Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-28:
De overgrepene vi her snakker om, er noe av det verste vi har i vårt samfunn. Vi som politikere føler selvfølgelig at det skal ikke være noen steiner som ikke er snudd i et forsøk på å stoppe det. Men når det gjelder dette forslaget, er det på tide at vi i hvert fall stopper litt opp og tenker oss om. Representanten fra Fremskrittspartiet drog fram lommemannsaken som et eksempel. Det er kanskje i antall en av de største overgrepssakene vi har hatt, og han hadde aldri blitt stoppet av noen politiattest. Virkemiddelet kan virke godt i utgangspunktet, men jeg tror faktisk at det kommer til å virke mot sin hensikt. Min bakgrunn – et langt liv i barne- og ungdomsorganisasjoner, et langt liv med frivillig arbeid og et langt liv i skolen – gjør at jeg har den innsikten som jeg tror er avgjørende for mitt standpunkt her. For det første: Det er ganske viktig å ha en årvåkenhet hos alle voksne som jobber med barn, mot signaler på dette området. Det er en årvåkenhet man alltid skal ha, også om man har fått politiattest på dem man er leirleder sammen med. Det er det første. For det andre: Jeg tror at man ville ha funnet ut at de aller, aller fleste overgrepene aldri hadde blitt stoppet av en attest, fordi dette er folk som ikke har noe på rullebladet sitt. Grunnen til det er at de aller fleste som blir spurt om å bli leirleder, ikke har noe på rullebladet sitt. Det er derfor de blir spurt om å bli leirleder. Det er den kunnskapen som alle foreldre og andre voksne i en organisasjon har. Det virker som om Fremskrittspartiet har et slags teknisk forhold til hva frivillig arbeid er. Frivillig arbeid er den tilliten som er mellom voksne når man spør noen om å være leirleder. Det er ikke slik at man sender ungen sin til en organisasjon. Nei, man er som oftest med på dugnadene, man er som oftest med på alle de andre tingene rundt dette som gjør at man kjenner alle de andre voksne som er med på det. Man ville aldri sende ungen sin til noen man ikke kan stole på. Vi må ikke ta bort det og gjøre frivillige organisasjoner nærmest til et fritidstilbud, en bedrift, som man kan sende ungen sin til. Det er ikke slik frivillig arbeid faktisk fungerer. Jeg ser for meg hvordan det er å være 4H-leder og man skal på leir, og så må man ha med en voksenleder til. Man vet at det er en pappa som barna liker godt, og så skal man spørre ham om han er villig til å bruke en uke av ferien sin på å være leirleder. Men – forresten – han må gå innom politiet for å få en politiattest, for vi stoler ikke på at han er ordentlig. Jeg tror da at ganske mange flere ville svare nei, for det betyr at en ikke har tillit til dem som voksne. Så kan en også bruke som argument: Er dette den viktigste jobben for politiet, eller er det ganske mange andre ting vi ønsker at politiet skal bruke tiden sin på? Det siste går på hvor en skal skille mellom det som faller inn under dette, og det som ikke faller inn under dette. Betyr det at når du er 17 år og havner i slåsskamp på en bygdefest i Trøndelag, er du dermed diskvalifisert til å jobbe med unger resten av livet? Eller betyr det at hvis du er en jente på 17 år, forelsker deg i en gutt på 15 år som du har sex med, hvorpå mammaen til 15-åringen anmelder deg, så skal du aldri i ditt liv få jobbe med unger? Det er for meg et syn på rehabilitering, det er for meg et syn på et skille mellom hva det er som faktisk er en fare for ungene, og hva som ikke er det, som jeg mener er ganske feil. Jeg mener at folk skal ha lov til å gjøre også dumme ting i livet sitt uten å bli sett på som ukvalifisert til å jobbe med unger. Jeg vet om mange som ikke har gjort sånne dumme ting i livet sitt, men som likevel ikke er kvalifisert til å jobbe med unger, fordi de ikke passer til det. Men jeg vet også at i de aller fleste frivillige organisasjoner blir du da ikke spurt om å gjøre den jobben, fordi du ikke passer til det. Jeg tror at skal man få bukt med dette i fritidssektoren til unger, er det om å gjøre ikke å lage en eneste sovepute. Det som er om å gjøre, er at voksne bryr seg absolutt hele tida, ser etter signaler og spør ungene og snakker med dem om hva det er som faktisk skjer. Det er den eneste måten å bli kvitt dette på. Jeg er veldig redd for at en politiattest vil stoppe det arbeidet og lage en sovepute for alle, og at vi også tar livet av mye av frivilligheten her i landet. Med dette vil jeg ta opp Venstre og Høyres forslag.