Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-20:
Jeg har i sin tid vært med på å foreslå kriminalisering av kjøp av sex fra mindreårige, og det står jeg selvfølgelig fast på. Jeg har fulgt debatten i Sverige. Jeg har fulgt den så nøye at jeg har konstatert at inntil nå har de ikke gjort noe forsøk på å evaluere, men nå skal de visstnok gjøre det. Jeg har også lest meldinger fra det som skjedde i Stockholm: Først blåste man gatene, og så begynte det å komme tilbake igjen. Jeg har hatt den tvilsomme gleden å sitte på fly på vei til Riga sammen med svenske mannfolk på vei til å kjøpe det de ikke fikk i Stockholm. Det var en litt spesiell opplevelse, som de fleste godt kan ta med seg – i den forstand at når man kommer til de baltiske statene, kommer man også til en verden hvor man ser at trafficking-saker er sammensatt. Man ser at det er en fattigdomssak, og man ser at de som er der, prøver å gjøre noe. De ønsker helst ikke at noen kommer med moraliserende pekefinger utenfra, med mindre man stiller opp på alle plan. Det er det flere i salen som har snakket om. Når man så sier at man vedtar en lov mot slaveri, er det feil. Det har vi gjort for lengst. Innsatsen mot trafficking har vi hatt for lengst. Et av de dårligste argumentene for den loven som kommer nå, er at den skal hjelpe mot trafficking. Nei, dette er fordi man er mot sex-kjøp. Det får man si da. Skal man arbeide mot trafficking, som er tunge, krevende saker, så skal man gjøre et slikt arbeid som Rosa-gruppen har gjort sammen med Krisesentersekretariatet, som man prøver å gjøre sammen med politiet, og til slutt som det som er gjort ved at Regjeringen skjærer igjennom – og ros for det: De som tør vitne, blir ikke kastet ut av landet. De får altså en sjanse til å være her, slik at de blir tatt alvorlig som vitne i disse sakene. Det er et seigt og systematisk arbeid som er meget krevende. Selv har jeg en dyp uro for at man ved kriminalisering skal gjøre det lettere for en del av bakmennene. Jeg vil gjerne ha sagt det fra denne talerstolen. Når det så gjelder det jeg tok opp i mitt første innlegg, var det med et ganske sterkt hjerte for å ta alle på alvor når det gjelder de sosialpolitiske tiltakene. Så jeg sier på nytt til både statsråden, Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartienes talere her: Jeg foreslår at man setter ned en gruppe – jeg har nevnt Pro Sentret og prostitusjonsmiljøet, men de må gjerne for min del snakke med Rosa-gruppen, som gjør en svær og viktig og bra jobb. Poenget mitt er å føre dialogen med dem det gjelder, slik at tiltakene blir treffsikre. Jeg ville håpet og trodd at det var noe man faktisk kunne blitt enige om i denne salen, også etter det siste innlegget som kom fra Breen, hvor han sier at det er flere som selvfølgelig har lyttet. Jeg er gammel nok i denne salen til å huske den gangen da Karin Yrvin, på vegne av Arbeiderpartiets kvinnesekretariat, hadde lyttet så mye at man gikk imot kriminalisering. Jeg godtar at det i politikken er bølger. Jeg godtar at det svinger, og jeg godtar at det er ulike syn. Jeg velger å ta alle på ordet, at når man vil handle sosialpolitisk, så gjør man det. Når det så gjelder Oslo, må jeg bare si tørt: Vi kan jo prøve da, Venstre og Kristelig Folkeparti, som er med på å lage budsjetter i Oslo. Vi skal gjøre vårt, og så kan regjeringspartiene sørge for å spa opp de pengene som så langt har manglet i budsjettene. Så kan vi se hvordan dette ser ut når vi nærmer oss jul, i den forstand at her må det til en dugnad hos flere. Det er slik i Oslo at budsjettene blir ikke gjort opp uten at Venstre er med. Jeg skal ikke gjenta det mer. De som lurer på hva det betyr, kan spørre meg etterpå.