Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-02-19:
Jeg vil innledningsvis benytte anledningen til å kommentere den generelle situasjonen, som jeg oppfatter at spørsmålet egentlig omhandler. Det er grunn til på ny å slå fast at de statlige overføringer til sykehusdrift ikke er redusert. De er tvert imot økt. Ved behandlingen av St.prp. nr. 1 for 2001 2002 ble overføringene til de regionale helseforetakene økt reelt med 800 mill. kr for å dekke opp den ubalansen som var oppstått i fylkeskommunene mellom utgiftsnivå og inntekter. Regnskapstallene i fylkeskommunene for 2001 viste at denne ubalansen var økt vesentlig utover de forutsetningene som lå til grunn da Stortinget behandlet budsjettet for 2002. Det resulterte i at Stortinget gav en tilleggsbevilgning på ytterligere 1,3 milliarder kr ved behandlingen av St.prp. nr. 59 for 2001-2002 for å dekke den ubalansen som framkom på bakgrunn av sykehusenes regnskaper i 2001. Dette nivået på overføringene er videreført i 2003, samtidig som helseforetakene er innrømmet ytterligere ett år for å oppnå driftsøkonomisk balanse. Dette ekstraåret for å komme i balanse gjelder også for Nord-Trøndelag. Ved behandlingen av St.prp. nr. 59 gav flertallet i denne sal klart uttrykk for at den økonomiske ubalansen ikke kan løses ved tilleggsbevilgninger alene. Det ble derfor slått fast at det skulle gjennomføres betydelige effektiviserings- og kostnadsreduserende tiltak i helseforetakene, om lag i samme størrelsesorden som tilleggsbevilgningen. I St.prp. nr. 59 foreslo Regjeringen at helseforetakene over årene 2002 og 2003 skulle komme i driftsmessig balanse. Etter stortingsbehandlingen av St.prp. nr. 59 forverret den økonomiske situasjonen seg, hovedsakelig fordi lønnsoppgjøret ble dyrere enn forutsatt. Med dette som bakgrunn er helseforetakene gjennom statsbudsjettet for 2003 gitt mer tid til å komme i driftsmessig balanse, dvs. at balanse skal oppnås senest i 2004. Ved at helseforetakene nå er gitt ytterligere ett år for å komme i økonomisk balanse, kan en unngå at foretakene tvinges til å skjære ned på det samlede tilbudet til pasientene, slik at forutsetningene om opprettholdelse av det samlede pasienttilbud kan fastholdes. Jeg er klar over at det oppdrag som er lagt på helseforetakene, vil by på store utfordringer. Samtidig vet vi at det er et stort potensial til å effektivisere driften i norske sykehus. Sykehusreformen har gitt oss en helt ny mulighet til å realisere dette potensialet, og den må benyttes. Min erfaring er at det nå er på gang en rekke gode og kreative prosesser både på regionnivå og i de enkelte helseforetak, som ikke bare reduserer kostnader, men som også innebærer en mer effektiv og god pasientbehandling. Dette er også tilfellet når det gjelder de pågående prosesser i Helse Midt-Norge. Som jeg allerede har presisert, er det gitt ekstra tid, om nødvendig ut 2004, for å oppnå driftsmessig balanse. Til slutt vil jeg framheve betydningen av at det nå skapes forutsigbarhet i forhold til de rammebetingelser som er stilt til disposisjon gjennom statsbudsjettet. Jeg legger stor vekt på at det nå ikke skapes usikkerhet om det styringsopplegget som er gitt de regionale helseforetakene, og som disse nå iverksetter overfor de enkelte helseforetak. Det er stor enighet om at det er betydelig rom for effektivisering innen spesialisthelsetjenesten, som på sikt vil komme pasientene til gode i form av så vel økt behandlingskapasitet som reduserte ventelister.