Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Først takk til komiteen for godt samarbeid, og tusen takk til komiteens sekretær, Marianne Brænden, for et svært godt arbeid. Flyktningpolitikk handler om å redde liv. Det er ikke alltid vi diskuterer flyktningpolitikk som om det er det det handler om, men det er det som er sakens kjerne. Norge har forpliktet seg, gjennom internasjonale konvensjoner, til å ta sitt ansvar. I 2015 oppsto en situasjon der regjeringen lot kaoset oppstå, og høstet panikk og stor politisk gevinst for sin innstrammende flyktningpolitikk. Alle ønsker kontroll ved grensene og at vi egentlig ikke skulle trenge å ta imot flyktninger i det hele tatt ? at ingen hadde behov for å flykte ? men slik er situasjonen. Det er viktig nå at stortingsflertallet makter å komme seg ut av panikksituasjonen de lot seg drive inn i, og være med på å sikre at verden kan bli et litt bedre sted for dem som må flykte fra alt. Norge har mulighet til å gjøre litt mer enn vi gjør i dag, og derfor har SV foreslått – slik UNHCR har bedt oss om – å ta imot 5 000 flere kvoteflyktninger. Jeg har også lyst til å minne om at i situasjoner der land stenger grensene, tar det liv, fordi folk rett og slett ikke kommer seg ut av en vanskelig situasjon. SV foreslår også at Norge skal vise solidaritet med Hellas, som er et av de landene som har tatt imot svært mange asylsøkere som sitter der og venter på å få sakene sine behandlet og ikke kommer seg videre. Jeg er lei for at flertallet ikke kan være med på disse små utstrakte hendene til det internasjonale samfunnet i disse sakene. Det er ikke i Norges sikkerhetspolitiske interesse at verken Hellas eller nærområdene bryter sammen. Det er i vår interesse at de også kan ha kontroll, og da er det viktig at land som Norge kan bidra litt mer. De som kommer hit, må vi inkludere og sørge for at slår rot, føler seg hjemme og kan få utnyttet sine ressurser. Da vil jeg gjerne sitere det som Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti står bak i innstillingen, nemlig at innvandring er en kilde til mangfold, nye impulser og kulturell utveksling. Det er SV helt enig i. Det å få brukt sine evner til beste for seg sjøl og samfunnet rundt seg, er en fordel. Derfor har SV fremmet flere forslag om at vi må endre introduksjonsordningen og tiltakene overfor mennesker som står utenfor arbeidslivet, slik at de får fullført kompetanse, og at vi kan tette gapet mellom hva folk kan, og hva arbeidslivet faktisk trenger. Jeg hører at statsråden er litt på samme sporet, og det er jeg glad for. Men dette går altfor sakte, for dette er vi nødt til å se på som ressurser. Det svarer også på en av utfordringene Norge har, nemlig aldrende befolkning og fallende fødselsrate. Det betyr at hvert enkelt menneske som skal bo i dette landet, må vi ta bedre vare på og bedre klare å utvikle ressursene deres. Mennesker er ressurser, og vi må se på dem som det. SV vil også heve satsene for familier som bor på mottak. Det er ille at Røde Kors må inn med matpakker på mottak, og at vi får beskjed om at folk sulter. Nå ser jeg det er gjort litt med det i forliket, men det skulle bare mangle. Det bidrar ikke til noe godt at folk sitter på mottak og sulter, så det må bli slutt. SV foreslår også at alle barn i barnehagealder som bor på mottak, skal få gå i barnehagen. De må få lov til å leve et litt normalt barneliv, og foreldrene kommer da i kontakt med andre mennesker. SV øker områdesatsingen. Det har vært en stor suksess ? alle er enige om det nå. Vi må satse mer, slik at vi kan få til enda raskere og bedre utvikling i flere bydeler og områder, der man kan inkludere alle. Vi styrker satsingen på minoritetsrådgivere og mot sosial kontroll, og vi styrker også Jobbsjansen for kvinner som står langt utenfor arbeidslivet. Jeg vil ta opp forslagene SV står bak i innstillingen,