Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-26:
SVs skatteopplegg har tre hovedfokus. Det er mer rettferdig fordeling, det er skatteveksling til fordel for miljøet, og det er ikke minst bedre verdiskaping. Dette er tre helt avgjørende bærebjelker for et rettferdig og framtidsrettet skattesystem. Det er dette fokuset SV har for å lykkes med dette. Det betyr at vi hovedsakelig omfordeler. Vi omfordeler betydelig gjennom skatt til fordel for dem som har minst, og til fordel for miljøet. Men vi har også videreført skattenivået fra i fjor, om lag på dette nivået. Det betyr at vi gir skattelettelser til dem som har personinntekt opp til ca. 381 000 kr. Derfra og opp til 10 G, som er ca. 587 000 kr, gir vi moderate skatteskjerpelser. De over det får skatteskjerpelser med SVs opplegg. For SV er det også viktig at vi har et levedyktig og konkurransedyktig næringsliv. Det betyr at vi gjør mange riktige grep for næringslivet som gjør at næringslivet kan gå framover, ikke minst ved at vi går inn for bedre avskrivingssats og lavere arbeidsgiveravgift, som er to viktige mål for å få investeringslyst og få ansatt mennesker. Dette kombinerer vi med ulike miljøtiltak som gjør at vi får en omveksling i miljøretning, i tillegg til en generell økning av skattesatsen på 1/2 prosentpoeng. Dette er viktig, for vi må ha et skattesystem som ser framover – og ikke bakover. Det viktigste er ikke nødvendigvis lavest mulig skatt. All empiri viser at det å ha en velferdsstat med et høyt skattenivå i seg selv er konkurransefremmende. Så skattesystemet må bidra til effektivitet, men også bidra til å finansiere velferdsstaten. Den konkurransen som enkelte partier i denne sal har, først og fremst om lavest mulig skatt, nærmest formålsløst lav skatt, er etter SVs mening en helt meningsløs konkurranse. For all erfaring viser at de mest levedyktige samfunnene er de samfunnene som har et høyt fellesforbruk. Og skal vi ha et høyt fellesforbruk, er vi nødt til å ha skatt. Mange av de forslagene som var debattert i salen i går i forbindelse med budsjettet, er det som ligger materialisert i forslag her. Det er mange usosiale forslag, som etter SVs mening går i helt feil retning, og som også etter SVs mening ikke er spesielt – skal vi si – framtidsrettet eller næringslivsvennlig. La meg bare gå igjennom noen av dem. Det første er at man gir lettelse i formuesskatten for verdifastsettelse av aksjer og verdipapirfondsandeler. Det er etter SVs mening en helt meningsløs skattelettelse på hele 350 mill. kr. Det gir altså 350 mill. kr i skattelettelse til Norges desidert rikeste mennesker, helt uten mål og mening. Dette er skatt som f.eks. en mann som Rimi-Hagen vil sette stor pris på, for han har organisert sin selskapsstruktur slik at det er i denne type selskap han har lagt alle sine penger. Det betyr at han ikke lenger trenger å skattlegges av verdien av alle sine aksjer, han skal bare skattlegges av 65 pst. av dem, med andre ord en ren gavepakke. Dette begrunnes fra Regjeringens side og fra flertallets side som et EØS-krav, nemlig at det må være likebehandling av utenlandske og innenlandske aksjonærer. Det ville da i så fall være en naturlig konsekvens av dette at man hevet de utenlandske aksjonærene opp på 100 pst. av verdifastsettelse. For etter SVs mening fins det ingen logisk begrunnelse for hvorfor aksjonærer skal få en rabatt i beskatning for det å eie aksjer. Etter SVs mening er dette et veldig godt eksempel på hvordan man gir en meningsløs skattelettelse til dem som overhodet ikke har bruk for det. 350 mill. kr i skattelettelse kunne med fordel ha vært brukt enten til skattelettelse for dem som har minst, eller på fellesforbruket innenfor de mange ulike sektorer som åpenbart har bruk for pengene. La meg nevne en annen skattelettelse som etter SVs mening også er uheldig, og det er fjerning av boligskatten. Det viktigste her hadde etter SVs mening vært å lage et rettferdig takstsystem, slik at man kunne sørge for at de som har vanlig bolig, slipper skatt, mens de som har store boliger, bidrar til fellesskapet. Det vi nå ser, er at kommunene tvinges til høyere eiendomsskatt simpelthen fordi det må tyte ut en eller annen plass. Og når man har en situasjon hvor kommunene har svært dårlig råd, så ser man at det er stor kreativitet for å skaffe inntekter til fellesforbruket. Det man gjør her, er etter SVs mening ren skattepopulisme. Det klokeste hadde vært å beholde det nivået vi har, og sørge for et rettferdig takstsystem, slik at boliger i utgangspunktet fikk en lik verdifastsettelse, uavhengig av hvor i Norge de ligger. Det paradoksale i dette er også at dette vil gjøre boligprisene i Norge enda dyrere. Det vil bety at det vil være lettere å investere i bolig som en ren pengeplassering, og på den måten unndra seg beskatning, i stedet for at de som har penger, kan bruke dem til å investere i produktivt næringsliv, som også skaper arbeidsplasser, vekst og framgang. Det paradoksale er også at Regjeringen i skattemeldingen antyder at man ønsker en utvidelse av dokumentavgiften til også å gjelde borettslagsleiligheter, som igjen vil gjøre det dyrere for ungdom å komme inn i boligmarkedet. SV går i motsatt retning. Vi ønsker å fjerne dokumentavgiften for ungdom, simpelthen fordi det er nødvendig for ungdom å komme inn i boligmarkedet. Det er en av de store flaskehalsene for ungdom i dag. De store endringene i denne innstillingen er hovedsakelig knyttet til aksjonærmodellen og alle ulike skatteendringer som knyttes til denne modellen. Aksjonærmodellen er bedre enn det å ikke ha skatt av aksjeutbytte. Og jeg må tillate meg å si at det er med litt tilfredsstillelse jeg registrerer at Høyre, og særlig finansminister Foss, som gjennom mange år har vært den som har raljert mest over det å innføre skatt på aksjeutbytte, nå er den som tvinges til å innføre det. Skatt på aksjeutbytte er åpenbart sosialt og åpenbart rettferdig. Hvis man ser på hvordan aksjeutbyttet er fordelt gjennom de siste årene, så vil jeg si at det her har vært en låvedør av muligheter til å slippe unna for dem som har mye penger. I 2002 ble det utbetalt 42 546 milliarder kr i aksjeutbytte som ikke kom til beskatning. Dette hadde gått opp fra året før, da det var skatt på aksjeutbytte, fra 13 milliarder kr. 2002 er det siste året man har tall fra for hele året. Men det er all mulig grunn til å tro at for 2003 var tallet enda høyere. Det dette betyr, er at vi nå får skatt på aksjeutbytte, som etter SVs mening er et riktig og rimelig krav. Men den modellen som her er valgt, er vanskelig, og også lett å komme seg rundt. Det er særlig knyttet til dette forholdet som heter skjerming, som etter SVs mening er det problematiske. Vi har ønsket en modell som i større grad tar hensyn til at fastsettelse med hensyn til ulike kapitalobjekter må være noenlunde lik, og også at man har en annen modell, som sørger for at man ikke har dette skjermingsfradraget. Vi har ønsket en modell som er mer i tråd med det Skauge-utvalget opprinnelig foreslo, for denne modellen som her foreslås, er altså ikke i tråd med det Skauge-utvalget foreslo. Vi ønsker å innføre aksjeutbyttebeskatning, men vi ønsker en annen modell enn det som her foreslås. SVs modell vil kreve noe mer utredning, noe som betyr at vi i denne innstillingen foreslår skatt på aksjeutbytte, tradisjonell beskatning av aksjeutbytte, i tråd med den modellen Stortinget tidligere har gått inn for. La meg også nevne at SV går inn for lettelser i avskrivningsregelen, og det har jeg berørt flere ganger, men la meg ta dette, for dette er et viktig punkt. Norge har et høyt kostnadsnivå, med en høy produktivitet. Hvis vi skal bidra til at den høye produktiviteten videreføres, som gjør at norsk industri og næringsliv blir konkurransedyktig, må vi tillate større investeringstakt enn man har i dag. Det at vi har lav investeringstakt i Fastlands-Norge, er et hovedproblem for norsk industri. Det å gi et stimuli gjennom økt avskrivning vil bety at man kan investere i mer produktivt utstyr, som gjør at vi i større grad kan opprettholde et konkurransedyktig næringsliv. Jeg er veldig forbauset over at den såkalte næringslivsvennlige Regjeringen velger å se bort fra denne typen lettelser i beskatning, som er målrettet og treffsikker, og i stedet gjør mange andre ting som overhodet ikke er treffsikre, som f.eks. lettelse i formuesskatt for Rimi-Hagen og hans like. Dette er en formålsløs og meningsløs skattelettelse i forhold til en treffsikker skattelettelse som promoterer næringslivsvennlighet, slik SV ønsker det. Vi har i denne innstillingen en rekke avvikende forslag, og jeg fremmer dem herved. Vi vil også stemme imot store deler av den innstillingen som foreligger her.