Bent Høie (Høyre), 2017-06-01:
Jeg har selvsagt ingen forutsetninger for å mene noe konkret om eksempelet Lundteigen trakk fram fra Bergen, ut over å si at hele denne rapporten og vårt arbeid på dette området handler om at det kontinuerlig er et forbedringspotensial for å få mer, bedre og korrekt koding. Mitt innlegg løftet fram en rekke tiltak som er satt i gang på det området, både fra departementet og fra Direktoratet for e-helse og Helsedirektoratet. Så kan en i debatten skape et inntrykk av at vi har Norsk pasientregister og medisinsk koding fordi vi har en innsatsstyrt finansiering. Nei. Hadde representanten Lundteigen fått gjennomslag for å avskaffe innsatsstyrt finansiering, ville jeg sterkt ha advart mot å avskaffe Norsk pasientregister, som gir oss en oversikt over aktivitet i sykehusene og er et utrolig viktig grunnlag bl.a. for å planlegge tjenesten og utviklingen av tjenesten videre. Det betyr at denne problemstillingen knyttet til riktig koding er viktig helt uavhengig av finansiering. Så hvis en koder bevisst feil for å påvirke økonomien, er det i strid med regelverket, og det er det viktig at en griper fatt i. I norsk helsetjeneste har vi en betydelig variasjon i behandling som gis, helt uavhengig av dette systemet. Norsk helseatlas, som vi har fått etablert for å se på hvilke tjenester befolkningen får, viser at det f.eks. var betydelig større sannsynlighet for å få en skulder operert hvis du bodde i Finnmark eller Møre og Romsdal, enn hvis du bodde i Oslo eller Stavanger – uten at det var noen klar medisinsk indikasjon eller befolkningsmessig sammensetning som kunne forklare en slik variasjon. Variasjon som fenomen og ulik medisinsk praksis er en utfordring i den norske helsetjenesten som vi nå jobber mye med for å rette opp, slik at en sikrer seg at en ikke får uberettiget variasjon, i form av både under- og overbehandling, men variasjon er et mye mer korrekt begrep å bruke. Da hjelper ett forhold mer enn noe annet, og det er åpenhet. Nettopp derfor har vi også etablert Helseatlas, som nå gir oversikt over forbruket når det gjelder dagkirurgiske inngrep. Vi har fått et Barnehelseatlas, og det utvikles flere helseatlas som umiddelbart tas i bruk av fagmiljøene og som fører til korrigering av egen praksis. For de som jobber i helsetjenesten har en hovedinteresse, som også representanten Tetzschner var inne på: Å gjøre en best mulig jobb på vegne av pasienten. I Lundteigens skarpe angrep på dette systemet kan en sitte igjen med et inntrykk av at mennesker får feil diagnose og dermed feil behandling på grunn av dette. Det er ikke noe jeg ser at det er grunnlag for å si, i denne rapporten eller andre steder. Jeg tror ikke at helsepersonell diagnostiserer og behandler folk feil som følge av dette systemet. At det kan forekomme feil koding, at det kan forekomme enkelttilfeller der folk koder bevisst for å øke inntektene til eget sykehus eller egen avdeling, er det tegn på – og det er det viktig å gripe fatt i. Så blir også koding feil rett og slett fordi folk har ulike vurderinger og ulik kunnskap. Også der gjøres det nå et stort arbeid nettopp for å sikre at helsepersonell som gjør denne jobben, har rett kunnskap om hvilke koder de skal bruke.