Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-03-11:
Gjennom flere budsjettproposisjoner har det vært varslet en økt innsats når det gjelder investeringer på energiområdet i utviklingsland. Dette ble forsterket ytterligere i oppfølgingen av toppmøtet i Johannesburg. Investeringer i energisektoren i utviklingsland, enten det gjelder utbygging av vannkraft eller satsing på andre fornybare energiressurser, er et kapitalintensivt og svært kompetansekrevende område. Det er i denne sammenheng samarbeidet mellom Norfund og Statkraft om selskapet Statkraft Norfund Power Invest må ses. Jeg vil knytte noen kommentarer til merknadene både til dette og et par andre områder som innstillingen omtaler. Dette selskapet framstår som et naturlig trekk for å sikre at Norfunds engasjement på energiområdet blir håndtert på en best mulig måte. Det betraktes fra selskapets og Norfunds side som en strategisk investering. Målsettingen med dette samarbeidet er at summen av det man kan få til sammen, skal bli større enn det de to eierselskapene kan få til hver for seg. Eierskapet i det som heter SNPI, stiller seg med andre ord annerledes enn den ordinære Norfund-virksomheten. Dette er et samarbeidsselskap der hovedhensikten er at man skal fungere som redskap for begge eierne. SNPI foretar enkeltinvesteringer på linje med det Norfund selv gjør, men der målsettingen er at eiernes samlede kompetanse skal bidra til å bringe økte investeringer til en sektor som er komplisert og kostbar, men samtidig også av svært stor betydning for utviklingsmulighetene til fattige land. Etter vårt syn blir det derfor ikke riktig å se dette engasjementet i forhold til bestemmelsen i § 7 i Norfunds generelle instruks. Denne bestemmelsen er ment å dekke Norfunds risikoutsatte investeringer i næringsvirksomheter i utviklingsland på de to måtene Norfund opererer, nemlig gjennom eierandel i en bedrift, eller gjennom investeringer i utviklingsfond – altså Norfunds ordinære virksomhet. Stortinget er tidligere blitt orientert om dette, og om eierforholdene i fondsforvaltningsselskapet Aureos Capital som Norfund har etablert i samarbeid med sin britiske søsterorganisasjon CDC. Etter mitt syn er problemstillingen her parallell. Opprettelsen av dette selskapet, der Norfunds eierandel også er 50 pst., er omtalt i St.prp. nr. 1 for 2002-2003. Omtalen av Norfunds eierandel avstedkom den gang ingen kommentarer fra Stortingets side. Opprettelsen av SNPI og Norfunds eierandel er tilsvarende omtalt i budsjettproposisjonen. Her framkom det heller ingen kommentarer. Norfunds egen betraktning av SN Power AS og Aureos Capital som strategiske investeringer, og ikke som direkte investeringer som omfattes av instruksens § 7, reflekteres i fondets regnskaper hvor dets eierandel i disse selskapene ikke er regnet som en investering – omløpsmidler – men som en del av en felleskontrollert virksomhet – anleggsmidler. Dersom Stortinget ønsker ytterligere redegjørelse utover det som jeg nå har gitt om bruk av midler til strategiske investeringer, kommer vi svært gjerne tilbake til det, enten i revidert nasjonalbudsjett eller på annen egnet måte. Fra Norfunds side har en altså valgt, under opprettelsen av SNPI som under opprettelsen av Aureos, å sikre sin innflytelse og mulighet for kontroll ved å være jevnbyrdige partnere. På denne måten får man en sikkerhet for at de overordnede utviklingspolitiske målsettingene som ligger til grunn for Norfunds egen virksomhet, også vil bli tillagt nødvendig vekt i selskapet. Å gå inn i et slikt selskap som mindretallseier, ville nok være en dårligere løsning. Det ville bety at man ikke har den samme muligheten til å styre utviklingen av selskapet og sikre at de utviklingspolitiske målsettingene blir tilfredsstillende ivaretatt. Som Utenriksdepartementet påpeker i sitt svarbrev av 9. september til Riksrevisjonen, ser vi imidlertid at det kan være behov for en presisering av Norfunds instruks, når det gjelder slike samarbeidsselskaper som det her er snakk om. Denne prosessen er vi nå i gang med internt i departementet, og i samråd med Finansdepartementet. Vi vil informere Stortinget når denne prosessen er sluttført. La meg også knytte en kommentar til spørsmålet rundt styredeltakelse. Når det gjelder spørsmålet om Norfunds styremedlemmers deltakelse i styrene for de selskaper som eies sammen med Statkraft og det britiske Commonwealth Development Corporation, CDC, er Stortingets prinsipielle holdning til slik styredeltakelse godt kjent. Norfund er blitt gjort oppmerksom på at jeg deler denne oppfatningen. Når dette er sagt, synes jeg det er grunn til å understreke at Norfund selv mener at slik styredeltakelse var formålstjenlig i en overgangsfase i forbindelse med oppstarten av selskapene. Ikke minst var det viktig for Norfund å sikre at deres overordnede målsetting, som er at fondet skal utøve sin virksomhet i samsvar med de grunnleggende prinsipper for alminnelig norsk utviklingspolitikk, også ble ivaretatt i de to nye selskapene. Situasjonen med styredeltakelse av medlemmer fra Norfunds styre er på ett unntak nær, allerede opphørt. Det siste styremedlemmet fra Norfunds styre, som sitter i styret for SNPI, vil fratre når den ordinære valgperioden utløper i juni i år. Dette har departementet meddelt Riksrevisjonen. Som statsråd har jeg ikke til min disposisjon formelle styringsinstrumenter som gir meg adgang til å gripe direkte inn i styresammensetningen i private, selvstendige selskaper. Valg av styremedlemmer i SNPI skjer etter aksjelovens regler, noe som er godt kjent. Jeg har altså juridisk sett små muligheter for å etterkomme stortingsflertallets ønske. Jeg skal imidlertid gjøre det jeg kan for å sikre at Norfunds styre tar det tydelige signalet som ligger i Stortingets ønske om at dette forholdet ikke fortsetter, men at det opphører, slik man peker på og ber om i merknadene. For ordens skyld vil jeg bare knytte en liten kommentar til spørsmålet om konsulentoppdrag, og det bunner i en uklarhet i Norfunds årsrapport for 2002. Under avsnittet om ytelser til ledende personer, er en utbetaling på 70 000 kr til styrets formann spesifisert som lønn. Ifølge Norfund er beløpet identisk med Norfunds styreleders honorar for sitt styrearbeid. Det er derfor ikke snakk om en tilleggsytelse, slik man kanskje kan få inntrykk av. Ordlyden i noten kan imidlertid misforstås og vil, ifølge Norfund, bli gitt en ytterligere presisering fra og med årsrapporten for 2003. Ut fra den informasjon jeg har, synes det ikke å være grunnlag for å hevde at medlemmer av Norfunds styre har mottatt annen godtgjørelse fra selskapet enn styrehonorar. Slik sett ser komiteflertallets kritikk mot Norfund på dette punkt ut til å baseres seg på en misforståelse. Når det gjelder honorar utbetalt av Norfund for styrevervene Norfunds styremedlemmer har hatt i Aureos og SNPI, viser jeg til at Utenriksdepartementet i sitt svarbrev av 9. september i fjor til Riksrevisjonen gav en utfyllende forklaring på dette. Ved etablering av begge selskaper ble det av oppstartsmessige hensyn besluttet at hver av eierne skulle dekke styrehonorar for sine respektive styremedlemmer. Jeg vil understreke at forutsetningen var at når selskapet var kommet over i ordinær drift, skulle denne praksisen opphøre. Jeg forutsetter at så har skjedd.