Svein Gjelseth (Arbeiderpartiet), 2011-05-27:
Lat meg først starte med ei gladnyheit. Tal frå Samordna opptak viser at det i år er 35 pst. fleire førstevalsøkjarar til maritime høgskuleutdanningar samanlikna med fjoråret. Det er svært gledeleg at stadig fleire ungdommar ser for seg ein karriere innanfor maritim sektor. Å sikre god tilgang på kompetent arbeidskraft er avgjerande for at vi framleis skal vere ei maritim stormakt. Noreg har lange og stolte tradisjonar med skipsfart, verftsindustri, utstyrsproduksjon og anna maritim tenesteyting. I ei verd som vert meir og meir globalisert, må vi jobbe aktivt for å sikre fornya konkurransekraft gjennom omstilling, innovasjon og nyskaping i heile den maritime sektoren. Vi skal aldri konkurrere på låge løningar eller svekt stillingsvern. Noreg skal derimot vere verdsleiande på kunnskap, teknologi og smarte løysingar. På den måten kan vi ta det maritime industrieventyret inn i framtida. Denne regjeringa har store ambisjonar for kunnskapsnasjonen, også når det gjeld dei maritime utdaningane. Innsatsen har så langt gitt gode resultat: Rekrutteringa til maritime utdaningar er på full frammarsj. Gjennom strategien Stø kurs har regjeringa sidan 2007 sett av over 115 mill. kr til å styrkje maritim utdanning. I revidert nasjonalbudsjett vert det tilført 18,5 mill. kr i friske midlar til MARKOM 2020, slik at dei fire høgare utdaningsinstitusjonane som tilbyr maritim utdaning, kan samarbeide om å levere denne kompetansen i verdsklasse. SAK-prosjektet, som skal bidra til betre samarbeid, arbeidsdeling og konsentrasjon, inneber ei rekkje «gulrøter» for å stimulere utdaningsinstitusjonane til å følgje opp anbefalingane til arbeidsgruppa som vart leidd av Petter Aasen. Eg merkar meg at opposisjonen er ivrig etter ei eiga stortingsmelding om maritim utdaning. Sjølv er eg meir oppteken av dei konkrete resultata vi fortløpande leverer til næringa. Merknadene frå opposisjonen kan dessutan tyde på eit ønske om at Stortinget skal styre strukturen i dei maritime utdaningane. Eg vil derfor minne om universitets- og høgskulelova, som i klartekst peikar på at det er institusjonane sjølve som bestemmer kva utdaning dei vil tilby. Fylkeskommunane eig og driv vidaregåande opplæring. Forvaltningsreforma inneber at fylkeskommunane også har fått det strategiske ansvaret for fagskulane. Stortinget kan med andre ord heller ikkje her leggje føringar på struktur eller innhald. Tilbydarane av maritim utdaning bør likevel merke seg innvendingane frå delar av næringa om at tilbodet er for fragmentert og fagmiljøa for små. Noreg er eit lite land, og det er avgjerande at kompetansemiljøa er robuste og heilskaplege. Sektoren kan difor sjølv vurdere om samanslåing, betre arbeidsdeling eller større einingar er nødvendig for å møte framtidas behov. Målet bør vere ei heilskapleg og saumlaus maritim utdaning i verdsklasse som startar i vidaregåande opplæring og fortset gjennom fagskulane, høgskulane og universitetet, og som resulterer i livslang læring. Det er ikkje nødvendig med ei eiga stortingsmelding for å få til dette. Lat oss heller diskutere verkemiddel og offensive tiltak. Arbeidarpartiet har tillit til at dei maritime utdaningane samarbeider tett og godt med næringslivet og med kvarandre. Vi vil bidra til å kunne gjennomføre tiltak som styrkjer kvaliteten og sikrar betre arbeidsdeling og spesialisering. På den måten kan sektoren sjølv definere sine utfordringar og moglegheiter. Eg har stor tru på at vi vil lukkast med denne strategien. Heilt til slutt vil eg takke komiteen for godt samarbeid og forslagsstillarane for å setje ei viktig sak på dagsordenen i Stortinget.