Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-05-29:
Dette er en stor og viktig sak som angår svært mange mennesker i landet vårt og deres bosituasjon og hverdag, og også næringslivet som er eiere av næringsseksjoner. Jeg vil takke for en aktiv innsats fra veldig mange aktører under høringen og under komiteens arbeid. Det gjelder Huseiernes Landsforbund, NBBL – Norske Boligbyggelag – OBOS, Leieboerforeningen og NHO Reiseliv. Oslo bystyre og byrådet har også bidratt, og det samme har Boligselskapenes ServiceSenter, Stovner bydelsutvalg, Alna bydelsutvalg, bydel Bjerke, bydel Grorud, Stovner Vel, Vestli Vel og mange sameier som har engasjert seg, og som har titusener av mennesker i ryggen. Vi har også fått veldig tunge faglige innspill fra jurister, bl.a. amanuensis Gert-Fredrik Malt ved Institutt for privatrett ved Juridisk fakultet, Universitetet i Oslo, som har jobbet med disse spørsmålene i mange år. Det er en komplisert sak, og jeg vil også takke for det grundige arbeidet som er gjort av komitésekretær, fungerende komitésekretær og stortingssekretariatet, som har vært veldig flinke til å bidra med nøyaktighet og påpasselighet for at innstillingen skal være riktig i alle mulige tekniske og formelle juridiske spørsmål. Prosessen begynte med at Wyller-utvalget ble nedsatt i juni 2013 for å arbeide med en vurdering av eierseksjonsloven. De utarbeidet en NOU, som så ble sendt ut på høring. Den inneholdt forslag til endringer i gjeldende lov, og høringen foregikk høsten 2014 – fram til desember 2014. Departementet bestemte seg deretter for at det var behov for å skrive igjennom hele loven, slik at det blir en ny lov, i stedet for å gjøre endringer i den gjeldende loven fra 1997. Komiteen støtter det, men er også klar over at i og med at den nye loven er skrevet igjennom i departementet etter høringen og ikke har vært på høring, har man ikke fått den kvalitetssikringen som en høring innebærer. Det betyr at det i komiteen, gjennom høringer og her på Stortinget har vært et møysommelig arbeid med å gå igjennom alle paragrafer osv., høre på innspill og passe på at detaljene i utformingen av loven blir riktige – også på mange punkter hvor det ikke har vært stor politisk oppmerksomhet på noen måte. Vi har også mottatt rettebrev fra statsråden med en del punkter som er lagt inn i lovinnstillingen. Det er mange konkrete ting som er viktige for hverdagen til folk som er løst underveis av en etter hvert enstemmig komité. Jeg kan f.eks. nevne en ny lovhjemmel for å etablere ladepunkter for elbiler og ladbare hybrider i sameiene, en endret formulering om dyrehold fordi lovforslaget på det punktet kunne være egnet til å skape misforståelser, og innføring av saksbehandlingsfrister for behandling av seksjoneringssaker i kommunene – det er det enighet om, men komiteen har i innstillingen bestemt seg for å sette tidsfristen til tolv i stedet for åtte uker, som var foreslått, for at det skal være realistisk. Det er enighet om en kobling mellom eierseksjonsloven og plan- og bygningsloven som departementet har lagt opp til, slik at en bruksenhet bare kan seksjoneres hvis den samtidig er godkjent etter plan- og bygningsloven. Et mindretall går inn for at det også skal gjelde fellesarealer i sameiet. Det er også enighet om en del praktiske ting som ble tatt opp under høringen, og som er viktigere enn vi kanskje tror her på Stortinget. For eksempel skal ansvaret for sluk på baderom ikke overføres til den enkelte seksjonseier, slik lovforslaget la opp til, men etter komiteens innstilling fortsatt ligge hos sameiet, av hensyn til at forsømmelse fra den enkelte ellers i stor grad kunne gå ut over andre beboere på en veldig uheldig måte. Komiteen går også inn for at forslaget om å kreve samtykke fra alle seksjonseiere for tiltak som er «særlig inngripende eller viktige» endres, fordi det etter komiteens vurdering og på bakgrunn av hva som ble sagt under høringen, kunne skape mange nye konflikter. Vi legger derfor opp til å beholde dagens lovformulering om at det kreves samtykke fra alle seksjonseiere når det er tiltak som medfører en vesentlig endring av sameiets karakter. Det er også slik at en samlet komité ikke støtter det som departementet i første omgang la opp til om at man skulle begrense muligheten til å vedtektsfeste varigheten av bruk av fellesarealer til inntil ti år. Komiteen mente dette ble for kort tid og for lite fleksibelt, og endret dette enstemmig til at varigheten for å vedtektsfeste bruksrett av fellesarealer skal være på 30 år. Et rent flertall i komiteen går imot at pantekravet per bruksenhet ikke skal overstige 1 G i folketrygden, og går i stedet inn for å sette dette til to ganger folketrygdens grunnbeløp, slik at man skal ha mulighet til å finansiere større oppussings- og vedlikeholdsprosjekter. Et flertall i komiteen går inn for å beholde kjøpsretten for leietaker når en bolig seksjoneres, slik at det fortsatt kan være et virkemiddel for at flere skal få mulighet til å eie egen bolig. Det er også flere andre ting som endres av til dels brede flertall i komiteen – som at man ønsker å opprettholde dagens ordning når det gjelder muligheten for å seksjonere til turistanlegg, og at 21 seksjoner skal være grensen for å stille krav om revisor, i stedet for 9 seksjoner, som var foreslått. Det er ett spørsmål som det har vært stort engasjement rundt siden høringen i 2014, og det gjelder hyblifisering, som komiteen kaller det i innstillingen, dvs. ombygging av boligseksjoner til f.eks. fem–seks hybler, der det kan bo ofte to beboere på hver hybel og det blir svært mange samlet i én leilighet som tidligere var en familieleilighet, eller oppkjøp av eierseksjoner av boliger som kun brukes til helårs hotellignende korttidsutleie, uten at de som har kjøpt seksjonene, noensinne bruker den til bolig selv. Her har Huseiernes Landsforbund, NBBL, Leieboerforeningen, OBOS, NHO Reiseliv og mange andre, bl.a. de berørte sameiene, engasjert seg i stor grad og samlet seg om forslag til hvordan vi bl.a. kan skille mellom bruk av leiligheter til rene næringsformål og til det som er reell og fornuftig delingsøkonomi knyttet til utleie i forbindelse med ferieopphold, jobbreiser osv. For at disse spørsmålene skulle komme opp under departementets og statsrådens arbeid med proposisjonen som vi behandler her i dag, tok jeg opp hyblifisering i spørsmål i Stortinget allerede i januar 2015, og jeg var med på et representantforslag om det som ble fremmet i 2015 og behandlet i juni 2016. Begge gangene var svaret at man ville komme tilbake til spørsmålet. Det er også tilnærmingen fra mindretallet i komiteen, som fremmer forslag om at departementet skal vurdere problemstillingen og komme tilbake til Stortinget med forslag. Vi får se senere i dag om det blir flertall i Stortinget for det. Et flertall i komiteen fremmer på disse punktene konkrete forslag. Komiteen går sammen om gode merknader på disse punktene, noe som viser at det er en tydelig forståelse hos et bredt flertall av partiene i Stortinget for disse problemstillingene, og for at vi må ta dem på alvor. Vi som bor i disse delene av Oslo, opplever – vi får også tilsvarende meldinger fra resten av landet – at det er her vi nå får de største sosiale utfordringene, fordi identifiseringen med eget bomiljø, og ansvaret for eget bomiljø, løses opp i større eller mindre grad når en stor del leietakere hele tiden, eller i hvert fall stadig, er på vei ut og inn og ikke har et nært forhold til bomiljøet sitt. Dette handler egentlig om den norske bomodellen: Vi vet at det å eie egen bolig og bo der permanent skaper en identifisering og et ansvar for nærmiljøet som betyr mye for utviklingen i disse områdene. Vi fremmer primært våre forslag, slik at man ikke fortsatt skal vente på om det er mulig å gjøre noe med disse tingene for alle menneskene som engasjerer seg. Hvis flertallsinnstillingen fra komiteen skulle falle senere i kveld, vil vi subsidiært stemme for forslagene nr. 2 og 4 og B i innstillingen, som går ut på at Stortinget ber regjeringen komme tilbake med vurderinger og forslag om de problemene som innstillingen behandler inngående.