Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-10-27:
«Send in the Marines» er uttrykket som rinner meg i hu når jeg hører representanten Nordtun, sendt i bresjen for å forsvare regjeringen. Jeg er ikke sikker på om det er nødvendig i forbindelse med denne interpellasjonen, for jeg velger i hvert fall ikke å oppfatte representanten Ellingsen som primært å skulle gå til angrep på de år vi har lagt bak oss, men heller, med bakgrunn i de erfaringer vi har fra de siste årene, å se fremover. For faktum er jo at uansett hvordan man velger å se på det, er investeringsandelen i de løpende budsjettene på tur nedover. Det står i ganske skarp kontrast til det som har vært det overordnede bildet, som har skapt bred enighet i denne sal, at investeringsandelen må økes. Faktum er jo uansett at vi er nødt til å se fremover, og først og fremst tenke på hva som er Forsvarets behov de kommende 10–15–20 årene. For det er veldig mange som anser det som fastslått at det trusselbildet vi hadde i løpet av den kalde krigen, er borte. Det er andre faktorer nå som gjør utfordringene gjeldende. Jeg skjønner jo godt dette bildet som tegnes, at nå klarer man å overoppfylle langtidsplanen. Det er jo bare en delvis sannhet. Faktum er jo at Forsvarets andel av nasjonalbudsjettet har en fallende andel i forhold til bruttonasjonalprodukt. Det går ned. Det går ikke opp. Og vi kan takke vår gigantiske oljerikdom for at vi er i stand til å utøve en politikk på dette området – heldigvis i grell motsetning til hva som er situasjonen for de fleste andre land. Faktum er jo også at når trusselbildet har endret seg diametralt, vet vi at med de gigantiske utfordringer vi har innenfor myndighetsutøvelse, overvåking og kontroll innenfor Europas nest største sjøarealsland, blir utfordringene ikke mindre, de blir større. Vi har hatt hendelser det siste året, jf. 22. juli, som viser at vi får noen nye utfordringer som vi er nødt til å være i stand til å finansiere i tiden som kommer. Jeg tror det er all grunn til – slik jeg velger å oppfatte interpellanten – å være ærlig når det gjelder de utfordringene vi står overfor. Kulturbudsjettet har en dobbelt så stor økning som Forsvaret har. Det er klart at når de andre landene, herunder NATO-land, står til knes økonomisk – USA har økt sin finansiering av NATO fra, for ti år siden, 50 pst., til i dag over 75 pst. – og vi ser at ethvert naboland som ikke bader i oljeinntekter, er nødt til å kutte i forsvarsutgiftene, vil alle begripe at vi er nødt til å ta et mye større ansvar selv i årene som kommer. Det blir den historiske utfordringen vi må møte i tiden som kommer. Jeg er veldig fornøyd med at regjeringen har et åpent vindu mot de utfordringene vi står overfor. Det er jo ingen tvil om at når vi ser tilbake på eksempelvis kampflykjøp, er det all grunn til å stille mange, mange spørsmål når det gjelder prosedyrer, utvikling og kostnadsbilde, og ikke minst når det gjelder hvordan vi skal være i stand til å klare driften av dette gigantkjøpet i årene som kommer, i hvert fall etter at vi har fått disse flyene levert. Vi kan ikke lenger lene oss på andre, vi må ta større ansvar for å ivareta sikkerhet og utøvelse av myndighetskontroll selv. Vi har eksempelvis nå bare de siste par ukene sett hvordan denne sikkerhetsskruen har fått en ny omdreining. Den russiske retorikken bare ved å ta en tråler til land som åpenbart er tatt i fusk, har skapt et kaldere klima i nord. Vi må ikke stille oss i den situasjonen at vi skal gjøre Fastlands-Norges største investering i utstyr, som vi ikke får råd til å bruke der det er planlagt og skal anvendes i tiden som kommer. Vi har sett i det siste at en av EU-toppene, Diana Wallis, står bak en ny rapport i EU som sier noe om Svalbardtraktaten, hvor ting vi tar som en selvfølge, ikke tas som en selvfølge av de land som vi historisk har som de beste og nærmeste vennene. Det er disse vi må samarbeide med i tiden fremover. Vi får større utfordringer innenfor overvåking, redning og kontroll. Vi får den nordlige sjøruten på plass. Vi mangler ikke utfordringer. Men vi må i fellesskap sørge for at drift, investering, myndighetsutøvelse, overvåking og kontroll kan få den plass på våre budsjetter som de fortjener.