Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-04-24:
Dagens forskning er morgendagens løsninger. Kunnskap og forskning er områder der Norge må hevde seg i framtida - det er det vi skal leve av - samtidig som vi på dette området er avhengige av samarbeid med andre. Grunnen til at jeg tar ordet i denne debatten, er at jeg som medlem av kirke-, utdannings- og forskningskomiteen er veldig glad for at utenriksministeren valgte å bruke så mye tid på forskning og forskningssamarbeid som han gjorde i sin redegjørelse. For det er et betydelig samarbeid og en forskningspolitisk overlapping mellom Norge og EU. Som utenriksministeren påpekte, går forskningssamarbeidet mellom Norge og EU mer enn 20 år tilbake i tid, og forskningsprogrammet er uten sammenligning det største EU-programmet vi deltar i. Uavhengig av hva de ulike partiene her i Stortinget mener om forholdet mellom Norge og EU, tror jeg de fleste er opptatt av det gode forskningssamarbeidet vi har. Vi deler mange av de samme forskningspolitiske målene og prioriteringene når det gjelder miljø, klima og energi. Dette er temaer som ikke kjenner landegrenser, derfor skal heller ikke forskningen gjøre det - forskning som er helt avgjørende for å utforme et mer bærekraftig samfunn for framtida på et felt der Norge har høy kompetanse og store muligheter til å bidra. I tillegg har vi i Norge et klarere fokus på havressursene - marin og maritim forskning - der vi kan og må spille en aktiv rolle. Ser man på de to siste rammeprogrammene vi har deltatt i, må disse betegnes som en suksess. Norske forskere har bidratt i betydelig grad, og både Norge som nasjon og det norske forskningsmiljøet har fått mye tilbake når det gjelder kvalitativt god og relevant forskning. Sånn sett kan vi si at vi har fått igjen det vi har lagt inn i disse programmene. Norge deltar nå i det sjuende rammeprogrammet for forskning. Rammeprogrammet gir oss spennende og interessante muligheter til å sette våre sterke områder, miljø og klima, marin og maritim forskning, i fokus, og jeg deler utenriksministerens vektlegging av nordområdene generelt og av Svalbard spesielt. Vi vet at de største konsekvensene av klimaendringene vil komme i polare strøk. Nordområdene, og Svalbard spesielt, gjør at vi her har et utgangspunkt for forskning som vi må benytte oss av. Jeg er glad for at Norge nå har satt dette på dagsordenen, både gjennom forskningsprogrammet og som et forslag i utarbeidelsen av veikartet for forskningsinfrastruktur. Det sjuende rammeprogrammet gir oss gode muligheter til å sette våre sterke forskningsområder på dagsordenen, men det reiser også noen nye problemstillinger som vi må ta tak i. Det nye rammeprogrammet er vesentlig større i omfang enn de foregående programmene. Én utfordring vi må ta tak i, er å sørge for at sektorene gis kapasitet til å øke innsatsen tilsvarende vår kontingentinnbetaling til programmet. En annen utfordring er at det nå er en sterkere integrering i arbeidet med å utvikle forskningsprogrammene. Spørsmålet er om de norske aktørene er tilstrekkelig med i arbeidet. Det må være viktig å sørge for at norske aktører er aktivt med i utarbeidelsen, og at norske forskningsmiljøer tar ansvar på de områdene der vi ønsker å ha en lederrolle, og på de områdene der vi har en styrke, som miljø, klima og nordområdene. Vi har mulighetene, men vi må sørge for å ta vare på dem og videreutvikle dem hvis vi fortsatt ønsker en sterk posisjon. Når det gjelder tilgang til forskere, kan det vises til den varslede stortingsmeldinga om forskerrekruttering som Kunnskapsdepartementet kommer med om ikke lenge. Det vil bli viktig for oss å sikre tilgang til forskere i Norge, og jeg ser fram til behandlinga av den meldinga. Hvis en skal trekke fram et siste punkt når det gjelder forskning, må det være at vi må sørge for å få de norske universitetsmiljøene mer med. Instituttsektoren gjør det best, mens universitetene har mest å gå på når det gjelder forskningssamarbeidet. Universitetene har et potensial, og vi må stimulere dem til å utnytte dette potensialet enda bedre. Til slutt vil jeg komme inn på et annet område, som ikke har med forskningssamarbeid å gjøre. Utenriksministeren redegjorde for Regjeringas arbeid med tjenestedirektivet og viste til de utredningene som er gjort. Flere instanser har pekt på at det fortsatt er knyttet noen usikkerhetsmomenter til tjenestedirektivets betydning for offentlige tjenester, som f.eks. utdanning. For meg er dette viktige spørsmål å få svar på, og jeg håper og tror at det blir gitt et klart svar når Regjeringa har gjennomgått utredningene. Vi i regjeringspartiene er opptatt av sterke og gode offentlige tjenester, og jeg går ut fra at Regjeringa vurderer disse spørsmålene nøye i sitt arbeid med tjenestedirektivet.