trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
For oss som er framtidsoptimister, og som har en ukuelig tro på at verden går framover og ikke bakover, er det ikke så sjelden å få seg en sånn «litt midt i ansiktet» og bli skuffet. I forrige uke ble jeg nok en gang skuffet og realitetsorientert med hensyn til plast. Da kom det en rapport fra Østfoldforskning som viser at nedbrytbar plast og bioplast ikke er veien å gå. Såkalt nedbrytbar plast består av olje og ender opp i naturen som mikroplast. Men heller ikke bioplast er løsningen på plastproblematikken. Det er dårlige merkeordninger for bioplast, og det vi kjenner som bioplast i dag, består også av 30 pst.–70 pst. olje. Konklusjonen på det hele er at det som er avgjørende, er å forhindre plast fra å komme ut i naturen. Det er den eneste måten vi kan forhindre at fire av fem blåskjell langs kysten inneholder plast på, at drikkevannet vårt inneholder plast, og at det snart er mer plast enn fisk i havet. Vi må forhindre plast fra å komme ut i naturen. Derfor er det ekstra trist at det ikke blir flertall her i dag for å be regjeringen om å «innføre et mål om å fase ut og forby produksjon og bruk av enkelte engangsartikler av plast i Norge innen 2022». Det er spesielt trist fordi Kristelig Folkeparti ikke kan være med på å forhindre plast fra å komme ut i skaperverket, som vi bør favne om. Så er det også veldig spesielt at det står i innstillingen på side 24 at et enstemmig storting har vedtatt et forbud mot mikroplast i kosmetikk. Det er direkte feil. Et enstemmig storting ba i mai 2016 regjeringen om å komme med en sak om dette. Regjeringen har to ganger i svar til meg på skriftlig spørsmål sagt – først tidligere statsråd Helgesen og så statsråd Elvestuen – at de ikke skal gjøre dette. Så det eksisterer ikke noe forbud mot mikroplast i dag. Og det nytter ikke bare å jobbe internasjonalt på dette området. Når Stortinget har bedt om et forbud mot mikroplast, er det regjeringens plikt å svare på dette. Og det er i hvert fall særdeles ufint at det står i innstillingen at det er vedtatt et forbud, når det ikke er det. Vi venter fremdeles på at Stortinget skal få sin sak om et forbud mot mikroplast, som Stortinget vedtok enstemmig i mai 2016.
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Jeg vil starte med å uttrykke forståelse for dem som ønsker en annen drift av taxfree-salget i Norge. Jeg skjønner at man er utålmodig, og jeg skjønner at man er bekymret for at regjeringen drar føttene etter seg i dette spørsmålet i så stor grad at man kanskje risikerer ikke å nå neste frist, som er i 2022. Det er en forståelig bekymring. Når det er sagt: I denne saken er dessverre hastverk lastverk. Jeg vil advare Stortinget mot å komme med forslag over bordet på denne måten, som kan skape store konsekvenser for flyplassdriften. Det har Stortinget dårlig erfaring med fra før. Jeg sikter spesielt til innføringen av seteavgiften, som over natten førte til at Rygge flyplass i Østfold ble nedlagt. Det var et uheldig vedtak, og det var et vedtak som Stortinget bør lære av. Det er veldig mye i denne saken som ikke er avklart. Det har hittil ikke vært snakket om at to tredjedeler av inntektene fra taxfree-salget ikke handler om alkohol i det hele tatt. Vi kjøper godteri, sminke og andre ting som gjør at distriktsflyplassene får inntekter, og det omhandler dette vedtaket ikke i det hele tatt. Det er ikke avklart. Det er heller ikke avklart hva som skal skje med de private flyplassene. Det har vært snakket litt om Torp her, men eierne av Rygge sitter faktisk nå i startgropen for å starte opp flyplassdriften igjen, og de føler en stor usikkerhet ved at en slik sak svever rundt i systemet uten at de får klarhet med tanke på sine investeringer, og uten at de har fått nye flyselskaper på plass. Og ikke minst, man har absolutt ingen garantier for at man får en ny drifter av taxfree-ordningen som sikrer distriktsflyplassene overføringer i like stor grad som i dag. I dag får distriktsflyplassene 2,5 mrd. kr i året fra de flyplassene som går med overskudd. Kan representantene som står bak dette forslaget, garantere at det vil skje i framtiden? Hvis ikke, hvor ønsker man å ta midler til distriktsflyplassene fra? Så kan man si at det er kanskje regjeringens skyld at vi får et slikt forslag på bordet, fordi man har vært altfor sein med å avklare situasjonen og med å avklare hva som er muligheten når det gjelder andre driftere av flyplassen. Det ønsker jeg at vi får på plass så snart som mulig, helst innen 2018, som vedtas her i dag.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Jeg har med interesse lest innstillingen og synes den i utgangspunktet er veldig god. Den tar for seg viktige temaer innenfor næring og verdiskaping og det å ta vare på ressursene og sørge for at de beholdes i verdikjedene. Det er viktig framtidspolitikk. Men enkelte deler av avfallspolitikken vekker følelser, diskusjoner og ikke minst engasjement. Et av de temaene er farlig avfall. Et av de temaene som er en problemstilling her, og som regjeringen kanskje ikke svarte godt nok på i stortingsmeldingen, er nettopp problemstillingen knyttet til farlig avfall. Som det ser ut nå, er det to steder som peker seg ut som mulige deponiområder. Det ene er i Møre og Romsdal, det andre i Telemark, henholdsvis Nesset og Brevik. Begge er omdiskutert – en kjempeproblemstilling. Det som bekymrer meg, er at regjeringen ikke med større alvor har tatt tak i den problemstillingen – for det har de faktisk ikke gjort. De svarer ikke i stortingsmeldingen på hvordan de tenker seg dette, og de har heller ikke noen opplagte planer for hvordan de vil håndtere det. Det bekymrer meg. Så ser jeg i innstillingen spesielt ett godt forslag. I innstillingens XII ber det som er komiteens flertall, men som ikke er flertall i Stortinget, om en helhetlig strategi for håndtering av farlig avfall i Norge, hvor det framkommer hvordan målene kan nås, hvilke krav man kan stille til trygge løsninger, og kriterier for økt gjenvinning av det farlige avfallet. Så stemmer altså Kristelig Folkeparti – kan det se ut som – imot, og regjeringspartiene imot. Forstå det den som kan. Ville det ikke vært riktig å få på plass en strategi? Ville det ikke vært på sin plass å få fram trygge løsninger på hvordan en kan håndtere det, og ikke minst kriterier for å øke gjenvinningen av det farlige avfallet? Det ville vært interessant å høre klima- og miljøministeren svare på hvordan han tenker om det forslaget, hvordan han ser for seg en minimering av farlig avfall og en reduksjon i behovet for deponi i tiden framover. Det er et ganske vesentlig spørsmål, som ikke er besvart. Det bør statsråden svare på. Det andre er forslaget som er fremmet som et løst forslag fra Arbeiderpartiet i dag, forslag nr. 46, om hvordan en kan få utnyttet mulighetene på Langøya maksimalt. Er det mulig å bruke deponiet på Langøya noe lenger? Jeg vet ikke hvilken holdning regjeringen har til det, men jeg vil i hvert fall utfordre på det. Man burde jo kunne forvente at tidligere stortingsrepresentant Elvestuen var veldig positiv til de forslagene, men som klima- og miljøminister er det kanskje noe vanskeligere å være positiv til det. Jeg vil likevel be om at statsråden reflekterer litt rundt spesielt de to forslagene og betydningen av dem når det gjelder å håndtere farlig avfall, som kanskje er et av de mest følelsesladede temaene i denne saken, og som i utgangspunktet ikke er omtalt fra regjeringens side i stortingsmeldingen.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Bare til siste taler: Jeg blir mildt sagt overrasket over inngangen. Å overfylle Langøya er det ingen som snakker om. En snakker om mulighetene for å sette i verk tiltak nå som gjør at man kan utnytte Langøya i et lengre tidsperspektiv enn det som er anslått i saken, til 2022. Det er ikke å overfylle Vestfold med farlig avfall. Problemstillingen er at det er krevende å få etablert et nytt deponi, og det er kanskje også krevende å få gjort det innenfor den tidshorisonten som ligger der. Da vil det være fornuftig fra Stortingets side allerede nå å si at en ønsker å se på mulighetene for å minimere behovet for deponi fram til en eventuelt må finne et nytt sted for deponi, og samtidig også basere et nytt deponi på begrenset behov for farlig avfall og deponering. Det er bakgrunnen. Det er ikke veldig komplisert, og det er egentlig litt unaturlig at Stortinget ikke faktisk samstemt slutter opp om det. Det er overhodet ikke å vingle, det er faktisk å kunne utnytte den kapasiteten som allerede er der i dag, og som etter det jeg forstår, også fortsatt skal være der – hvis det er NOAH som skal drive dette videre – med bl.a. prosesseringsanlegg for farlig avfall på Langøya. Så det er ganske naturlig å få vurdert det. Det som er overraskende, er at ikke statsråden vil vurdere det – at han ikke allerede nå er i gang med å se på og vurdere tiltak nettopp for å utvide tidshorisonten for Langøya noe. Det er overraskende. Det avviser han egentlig, for han bagatelliserer og sier at det er behov for et deponi uansett. Ja, selvfølgelig er det det, men det er ikke det som er spørsmålet. Spørsmålet er om regjeringen, med statsråden i spissen, er villig til å se på mulighetene for å strekke virketiden på Langøya noe, nettopp for å få en bedre prosess knyttet til et nytt deponi. Det har han ikke svart på, og det håper jeg statsråden kan svare på. For det er betimelig å stille det spørsmålet, i og med at ganske mange har observert tidligere stortingsrepresentant Elvestuen – jeg skal ikke legge altfor mye i det – nettopp stå under banneret med nei til giftdeponi og markere det veldig tydelig. Da ville jeg forvente at det også var en tydelig inngang til hvordan en skal håndtere et så følsomt spørsmål som dette med farlig avfall. Så jeg spør igjen og håper jeg kan få et svar: Mener statsråden at det er riktig allerede nå å se på muligheter for å iverksette tiltak, slik at en eventuelt kan forlenge fristen for deponiet på Langøya noe? Eller vil det være unaturlig, slik regjeringen vurderer det?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
For det første vil jeg tro at representanten fra Arbeiderpartiet er glad for at denne regjeringen har valgt å styre videre på hovedlinjene som lå i stortingsmeldingen som de rød-grønne la fram i 2010–2011, En næring for framtida – om petroleumsvirksomheten. Det som kjennetegner norsk petroleumspolitikk, er at man har vært enig om de store linjene, på tvers av partipolitiske skillelinjer og på tvers av blokkene i norsk politikk. Det har vært en styrke. Det har vært en stabilitet i den internasjonale konkurransen som denne næringen deltar i. Jeg vil også understreke at Fremskrittsparti–Høyre-regjeringen i forrige periode valgte å fremme en meldingsdel, en generell del, sammen med proposisjonen knyttet til utbygging av Johan Sverdrup. Det ble særdeles godt mottatt, og en fikk diskutert i Stortinget de store linjene rundt petroleumspolitikken. Tilsvarende vil vi i denne perioden fremme en meldingsdel til proposisjonen om Johan Castberg, som vil bli fremmet i løpet av våren.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Vi er opptatt av å ha en generell og god debatt om norsk petroleumsnæring, og det bidrar vi til, også i det offentlige ordskiftet. Tro meg, gjennom en lang høst i fjor med en intensiv valgkamp var vi veldig tydelige på hvor viktig denne næringen er for Norge, for fellesskapet, for verdiskapingen og ikke minst for å videreutvikle den kompetansebasen som er bygd opp gjennom 50 år med olje- og gassvirksomhet på norsk sokkel. Det vil vi bidra med også i fortsettelsen, men vi har altså valgt, både i forrige stortingsperiode og i denne, å legge fram en meldingsdel i forbindelse med en stor utbygging som skal til Stortinget, og vi vil altså komme tilbake til disse spørsmålene i proposisjonen for Johan Castberg-utbyggingen. Så må jeg få lov å minne representanten fra Arbeiderpartiet om Arbeiderpartiets holdning til dette spørsmålet så sent som i april i fjor. Da sto representanter fra Arbeiderpartiet på talerstolen i denne sal og argumenterte sterkt imot behovet for å ha en ny generell petroleumsmelding. Så hva er det som har endret seg fra 2017 til 2018 – og dermed at Arbeiderpartiet nå tilsynelatende skal innføre en ny og mer usikker hverdag for olje- og gassaktørene i Norge?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Ja, det vil det åpenbart være. Vi vil bl.a. kunne oppleve en sånn situasjon i de områdene som er islagt, altså hvis vi beveger oss enda lenger nord. Derfor er det regjeringens politikk å ivareta disse særskilt verdifulle områdene, som bl.a. iskanten representerer. Men da må vi altså snakke om den fysiske iskanten, der isen faktisk er, og ikke en teoretisk iskant. Så vi ivaretar miljøverdiene. Det er det som er det viktige perspektivet: at man ikke utfører olje- og gassvirksomhet, f.eks. seismikkundersøkelser eller boring i oljeførende lag, i områder som har særskilt verdifulle fiskeriressurser, biologisk mangfold, fugleliv, osv. Og det er det som er avgjørende, altså miljøverdiene, ikke et gitt geografisk område, men der det er høye miljøverdier. Der skal det ikke foregå olje- og gassvirksomhet.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Utgangspunktet er den arbeidsfordelingen som jeg skisserte også i hovedinnlegget, knyttet til at myndighetene setter rammer for virksomheten gjennom en forutsigbar, langsiktig politikk, og så må det være opp til selskapene og finansmarkedet å ta de ulike risikoavveiningene med hensyn til det framtidige prisbildet for olje og gass og det framtidige kostnadsbildet knyttet til CO 2 -utslipp. Det er ingen som er bedre til å gjøre den type vurderinger enn de som sitter tettest på, nemlig olje- og gasselskapene og finanssektoren, som skal låne midler til denne sektoren. Når det kommer til statens risiko i dette, er det helt riktig at vi tar en del av kostnadene. Det skulle bare mangle – olje- og gassnæringen er på lik linje med andre næringer i en situasjon der man betaler en skatt av overskuddet, men får fratrekk for de kostnadene man har under utvikling og produksjon. Vi har en høy skattesats på norsk petroleumsvirksomhet, nettopp fordi det er våre felles resurser vi skal utnytte.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
For det første vil jeg ta sterkt avstand fra begrepet «subsidiere». Man har altså et helt ordinært system der olje- og gasselskapene får fradrag for sine kostnader og betaler en høy skatt på de nettoinntektene de sitter igjen med. Så er det også viktig å understreke at staten legger rammer, selskapene sitter tettest på og står for utvikling og drift av de ulike feltene. Leterefusjonsordningen, som MDG også har vært ute etter, har gitt staten store inntekter. La meg bare ta ett eksempel, siden det ofte har vært brukt mye krefter på å snakke om leterefusjonsordningen som en subsidieordning. Lundin var et av de selskapene som gikk inn på norsk sokkel som følge av at man la til rette for et bredere aktørbilde. 7 mrd. kr i leterefusjon har gitt investeringer på 73 mrd. kr, og det er forventet å gi 200 mrd. kr i inntekter til staten. Det er en bra avkastning på et bidrag til – i utgangspunktet – å få opp leteaktiviteten på norsk sokkel.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Først til representanten Haltbrekken, som refererte til Jeløya-plattformen og formuleringer knyttet til at man i 24. konsesjonsrunde skal legge vekt på miljøfaglige råd ved tildelinger i og nær særlig sårbare områder, med Bjørnøya spesifikt i fokus. La meg da understreke at det ikke er ensbetydende med å legge vekt på miljøfaglige råd dermed å si at man ikke skal kunne ha olje- og gassaktivitet. Spørsmålet er eventuelt hvilke tiltak man kan legge på en utvinningstillatelse for å ivareta de miljøverdiene som det er viktig å ivareta. Det kan f.eks. være sesongbegrensninger knyttet til boring i oljeførende lag, som også er spesifisert i Jeløya-plattformen. Så kort til representanten Stoknes, som viser til navnet på departementet, nemlig Olje- og energidepartementet – og til tittelen på statsråden også, for den del: Jeg registrerer i innstillingen at navnet, og kanskje dermed også undertegnede, blir omtalt som både «gammelmodig, utdatert, tilbakeskuende og nostalgisk». For å si det sånn: Jeg bærer tittelen som olje- og energiminister med stolthet, både knyttet til det fornybare området, der vi har et overskudd av fornybar kraft, der det nå bygges ut mer kraft enn på 25 år, og der fornybarnæringen representerer den største verdiskaperen i Fastlands-Norge, og også knyttet til olje- og gassnæringen, vår desidert største næring med nærmere 200 000 sysselsatte, som står for en viktig teknologiutvikling som også benyttes i andre næringer, og der næringen samlet sett skaper verdier for samfunnet, for fellesskapet, i en størrelsesorden som ingen andre næringer gjør. Så sent som i 2016–2017, med relativt sett lave olje- og gasspriser, var altså inntektene fra olje- og gassnæringen like store som fra alle andre næringer til sammen, når det gjelder statens inntekter. Så stoltheten er der. Helt avslutningsvis til Arbeiderpartiets forslag om en egen petroleumsmelding: Jeg har redegjort for regjeringens forslag om å komme til Stortinget med en meldingsdel i Castberg-proposisjonen. Men jeg har lyst til å understreke og utfordre ytterligere på det som står i innstillingen, der det er to argumenter som blir trukket opp for hvorfor det kan være naturlig med en egen petroleumsmelding nå. Det vises til fallet i oljeprisen og til Parisavtalen. Begge deler er elementer som fant sted før 2017, før april i fjor, da Arbeiderpartiet argumenterte sterkt mot en slik egen petroleumsmelding. Så hva er det som har endret seg fra april til nå? Det har vi fortsatt ikke fått svar på.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Jeg vil knytte noen kommentarer til Olje- og energidepartementets område, nærmere bestemt informasjonssikkerheten i Oljedirektoratet. Riksrevisjonen bemerket tilbake i 2013 at det var mangler knyttet til å ha et tilfredsstillende styringssystem for informasjonssikkerhet i Oljedirektoratet i samsvar med eForvaltningsforskriften § 15 og anerkjente standarder. Ved ny revisjon av regnskapsåret 2016 understreket Riksrevisjonen at departementet har fulgt opp arbeidet med informasjonssikkerhet i Oljedirektoratet gjennom departementets styringsdialog og tildelingsbrev. Likevel er det gjenstående avvik, som ikke er lukket. Gjennom 2017 har departementet gjennomført ulike tiltak. Våren 2017 hentet vi inn en oppdatert oversikt over statusen og planen for det videre arbeidet i direktoratet for å ferdigstille styringssystemet. Oljedirektoratet gjennomførte også to konkrete tiltak i 2017. Blant annet er kompetansen og bemanningen innenfor IKT-området styrket, og de har hyret inn en ekstern konsulent for å utarbeide en tiltaksplan for å lukke utestående avvik. Olje- og energidepartementet har også fulgt opp saken gjennom et eget oppfølgingsmøte høsten 2017, og dette vil bli fulgt opp av et nytt møte denne våren. Vi utlyste på slutten av 2017 en konkurranse og har nylig engasjert A-2 Norge og Menon Economics for å evaluere Oljedirektoratets måloppnåelse innenfor dataforvaltning, herunder informasjonssikkerhet. Rapporten derfra er forventet å foreligge sommeren 2018 og vil gi grunnlag for ytterligere oppfølging. Informasjonssikkerhet er avgjørende i alle sektorer, også i energisektoren. Jeg vil derfor følge opp Riksrevisjonens rapport og komiteens merknader på dette området i den videre styringsdialogen med Oljedirektoratet.
Tina Bru (Høyre), 2018-02-27:
Siden jeg ble utfordret på min utfordring til Arbeiderpartiet i Klassekampen, følte jeg at jeg måtte ta ordet i denne debatten. Jeg må si at det er få ting jeg synes er mer interessant enn å diskutere petroleumsnæringen, og det gjør vi også. Vi gjør det hele tiden – ikke minst i denne sal. Min hovedkritikk mot Arbeiderpartiet, som i dag stemmer for dette forslaget om en ny petroleumsmelding, er ikke først og fremst at de ønsker å diskutere næringen eller få en ny anledning til det – det er konteksten initiativet tas i, jeg reagerer på. Hele dette representantforslaget handler om at vi må avvikle næringen, og først og fremst stanse den 24. konsesjonsrunden. Forslaget peker på «stranded assets»-problematikk, at man ikke tror på lønnsomhet for næringen fremover. Det argumenteres for at skattesystemet må endres. Man vil avvikle friinntektene i særskatten, og så, etter alt dette, kommer det et forslag om en ny petroleumsmelding i lys av klimautfordringene man står overfor, og den nye markedssituasjonen. Man ser ikke forslag som fremmes i en sak, helt uavhengig av den saken de fremmes i. Jeg utfordret Arbeiderpartiet i Klassekampen fordi jeg forventer av et parti som hevder å være et ansvarlig parti, og som i hvert fall tar petroleumsnæringen på alvor, at de i det minste kan svare på hvorfor de vil ha en ny melding og hva den bør inneholde, når man stemmer for et slikt forslag i en sak basert på et representantforslag fra Miljøpartiet De Grønne om å avvikle næringen. I lys av klimautfordringen og den nye markedssituasjonen, som så vidt jeg kan se er at lønnsomheten nå er forbedret på norsk sokkel – hva er det Arbeiderpartiet mener regjeringen må svare på i en slik ny melding? I petroleumsmeldingen, som de rød-grønne la frem i 2011, som jeg synes er veldig god, og som har vært den vi har bygd videre på i vår regjeringstid, ble det pekt på fire strategier for å sikre fortsatt høy verdiskaping på sokkelen. Det var å satse på økt utvinning fra felt som er i produksjon sette funn i produksjon fortsette letingen åpne nye områder Som sagt, jeg synes dette er en god melding. Jeg lurer på hva nytt i strategien er det vi må legge til i den nye meldingen i lys av klimautfordringen? Det er trist hvis Arbeiderpartiet ikke nå lenger mener at den meldingen er god. Det er fint om vi kan få klare svar på hva de vil ha nå, per i dag. Det fortjener faktisk næringen. Jeg tror det skaper usikkerhet når man i en innstilling til Stortinget som har opphav i et Dokument 8-forslag som går inn for å avvikle næringen, fremmer slike forslag, og attpåtil ikke kan svare for det. Og så ser jeg at representanten Haukeland Liadal argumenterer i Klassekampen for at man kan slappe av fordi hun er tross alt en oljeunge fra Rogaland. Men jeg er ikke så sikker på at det vil være nok til at næringen kan føle seg trygg på hva Arbeiderpartiet egentlig mener med dette forslaget.
Tina Bru (Høyre), 2018-02-27:
Jeg etterlyste svar på hvorfor Arbeiderpartiet ønsker denne nye meldingen, og det må vi bare konstatere at det har jeg ikke fått – ikke fra Arbeiderpartiet. Men vi har fått svar på hva som er poenget med denne meldingen. Det kom veldig tydelig fra representanten Stoknes, som står bak dette forslaget, som har fremmet dette forslaget, ikke bare det om ny petroleumsmelding, men hele representantforslaget. Han er veldig tydelig – dette er inn i et bilde av at det er på tide å starte avviklingen, det er på tide å trappe ned, det er på tide å se på skattesystemet, og vi kan ikke fortsette som vi har gjort før. Så er det mulig at Arbeiderpartiet har sin helt egen tolkning av hva dette forslaget skal være. Det kan høres sånn ut når man følger den replikkrunden som var her tidligere i dag – akkurat som at man trenger denne meldingen så man kan oppklare manglende faktakunnskap i den offentlige debatten rundt olje- og gassnæringen. Det er mulig, men man må jo ikke stemme for et forslag fremmet av Miljøpartiet De Grønne som helt åpenbart har en helt annen hensikt enn det. Det er mulig å komme med egne forslag i dette storting. Jeg håper at Arbeiderpartiet fortsatt står på at vi skal ha forutsigbarhet for Norges viktigste næring, at man kan stole på Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet som de store partiene som er opptatt av å sikre verdiskaping, langsiktighet og forutsigbarhet for den næringen. Å stemme for sånne forslag, slik Arbeiderpartiet gjør her i dag, bidrar ikke til å opprettholde det inntrykket.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Jeg synes representanten Haukeland Liadal hadde et godt innlegg. Blant annet viste hun til at man nå ønsker en petroleumsmelding. Hun viste også til at det var et uttalt ønske fra Høyre og Fremskrittspartiet da de ikke satt i regjering. Da hadde man et ønske om at man skulle ha den seansen annethvert år. Nå har man sittet fem år i regjering og styrer etter en syv år gammel petroleumsmelding. Så prøver man å så tvil om hva Arbeiderpartiet egentlig mener om petroleumspolitikken. For dem som er i tvil, synes jeg vi har presisert veldig nøye og veldig godt i komiteens merknader hva vi står for, og hva vi ønsker. Man viser til at vi nå behandler et Dokument 8-forslag, og man synes det er rart at vi vil diskutere en så viktig nærings framtid i en sånn setting. Men hvor i all verden skal vi diskutere det hvis vi ikke skal få opp en petroleumsmelding? Da er vi nødt til å ta de arenaene vi får. Og arenaen vi har i dag, er det Dokument 8-forslaget. Da er det anledning til å diskutere petroleumspolitikk i bredeste forstand.
Erlend Larsen (Høyre), 2018-02-27:
Senterpartiet, SV og Kristelig Folkeparti gjør dette til et spørsmål om hvorvidt en støtter Vinmonopolet eller ikke. Jeg oppfatter at de samme partiene har vært mindre opptatt av hvordan norske lufthavner skal finansieres. Denne saken handler om hvem som skal få selge alkohol ved Avinors lufthavner, og derigjennom handler saken om lufthavnenes økonomi, og ikke et ja eller nei til Vinmonopolet. Jeg ønsker Vinmonopolet velkommen til å legge inn anbud på lik linje med alle andre potensielle aktører, men da innenfor hele produktspekteret, ikke kun innenfor alkohol. Men jeg er sterk motstander av Senterpartiets forslag, fordi det vil medføre en betydelig dyrere taxfree-ordning enn den vi har i dag. Skal Vinmonopolet få enerett til salg av alkohol, slik forslaget er formulert, må taxfree-butikkene deles i to, og varer som sjokolade, parfyme osv. må selges av et eget firma. Det vil si at det må ansettes flere mennesker som vil tappe overskuddet av det samlede taxfree-salget. Overskudd fra taxfree-salg bør ikke brukes som arbeidsmarkedstiltak, men til å styrke lufthavnenes mulighet til å drifte og investere på en god og trafikksikker måte. Denne debatten har vist at det er et særdeles komplisert og komplekst spørsmål å overføre taxfree-salg til Vinmonopolet. Debatten viser i hvert fall hvor viktig det er at regjeringens utredning gjøres ferdig før man går inn og avgjør om Vinmonopolet skal ha enerett eller ikke. Debatten viser også at dette overhodet ikke er en sak som bør hastebehandles før vi har det faglige grunnlaget som skal til for å fatte et godt vedtak.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Da tar jeg opp forslaget fra Arbeiderpartiet og SV.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Stortinget har for over ett år siden bestilt en sak fra regjeringen, der en skal få vurdert alle konsekvenser av og nødvendige lovendringer for at Vinmonopolet skal overta taxfree-salget av alkohol ved norske flyplasser ved utløp av gjeldende anbudsperioder. Statsråden sa nå på talerstolen mye om hva regjeringen skal gjøre, lite om hva regjeringen har gjort. Inntrykket er derfor at regjeringen ikke er kommet i gang med dette arbeidet. Stemmer det, og hva skyldes i så fall denne tregheten? Og hvis det ikke stemmer, hva har man hittil gjort med oppdraget fra Stortinget, som har fått vente i over et år allerede?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Jeg takker for svaret og håper at regjeringen vil være mer offensive på framdriften framover, for det synes ikke som om man har kommet all verdens langt – bortsett fra at man har konstatert at ting tar tid. I innspillet fra Høyres, Fremskrittspartiets og Venstres medlemmer i transport- og kommunikasjonskomiteen framgår det at de mener at «det er mest formålstjenlig at Avinor, gjennom anbudskonkurranse, får muligheten til å sikre størst mulig inntekter til drift av flyplassene, også fra omsetningen av tax-free varer». Det kan med andre ord synes som om regjeringen allerede har konkludert med at det ikke er noen god idé at Vinmonopolet uten konkurranse skal overta taxfree-salget av alkohol på norske flyplasser. Hvordan kan vi da være sikre på at den saken som regjeringen skal levere til Stortinget, vil gi en troverdig vurdering av hvorvidt det er klokt å la Vinmonopolet overta?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-02-27:
Arbeiderpartiets interesser i denne saken er fellesskapets interesser. Men nettopp for å ivareta de interessene mener vi det er riktig å få en grundig belyst sak først. Arbeiderpartiet er opptatt av Vinmonopolets legitimitet, og vi er opptatt av at taxfree-salget ikke skal undergrave Vinmonopolet. Vi ønsker helt oppriktig å se på om Vinmonopolet kan overta driften av taxfree-salget. Så det bør ikke være noe hav mellom Senterpartiet og SV og Arbeiderpartiet i denne saken. Jeg har ikke noe ønske om å harselere med forslaget til Toppe, men jeg må få lov til å vise til bekymringene til seriøse aktører som Avinor, Sandefjord lufthavn, Parat eller Nordlys. Avinor er ikke en mindre seriøs eller mindre statlig aktør enn Vinmonopolet. Når de er uenige om hva konsekvensene vil bli, kan det være lurt å få et godt svar på det først. Wilkinson sa det var skuffende at Arbeiderpartiet ikke klarer å gjøre et tydelig vedtak. Jeg kan berolige Wilkinson med at Arbeiderpartiet skal klare å gjøre et tydelig vedtak, men vi ønsker også å gjøre et godt vedtak. Da må konsekvensene av de vedtakene vi gjør, være tydelig avklart, og det er de ikke i dag. Wilkinson konkluderer med at Avinors inntekter ikke vil påvirkes av om Vinmonopolet eller Travel Retail Norway har ansvaret for taxfree – det er nesten bare å trykke på en knapp. Det kan være Wilkinson har bedre peiling på dette enn Avinor, men senest i dag har Avinor selv advart mot både et usikkert juridisk grunnlag og negative økonomiske konsekvenser. De signalene bør vi ta på alvor og få avklart først. Skulle det vise seg at Wilkinson har rett i at det bare er å trykke på den knappen, slik at dette blir en vinn-vinn-situasjon for fellesskapet, da vil det selvsagt være gode muligheter for, etter en grundig utredning, å få Arbeiderpartiet med seg på laget. For det ville være et godt vedtak som fattes i denne sal.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Dette er en ganske spesiell sak, og det er spesielt at det er Senterpartiet som er den store hærføreren for å hindre at man fortsatt skal ha konkurranse når det gjelder alkohol, tobakk, kosmetikkvarer osv., som man selger på flyplassene rundt omkring i landet. Nordlys’ leder – eller kommentar – er definitivt ikke noe som Fremskrittspartiet ofte er glad i, men i går var den faktisk ganske bra, da man sa at Senterpartiet kan være «lyseslukker i distriktene» i Norge. Det er alvorlig, og jeg synes at representanten Toppe og Senterpartiet bør ta dette inn over seg. Det kan få store konsekvenser for Avinors flyplasser, men det kan også få store konsekvenser andre steder. Bekymringen er bl.a. på Sandefjord lufthavn, Torp, som jeg kjenner veldig godt, og som får store utfordringer hvis det blir sånn. Like sikkert som at etter sol kommer det regn, kommer det stadig tilbakevendende ønsket om at Vinmonopolet skal overta taxfree-handelen ved norske flyplasser. Jeg vet ikke hvor mange ganger vi har behandlet dette, men en av forslagsstillerne, representanten Toppe, skal ha for sin stamina. Den som gir seg, har tapt, er det noe som heter, så kampen fortsetter åpenbart. Forslaget er selvsagt motivert med at det vil være bedre for folkehelsen at det er Vinmonopolet som sørger for gledesdråpene i nordmenns handleposer ved retur til gamlelandet, enn at det er Travel Retail Norway eller andre som håndterer salget. Jeg spør: Mener representanten Toppe at en flaske rødvin fra Vinmonopolet er bedre for helsen enn en flaske solgt av Travel Retail Norway eller andre? Er det helse i hver dråpe hvis det er det statlige monopolet som sørger for konjakken til kaffen, mens det er helsefarlig hvis flaskene er solgt gjennom et privat selskap? La meg minne representanten Toppe på at dette private selskapet har i henhold til sine egne nettsider betalt 18,6 mrd. kr til Avinor siden 2005, penger som går til å drifte landets flyplasser. De kommer til å betale ytterligere 28 mrd. kr i inneværende kontraktsperiode fram til 2023, og av omsetningen betaler de ca. 50 pst. i leie til Avinor. Selskapet har drøyt 1 300 dedikerte ansatte med stor kunnskap innen de store varesortimentene de tilbyr kundene. Det er selvfølgelig sånn at også Vinmonopolet har kjempemange dedikerte og flinke medarbeidere, men dette handler om at vi tror det er fornuftig at det er noe konkurranse her. Regjeringspartiene – og Stortinget – har sagt klart og tydelig at man skal gå igjennom konsekvensene og få en utredning av hva det vil bety hvis Vinmonopolet skal overta dette. Til slutt: Jeg har som sagt spurt før, men jeg gjør det igjen: Mener representanten Toppe at en flaske rødvin fra Vinmonopolet er bedre for helsen enn en flaske solgt av Travel Retail Norway eller et annet selskap?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Det kan ikke få stå uimotsagt at en representant står her og sier at han elsker monopoler. Det gjør definitivt ikke jeg. Jeg tør minne om at hvis det var sånn at det bare var Ford, da de startet å lage bil, som hadde fortsatt å produsere bil, hadde vi ikke fått Tesla eller andre flotte, fantastiske biler som har kommet. Det er nettopp fordi det har vært konkurranse og ikke har vært et monopol. Men representanten Wilkinson synes tydeligvis at det er greit at alle sko er like, og at alle dresser er like. Det kan hende at vi hadde hatt et lite problem hvis det er sånne monopoler som Wilkinson elsker. Dette handler ikke om monopol eller ikke. Dette handler om hvem som skal få lov å selge alkoholholdig drikke på flyplassene, eller at kanskje Vinmonopolet skal begynne å selge kremer, parfyme, godteri, tobakk – tobakk er greit, for det selges i dag. Ting som de i dag ikke selger, skal altså nå Vinmonopolet eventuelt måtte begynne å selge, i hvert fall hvis flertallets argumentasjon skal stå til troende. Jeg har respekt for Kristelig Folkeparti, som sier at de ønsker å redusere salget. Det betyr at da blir det mindre penger igjen til å drifte flyplasser og å bygge ut flyplassene. Men de andre partiene, med Wilkinsons i spissen, har argumentert hele tiden med at man skal ha like mye penger. Og så prøver man seg på et billig retorisk poeng når man hevder at dette handler om at pengene istedenfor å gå til utenlandske forferdelige kapitalister som har konkurrert med alle andre, også norske selskaper, om å få lov å levere disse tjenestene, kunne gått til barnehage eller andre ting. Dette er ikke penger som vil gå til barnehage eller andre samfunnsnyttige ting, men til faktisk å fortsette å bygge ut infrastrukturen på flyplassene i landet. For det er det overskuddet her går til. Det går til Avinor, som skal sørge for flyplasstrukturen og sørge for at vi kan bygge ut og vedlikeholde og få bedre flyplasser rundt omkring i landet. For meg er det sånn: Jeg vet at for Bengt Rune i Finnmark er dette hans kollektivtilbud, dette er hans buss, og sånn er det med andre innbyggere i Distrikts-Norge. Dette er bussen og kollektivtilbudet som de trenger for å sikre god næringsutvikling, ha bedrifter og ha folk i jobb. Det er viktig for distriktene, og derfor er det viktig med god infrastruktur på flyplassene. Derfor mener jeg det er feil skritt å gå det mindretallet – heldigvis – nå ønsker å gå. Og derfor står jeg veldig på at jeg tror det er sunt med konkurranse, og at man bruker pengene og overskuddet til å sikre infrastrukturen på flyplassene. Det er verdt å merke seg at Senterpartiet plutselig er blitt mot alt som er privat. Private som kan tjene penger, er tydeligvis argumentasjonen til Toppe og den andre representanten fra Senterpartiet fra denne talerstolen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Jeg tror representanten Wilkinson bør lære seg hvor flyplassene med taxfree er. I Telemark har vi ingen flyplasser med taxfree, men når fylkene Vestfold og Telemark har slått seg sammen, får vi en flyplass på Torp. Når representanten Wilkinson later som om dette ikke har konsekvenser for Torp, synes jeg han burde lese uttalelsene fra flyplassen på Torp. Så registrerer jeg at det var ikke sånn at Wilkinson elsket monopoler – det modererte han litt nå i sitt siste innlegg.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-27:
Først vil eg seia at det er ikkje tilfelle at saka ikkje har vore greidd ut. Regjeringa fremja jo sjølv ei ganske omfattande og god utgreiing i statsbudsjettet for 2017, som var eit resultat av eit vedtak i Stortinget litt før. Denne saka har vore greidd ut mange gonger, det er difor vi no vil ha eit tydeleg vedtak frå Stortinget. Men eg høyrde kva statsråden sa i tidlegare replikkar her om at no vil regjeringa følgja opp. Det er bra, for det har ikkje skjedd hittil. Men eg vil spørja statsråden som folkehelseminister: Eg vil anta at ein folkehelseminister er opptatt av Vinmonopolet og ønskjer å styrkja Vinmonopolet si stilling. Er det slik at statsråden då er likegyldig til om taxfree-salet skjer frå private selskap eller om ein kan bruka dette til å styrkja Vinmonopolet si stilling som eit viktig alkoholpolitisk verkemiddel i Noreg?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-27:
Takk for svaret. Eg synest jo det er eit veldig spesielt svar frå ein folkehelseminister. Då seier folkehelseministeren at det er det same om det er Vinmonopolet eller eit privat selskap som står for alkoholsalet i Noreg. Når vi veit at Vinmonopolet si stilling og deira del av salet vert pressa, hadde det jo vore greitt om ein hadde hatt ein folkehelseminister i Noreg som ville Vinmonopolet vel, og som såg at her må vi sørgja for at ikkje ein stadig større del av alkoholsalet skjer utanom vinmonopolordninga. Så eg vil spørja igjen: Er det faktisk sant det som eg høyrde svaret var i stad, at det er det same for folkehelseministeren om salet skjer utanom vinmonopolordninga og svekkjer vinmonopolordninga?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-27:
Det er ein spesiell debatt. Dei fleste argumenterer som om Senterpartiet føreslår full avvikling av taxfree-ordninga. Det er ikkje det vi føreslår. Representanten Carl-Erik Grimstad frå Venstre meiner at saka ikkje høyrer heime i helsekomiteen. Men korleis kan ei sak som handlar om Vinmonopolet si stilling i samfunnet, ikkje høyra heime i helsekomiteen? Han meiner at vi ikkje skil mellom Avinor sine flyplassar og andre, private, flyplassar. Då må han lesa forslaget. Forslaget omhandlar Avinor sine flyplassar. Representanten meiner at det er problematisk opp mot EØS. Her har regjeringa sjølv kome med ei utgreiing i statsbudsjettet for 2017 som nettopp greidde ut dei forholda og konkluderer annleis. Representanten Solveig Sundbø Abrahamsen sa nettopp at vi føreslår å endra finansieringsmodellen. Nei, vi gjer ikkje det. Ein skal framleis ha inntekter frå taxfree-salet til Avinor. Dette er altså greidd ut i ei utgreiing i statsbudsjettet for 2017. Representanten Siv Jacobsen skildra det som at vi kjem med eit forslag over bordet, og samanlikna det med plastposeavgift og flyseteavgift. Eg har nesten ikkje ord for korleis dette kan ta av. Vi har fremja eit forslag. Det har vore mogleg å koma med skriftlege høyringsutspel. Vi baserer det på ei brei utgreiing som Stortinget tidlegare har bedt om. Eg vil spørja representantane frå Arbeidarpartiet, Framstegspartiet, Venstre og Høgre og dei andre skeptikarane: Kva kunnskap og kompetanse har dei til å mistru Vinmonopolet sine eigne vurderingar i denne saka om kva dei vil kunna tilby i ein kontrakt? Til representanten Jonny Finstad, som vil ha konkurranse: Det er jo eit poeng. Då vil eg minna om at sist taxfree-avtalen vart vidareført, skjedde det utan konkurranse. Er det slik at ei vidareføring av ein avtale er greitt dersom han vert vidareført til eit privat selskap, men dommedag viss han vert vidareført til Vinmonopolet? Mange har vist til Nordlys-artikkelen. Han hadde vore god dersom han hadde vore basert på fakta, men det er han ikkje. Senterpartiet føreslår noko så enkelt, sjølvsagt og opplagt som at Vinmonopolet får ta over salet av avgiftsfri alkohol på norske flyplassar. Ingen avgifter skal endrast, ingen flyplassar skal leggjast ned. Landingslysa vil garantert lysa på norske småflyplassar òg i framtida, sjølv om Vinmonopolet står bak kassa i taxfree-butikkane.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-27:
Eg vil takka for alle saklege og usaklege innlegg i denne saka. Eg må presisera at dette ikkje er ei hastesak. Vi har hatt mange utgreiingar om dette, og den største og mest omfattande kom i statsbudsjettet for 2017. Det er på det grunnlaget vi nå fremjar eit forslag som skal sørgja for framdrift i denne saka. Til representanten Grimstad, som snakkar om Torp: Framleis omhandlar vårt forslag flyplassane til Avinor. Og til det som vert insinuert om konsekvensar for Torp: Eg veit ikkje kvar ein tek det frå. Eg er glad for representanten Tellef Mørlands siste innlegg, som viser at Arbeidarpartiet har ein vilje for Vinmonopolet. Vi fremjar altså forslaget vårt, og vi stemmer subsidiært for forslaget frå Arbeidarpartiet, så det får fleirtal i dag.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2018-02-27:
Jeg har stor forståelse for at eldre- og folkehelseministeren ikke kjenner situasjonen på Torp flyplass i detalj, men til representanten Wilkinson kan jeg si at på Torp flyplass er det konkurranseutsetting av taxfree-salget. Det fører til inntektsoptimalisering på Torp. Skulle Vinmonopolet overta på Torp, som er en sannsynlig utvikling av dette forslaget, vil dette anbudet måtte deles i to: Vinmonopolet tar seg av vin- og spritdelen, mens andre må ta seg av resten av taxfree-salget. Det vil, og dette dokumenterer Torp flyplass, føre til en inntektssvikt på flyplassen som i dag drives med marginal profitt. Det er 2 millioner reisende på Torp flyplass i dag, og flyplassen har kapasitet for å ta nærmere 3 millioner. Skulle Torp legges ned, er det en automatikk i det at vi dermed får press på å bygge en tredje rullebane på Gardermoen, som både representanten Wilkinson og, jeg tror, representanten Kjersti Toppe er sterkt imot. Det var nå det. Dessuten, til representanten Jacobsen: Jeg trodde det nå er dokumentert at Ryanairs redsel for norsk fagbevegelse var årsaken til nedleggelsen på Rygge, og ikke forslag fra regjeringen. Jeg synes ikke det er det minste mystisk ved Senterpartiets forslag, slik det har vært antydet. Partiet går rett inn i elendigheten med åpne øyne og til alles skue. La oss si at Vinmonopolet overtar, og at selskapet på denne måten skal overføre sine inntekter til Samferdselsdepartementets budsjett. I så måte tillater jeg meg å vise til et innlegg i Altaposten i går fra lederen i Parat region Norge – eller Paranoia region Norge som Wilkinson kanskje ville ha kalt det – som lyder: «Skal fremtidens lufthavnstruktur være avhengig av årlige budsjettkamper på Stortinget, er det lett å forstå(…) (…) Jeg slutter meg til dette og er stolt av at jeg på denne måten fører en kamp på vegne av kommunikasjonstilbudet i Distrikts-Norge. Jeg hadde bare ikke trodd at Senterpartiet skulle være min hovedmotstander i så måte.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Som jeg sa i innlegget mitt, er det her flere departementer som er involvert. Det betyr at man kommer med innspill, man har Avinor som man har en tett dialog med – og det tar litt tid. Det vedtaket som vi fattet, ble fattet i 2016. Jeg var selv i Stortinget som stortingsrepresentant og var med og vedtok det på slutten av min periode. Og det tar tid, nettopp fordi man må se alle de ulike faktorene som spiller en rolle her. En del av disse faktorene har ulike representanter tatt opp. Det betyr at vi må gjøre en grundig jobb når vi først kommer tilbake til Stortinget med det. Jeg var i innlegget mitt veldig tydelig på at vi ser for oss at vi sannsynligvis kan lande denne saken i stortingssesjonen 2018–2019.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Denne regjeringen forholder seg til ethvert flertallsvedtak som er kommet fra denne sal, og det er det ansvaret vi har. En merknad fra en komitégruppering overstyrer ikke et vedtak som er fattet her. Jeg vil gjenta at her gjør vi en grundig jobb, og det må vi gjøre, for det får konsekvenser i de ulike departementer som er inne i dette, bl.a. Samferdselsdepartementet. Nå ligger Vinmonopolet innenfor Helse- og omsorgsdepartementets ansvar og min portefølje, men også andre departementer er involvert i dette. Så når vi kommer med saken, vil den være grundig bearbeidet, og representanten kan stole på at vi har gjort en seriøs og ordentlig utredning og vil være helt nøytrale til det som måtte være av synspunkter som har kommet tidligere. Dette er regjeringens ansvar å levere til Stortinget.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Jeg mener at en kan ikke stille det ene opp mot det andre med hensyn til folkehelseperspektivet. Som representanten Hoksrud var inne på her: Om en har et glass vin fra en flaske solgt fra Vinmonopolet eller en flaske solgt fra en annen aktør, vil jeg ikke si at det er noen forskjell med hensyn til folkehelsebiten på det.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Det vi snakker om, er taxfree-salget på flyplasser. Det jeg sier, er at om en flaske blir solgt gjennom et vinmonopolsystem på flyplassen eller om det blir solgt gjennom en annen aktør – jeg kan ikke se at det skulle ha noe å si for helseeffekten hvilken aktør som selger. Da diskuterer vi ikke Vinmonopolet som sådant, utenfor flyplassområdet, det er ikke det vi diskuterer i dag. Det spørsmålet jeg tar stilling til, er nettopp salget på flyplasser. Det er det vi diskuterer i dag. Hvordan Vinmonopolet er generelt i det norske samfunn, er en helt annen diskusjon, som vi sikkert kan ta senere.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
De ulike synspunktene som er ute i det offentlige rom når det gjelder om Vinmonopolet skal overta taxfree-salget eller ikke, skal ikke jeg ta stilling til. Men når det gjelder kryssubsidiering, som er – i dag – innenfor Avinors system, vil det få konsekvenser, det er det jo ikke tvil om. Hvordan dette skulle legges opp i forhold til kapital hvis Vinmonopolet overtar, som flere har vært innom her i debatten, er en helt annen diskusjon. Det er jo en mulighet å se på det, og det er nettopp det vi skal gjøre i utredningen – hvordan måtte dette se ut for å ivareta de behovene som er? Men slik saken er i dag, med kryssubsidiering, så er det helt rett. Den er slik i dag.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Dette er jo en viktig sak, og jeg er spesielt opptatt av barn og unges rettigheter i samfunnet generelt. Jeg har vært nokså tydelig i talen min. Det var en av grunnene til at jeg bestemte meg for å holde innlegget slik jeg hadde planlagt det, for nettopp å synliggjøre at dette er tatt opp, og at dette er en sak som jeg – når den nå kommer tilbake til meg – skal gjøre et godt og grundig arbeid med, og komme tilbake med så raskt jeg bare kan.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-27:
Veldig hyggelig.