André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-03:
Jeg har lyst til å starte med – siden vi hadde en god tone mot slutten av forrige debatt – å gi honnør til en statsråd som setter veldig mange ulike temaer på dagsordenen, og som naturlig nok synes det er noe urettferdig at opposisjonen enkelte ganger fremstår som om den ikke setter pris på at det skapes oppmerksomhet om emner og problemstillinger som så desidert fortjener det. Da Regjeringen tiltrådte, ble det understreket at man skulle søke å oppnå bred støtte i Stortinget utover det parlamentariske grunnlaget man har, hente innspill og ta med opposisjonen på råd. Det ville vært en leveregel som var fornuftig å følge i dette spørsmålet, da opposisjonens rolle ikke bare er å være kritisk og stille spørsmål i ren egeninteresse, men at den faktisk kommer i kontakt med mange som i møte med det bastante flertallet opplever å ikke bli tatt med på råd, bli tatt på alvor, eller ser at det utkrystalliserer seg praktisk politikk på de områdene hvor det loves handling og varsles tiltak. På det området som tas opp her i dag, er forskjellen mellom virkelighetsoppfatningen utenfor departementskontorene og denne salen på den ene siden og verden utenfor på den andre siden ikke akkurat blitt mindre. De stigende forventningers krise er selvfølgelig ikke blitt mindre i pakt med stadig økte offentlige budsjetter og mindre ansvarliggjøring av den enkelte, samtidig som grunnleggende samfunnsoppgaver ser ut til å være uløselige. Det er ingen god grunn til å unnskylde offentlige myndigheters svikt når det gjelder å håndtere truslene som har fått lov til å utvikle seg i deler av en voksende sikkerhetsbransje. Hadde det ikke vært for TV 2, så er det dessverre grunn til å tro at arbeidet med dette fortsatt hadde ligget i skuffen. Og det er forstemmende å se at enkeltjournalister i TV 2 ser ut til å ha bedre oversikt over situasjonen, og at arbeidet for å forebygge og bekjempe det vi ser nå, nærmest har vært drevet på dugnad av engasjerte enkeltpersoner. Vi har også sett en klappjakt på kilder til lekkasjer, som dels er forståelig. Men det er lov å håpe at arbeidsinnsatsen for å gjøre noe med gråsonen i denne bransjen står i forhold til denne kildejakten. I forhold til Stortinget skal jeg ikke si at Regjeringen feilinformerer om det trusselbildet som deler av denne sikkerhetsindustrien representerer. Det er mulig at deler av regjeringsapparatet oppfatter våre krav om tilbakemeldinger om hva man gjør, som utidig mas, og at vi selv bør ha intellektuell kapasitet til å finne ut det meste selv. Jeg kan innrømme at det sikkert oppfattes som om vi roper i skogen – og får de svarene vi fortjener noen ganger. Og media har selvfølgelig sine egne interesser. Men i løpet av det siste halvannet året har altså media gjentatte ganger avdekket misforhold i den informasjonen vi sitter med her på Stortinget om situasjonen i sikkerhetsbransjen og MC-gjengene nå for ikke lenge siden. Regjeringen har, slik jeg oppfatter det, gitt et inntrykk av at det meste er under kontroll, både i forhold til MC-gjengene og i forhold til sikkerhetsbransjen. Soria Moria-erklæringen har noen prinsipielle utlegninger om forholdet mellom offentlig og privat når det kommer til tvangsutøvelse, og har egentlig brukt debatten om sikkerhetsbransjen til å dekke over at det offentlige gjennom år ikke har oppfylt sitt ansvar. Det er det flere regjeringer som er ansvarlig for. Men denne regjeringen sitter med et flertall, og har til nå ikke vist interesse for å ta denne debatten i nevneverdig grad. At Stortinget må basere vedtakene sine og budsjettene sine på reell informasjon om hvordan situasjonen er, er også en generell debatt. Det var omtrent ikke et ord om dette i det fremlagte budsjett, på tross av at man har hatt skandale på skandale når det gjelder sikkerhetsbransjen gjennom over halvannet år. Spørsmålet mitt er altså da hvordan statsråden vurderer hvilken fare henholdsvis disse private selskapene og MC-miljøene representerer – de går også på kryss og tvers – og ikke minst hvordan man vil sørge for at Stortinget og den bevilgende myndighet og lovgivende myndighet gis tilstrekkelig informasjon som kan danne grunnlag for adekvate budsjetter, uten at vi nærmest må tigge og be om svar. Jeg skal også konkretisere spørsmålet mitt litt, slik at vi ikke bare får en generell debatt hvor vi klapper hverandre på skulderen og er fornøyd med å se på at noe er alvorlig. Det aller viktigste spørsmålet, som vi vel kanskje vet svaret på – det er lov å håpe at det kommer noen flere åpninger i dag – er om stillinger som kan sørge for at en sentralisert kontroll noen gang vil komme på plass, er øremerket, eller om man finner andre metoder. Hva ser statsråden for seg at man kan gjøre for å bøte på den rimelig varierende policy-en som man ser de enkelte politidistriktene fører i sitt tilsyn med, og lisensiering av, vaktselskaper og ordensvakttjenester? Tilsynet må være sentralt for å sikre likhet for loven. I dag kan man f.eks. som ordensvakt bli godkjent i et distrikt, men få avslag fordi man ikke er skikket i nabodistriktet. Det betyr at en kriminell altså kan shoppe rundt der hvor kontrollen er dårligst. Så er spørsmålet da om statsråden vil sørge for at det aksjoneres mot de selskapene som reklamerer for tjenester som de ikke har konsesjon eller lov til å utføre. Det er rimelig mange som venter på det, og det er lov å håpe på svar på når det kommer til å skje. Jeg har også selv sett hvordan firmaer som leier ut dørvakter, både bedriver trakassering av gjester og bidrar til kriminalitet, enten via andre eller selv. Har statsråden planer om at disse skal underkastes lov om vaktvirksomhet med de krav til utdanning som i tilfelle gjelder? Når eventuelt kommer det? Så er spørsmålet også: Vil man legge opp til at firmaer som har godkjenning, ligger tilgjengelig på politiets hjemmesider, inneholder opplysninger om når de ble godkjent og når de sist ble kontrollert? Når kommer eventuelt det på plass? Slik jeg ser det, er det behov for at Vekterskolen blir offentlig godkjent. Vekterskolen må også ha mulighet til å gjennomføre den samme bakgrunnskontrollen som selskapet. Det har veldig liten hensikt å gå på skolen dersom man ikke kvalifiserer for jobb etterpå. Så er det spørsmål om det er slik at vekterne i dag har gjennomført godkjent opplæring. Jeg har fått en del indikasjoner på at Vekterskolen også fungerer som en form for kartellvirksomhet ved at de fire store selskapene faktisk har mulighet til å hindre fremvekst hos mindre selskaper som opptrer seriøst. I England har man oppnådd en skikkelig opprydding i bransjen ved at man har gjort hver enkelt operatør personlig ansvarlig for arbeid uten lisens, og det er noe man også burde vurdere å gjøre i Norge. Avslutningsvis: Vaktselskapene kan innhente utvidet vandelsattest, og politiet vil gjerne se disse ved kontroll. Ifølge Datatilsynet er problemet at dette er personopplysninger som er innhentet til et konkret formål, nemlig ansettelsen, og de mener at attesten skal makuleres når vedkommende er tilsatt. Dette kan være et poeng i forhold til en sentral godkjenning om kontroll. Statsråden har selv tidligere sagt at det skal innføres et system som gjør det mulig å vaske ansettelseslister mot sentrale registre. Men det er også greit å spørre om hvorledes dette vurderes i forhold til arbeidet. Representanten Dørum var inne på noe grunnleggende i en tidligere debatt i dag, nemlig måten en del vektere opptrer på. Jeg vet at det er et prinsipielt utgangspunkt for alle partier at den måten er helt uforsvarlig. Og jeg håper ikke vi får en debatt om unødvendig maktbruk, for det tror jeg vi alle er enige om er helt åpenbart, og ikke minst når kontrollører i Oslo Sporveier nærmest opptrer – folkelig sagt – som tyttebærpoliti. Det er mulig det ikke er et parlamentarisk uttrykk, men det er vel det som er det folkelige uttrykket for det. Jeg håper vi kan slippe å få en generell debatt om hva offentlige og private skal gjøre, men at vi får en debatt om hvilken kontroll det offentlige skal ha med den private sikkerhetsindustrien og også med MC-miljøene, som også opererer innenfor deler av denne bransjen. Ikke minst håper jeg å få et svar på hvordan denne regjeringen har tenkt å sørge for at Stortinget som det øverste organ i dette landet får nok informasjon til å fatte de vedtakene og lovvedtakene som vi trenger for å bekjempe grov organisert kriminalitet, som dessverre, og som sagt, det bare ser ut som det er TV 2 som har hatt interesse av å avdekke.