Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-05-30:
Jeg kan berolige forsamlingen med at jeg ikke vil benytte meg av den taletida. Det er en samlet komité som legger fram både lovsaken og rapporteringsforordningen. Rapporteringsforordningen pålegger organisasjonene, medlemsstatene og Det europeiske flysikkerhetsbyrået, EASA, å etablere ordninger for frivillig rapportering som supplerer dagens obligatoriske. Frivillig rapportering gjør det mulig for personer som ikke er underlagt rapporteringsplikten, å rapportere, og det åpner også for at personer som har rapporteringsplikt, kan rapportere om andre forhold enn de har plikt til å rapportere om. Det er viktig at rapporteringsforordningen langt på veg likestiller opplysninger som er rapportert frivillig, med opplysninger som er pliktig å rapportere. Det viktigste aspektet med dette er at opplysningene ikke kan brukes som grunnlag for sanksjoner – det som dreier seg om beskyttelsesreglene. Ingen av høringsinstansene har kommentert forordningens bestemmelser om frivillig rapportering. Ordningen med frivillig rapportering blir et positivt tilskudd til det eksisterende norske rapporteringssystemet. Den viktigste endringen fra rapporteringsdirektivet til rapporteringsforordningen er trolig at EU-reglene nå gir et sterkere vern for rapportøren mot negative konsekvenser av å rapportere – enten rapporten er frivillig eller obligatorisk, og enten mottakeren er staten eller den organisasjonen som rapportøren arbeider for. Fordi luftfartsloven allerede går lenger i å beskytte rapportøren enn rapporteringsdirektivet, innebærer rapporteringsforordningen først og fremst at medlemslandene i EU nå løftes opp på omtrent det samme beskyttelsesnivået som vi allerede har i Norge. Rapporteringsforordningen presiserer at beskyttelsesreglene omfatter ikke bare ansatte rapportører, men også innleid personell og selvstendig næringsdrivende som arbeider for virksomheter som er omfattet av rapporteringsordningene. Dette har også tidligere vært en foretrukket tolkning, men det er positivt at dette er klargjort nå når en samtidig ser en tendens til mer bruk av innleid personell og kontraktører i luftfarten. Om denne formelle utvidelsen er tilstrekkelig til å sikre at ikke-ansatt personell rapporterer i like stor grad som ansatt personell, gjenstår å se. EU-kommisjonen har gitt Det europeiske flysikkerhetsbyrået, EASA, i oppdrag å vurdere om nye utviklingstrekk i luftfartsindustrien skaper nye sikkerhetsproblemer, og bruken av ikke-ansatt personell er ett av disse utviklingstrekkene. Det sies også at det fortsatt vil være aktører som likevel ikke vil bli omfattet av regelverket. Kontraktører innleid fra bemanningsselskaper utenfor EU/EØS-grensene vil i realiteten ikke ha beskyttelse mot sanksjoner fra arbeidsgiver ved rapportering av forhold som kan ha sikkerhetsmessige konsekvenser. Når det gjelder de økonomiske konsekvensene av forslaget, sier Luftfartstilsynet at de vil måtte bruke en del ressurser på å gjennomføre og forvalte de nye reglene, men at dette vil kunne skje innenfor gjeldende budsjettrammer. De organisasjonene som velger å benytte seg av en annen rapporteringsløsning enn dagens Altinn-løsning med skjema NF-2007, må påregne kostnader for å få en slik løsning på plass. Avinor anslår de samlede kostnadene til om lag ett årsverk, i tillegg til investeringskostnader som ikke er oppgitt.