trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Det har jeg svart på opptil to ganger før. Vi er villige til å vurdere ordninger for informasjonsflyten mellom regjering og storting, men her er det veldig viktig å ha klarhet i premissene. Mener Senterpartiet at dette skal være et organ som går inn og gir råd eller tar standpunkt i enkeltsaker før avgjørelse tas i Forsvaret eller Regjeringen, eller er det kontrollorgan i ettertid? Det er en veldig avgjørende forskjell. Jeg håper at Senterpartiet, som har regjeringserfaring, ikke legger seg på den linjen at en skal gå inn og gjøre dette på forhånd og initiere en offentlig debatt, som Kristin Halvorsen har sagt, og dermed sette våre allierte i en håpløs situasjon. Det tror jeg Haga forstår, med den erfaring hun har. Men representanten Haga uttalte så sent som 17. mars 2003 at vi må kunne selge våpen til våre nærmeste allierte, og dette var på bakgrunn av Irak-saken. Jeg synes det er litt underlig hvordan Senterpartiet opptrer i ettertid. Men informasjon: Ja, så lenge det ikke skader Norges eller våre alliertes interesser. Men vi kan selvsagt ikke blottlegge det hvis et forsvar i et av våre allierte land mangler noe, eller vi skulle gjøre det i en annen situasjon.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Jeg er jo glad for det statsministeren nå sier. Det forslaget som Jens Stoltenberg henviser til, ble jo fremmet av de tre partiene i fjor og nedstemt her i salen. Nå ser man kanskje viktigheten av at man burde ha gjort det som vi bad om, nemlig å få dette utredet av Regjeringen, slik at man kunne få lagt fram for Stortinget et godt forslag som alle kunne leve med. Og jeg syns ikke statsministeren bør bruke uttrykket ikke så uproblematisk, for jeg tror at dette nettopp kan føre til det omvendte, nemlig at disse sakene ikke blir så problematiske som de egentlig er, ved at man har en kontrollfunksjon som kan gi melding til Stortinget dersom man mener det er noe som kan stride mot regelverket, eller som burde vært belyst ytterligere. Jeg tror at Regjeringen her bør se på dette som positivt og bekrefte at man bør utrede dette spørsmålet og legge fram et forslag til Stortinget.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
I hele går ble det hevdet fra regjeringshold at Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet hadde gitt klarsignal til dette utlånet. For Fremskrittspartiets del kan jeg selvsagt bekrefte at hvis vi hadde vært forespurt, enten det var offisielt, formelt eller uformelt, så hadde vi gitt vår støtte til utlånet. Men det har kommet den ting inn i debatten at man tror at fordi enkelte representanter i Stortinget blir forespurt, så er det det samme som at Stortinget er informert og har gitt sin tillatelse. Det vil jeg gjerne at statsministeren bekrefter ikke er situasjonen, og at statsministeren forsikrer Stortinget om at dersom det noen gang kommer på tale å si at dette er godkjent av Stortinget, så skal det enten være på bakgrunn av et formelt vedtak i salen eller på bakgrunn av en klart uttalt holdning i den utvidete utenrikskomite – at eventuelle konsultasjoner med enkeltrepresentanter aldri kan komme i stedet for den formelle informasjonen til Stortinget og den reelle vedtaksbeslutning i Stortinget. Jeg vil gjerne ha den bekreftelsen fra statsministeren. Og det hadde vel heller ikke vært så dumt med en beklagelse over det som skjedde i går, da Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet uriktig ble involvert.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Jeg har et spørsmål til statsministeren om de frivillige organisasjoner, den tredje sektor, som statsministeren ofte snakker varmt for. Frivillige organisasjoner og humanitære organisasjoner har gjennom mange år fått betydelige inntekter fra automatspill. Redningsselskapet har gjennom 30 år først hatt knipsekasser og så mer moderne automater som sin viktigste inntektskilde. Stortingsflertallet, alle unntatt Fremskrittspartiet, har vedtatt å gi monopol til Norsk Tipping fra 1. januar i år. Dette var støttet av Røde Kors og Redningsselskapet som de største, med protester fra hundrevis av mindre, frivillige organisasjoner og idrettslag som dermed mistet inntekter. Nå har presidenten i Redningsselskapet, Magnus Stangeland, og generalsekretæren, Monica Kristensen Solås, kommet til sunn fornuft og i et brev bedt om at vedtaket om å gi monopol til Norsk Tipping oppheves, og at man omgjør vedtaket, fordi de kommer til å risikere å miste en tredjedel av sine inntekter neste år. Vil statsministeren utsette gjennomføringen og omgjøre dette vedtaket?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Det er greit at statsministeren leser opp et svar på et spørsmål som ikke ble stilt, det har jeg ingen problemer med. Men jeg stilte altså ikke spørsmål om ESA i det hele tatt, jeg berørte ikke ESA. Jeg snakket om Redningsselskapet, som er i stor frykt for å miste en tredjedel av sine inntekter neste år og måtte avvikle store deler av sin virksomhet langs kysten, og om andre frivillige organisasjoner som mister sine inntekter. Det er problemstillingen. Ellers vil jeg bare få lov til å bemerke at også jeg er dypt bekymret over spilleavhengighet. Det er bare det at et monopol ikke har noe med det å gjøre. Det er fullt mulig for Regjeringen å lage retningslinjer for hvilke typer automater man skal ha, hvorledes de skal utplasseres, når de skal kunne brukes – helt uavhengig av hvem som er operatør av automaten. Den reguleringen som eventuelt er fornuftig for å motvirke spilleavhengighet, kan vi foreta på helt andre måter. Er statsministeren også klar over, når han selv bringer inn ESA, at man kan risikere en milliarderstatning i forbindelse med den saken som ESA reiser for domstolen – og det er vel snart bare Regjeringen som tror Norge vil vinne den – fordi Regjeringen ikke vil lytte til sunn fornuft fra organisasjonene?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Ja, SV mener at det skal være mye større åpenhet om disse spørsmålene, ikke i den forstand at man skal godkjenne i en offentlig debatt hvert eneste utlån av militært materiell mellom NATO-land, men sånn at man ser at prinsippene er til gjennomsyn og til åpen debatt. Det som SV lurer på, er hvorfor denne saken ikke ble tatt opp direkte og i åpenhet med Stortinget. Det var altså en situasjon rundt det at USA gikk til krig mot Irak den 20. mars 2003, der det selvsagt ville betydd betydelig offentlig oppmerksomhet dersom man visste at mens statsministeren stod på Stortingets talerstol den 21. mars og redegjorde for at dette var en krig som Norge mente ikke var i tråd med folkeretten, så var norske lasermålere som skulle hjelpe USA med å treffe sine bombemål i Irak, på plass i Kuwait. Visste Bondevik om at disse lasermålerne var på plass i Kuwait på det tidspunktet?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til statsministeren. Den 8. februar 1996 hadde Stortinget til behandling fem forslag fra SV om våpeneksport. Det ene forslaget lød: «Innvilgelse av eksportlisens for eksport av militært materiell forutsetter framleggelse av myndighetsbekreftet sluttbrukererklæring med reeksportklausul uansett hvilket land det eksporteres til. Dette gjelder for eksport av sluttprodukter og for eksport av deler til våpen.» Dette forslaget stod SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet sammen om den 8. februar 1996. I dag mener statsminister Kjell Magne Bondevik at Kristelig Folkeparti stemte for norsk NATO-utmeldelse på dette tidspunktet. Jeg vil gjerne ha statsministerens forklaring på dette.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Jeg tror kanskje at statsministeren burde dempe seg et par hakk med hensyn til dette som dreier seg om våpeneksport. Både i går og i dag har utenriksministeren og statsministeren nærmest framstilt det som om dette skulle være en slags ekspedisjonssak for norske myndigheter. Er det virkelig slik at Norge ikke har noen mulighet til å bruke skjønn? Og hvordan kan det ha seg at man i Forsvaret har latt mange bjeller ringe og sagt at man var avhengig av godkjennelse i FN og av norske myndigheter for at dette utlånet skulle gjennomføres? Er det politiske skjønnet større i Forsvaret enn i Regjeringen?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-10-27:
Jeg er glad for at statsministeren nå sier at Regjeringen ikke har informert Stortinget på den måten som er korrekt i denne type saker. For det er jo et problem at det er skapt usikkerhet omkring det spørsmålet, både når det gjelder om det er enkeltparti som har fått informasjon fra Regjeringen, og ved at utenriksministeren i gårsdagens NATO-debatt faktisk gav inntrykk av at svar på skriftlige spørsmål skulle være en fyllestgjørende informasjon mellom regjering og storting. Når det skapes den type usikkerhet om informasjonsstrømmen mellom regjering og storting, kunne det ikke være en god løsning å opprette en kontrollkomite på dette området som nettopp kunne ha vært en fornuftig informasjonskanal mellom storting og regjering utover de to formelle informasjonskanalene vi har i denne type sammenhenger, nemlig et åpent storting og den utvidede utenrikskomite? Ser ikke statsministeren at en kontrollkomite nettopp i denne sammenhengen kunne være et godt bindeledd mellom regjering og storting?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-10-27:
Ut fra de svar som nå er gitt, tror jeg det er behov for et visst sceneskifte. Jeg har tenkt å stille et spørsmål til miljøvernministeren, slik at han skal få muligheten til å delta i sin første spontanspørretime. Regjeringen har lenge varslet en melding om kulturminnevernet. Det er bra, for vi har ikke oppnådd den satsingen på dette området som området fortjener. Kulturminnefondets avkastning står på stedet hvil, og private opplever å bli møtt med helt urimelige krav når det gjelder sikring av kulturminner. I Trøndelag har vi nettopp hatt et eksempel der en enkeltperson har blitt møtt med krav om å sikre et kulturminne for 100 000 kr, etter at han selv sa fra til vernemyndighetene om at han hadde funnet et kulturminne. Det føles urimelig for enkeltpersoner, og det er også en risiko for at en ikke vil gi informasjon til myndighetene om den type funn. Synes statsråden det er rimelig at enkeltpersoner blir utsatt for den type krav, og at det er tjenlig i forhold til en økt satsing på kulturminnevernet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-10-27:
Senterpartiet ser fram til en viktig debatt om kulturminnevernet. Vi er enig i at store utbyggere som Vegvesenet, Norsk Hydro eller hvem som helst annen av de store private og offentlige aktørene må ta et ansvar for både sikring og utgraving av kulturminner i forbindelse med større tiltak. Men man kan ikke forvente i et område som Trøndelag, der enkeltpersoner på sin eiendom kan finne nærmest et helt kaianlegg fra vikingtiden, at en enkeltperson, en gårdbruker, skal sikre et kulturminne for 100 000 kr. Det er en helt urimelig problemstilling, hvis man ønsker at folk fortsatt skal si ifra om funn av kulturminner. Mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden er, ettersom jeg forstår at Regjeringen vil ta tak i den problemstillingen: Ser statsråden at den holdningen som en har hatt, kan føre til at funn av kulturminner ikke blir varslet og ikke blir fulgt opp? Og kan statsråden bekrefte at han vil bruke den skjønnsmuligheten som faktisk finnes i lovverket, når det gjelder enkeltpersoner?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Statsministeren henviser to ganger til Sverige. EU har akkurat sendt et skarpt brev til Sverige hvor de sier at dette er i strid med EU-regulativene. Statsministeren viser også til det sosialpolitiske ved spilleavhengighet. I uttalelsen fra ESA heter det at man ikke kan se at spilleavhengighet nødvendigvis reduseres ved innføring av monopol. Når vi nå også er kjent med Norsk Tippings strategi, som er å øke antall spillere til det dobbelte og øke omsetningen, blir mitt spørsmål: Mener statsministeren at monopol er et virkemiddel som reduserer spilleavhengighet? Og ser han ikke at det virker noe selvmotsigende med økt antall spillere og økt omsetning på den ene siden og redusert antall spilleavhengige på den andre?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Regjeringen har SVs fulle støtte i de initiativ som er tatt for å kontrollere problemet med spilleavhengighet. En bransje som var ute av kontroll i 2001, med en omsetning på 8 milliarder kr på automater, har i løpet av tre år vokst til en omsetning på over 22 milliarder kr. De private aktørene i markedet som drifter disse automatene, gjør alt de kan for å så tvil om det forliket som er inngått, og om den garantien som er gitt av storting og regjering til frivillige lag og organisasjoner og humanitære organisasjoner, om at de skal fortsette å ha et inntektsnivå som det de hadde i 2001. Kan statsministeren bekrefte at den avtalen står ved lag?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
La oss slå fast at saken om utlån av lasermålbelysningsutstyr ikke er kjent for Stortinget og som sådan er Regjeringens åpenbare ansvar. Forsvarets overkommando var altså opptatt av det formelle og forventet, ifølge NRK i går, en nasjonal godkjenning og en FN-resolusjon. I Aftenposten i dag refereres en mail fra Forsvarets logistikkorganisasjon til Romerike tekniske verksted der det vises til en beslutning i Stortinget den 6. mars 2003 om at dette utstyret kan utlånes. Er det slik at det foreligger en beslutning i Stortinget av 6. mars? Og på hvilken måte ble forsvarssjefen gjort kjent med denne beslutningen?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2004-10-27:
Senterpartiet mener det er legitimt å ha en våpenindustri. Men det fordrer at en har fornuftige informasjonskanaler mellom storting og regjering, og det er nettopp disse informasjonskanalene som Regjeringa nå har skapt usikkerhet omkring. At informasjonsflyten ikke fungerer, illustreres ved at jeg i spørretimen 26. mars 2003 spurte statsministeren «om han også kan forsikre Stortinget om at bistanden ikke vil ha innslag av militære eller sivilmilitære komponenter som vil kunne forstås som støtte til amerikanskledede aktiviteter i Irak, under eller etter krigshandlingene». Et meget konkret spørsmål, som statsministeren unngikk å svare på. Det er et klart uttrykk for at informasjonen mellom storting og regjering ikke fungerer i disse sakene. Mitt spørsmål til statsministeren er om han ikke ser at et kontrollorgan i denne sammenheng vil kunne fungere på samme måte som EØS-utvalget og dermed er meget klokt for å hindre den type misforståelser som mitt spørsmål 26. mars 2003 illustrerer.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Kulturminnevernet jobbar me med for fullt no. Me legg fram ei melding om dette i januar 2005, og det meiner me vil vere ein god start på året for hunderårsmarkeringa for Noreg som nasjon. Som representanten Arnstad tek opp, er det viktige nasjonale verdiar me kan sikra gjennom eit godt kulturminnevern. Det er i dag veldig mange som gjer eit svært verdifullt arbeid innafor dette området, og det viktigaste arbeidet blir gjort av enkeltrepresentantar – som representanten Arnstad òg legg vekt på. Det systemet me har i dag, er eit system som me deler med resten av Europa, og det inneber at ein òg må ta eit privatansvar for desse verdiane. Men eg vil allereie no signalisera at i den kulturminnemeldinga som kjem i januar 2005, vil den problemstillinga som Arnstad her tek opp, vera eit tema som me vil vurdera, for det er klart at me som enkeltpersonar har eit ansvar for kulturminneverdiane. Det same har staten. Me har teke eit betydeleg ansvar. Regjeringa har bl.a. i det budsjettet som er lagt fram for 2005, auka løyvingane til kulturminnearbeidet med over 10 mill. kr. Me er frå staten si side budde på å ta eit større ansvar, men me er òg opptekne av at det beste kulturminnearbeidet skjer gjennom bruk og gjennom at private òg tek ansvar.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Den erfaringa me har frå Noreg, viser at veldig mange tek eit betydeleg ansvar. Når ein oppdagar viktige kulturminne, tek ein kontakt med fagmyndigheiter, og ein gjer ein god jobb nettopp for å sikra desse verdiane. Det har jo òg ein verdi å ta vare på dette, ikkje berre for nasjonen, men òg for enkeltpersonar, som får ei moglegheit til å få viktige kulturminne på sin private eigedom og til å utnytta det. Me ønskjer eit sterkare statleg engasjement på dette området. Det har me vist gjennom budsjettet, der me har hatt ein betydeleg auke frå 2004 til 2005. Me vil òg som sagt leggja fram ei kulturminnemelding der nettopp desse spørsmåla vil bli vurderte nærare.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Det er sjølvsagt slik at ein innafor viktige område gjerne skulle ha tenkt seg endå rausare rammer. Eg er derfor veldig glad for at me innafor stramme rammer i år har greidd å auka nettopp dette feltet med over 10 mill. kr, som er ein av dei største aukane me har hatt på dette feltet. Det er det eine som eg er veldig glad for. Det andre er at me har eit kulturminnefond som pr. dags dato er på 200 mill. kr, som òg gir ei moglegheit nettopp til å fordela midlar frå det offentlege som sikrar at privatpersonar som har spesielle utfordringar i forhold til kulturminnevernet, kan få offentleg støtte. Ut frå den budsjettsituasjonen som me ønskjer for å sikra ansvarlege rammer, er eg derfor godt fornøgd med at me har fått ein auke når det gjeld kulturminnevernet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Som representanten Brustad her seier, er det betydelege utfordringar på dette feltet. Eg la i mitt svar òg vekt på at eg innafor stramme budsjettrammer er fornøgd med dette. Men eg ser òg – det vil eg seia ope – at det innafor dette området sjølvsagt er behov for auka midlar framover. Når me legg fram vår kulturminnemelding, vil me gjera greie for nettopp dette behovet og vår plan for kulturminnearbeidet framover. Så kom representanten òg inn på Norsk Kulturarv, som er ein organisasjon som jobbar innafor dette feltet. Eg vil berre seia at mi prioritering har vore sterk når det gjeld frivillige organisasjonar. Innafor heile miljøvernarbeidet har me funne plass til ein betydeleg auke òg for desse organisasjonane – 15 pst. i 2005.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Eg er glad for at representanten Brustad tek opp problemstillinga nettopp for å sikra gode grøntareal i byar generelt, og for så vidt òg i distriktet. For å få gode bymiljø er grøntområda veldig viktige. Me har erfaringar m.a. frå Kristiansand, som no får moglegheit til å få eit fantastisk grøntareal rett i nærleiken av bydelen Lund, fordi kommunen har teke eit betydeleg initiativ og brukt over 90 mill. kr på å sikra seg eit verdifullt areal. Det er klart at staten er oppteken av å sikra friluftsområda. Me har òg i budsjettet for 2005 auka løyvingane nettopp for å sikra friluftsareal. Men det ligg òg i dag eit betydeleg ansvar på kommunane for å sikra areal innanfor kommunane. Me har altså auka løyvingane, men eg kan ikkje gå inn i den konkrete saka som representanten Brustad tek opp her, og lova noko konkret om at staten vil gå inn i forhold til ho. Det må vera eit kommunalt ansvar. Staten bidreg med løyvingar, og me går inn i enkeltsaker som har spesiell betydning for friluftslivet. Det arbeidet vil me intensivera, men i forhold til den konkrete utfordringa vil det m.a. vera eit kommunalt ansvar. Eg viser til Kristiansand kommune, som har teke eit slikt ansvar og brukt over 90 mill. kr for å sikra eit slikt arbeid. Det blir vanskeleg dersom staten seier at Kristiansand kommune må betala dette sjølv, medan Oslo kommune eventuelt skal få eit statleg bidrag.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Eg vil berre først kommentera at Kristiansand kommune gjekk inn i dette arbeidet allereie i vår, lenge før Østre Bolærne-saka var oppe. Dei såg moglegheitene i dette området. Dei såg at dette området, som ligg i nærleiken av Lund bydel, er så viktig at dei ønskte å bruka pengar på det. Eg seier ikkje at dette berre er eit kommunalt ansvar. Me har gjennom vårt budsjett m.a. auka løyvingane til kjøp av friareal for å sikra viktige friluftsområde. Den fordelinga skjer på eit fagleg grunnlag, der m.a. Direktoratet for naturforvaltning gjer eit fagleg skjønn i forhold til dette. Den konkrete saka som representanten Brustad tek opp, vil eg ikkje kommentera, berre seia at eg har sett andre alternativ der kommunen har teke eit betydeleg ansvar. Innafor dei statlege midlane som eg har til disposisjon, vil det heller ikkje vera mogleg å kjøpa så store areal.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Eg kan berre bekrefta at me har eit betydeleg arbeid på gang i forhold til det vedtaket som blei gjort på bakgrunn av innstillinga frå forsvarskomiteen, med å gå igjennom alle Forsvarets eigedommar som er til sals, for å vurdera om nokre av dei er av spesiell betydning for friluftsinteressene. Det arbeidet er i gang. Så vil eg seia at det ikkje er slik at alle områda som blir selde til private, mister sin verdi. Det ligg m.a. moglegheiter her til å leggja sterke føringar på arealplanlegging, nettopp for å sikra at same kven som er eigar, skal områda sikrast som gode grøntareal og sikrast som dei friluftsområda dei kan vera i storbyar. Der har me den same moglegheita til å påleggja ut frå arealplanleggjing om det er i offentleg eige eller i privat eige.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Det er klart at dette temaet som blir teke opp her, er veldig viktig. Men det er jo ikkje nødvendigvis slik at det at det er i offentleg eige, er avgjerande for om dette blir behalde som eit grøntareal. Det eg kan lova, er at eg skal sjå på saka, eg skal gå inn og vurdera dette fordi det er viktig, men det er ikkje nødvendigvis slik at det å behalda det i offentleg eige, sikrar dette som eit grøntareal. Det kan vera reguleringsplanar som legg til rette for at både ein privat eigar og ein offentleg eigar er nøydd til å behalda dette som grøntareal. Så vil eg slutta meg fullt og heilt til det som representanten Sørensen tek opp: Det er viktig å sikra store, gode bu- og grøntareal i byane. Det er ein politikk som eg tek fullt ansvar for, bl.a. gjennom plan- og areallovgivinga, som eg er ansvarleg for.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Utviklinga i Barentshavet har vore mykje omdiskutert i miljøkrinsar. Det har vore ein god, demokratisk prosess for å ta ei avgjerd i desse sakene, og det er det eg legg til grunn i denne saka. Miljøvernorganisasjonane driv eit betydeleg og godt arbeid. Me kan sjølvsagt diskutera nokre av aksjonsformene deira. Nokre av dei synest eg er veldig bra, nokre av dei vil eg slett ikkje støtta. Men det vil aldri vera slik at me vil stilla oss til doms over gode demokratiske prosessar og velja mellom dei organisasjonane som eventuelt går imot Regjeringa sin politikk og dei som eventuelt støttar Regjeringa sin politikk, og så gi den offentlege støtta ut frå det. Eg ønskjer at me skal ha gode, demokratiske prosessar. Eg ønskjer at me skal ha organisasjonar som jobbar breitt, og som har eit sterkt engasjement for miljøsaka. Eg vil ikkje ut frå ei politisk vurdering avgjerda kven som skal få støtte eller ikkje. Eg synest at miljøvernorganisasjonane gjer eit viktig arbeid, og det bør ikkje vera politiske prosessar som avgjer kven som får støtte, og kven som ikkje får støtte, det meiner eg ikkje høyrer heime i eit demokratisk samfunn.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Fordelinga av ressursane til miljøvernorganisasjonar er jo bl.a. basert på ein del kriterium. Det går på talet på medlemmer, det går på det arbeidet som ein gjer. Det finst altså i dag kriterium for det offentlege for kven som skal få støtte. Eg synest me har funne ei god utforming på det. Det vil alltid vera diskusjonar. For inneverande år har me først lagt til grunn dei faglege kriteria, og deretter har me auka likt jamt over for alle organisasjonar med 15 pst., slik at det ikkje skal vera nokon diskusjon om at det har vore politiske føringar. Det har ganske enkelt vore eit ønske om å støtta miljøvernorganisasjonane, som eg meiner gjer eit viktig arbeid.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Ja, det er ikkje tvil om at me bør lytta til miljøvernorganisasjonane. Dei sit på betydeleg kunnskap, dei jobbar aktivt med sakene, dei har stor ekspertise og lang erfaring når det gjeld desse spørsmåla, og Regjeringa synest òg det er viktig å lytta til miljøvernorganisasjonane. Det er klart at i ein del saker er det ikkje alltid at miljøvernorganisasjonane sit med dei fulle og heile svara. Eg meiner at det er viktig ikkje berre å lytta til miljøvernorganisasjonane, det er òg viktig å lytta til alle dei som blir påverka av dei vedtaka som bl.a. Miljøverndepartementet gjer. Der er miljøvernorganisasjonane ein part, industrien kan vera ein annan part. Lokale partar, kommunar og regionale styresmakter kan òg vera nokre som ein bør lytta til. Det er nettopp det å sjå heilskapen som er mitt ansvar.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Eg ønskjer, som Stortinget, å gjera forvaltninga av rovvilt meir lik forvaltninga av andre artar. For å få det til skal reguleringa av bestandane i størst mogleg grad skje ved bruk av lisens- og kvotejakt, ikkje gjennom skadefelling. Ved bruk av lisens- og kvotejakt vil dei lokale jegerane få moglegheit til å jakta på rovdyra på linje med dei andre jaktbare artane. For slike jaktformer vil det ikkje vera snakk om nokon kompensasjon for kostnader knytte til felling av rovvilt. Når det gjeld skadefelling, vil eg presisera at dette er eit verkemiddel som kan nyttast for å stansa eller forhindra akutte skadar på bufe og tamrein der det ikkje er mogleg å førebyggja på nokon annan måte. Godtgjeringa til skadefelling i regi av lokale fellingslag blir dekt innanfor ramma av midlar til førebyggjande og konfliktdempande tiltak. Godtgjeringa skal dekkja faktiske kostnader ved fellingsforsøket. Det er ikkje høve til å nytta godtgjeringa til lønn eller tapt arbeidsforteneste til dei lokalt organiserte jegerane i samband med iverksetjing av fellingsløyve. Stortinget voterte over dette spørsmålet i 1997. Eit stort fleirtal voterte i tråd med gjeldande praksis. Denne praksisen er ført vidare i rovviltmeldinga, som blei handsama av Stortinget i mai i år. I tillegg er det opna for at fylkesmennene kan nytta skjønnsmidlar til felling i lokal regi. Etter det eg har fått opplyst frå Fylkesmannen i Hedmark, er det blitt gitt slik tildeling til Sør-Østerdalsregionen, som òg omfattar Elverum. Eg vil til slutt gjera merksam på at det frå april neste år vil vera dei nye regionale rovviltnemndene som får hovudansvaret for tildeling av midlar til å dekkja faktiske kostnader knytte til skadefellingsforsøk.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Eg synest det som representanten Hult tek opp, viser kor fornuftig den omlegginga som er blitt gjord gjennom den siste rovviltmeldinga, er, nettopp det at me legg opp til ei kvote- og lisensjakt. Det er det som skal vera vårt hovudverkemiddel for å få den politikken me har på dette, i samsvar med det som ligg i rovviltmeldinga. Det er klart at det som me kjem til å bruka politisk her no, vil vera lisens- og kvotejakt. Så i dei tilfella vi er nøydde til å nytta skadefelling, blir det gitt midlar til disposisjon, men det vil altså vera for å dekkja dei faktiske kostnadene. Men eg trur at på sikt, òg med den nye rovviltpolitikken som er lagd til rette, vil dette bli ei mindre og mindre utfordring, nettopp fordi det er lisens- og kvotejakt som vil overta.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Staten er med og tek ansvar. Det er ikkje slik at alt ansvaret er overlate til kommunane når det gjeld uttak av skadedyr. Blant anna bidreg Statens naturoppsyn, SNO, i betydeleg grad dersom det er ønskt bistand frå SNO. Det er òg ein del tilfelle der SNO blir gitt oppdraget. Så staten er med og tek ansvar gjennom SNO. Me er altså med på å dekkja faktiske kostnader for jaktlag. Dette er ein politikk som det er brei einigheit om i Stortinget. Men det mest gledelege er at me no har fått ei omlegging av rovviltpolitikken som fører til at dette blir ei stadig mindre utfordring, fordi me no legg opp til ein langt større grad av lisens- og kvotejakt, som ikkje medfører kostnader verken for det lokale jaktlaget eller for staten.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Jeg vil også få ønske statsråd Hareide velkommen til den muntlige spørretimen. Jeg vil starte med å spørre om han føler seg bekvem med de økonomiske rammene som kulturminnevernet har fått. Jeg lurer på hvilken sammenheng han ser mellom de økonomiske rammene og muligheten for å utøve skjønn når det gjelder vurdering av om kostnaden skal belastes den private aktøren, eller om det er rimelig at det offentlige går inn og tar en andel av de store kostnadene, som det kan bli snakk om i enkelte tilfeller, slik eksemplet fra Frosta viser. Ser statsråden at det er et dilemma her? Og er han bekvem med de økonomiske rammene som det viktige kulturminnevernet har, når det gjelder å ta vare på fortidsminner, og når det gjelder å hindre at disse fortidsminnene forsvinner for ettertiden?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Jeg er glad for det svaret som statsråd Hareide gir til Fremskrittspartiet i forhold til synet på sivil ulydighet, ellers ville jeg ha vært litt bekymret for partistøtten framover. Men det er ikke nok å snakke pent om frivillige miljøvernorganisasjoner eller å gi dem penger, man må også lytte til dem, og mitt spørsmål går på i hvilken grad statsråden har tenkt å følge de rådene som miljøvernorganisasjonene gir. Kampen i forhold til ressursutnyttelsen i Barentshavet er nær knyttet til at miljøvernorganisasjonene har en langt mer framtidsorientert og ansvarlig linje enn Regjeringen når det gjelder synet på naturressurser og ikke minst satsing på fornybare ressurser. Nå skal jo Regjeringen endelig få litt fortgang i arbeidet med fornybardirektivet. Problemet er at man satte en målsetting på 90 pst., som betyr at man i realiteten reduserer andelen fornybar energi i Norge, og da er spørsmålet: Vil Hareide lytte til miljøvernorganisasjonene og jobbe for at Norges andel av fornybar energi skal øke i årene framover og ikke reduseres, slik Regjeringen nå legger opp til?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Jeg tror ikke det er noen hemmelighet at kulturminnevern ikke har vært førsteprioritet i Miljøverndepartementet, i hvert fall ikke fram til nå. Det er vel og bra at det kommer meldinger. Det er viktig, for det er ingen tvil om at det er både kirker og bygninger som nå står og forfaller rundt om i landet vårt, og som vi bør ta vare på. Jeg er nok litt overrasket over at statsråden er veldig fornøyd med det budsjettet som nå er lagt fram. Blant annet er det jo slik at en organisasjon som Norsk Kulturarv, som bl.a. skal ta vare på gamle bygninger, nå er i krise fordi driftsbudsjettet er kuttet. Det er bare ett eksempel av veldig mange. Mitt spørsmål er: Vil statsråden – i tillegg til meldinger, som er vel og bra, men det er nå penger og handling som teller – sørge for at vi får en opptrappingsplan på dette området, slik at vi i framtida faktisk greier å ta vare på alle de bygningene rundt omkring i landet vårt som står og forfaller – ta vare på kultur og tradisjoner?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Mitt spørsmål går til miljøvernministeren. Gjennom Aftenposten er vi blitt gjort kjent med at Torshovtoppen i Oslo, som er en statlig eiendom, nå legges ut for salg. Den har en unik beliggenhet, med en bygningsmasse på ca. 12 000 m2 og store grøntarealer og friarealer av stor verdi for allmennheten som rekreasjonsområde. Det er også viktige kulturminner der, og Byantikvaren mener at deler av disse bygningene er verneverdige. Bydelen Sagene i Oslo, representert ved Oslo kommune, ønsker å overta eiendommen for å bruke bygninger til skole og for å bevare mesteparten av grøntområdene, som det ikke er så mye av i Oslo, for folk flest. Dette er en svært viktig miljøsak, som angår mange tusen mennesker i Oslo, og mitt spørsmål er: Vil statsråden sørge for at disse grøntarealene forblir i offentlig eie og forblir friarealer for folk flest i Oslo?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Jeg hadde håpet at Regjeringa hadde lært noe av saken om Østre Bolærne, der Regjeringa til slutt ble satt kraftig på plass av et enstemmig storting, slik at vi greide å sikre Østre Bolærne i offentlig eie, til beste for båtfolk og alle dem som ønsker å være i Oslofjorden. For deler av Oslos befolkning er Torshovtoppen like viktig. Det nytter ikke å drive og legge alt mulig ut for salg ukritisk. Det er altså slik at Stortinget har sagt veldig klart fra at der det er kulturminneinteresser, friluftsinteresser osv. inne i bildet, skal det være en spesiell gjennomgang av det. Derfor holder det ikke når statsråden her bare skyver ansvaret over på Oslo kommune. Når det gjelder det som skjedde i Marvika i Kristiansand, som er kjempeflott, kom det som et resultat av saken om Østre Bolærne her i Stortinget. Spørsmålet mitt er igjen: Vil statsråden gjøre noe annet enn å prate, vil statsråden handle? Her har statsråden en mulighet.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Jeg må først minne statsråden på at dette er en statlig eiendom, og at Statsbygg har tenkt å legge den ut for salg til boligspekulasjon. Dette er altså en naturperle i storbyen, det er verneverdige bygg her, det har vært en statlig spesialskole her, vi finner gravhauger her, og eiendommen ligger ved siden av Torshovdalen og er altså et pustehull i indre Oslo som Arbeiderpartiet mener må forbli offentlig. Her kan det nemlig bygges barnehager, i et veldig tett bebygd område som får stadig flere innbyggere, og man kan ta i bruk skolebygningene. 17. juni i år fattet Stortinget et vedtak på bakgrunn av en innstilling fra forsvarskomiteen om Østre Bolærne, der Regjeringen bes om å legge fram en plan for de statlige områder som skal avhendes, med tanke på å verne dem som har kulturhistorisk verdi eller egner seg for friluftsliv, for å ivareta allemannsretten. Vil statsråden ta dette opp med sin kollega i Moderniseringsdepartementet for å hindre at Statsbygg selger denne eiendommen til boligbygging?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
På vegne av representanten Karita Bekkemellem Orheim har jeg et spørsmål til barne- og familieministeren: «I forbindelse med stortingsmeldingen om homofiles og lesbiskes levevilkår i Norge ble det bevilget midler til et antidiskrimineringsprosjekt i regi av Landsforeningen for homofil og lesbisk frigjøring. Prosjektet har positive resultater og erfaringer. Departementet har ikke videreført prosjektet, blant annet med henvisning til felles ombud for diskriminering. Hva gjør statsråden for å følge opp vedtakene fra stortingsmeldingen, for å forhindre diskriminering på bakgrunn av seksuell legning?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Jeg takker for svaret, men er ikke fornøyd med det som nå sies. Jeg vil minne om at vi er inne i en tid med tunge og store lovgivningsarbeider som berører lesbiske og homofile, f.eks. forslaget om kjønnsnøytral ekteskapslov og generelt diskrimineringsvern i Grunnloven. I tillegg til det gjenstår det faktisk fortsatt å realisere ganske mange av de tiltakene som enstemmig ble besluttet i forbindelse med stortingsmeldingen. Den samme stortingsmeldingen skisserer rollen til Landsforeningen for homofil og lesbisk frigjøring som en profesjonell vaktbikkje og en premissleverandør for samfunnsdebatten – altså en organisasjon som gjør en skikkelig, ordentlig jobb. Hvordan mener da statsråden at Landsforeningen for homofil og lesbisk frigjøring skal følge opp lovarbeidene gjennom sin funksjon som vaktbikkje uten den juridiske kompetansen som de da ikke lenger vil ha råd til?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-10-27:
Da må jeg spørre om følgende: Dersom det er slik at landsforeningen nå anses godt ivaretatt med de midlene som departementet gir, betyr det at man dekker inn det som også lå i prosjektet? Det er mitt umiddelbare spørsmål. Jeg vil vise til at prosjektet faktisk har dekket alle former for diskriminering, og at antall økende henvendelser har synliggjort behovet for assistanse og hjelp. I tillegg har altså Likestillingsombudet, Likestillingssenteret og organisasjonen mot diskriminering uttalt at de støtter prosjektet og ikke har kapasitet eller ressurser til å ta på seg akkurat disse antidiskrimineringsoppgavene. Så jeg vil gjenta spørsmålet: Hvordan vil statsråden sørge for at arbeidet mot diskriminering av homofile og lesbiske blir opprettholdt, og er det slik at landsforeningen da får like store midler som hvis de hadde dette prosjektet fortsatt?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-27:
Jeg er litt overrasket over miljøvernministerens manglende forståelse for den vanskelige situasjonen som er når det blir press mot grønne lunger i en storby, med det presset som er i boligmarkedet samtidig, og med tanke på den verdien disse tomtene har. Samtidig har jeg forståelse for at han ikke her og nå kan kvittere ut at han vil gå inn og gjøre noe. Men det som overrasker meg, er at han ikke engang klarer å si at han har lyst til å gå inn og se på saken, og se om det er noe han kan gjøre for å sikre dette området, Torshovtoppen, som den grønne lungen det er i Oslo.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren. Denne vinteren har Statoil og Hydro fått tillatelse til å bore noen brønner i Barentshavet. I den forbindelse har noen miljøvernorganisasjoner, bl.a. Natur og Ungdom og Bellona, varslet aksjoner, og vi husker at Natur og Ungdom også tidligere hadde ulovlige aksjoner når det gjaldt Snøhvit-utbyggingen. Disse miljøvernorganisasjonene mottar millioner i støtte fra staten. Vil statsråden sørge for at miljøvernorganisasjoner som bevisst bryter loven for ulovlig å aksjonere mot lovlig fattede vedtak, mister all statsstøtte?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er enig i at det er demokratiske prosesser som fører til de beslutningene man tar her i Stortinget. Men problemet er at disse miljøvernorganisasjonene ikke bryr seg om det demokratiet man har, de protesterer ut fra sine synspunkter og respekterer ikke de beslutningene som blir fattet her. Det er jo helt klart at det er en politisk prosess når det gjelder hvem som får statsstøtte av de frivillige miljøvernorganisasjonene. Det er jo eget kapittel og egen post på statsbudsjettet for å bevilge penger nettopp til en del av disse. Et av problemene er at enkelte får statsstøtte, andre får det ikke. Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk får det f.eks. ikke, Stiftelsen Norsk kulturarv får heller ikke støtte. Og enkelte får støtte det ene året og mister støtten det andre året. Ser statsråden behov for en gjennomgang basert på like kriterier, også når det gjelder antall medlemmer i disse organisasjonene? – For medlemstallet kan gå opp og ned, mens statsstøtten øker år for år.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til den ærede arbeids- og sosialminister: «Under behandlingen av Innst. O. nr. 59(1998-99) ble det vedtatt endringer i lov om samordning av pensjons- og trygdeytelser, der det fremgikk at poengopptjening i folketrygden etter fylte 67 år kan holdes utenfor samordningen med tjenestepensjon. I bladet Pensjonisten nr. 5 for 2004 hevdes at forskriften, som er påkrevd, ennå ikke er laget av departementet. (1998-99) Hvis dette er riktig, vil da statsråden omgående sørge for at forskrift blir laget, slik at alle de pensjonistene dette gjelder, får sin rettmessige ytelse?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-10-27:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg må si det var et meget godt svar. Jeg vil gi honnør til statsråden for at han har grepet fatt i dette så raskt, og for at vi kan få denne forskriften på plass forhåpentligvis innen utgangen av året. Det er jo helt riktig som statsråden sier, at i proposisjonen står det følgende: «Det kan bli nødvendig at den enkelte selv må søke om å få den aktuelle opptjeningen samordningsfri. Det blir derfor påkrevet å gi en forskrift om gjennomføringen slik det er hjemmel for i samordningsloven § 23 nr. 3.» Så jeg håper at dette kommer raskt på plass, slik at pensjonistene har den trygghet at dette er forskriftshjemlet. Utover det vil jeg bare takke statsråden for et godt svar og et godt arbeid.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Ved lovendring i 1999 ble det i samordningsloven tatt inn bestemmelser om at økt tilleggspensjon fra folketrygden kan holdes utenfor samordningen. Endringen var begrenset til økt tilleggspensjon som følge av poengopptjening ved omsorgsarbeid etter helt avsluttet yrkesaktivitet og poengopptjening etter uttak av tjenestepensjonen for årene da pensjonisten fylte 67, 68 eller 69 år. I proposisjonen ble det signalisert at en også skulle gi en forskrift. Dette er, som representanten Nesvik påpeker, så langt ikke gjort. Dette skyldes at den aktuelle bestemmelsen er praktisert i samsvar med lovens intensjoner. Standpunktet er i overensstemmelse med de offentlige tjenestepensjonsordningenes oppfatning. Etter en nærmere vurdering har departementet likevel kommet til at gjeldende praksis bør forskriftsfestes. Spørsmålet har vært forelagt tjenestepensjonsordningene, som er enig i at det utformes en forskrift der praksis nedfelles. Jeg tar sikte på at forskriften, som nå er under arbeid i departementet, blir fastsatt innen årets utgang.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Etter denne anerkjennelse er det vel ikke nødvendig med ytterligere merknader fra min side, annet enn å bekrefte at forskriften vil komme på plass innen utgangen av året. Men jeg vil også understreke at det er vår klare oppfatning at den praksis som har vært fulgt etter lovendringen, er helt i tråd med de intensjoner som lå til grunn for endringen av loven.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «Enkelte lokalsamfunn har særskilte utfordringer knyttet til økt folketall i turistsesongen. Dette gjelder f.eks. Gol og Hemsedal, som i vinterhalvåret besøkes av tusenvis av skiturister. I budsjettinnstillingen for 2004 uttalte en samlet justiskomite at befolkningssvingninger som nevnt skal hensyntas i de årlige tildelingene til politidistriktene. Underforstått skal økte midler automatisk tildeles politiet i de respektive lokalsamfunn. Hvordan vil statsråden sikre at dette klart framgår av tildelingen?»
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg skulle jo ønske at jeg kunne være veldig luthersk på dette punktet og unnskylde og tale vel om og ta alt i beste mening. Og det gjør jeg. Jeg er allikevel ikke fullt så optimistisk som statsråden, eller for å være i mitt innledende bilde: ikke fullt så mye troende. Jeg skulle ønske at det hadde vært en klarere påpekning av at man f.eks. i de eksemplene jeg nevner, Hemsedal og Gol, på en mer eksplisitt måte hadde sagt at her er det lagt inn midler som skal ivareta det. Det fører fort til, har jeg latt meg fortelle rundt omkring i forskjellige politidistrikter hvor dette er aktuelt, at man fra lensmannens side i det aktuelle lensmannsdistrikt må mase og spørre.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-10-27:
Jeg sier meg fornøyd med det svaret som justisministeren her gir. Det er klart at dette på mange måter kan ses som en foregripelse av begivenhetenes gang, samtidig som det nok har rot i den virkeligheten som man opplever rundt omkring, og som ofte kan være forbundet med en følelse av at alle kjemper for sin tildeling, og at dette kan være vanskelig internt i politidistriktene. Jeg regner med at også politimestrene legger merke til at dette har vært tatt opp i Stortingets spørretime i dag, og hva justisministeren har svart. Jeg regner også med at dette er presisert i disponeringsskrivene, og at det da bør være ivaretatt på en god måte.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-27:
Innen mange politidistrikter finnes det spesielle forhold som krever en særskilt vurdering ved tildeling av bevilgninger. Det kan være turisttilstrømning på sommeren eller vinteren, høyskoler eller universitet med stor tilstrømning av studenter, spesielle utbyggingsprosjekter med et stort antall arbeidere i en periode e.l. Slike spesielle forhold kan kreve ekstra innsats av politiet. Ved fastsettelse av bemanningen ved de enkelte politidistriktene og lensmannskontorene er det bl.a. tatt hensyn til spesielle utfordringer i distriktet. Justisdepartementet har i tildelingsbrevet til Politidirektoratet påpekt uttalelsen fra justiskomiteen i Budsjett-innst. S. nr. 4 for 2003-2004 om at økt folketall i turistsesongen skal tas hensyn til ved tildelingene til politidistriktene. Politidirektoratet har i sitt disponeringsskriv til politidistriktene sagt følgende: «Hensynet til økt folketall i turistsesongen er tidligere lagt inn i budsjettfordelingsmodellen. Ved en videreføring av budsjettrammene fra 2003 er dette hensynet fortsatt ivaretatt.» Ut fra disse føringene fra Justisdepartementet og Politidirektoratet har jeg tillit til at de enkelte politimestrene tar hensyn til disse forholdene når de fordeler bevilgningene til de enkelte lensmannskontor og politistasjoner.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-27:
Nå kan både representanten Marthinsen og jeg legge Luther til side og holde oss til Stortinget. Stortinget har vært klart, og det har Justisdepartementet også vært i forhold til Politidirektoratet, og Politidirektoratet videre. Men det er slik at ved politireformen er det ikke detaljstyring. Man gir rammer, og man har frihet under ansvar. Og det er veldig forskjellig i Norge. La meg bare nevne noen eksempler: stor tilstrømning i Agder om sommeren, Sunnmøre, med cruiseskipsanløp i Geiranger, et forhold som Politidirektøren personlig har satt seg inn i, Nordre Buskerud, som representanten har tatt med, for ikke å snakke om Østfold og Vestfold, med stort innrykk av hyttefolk og båttrafikk på sommerstid. Disse forholdene prøver man å legge inn. Men det større spørsmålet som representanten tar opp, ligger i den debatten som Stortinget skal ha når politirollemeldingen legges fram, hvor man både evaluerer politireformen og ser på fordelingen av ressurser mellom politidistriktene. Da vil den større debatt om dette som representanten i grunnen etterspør, også komme fram til Stortinget.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-27:
Vi lutres alle av den offentlige debatt – her kommer vi nærmest Luther i utsagnet. Det skjer jo med politikere, enten de er stortingsrepresentanter eller statsråder. Og vi må legge til grunn at politiledere følger med i den offentlige debatt. Vi må også legge til grunn at lokalaviser følger med. Så på den måten er man i skjærsilden. For å ta et folkelig eksempel på dette: Da det riktig stormet som verst i Østfold, stilte politimesteren opp på lokalradioen og kom da – er det blitt meg fortalt – med følgende fyndige utsagn: Jeg holder fortet, og Dørum slåss om pengene. Hvis representanten Marthinsens innlegg skal tolkes slik at han også gjør det, kan det hende at det blir en god stafettveksling i fortsettelsen av denne debatten.