Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
Mange av de viktigste oppgavene i samfunnet utføres av kommunene. Det finnes knapt noe viktigere i et samfunn enn å gi opplæring til våre barn, pleie til våre eldre og helsetjenester til dem som er syke. Men mulighetene til å gi befolkningen et godt tjenestetilbud på disse områdene avhenger selvfølgelig av at kommunene har penger nok til å utvikle tjenestetilbudet. Selvsagt må kommunene hele tiden spørre hvordan man kan få et enda bedre tjenestetilbud ut av de penger som er til disposisjon. Kan en bruke mindre til administrasjon og mer til tjenester? Kan en bruke pengene på en annen måte? De av oss som er mest opptatt av gode fellestjenester, må også være de som er mest opptatt av en stadig fornyelse av tjenestetilbudet. Men Høyre og Fremskrittspartiet har gjort den feilslutning at fornyelse er det samme som privatisering. Det så vi ikke minst da Oslo kommune for en tid siden satte veiarbeid ut på anbud. Det kommunale veiselskapet hadde faktisk lavest pris. Høyre og Fremskrittspartiet valgte likevel å gi oppdraget til et privat selskap, som forstod at kommunens selskap faktisk kunne gjøre dette arbeidet billigere, leide inn det kommunale selskapet, og kunne selv ta fortjenesten. Slike eksempler er tåpelige. Og som Kristelig Folkepartis ordfører i Skjervøy sier: Det går en grense for effektivisering og rasjonalisering. Man kan ikke gjøre eldreomsorgen maskinell. Noe lignende sa statsminister Bondevik da han var stortingsrepresentant, før valget. Og dette er Arbeiderpartiet enig i. Dagens utfordringer i kommunesektoren kan ikke løses gjennom omorganisering, det er behov for mer penger. Dette er et spørsmål om verdier. Velger vi som samfunn å gi et bedre skoletilbud til våre barn, velger vi å gi et bedre omsorgstilbud til våre eldre, velger vi å gi et bedre helsetilbud til dem som er syke, eller velger vi å dele ut pengene i skattelette? Dette er et valg. Det er ingen naturnødvendighet, ei heller en nasjonaløkonomisk nødvendighet, at kommunene må ha trang økonomi. Dagens innstilling bekrefter at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet gjør et helt annet veivalg enn Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet. Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet vil styrke skoletilbudet, vil styrke eldreomsorgen, vil styrke helsetilbudet. Derfor vil vi styrke kommuneøkonomien. Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet vil gi skattelette. Derfor strammer de til kommuneøkonomien og lar kommunepolitikerne ta den vanskelige jobben å fortelle lokalbefolkningen at det blir dårligere skoletilbud, dårligere eldreomsorg og dårligere helsetilbud, ikke fordi lokalpolitikerne vil, men fordi Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet lar barn og eldre betale skattelettelsene. Regjeringens og Fremskrittspartiets opplegg for kommuneøkonomien i 2005 er oppsiktsvekkende. 114 kommuner og fylkeskommuner er satt under statlig tilsyn. Det er flere enn noen gang siden den nye tilsynsordningen ble innført. Underskuddet i kommunesektoren er anslått til hele 13,1 milliarder kr før lånetransaksjoner i 2003. Det tekniske beregningsutvalget bekrefter at den økonomiske situasjonen i kommunesektoren er betydelig forverret de to siste årene. Arbeidsledigheten innen de kommunale velferdssektorene øker. I en slik situasjon velger altså Stortingets flertall, regjeringspartiene, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, pluss Fremskrittspartiet å stramme til kommuneøkonomien, slik at kommunesektoren ikke engang får nok penger til å dekke opp de merkostnader som kommunene neste år får som følge av at det blir flere skoleelever og flere eldre. Men det er et valg. Dagens debatt viser at befolkningen kan velge mellom et alternativ med bedre velferd og et alternativ med dårligere velferd. I så måte er både innstillingen og debatten klargjørende.