trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2013-04-23:
Først ein liten kommentar til representanten Bård Hoksrud sitt innlegg, der han viser til dei mange grunnane det er til å få ei ny regjering til hausten. Eg har lyst til å minne om at sjølv om partiet hans heiter Framstegspartiet, er det slik at framsteg inneber alltid forandring, men forandring inneber ikkje alltid framsteg! Norsk transportnæring er ei viktig næring mange plassar i landet. Frå nord til sør fraktar lastebilar varer over kortare og lengre strekningar, frå produsent til kjøpar både innanfor landets grenser og til utlandet. Dei siste åra har konkurransen hardna til, og det meir enn bra er. Konkurransen skal helst skje på like vilkår, men konkurransen skjer ikkje på like vilkår når tunge køyretøy frå utlandet kjem med billege og dårlege dekk, og ikkje betaler dei bompengane som dei norske køyretøya må betale. Erfaringar viser at innkrevjinga av bompengar frå utanlandske køyretøy har vore spesielt krevjande for bompengeselskapa, m.a. hindrar nasjonale reglar hos utanlandske myndigheiter tilgang til relevante register. I tillegg er det ofte ulønsamt å krevje inn trafikantbetaling i ettertid. Dette inneber at enkelte utanlandske tungtransportørar lét vere å betale bompengar, og kan operere med lågare driftskostnader enn norske transportørar. Måten bompengeinnkrevjinga skjer på kan på dette viset føre til uheldig konkurransevriding mellom norsk og utanlandsk næringsverksemd. Det vil kome på plass ei ordning med pålagt bruk av elektronisk bompengebrikke til norske trafikantbetalingssystem for køyretøy over 3 500 kg, og det er kjempebra. Transportbransjen har etterspurt dette for å sikre at alle eigarar av tunge køyretøy betalar bompengar, og på den måten hindre at det oppstår ei konkurransevriding i høve til dei som ikkje har bompengebrikke. Dette nye grepet vil bidra til at konkurransen mellom norsk og utanlandsk transportnæring skjer på meir like vilkår, og det er bra for transportnæringa vår og arbeidsplassane knytte til denne næringa.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Jeg lurte på om statsråden kunne redegjøre litt for hvor mye dialog det har vært med svenske myndigheter om FRA-loven. Forrige samferdselsminister lovet i en debatt rett før hun gikk av, at hun skulle ta initiativ overfor svenske myndigheter. Aller helst ville vi at man ikke skulle kunne gjøre noe. Svenske borgere har en helt annen rettighet enn det f.eks. norske borgere har – når etterretningstjeneste og politi kan gå inn og overvåke og hente ut opplysninger om norske borgere. Et minimum burde i hvert fall være at vi skal få de samme rettighetene som svenske borgere har. Dette er noe som statsråden burde kunne jobbe med overfor svenske myndigheter, for å få det på plass.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Spørsmålet mitt er litt en fortsettelse av Trine Skei Grandes spørsmål om ruting og om at ting går via Sverige. Når jeg har vært i dialog med en del i IKT-bransjen, bl.a. med IKT-Norge, sier de at det er veldig vanskelig å forsikre seg mot at ting ikke går via Sverige også når det gjelder internkommunikasjon i Norge, selv for selskaper som Telenor og andre. Så jeg har litt lyst til å utfordre statsråden på følgende: Hvordan skal alle kundene kunne være overbevist om at det ikke vil gå via Sverige – når bransjen selv sier at det kan være ganske vanskelig å få til dette? Nå sier man at man skal få vite om det på forhånd, men det kan bli et problem – for informasjonen løper rundt omkring i luften og flyr fort over landegrensene og tilbake igjen. Jeg kunne veldig gjerne tenkt meg å få vite hvordan statsråden har tenkt å følge dette opp, slik at ingen risikerer at det går via Sverige hvis man klart og tydelig har sagt fra at det ønsker man ikke, og bruker en teleleverandør som har sagt at det ikke skal det.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Jeg satt og humret og lo godt da jeg hørte på representanten Langeland og hans innlegg om Fremskrittspartiet. Det er tydelig at han ikke har fått med seg veldig mye av det jeg sa i denne debatten, og hva jeg har sagt i andre bompengedebatter. I forrige sak var SV veldig opptatt av personvernet, og i denne saken er de ikke fullt så opptatt av personvernet lenger, selv om man sier at man nå, når det skal innføres brikke i alle biler, skal vurdere muligheten for å få en anonymisering. Men det er interessant hvordan man skal få til en anonymisering, når vi hører at Kristelig Folkeparti sier at de ønsker å ha differensiert bompengeavgift ut fra f.eks. miljøkostnaden som bilen forårsaker. Hvordan skal man klare å ha det anonymisert, hvis man skal legge det til grunn? Vi vet at er det én ting som er sikkert, så er det at hver gang man legger inn et nytt kriterium, fyker administrasjonskostnadene rett i været. Da blir det svindyrt. Det er bare å se til Grenland, hvor det politiske flertall ønsker å innføre en bompengering rundt kommunene Skien, Porsgrunn og Bamble. Innkrevingskostnadene kommer til å være opp mot 100 mill. kr fordi man legger inn en masse kriterier og planlegger med en rekke bomstasjoner som skal sprette opp som paddehatter rundt omkring i kommunene. Jeg synes det er hyggelig at representanten Langeland også har omtanke for Hoksruds kostnader når han betaler per passering og ikke har bombrikke i bilen sin. Jeg gjør det fordi jeg synes personvernet er en viktig sak, og vi registrerer at andre offentlige myndigheter henter ut disse opplysningene og bruker dem til helt andre ting enn det de var tiltenkt, da de ble samlet inn. Så synes jeg også det er interessant at alle er så veldig opptatt å få på plass dette for alle bilistene. Jeg tror at det egentlige bakteppet her er at regjeringen i Nasjonal transportplan 2014–2023 sier at man ønsker å redusere rabattordningen ved å ha bombrikke i bilen til 10 pst. Da er det ikke så forferdelig interessant å ha bombrikke i bilen lenger. Så jeg tror dette bare er for å flå bilistene enda mer – sørge for at staten kan fortsette å ekstrabeskatte vanlige bilister som kjører rundt på veinettet vårt og er avhengige av bilen. Det er flertallets beveggrunn for at man nå ønsker å innføre obligatorisk brikke i alle biler, for det er ikke lenger noe insitament når rabatten går ned fra kanskje 50 og 40 pst., som det er i mange bompengeselskaper, til 10 pst. når man har bombrikke i bilen. Jeg tror kanskje at det er de argumentene som er de viktigste her, ikke at man nødvendigvis er så opptatt av de andre. Det er gledelig å se at man er opptatt av å redusere administrasjonskostnadene, men rentekostnadene er jo skyhøye for norske bompengeselskaper, så man burde tatt bort begge deler og latt staten ta ansvaret sitt og finansiere iht. veiloven som de har et ansvar for.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-23:
Eg vil starta med å takka saksordføraren for ei uvanleg interesse for å komma til einigheit. Det er kjent at det å bli einig er ikkje akkurat det Framstegspartiet helst ønskjer seg. Tvert imot ønskjer ein ofte å vera ueinig. Men i denne saka opplever eg at saksordføraren har forsøkt å samla troppane best mogleg. Det er bra. Eg har nokre kommentarar når det gjeld forslaga, bl.a. forslag nr. 2. Ein snakkar om å få ned utgiftene generelt sett i forhold til problemstillinga frå representanten Hoksrud. Men så ønskjer ein nærmast å påleggja krav som Forsvaret har i samband med kommunikasjon- og sambandsystem. I tilfelle det fekk fleirtal, ville det føra til ganske store kostnadsaukar for den det måtte gjelda. Eg synest det er litt rart at ein vil gå så strengt til verks når ein veit at det vil medføra auka kostnader og dermed dårlegare tilbod. Så gjeld det FRA-lova i Sverige, som eg er heilt einig med representanten i at er problematisk. Det er ikkje så lenge sidan me diskuterte DLD, datalagringsdirektivet. Høgre og Arbeidarpartiet køyrde det gjennom, mot viljen til alle andre parti. Problemet vårt er at me ikkje styrer i Sverige. Eg er ikkje sikker på om Hoksrud ønskjer seg det, men i alle fall er det ikkje slik at den raud-grøne regjeringa har styringa der. Det er nemleg noko av dilemmaet her. Representanten Hoksrud veit at me har forsøkt å ha samtalar med svenske styresmakter om denne FRA-lova, men ein kom for så vidt ikkje nokon veg, for det er jo Sverige sjølv som bestemmer sine eigne lover. Det må me berre akseptera. Men eg er ikkje i tvil om at samferdselsministeren har og vil ha dialog om denne problematikken framover. Når det gjeld dette med informasjonskapslane, som jo blei eit tema på tampen av behandlinga i komiteen, opplever eg at dette no har som intensjon å styrkja personvernet. Dermed er alle me DLD-motstandarane veldig fornøgde med at ein ser denne utviklinga frå samferdselsministeren si side. Når det gjeld graveforskrifta, vil ein komma tilbake til ho. Det er sjølvsagt nokre kompliserte vurderingar ein må gjera, men totalt sett trur eg at det viktige er at me får løysingar for legging av kabel langs og i veg som både gjer at vegen er bra – ikkje minst Framstegspartiet er interessert i å ha gode vegar – og at ein får ein infrastruktur for breiband og kablar som gjer at me får ei rask utbygging. Det er altså inga leige, som ein har hatt før frå Statens vegvesen si side, men meir ei flytteplikt, som òg vil føra til betre løysingar. Det er me alle opptekne av. Til slutt: Me i SV opplever at ekomlova, slik som ho er lagd fram, og slik som me har diskutert ho i komiteen og her no, har god balanse i høve til næringsinteresser og i høve til personverninteresser – kanskje med unntak av det som er knytt opp mot svensk lovgjeving, som me ikkje kan gjera noko med.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-23:
Eg forstår godt at Framstegspartiet slit her, for dei er altså for å montera ei brikke som berre har ei hensikt, nemleg å flå lastebilar og næringslivet på vegen. Ein er altså likevel mot å gjera dette, men ein er for å montera utstyret. Ja, ja, ein skal høyra mykje i Stortinget frå Framstegspartiet. Ein garanterer òg at når næringa har montert denne brikka og Framstegspartiet kjem i regjering, så skal ein slutta å krevja inn pengar frå den brikka. Eg forsto at Framstegspartiet no garanterte at Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre skal slutta å krevja inn bompengar om Framstegspartiet kjem i regjering med dei partia. Dei andre partia har alle stemt for bompengeprosjekta. No er Framstegspartiet for å ha brikka som skal samla inn bompengane. Kva blir det neste? Me gler oss og ser fram til fortsetjinga. No er det slik at dette berre gjelder næringstransport over 3 500 kg. Det burde jo gjelda for persontransport òg, slik ein no greier ut i Nasjonal transportplan, for då kunne me nemleg sørgja for at Framstegspartiet sin talsperson ikkje lét pengane gå til administrasjon av bompengeselskapa, men til bygging av vegar. Slik som det er i dag, blir bompengekøyringa til representanten Hoksrud fakturert og dermed driv ein administrasjonskostnadene opp, slik at det faktisk blir mindre til vegbygging med den oppførselen som samferdselspolitisk talsperson i Framstegspartiet har. Det er urovekkjande at ein frå Hoksrud si side ønskjer å bruka vegpengar på aukande byråkrati og papirløysingar. Saksordføraren har på ein god måte lagt fram saka. Saksordføraren, eg og fleire, men særleg saksordføraren, har verkeleg stått på over lang tid for å få denne saka fram, ikkje minst knytt opp mot dei fergesambanda me har på Vestlandet. No er me altså i gang. Det trur eg m.a. me skal takka saksordføraren for, det engasjementet han har hatt i denne saka, men sjølvsagt òg den raud-grøne regjeringa, som endeleg har klart å skjera igjennom i denne saka me har venta på lenge. Til slutt gleder me oss no til at Hoksrud si brikke er på plass, slik at pengane kan gå til vegbygging og ikkje til administrasjonsutgifter.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-23:
Eg har ingenting imot at representanten Hoksrud humrar og kosar seg. Eg set pris på at ein har det litt morosamt i stortingssalen, og akkurat no synest eg me har det. For no høyrer eg at representanten Hoksrud ikkje kommenterer det eg la vekt på i mitt innlegg, nemleg at han med si åtferd i bomringsystemet i Noreg driv opp administrasjonskostnadene og dermed driv ned investeringane i veg. Framstegspartiets fremste talsperson er altså ein person som aukar administrasjonsutgiftene til bomselskapa i Noreg, noko som dermed gjev mindre vegbygging i Noreg. Det kommenterte representanten Hoksrud ikkje. Så synest eg det er interessant at Framstegspartiet vil vera med på ei – for dei – gigantisk feilinvestering. Denne brikka, som Framstegspartiet meiner ein skal investera i for alle bilar over 3 500 kg – og i alle andre bilar på eit eller anna tidspunkt – ho skal aldri takast i bruk. Ho skal berre monterast, men ho skal aldri brukast. Det å investera i ei brikke som ikkje skal brukast til nokon ting, må jo vere sløsing med ressursane til privatbilistar og næringsdrivande. «Vi fornyer Norge!» Mange av dei tinga som gjer at trafikkulykker har gått ned, m.a. registrering av fart mellom fotoboksar, er Framstegspartiet imot fordi ein då kan registrera. Det er ein måte å sjå det på, men ein annan måte å sjå det på er at det faktisk fører til redusert fart og mindre trafikkulykker. Det aspektet saknar eg ved Framstegspartiet sin argumentasjon når det gjeld trafikksikring. Så er dette òg, som lastebileigarar og andre har vore inne på, eit stort poeng når det gjeld å få inn pengane frå utanlandsk næringstransport, noko òg saksordføraren la vekt på. Det er me ikkje ueinige om. Men det er rart at dei som blir påståtte å vera bilens fremste talsmenn i Stortinget, no skal be norske bilistar om å investera i ei brikke som kan brukast til å krevja inn bompengar, men som for Framstegspartiet berre skal stå i vindauget som eit symbol på ei feilinvestering.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-23:
Ja, dette har vore ein veldig interessant debatt med utgangspunkt i noko som er veldig fornuftig, nemleg å sørgja for at dei bompengane ein krev inn, mest mogleg går til det ein skal byggja og ikkje til å administrera det ein skal byggja. Det er heilt riktig som Sortevik seier, at det blir kravd inn masse bompengar i Noreg, og for Framstegspartiet altfor mykje, slik som eg har tolka dei i dei åra me har debattert dette med Sortevik og Hoksrud. Viss me skal tolka det som skjer i dag politisk, der Framstegspartiet no blir med på ei investering i ei brikke som ikkje skal brukast, trur eg det stammar frå følgjande resonnement: Framstegspartiet satsar på å koma i regjering til hausten, dei innser at alle parti unntatt dei er for bompengar. Det betyr at dei allereie no har tapt saka, derfor går dei med på å investera i brikka som dei skal krevja inn pengane med sjølve.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-04-23:
Jeg prøver meg på det jeg prøvde meg på i innlegget – det er vel ikke uventet. Vi har i dag en forskrift for Post- og teletilsynet som gjelder nettnøytralitet, som vi syns er god. Men vi hadde gjerne sett at dette hadde vært lovfestet, og ikke bare vært en forskrift. Hva er statsrådens kommentar til det?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-04-23:
Da vil jeg spørre om en annen ting. En mulighet for norske leverandører til å bruke personvern som et konkurransefortrinn – ved å informere om hvorvidt man ruter ting via Sverige eller via andre veier – er en god tanke. Spørsmålet mitt er: Tror statsråden at dette vil bli brukt som et konkurransefortrinn, eller vil dette bli så vanskelig å bruke som en fordel at tilbyderne ikke kommer til å gjøre det?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-04-23:
Vi vil gjerne uttrykke at vi er uenig i presidentskapets vurdering av vår sak. Vi har tidligere behandlet femårig lærerutdanning mange ganger. Det som har skjedd siden trontaledebatten, da det forslaget var oppe, er at stort sett alle partier i denne sal har sagt at de er for en femårig lærerutdanning. Da er spørsmålet: Når skal vi innfase den, og hvordan skal den innfases? Det er bred politisk enighet om at man trenger den. Det er det som er spørsmålet i Dokument nr. 8-forslaget – ikke hvorvidt den skal innføres, men når den skal innføres. Vi er uenig i presidentskapets vurdering.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-04-23:
Jeg har ikke hatt spesifikke møter med min kollega omkring tematikken – det skal jeg erkjenne – men det har vært en løpende dialog mellom embetsverket på norsk og på svensk side. Det er nok vår holdning – ut fra denne dialogen – at svenskene ikke har noe imot å fortsette en dialog, men at det er svært lite trolig at det er mulig å bevege de svenske synspunktene i denne saken. Når det gjelder transittrafikk, er svenske myndigheter rett og slett ikke enig i den norske holdningen, nemlig at en ikke skal kunne overvåke trafikk som går fra Norge via Sverige til et annet land. De er av den oppfatning at dette må vi kunne akseptere, og at dette er underlagt domstolskontroll. Internkommunikasjon mener de er svært vanskelig å kunne unnta. Men her har vi lagt opp til en forskriftshjemmel som gir brukeren mulighet til å få vite om teleoperatøren har den type ruting av interntrafikk.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-04-23:
Jeg kan ikke si eksakt hvor lenge spørsmålet om graveforskriften har vært til behandling, men utredningen av dette spørsmålet, som SINTEF har gjort på vegne av departementet, har vært sendt på høring. Høringen var ferdig for en måneds tid siden. Ut fra høringen og ut fra resultatene av rapporten tar departementet sikte på at forskriften skal fremmes i løpet av den stortingsperioden vi nå er inne i. Når det gjelder spørsmålet om cookies, erkjenner jeg at dette ikke er en helt enkel balansegang. En må klare å balansere hensynet til dem som ønsker å bruke den type cookies, og personvernet. Vi fra departementets side synes en rimelig balanse er at det ikke kreves samtykke hver gang den type cookies blir benyttet, men at en må opplyse brukeren om formålet med denne type informasjonskapsler, hvilke opplysninger som behandles, og hvilket formål det skal ha. Hvis ikke vil en heller ikke kunne ivareta personvernhensyn knyttet til dette.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-04-23:
Jeg vil bare si at når Venstres representant mener at forskriften er god, og at den rollen Post- og teletilsynet får i den sammenheng, er viktig, er vi enige om det – og at spørsmålet om nettnøytralitet er viktig. Jeg vil ikke uten videre avvise en lovregulering senere, men det er litt avhengig av hvordan forskriften fungerer. Hvis det en har regulert gjennom forskrift, fungerer godt og en ikke ser noen uventede eller negative sider ved det, kan en godt regulere via forskrift. Men hvis dette får noen uheldige utslag, bør vi kunne se på om en bør gi det et enda sterkere rettslig vern.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-04-23:
Det er i grunnen ennå litt vanskelig å svare på om tilbyderne vil se på dette som en mulig konkurransefordel, om de vil bruke det på den måten. Når det gjelder den type internkommunikasjon som rutes via et tredje land – i dette tilfellet ofte Sverige – er det viktig for oss at brukerne er informert, og at de kan ta kvalifiserte valg ut fra den informasjonen de får. Om tilbyderne kommer til å se på det som en konkurranseulempe eller -fordel, tror jeg tiden vil vise.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-04-23:
Jeg erkjenner at dette ikke er en helt uproblematisk problemstilling, men jeg synes det er viktig at vi nå foreslår at den type informasjon skal ekomtilbyderne gi brukerne. Dette er i stor grad et spørsmål om tillit, at tilbyderne ikke tilbyr noe som ikke er i tråd med det vi har lagt opp til i proposisjonen. Det ville etter min mening være misbruk av tillit dersom de sier én ting – og velger å gjøre noe annet. Det er i stor grad opp til bransjen sjøl å oppfylle den informasjonsplikten som de blir pålagt.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
To ting: Hvor lenge har departementet utredet graveforskrift? Og når skal den – ut fra målsettingen – tre i kraft? Dette er en forskrift som i lang tid har vært etterspurt av IKT-næringene, og som har betydning for utbygging av bredbånd. Det andre gjelder cookies, informasjonskapsler. Etter spørsmål sendt fra Fremskrittspartiet gjennom komiteen har statsråden og departementet beveget seg litt med hensyn til at det enkelte nettsted godtar felles henvisning til et felles nettsted når det gjelder selve bruken av cookies. Men samtidig setter man foten ned når det gjelder detaljeringsgrad – man forlanger detaljert informasjon om spesifikke kapsler. Da går litt av vinningen opp i spinningen. Jeg ber statsråden om å vurdere dette nok en gang.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Ja, i denne saken om bompenger skal vi stemme likt alle sammen. Vi er i stand til å ha to tanker i hodet samtidig. Den ene tanken er at vi med denne ordningen sørger for at utenlandske kjøretøy som kommer til Norge og driver transport, må betale for seg på samme måte som alle norskregistrerte må, når de driver transport i Norge. Det er et likebehandlingsprinsipp. Det er Fremskrittspartiet opptatt av, derfor stemmer vi ja til denne ordningen. Den andre tanken som vi fortsatt har klart og tydelig i hodet, er også i en merknad i innstillingen. Det er at vi er imot ekstra transportskatt, slik det blir utøvet av denne regjeringen gjennom et økende antall bompengeringer og bompengeprosjekter over det ganske land. I løpet av de åtte årene med rød-grønn regjering som snart er avsluttet, nærmer ekstra transportskatt seg 130 mrd. kr. Da blir det litt underlig å høre på representanten Langeland som bekymrer seg over om representanten Hoksrud har brikke eller ikke. Denne regjeringen har pålagt norske veibrukere en transportskatt som virkelig svir, og som virkelig utgjør et stort beløp. Av de nesten 130 mrd. kr er det verd å merke seg at mesteparten av tilleggsregningen, det som ikke går til veibygging av de 130 mrd. kr – det er over 30 mrd. kr – går til å betale renter, og 3–4–5 mrd. kr går til innkrevingskostnader. Dyrt nok og stort nok, i og for seg, men det er finansieringskostnadene som denne regjeringen ganske grovt serverer videre til bilistene i tillegg til selve bidraget til investeringskostnadene som utgjør en stor regning. Vi er opptatt av likebehandling når norske transportører kommer til Norge. Vi er opptatt av å føre kampen mot ulempene ved kabotasje, som må føres. Det er et ryddearbeid å gjøre, og en del av det ryddearbeidet ligger i denne saken, nemlig likebehandling. Vi går ut fra at representanten Langeland er like ivrig som Fremskrittspartiet etter å få vekk ulempene ved kabotasje, for det er noen ulemper. Så er vi opptatt av – også nevnt i merknad – å be statsråden om å se på et system som gjør at utenlandske transportører, når de kommer til Norge, kanskje skal betale for sitt totale veibruk, altså utkjørt distanse, slik som vi oppfatter at man gjør i andre land. Det bør vi se nærmere på i Norge også for å få ytterligere likebehandling mellom norske og utenlandske transportører.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Jeg har en taletid på 3 minutter, men det trengs ikke. Representanten Sortevik skal bare fastslå at det eventyret som vi nå hørte fra representanten Langeland, er og blir et eventyr og har ikke noen realitet i seg.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-04-23:
Den føreslegne endringa i vegtrafikklova vil opna for at Samferdselsdepartementet kan fastsetja føresegn om at køyretøy med tilleten totalvekt over 3 500 kg skal vera utstyrte med elektronisk brikke for køyring på det offentlege vegnettet. Vidare vert det opna for at departementet kan avgjera kva verkeområde som skal gjelda, og kva grupper av køyretøy som skal omfattast av påbodet. Riksrevisjonen sin effektivitetsanalyse syner at den viktigaste faktoren for bompengeselskapa sine driftskostnadar er andelen av køyretøy som brukar elektronisk brikke. Bompengeselskapa har ikkje berre høge kostnadar knytte til fakturering av bompengar til eigarar som ikkje har teikna abonnement. Tap på fordringar er også i stor grad knytte til køyretøy utan elektronisk brikke. Rekneskapstal for 2011 syner at tapet på fordringar for 43 selskap utgjorde 20,7 pst. Dette utgjer 172 mill. kr. Det kan ikkje vera tvil om at ordninga vil vera eit viktig tiltak for å fremja konkurranse på like vilkår mellom norsk og utanlandsk transportnæring. Lovforslaget har vore på høyring til meir enn 200 instansar, og høyringsinstansane som har gjeve fråsegn, har i hovudsak stilt seg positive til forslaget. Lovforslaget inneber at departementet gjennom føresegn kan gje påbod om elektronisk brikke for køyretøy over 3500 kg, og då i første omgang avgrensa til køyretøy som vert brukte til næringstransport. Sjølve innrettinga og omfanget må avklarast nærare i samband med den offentlege høyringa av føresegna. Mange av høyringsinstansane har vore opptekne av at kontrollen vert organisert som ein del av kontrollen som elles er på det offentlege vegnettet. Det viktigaste her må likevel vera at kontrollen har eit omfang og at sanksjonane har ein storleik som gjer at det ikkje løner seg å køyra utan påboden brikke. Ved innføringa må det vera eit siktemål at ordninga skal gjelda likt for alle trafikantar som er omfatta av påbodet, uavhengig av nasjonalitet, slik at ordninga heller ikkje i praksis verkar diskriminerande. Dette er ikkje ei bompengesak, men det er likevel ei sak om bompengar. Sjølv om Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti har eigne tilleggsmerknader, som eg går ut frå at dei sjølve kjem til å gjera nærare greie for, er det uvant – men ikkje desto mindre gledeleg for meg som saksordførar – å leggja fram ei samrøystes innstilling frå transport- og kommunikasjonskomiteen i ei sak om bompengar. Dette er ei sak som er god og viktig nok i seg sjølv for å få eit meir kostnadseffektivt bompengesystem, men også særleg med tanke på transportnæringa sine konkurransevilkår. Likevel vil eg avslutningsvis også visa til at me må gå vidare – som også NTP-forslaget har i seg – med å innføra obligatorisk AutoPASS-brikke i alle køyretøy og som betalingsmåte på riksvegferjene våre.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2013-04-23:
Det er vel gjerne litt tidleg å takka for ein god debatt. Det kan jo vera det vert meir her, men så langt: Mange takk! Eg synest det var veldig interessant det perspektivet som representanten Hjemdal trekte opp, om når – ikkje berre viss – dette vert utvida til å vera ei obligatorisk brikke i alle køyretøy, og dei moglegheitene som då ligg der, m.a. til å differensiera når det gjeld utslepp. Det same kan ein jo gjera når det gjeld tid på døgeret, så det vil liggja moglegheiter her. Det er ikkje nødvendigvis for å gjera det dyrare for folk, men for å gjera det rimelegare for dei som forureinar minst. Eg har litt vondt for å seia noko negativt om Hoksrud, for det er jo ei sak me er heilt enige i, og me skal røysta prikk likt. Men likevel har eg merka meg at han seier at administrasjonskostnadene skyt i veret. Det er ikkje det dei gjer. Me skal få kostnadane ned, og me skal, som statsråden poengterte veldig godt, bruka meir av dei innkomne midlane til å byggja veg og til å betala ned dei låna som er. Når representanten Hoksrud seier at regjeringa var på jakt etter transportskatt då dei i NTP-forslaget varsla eit brikkepåbod i alle bilane, må eg berre gjera merksam på at i transport- og kommunikasjonskomiteen var alle parti i siste budsjettrunde med på å vilja ha obligatorisk brikke i alle køyretøy, bortsett frå Framstegspartiet. Berre tapet på fordringar, har det vore sagt her, er på 172 mill. kr. Så må eg òg seia at personvern er viktig, men når ein skal vera så prinsipiell på personvern, får eg det ikkje heilt til å stemma når Framstegspartiet her er med på å innføra ei ordning for lastebilsjåførar, og så vil ein ikkje ha det for dei som køyrer mindre bilar. Skal det vera forskjell på kva personvern ein skal ha, alt etter kor tung bilen ein køyrer, er? Det rimar ikkje heilt. Men i det store og heile er eg veldig godt fornøgd med representanten Bård Hoksrud i dag, for me skal røysta likt.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2013-04-23:
Dette synest eg blei ein interessant og god debatt, med òg nokre historiske tilbakeblikk. Det er svært på sin plass, i alle fall når ein pratar om temaet eigarskap til kraftressursane i dette landet. Da heimfallsretten blei innført for vel 100 år sidan, hadde dei faktisk ein to dagars debatt nettopp om det, og heldigvis var det nokre framsynte politikarar som fekk gjennomslag nettopp for offentleg eigarskap til naturressursane og vassdragsressursane – dei skulle vere i folkets eige – i hard diskusjon og kamp mot høgrekreftene. Dette har ikkje berre vore ein debatt med historiske tilbakeblikk, men på mange måtar òg ein historisk dag, for eg veit ikkje om det nokon gong har vore uttrykt så klart av alle parti at ein no går inn for offentleg eigarskap, offentleg kontroll og sluttar seg til ein konsolideringsmodell. Ein får inderleg håpe at dette ikkje er retorikk ein har lagt seg til fordi ein veit at folket sitt fleirtal ønskjer dette, og at det er val til hausten, men at dei partia som no går inn for dette, står på dette òg i framtida. Ein annan ting vi òg er veldig einige om, er at alle ønskjer best mogleg vilkår for den kraftkrevjande industrien. Forslagsstillarane har skissert to alternative måtar å gjere det betre på. Eg skal ikkje gå inn og – som statsråden sa – tenkje høgt om det, anten det no gjeld utbytte til dei private eigarane eller om ein skal ta ut krafta som utbytte, eller andre alternativ med å utvide leigeperioden. Eg kan jo seie at eg er vel kjend med at landsmøtet til Arbeidarpartiet har gjort vedtak om at ein kan sjå for seg å kunne utvide den leigeperioden frå 15 år til 30 år. Her skal statsråden og regjeringa få lov til å gjere ei god utgreiing, og derfor har vi heller ikkje lagt opp til å avvise forslaget i vår innstilling. Vi seier at dette skal leggjast ved protokollen, og det er ein heilt tradisjonell måte å gjere det på, når vi på mange måtar har ei viss form for einigheit og intensjon med forslaget. Vi lar da regjeringa få lov å jobbe med det, utgreie det og komme tilbake til Stortinget ved ei seinare anledning.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Fremskrittspartiet peker på viktigheten av å huske at norsk industri har lange tradisjoner som kraftprodusent. Det er også viktig å huske at norsk vannkrafts historie løper parallelt med norsk industriutviklings historie. Det var vannkraften som var staten. Tilgjengelig vannkraft var drivkraften til den industrielle oppblomstringen i Norge. I starten måtte bedriftene bygges nært opp til fossefallene, men etter en tid var utviklingen så god at strømmen kunne føres i ledninger fra produksjonsstedet til der hvor fabrikkene ble bygget. Ved hjelp av utenlandsk kapital bygget store foretak i Norge ut sine egne kraftanlegg. Dette ble som kjent avskaffet av regjeringen i 2008. Siden den gang er nesten 100 pst. av kraftanleggene eid av det offentlige. Dette har resultert i nedleggelse av bedrifter, mens andre har flyttet til utlandet. Denne utflyttingen går under begrepet «karbonlekkasje». Fremskrittspartiet vil sikre nasjonal kontroll over energiressursene. Dette gjøres for å sikre at arbeidsplasser, hovedkontor og FoU-avdelinger forblir i Norge. Norsk industri har i over 100 år bygget ut og forvaltet en rekke vannkraftverk på en svært god måte. Det har bidratt til å utvikle og sikre arbeidsplasser, bosetting og verdiskaping rundt om i landet. For å sikre industrien forutsigbar krafttilgang vil Fremskrittspartiet øke leieavtalen av kraftanlegg fra 15 til 30 år. Det vil gi bedriftene større mulighet til å planlegge, bygge og drive sine anlegg i en tilfredsstillende lang periode. Industrielle deleiere av kraftverk må kunne ta ut strøm fra produksjonen tilsvarende sin eierandel. Dette krever en lovendring. Fremskrittspartiet mener at offentlig kontroll med vannkraftressursene er viktig, særlig for å sikre at inntektene fra våre naturressurser kommer fellesskapet til gode. Fremskrittspartiet støtter derfor den såkalte konsolideringsmodellen, med nasjonalt eierskap til utnyttelse av vannkraftressursene, og legger denne til grunn i overskuelig fremtid. Med den situasjonen vi opplever i dag, med en todeling av norsk økonomi mellom den delen av næringslivet som er knyttet til petroleumsvirksomheten, og annet konkurranseutsatt næringsliv, er det spesielt viktig å sikre gode og forutsigbare rammebetingelser for den tradisjonelle eksportindustrien, deriblant den kraftkrevende industrien. Da Stortinget i 2008 fjernet industriens muligheter til å dekke egne kraftbehov, reduserte man også norsk industris konkurransefortrinn og forutsigbarhet. Fremskrittspartiet er opptatt av at norsk industri gis gode rammebetingelser for å kunne være konkurransedyktig også i internasjonal sammenheng. Da er det viktig å gå fra festtaler til handlekraft og vise at man tar industriens kraftbehov på alvor.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Fra flere fagmiljøer og hva en kan kalle eksperthold, blir det hevdet at det i 2020 vil bli et ikke ubetydelig kraftoverskudd. Det anslås opp til 30 TWh. Det er 25 pst. av et normalårs produksjon her i Norge. Det er vanskelig for de fleste å se hva denne store energimengden skal brukes til. For å få et rimelig riktig svar på hva som skal gjøres med et overskudd på 30 TWh, mener vi i Fremskrittspartiet at det burde utarbeides en energiplan. Jeg må spørre om statsråden er uenig i dette. Jeg må også spørre – for jeg forventer svaret ja – om hvorfor regjeringen er så imot å lage en energiplan, så en kan se hvor strømmen skal gå hen. For ellers kan det skape oppdemning.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Det som vi behandler nå, gjelder jo å skaffe industrien forutsigbar krafttilgang. Når vi tenker på krafttilgang her i Norge, er det stort sett strøm fra fornybare kilder. Men vi selger jo store mengder gass som både Europa og resten av verden ønsker, og som de benytter, og vi er glad for det. De som bruker gass de fleste stedene, regner med og vurderer det sånn at det er ingen forurensning fra den gassen som brennes av. Alcoa hadde for et par år siden planer om å bygge et aluminiumsverk nær Nordkapp med 500 arbeidsplasser hvor gass fra Barentshavet var en energibærer. Vi i Fremskrittspartiet er veldig opptatt av at gass skal bli en type energibærer som brukes i Norge. Kan statsråden gå inn for at industrien vil få mer tilgang til det og få lov til å bruke det inntil renseprosesser er utviklet?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Jeg vil bare knytte noen kommentarer til det som representanten Egeland sa. Jeg kan ikke riktig forstå bakgrunnen for at man kan leie ut kraftverkproduksjon i 15 år, men ikke i 30 år. Logikken i det er det umulig å forstå. Jeg har selv 15 år i en ledende stilling i den industrien, og det er en veldig kort periode. Skal man planlegge og bygge et aluminiumsverk, kan det ta åtte–ti år. Man kommer knapt i gang før forutsigbarheten med hvor mye kraften koster, forsvinner. Derfor vil jeg henstille til posisjonen om virkelig å vurdere dette med 30 år, for det er jo ikke snakk om å gi eierskap, men å leie det ut. Vi må jo alle være interesserte i at den kraftforedlende industrien forblir i Norge. Det er tross alt i dag ca. 22 000 mennesker som er direkte ansatt i denne industrien. Så det har betydning, ikke minst for distriktene, for dette er gjerne hjørnesteinsbedrifter, og det finnes kanskje relativt lite annen industri og store arbeidsplasser. Dette er et forhold som bør tas alvorlig. Vær ikke paragrafryttere og si: Nei, 15 år holder. Vi kan ikke gå lenger, for da er det fare for å miste kontrollen. Det er det slett ikke. Til representanten Sande vil jeg si at Hydros aluminiumsverk i Qatar er et typisk eksempel på en norsk bedrift som har flyttet ut, og det er karbonlekkasje. Hydro får kraften fra gass, uten noen som helst form for rensetiltak. Det er det største eksemplet på utflytting.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-04-23:
Til representanten Egeland vil jeg si at det er en vesentlig forskjell på 15 og 30 års tidsperspektiv. Her snakker vi om en industri som er langsiktig. Hvis industrien får leid kraftselskapet, kan de jo produsere kraften mye billigere enn det disse selskapene gjør. Det gir en forutsigbarhet for at den industrien skal kunne bestå. Hvis ikke er det stor fare for at det meste av den kraftkrevende industrien vil forsvinne i løpet av 10–20 år. Når det gjelder dette med overskuelig fremtid, er det klart at det gjelder inntil et nytt vedtak er fattet. Og det gjelder ikke bare Fremskrittspartiet, det gjelder Senterpartiet og alle andre partier. Et vedtak gjelder kun til et nytt har opphevet det. Men jeg håper jo at den enigheten man kom til, vil vare i lang, lang tid.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-04-23:
Vi er utålmodige etter å finne løsninger for industrien, så jeg har et spørsmål som går litt på tidsaspektet. Det er om vi kan forvente at det kommer noe fra statsråden på dette området i løpet av våren. Det er det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet går på dette alternativet med å få forlenget utleieperiode. Representanten Lars Egeland sa i sitt innlegg nå i dag at langvarig leie vil forkludre regjeringens politikk, sånn som jeg oppfattet ham. Mitt spørsmål er om det er et utsagn som statsråden stiller seg bak. Eller er statsråden åpen for også å vurdere å innføre mulighet for forlenget leieperiode?
Siri A. Meling (Høyre), 2013-04-23:
I omtalen av alternativet som går på å kunne ta ut kraft som utbytte, sa statsråden i sitt innlegg at en av utfordringene er spørsmål knyttet til grunnrentebeskatning, som en da ser på. Mitt spørsmål til statsråden er om det også er andre utfordringer knyttet til dette alternativet som statsråden eventuelt kan gi noen stikkord på her og nå.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-04-23:
Jeg tar ordet etter oppfordring fra representanten Sande for å besvare noen spørsmål. Når statsråden foretar en historiebeskrivelse av Høyres holdning til disse spørsmålene, er jeg ikke enig i den beskrivelsen. Det som er viktig her, er å skille mellom det som går på offentlig kontroll og det som går på offentlig eierskap. Høyre har vært opptatt av å ha offentlig kontroll av vannkraftressursene. Uenigheten har nok ikke vært så stor som kanskje noen ønsker å fremstille det som. Når det gjelder det at vi nå legger konsolideringsmodellen til grunn i overskuelig fremtid, er det for oss gjeldende politikk. Vi er fornøyde med at vi nå står samlet i dette spørsmålet på ikke-sosialistisk side, fordi det gir en forutsigbarhet for de ulike aktørene. Høyres landsmøte skal diskutere dette spørsmålet. Det er to av medlemmene i programkomiteen som tar én dissens når det gjelder det som vi legger til grunn i dag overfor Stortinget. Jeg regner ikke med at det er noe som kommer til å få flertall på Høyres landsmøte, så representanten Sande og andre kan trygt ta utgangspunkt i at dette er det vi legger til grunn for vår politikk fremover.
Erling Sande (Senterpartiet), 2013-04-23:
I Senterpartiet er vi svært opptekne av å sikre næringslivet generelt – og den kraftforedlande industrien spesielt – god tilgang på kraft, og det til føreseielege og overkomelege kostnader. Dette er viktige arbeidsplassar for næringslivet vårt. Dette er viktige arbeidsplassar for veldig mange distriktssamfunn rundt om i det ganske land, og mange plassar utgjer det ei hjørneverksemd i samfunnet. Under denne industrien har vi snart i 100 år bygd erfaring og kunnskap som har generert verdiar i tillegg til sjølve produksjonen, og bygd kompetanse også rundt i heile landet. Det er god grunn til å vere stolt av industrien vår – både gjennom historia og i notida. Vi veit at god tilgang til kraft er ein føresetnad for at denne suksesshistoria skal halde fram. Derfor har òg Senterpartiet, både i storting og regjering, jobba aktivt for å nå dette målet. Ein har hatt ei brei satsing, ein har fått på plass ei ordning med grøne sertifikat som bringar fram mykje ny kraft inn i marknaden dei komande åra, noko som er viktig for både tilgang og pris. Ein har satsa tungt gjennom Enova, og på det viset både fått fram ny energi og drive energieffektivisering. Ein har stilt nye krav til bygg, og ein har òg satsa målbevisst på prosjekt i industrien som har hjelpt dei industribedriftene som har valt å satse på desse prosjekta, men òg i det heile bidrege til meir kraft inn i marknaden, noko som òg er viktig for prisen. Så har ein satsa – og vil satse vidare – tungt på infrastruktur. Det er jo sånn at det må nett til for å bringe denne krafta fram til forbrukarane, og det er sånn at nytt nett òg mogleggjer ny produksjon som sikrar krafttilgangen. Så eit godt kraftnett er i høgste grad viktig for både å få fram ny kraft og for å sikre tilgang og pris. Så er det samtidig viktig for Senterpartiet å slå ring om fellesskapens eigarskap til dei store kraftverka. Der gjorde den raud-grøne regjeringa og Stortinget viktige grep tilbake i 2008, nettopp for å slå ring om fellesskapens eigarskap til krafta. Viss eg skjønte representanten Skumsvoll rett, så meinte han at det hadde ført til det han kalla nedlegging og utflagging av store delar av norsk industri, og han kalla det «karbonlekkasje». Eg har litt vanskeleg for å forstå samanhengen viss det er slik at tilgangen på fornybar kraft, som vi veit nettopp har vore viktig for å oppretthalde industrien i Noreg, er bakgrunnen for industriutflytting på grunn av karbonlekkasje. Eg skulle gjerne hatt utdjupa det standpunktet noko. Det regimet vi har i dag, legg ikkje noko i vegen for å satse på langsiktige kontraktar for kjøp av kraft. Vi ser òg at det no i større grad er ein vilje til satsing på norsk industri basert på nettopp denne naturrikdomen som vi har. Frå Senterpartiets side skal vi vere konstruktive også vidare for å sikre industrien god tilgang på kraft innanfor dei rammene som målet om fellesskapens eigarskap gjer rom for.
Erling Sande (Senterpartiet), 2013-04-23:
Eg er einig med representanten Rudihagen i at det har vore ein god debatt. Eg har to korte kommentarar. Den eine er til representanten Skumsvoll: Eg har ikkje noko problem med å forstå prinsippet bak karbonlekkasje, og eg har heller ikkje noko problem med å forstå at norsk industri har gjennomgått endringar dei seinare åra, som har ført til færre industriarbeidsplassar i landet vårt. Det eg reagerte på, var forsøket på å skulde det på dei endringane regjeringa forslo og Stortinget vedtok i 2008, som sikra fellesskapen sin eigarskap over kraftressursane. Det synest eg er for drygt, og i så måte er også Hydro sitt anlegg i Qatar eit dårleg eksempel, da det hadde ei historie som går mykje lenger tilbake enn det. På den andre sida skal Framstegspartiet ha ros for at det slutta seg til den modellen som stortingsfleirtalet vedtok den gongen, som nettopp sikra fellesskapen sin eigarskap over desse ressursane. Det bringar meg til punkt nr. 2, som også Torstein Rudihagen var inne på. Statsråden fekk no ei rekke spørsmål frå opposisjon i debatten, men i denne debatten er det kanskje like spennande å stille spørsmåla til opposisjonen – spesielt til Høgre og Framstegspartiet. Kanskje kan dei komme med nokre tankar om kvifor dei har lagt vekk gammalt tankegods når det gjeld fellesskapen sin eigarskap til krafta. Kva er det som no gjer at ein kan stille seg heilhjarta bak den modellen som no gjeld? Kva er varigheita av dette? «Oversynleg framtid» – kor langt er det? Er det neste periode? Er det fram til Høgre sitt landsmøte, som eg veit skal drøfte saka? Betyr dette at det ikkje blir nokon diskusjon om eigarskapen til krafta på landsmøtet? Kva er «oversynleg framtid»? Det synest eg det er viktig å få fram i denne debatten. Som parti er det ofte slik at vi vedtek program og politikk, og så er det gjeldande politikk. Den er ikkje tidsavgrensa. Det kunne på tampen av debatten ha vore interessant å høyre Høgre og Framstegspartiet seie litt om det.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-04-23:
Jeg la merke til at statsråden sa at han ville vurdere dette nå, og at han skrev det, og at han for så vidt ikke ville svare representanten Meling på spørsmålet. Men jeg skulle gjerne hørt noe, som jeg for så vidt utfordret på i mitt innlegg også, om hvordan prosessen er, og hvordan saken ligger an. Jeg la merke til at statsråden svarte representanten Skumsvoll at han ikke så for seg at det ble noe kraftoverskudd, eller at en i hvert fall skulle være forsiktig med å spå det. Jeg er fristet til å spørre: Hva er det som gjør at statsråden ikke ser for seg et kraftoverskudd i 2020?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-04-23:
Jeg tror at vi skal være forsiktige med å spå store kraftoverskudd i nær framtid. Jeg vil minne representanten Skumsvoll på at senest for to år siden hadde vi i Norge en svært anstrengt kraftsituasjon, og de spørsmålene som departementet og jeg fikk, var av en helt annen karakter enn hva vi skulle gjøre med de enorme kraftoverskuddene, for å si det forsiktig. Så mener jeg at en av våre aller største suksesser de siste årene, innstiftet av Eivind Reiten, er omleggingen av energimarkedene, der du har et fritt marked som allokerer ressursene. Det betyr at det å lage en energiplan der Stortinget bestemmer hva man skal bruke kraften til, hvis jeg forstår Skumsvoll rett, vil være en helt merkelig måte å arbeide på. Det er selvsagt sånn at vi nå jobber opp mot tilbudssiden, og så vil jo da tilbudssiden klarere seg ut selv. Blir det da hyggelige priser på kraft, vil det bety at norsk kraftkrevende industri går en svært hyggelig framtid i møte.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-04-23:
Klok av skade har ikke jeg tenkt å love noen verdens ting fra denne talerstolen, bortsett fra at vi i regjeringen kommer til å vurdere dette på vanlig vis. Så har jeg fått et annet godt råd av en tidligere Høyre-statsråd, Børge Brende, som han igjen har fått av Kåre Willoch. Han sa at man aldri skulle tenke høyt fra Stortingets talerstol. Det har ikke jeg tenkt å gjøre i dette tilfellet heller. I det øyeblikk vi har noe å meddele, vil det bli meddelt Stortinget på vanlig vis.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-04-23:
For å ta det første først: Prosessen er, som jeg varslet i innlegget mitt og i brev til komiteen, at dette er initiativ som regjeringen allerede har tatt, spørsmål som regjeringen har oppe til vurdering, og når regjeringen har gjort seg ferdig med det arbeidet, som omfatter store, viktige spørsmål, vil det selvsagt bli meddelt Stortinget på vanlig vis. Så er det opp til Stortinget selv å legge opp til en prosess som eventuelt munner ut i et lovvedtak. Men som sagt: Jeg lover ikke at dette kommer nå. Det jeg kan si, er at dette er noe vi vurderer, og i det øyeblikk vi er ferdig med det, vil vi eventuelt foreslå endringer for Stortinget. Når det så gjelder et eventuelt kraftoverskudd eller ikke, påpekte jeg rett og slett at her er det en del av norsk virkelighet som har endret seg betydelig i løpet av de to siste årene. Jeg tror at vi skal være forsiktig med å legge to våtår til grunn for framtidige prognoser. Så tror jeg(presidenten klubber) vi skal vite at vi vokser veldig – det er en million til om 20 år, vi skal elektrifisere deler av sokkelen, Hydro meldte om et nytt stort aluminiumsverk på Karmøy. Vel, det går noen terrawatt her og noen terrawatt der, og kanskje har vi et kraftmarked(presidenten klubber) i balanse … (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-04-23:
Regjeringen har ingenting imot at industrien bruker gass direkte i industrielle prosesser – det er det ingenting i veien for. Det er de samme rammevilkårene på dette her i Norge som du vil finne andre steder i Europa. Så har regjeringen slått fast i tråd med begge regjeringserklæringene at når det gjelder produksjon av kraft fra gasskraftverk, skal den renses for CO2.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-04-23:
Det kan jeg i og for seg ikke. Jeg bare varslet at hensynet til grunnrentebeskatning er et viktig hensyn å ivareta. Jeg regner med at både representanten Meling og Stortinget vil være enig i at ressurser som er gjenstand for grunnrentebeskatning, skal være gjenstand for grunnrentebeskatning, og at vi ikke skal legge til rette for et system som gjør at du kan punktere vårt skattesystem.