trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Dette skal jeg mer enn gjerne snakke om. Det å få bygd en bedre E39 mellom Stavanger og Kristiansand har vært påtrengende viktig i mange tiår. Jeg har i hvert fall over 40 år med minner fra å ha kjørt på den veien, som har vært svært dårlig. Tempoet – man har brukt lang tid på å bygge motorvei på strekningen Stavanger–Kristiansand – har vært et par km i året. Hvis vi skulle holdt det tempoet som tidligere regjeringer har gjort, videre, ville vi ha kommet fram med ferdig firefelts i år 2615. Det sier litt om hvilken arv vi har når det gjelder å bygge vei i dette landet. Jeg tror ikke Arbeiderpartiet skal være stolt over år 2615. Selv om det er et litt søkt regnestykke, reflekterer det historien fram til nå. Ingenting av det Arbeiderpartiet gjorde da de selv satt i regjering, tydet på at denne veien skulle påbegynnes de neste ti årene. Da vi diskuterte denne veistrekningen i 2014/2015 i forbindelse med Nye Veier, var responsen fra Arbeiderpartiet at de ville bygge Ålgårdbanen før Stavanger–Kristiansand. Ålgårdbanen var viktigere, men Ålgårdbanen lå ikke inne med en krone i den nasjonale transportplanen fra de rød-grønne som gjaldt fram til 2023. Det sier litt om tidshorisonten og om manglende vilje til prioritering. Da vi overtok, lå dette som en tanke om kanskje en to- til trefelts vei på store deler av strekningen. Det mener vi er altfor dårlig, og derfor har vi brukt litt tid på å planlegge dette som et firefeltsprosjekt med 110 km/t fartsgrense, og dermed sørge for at prosjektet er så stort at når en bygger det, blir en også ferdig – ikke 2 km i året, men 20 mil innen 2027. Nye Veier sier at deres målsetting er å bli ferdig med denne strekningen i 2027. Da er det ikke nødvendigvis hvilken tid en starter som er viktig, men hvilken tid veien faktisk er åpen for trafikk. Representanten Henriksen nevnte at nå venter sørlendingene på å kunne komme i gang. Da minner jeg bare om at kontrakten som skal gå fra sør og nordover, allerede er ute i markedet. Nye Veier er allerede ute for å få tak i entreprenøren som skal begynne å bygge veien. Det vi bruker litt tid på, er fra nord og sørover, nettopp fordi vi ser på tre ulike traséalternativer, den ytre, den midtre og den indre, der verken den ytre eller den midtre lå inne hos Arbeiderpartiet. Da synes jeg det er fornuftig at vi bruker litt tid på å finne noe som lokalt er ønsket, og finne ut om det er mulig å realisere det kostnadsmessig, teknisk, når det gjelder landbruk o.l. De siste jeg hadde forventet å få kritikk fra, var Arbeiderpartiet, som faktisk ikke ville starte dette prosjektet før etter at de hadde bygd ut en jernbanestrekning lokalt i Rogaland. Jeg er glad for at vi har framdrift, jeg er glad for at vi har gjort det til et større og bedre prosjekt, og jeg er glad for at vi har opprettet Nye Veier, slik at også dette prosjektet blir ferdig i løpet av denne regjeringens levetid. Vi skal styre noen år til.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Når det gjelder å få privatisert offentlig virksomhet, kjenner denne regjeringen tydeligvis få eller ingen grenser. Det spiller tydeligvis heller ingen større rolle hvilke ressurser man bruker av fellesskapets penger for å få det til. Nå har det kommet fram at det er blitt brukt langt over 1 mrd. kr – 1,3 mrd. kr – for å få privatisert jernbanen i Norge. Det går over stokk og stein, men det bryr ikke samferdselsministeren seg en døyt om, så lenge han får det som han vil: full privatisering av jernbanen. Så lenge han og regjeringen får privatisere, betyr fellesskapets penger ingenting. Ingen pris er for høy for statsråd Solvik-Olsen fra Fremskrittspartiet når han og hans parti kan få igjennom en privatisering. At man er villig til å legge milliardbeløp av skattebetalernes penger på bordet for å legge til rette for at private aktører skal tjene millioner på de samme skattebetalernes regning etterpå, er helt vanvittig. Statsråden har opprettet en rekke selskaper med haugevis av direktører i sin privatiseringsiver. Til og med et nytt direktorat måtte statsråden opprette for å få til hjertebarnet sitt: privatisering av jernbanen. Da var det plutselig ikke lenger viktig å få ned antallet byråkrater, slik statsrådens parti i opposisjon mente var viktig. Nå er det viktigste å få privatisert – koste hva det koste vil. Sluttregningen – utover de hundrevis av millioner i skattepenger det hittil har kostet – kommer de ansatte til å få. Det er stort sett dårligere lønns-, pensjons- og arbeidsforhold som til slutt skal betale for de private bedriftenes overskudd i en slik privatisering. Men det bryr ikke Fremskrittspartiet eller statsråd Solvik-Olsen seg det minste om. Prinsippet å privatisere – koste hva det koste vil – er viktigere for Fremskrittspartiet, Høyre og statsråden enn noe annet. Statsråden snakker som en tivolidirektør som lover ut gevinster som vanlige folk aldri får se noe til. Det er slik landet for tiden styres.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Vi hører at vi sparer milliardbeløp. Nei, vi bruker milliardbeløp. Vi hører at det handler om organisering. Nei, det handler om privatisering. Om noe ser ut som en sau, høres ut som en sau og kanskje til og med lukter som en sau, ja, så er det sannsynligvis en sau. Men det er ikke det dette er. Dette er ingen sau. Det er en prinsipp-privatisering dette handler om. Jeg hører representanten Gunnes vise til arbeidsmiljøloven – en representant fra Venstre av alle – og mene at det er arbeidsmiljøloven som skal sørge for at folk får skikkelig betalt. Da synes jeg representanten Gunnes fra Venstre skal lese arbeidsmiljøloven. Det står ikke noe om lønnsnivå der. Det er det tariffavtalene i Norge som styrer. Arbeidsmiljøloven i seg selv sier ikke noe om hvor mye den enkelte arbeidstaker skal ha betalt i det enkelte yrket. Det er med frekkhetens nådegave en representant for Venstre, som jo har vært det partiet som har stått i spissen for å svekke arbeidsmiljøloven, står her og forsøker å vise til et lovverk som de egentlig i stor grad er imot. Statsråden er også irritert på at vi pirker på ham når det gjelder privatiseringen. Men det er det riktige å gjøre, for det er det det handler om. Jeg vil bare minne om at hans kollega Hofstad Helleland uttalte at nå skulle man sørge for å klemme tuben så hardt at man ikke fikk innholdet inn igjen. Det er det statsråd Solvik-Olsen og denne regjeringen holder på med når de legger fram privatiseringsforslag etter privatiseringsforslag. Det er for tiden slik dette landet styres.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Den siste tiden har det vært en rekke presseoppslag om pengebruken i den såkalte jernbanereformen. Vi har advart mot dette lenge, men regjeringen toer sine hender. Samferdselsministeren sa at reformen ville koste noen hundre millioner kroner. I dag ser vi at det er endret. Det siste oppslaget sa at det nå er kommet opp i 1,3 mrd. kr i administrative kostnader. Dette er midler som har gått til opprettelse av nye selskaper, enheter og foretak, med en rekke nye direktører og styremedlemmer, mens arbeidsfolk på jernbanen nå ser ut til å få dårligere pensjons- og arbeidsvilkår. Dette skjer samtidig som etterlengtede utbyggingsprosjekter på jernbanen utsettes med flere år. Vi har en regjering som stadig justerer ned sitt ambisjonsnivå for utbygging av jernbane. Ett eksempel på det er Trønder- og Meråkerbanen i mitt hjemfylke, som gang etter gang er lovet levert, og som var Trøndelags viktigste tverrpolitiske og enstemmig prioriterte prosjekt, hvor svenskene nå føler seg svært «besvikne» etter å ha gjort store investeringer for å få til et grensekryssende tilbud for gods- og persontransport. Jernbanen trenger nye togsett, krysningsspor, dobbeltspor og elektrifisering. Å konkurrere på de ansattes lønns- og arbeidsvilkår når man sier at man er imot sosial dumping, blir underlig. For hva annet skal man konkurrere på når sporet, toget, bookingsystemet og signalanlegget er en del av leveransen man blir tildelt, og det attpåtil i fire ulike selskaper? Norge skal altså gjøre med jernbanen det andre land angrer på – en privatiseringsideologi på bekostning av skattebetalernes penger og de ansattes lønns- og arbeidsvilkår. Jeg kommer fra Ørland. Der har vi en kampflybase. Forsvarets renholdstjeneste ble satt ut på anbud for å spare penger. Det har blitt dyrere og dårligere fordi vikarene trenger sikkerhetsvakter som Forsvaret leier inn for å følge vikarene. De som jobbet der, fikk virksomhetsoverdragelse, men mistet millioner i pensjon. De som ikke ble ansatt, mistet jobben sin. Dette tar Arbeiderpartiet sterkt avstand fra.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Det som fikk meg til å ta ordet, var at det var snakk om Trondheim, hvor vår fylkesordfører har privatisert busstjenester, og at det er en suksess. Ja, det er en suksess, og det er fordi man putter penger i det. Den forrige regjeringen startet med byvekst- og miljøpakke. En har fått bussen fram fordi en har ordnet med felt. Men det som har vært viktigst, er at de ansattes lønns- og arbeidsvilkår er blitt ivaretatt, både ved virksomhetsoverdragelser og ved at fylkeskommunen har tatt ansvar for de ansatte, for det er de som utgjør den gode forskjellen. Statsråden sier at han kan dokumentere at en med disse ordningene har fått ned kostnaden. Det synes jeg er ganske utrolig at han får til når anbudene ennå ikke er inngått. Han vet ikke hva det koster, og det er helt tydelig når statsråden i det ene øyeblikket sier at det administrativt vil koste noen hundre millioner kroner, og nå er vi oppe i 1,3 mrd. kr. Da vil jeg si at dette er å spå i framtiden.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Denne debatten burde egentlig mer bære preg av at vi er opptatt av å få mest mulig trafikk igjen for pengene, og at vi er opptatt av passasjerene. Representanten Orten henviste til anbud på ferje og sa at det er en fortreffelig ting. Ferjeflåten vår er vel 40 år gammel i snitt. Når vi lyser ut kontrakter på åtte og ti år, avskrives det, slik at det kunne ha vært interessant å ha en diskusjon om hva vi får mest ferjedrift igjen for av pengene. Normalt sett er det i hvert fall for fylkeskommunene virksomhetsoverdragelse på de ansatte. Veldig mange av de anbudsrundene vi har, ser vi i dag avgjøres i rettssalen.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
En viktig del av infrastrukturen som transportkomiteen har ansvaret for, er digital infrastruktur. Nå sa statsråden – og jeg merket meg også spesielt representanten Strifeldt – at det var de rød-grønne som hadde skapt et digitalt klasseskille. Siden de rød-grønne regjerte, har både Vipps og iPhone og en rekke ting kommet, så verden går jo framover. Det som er litt morsomt, er at dagens forslag fra regjeringen er det samme som det som ble avviklet i 2014, av den samme regjeringen. I 2013 hadde fylkeskommunene egne midler øremerket bredbånd, og de hadde 1,3 mrd. kr ekstra i regionale utviklingsmidler, som ble brukt til utbygging av bredbånd der det ikke var kommersielt lønnsomt. Det er et viktig vilkår for næringslivet og ikke minst for offentlige tjenester at digital infrastruktur er på plass. I tillegg er det ikke sånn at det er Fremskrittspartiet som har stått for den søknadsbaserte ordningens pott, der har Kristelig Folkeparti og Venstre berget dem hvert år de siste tre årene ved å foreslå – og få gjennomslag for – å doble den potten. Så jeg håper for distriktene våre, der det ikke er kommersielt lønnsomt med bredbånd, at vårt forslag blir vedtatt.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-14:
Gjennom mange år har vi sørget for at viktig nasjonal infrastruktur, ressurser og fellesgoder eies og driftes av fellesskapet – for de mange og ikke for de få. Dette er noe dagens mørkeblå regime har vært ideologisk opphengt i å bygge ned. Erna Solberg har lagt Norge ut på salg. Ketil Solvik-Olsen har tydeligvis lagt jernbanen ut i et lotteri. Nå skal østfoldingene settes ut som prøvekaniner for privatisering av jernbanen, en konsekvens av regjeringens markedsliberalistiske jernbanereform. I dag gir altså regjeringspartiene med Kristelig Folkepartis velsignelse Bane NOR blankofullmakt til å vedta prøvekaninprivatisering av drift og vedlikehold på Østfoldbanen. Det kommer til å gå ut over østfoldingenes togtilbud. Vi vet at privatisering fører til oppsplitting og pulverisering av ansvar. Vedlikehold av jernbane er komplekst allerede, og enda flere aktører vil bare gjøre det verre, mer komplekst og mer uoversiktlig. Erfaringene fra Sverige er at privatisering av drift og vedlikehold førte til økte indirekte kostnader i form av administrasjon og til flere stopp i trafikken grunnet feil etter privatiseringen. Anbudsutsetting av drift og vedlikehold vil splitte opp fagmiljøene i Bane NOR, og Bane NOR vil miste sin bestillingskompetanse når alle som faktisk kan jernbanevedlikehold, outsources til private aktører. Men høyresiden er så ideologisk bestemt på at all privatisering er bra, at de glatt overser alle disse innvendingene og erfaringene og lar østfoldingene bli prøvekaniner for sitt ideologiske eksperiment. SVs holdning er klar: Vi sier nei til mer togkaos og privatisering. Vi sier ja til forutsigbar og effektiv drift av Østfoldbanen i regi av fellesskapet. Men regjeringspartiene lar sine ideologiske skylapper komme i veien nok en gang. Det skal vi i SV minne de borgerlige stortingsrepresentantene fra Østfold på – selv om de ikke er her i salen i dag, de bryr seg tydeligvis ikke nok – når de sitter på et forsinket tog fra Østfold og møter seg selv i togdøra.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-14:
For en merkelig debatt dette har vært. Vi har hørt en statsråd som egentlig har snakket mer om vei enn om jernbane. Men en kan skjønne det, for vi har jo en samferdselsminister som er veldig glad i å bygge ut motorvei. Vi har borgerlige representanter som snakker mer om Bybanen i Bergen og taxinæringen enn å snakke om jernbanen, og så har vi en del borgerlige representanter som er ekstremt opptatt av å tegne et bilde av venstresiden som overhodet ikke stemmer – at vi skal snakke ned de ansatte i privat næringsliv. Det er da virkelig ikke det som foregår fra denne talerstolen, og det tror jeg de vet godt selv også. Men jeg skjønner det jo. Jeg skjønner hvorfor den borgerlige regjeringen vil snakke om alt annet enn det saken handler om, nemlig privatisering av jernbanen. Det er fordi man vet at man har befolkningen mot seg i spørsmålet om privatisering av jernbane – folk skjønner ganske godt at dette er nasjonalt viktig infrastruktur som er litt annerledes enn f.eks. den ganske så fine Bybanen i Bergen. Vi har derfor prøvd å gi noen ganske konkrete utfordringer basert på det vi vet om privatisering av jernbane. Vi har prøvd å ta opp at privatisering fører til oppsplitting og pulverisering – stadig flere selskaper og stadig flere direktører. Vi har prøvd å ta opp at i Sverige ga privatisering av drift og vedlikehold flere stans i jernbanetrafikken og økte kostnader til administrasjon. Vi har prøvd å ta opp at privatisering av jernbanen fører til oppsplitting av fagmiljøene, og vi har prøvd å ta opp at man outsourcer bestillingskompetansen fra Bane NOR. Men vi får bare registrere at denne regjeringen og de borgerlige partiene er mer opptatt av å snakke om taxi og bybane og av å prøve å male et bilde av venstresiden som noen som hater privat næringsliv. På den måten kan de la dette ideologisk bestemte utsalget av norsk viktig infrastruktur fortsette – med Østfold og vår befolkning som prøvekaniner.
Johan Aas (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
For en harselering og svartmaling av opposisjonen! Skal vi snakke om lotteri – de drev tydeligvis med et tapslotteri i sin regjeringsperiode, og det på skattebetalernes og de reisendes bekostning. Det oser lang vei av omkamp om jernbanereformen, og slik jeg oppfatter debatten her i dag, er det kun ideologi. Fremskrittspartiet vil ha mest mulig igjen for pengene, og vi må ikke glemme at det har vært tidenes satsing. Ser man på hva som er gjort i tidligere regjeringsperioder, er det en betydelig økning nå. Det har aldri vært satset så mye på jernbane før. Samfunnet er i endring, og da må også vi politikere være tøffe og tørre å gjøre endringer og gjennomføre reformer. Skal vi hele tiden sitte som opposisjonen og tenke at alt var så mye bedre før, vi kan ikke gjøre endringer? Da vil bare etterslepet og problemene som det var lagt grunnlag for, fortsette. Jeg mener at vi må tenke på noen spørsmål, og det første er: Hva ønsker vi? Jo, vi ønsker vel at vi skal få mest igjen for skattebetalernes penger med de investeringene vi gjør. Så må vi også tenke: Hvem er jernbanen for? Hvorfor har vi jernbane? Jo, det er vel fordi vi skal sørge for at de reisende skal transporteres fra A til B på den beste og mest gunstige måten, uten forsinkelser. Det har vært uttrykt bekymring for de ansatte, og de ansatte er viktige. Vi har en meget god arbeidsmiljølov som ivaretar de ansatte. Vi kan ikke glemme det. Vi kan i hvert fall ikke glemme hvem vi har jernbanen for. Det er de reisende.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Når jeg nå tar ordet, er det fordi jeg er nærmest sjokkert over hvordan Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV ser på noen som jobber i private selskaper. Det er enormt mange i dette landet som jobber i en privat bedrift, og som går på jobb hver eneste dag, men selv dem skal Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet slåss mot. Jeg lurer på hva de tenker, om de skulle høre debatten – om de er verdt noe i det hele tatt. Jeg lurer på hva man tenker. Jeg har ikke opplevd at verken SV, Arbeiderpartiet eller Senterpartiet foreslår at vi nå skal ha et eget rent statlig selskap som skal drive med drift og vedlikehold innenfor lufttransport, busselskaper eller taxier. Jeg har ikke hørt det, men det kommer tydeligvis snart. Man står her oppe og spør om det ikke finnes noen grenser for hva denne regjeringen kan konkurranseutsette og privatisere. Og så er det uansvarlig at man nå skal bruke 1,3 mrd. kr på en reform – når man hvert eneste år kan spare 1 mrd. kr på NSB alene. Vi er faktisk opptatt av skattebetalerne og innbyggerne i landet og av kundene som skal kjøre togene. Det ble snakket om at den blå-blå regjeringen har skylapper. De største skylappene må det ha vært den forrige regjeringen med Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet som hadde. De var så unnfallende at det var helt greit å bruke skattebetalernes penger mens forfallet på jernbanen økte med 1 mrd. kr hvert bidige år. Det er vel de største skylappene dette landet har sett. Det er unnfallenhet, det. Man bør kanskje være opptatt av kundene og dem som skal betale dette. Jeg kjenner mange som jobber i private selskaper og driver med drift og vedlikehold av infrastruktur. Det går helt fint. Jeg opplever det hver dag. Jeg synes det er trist at man snakker så nedsettende om arbeidsfolk som går på jobb og gjør en skikkelig jobb for at du, jeg og andre skal ha det bra og komme oss trygt fram og tilbake i samfunnet. Hvis dette er det eneste opposisjonen har å komme med, lurer jeg på hva som ville skje hvis de skulle komme tilbake og styre dette samfunnet igjen. Jeg vil gjerne ha svar på følgende, for det var noe som het rekommunalisering i bl.a. Trondheim kommune for en del år siden: Skal man nå ha en restatliggjøring av alle selskaper og alle oppgaver? Er det det dette handler om? Er man ikke opptatt av å legge til rette for at vi skal ha en infrastruktur som faktisk fungerer, en sunn konkurranse og faktisk konkurrere på kvalitet? Jeg minner om at 60 pst. av anbudet gjelder kvalitet og resten handler om pris. Det er kvalitet som ligger i bunnen. Det er hele grunnlaget. Det er det vi diskuterer. Vi snakker ikke om at noen skal ha dårlig betalt, eller være underbetalt, eller om å behandle noen dårlig – tvert om.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Det falt tydeligvis noen tungt for brystet at jeg påsto – og det mener jeg fortsatt, etter debatten – at opposisjonen, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, spesielt, har gått til kamp mot alle arbeidstakere som jobber i private selskaper og konsern. Gjennomgående i debatten kan man høre hvor ille det vil være med privatisering. Det ble sagt her fra talerstolen – det var vel fra SV, bl.a. – at dette med drift og vedlikehold av jernbanen var viktig, for det var fellesskapets ressurser. Og det er blitt sagt, senest i siste innlegg fra representanten Lauvås fra Arbeiderpartiet, at når det gjelder lønn, ville man knapt nok få betalt, kan det virke som. Det ble brukt lønn – det er det eneste som Lauvås har brukt, det er det som er viktig, og det er det man konkurrerer på. Men kanskje ikke Lauvås har lest saken og gått inn i materien for å se hva som ligger til grunn med hensyn til kvalitet, at det er 60 pst. kvalitet som gjelder, og resten er lønn. Men det er, som jeg sier, veldig spesielt når man sier at det liksom er en prinsipprivatisering. Det er det eneste som gjelder. Det ble sagt av Arbeiderpartiets representant. Nei, det er ikke noe prinsipp. Vi synes det er et godt prinsipp å teste ut der det er riktig og fornuftig, og det er faktisk fortsatt statlig eid. Man skal ikke privatisere og gi bort noe, det er statlig eid, fortsatt full kontroll. Og det er utrolig mange som jobber i private selskaper hver dag, som driver med drift og vedlikehold. Jeg synes det går helt fint om vinteren – det er mange private som sitter og kjører, om de salter, strør eller brøyter. Jeg synes det går helt fint i lufta, med konkurranse, en flyr trygt, det er noe av det tryggeste man kan gjøre. Det går helt fint hvis jeg går på en buss – det er konkurranseutsatt, det er vel såkalt privatisert, men det er også statlig kontroll av det, og det er private som kjører. Det går fint hver gang jeg tar en taxi. Det er private som eier og driver, men det er det offentlige som setter det ut, slik at man sørger for at det er et tilbud. Det er ikke noen tvil om at denne debatten har vært spesiell – kanskje må Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV gå i seg selv og høre på hva de har sagt. De har gått til kamp mot alle landets bedrifter og ansatte som jobber i det private. Det må være en trist dag for dem som jobber der, å oppleve at de ikke er verdt noe. Det kan virke som om det er et A-lag og et B-lag. Jobber man i det offentlige, ja, da er alt bra. Ja vel, det virket ikke slik – i hvert fall fram til vi kom i regjering – siden forfallet økte hele tiden. Folk møtte ikke opp, ville ikke kjøre tog. Det var personellmangel man kunne høre om hver uke, nettopp fordi det var mistrivsel, for man ble ikke tatt på alvor, det ble ikke investert og vedlikeholdt godt nok.
Helge Orten (Høyre), 2018-06-14:
Dette ble en lang debatt. Jeg kunne ikke dy meg, fordi ordet «privatisering» er gjentatt uendelig mange ganger i denne debatten. Det vi egentlig snakker om, er å bruke anbudskonkurranse, anbud som et verktøy for å få en best mulig pris for skattebetalerne, for å sørge for at vi bruker offentlige penger på en best mulig måte, og for å sørge for at vi får et best mulig kvalitativt tilbud for dem som skal bruke tilbudet. Det er egentlig ikke noe annet eller mer komplisert anbudsutsetting handler om. Så snakker vi om privatisering. Når jeg tar bussen, kjører jeg med et privat busselskap, men som er bestilt av en offentlig aktør, gjerne fylkeskommunen. Snakker vi om en privatisert tjeneste? Nei. Når jeg tar ferge i mitt eget fylke – det gjør jeg ganske ofte – reiser jeg med et privat fergeselskap basert på en offentlig bestilt tjeneste. Snakker vi om et privatisert tilbud? Nei. For å ta et eksempel til, som er nevnt før i dag, Bybanen i Bergen: Hvis man tar Bybanen i Bergen, reiser man med et privat drevet selskap. Snakker vi om et privatisert tilbud? Nei. Det er fordi i alle disse tilfellene er det brukt anbudsutsetting for å gi et best mulig tilbud til dem som skal reise, dem som skal bruke disse tjenestene. Da blir ordet «privatisering» helt malplassert i denne sammenhengen. Vi må ha respekt for at aktørene som leverer her, er private, gode selskap som gir et godt tilbud basert på en offentlig bestilt tjeneste med tydelige spesifikasjoner og krav til hva som skal leveres. Konkurranseutsetting er mer hovedregelen enn unntaket i transportsektoren. Når det gjelder både vedlikehold, veinettet vårt, investeringer i veinettet vårt og kollektivtransporten – buss, ferge, Bybanen i Bergen, som jeg nevnte som eksempel i stad – er konkurranseutsetting faktisk mer hovedregelen enn unntaket. Hvorfor skulle vi ikke da bruke det samme verktøyet på jernbanen? Hvorfor skal vi ikke ta i bruk den verktøykassen som er der, for å skape et best mulig tilbud for dem som skal bruke denne tjenesten? Så skal det selvfølgelig skje under ryddige, gode forhold. Men man må kunne akseptere at konkurranseutsetting i mange tiår, i lang tid, har vært brukt som et effektivt, godt virkemiddel for å skape et best mulig tilbud til dem som skal reise.
Helge Orten (Høyre), 2018-06-14:
Jeg må først få lov til å rette opp den misforståelsen jeg skapte i stad, da jeg prøvde å rette opp det som står i forslaget til vedtak, som åpenbart er riktig. Der skal det stå «E69 Skarvbergtunnelen», og det er i Finnmark. Det er ikke E6, som jeg prøvde å framstille det som. Forvirringen er nok skapt av at det var en litt feil heading i innstillingen på en side litt lenger fram. Så takk til min gode kollega Strifeldt for å minne meg på det. Og så tenker jeg at dette får jeg sikkert høre om når vi skal på komitétur til Finnmark i september, og jeg lover å pugge alle veinummer i Finnmark. Så en liten kommentar til forslagene knyttet til Fagernes lufthavn, Leirin: Vi for vår del vil støtte forslaget fra Kristelig Folkeparti, med de presiseringene jeg hadde, og den bekreftelsen de ga på at det er en rett forståelse av forslaget. Det betyr at lufthavnen stenges 1. juli 2018, men at vi sørger for å holde den ved like i inntil tre år, slik at vi gir rom for at det kan jobbes videre med mulige charterløsninger på den flyplassen, om det er lokale eller andre eiere som ser muligheter i å drifte eller overta den flyplassen. Det ville vært svært velkomment hvis det kunne skje, og slik sett bidrar det forslaget til å gi mer rom og tid til å jobbe med det. Jeg opplever at det forslaget til Kristelig Folkeparti er vesentlig forskjellig fra det Arbeiderpartiet og Senterpartiet har lagt fram, i og med at det innebærer en videreføring av dagens drift ved flyplassen. Så vi kommer til å støtte det forslaget fra Kristelig Folkeparti.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Det er godt å se at vår dyktige komiteleder også kan gjøre feil. Det gir håp for oss vanlige dødelige også. Det er korrekt som det står i innstillingen: Skarvbergtunnelen ligger på E69, ikke E6, som komitelederen ville rette det til. Jeg tenkte jeg skulle si noen ord om vei og bredbånd. Som finnmarking som ofte har kjørt gjennom Skarvbergtunnelen, er det en gledens dag endelig å få på plass de siste vedtak før oppstart. Dette er et viktig prosjekt. Det ble gjort en god jobb i planleggingen, og KS2 viser at kostnadene ikke øker vesentlig i forhold til tidligere beregninger. Europavei 69, som Skarvbergtunnelen er en del av, er den eneste veiforbindelsen til Honningsvåg og Magerøya, og er en vei som har stor betydning for næringsliv og framtidig næringsutvikling. Dagens tunnel er for lav, og tilførselsveiene i begge ender ligger i rasfarlige områder, så dette er et etterlengtet prosjekt. Når den nye tunnelen står klar i 2021, vil det skape en tryggere, bedre og mer effektiv vei for innbyggere, turister som skal til Nordkapp, fisk som skal ut til forbrukerne, og ikke minst i forbindelse med arbeid som skal gjøres i tilknytning til oljeaktiviteten som skapes med Johan Castberg, så her tenker regjeringen helhetlig. Den betydelige satsingen på bedre bredbåndsdekning de siste fem årene må også nevnes. Jeg kan nevne at i 2013 hadde vi i Finnmark en bredbåndsdekning på knapt 7 pst. I 2017 var vi oppe i en dekning på 82 pst. Vi ser at det blir vanskeligere å tette de siste hullene i dekningskartet. Da må vi endre innretningen på tilskuddsordningen for bredbåndsutbygging: forenkle måten midlene skal tildeles på, gi fylkeskommunene mer innflytelse og forutsigbarhet, og husstander som ikke har tilbud om bredbånd på minst 10 Mbit/s, skal prioriteres. Det er god fremskrittsparti-politikk, som vil bidra til å fjerne det digitale klasseskillet som de rød-grønne skapte.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-06-14:
Eg viser til saksordføraren sitt innlegg og skal berre kort kommentere den saka som omhandlar Leirin flyplass. Stortinget har tidlegare vedteke at Fagernes lufthamn skal drivast som ein rein charterflyplass av Avinor fram til lokale eigarar overtek lufthamna, men ikkje lenger enn til 1. januar 2019. Vedtaket føresette at lokalt næringsliv skulle dekkje delar av Avinors kostnader i 2017 og 2018. No kan vi registrere at lokalt næringsliv ikkje har makta å dekkje delar av kostnadene som Stortingets vedtak føresette, og at det heller ikkje har blitt planlagt nokon chartertrafikk på flyplassen i 2018. På den bakgrunnen har Avinor difor vedteke å stengje Fagernes lufthamn frå 1. juli 2018. I seinare tid har det likevel dukka opp private aktørar, bl.a. representert ved næringslivet i regionen, som ønskjer å jobbe vidare med tanke på å få etablert charterflyplass med utgangspunkt i Leirin flyplass. Frå Kristeleg Folkeparti si side meiner vi difor at nedlegging frå 1. juli 2018 ikkje må gjerast på ein måte som tek frå desse aktørane mogelegheita til å starte opp ein flyplass innanfor eit rimeleg tidsperspektiv. Det betyr at flyplassen i denne perioden ikkje skal strippast for utstyr, og at viktige installasjonar ikkje blir demonterte. Kristeleg Folkeparti fremjar i dag difor eit forslag som opnar for ei slik mogelegheit innanfor ei tidsrame på tre år frå nedleggingstidspunktet. Med det vil eg leggje fram vårt forslag i saka og vise til saksordføraren si forståing, som er riktig og kan leggjast til grunn. Kristeleg Folkeparti kjem elles til å stemme for fleirtalstilrådinga.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-06-14:
Eg trur debatten i denne saka vitnar om god stemning i komiteen og eit godt samarbeid, som eg tenkjer det òg er viktig å takke for, og eg stiller meg bak dei takkane som er gjevne før. Tilstrekkeleg utslepp av CO 2 er ikkje realistisk utan at vi får til fangst og lagring av CO 2 . Då var det ei viktig presisering som kom på plass i forhandlingane om revidert, der ein bl.a. slår fast at det ligg pengar i budsjettet til å føre vidare to prosjekt – og det skal gjerast så fort som råd – og ikkje minst at regjeringa skal kome med ei orientering om aktuelle finansieringsmodellar for fullskala fangst, lagring og transport våren 2019. Det er eg veldig nøgd med og synest er bra. For Kristeleg Folkeparti er det viktig at staten bidrar til at prosjektframdrifta blir så saumlaus som mogleg. Prosjekta er allereie forseinka etter det som var planen. Forseinkingar som kjem av teknologiutvikling, er det vanskeleg å gjere noko med, men ein må klare å unngå ytterlegare forseinkingar som følgje av at vedtak ikkje blir gjorde i tide, dårleg planlegging eller urimeleg lang tidsbruk. Staten må bidra til at vi så raskt som mogleg får framdrift innanfor det som er teknologisk og kvalitetsmessig forsvarleg. Lagring av CO 2 på norsk sokkel kan òg vere ei løysing for andre land i Europa. I motsetjing til andre land i Europa har Noreg nokre heilt unike moglegheiter fordi vi kan lagre CO 2 langt frå busetnad og annan menneskeleg aktivitet. Fleire europeiske lagringsprosjekt har stranda nettopp på grunn av at dei potensielle lagera låg for tett inn til der folk bur. Kristeleg Folkeparti meiner difor det er viktig å få i gang eit godt samarbeid med framtidige kjøparar av lagringsplass, og meiner dette vil vere viktig for å få desse prosjekta tilstrekkeleg robuste. Det vil òg vere med og sikre finansiering på lang sikt. Det er viktig at regjeringa intensiverer arbeidet med å skaffe europeiske partnarar til transport- og lagringsprosjektet. Lat meg avslutte med kommentarar til at dette har vore eit månelandingsprosjekt – det er iallfall det ein har omtalt tidlegare versjon av lagring og fangst av CO 2 som. Eg fekk med meg at i Stavanger Aftenblad høgna Framstegspartiets representant i komiteen dette til å bli ei landing på Mars. Eg skal ikkje gå inn i den debatten, men berre kommentere at viss vi får til dette, er det «one giant leap for mankind».
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Jeg er glad for at de rød-grønne partiene er så tydelige på framdrift av rv. 23 og valg av veialternativ, altså Viker-alternativet. Det er selvfølgelig utrolig trist at det nå er usikkerhet på grunn av kostnadsoverskridelser og grunnforhold, og derfor er det Stortinget og samferdselsministerens ansvar å få ut usikkerheten og holde tempoet oppe for å gjennomføre veiprosjektet. Denne veistrekningen er helt avgjørende nasjonalt, regionalt og lokalt. Den har nasjonal verdi fordi den vil sørge for å lette belastningen på hovedstaden, når man ser utvidelsen av Oslofjordtunnelen og ny riksvei gjennom Lier i sammenheng. Den er avgjørende for regionen og de enorme utviklingsgrepene som skjer i hele Drammens-området. Det skal bygges boliger til tusenvis av nye innbyggere. Det handler om å skape arbeidsplasser i regionen, slik at ikke alle må inn til Oslo by for å ha en jobb, slik at folk kan bo og jobbe i nærheten av hverandre. Det skal bygges et nytt sykehus i Drammen, på Brakerøya, i et felles samarbeid om planlegging mellom Lier og Drammen kommune. Det blir et nytt sykehus der staten skal investere milliarder, det blir arbeidsplasser for 4 000 mennesker og et områdesykehus for Buskerud og folkerike deler av Akershus. Alt henger sammen med alt i dette området, og man er avhengig av rv. 23 for å sikre god trafikkflyt for hele regionen, ellers ville det bli kø og kaos. Veien har selvfølgelig også lokal betydning. Vi snakker om en strekning der det kjører 18 000 kjøretøy hver dag gjennom et lokalmiljø som absolutt ikke er dimensjonert for så mye trafikk og tungtransport gjennom boområder. Skal Stortinget sikre rask framdrift, er det viktig at man opprettholder midler til prosjektet, og at planlegging og oppstart gis høy prioritet. Det er like viktig at man også avklarer veialternativet, slik at Statens vegvesens prioritet blir kvalitetssikring og gjennomføring, ikke stadige diskusjoner om alternativer som lokalsamfunnet ikke vil ha. Et samstemt kommunestyre i Lier har talt, tverrpolitisk. Ordføreren i Lier, Gunn Cecilie Ringdal, som representerer Høyre og da regjeringen, krever handling fra Stortinget. Arbeiderpartiet viser handling i dag og lytter til det lokalsamfunnet sier. Samferdselsministeren – som jeg vet liker sjokolademelk – burde ta en liten sjokolademelkslurk, brette opp ermene, lytte til hva lokalsamfunnet sier, og sørge for full fart i dette prosjektet.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Jeg er så heldig at jeg har fått brev fra statsråden i dag. Det var svar på et spørsmål om E39 og planprosessen for strekningen Lyngdal–Ålgård. Før valget hørte vi fra Fremskrittspartiet spesielt, men også fra representanter for regjeringspartiene, at bare de fikk bort de kommunale planleggingsprosessene, skulle dette gå umåtelig fort. Nå har samferdselsministeren hatt ansvar for samferdselsutbyggingen i fem år, og fremdeles venter vi på en plan. Løsningen, som skulle være en statlig plan, har vandret i de statlige departementene. Planen har vært i Kommunaldepartementet og i Samferdselsdepartementet. Nå er den i Samferdselsdepartementet, og nå har statsråden som ansvarlig for dette gjort endringer i 2014 og 2015. I 2015 og 2016 var det planarbeid, og i 2017 var det høringer – først én høring, så en ny høring. Samferdselsministeren har ennå ikke klart å få til noen konkret handling på denne strekningen. Nå skal saken tilbake til Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Statsråden skriver optimistisk at snart – «meget raskt», står det forresten i svarbrevet – skal den komme til Kommunaldepartementet. Deretter, når Kommunaldepartementet igjen har hatt saken, skal kommunedelplanen og KU komme. Jeg håper at statsråden kan bruke litt av sin taletid til å klargjøre for folk på Sørlandet en tidshorisont for når denne vandringen i departementene er slutt. Kanskje statsråden også kan si noe om hvor fornøyd han er med at det, når Fremskrittspartiet har hatt ansvar for planarbeidet i Samferdselsdepartementet, har tatt over fem år ikke å få på plass en handling, og at svaret fremdeles er en ny plan?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Jeg vil starte med å takke saksordføreren for å ha gjort en veldig god jobb. Det setter vi stor pris på. Saken er derfor godt belyst i innstillingen. Flertallet i komiteen, som utgjør opposisjonen unntatt Kristelig Folkeparti, har fått synliggjort viktigheten av å få finansieringsmodeller utredet raskt samt å se på Gassnovas rolle rundt dette framover. For vi kan stå overfor et industrieventyr som kan bygge på opparbeidet kompetanse, utvikling av ny teknologi, å ta i bruk allerede eksisterende teknologi, utnytte konkurransefortrinnene vi har i naturen, og få redusert klimautslippene. Det er jo egentlig en fantastisk pakke. Alle disse områdene gir oss mulighet til å ta en global lederrolle innenfor dette området, om vi rigger oss riktig. Da trenger vi å få fram gode prosjekter og se på hele verdikjeden og få jobbet fram et framtidig marked både nasjonalt og internasjonalt. SINTEF har laget en rapport på bestilling fra LO og NHO som viser et enormt potensial for å skape nye arbeidsplasser. Konkret viser de til 30 000–40 000 nye arbeidsplasser innenfor dette segmentet, men inkluderer man også ringvirkningene, er det snakk om hele 70 000 arbeidsplasser fram mot 2050. Fram til nå har vi hatt tre prosjekter på fangst av CO2. Etter at Yara har trukket seg, står vi igjen med to prosjekter: sementproduksjonen i Norcem i Brevik og avfallshåndteringen til Fortum Oslo Varmes anlegg på Klemetsrud. Industrien er frampå og vil bidra til at vi når nullutslippssamfunnet innen 2050. Næringsaktørene ber om investeringsbeslutninger på tid. En forpliktende framdriftsplan for investeringsbeslutning rundt fangst og lagring må kunne tas våren 2020. Vi frykter flere utsettelser fra regjeringen før investeringsbeslutningene blir fattet, noe som vil være svært uheldig. Derfor kreves det politiske beslutninger både på kort sikt og på lang sikt. En robust sum inn på statsbudsjettet framover tror jeg vi alle må forberede oss på. Vårt forslag kommer fordi det fortsatt er mye usikkerhet rundt hvor raskt regjeringen nå er i stand til å kjøre alle nødvendige prosesser, og med utsettelsene regjeringen kom med i fjor høst, økte usikkerheten blant aktørene. Vi trenger at tidsrammen blir holdt, og at rammen blir lagt. Det holder ikke med god snakk, vi trenger handling, og den trengs nå.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Ja.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Jeg vil takke statsråden for et godt innlegg, rett og slett, fordi han klarlegger hvordan man vil jobbe med det, og det er greit å få helt tydelig at finansieringsmodellen skal på plass i 2019. Men det haster også å se på hvordan man kan klare å ha dette på kort sikt og lang sikt. Innenfor transportsektoren har man Nasjonal transportplan. Forsvaret har en langtidsplan. Altså: Dette er ikke et prosjekt som skal vare bare ett år, og det vil bli kostnader hvert eneste år i flere år. Så jeg har egentlig et konkret spørsmål som går på hvordan statsråden ser på ulike alternativer for å legge det løpet. For når aktørene først får en grønn knapp, må det være en grønn knapp for hele satsingen og viktig med forutsigbarhet.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Ja, det er viktig med internasjonalt samarbeid og å se på hvordan vi kan ta på oss en ledertrøye i dette arbeidet, men også hvordan vi kan få med oss andre samarbeidspartnere, og EU er jo et slikt alternativ. Da vil jeg spørre statsråden hvordan man ser for seg at en slik type samarbeid skal være, for det er jo utrolig viktig om man legger et løp i lag med EU eller andre land, at det ikke forsinker prosessene på noe vis. Hvis vi f.eks. skal vente lenge på beslutninger fra EU og det da vil bli utsettelser, vil det være skadelig både for fellesskapets penger og for aktørene. Kan statsråden si litt om hvordan man legger det løpet, og hvordan man kan sikre at det ikke blir utsettelser på grunn av det samarbeidet?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Jeg har et spørsmål til, angående demoanlegg. Ofte har det vært slik at staten har kommet inn med mye penger i starten, så har man vært ferdig med demoprosjektet, og så blir det kommersialisering av det etterpå. Men tenker statsråden at det også skal være kommersialisering i demoprosjektet, og hvordan skal man håndtere det opp mot en eventuell subsidiering, regelverk og en eventuell ESA-godkjenning?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Statsråden bekreftet jo at man vil ha på plass en finansieringsmodell i 2019. Og det er klart at hvis man skal få gjort alle disse avklaringene, med EU, at man skal gjennom ESA-apparatet, osv., vil det jo ikke være enkelt å få det raskt igjennom. Mitt spørsmål er vel egentlig hvordan statsråden ser for seg at man skal rekke å ta en investeringsbeslutning våren 2020. Kan statsråden si at det er det som er ambisjonen også fra statsrådens side?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
Jeg kan ikke unngå å kommentere Heggelunds innlegg, jeg heller, for det startet rimelig friskt – med friskt mot, rimelig oppblåst. Men det kan hende at det blir lett å dette ned igjen, for de skal tross alt levere, og Heggelund har vi på teip, så man skal passe på når nye statsbudsjett kommer framover; vi hører hva det er man egentlig har fått til. Når man hører på innleggene her, er det sånn at både Sørviknes-en, Hegglund-en og Kjenseth-en har veldig god tid. De snakker om at det er viktige prosjekt, men at vi har god tid. Og det kan de egentlig ikke få understreket nok. Kjenseth sa egentlig bare at han har god tid, ikke hva han skulle gjøre. Men det kan han jo få gleden av å ta når han kommer opp og skal snakke i neste innlegg. Men vi har altså ikke god tid, og det er utrolig viktig at vi rigger systemene slik at det går an å få landet disse prosjektene. Det er et industrieventyr vi snakker om. Vi har utrolig store muligheter her for å skape arbeidsplasser, skape verdier, ta i bruk naturgitte fortrinn. Så her har vi ikke god tid. Det er mange ting som skal rigges, og man må ta dette på alvor. Oppi alt alvoret er det mange som driver og takker både den ene og den andre her. En som har vært et halvt år i komiteen, og som ikke skal være her til høsten, er Per Espen Stoknes. Han er den eneste i komiteen – som jeg har sett i hvert fall – som har danset på talerstolen her og hatt mer eller mindre stand up-show til glede for hele Norge. Jeg vil i hvert fall ønske han riktig god sommer og takke for et fint samarbeid.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-06-14:
Å få til CO 2 -fangst og -lagring i Norge er et tverrpolitisk ønske, og det er bra. Det finnes nesten ingen scenarioer der vi klarer å nå 2-gradersmålet uten fangst, og i de scenarioene som er skissert, blir klimaløsningene mye dyrere. Det forteller oss at klimapolitikk handler om mer enn bare det som er åpenbart. Det handler også om en bærekraftig økonomisk politikk, at det er flere ting vi ønsker å ivareta, både å bekjempe klimaendringene og å beskytte velferdsstaten for framtidens generasjoner. Da må vi prioritere klimatiltak etter hvor mye utslippskutt vi får for hver brukte krone, av både klimapolitiske hensyn og økonomiske hensyn. Derfor er jeg glad for at det er de fire partiene på ikke-sosialistisk side som har hatt klimainitiativet i Norge siden vi hadde en rød-grønn regjering, for klimameldingen som den rød-grønne regjeringen la fram, hadde lave ambisjoner. For én gangs skyld ville de rød-grønne partiene riktignok lytte til de andre partiene – det var unikt i de årene. Kanskje var det ikke så rart at Arbeiderpartiet i forrige periode satte i gang en «lytteturné», hvor de reiste rundt i landet og lyttet. Det hadde de ikke gjort på en stund. Vi har ikke sett så mange resultater av det, for det var vel mest en gimmick, men uansett bestemte de seg for å lytte til andre partier da de la fram klimameldingen, og det var de fire ikke-sosialistiske partiene som dro klimameldingen i en mer ambisiøs og miljøvennlig retning. Tidligere i vår så vi også hvordan de fire partiene, sammen med Senterpartiet, ønsket å knytte norsk klimapolitikk opp mot EUs klimapolitikk. Det gjør norsk klimapolitikk mer offensiv, og det forplikter oss. Nå har vi igjen gjort det – med CCS. Jeg viser derfor til enigheten mellom de fire partiene i revidert nasjonalbudsjett, hvor det bl.a. står at man skal «snarest sette i gang forprosjektering av CCS både på Norcem og Fortum Oslo Varme, gitt at den kvalitetssikrede informasjonen tilsier forprosjektering av Fortums anlegg som omtalt i Prop. 85 S(2017–2018) (2017–2018) Videre står det: «Stortinget ber regjeringen på egnet måte i løpet av våren 2019 legge fram en orientering om aktuelle finansieringsmodeller for fullskala fangst, lagring og transport av CO 2 .» Initiativet ligger altså på vår side av bordet. Det er jeg glad for. Det er viktig at man leverer på klima. Hadde de rød-grønne vært mer opptatt av konstruktivt samarbeid enn av å lete etter muligheter for overskrifter, kunne de også fått tatt del i dette. Men, som det heter på engelsk, «if you snooze, you lose.» Avslutningsvis vil jeg benytte anledningen til å ønske statsråden og hele komiteen en god sommer. Vi har det gøy sammen i komiteen, og jeg synes samarbeidet fungerer godt. Jeg er glad for at disse er mine kollegaer. Til slutt vil jeg takke komiteens sekretær. Det har vært en glede å bli med kjent med og jobbe med henne, og det er trist at hun slutter. Jeg vet jeg snakker på vegne av hele komiteen når jeg sier: Tusen takk!
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Forutsigbarhet er helt avgjørende i et slikt prosjekt, og det er klart at i det øyeblikk forprosjekteringen er ferdig og vi kommer til Stortinget med en sak i 2020/2021, vil den måtte inneholde en endelig anbefalt finansieringsløsning hvis det kommer en positiv anbefaling fra regjeringen. Da må det inngås avtaler med de industriaktørene vi snakker om her, både på fangstsiden og på transport- og lagersiden. Det vil være bindende avtaler som binder opp statens engasjement i prosjektet, både gjennom investeringsfasen – som fort vil være over to, kanskje bortimot tre år – der man skal bygge ut anleggene, både på fangst- og lagersiden, og deretter i selve driftsfasen, der prosjektet skal testes ut og vi skal høste viktige erfaringer, som ikke bare er viktige for Norge og norsk industri og framtiden for CCS i Norge, men først og fremst viktige i et internasjonalt perspektiv, for veldig manges øyne internasjonalt er nå rettet mot dette prosjektet i Norge. Det er det fremste og viktigste prosjektet verden har.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Vår intensjon er å bruke den perioden der en skal drive forprosjektering, både på fangst og lagersiden, til virkelig å jobbe inn mot EU og eventuelt enkeltland i Europa. For det er klart at spesielt lagerfasiliteten som her skal etableres, har stor interesse for andre europeiske land. Allerede nå er lagermuligheten på en liste over store infrastrukturprosjekter i EU som har interesse for hele Europa, såkalte «Projects of Common Interest», der ser vi på mulighetene for å kunne få en medfinansiering. Men vi er tidlig i det løpet. Etter hvert som vi får konkretisert vårt fullskalaprosjekt gjennom forprosjekteringen og nærmer oss en beslutning om investering, ser vi for oss å jobbe parallelt med finansieringen, både mot EU og mot enkeltland.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-06-14:
Det er åpenbart at den statlige støtten, bidraget i dette prosjektet, p.t. i all vesentlighet er – om ikke hundre prosent – et stort statlig bidrag i den fasen vi er i nå med utredning. Men vi kommer også til å ha en stor andel statlig finansiering når man eventuelt kommer til en investeringsbeslutning og skal sette i drift. Det vil måtte være innenfor EUs statsstøtteregelverk, det må klareres med ESA, og det er en del av arbeidet som nå vil bli gjort framover. Så er det viktig at vi hele tiden jobber mot et langsiktig mål, som er kommersialisering, at dette skal være lønnsomt. Da er vi nok avhengige av at det skjer noe med den globale CO2-prisingen i stort. Det er også viktig at vi klarer å få flere prosjekter, slik at vi gradvis – som med annen teknologi som blir utviklet innen klimaområdet nå – fortløpende kan drive ned prisene gjennom teknologiutvikling. Det er det som har skjedd med elbiler, og det er det som skjer i fornybar sektor med både vind- og solkraft.