Torbjørn Hansen (Høyre), 2004-11-25:
Når vi ser utviklingen i norsk økonomi, i norsk næringsliv og hos nordmenn flest gjennom 2004 og utsiktene for 2005, er det bare å konstatere at den økonomiske politikken til Regjeringen har vært meget vellykket. Flere kommer nå i arbeid, og flere får trygget sine arbeidsplasser. Næringslivet preges av optimisme, økt lønnsomhet og positive framtidsutsikter, og vanlige folk nyter godt av lavt rentenivå, reallønnsvekst og lav inflasjon og har fått en vesentlig forbedring av kjøpekraften og muligheten for å skape sin egen velferd. For opposisjonen har det vært en tendens til at nedgangskonjunkturen i 2002 påstås forårsaket av Samarbeidsregjeringen, mens oppgangskonjunkturen vi opplever i dag, påstås å være et resultat av ytre omstendigheter. Begge deler er galt. Da Samarbeidsregjeringen overtok etter Stoltenberg i 2001, var rammevilkårene for næringslivet dramatisk forverret. Lønnsveksten var meget høy. Rentenivået var 5 pst. høyere enn i dag og dobbelt så høyt som i EU, og grunnlaget var lagt for styrking av kronekursen. Stoltenberg presterte på toppen av det hele å gi næringslivet tidenes skatteskjerpelse. Derfor er det liten tvil om at nedturen som kom i 2002, hvor mange bedrifter gikk over ende og 100 000 personer etter hvert ble arbeidsledige, i stor grad ble forårsaket av politiske veivalg gjort før 2002. Samarbeidsregjeringen har gjort tøffe prioriteringer i budsjettarbeidet og forbedret rammevilkårene for næringslivet gjennom de siste tre årene. Budsjettene har vært ansvarlige og lagt grunnlaget for rentereduksjoner og lavere kronekurs. Det har vært gitt store skattelettelser, særlig rettet mot næringslivet. Det har vært en klar kursendring i forhold til regjeringen Stoltenberg, og det framgår også klart av situasjonen i norsk økonomi i dag. Jeg er spesielt fornøyd med næringspolitikken i dette budsjettet. Selv om tradisjonell næringspolitikk nok spiller annenfiolin i forhold til de generelle rammevilkår, er det åpenbart at slike tiltak også er viktige for næringslivet. Regjeringen følger opp skipsfartsmeldingen og harmoniserer skattenivået med EU. Skatten for maritime bedrifter reduseres med 110 mill. kr og gjør Norge til et bedre sted å lokalisere slik virksomhet til. Støttenivået for norske sjøfolk, som nesten er tredoblet siden regjeringen Stoltenberg styrte, er nå oppe i 1 060 mill. kr. Maritimt næringsliv i Norge er verdensledende og en betydelig bidragsyter til verdiskaping i dette landet. Klyngen omfatter nesten 70 000 arbeidsplasser totalt, hvorav 18 000 sjøfolk. Jeg er meget tilfreds med at Samarbeidsregjeringen får til en historisk forbedring av rammevilkårene for denne næringen. Det etableres fire nasjonale såkornfond lokalisert til Bergen, Stavanger, Trondheim og Oslo i tilknytning til universitets- og forskningsmiljøene. Når det gjelder kapitaltilgangen til næringslivet i Norge, er det i hovedsak kapitalmarkedet som skal fungere. For bedrifter i etableringsfasen, i skjæringspunktet mellom offentlig finansiert forskning og privat forretningsdrift, er det imidlertid behov for såkornordninger og andre virkemidler. Etableringen av disse fire fondene i de største universitetsbyene er slik sett et meget positivt tiltak. Det gis også byggelånsgarantier for verftsindustrien, med en ramme på 2,5 milliarder kr. Dette vil styrke den internasjonale konkurranseevnen og ha stor betydning for mange mindre hjørnesteinsbedrifter og verft i distriktene. Petroleumsskattesystemet blir lagt om for å øke konkurransen på norsk sokkel og stimulere til leteboring og halehengsproduksjon. Det er av nasjonal betydning at mulighetene i denne næringen også utnyttes maksimalt. Selskapsskatten foreslås tilbakeført til kommunene. Man kan si mye positivt om dette, men det viktigste er at omleggingen gir kommunene en klar gevinst av å bidra til verdiskaping. Bevilgningene til forskning og det tradisjonelle virkemiddelapparatet økes i 2005. Forskningsbevilgningene i Norge er økt fra 11,7 milliarder kr i 2002 til 14,2 milliarder kr i 2005. Satsingen på forskning i næringslivet videreføres gjennom den meget velfungerende ordningen med SkatteFUNN, som i 2005 forventes å gi skattereduksjoner knyttet til forskning på 1,8 milliarder kr. Poenget med disse tiltakene, sammen med den økonomiske politikken og skattereduksjonene, er å stimulere til økt verdiskaping. Verdiskaping er grunnlaget for all velferd, enten den skjer i privat regi eller i offentlig regi. Verdiskapingspolitikken til Regjeringen finansierer fortsatt vekst i offentlige velferdsordninger. Den bidrar til at bedriftene går så det suser. Den får arbeidsledigheten til å gå ned, og den gir familiene lavere rente og større valgfrihet. Resultatet av verdiskapingspolitikken til Regjeringen er at Norge blir et bedre land å leve i.