Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-05-22:
Jeg har lyst til å begynne med å si – og det har jeg sagt fra denne talerstolen før – at Kristelig Folkeparti ikke er allergisk mot kontantstøttekritikk. For dersom det er slik at kontantstøtten virker hemmende f.eks. på integrering, er vi mer enn villig til å gjøre noe med det. Derfor fremmer vi dette forslaget – nemlig å veksle ut dette fem års botidskravet med språkopplæring dersom man skal motta kontantstøtte. Det var det samme vi gjorde sist gang vi fremmet forslag. Da sa vi at de med mindre enn tre års botid, må ta språkopplæring for å kunne motta kontantstøtte. Vi viser med den holdningen at vi ikke er allergisk mot kritikk, men vi ønsker å gjøre noe med det. Det som forundrer meg, er at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet ikke vil gjøre noen endringer som faktisk ville ha vært positivt når det gjelder integrering. De bare opprettholder fem års botidskrav, men gjør altså ingenting mer. Det som også er forunderlig, er at man ikke ser at dette slår feil ut for grupper som man ikke trenger å innføre noen integreringstiltak overfor. For vi ser nå at dette slår utilsiktet ut. Hvis en norsk statsborger som har vært medlem av folketrygden i hele sitt liv, som har vært i arbeid og betalt skatt, finner kjærligheten utenfor EØS-området og gifter seg, mister man altså muligheten til å motta kontantstøtte – som alle andre foreldre har muligheten til – fordi de fant kjærligheten utenfor EØS. Dette kan være misjonærer som kommer hjem. Dette kan være norske statsborgere som jobber i norske bedrifter i utlandet, utenfor EØS-området. Dette kan være norske statsborgere som har jobbet internasjonalt. Her rammer man altså en gruppe mennesker, og så strekker man armene i været og sier: Nei, dette kan vi ikke gjøre noe med. Man ser at det har noen utilsiktede konsekvenser, men argumentet er at når man innfører slike ordninger, må man nærmest finne seg i at det slår uheldig ut for noen. Vi mener at det er for passivt. Man kan mistenke i hvert fall noen partier for å tenke at bare man gjør kontantstøtten mest mulig urettferdig, går den nærmest over av seg selv. Men så enkelt er det ikke. Det er heldigvis unntak her. Jeg er veldig glad for at Sosialistisk Venstreparti, som i utgangspunktet er imot kontantstøtten, allikevel ikke støtter regjeringspartiene når de bare innfører et botidskrav. SV støtter faktisk Kristelig Folkepartis forslag her fordi de ikke ønsker doble standarder, og det står det respekt av, all den tid SV egentlig er imot kontantstøtten. Jeg vil også takke Senterpartiet, som har stått last og brast med Kristelig Folkeparti i vår kamp for fortsatt å kunne ha denne valgfriheten for foreldre – for det er jo det kontantstøtten handler om. Det handler om at noen foreldre skal få lov til å ha muligheten til å være litt lenger hjemme sammen med ettåringen sin, uten å bli straffet. Det blir sagt at man ikke kan betale foreldre for å si nei til et offentlig velferdsgode. Ja, barnehagene er kjempeviktige. Vi hørte i likestillingsministerens redegjørelse hvor mange barn vi egentlig snakker om – 91 pst. av alle barn går i barnehage. Så er det noen foreldre som ønsker at vi også skal opprettholde et annet velferdsgode, nemlig det å kunne være hjemme litt til sammen med ettåringen sin. Dette mener vi bør gjelde for alle. Men vi tar kritikken på alvor. Derfor fremmer vi forslag om språkopplæring knyttet til kontantstøtten. Vi strekker i hvert fall ikke armene i været og sier: Beklager, dette slår feil ut for noen grupper, men det må vi faktisk leve med. Hvis det er slik at det slår feil ut for noen grupper, gjør vi det vi kan for å rette det opp. Og jeg har nevnt hvilke grupper det er snakk om her. Det er veldig mange som nå er skuffet over at flertallet ikke er villig til å gjøre noe som helst med de utilsiktede konsekvensene dette har. Jeg er veldig glad for det svaret jeg fikk av barne- og likestillingsministeren i en spørretime for to–tre uker siden, hvor hun innså at det har noen utilsiktede konsekvenser, og at denne ordningen bør evalueres. Og hun gikk ganske langt i å si at vi kanskje bør ta til orde for noen unntaksbestemmelser.