Trine Skei Grande (Venstre), 2004-06-03:
Det er brei enighet om alle de gode intensjonene bak gratisprinsippet i skolen. Det som vi i Venstre hadde håpet, var å få en debatt rundt sjølve håndhevinga av gratisprinsippet, ikke omkamp om sjølve prinsippet. Jeg kan bare konstatere at det var ikke noen av de andre partiene modne for å ta en debatt på. Jeg merker meg også at det partiet som av og til har fått begrepet «arrogant» knyttet til seg, syns at det er med humor man møter andre partiers prinsipper. Jeg er prinsipielt veldig sterk i synet på arroganse i forhold til styringen av lokaldemokratiet og synet på lokaldemokratiet. Jeg merker her liten tiltro, det er ingen av de folkevalgte fra de andre partiene her som tror at deres lokale folkevalgte har klart å håndheve gratisprinsippet. Det syns jeg er veldig interessant. Jeg er brennsikker på at Venstres lokale folkevalgte hadde klart å håndheve gratisprinsippet på en skikkelig og god måte. Det er ingenting i flertallets merknader som sier noe om sjølve håndhevinga av prinsippet. Vi kommer til å følge utviklingen når det gjelder dette, og er glad for at vi har fått en merknad i forbindelse med mitt forslag, om at man skal følge utviklingen. Jeg vet ikke om begrepet «dust» er et parlamentarisk uttrykk, så jeg skal kanskje la være å bruke det, men av og til får håndhevingen av dette prinsippet veldig rare virkninger lokalt. Det er ikke snakk om klasseturer og alt det der. Det vi først og fremst har fått mange tilbakemeldinger på, gjelder dem som tar ting som vanligvis koster penger, utenom skolen, som mopedførerbevis, traktorførerbevis eller jegerprøve, og som nå har mistet alle muligheter til å bruke valgfagssituasjonen til å ta de tingene som de ellers har måttet ta på fritida. Det er mange rare virkninger som kommer når vi skal lage et regelverk i dette hus som skal passe enhver tenkelig situasjon på enhver tenkelig skole. Man får av og til – jeg vil bruke det uttrykket – litt rare konsekvenser lokalt når dette skal håndheves, når vi skal sette i gang og lage regler som skal fungere i alle mulige tenkte situasjoner. Det som vi i Venstre var i front på, var at hvis vi la håndhevinga av dette til lokaldemokratiet, som faktisk også skal bevilge pengene til den enkelte skole, ville de klare å få en håndheving som henger sammen med det, og som gjør at vi ikke får de litt rare virkningene. Dessuten viser dette også liten tiltro til den enkelte skolemyndighets mulighet. Jeg har bare en liten kommentar til representanten Reikvam om de elevene som sitter igjen. Min erfaring fra skoler – jeg har vært på utrolig mange hundre skoler – og fra min tid som lærer, er alle de lærerne som opp gjennom tidene aldri har puttet den lille konvolutten ned i noen sekker, fordi man visste at der var det ikke så lurt å legge den. Lokalt har man hatt en veldig smart håndheving av dette opp gjennom tidene, fordi man har hatt god kunnskap om den enkeltes situasjon. Min erfaring f.eks. fra denne byen er at den store utfordringen nå i dag når det gjelder klasseturer, ikke akkurat er hvor mye de koster, men at vi i dag f.eks. har mange muslimske jenter som aldri får lov til å være med på klasseturer, fordi det er noe de ikke får lov til hjemmefra. Det er en helt annen utfordring i forhold til å ha en integrert skole der alle får muligheten til å være med. Så til slutt til den kommunale fattigdommen. Jeg har ikke sett noen føre bevis for at foreldrebetalinga før vi satte dette prinsippet, hadde hatt en dramatisk økning, eller at det hadde blitt verre og verre. Jeg tror det er veldig forskjellig fra kommune til kommune. Jeg tror det har blitt håndhevet ulikt. Jeg tror at det er mye klokskap lokalt, og vi må i denne sal slutte å tro at det bare er vi som har gode intensjoner, at det bare er vi som kan lage regler som er rettferdige og at det bare er vi som klarer å få en rettferdig fordeling av ressursene i dette samfunnet. Men vi kommer nok til å ta opp dette i en annen sammenheng når folk kanskje ser at det er slik dette regelverket bør håndheves, både for at det skal bli rettferdig, og for at det skal gi kloke løsninger for barna, som gjør at alle barn får like muligheter til å være med på ting, uansett hvilke forutsetninger de har hjemmefra.