi gjort med hell. Men da må stimulansen være riktig innrettet, slik at man kommer tilbake på fornuftig oljepengebruk når man er i balanse igjen – så å si når nedgangstider er snudd til oppgangstider. Så må det være en oljepengebruk som er rettet inn med sikte på økt sysselsetting, både i offentlig og privat sektor. Det er Høyres økonomiske politikk. Jeg registrerer at stadig flere spørsmål i replikkordskiftene forutsetter at valget i grunnen er tapt neste år for regjeringspartiene. Det er bare en liten interessant observasjon.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-11-27:
Jo takk, jeg synes i grunnen det, president. Det hadde vært mulig å forandre det fremlagte budsjettet ved en tilleggsproposisjon uten økt oljepengebruk – såkalt omprioritering. Det er krevende i en koalisjonsregjering – jeg vet en del om det – men det er mulig. Til de krisetiltak som representanten ellers henviste til: Vel, når vi stilte opp og i grunnen etterlyste krisetiltak for å møte bankenes likviditetsproblemer, var det ikke stor fantasi som skulle til for å se at det måtte være F-lån, statsgarantier, statssertifikater o.l. Vi synes Regjeringen kom vel sent, men den kom godt, og vi stilte opp. Vi laget ikke politisk bråk ut av det, men stilte opp og støttet opp om Regjeringen. I en slik situasjon tror jeg det er ganske viktig at partier viser evne til å stå sammen uten for mye polemikk eller «fuss», eller bråk. På tilsvarende måte har vi stilt opp nå, når Regjeringen har kommet med tiltak overfor statsbankene, GIEK osv. for å sikre at deres virksomhet ikke stopper helt opp.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-11-27:
Hvis jeg har gitt inntrykk av å være bitter, er det helt feil. Men jeg er kritisk til det Regjeringen unnlater å gjøre, og lite grann til det Regjeringen gjør. Unnlatelsessyndene er de verste. Vi har pekt ut en kurs med sikte på å fremme et aktivt, levedyktig produksjonsliv i Norge i årene fremover, ved satsing på samferdsel – vei og bane – ved satsing på utdanning, forskning og utvikling og ved satsing på skattestimuleringstiltak som bl.a. også er hentet fra Senterpartiets program. Jeg undrer meg over et parti som mener at det ikke skal legges formuesskatt på arbeidende kapital, og som så gjør det motsatte i en koalisjon med sosialistiske partier.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Halvparten av skolebyggene våre er ikke i tilfredsstillende stand. I tillegg ser vi nå, når budsjettene skal gå i hop, at vi har en del kirkebygg der det er krevende utfordringer når det gjelder vedlikehold – en flott nasjonal kulturarv som vi burde tatt bedre vare på. Vi ser nå en økt arbeidsledighet, og så melder byggenæringen at de har prosjekter på tilnærmet 30 milliarder kr liggende i skuffen som de bare kan ta opp og begynne å jobbe med. Da tenker jeg at her har vi en perfekt match. Så mitt spørsmål til SVs parlamentariske leder er: Vil man nå gi kommunene et direkte øremerket tilskudd, slik at man kan ta opp disse prosjektene fra skuffen, sette i gang og få gode skolebygg for våre barn, og få tatt vare på den nasjonale kulturarven i landet vårt som kirkebyggene er?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Jeg vil litt tilbake til byggene. Vi er veldig fornøyd med at Regjeringen tok et skritt på veien for å gjeninnføre rentekompenasjonsordningen. Det synes vi er bra. Vi synes ikke den ordningen man har foreslått når det gjelder Kommunalbanken, er så god. Den vil det være krevende for kommunene å klare å gjøre seg nytte av. Det jeg tror virkelig hadde nyttet, var rett og slett å få et direkte øremerket tilskudd som gjorde at man fikk disse prosjektene i gang. Første del av spørsmålet er om man i hvert fall vil vurdere det som et virkemiddel, og ikke bare utvide ordningene. Andre del av spørsmålet mitt går litt på det vi har sett de siste dagene, der pressekonferanser med Regjeringen om tiltak som skal løse denne finanskrisen, har foregått både ute i vandrehallen her og oppe i regjeringsbygget. Hadde det ikke vært en fordel for forholdet mellom Stortinget og Regjeringen at disse tiltakene hadde blitt presentert her, og ikke i alle andre fora?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-11-27:
I tillegg til finanskrisen har det de siste ukene prisverdig nok vært fokusert på forholdene for de virkelige sliterne i samfunnet, på helsetilstanden til mange tunge rusmisbrukere. Det er en gruppe som Venstre lenge har vært opptatt av å hjelpe. Nå virker det heldigvis som om flere har fått øynene opp for dette. Problemet er bare at Regjeringen og regjeringspartiene svarer det samme til rusmisbrukerne som de gjør på alle kritiske spørsmål: Det har aldri vært satset mer enn nå på alle områder. Nei, selvfølgelig har det ikke det, med den vekst vi har i økonomien, og med bruk av 14 ekstra oljemilliarder i det budsjettet vi behandler i dag. Det hjelper allikevel ikke dem som sliter. Venstre har derfor foreslått en målrettet satsing på økt rusomsorg og rehabilitering for rusmisbrukere, med en samlet styrking på om lag 0,5 milliarder kr i vårt alternative budsjett. Mitt spørsmål til Ryan er: Er det med hodet høyt hevet SV i dag stemmer mot Venstres forslag om en påplussing på 0,5 milliarder kr for å bedre forholdene for rusmisbrukerne?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
La meg svare på det første spørsmålet først. Jeg tror at når vi kommer til januar/februar, vil et samlet stortings definisjon av hva som er ansvarlig finanspolitikk, ligge ganske nær det som Kristelig Folkeparti har stått for siden vi la fram vårt alternative budsjett, nemlig at vi er nødt til å dosere noe mer for å stimulere til aktivitet i privat sektor, og ikke minst bruke denne anledningen til å gjøre forsømte jobber i offentlig sektor. Når det gjelder spørsmålet om samarbeid, tror jeg de forskjellene vi her snakker om, er overvinnelige. Jeg liker veldig dårlig de som finansierer sine skatteletter med å ta fra verdens aller fattigste. Det har jeg gitt uttrykk for fra Stortingets talerstol tidligere. Men jeg får si som Jan P. Syse: Vår erfaring er at Høyre viser sine beste sider i samarbeid med Kristelig Folkeparti.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
La meg først si at man trenger ikke å være spåmann, verken med sort eller hvit hatt, for å kunne fastslå at Regjeringen er på sporet av de samme tiltakene som Kristelig Folkeparti har foreslått i sin tiltakspakke. Hvis man leser finansministerens brev av i går til finanskomiteen, vil man se at det er i den retning man tenker – å bruke ledig kapasitet til å sette inn støtet når det gjelder uløste offentlige oppgaver. Man har også åpnet for at man vil se på skatt, men ikke den delen av skatteforslaget som representanten Lund Bergo nå nevner. Kristelig Folkeparti er ikke prinsipielt imot en slik omlegging som Regjeringen har foreslått, men vi mener at timingen er helt feil. Vi mener at det Regjeringen burde gjort, var å gi lettelser i arveavgiften med hensyn til familiebedrifter som står overfor et generasjonsskifte f.eks. Det er i hvert fall mer og mer åpenbart for de fleste at et slikt forslag ikke burde vært fremmet nå.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
La meg først si at Kristelig Folkeparti ønsker seg aller helst et samarbeid i sentrum, uansett med tyngdepunktet i sentrum. Det inkluderer også Senterpartiet, men dessverre har Senterpartiet nå for enda en periode lenket seg til et samarbeid med SV i absolutt alle saker. Vi er tilhengere av tidligere senterpartileder Anne Enger Lahnsteins doktrine om at et sentrumsparti bør kunne samarbeide til begge sider. Det som er viktig med Kristelig Folkepartis forslag i denne finansdebatten og i dette statsbudsjettet, er at vi ønsker å vise hva som er vår politikk. Vi ønsker å presentere en politikk som tar hensyn til utviklingen i norsk økonomi, som tar hensyn til trusselen mot norske arbeidsplasser, som tar hensyn til at familiene ønsker større valgfrihet, osv. Jeg registrerer at Senterpartiet, når de skal gå til angrep på Kristelig Folkeparti i dette replikkordskiftet, må ty til Høyres budsjett for å finne noe sprengstoff. Jeg står ikke her for å forsvare Høyres budsjett.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Jeg tror stadig færre i det norske folk ser fortreffeligheten av en flertallsregjering, særlig når flertallsregjeringen så til de grader holder seg med sin egen opposisjon internt. Når det gjelder økonomisk ansvarlighet, vil jeg si at det er helt feil det som representanten Klungland nå hevder, at vi har forlatt handlingsregelen. Tvert imot: Vi står på handlingsregelen, og vi står på den forståelse av handlingsregelen som skiftende regjeringer har holdt seg til, nemlig at den skal brukes tilpasset konjunktursituasjonen. Det er det vi gjør. Jeg tror representanten Klungland kan skrive seg bak øret at når vi kommer til januar/februar, vil det store flertall – kanskje og forhåpentligvis et enda større flertall en det rød-grønne – vedta endringer i budsjettet som er i tråd med en noe mer ekspansiv linje, men innenfor handlingsregelen, slik Kristelig Folkeparti har foreslått.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Jeg vil si meg tilfreds med at statsministeren i dag – og gjennom det som ble sagt av finansministeren i går – varsler en økt stimulering av norsk økonomi for å møte de varslede økningene i arbeidsledigheten. Det er noe annet enn det han sa til meg for en uke siden, da han indirekte karakteriserte Kristelig Folkepartis stimuleringspakke som uansvarlig. Men det skal jeg la ligge nå. Jeg fikk et brev i går, som statsministeren også refererer til, fra statsministeren. Det er riktignok undertegnet av Karl Eirik Schjøtt-Pedersen, men i motsetning til andre notater fra statsministerens kontor er det ikke unntatt offentlighet.(Munterhet i salen) Der sier statsministeren at han vil være åpen for forslag og synspunkter fra opposisjonen. Jeg ber statsministeren nå bekrefte at det han inviterer til, er en reell dialog, hvor opposisjonens forslag vil bli diskutert og avveid, og at det ikke bare er en ren orienteringsrunde før Regjeringen legger fram sine forslag. (Munterhet i salen)
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Kristelig Folkeparti har signalisert at de ønsker et regjeringssamarbeid med sentrum–høyre. Senterpartiet har valgt en annen modell, nemlig sentrum–venstre, der vi mener at vi får igjennom mest mulig av vår politikk og det Senterpartiet står for. Høyres alternative budsjett for 2009 inneholder betydelig skattelette, på om lag 5 milliarder kr. Det inneholder kutt i landbruksstøtten på 1,8 milliarder kr, og de kutter også i bistand, særlig til Asia og til Sør-Amerika. Bekymrer det Kristelig Folkeparti at Høyre – som framtidig samarbeidspartner – legger fram et alternativt budsjett som er så annerledes, og som har en helt annen innretning enn det som er i sjelen til Kristelig Folkeparti?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Senterpartiet ønsker ikke å gjøre situasjonen vanskelig for industrien eller for bedrifter rundt omkring i landet. Når vi har valgt å øke sukkeravgiften, er det fordi vi har et alvorlig helseproblem og økende fedmeproblemer i landet vårt. Folk inntar for mye usunn mat, også sukker. Diabetes er en kjempestor utfordring for den voksne befolkningen. Så når vi velger å sette opp sukkeravgiften, er det for å ramme de produktene som er særs usunne å ta inn. Dette er en del av et viktig forebyggende arbeid som denne regjeringen velger å satse på.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Næringslivet er selve navet i norsk økonomi. Derfor har denne regjeringen gjort mye allerede etter at statsbudsjettet ble lagt fram, for å sikre bedriftene penger gjennom lån og garantiordninger, en kjempepakke som skal sikre pengestrømmen bankene imellom. Regjeringen har ikke sittet på gjerdet. Regjeringen har vært aktiv for å sikre at bedrifter kan få garantiordninger som gjør at avtaler kan inngås, osv. Det trodde jeg faktisk representanten Skovholt Gitmark kjente til.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Rentekompensasjonsordningen er en veldig god ordning for kommunene, og den har bidratt til at kirker og skoler er blitt pusset opp rundt omkring i hele landet. Rentekompensasjonsordningen innføres igjen, og det er vi veldig glad for, fordi vi mener den er et godt virkemiddel. Representanten spør om dette også skal gjelde nye kirkebygg. Regjeringen vil følge utviklingen nøye framover når det gjelder å komme med nye tiltak. Jeg er ikke fremmed for å tenke at en slik ordning også kan gjelde nybygg. Men Regjeringen vil komme tilbake med ytterligere en pakke i slutten av januar, der en vurderer størrelsen og også innretningen på den ordningen som vi forhåpentligvis vedtar i dag.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Senterpartiet står bak det budsjettet som i dag legges fram, også det som handler om formuesskatt og arveavgift. Både formuesskatten og arveavgiften har en viktig omfordelingsprofil i seg. Det er viktig, ut fra hele skattesystemet vårt, at de som har mye skal betale forholdsvis mer enn dem som har lite. Både formuesskatten og arveavgiften innebærer at taket på hva man skal betale, heves. I forbindelse med arveavgift vil faktisk 90 pst. av dem som arver, få en gunstigere skatteordning enn den som er i dag.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Når det gjelder behandlingstiden i bl.a. NVE, vet jeg at Regjeringen har satt inn mye krefter på å få den ned. Det som er positivt, er at det under denne regjeringen faktisk er svært mange som har søkt om å få bygge småkraftverk rundt omkring i landet. Når svært mange har søkt, betyr det at myndighetene på en brukbar måte har greid å legge til rette for dette, og at det å bygge ut småkraftverk er attraktivt. Det er lang ventetid, lang behandlingstid nå, men Regjeringen har satt inn tiltak for å styrke behandlingskapasiteten. Men det at mange søker, er nettopp et uttrykk for at Regjeringens politikk på dette området har vært veldig bra.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-27:
Det er overhodet ikke motsetningsfylt. Representanten Sponheim lever ut sin avdøde partifelle Lars Ramdal, den selvlærte, dyktige bonden fra Ryfylke, som sa at uten kraftig retorikk lever ikke folkestyret. Retorikken er jo det som lager agitasjonens kraft for å få til endring. Representanten Sponheim hadde to anliggender. Det ene anliggende var at det er all right at Regjeringen snakker med partiene på Stortinget før vi leser om det i media. Det synes jeg han har fått fram på en overbevisende måte. Det andre er at det er ganske viktig når vi skal lage løsninger framover, at vi har det å få ned renten som oppgave 1, 2 og 3. Det antar jeg at vi som nå har replikk til hverandre gjennom presidenten, er enige om. Og så har han videre sagt: Det ville ikke være dumt hvis man skal gjøre noe med kjøpekraften, å tenke på dem som har de svakeste inntektene – være åpne for å se på det. Videre har han tilføyd at det er helt nødvendig å ikke glemme bedriftene og næringslivet, og så har han overlatt til meg å si at uten forskning går det ikke bra. Uten å ha det grunnelementet går det ikke bra. Jeg kjenner meg derfor godt igjen i representanten Sponheims agitatoriske evner. Tanke og hjerte går i samme retning, og det setter trøkk på politikken.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-27:
Det vi har her, er to forskjellige måter å prioritere på. Venstre prioriterer rett og slett annerledes enn SV. Vi mener at man tåler en noe høyere barnehagepris uten at det rammer barna, som representanten sier. Vi mener at vi istedenfor å lovfeste å gå inn for en frukt-og-grønt-ordning kan gjøre det vi har gjort, nemlig å ha en lav momssats på frukt og grønt og ha en høy sats på sukker for å gjøre et bedre kosthold mulig. Men det aller viktigste av det vi gjør, er at vi tar de pengene som regjeringspartiene deler ut til mange utmerkede velferdsformål, og konsentrerer dem på to tiltak: flere lærere og gode lærere. Det er simpelthen ikke mulig å lage en god offentlig fellesskole, som jeg antar at representanten Lena Jensen og jeg er helt enige om, uten at man har nok lærere og gode lærere. Da må lærerne forstå at det er de som er prioritert. Jeg har tidligere sagt fra denne talerstol, og jeg gjentar det gjerne: Olof Palme sa i sin tid at politikk er å ville. Jeg vil som Venstre-representant si at det er også å velge. Å velge vil si å sette noe først. Det er forskjellen på Venstre og SV. Vi prioriterer rett og slett rekruttering av lærere og kompetanse for lærerne først.