Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-12-09:
Jeg registrerer med tilfredshet at alle hovedtrekk i Regjeringens samferdselspolitikk har full tilslutning gjennom et flertall i Stortinget. Jeg erkjenner at budsjettet for 2000 er stramt, samtidig som det har gitt muligheter til økning på viktige områder av samferdselspolitikken. Særlig er distriktsprofilen i budsjettet styrket gjennom øremerket satsing på områder som vil komme distriktene til gode. Jeg nevner stikkordsmessig «grusvegpakken», kompensasjon for økning i arbeidsgiveravgiften, sterk satsing på det regionale flyrutenettet og økning i kjøp av posttjenester som ikke er samfunnsøkonomisk lønnsomme. I byene ønsker Regjeringen en større innsats for bedret kollektivtilbud som reduserer de framkommelighetsproblem mange av våre byer i dag sliter med. Derfor er kollektivpakken – Oslopakke 2 – så viktig å få realisert. Jeg har registrert at talsmenn fra Arbeiderpartiet har uttalt i media at de har reddet samferdselsbudsjettet. Det må mildt sagt være å forvrenge sannheten. Jeg er glad for at det i forliket med Arbeiderpartiet ble gitt en samlet økning i vegbudsjettet på 100 mill. kr. Men til dette må det opplyses at det i forhandlingene med Arbeiderpartiet måtte kuttes 40 mill. kr på andre viktige deler av samferdselsbudsjettet, som jernbane- og luftfartssektoren. Netto er det derfor en økning på 60 mill. kr, som, hvis vi skal sammenligne, tilsvarer det som trengs for å bygge to kilometer fjelltunnel. Regjeringens overordnede mål i vegpolitikken er å sikre bedret framkommelighet for befolkning og næringsliv i alle deler av landet, samtidig som de negative konsekvensene av vegutbygging og vegtrafikk blir minst mulig. Utfordringene er å utbedre vegnettet for å fjerne køproblemer og flaskehalser, korte inn ruter og sikre en minstestandard på vegnettet. En bedret framkommelighet vil kreve betydelige investeringer. Innenfor de foreslåtte rammene er det lagt vekt på å sikre størst mulig grad av rasjonell anleggsdrift for igangsatte anlegg. Selv om det ikke vil være mulig fullt ut å ivareta hensynet til rasjonell framdrift, vil det bli en bedring i 2000 sammenlignet med 1999 og tidligere år. Det er videre lagt vekt på å skjerme mindre investeringstiltak som har positiv effekt for trafikksikkerheten, samt tiltak for å tilfredsstille grenseverdiene for lokal luftforurensning og støy. Som følge av disse prioriteringene har departementet bare lagt opp til oppstart av et fåtall nye anlegg i 2000. Samtidig er det nødvendig med en høy innsats på drift og vedlikehold av det eksisterende veg- og jernbanenettet. I budsjettforslaget er det en viss styrking av drift og vedlikehold av vegnettet på bekostning av oppstart av nye prosjekter. Jeg registrerer derfor med tilfredshet at et klart flertall i komiteen støtter Regjeringens forslag til bevilgning til drift og vedlikehold. Sikkerhetsnivået i vegtrafikken er høyt sammenlignet med de fleste andre industriland. Situasjonen er likevel ikke akseptabel når det dør over 300 mennesker i trafikken årlig. Trafikksikkerhet er derfor en sentral utfordring i vegpolitikken. Innenfor drift av vegnettet er tiltak rettet mot trafikksikkerhet prioritert. Dette innebærer bl.a. prioritering av vinterdrift, noe som også er nødvendig for å oppnå en høyere piggfri andel og derigjennom et bedre miljø. Det vil bli lagt vekt på å endre trafikantenes holdninger og atferd. Et eksempel i denne forbindelse er at Lagtinget senere i dag behandler en lovendring som vil gi grunnlag for et forbud mot bruk av håndholdt mobiltelefon mens man kjører bil. Regjeringen vil også legge vekt på tiltak for tryggere skoleveger. I august 1999 la Samferdselsdepartementet etter Stortingets ønske fram Handlingsplan for rassikring av veger 1999. Planen gir en samlet oversikt over gitte bevilgninger og forventet rassikringsinnsats i vegplanperioden 1998-2007. Regjeringen legger opp til å videreføre ekstrasatsingen på rassikring, noe som vil bidra til at det blir tryggere å ferdes i de områder der det er mange rasutsatte veger, samtidig som både liv og helse kan bli spart. Rassikring vil være et særlig prioritert område av samferdselspolitikken i kommende planperiode. Jeg ser av innstillingen at komiteen har ulike merknader når det gjelder Oslopakke 2. Dette er et tiltak som har høy prioritet for Regjeringen når det gjelder å redusere helse- og miljøskadene i Osloregionen og samtidig skape bedre flyt og forutsigbarhet for næringslivets transporter. Derfor ønsket jeg å fremme en bompengeproposisjon for Oslopakke 2 i høst for å kunne starte opp lokal innkreving fra årsskiftet, samtidig med at Regjeringen foreslo midler til oppstart av T-baneringen og dobbeltspor Skøyen-Asker og varslet Stortinget om dette. Imidlertid har en ikke lokalt ønsket å gjøre de nødvendige vedtak før endelig behandling i Stortinget. Jeg respekterer dette. Derfor må nå en helhetlig Oslopakke 2 utarbeides parallelt med arbeidet med Nasjonal transportplan, for der å avklare de økonomiske rammene for pakken. Jeg ser også at et flertall bestående av Arbeiderpartiet, Høyre og SV er åpen for at staten kan påta seg å dele ansvaret for eventuelle kostnadsoverskridelser for T-baneringen. Dette vil være et nytt prinsipp med forhåndsløfte, ikke minst i forhold til andre bykommuner med tilsvarende planer og i forhold til fylkeskommuner med kostnadsoverskridelser på investeringssiden. Komiteen legger også sterke føringer i forbindelse med en utbedring av Stokkajuvet på Rv 542 i Hordaland. En slik utbedring er beregnet å koste 30 mill. kr. 15 mill. kr er tenkt dekket av bompenger fra Trekantsambandet, og 15 mill. kr forskutteres lokalt. Saken vil trolig bli oversendt departementet i løpet av få uker, og jeg regner med å komme tilbake til Stortinget med saken i løpet av vårsesjonen. Jeg er i store trekk enig i komiteens fordeling av 75 mill. kr på enkeltprosjekter. Dette vil gi bedre framdrift på anlegg som allerede er igangsatt. Jeg må imidlertid peke på at forslaget om å starte opp Rv 120 Erpestad-Gardermoen igjen vil gi en binding på nærmere 100 mill. kr for årene 2001 og 2002. Siden dette er en riksveg og ligger under fylkesfordelt ramme, er det en nødvendighet at Akershus fylkeskommune er innforstått med en slik omprioritering i forhold til prosjekter som allerede er prioritert. Jeg må derfor ta et lite forbehold om de fylkeskommunale prioriteringene før dette anlegget kan settes i drift igjen, og at det kan gis en rasjonell framdrift uten nye stopp i anleggsdriften. Jernbanen har nå en positiv utvikling. De siste årene har den hatt en høyere vekst enn den samlede trafikkveksten i persontrafikken. Det er verdt å merke seg at persontransportarbeidet med tog økte med nærmere 40 pst. på 1990-tallet, mens det i den foregående tiårsperioden var en nedgang på 11 pst. Der det er reelle valgmuligheter mellom veg og jernbane, har jernbanen vesentlig større markedsandeler enn det Fremskrittspartiet legger til grunn i komiteinnstillingen. Åpningen av Gardermobanen og bl.a. krengetoginvesteringene betyr en vesentlig bedring av togtilbudet, slik at jernbanen fortsatt kan øke sine markedsandeler, både innenfor person- og godstransport. I budsjettet for neste år er det innenfor et stramt budsjettopplegg funnet rom for å videreføre den store satsingen på krengetogrelaterte investeringstiltak på jernbanesporet. Satsingen på krengetogtiltak vil bli fulgt opp i siste år av inneværende planperiode. Regjeringen satser med de nye anbudene i luftfarten fra 1. april 2000 sterkt på det regionale flytilbudet i Norge. Sammenlignet med inneværende anbudsperiode blir det kapasitetsøkning og kvalitetsforbedring i form av økt antall direkteruter i alle berørte landsdeler. Samferdselskomiteens enstemmige tilslutning til bevilgningsforslaget under kap. 1310 innebærer at alle anbudene vil bli gjennomført i tråd med de kontraktene som er tildelt. For Røst og Fagernes er det utlyst anbud med frist 3. januar 2000. Flertallet i samferdselskomiteen, Arbeiderpartiet, Høyre og SV, gir uttrykk for at det i kommende anbudsperiode er lagt opp til endringer i ruteopplegget i betydelig omfang. Jeg vil peke på at de endringene som kommer, i all hovedsak vil innebære forbedringer i det regionale flytilbudet. Disse forbedringene har ikke minst sin bakgrunn i de prioriteringene som fylkeskommunene kom med i sine grundige drøftinger med Samferdselsdepartementet om anbud i 1998. For å sikre at anbudsforutsetningene blir oppfylt, vil alle kontraktene bli gjenstand for nøye oppfølging fra Samferdselsdepartementets side. Jeg vil her framheve at det i alle kontrakter som inngås fra og med 1. april 2000, er vilkår om at produksjonen må økes ved seteutnyttelse over 70 pst. Dette skal sikre at kapasiteten i flytilbudet, herunder for Fagernes og Værøy, er dekkende for etterspørselen i anbudsperioden. På telesektoren kan jeg opplyse at det i løpet av desember vil bli lagt fram en stortingsmelding om tilgang til mobilnettet og tredjegenerasjons mobiltelefoner. På postsektoren er også endringene store, noe Stortinget vil bli forelagt på nyåret. I den samlede transportpolitikken står vi overfor langt større oppgaver enn det som er mulig å innfri innenfor en ansvarlig økonomisk politikk. For å kunne realisere viktige prosjekter tidligere enn ellers mulig, er jeg innstilt på at det fortsatt bør gjøres bruk av bompengefinansiering. Samtidig vil jeg understreke at så lenge et prosjekt ikke er fullfinansiert gjennom bompenger, må den statlige delen finansieres og prioriteres politisk. Jeg legger til grunn at på et så viktig samfunnsområde som gode kommunikasjoner skal det offentlige ha hovedansvaret og gjøre nødvendige politiske prioriteringer. Når Stortinget til våren skal behandle Nasjonal transportplan, vil denne sal derfor få rikelig anledning til å prioritere transporttiltakene i ti år framover.