Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
I den løpende debatten om pensjonsreformen har pensjonistenes kjøpekraftsutvikling vært gjenstand for betydelig oppmerksomhet. Første gang pensjonen nå reguleres etter nye prinsipper, konstaterer jeg kort at grunnbeløpet øker med 4,73 pst. Opptjeningen av alderspensjonen reguleres med tilsvarende prosentsats, mens løpende alderspensjon fra folketrygden reguleres noe lavere, etter forutsetningen i pensjonsforliket. De siste årene har gjennomsnittlig pensjon økt mer enn det grunnbeløpet og økningen i særtillegget og grunnpensjonen for ektepar og samboere skulle tilsi. Årsaken er selvfølgelig at pensjonistene i økende grad tjener opp tilleggspensjon. Pensjonistenes kjøpekraftsutvikling har dermed holdt tritt med utviklingen i lønnsinntektene og vel så det. Årets pensjonsregulering er ikke noe brudd med den utviklingen, til tross for den forutsatte underreguleringen av pensjonene med 0,75 pst. Minstepensjonen har hatt en særlig sterk realvekst fordi særtillegget er trappet opp gjennom årene. Jeg mener pensjonistene har grunn til å si seg godt fornøyd med denne utviklingen. Så noen kommentarer til skatteomleggingen for pensjonister – en omlegging som skapte reaksjoner da budsjettet for inneværende år ble lagt fram. Rett nok ble omleggingen noe modifisert under behandlingen i Stortinget, uten at det endret den fordelingspolitiske innretningen på den omleggingen som fant sted, og som altså ga økt eller uendret kjøpekraft for pensjonister med inntekter opp mot 350 000 kr. Pensjonister med inntekter over 350 000 kr har derimot fått en viss skatteskjerpelse. Endringene gir en brutto skattelette på 3,2 mrd. kr til om lag 70 pst. av AFP- og alderspensjonistene. Samlet sett gir framlegget etter Stortingets behandling en skattelette for pensjonistgruppen på 1,75 mrd. kr netto i 2011. På dette punktet er de tallene som flertallspartiene har brukt i innstillingen, noe undervurdert. Poenget er imidlertid at skatteomleggingen også gir en betydelig kjøpekraftsforbedring for storparten av pensjonistene. Jeg merker meg at Fremskrittspartiet, altså det eneste partiet som står utenfor pensjonsforliket, er lite fornøyd med pensjonistorganisasjonene, som etter deres mening er relativt småforlangende. Rett nok konstaterer også Fremskrittspartiet at reguleringen av grunnbeløpet for 2011 er i tråd med lønnsutviklingen, men de aksepterer ikke at løpende pensjoner skal ha svakere inntektsutvikling enn lønnsinntekter. Nå har pensjonsutviklingen påviselig holdt tritt med lønnsutviklingen de siste årene, men det spiller selvfølgelig ingen rolle så lenge Fremskrittspartiet selv oppebærer forestillingen om det motsatte. Derimot er det direkte feil når partiet påstår at en «kronisk» årlig underregulering – og jeg antar det er partiets medisinske diagnose på pensjonssystemet – vil føre til stadig dårligere kjøpekraft for pensjonistene. Nå kunne det være fristende å bore nærmere i partiets forståelse av pensjonistenes kjøpekraftsutvikling. Men bortsett fra at Fremskrittspartiet av åpenbare grunner forsøker å skape inntrykk av at alle andre partier vil berøve pensjonistene opparbeidede pensjonsrettigheter, har det liten betydning hva dette partiet sier og gjør. Pensjonsforliket gir pensjonsreformen politisk bærekraft. Selv ikke et regjeringsskifte der Fremskrittspartiet mot formodning skulle komme i regjering etter valget i 2013, vil kunne endre på det. Derimot vil partiet kunne forvolde annen skade på det norske velferdssamfunnet, og det får vi rikelig anledning til å komme tilbake til etter hvert.