Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2000-10-19:
Jeg registrerte at saksordføreren, representanten for Venstre, hadde visse reservasjoner med henblikk på offentliggjøring av skattelister, men konklusjonen var jeg svært overrasket over, særlig når Venstre ved andre anledninger prøver å fremstille seg som enkeltmenneskets talerør og den som ivaretar enkeltmenneskets rettigheter. Det gjør man iallfall ikke i denne saken. Ifølge ligningsloven fra tidlig på 1980-tallet er alle skattelister i dag tilgjengelige for offentlig innsyn. Det betyr faktisk at hvem som helst kan få innsyn i hva du tjener, hvor mye du betaler i skatt og hvor stor din formue er. Ingen kan i dag reservere seg mot offentliggjøringen. Men man hadde visse reservasjoner i Finansdepartementet høsten 1997. Da var det et nei til offentliggjøring av skattelistene på Internett, fordi det, som det het, ville blottstille enkeltmenneskers økonomiske situasjon. Men i dag er situasjonen en helt annen. Nå legges lister over alle med inntekt og formue ut på nettet til enkeltes forlystelse – spesielt pressen, som boltrer seg med tall i håp om å få økt løssalget av avisen. Enten du vil eller ikke, blir du lagt ut på nettet og kan få dine høyst private forhold presentert i avisen. Det er gått så langt at enkelte medier også legger ut vedkommendes fulle bostedsadresse. Så snakkes det ofte om menneskerettigheter og rettsvern i Norge, og at ethvert menneske har fundamentale rettigheter. Her har man et dårlig eksempel på hvordan slike såkalte rettigheter blir praktisert i Norge. Fra Institutt for rettsinformatikk ved Universitetet i Oslo slås det fast at hvis noen bringer den norske ordningen med offentliggjøring av skattelister inn for Menneskerettighetsdomstolen i Strasbourg, vil det ikke bare sannsynlig, men overveiende sannsynlig, føre til at ordningen blir underkjent. Det er ganske sterke ord fra noen som har greie på rettsspørsmål. Hva en person har av inntekt og formue, bør etter Fremskrittspartiets prinsipper være en sak mellom vedkommende og ligningsmyndighetene. Til tross for at også Datatilsynet er imot offentliggjøring av skattelistene, sier Finansdepartementet i dag at dagens ordning vil fortsette inntil Stortinget eller en dom endrer dette forhold. Publisering av ligningen er et gammelt fellesnordisk fenomen, og en misforstått oppfatning av hva som er demokrati. Danmark gikk bort fra denne ordningen i 1970, men Sverige, Finland og Norge har fortsatt den samme ordningen. Det som imidlertid er spesielt i Norge, er at da ligningen ble mer offentlig, på midten av 1980-tallet, kunne aviser begynne å trykke ligningslister, og de innførte ordningen med den årlige «kikkerfesten». Ved enkelte anledninger blir det sterkt markert i redaksjonene når disse listene om enkeltes inntekt foreligger. I Norge er inntekt og formue like offentlig som det som henger på klessnoren. Slik bør det ikke være. Men avisredaktører og medieeksperter er av en helt annen mening. De ønsker at denne ordningen skal videreføres. Det å sammenligne forskjellige enkeltpersoners inntekt og formue, med nærgående kommentarer og foto av formuesgjenstander, er etter min mening rett og slett skvalderjournalistikk. I England, Frankrike, Italia og Tyskland ville det vært skandaløst dersom inntekt og formue ble hengt ut til tørk på denne måten som i Norge. Tidligere forsøk på å forlate denne misunnelsespolitikken er blitt avfeid av et stortingsflertall. Jeg vil påstå at Stortinget før eller senere må revurdere sitt syn i denne saken og falle ned på en helt annen konklusjon enn i dag. Skattelister kan misbrukes også i kriminell sammenheng og faktisk føre til at man blir svindlet. Svindelen kan skje på følgende måte, en fremgangsmåte spesielt nigerianske kriminelle bruker: Om lag 25 000 brev sendes fra Nigeria til Norge årlig – og ofrene velges fra skattelistene og telefonkatalogen. SDS, Statens Datasentral, prøvde også for et par år tilbake å gjøre butikk på skattelistene. De gikk ut med tilbud om å selge skatteopplysninger til rundt 1 000 bedrifter og offentlige institusjoner. Det tilbudet ble stanset umiddelbart etter at Skattedirektoratet grep inn, og Datatilsynet bad om å få en redegjørelse om situasjonen. Da brukte man som et argument for tilbudet at informasjon i skattelister er offentlig, at de som kjøper opplysningene, ikke trenger noen godkjennelse, og at de som det blir hentet informasjon om, ikke får vite det. Det er jammen rettssikkerhet satt i høysetet. Jeg er av den mening at Norge bør ha de samme regler som Tyskland, som sier at den typen nyhetsformidling som vi har i Norge i dag, uten reservasjonsrett, regnes som krenkelse av privatlivets fred og som straffbar misbruk av ytringsfriheten. Herved tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag.