Bent Høie (Høyre), 2008-10-06:
Arbeiderpartiet lovte velgerne ved valget i 2005 at høyere skatt skulle gi mer velferd. Etter tre år ser vi at høyere skatt har gitt mindre velferd. Løftebruddregjeringen har sørget for at det nå står 40 000 flere i sykehuskø enn i 2005. Barnevernsbarn er kasteball og tvangsflyttes ut fra sine hjem. Fattigdommen øker. Behandlingstilbudet til rusmiddelmisbrukere og kronisk syke med behov for rehabilitering blir lagt ned. Størstedelen av den offentlige velferden skapes imidlertid i kommunesektoren. Overskriften i Dagbladet i går taler for seg: «Ikke mer velferd med Stoltenberg», slår Kommunenes Sentralforbund og Unio - altså både arbeidsgiver- og arbeidstakersiden i kommunesektoren - fast. Lederen i KS, Halvdan Skard, sier: «Flere kommuner diskuterer ikke om, men hvor, de skal ta nedskjæringene.» Dette står i klar kontrast til kommunal- og regionalministerens budskap ved Regjeringens toårsdag for ganske nøyaktig ett år siden: «Det er slutt på at det utelukkende handler om å kutte». Da kan en lure på: Hva er det som har skjedd, for har ikke kommunene fått mer penger? I denne trontaledebatten har vi hørt om de 20 milliardene som kommunene har fått av Regjeringen. Men selv kommunale kroner kan ikke brukes mer enn én gang. Kommunene hadde et betydelig løft i 2006, først og fremst som følge av ekstraordinære skatteinntekter. Men denne veksten ble ikke fulgt opp i 2007, og den er ikke fulgt opp nå i 2008. Det var imidlertid ingen grunn for lokalpolitikerne til å tro at veksten i 2006 ikke skulle fortsette. Regjeringen hadde jo gått til valg stort sett på lovnader på vegne av kommunene, og kommunenes inntekter skulle ifølge Soria Moria-erklæringen sikres gjennom en flerårig opptrappingsplan. Men opptrappingen i 2006 var faktisk over før opptrappingsplanen ble lansert i 2007. Fasiten etter to år med Regjeringens opptrappingsplan er faktisk to år med reduksjon i de kommunale frie inntektene i forhold til året før. Dermed ble kostnadsveksten i kommunene langt over inntektsveksten. Det ble forsterket ved at Regjeringen påla kommunene nye oppgaver som ikke ble fullfinansiert. Et klart eksempel på dette er Trondheim, som sitter igjen med en regning på 54 mill. kr som følge av økte barnehageutgifter, selv om staten og Regjeringen hadde lovt å ta hele regningen. Disse pengene må enten dekkes gjennom frie inntekter, som har gått ned, eller gjennom kutt. Svaret gir seg selv. Kommunenes Sentralforbund slår derfor fast i sin nylige rapport om situasjonen i Kommune-Norge: «Beregninger viser at det ikke har vært rom for økt standard og dekningsgrad på kommunale tjenester finansiert av frie inntekter så langt i stortingsperioden.» Dette noe tørre og knirkete sitatet avslører statsminister Jens Stoltenbergs groveste bløff, nemlig at de 10 000 nye hendene i eldreomsorgen ikke er blitt 10 000 nye hender for å heve standarden, men at økningen i antallet har gått med til å opprettholde den standarden som allerede var der, fordi behovene har blitt større. Løftebruddregjeringen overtok en velferdskommune med økende inntekter og utgiftene under kontroll. Etter tre år står kommunesektoren dårligere rustet til å møte tøffere tider. I solskinnsdagene valgte statsministeren å bruke pengene til litt mer til alt, men stoppet arbeidet med å tette taket, slik at en var bedre rustet til regnvær. 2009 blir trolig det tredje året på rad der kommunene ikke når målsettingen om 3 pst. i driftsresultat, og har satt av penger til vedlikehold, investeringer og tøffere tider. I de årene som regnes som gullårene i Norge, ble altså ikke målene nådd. Men hva står kommunene nå foran? Sannsynligvis en ganske alvorlig trippelsmell. Renten stiger fortsatt, og kommunene må på grunn av økte utgifter i større grad lånefinansiere investeringene sine. 1 prosentpoeng renteøkning utgjør 850 mill. kr for kommunene. Kommunene har i gode år fått redusert pensjonsregningen sin. Nå faller aksjekursen, og levealderen er blitt justert. Dermed vil en neste år oppleve en betydelig økning i pensjonsregningen til kommunene. Og børsen raser. Personinntektene betyr mye for kommunens inntekter, og mange velger i dag å realisere sine børstap. Dette slår rett inn i kommunens økonomi. Dette er kanskje grunnen til at Regjeringen innleder årets trontale med at Regjeringens mål er en ny kurs for Norge. Det er en målsetting som Høyre deler, men det er vanskelig å finne spor av denne nye kursen i Regjeringens egen trontale.