Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
Til diskusjonen om sparing: Jeg får ikke veldig mange henvendelser om at vi er for løsslupne, og at vi nærmer oss Sodoma og Gomorra i forhold til hvordan vi bruker penger. Vi sparer jo på statens hender. Det er våre felles sparepenger, så sånn sett ligger vi ikke noe etter. Så er det sånn at skattestimulert sparing stort sett bare bidrar til å flytte sparing og ikke til å øke sparing, og selvfølgelig at et mer normalt rentenivå vil føre til at det er mer lønnsomt for husholdningene å spare enn det har vært før. Så et par kommentarer til debatten: Jeg la merke til at jeg fikk skryt fra representanten Ulf Leirstein. Det synes jeg er veldig hyggelig, det gjemmer jeg på i mitt hjerte, som det heter. Men jeg merket også at han syntes at kredittmeldingen var litt kjedelig. Det tror jeg vi skal være veldig glad for, for action i kredittmeldingen er dårlig nytt. Så jeg tror at representanten Leirsteins og mitt behov for action må vi dekke ved å utveksle dvd-er, finne på noe annet, men kredittmeldingen bør være kjedelig. Det betyr at vi har kontroll, og at vi ikke gambler med mange verdier som kan ha stor betydning for bedrifter og for enkeltpersoners liv. Så vil jeg bare si til denne diskusjonen om handlingsregelen: Jeg mener at Fremskrittspartiet - og jeg tror kanskje noen hos oss også, da handlingsregelen ble innført - ser altfor statisk på hvordan handlingsregelen egentlig er ment. Når inntektene fra olje- og gassvirksomheten går inn i Statens pensjonsfond, og vi bestemmer oss for at vi skal holde oss til det som er en forventet realavkastning i oljepengebruk inn i statskassa, er egentlig det en generasjonssolidaritet. Det betyr at vi overlater verdien av fondet videre til neste generasjon, at vi ikke tærer på den, men bruker av avkastningen. Men det er jo bare halve handlingsregelen. Den andre halvparten er jo at hvor mye over og under vi ligger den 4-prosenten, handler om det som er kapasiteten i norsk økonomi. Derfor var det helt i tråd med handlingsregelen da Per-Kristian Foss brukte mange milliarder mer enn det 4-prosenten skulle tilsi, for da var det arbeidsløshet og ledig kapasitet. Derfor er det helt i tråd med handlingsregelen når vi bruker litt mindre, fordi vi har mangel på kapasitet. Og antakelig er det sånn at fordi vi har en langsiktig regel og har kommunisert det til utenverdenen, kan vi i dagens situasjon bruke mer penger uten å bli straffet for det, enn vi ellers kunne ha gjort. I dagens situasjon er handlingsregelen til hjelp for å lose oljepenger inn i budsjettet på en måte som vi ellers kanskje ville blitt straffet for. Så synes jeg det er meget interessant det klare ultimatumet som kommer fra Høyre i forhold til Fremskrittspartiet: Det er de som skal bestemme hva som er ansvarlig økonomisk politikk. Det betyr at handlingsregelen skal benyttes omtrent som i dag. Og fra Høyre får jeg jo kritikk for å ha brukt for mye penger, så Fremskrittspartiet kan bare begynne å glede seg! Når de får skrellet av de 30-40 milliardene de bruker utover det alle andre bruker, er det bare Høyre-politikken igjen av Fremskrittspartiet. Så er jeg veldig glad for at representanten Sanner innrømmer at renta ikke ville vært en «pillemitt» lavere med Høyres alternative statsbudsjett, fordi de ikke kutter i statsbudsjettene i det omfanget som måtte til for å få en lavere rente. Så da er vi litt klokere etter dette. La meg bare så si noe om det som er situasjonen i finansinstitusjonene. Vi er selvfølgelig også påvirket av krisen i forbindelse med subprime-lån, men ikke direkte og på like omfattende vis som veldig mange andre land er. Det som er situasjonen hos oss, er at bankenes lånesituasjon har blitt betydelig mer krevende. Det betyr at Norges Bank har økt kravet til likviditet for å låne bankene penger, som igjen betyr at renta i markedet har blitt dyrere for bankene. Men vi skal være veldig godt fornøyd med at vi ikke har vært mer eksponert. Så til husholdningenes lånesituasjon, som ikke gjør at Kredittilsynet roper alarm - de sier at bankene er solide. Men gjeldssituasjonen i husholdningene er jo betydelig, når gjennomsnittet var 200 pst., og vi må regne med at det øker til 220 pst. i 2011. Sammensetningen av disse lånene kan også være annerledes ved at flere har brukt opp fleksibiliteten med lengre perioder med nedbetalingsfri tid osv. Så her er det absolutt grunn til å følge situasjonen meget nøye.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)