Svein Flåtten (Høyre), 2009-02-26:
La meg først takke saksordføreren for en utmerket jobb og – ikke minst – for en balansert fremstilling når det gjelder dette skattespørsmålet. Det som var bakgrunnen for at vi fremmet forslaget, var selvsagt at vi ønsket å stimulere økonomien og næringslivet. I de krisetidene vi nå står oppe i, vises det tydeligere enn noen gang at for at det skal bli vekst, for at vi skal få flere arbeidsplasser, må bedriftene holdes i gang. Det er selve grunnlaget for velferdssamfunnet. Et slikt siktemål har jo også de tiltakspakkene som vi diskuterer i andre saker, nemlig at bedriftene må få forbedret vilkårene når det gjelder kostnadssiden, det å skaffe kapital og det å satse på fremtiden. Det synes nå, i den tiden vi er inne i, å være en gryende forståelse hos regjeringspartiene for at arbeidsplasser er synonymt med bedrifter, som igjen er synonymt med eiere. Jeg synes det var en bra start på det innlegget i den forrige saken som representanten Holmås hadde. Han snakket om at det er nødvendig med kapital for å få til omstillinger og skape nye arbeidsplasser. Og da må det være interessant å diskutere hvordan hele dette komplekset – eiere, arbeidsplasser og bedrifter – reagerer på skatteendringer. Er det positivt, eller er det negativt? Jeg tror at for hver dag som går med denne krisen, vil dette representantforslaget bli stadig mer aktuelt. Forslaget har sitt utgangspunkt i den SSB-rapporten som flere nå har snakket om. Jeg mener at den viser at Høyre har hatt rett hele tiden, og at de rød-grønne har tatt feil med hensyn til hvordan skattepolitikken virker dynamisk. Det er altså ikke slik at enhver krone i skattelettelse er en bortkastet krone når det gjelder velferden. Så kan man godt diskutere hvor den grensen går, og hvordan dette virker – det var det meningen at dette utvalget skulle se på. Men det er bra at man nå er enige om at skattelettelse til en viss grad bidrar til arbeidsdeltakelse, vekst og utvikling i samfunnet. Også finansministeren har pekt på at dette har en betydning. Hun sa det i revidertdebatten i fjor, og sier det også i sitt brev til komiteen. Skattedebatten i Norge de siste årene har blitt ført med en nokså høy ideologisk fane fra de rød-grønne partiene. Vi hørte representanten Aasen si i sitt innlegg tidligere her i dag at utgangspunktet – hun begynte innlegget sitt med det – er ideologi når det gjelder nivået på skatten, og hvordan skatten skal brukes. Og jeg satt og tenkte på da jeg hørte hennes innlegg, at jeg egentlig ikke skjønner – hun må sikkert ha vært enig i at departementet nedsatte denne litt smalere gruppen – hvorfor man i det hele tatt skal utrede dette. Det forstår jeg ikke – hvis man mener at dette ideologisk ikke har noe for seg, og at det er feil. Det synes jeg er en ganske interessant diskusjon. Men jeg må si at jeg er glad for at jeg gjennom andre saker, om f.eks. krisepakkene, oppfatter at autopiloten for at enhver skattelettelse er noe som går ned i lommene til de rike, er interessant å følge med på. Når det gjelder akkurat dette utvalget, synes jeg at hvis vi er enige om at dette er et viktig tema å diskutere, burde man kunne utvide det. Det er som representanten Lundteigen sa i den debatten vi hadde tidligere i formiddag, i en litt annen sammenheng, at det er en fare med ensrettede faglige miljøer. Jeg mener ikke at SSB og Finansdepartementets ekspertise kanskje er altfor ensrettede, men kanskje er de mer ensrettede enn om de hadde blitt mikset med noen utenfra, og som så det på en annen måte. Så er jeg – avslutningsvis – helt enig med statsråden, som vel sier i sitt brev til komiteen at det haster med å gjøre noe med denne saken. Jeg oppfatter at det er en av årsakene til at man avviser å ta med andre. Jeg er helt enig i at det haster. Jeg tror at den kunnskapen som vi skal ha om skattelettelser, må vi få raskt, fordi vi nå er i en situasjon hvor vi skal bruke den. Derfor er det synd at forslaget ikke får flertall. Men kanskje kan i hvert fall debatten bidra til at dette er et tema vi ikke slipper.