Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2007-05-31:
Dette er en veldig viktig sak, som har stor betydning for framtida, knyttet til flere områder. Den teknologiske utviklingen går raskere og raskere for hvert år som kommer. Mer kunnskap på ulike områder gir oss nye muligheter til å utvikle teknologi og oppnå medisinske nyvinninger. Det er vel ikke på noe annet område enn innenfor medisin og teknologi at dette framskrittet har gått så raskt. Vi ser at mennesker i dag får behandling, får medikamenter som det før var helt umulig å få tak i, men som det kanskje var mulig å drømme om kunne finnes i en viss framtid. Men for at vi skal få muligheten til å utvikle dette, er det viktig at vi endrer bioteknologiloven, som Odelstinget har fattet vedtak om, et vedtak som kan iverksettes fra 2008. En skal også legge til rette for en koordinert, sterk forskning gjennom et felles senter for denne virksomheten, hvor man fortsatt ivaretar forskningen på adulte stamceller, der man er kommet et godt stykke på vei, og hvor det også finnes muligheter for å oppnå gode nye behandlingsmetoder for alvorlige sykdommer. Adulte stamceller er noe vi alle sammen har i kroppen, men som ikke på samme måte som stamceller fra befruktede egg kan bli til alle typer celler i kroppen vår. Adulte stamceller har derfor mer begrensede muligheter. Når det gjelder de andre store spørsmålene i lovproposisjonen, om preimplantasjon og det som heter preimplantasjon i kombinasjon med vevstyping, altså PGD/HLA, vil jeg bare konsentrere meg om å si, liksom det har vært sagt fra saksordførers side i Odelstinget, at det er trukket opp veldig stramme rammer, slik at det ikke blir fritt fram for hvem som helst å forske helt ubegrenset på de områdene. Man vet at par som står i fare for å få barn med svært alvorlige, til dels dødelige sykdommer, og som kan stå overfor store lidelser, kan få godkjent søknad om å gjøre en undersøkelse av naturlig befruktede egg. Man tukler altså ikke med arveanleggene, det er befruktede egg som er kommet fram på en naturlig måte. Da kan jeg ikke skjønne at det er et etisk problem å hjelpe mennesker som er bærere av alvorlige sykdommer, og som ønsker å bringe barn til verden, men som ikke ønsker at barnet skal bli belastet med alvorlige sykdommer med dødelig utgang. Vi har Duchenne-barn, som man vet har en levetid på opptil 20 år. Det sier noe om at deres framtid ligger i hvordan vi klarer å utvikle alternative medisiner – slik at de slipper å få barn med sykdom med dødelig utgang. Jeg synes det er veldig vanskelig å forstå at man har denne skepsisen. Hvis man f.eks. finner ut at man er svanger med et alvorlig sykt barn, er muligheten der for å søke om abort. Det er det mulighet for etter 12. uke, hvis det gjelder helt alvorlige sykdommer. Men å sortere ut kunstig befruktede overtallige egg som man kan sette inn, skal det ikke være mulighet for. Jeg mener at hvis man har tolv egg foran seg, og man skal sette inn ett ved kunstig befruktning og velger et friskt egg, synes ikke jeg det er et sorteringssamfunn. Det er naturlige stamceller som har de arveanleggene som både mor og far har i kroppen. Å trekke inn begreper som sorteringssamfunn i denne debatten, slik Høyre og Kristelig Folkeparti har gjort, mener jeg minner mer om skremselspropaganda. Det er ikke snakk om å tukle med arveanlegg, det er ikke snakk om å klone eller kopiere mennesker og dyr, det er ikke snakk om å rote med hvordan mennesket naturlig skapes. Jeg mener at i all tid siden vi behandlet bioteknologien opprinnelig, har Norge bygd på et klart forbud mot kloning av mennesker, dyr og arveanlegg. Det står vi fast ved nå også. For det andre må vi sørge for at denne forskningen, denne virksomheten som skal utvikles framover, foregår innenfor forsvarlige rammer, dvs. innenfor rammer som er styrt innenfor et offentlig, felles helsevesen. Det er slik vi kan skape åpenhet, god kontroll, god lovgivning og hindre lovbrudd. Det er viktig når man skal åpne for denne typen forskning. Når vi ser ut i verden, ser vi at denne forskningen drives innen store globale medisinske selskaper som ønsker å ta patent på de nye behandlingsmetodene man finner fram til, og som ønsker å bygge opp et monopol på de områdene der det eventuelt gjøres medisinske framskritt. Vi har allerede sett at et stort globalt medisinsk selskap har tatt patent på f.eks. brystkreftgenet hos kvinner, for å ha enerett på å utvikle behandlingsmetoder på dette området. Vi vil kunne få se rettssaker i framtiden om disse patentene, som er svært problematiske. En viktig side ved dette er at Norge, også etter at vi forhåpentligvis har fattet dette vedtaket i dag, engasjerer seg i forhold til internasjonale organer, i forhold til FN, slik at denne lovgivningen når det gjelder internasjonale patenter, blir plassert på en riktig måte, slik at man når det gjelder naturlige gener i menneskene som man forsker på, ikke kan ta patent på naturlig forekommende gener og hindre andre forskningsmiljøer i å sette inn innsats andre steder i verden. Vi bør starte et langsiktig forskningsprosjekt her i landet om dette, etter at lovgivningen er på plass. Vi har et stort og godt miljø f.eks. på Radiumhospitalet-Rikshospitalet. Jeg tror det er viktig, hvis man ser på de store folkesykdommene, Alzheimer, diabetes, Parkinson, Duchenne-barn osv., at hvis det finnes løsninger i forsknings- og utviklingsmiljøene, må vi iallfall ikke begrense det. Vi må iallfall gi muligheten til det og samtidig ha rammer for å kontrollere de miljøene som er. Men dette handler ikke om å tulle med de genene som menneskene har. Derfor håper vi at Lagtinget stadfester Odelstingets vedtak i denne saken.