Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-19:
Debatten så langt i dag viser - til tross for en del uenighet som er kommet frem - at det er stor og bred enighet om de store og lange linjene i sikkerhets- og forsvarspolitikken. Det er en styrke. Regjeringens forsvarspolitiske hovedmål er å videreutvikle et forsvar som er i stand til å møte utfordringene i raskt skiftende omgivelser og verne om Norges sikkerhet, interesser og verdier. Operativ tilstedeværelse, i første rekke i nord, er Regjeringens førsteprioritet. Vår evne til overvåking og etterretning, suverenitetshevdelse og episode- og krisehåndtering i dette området er grunnleggende. Jeg er glad for at det er enighet i Stortinget om en slik tilnærming. Regjeringen anbefaler å etablere ett robust, operativt hovedkvarter og å legge det til Reitan. Vi anbefaler å styrke Hæren i nord og å samle Luftforsvarets helikoptermiljø på Bardufoss. Sjøforsvaret kommer også til å være sterkt representert i landsdelen, med en av verdens mest moderne fartøysflåter. Treningen med våre allierte er i fremtiden anbefalt konsentrert til nord. Samtidig er evnen til å bidra til et kollektivt forsvar hjemme og ute og deltakelse i fredsstøttende operasjoner av stor betydning. Forsvaret skal kunne delta med relevante militære bidrag i flerdimensjonale og integrerte operasjoner i så vel FN- som i NATO-regi. Forsvaret er også et viktig element både i vår europapolitikk og i vårt arbeid for ytterligere å styrke båndene mellom de nordiske landene, som også flere her har vært inne på. Regjeringen ønsker et forsvar som er forankret i samfunnet som et grunnlag for å bevare forsvarsviljen og dermed forsvarsevnen. Dette krever et synlig forsvar, som kan møte de oppgavene det er pålagt, gjennom nødvendig operativ evne, tilstedeværelse og verneplikt. En tydelig representasjon av forsvarsledelsen flere steder i landet er et viktig poeng i denne sammenheng. Regjeringen foreslår å tilføre Hæren et betydelig antall nye årsverk innenfor kritiske områder for å sikre en robust brigadestruktur. Og dette er altså utover den markante økningen vi allerede har gitt Hæren de siste par årene. Vi ønsker også å øke tiden til samtrening og utdanning. På denne måten styrkes Hærens evne til å løse sine oppgaver, og belastningen på personellet, som har vært - og er - stor, reduseres. Verneplikten videreføres som et fundament for Forsvarets virksomhet, og det anbefales innført pliktig sesjon for kvinner. Regjeringen ønsker å være tydelig på at verneplikten utgjør et avgjørende premiss for det norske forsvaret. Vi ønsker også langt flere kvinner inn i Forsvaret. Sesjonsplikt for kvinner er her et nytt og viktig virkemiddel, ikke minst for å synliggjøre og informere kvinner om de muligheter en karriere i Forsvaret kan gi. Dette er en stor samfunnsreform og et viktig skritt for å få et mer likestilt forsvar. Forsvaret er avhengig av å ha en tydelig ledelsesstruktur og klare kommandolinjer. Riktige beslutninger må kunne tas og iverksettes. Regjeringen har lagt frem tiltak for å styrke forsvarssektorens evne til styring og ledelse og for å sikre en robust og effektiv kommandostruktur. Når vi har foreslått endringer i base- og støttestrukturen, har vi gjort det i et helhetlig perspektiv. Og vi har prioritert. Det finnes som regel alltid gode og rasjonelle argumenter for hvorfor endringer ikke bør gjøres. For Regjeringen har hensynet til å skape en bærekraftig forsvarsstruktur, som også skal være i balanse på lengre sikt, vært av overordnet betydning. Dette medfører også tøffe og vanskelige valg på kort sikt. Regjeringen vil imidlertid ikke gå av veien for å ta disse grepene nå, som en investering i at vi får et enda bedre og mer målrettet forsvar. Samtidig har det vært viktig at Forsvaret opprettholder en synlig tilstedeværelse i begge landsdeler. Baser for alle forsvarsgrener og Heimevernet anbefales derfor opprettholdt både i Sør-Norge og i Nord-Norge. Vi har viet personell og kompetanse stor plass. Dette er ikke tilfeldig. Et godt forsvar handler ikke bare om materiell og struktur. Det handler først og fremst faktisk om mennesker. Forsvaret skal være en attraktiv og trygg arbeidsplass, som ivaretar medarbeiderne på en best mulig måte. Dette gjelder både de sivile og de militære medarbeiderne. En hovedutfordring for hele forsvarssektoren i fremtiden vil være å rekruttere og beholde medarbeidere med kritisk kompetanse. Skal vi møte denne utfordringen, må vi kontinuerlig arbeide for å sikre at Forsvaret er en best mulig arbeidsplass. Regjeringen legger også stor vekt på å styrke ivaretakelse og oppfølging av medarbeiderne våre før, under og etter utenlandsoperasjoner, og har gjennom proposisjonen fremmet en rekke konkrete tiltak for å underbygge dette. Gjennom langtidsplanen ønsker Regjeringen å videreføre den modernisering av Forsvaret som ble startet av Stoltenberg I-regjeringen, der en hovedmålsetting har vært å bringe utviklingen av Forsvaret over i et mer stabilt og forutsigbart spor - både gjennom investeringer i nødvendig og moderne materiell, gjennom økt bemanning, økte bevilgninger og et større fokus på å ivareta og videreutvikle de ressurser og den kompetanse som Forsvarets medarbeidere representerer. Regjeringen trapper opp forsvarsbevilgningene betydelig, med 800 mill. kr. Dette innebærer en reell økning på over 2,5 pst. Med dette løftet ønsker Regjeringen også å skape en størst mulig forutsigbarhet omkring de økonomiske rammene for den videre utviklingen av forsvarssektoren. Dette er helt avgjørende for å sikre en rasjonell gjennomføring av de vedtak som fattes, og en langsiktig balanse. Det budsjettmessige er en del av denne styrkingen, men det er ikke alt. Det viktige er totaliteten av grepene, som alle bidrar til å bygge opp Forsvaret, tiltakene for å konsentrere virksomheten, interneffektivisering og intern omprioritering av ressurser. Dette betyr ikke at jobben er gjort, eller at alle utfordringer er løst. Arbeidet med å videreutvikle Forsvaret vil fortsatt være krevende og ta tid. Regjeringen er imidlertid tydelig hva gjelder hovedretningen for den videre utviklingen: Forsvaret skal styrkes. Jeg merker meg at opposisjonen forsøker å så tvil om de beregninger som ligger til grunn i langtidsplanen. Etter min mening er det ingen grunn til det. Så langt jeg kan se, har ingen langtidsplan tidligere blitt utarbeidet i en bredere prosess enn denne: Fra forsvarssjefens forsvarsstudie til det tverrpolitiske forsvarspolitiske utvalget, deretter en bred høringsrunde og mulighet for alle til å delta gjennom dialog om Forsvaret. Dernest har vi gjennomført en ekstern kvalitetssikring, som også er blitt stilt til disposisjon for forsvarskomiteens medlemmer. Saksordfører Petersen sa at denne proposisjonen etterlot et vell av spørsmål når det gjelder økonomien. Jeg konstaterer at vi fra komiteen har mottatt 19 spørsmål. Ved forrige langtidsplan og under forarbeidet til den mottok den daværende forsvarsminister 131 spørsmål. Jeg vil si at vi her virkelig har stilt oss til disposisjon for å svare, hvis man hadde stilt spørsmål. Den eksterne kvalitetssikringen konkluderer også med at både tall og metoder som er brukt i beregningene, er bygd på solid faglig grunnlag. Stortinget har derfor denne gang fått betydelig mer innsikt i forutsetninger og beregninger enn tidligere. Vi har også, som sagt, vært til disposisjon for komiteen i forhold til å svare på alle spørsmål man har måttet ha. Men noen ganger kan man stille spørsmål ved om man ikke ønsker å stille spørsmål, kanskje i frykt for at svarene skal slå beina under ens egen politiske retorikk. Akkurat på dette punktet hadde jeg faktisk forventet meg en mer troverdig tilnærming fra opposisjonen. Jeg har lyst til å gå tilbake igjen til forrige langtidsproposisjon, som la opp til et økt nivå på 300 mill. kr, 1 pst. Vi legger over 2,5 pst. Allerede første år da forrige regjering - Bondevik-regjeringen - satt, bevilget man bare 70 mill. kr i tillegg. Da vi overtok regjeringskontorene, var underbalansen allerede på 500 mill. kr. At man da skal ha troverdighet når det gjelder den voldsomme økningen som deler av opposisjonen legger opp til, blir litt spesielt. Regjeringen har hele tiden ønsket, og arbeidet for, en bred politisk enighet om denne målsettingen og disse hovedlinjene. Jeg har igjen lyst til minne om at forsvarsstudien har vært klar for komiteen og for Stortinget fra november. Det samme har innstillingen fra Forsvarspolitisk utvalg. Der det likevel eksisterer noe uenighet mellom partiene i Stortinget, er dette først og fremst knyttet til konkrete valg og prioriteringer i forsvarsstrukturen, ikke til de lange linjene, som jeg sa innledningsvis. Med dette utgangspunktet er det derfor mitt håp at vi kan stå sammen om å løse de videre utfordringene for Forsvaret.