Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Takk til forslagsstillerne, som har sørget for at Stortinget får diskutert tegnspråkets stilling i samfunnet og ikke minst i skolen. Jeg vil også benytte anledningen til å takke komiteen for et godt samarbeid i saken. Den aller første setningen i komiteens merknader er ikke til å ta feil av, der det understrekes «at alle har rett til et språk, og at ingen skal diskrimineres på grunn av språket». Det regnes med at det er om lag 16 500 tegnspråkbrukere i Norge. Dette er døve og hørselshemmede, familiemedlemmer og venner av tegnspråklige og tegnspråklige fagpersoner. For mange av disse er tegnspråket den aller viktigste kommunikasjonsformen man har. Det å kunne bruke et språk og kommunisere handler om å kunne delta, gjøre seg forstått, og det er en betingelse for å kunne utvikle seg. Norge har gjennom FNs konvensjon om rettighetene til personer med nedsatt funksjonsevne forpliktet seg til å anerkjenne og fremme bruken av tegnspråk. Komiteen understreker at tegnspråket er et fullverdig språk, og at det overordnede offentlige ansvaret for tegnspråket er forankret flere steder i lovverket. Komiteens utgangspunkt er at tegnspråket har en grunnleggende verdi i seg selv, som nødvendig kommunikasjonsform og som identitetsmerke og kulturuttrykk for en språklig minoritet i Norge. Selv om ansvaret for den overordnede språkpolitikken ligger hos Kulturdepartementet, er det helt vesentlige deler av språkpolitikken som er avgjørende også for utdanningskomiteens ansvarsområde. Det er en samlet komité som er opptatt av å ivareta, sikre og styrke norsk tegnspråk både i skolen og på andre samfunnsområder. Grunnskoleopplæring og videregående opplæring er et kommunalt og fylkeskommunalt ansvar, og de aller fleste døve og hørselshemmede går på lokale skoler. Som utdanningskomité er vi spesielt opptatt av alle dem som har rett til opplæring på tegnspråk, ved at de skal få et opplæringstilbud som er av god kvalitet og tilpasset den enkeltes behov. Jeg vil her trekke fram svarbrevet fra statsråden, som på en grundig måte redegjør for de ulike delene av representantforslaget. Komiteen merker seg spesielt at statsråden varsler en gjennomgang av opplæringsloven § 2-6 for å sikre at regelverket er tilpasset behovet som døve og hørselshemmede har i dag. Komiteen mener det i tilknytning til dette bør vurderes om det skal innføres en rett til opplæring i tegnspråk for hørende barn som har særlig behov for det. Det er også en samlet komité som mener at det er positivt at Utdanningsdirektoratet ser på ulike modeller for tilbud om opplæring i tegnspråk for hørende elever i grunnskolen og videregående skole. Eksempelvis kan dette gjøres gjennom tilbud om valgfag. På bakgrunn av disse pågående prosessene er det verdt å nevne at forslagsstillerne har valgt ikke å fremme forslag 4–6 i representantforslaget. Statped spiller en viktig rolle som kompetansesenter og tjenesteyter for tegnspråkopplæring i Norge. Det er her kompetansen ligger, og det er Statped som på mange måter er navet i tilretteleggings- og veiledningsarbeidet for tegnspråkbrukere. Komiteen er godt kjent med at Statped har vært gjennom en omfattende omorganisering. Dette har fått konsekvenser for tegnspråkområdet og også det statlige tegnspråklige skoletilbudet. Omorganiseringen av Statped har hatt som mål at alle elever med spesielle behov skal få likeverdige opplæringstilbud av høy kvalitet, uavhengig av hvor i landet man bor. Det er viktig for komiteen at dette målet holdes høyt, at det evalueres, og at man sørger for at disse målene er nådd, og at den tjenesteytingen som gis fra Statped, sikrer at samfunnsmandatet til Statped blir ivaretatt, også når det gjelder tegnspråkbrukere. Komiteen følger nøye med på dette og vil følge nøye med på prosessene som kommer i kjølvannet av omorganiseringen, og ber samtidig regjeringen om å komme tilbake til Stortinget når sluttresultatet for arbeidet med en plan for å styrke landsdekkende oppgaver på tegnspråkfeltet foreligger. Det er en samlet komité som står sammen om hovedintensjonene i representantforslaget. Så er det litt uenighet om prosess og framdrift for hvordan intensjonene best skal oppfylles. Men det er en klar forventning fra alle partier om at regjeringen følger opp St.meld. nr. 35 for 2007–2008, Mål og meining, St.meld. nr. 23 for 2007–2008, Språk bygger broer, og Meld. St. 18 for 2010–2011, Læring og fellesskap.