Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
Dette representantforslaget inneholder tre viktige forslag som vil kunne bidra til å aktivisere sosialhjelpsmottakere på en mye bedre måte enn i dag. Det er mange unge som lever i familier som har økonomisk sosialstønad som inntekt, kan du si. Disse unge har ofte dårligere økonomi enn vennene sine, og på lik linje med jevngamle har de kanskje et ønske om og behov for å jobbe og kunne tjene noen kroner selv. I dag er det veldig ulikt hvordan kommunene godtar det, og veldig mange unge får ikke mulighet til å ha inntekt under den skattefrie grensen. De går glipp av muligheten til å tilegne seg verdifulle erfaringer fra yrkeslivet. De mulighetene som disse ungdommene i dag har til å bedre sin økonomi, er å ta svart arbeid. Det er mange av dem som gjør det for at det ikke skal bli registrert, eller de rekrutteres inn i rekken av kriminelle. Det er ikke ønskelig. Dessverre har ikke andre enn Høyre og Kristelig Folkeparti sluttet seg til forslaget om å la unge som lever i familier med sosialstønad som inntekt, få samme mulighet som andre ungdommer til å prøve seg i arbeidslivet og forbedre økonomien sin. I forslag nr. 2 fremmer Fremskrittspartiet og Høyre forslag om lovendringer, slik at det kan innføres et lovmessig krav om aktivitetsplikt. Aktivitet og jobb er ikke straff. Det er helt naturlig at man gjør en innsats for å få penger, og de som ikke har muligheten til å få jobb i det ordinære arbeidslivet, har ikke vondt av å bidra med arbeidskraft i kommunen. Jeg vil ta et eksempel fra Åmli kommune. Det er veldig mange uføretrygdede der, men det er også mange sosialhjelpsmottakere. De klarte å redusere utbetalingene til sosialhjelp med 90 pst. da de innførte arbeidsplikt. Det ble en vurdering fra dag én. De har arbeidstiltak som bl.a. å jobbe med ved, snørydding, vedlikeholdsarbeid og en del jobbing for eldre mennesker. Det gjør at de kommer opp om morgenen. De kommer ut, og de får arbeidstrening. Jeg må si at jeg begynner å bli litt lei av å høre om alle dem som står så veldig langt fra arbeidslivet. Kanskje vi skal slutte å snakke om alle de menneskene som står så veldig langt fra arbeidslivet, og heller begynne å se muligheter og gi alle mennesker en mulighet til å gjøre en innsats. Vi har bruk for alle mennesker. Vi har masse ugjort i kommunene våre og i samfunnet. Sosialhjelpsmottakere er mennesker med ubrukte ressurser, og det finnes arbeidsoppgaver til dem. I noen tilfeller er det de tillitsvalgte som stopper det. De vil ikke at ordinære arbeidsoppgaver skal settes bort til andre. Men det er så viktig at de som mottar passive stønader, får arbeidstrening. Alle kan være med her, så sant de ikke er syke, og da skal de heller ikke være sosialhjelpsmottakere over tid. Kommuneøkonomien skal ikke være avgjørende for hva sosialhjelpsmottakere skal ha å leve av. Det skal heller ikke være avgjørende for om de får en oppfølging eller ikke, eller om de har tiltak. Vi mener at alle kommuner skal være forpliktet til å ha arbeidstiltak, slik at alle får en mulighet til å bidra. Det gjør også at de styrker selvtilliten sin og ser på seg selv på en annen måte. De blir også sett på på en annen måte av andre. Det er stigmatiserende, og det er en dårlig følelse å gå og være sosialhjelpsmottaker over tid. Den følelsen ønsker vi å ta bort fra dem som er utsatt for det. Vi ønsker også å gjøre sosialhjelpen til et statlig ansvar under Nav og innføre normerte satser som er tilnærmet like over hele landet. Det er ikke noe hokuspokus, og det er mindre byråkrati enn i dag. De fleste i dag tjener jo det samme, enten de jobber i den ene eller den andre kommunen i landet. I de fleste offentlige stillinger er det jo ikke slik at hvis du har høye utgifter, kan du gå til arbeidsgiveren din og be om mer penger. Vi har en viss sum å forholde oss til, som vi skal kunne klare å leve av. Det bør også sosialhjelpsmottakere kunne ha. Det er snakk om mindre byråkrati, og man kunne heller bruke mye mer krefter på å hjelpe den enkelte med andre sosiale problemer, eventuelt med å komme i arbeid. Det er der ressursene må brukes, ikke til å sitte og regne ut hva de har rett på, og hva de ikke har rett på. Vi synes andre del av flertallsvedtaket, fra Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene, er tannløst. Slik vi ser det, vitner det om liten vilje til å ta tak i et voksende problem og mangel på handlekraft fra Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene. Derfor kommer ikke Fremskrittspartiet til å støtte forslaget, for vi mener at det ikke inneholder noen ting. Jeg tar opp forslagene fra Fremskrittspartiet, forslaget fra Fremskrittspartiet og Høyre og forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti.