Bjørn Hernæs (Høyre), 1999-03-04:
Innledningsvis: Det har vært interessant å få en definisjon av hva sentrumsalternativet innebærer. Så vidt jeg forstår, er det å føre en politikk i opposisjon og en stikk motsatt i posisjon. Ellers vil jeg nevne at jeg nettopp kommer fra en radiodebatt med representanter fra Antirasistisk Senter. Det har vært en trist forestilling. Disse representantene kaller den loven vi nå behandler, for en utkastingslov, og kommer ellers med groteske beskyldninger bl.a. mot Stortinget, til tross for at vi jo vet at dagens lov er en liberalisering av en praksis som mange nordmenn allerede i dag føler er for liberal. De få innstramningene i loven tar sikte på å sikre en rettferdig praktisering for dem som søker opphold i landet, samt å sile ut dem som dessverre forsøker å utnytte systemet. Det er trist, og det er etter min oppfatning en bjørnetjeneste mot innvandrerne selv å late som om Norge lager lover på tvers av Grunnloven og Menneskerettighetskonvensjonen. Særlig forbitret føler jeg det overfor de norske rådgiverne som innvandrerne har skaffet seg, de har fra første dag i Norge lært at det er uklokt å søke dårlige kamerater. Når det gjelder de forslag vi ellers diskuterer, skal jeg ta meg av den biten som gjelder egen klagenemnd for utlendingssaker, og det reiser både praktiske og prinsipielle spørsmål. Dessverre velger flertallet å legge så stor vekt på enkelte praktiske sider ved behandlingen av utlendingssaker at viktige prinsipielle sider blir tilsidesatt. Sist denne saken var til behandling i Stortinget, gikk vi fra Høyres side mot både forslaget om utlendings nemnd og flyktningnemnd. Det materialet som nå er fremlagt, endrer ikke dette synet, slik at vi fortsatt går mot begge forslagene. Flertallet er opptatt av at det er snakk om mange saker, men slike praktiske hensyn bør etter vår mening ikke sette til side viktige prinsipper om statsrådens ansvar for avgjørelsene og forkludre Regjeringens politiske ansvar overfor Stortinget. Utlendingsloven er en utpreget fullmaktslov som gir departementet betydelig rom for skjønn. Dette skjønnet bør utøves under et klart definert politisk ansvar for statsråden. Det er ikke minst viktig fordi avgjørelsen i en enkeltsak kan få betydning for mange tilsvarende saker. Den ansvarlige statsråden bør ikke kunne fraskrive seg dette ansvaret ved å overlate sakene til en nemnd. Men uklarhetene stanser ikke med statsrådens og Regjeringens forhold til Stortinget. Utlendingsnemnden skal ifølge flertallet være et «domstolslignende organ ». Her skaper man altså et forvaltningsorgan som også skal være en slags spesialdomstol. Det skaper økt uklarhet og uklare ansvarsforhold og er etter vår oppfatning et dårlig bidrag både til rettssikkerheten og god forvaltning. At dette nye organet i tillegg koster i størrelsesorden 50 mill. kr, gjør ikke saken bedre, dette er penger som etter Høyres oppfatning med stor fordel kunne vært anvendt til å styrke det ordinære domstolsapparatet og de ordinære behandlingsinstitusjonene vi har. Forslaget om en utlendingsnemnd bør derfor avvises, og vi bør videreføre dagens ordning, som fungerer godt, og gir klare ansvarsforhold og den nødvendige politiske styringen. Når det gjelder andre sider av den loven vi debatterer i dag, vil jeg henvise til et senere innlegg fra en av mine kolleger.