Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-10-25:
Jeg vil starte med å takke representanten Bøhler for spørsmålet. Dette er en meget viktig problemstilling. Dette er i realiteten et uttrykk for at vi ikke lykkes godt nok med integreringen i Norge. Det er viktig at de som kommer til Norge og får opphold, innretter seg etter de verdiene, lovene og reglene som gjelder her. Det er essensielt at alle barn og unge i Norge får leve i frihet til å ta egne valg. Vi er kjent med den problemstillingen at barn sendes på oppdragelsesreise til foreldrenes opprinnelsesland når foreldrene synes de har blitt for norske, eller når barna har kommet inn i et rus- eller kriminalitetsmiljø. Regjeringen er svært opptatt av at disse barna, som alle andre barn i Norge, skal ha en trygg oppvekst. I den nye handlingsplanen mot negativ sosial kontroll, tvangsekteskap og kjønnslemlestelse, «Retten til å bestemme over eget liv», som ble lansert i mars i år, er det 28 grep som skal følges opp, deriblant flere for å bedre kunnskapen i førstelinjen om hvordan de skal hjelpe barn og unge i slike situasjoner. Lærere møter de unge svært mye og har en unik mulighet til å oppdage at noe ikke er som det skal. Det er også lærere som kan oppdage at eleven forsvinner fra skolen. Jeg mener det er viktig å styrke kunnskapen blant lærere om disse spørsmålene, og det er også viktig at lærerne tør å si fra til riktige instanser dersom de mistenker at eleven ikke har det bra hjemme, eller står i fare for å kunne bli sendt til hjemlandet. Handlingsplanen legger også opp til at skolen avholder oppfølgingssamtaler for elever som skal flytte til utlandet uten sine foreldre. Jeg mener det er viktig å bekjempe berøringsangsten som mange fagfolk som møter disse unge, føler på i møte med disse problemstillingene. Vi vil samarbeide tett med Kunnskapsdepartementet og flere andre departementer om dette framover. Jeg vil også nevne at vi har minoritetsrådgivere på de mest utsatte skolene, som barna og ungdommene kan ta kontakt med. Vi finansierer Røde Kors-telefonen for tvangsekteskap og kjønnslemlestelse, som barn og ungdom kan ringe inn til og få råd og veiledning om hva de bør gjøre. Det viktigste er å hindre at barn og unge blir sendt ut av Norge. Når de først er sendt ut av landet, har vi langt færre virkemidler vi kan ta i bruk. Imidlertid har vi fire integreringsrådgivere ved utenriksstasjonene der disse problemene er størst. Utenrikstjenesten hjelper 10–15 norske ungdommer hjem til Norge hvert år. Andre viktige tiltak i handlingsplanen er bl.a. å forbedre retningslinjene om etterlatte barn i utlandet. Det er behov for å revidere disse retningslinjene i tråd med dagens regelverk og rutiner. De reviderte retningslinjene skal også omtale hvordan norske myndigheter kan forebygge at barn etterlates i utlandet. Det eksisterer også et eget bo- og støttetilbud til ungdom som må flykte fra familien fordi de utsettes for sterkt press om f.eks. tvangsekteskap. Dette bo- og støttetilbudet kan også benyttes av ungdom som må flykte fra familien på grunn av trusler om å bli sendt ut av landet på oppdragelsesreise. Jeg mener vi må jobbe videre for å se hva mer som kan gjøres for å forhindre at barn sendes ut av Norge til opphold som er direkte skadelig for integreringen, og vil invitere til samarbeid om dette.