Guro Fjellanger (Venstre), 2000-01-28:
Totalberedskapen mot oljesøl består både av sikkerhetstiltak for å forebygge at ulykker inntreffer, og en beredskap for å begrense skadene når et akutt oljesøl først skjer. Jeg er opptatt av at vi til enhver tid skal ha en tilfredsstillende oljevernberedskap. Styrking av sikkerheten innenfor petroleumsvirksomheten, overfor skipsfarten så vel som ved landbaserte anlegg, er derfor et kontinuerlig arbeid. Det samme gjelder arbeidet for å styrke oljevernberedskapen, basert på et samspill mellom de ulike aktører med ansvar for beredskapen, som til sammen utgjør et nasjonalt beredskapssystem. Norsk beredskap mot akutt forurensning er i medhold av forurensningsloven basert på tre beredskapsnivåer. Privat virksomhet skal sørge for nødvendig beredskap og selv iverksette tiltak overfor egne akutte utslipp. Kommunene skal sørge for nødvendig beredskap mot mindre tilfeller av akutt forurensning som kan inntreffe eller medføre skadevirkninger innenfor kommunen, og som ikke dekkes av privat beredskap. Staten skal sørge for at beredskap mot større tilfeller av akutt forurensning som ikke dekkes av privat eller kommunal beredskap, er på plass. Dette innebærer i praksis at oljeselskapene har krav om en beredskap som skal håndtere akutt oljesøl fra petroleumsvirksomheten, fra både plattformene til havs og landbaserte anlegg. Kommunene har en beredskap for mindre søl, mens den statlige beredskapen i praksis er rettet mot oljesøl fra skip. Ved store akutte utslipp som ikke ivaretas av privat beredskap, skal staten sikre at private, kommunale og statlige ressurser utgjør et felles nasjonalt beredskapssystem. Operatørene på sokkelen har etablert en egen beredskapsorganisasjon, NOFO – Norsk Oljevernforening for Operatørselskaper – som disponerer egne oljeverndepoter og beredskapspersonell. Den kommunale beredskapen er organisert i 34 interkommunale beredskapsområder, hvor kommunene samarbeider om beredskapen innenfor sitt område. Det er utpekt vertskommuner i hvert område som skal ha et særlig ansvar for samordning. Fra statens side er det i dag etablert 15 statlige materielldepoter langs kysten. Av disse er fem lokalisert på Vestlandet. Sammen med betydelige private og kommunale beredskapsressurser representerer dette den høyeste konsentrasjonen av beredskapsressurser i landet. Stortingsrepresentant Solberg tar opp i interpellasjonen at det er ønskelig med en regional base som kan ta et sterkere ansvar for beredskapen langs kysten på Vestlandet. Det er allerede etablert to større regionale beredskapsområder i Norge – et i Hordaland og et i Oslofjorden. Hensikten er nettopp å koordinere de totale beredskapsressursene i disse områdene, slik at vi kan få utnyttet den samlede kompetansen og det utstyret som finnes i regionen. Øvelser avholdes årlig, og alle beredskapsplaner er samordnet med henblikk på felles organisering og innsats. Statens forurensningstilsyn har etablert en egen beredskapsstasjon på Haakonsvern, samlokalisert med Kystvakten, som er den viktigste bidragsyteren til statens sjøgående beredskap. Med bakgrunn i en samordningsavtale mellom staten og de største beredskapspliktige virksomhetene gjennomføres regelmessige samordningsøvelser med bruk av de samlede beredskapsressurser på Vestlandet. Det har samtidig skjedd en økt vektlegging på tiltak for å unngå ulykker i det samme området. Forebyggende tiltak er f.eks. trafikksentralen på Fedje. For tiden pågår en styrking av den kystnære beredskapen bl.a. på Vestlandet ved at operatørselskapene i Nordsjøen etablerer en samordnet regional beredskap for kyst- og strandsonen i tilfeller der utslipp fra oljeinstallasjoner eller rørledninger truer kysten. Det har de siste årene også skjedd et økt samarbeid på tvers av sektorene for å få et mer effektivt statlig beredskapsapparat ved en eventuell oljekatastrofe. Sentralt i dette står samarbeidet mellom forsvars- og miljøvernmyndighetene med utplassering av oljevernutstyr på kystvaktfartøy, opplæring av personell, bistandsavtaler og etablering av Det indre kystoppsyn og Organisasjon for kystberedskap og aksjonsledelse. Det er i dag et tett og godt samarbeid mellom de to myndighetene. Jeg vil til slutt nevne at miljøvernmyndighetene, ved Statens forurensningstilsyn, for tiden arbeider med en miljørisiko- og beredskapsanalyse der statens bidrag til den nasjonale beredskapen evalueres. Risiko- og beredskapsanalysen er planlagt ferdigstilt i løpet av våren 2000. Deretter vil Statens forurensningstilsyn foreslå eventuelle endringer i statens beredskap, inkludert depoter. Dette arbeidet forventes ferdigstilt i løpet av høsten 2000. Vi skal ikke se bort fra at dette arbeidet vil føre til at det vil bli foretatt justeringer av dagens beredskap. Vi arbeider kontinuerlig med målet om at beredskapen til enhver tid skal være optimalt dimensjonert med hensyn til sannsynlighet for utslipp, de miljøkonsekvenser utslippene vil kunne representere, og de kostnadene som er involvert.