Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-17:
Vi skal nå behandle et representantforslag fra stortingsrepresentantene Christian Tybring-Gjedde, Ketil Solvik-Olsen og Bård Hoksrud om skattemessig behandling av yrkeskjøring og grensedragning mot fordelsbeskatning som følge av privat bruk. Både Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre støtter opp om representantforslaget – med et lite unntak, som jeg vil komme tilbake til. Regjeringspartiene stemmer mot forslaget. Jeg regner med at de vil redegjøre for sin motstand selv, og jeg konsentrerer meg derfor om mindretallets syn i resten av mitt innlegg. Forslaget om å klargjøre reglene når det gjelder skattemessig behandling av yrkeskjøring og fordelsbeskatning av privat bruk, er i realiteten en konkretisering og eksemplifisering av saken vi behandlet tidligere i dag om å styrke skattyters rettssikkerhet. Regjeringen og regjeringspartiene avviser dessverre forslaget. Argumentasjonen er den vanlige: Systemet er perfekt. Har skattyter et problem, er det fordi han ikke har innhentet tilgjengelig informasjon og satt seg godt nok inn i reglene. Det er ikke systemet det er noe feil med. Jo, i denne konkrete saken er det systemet – eller reglene – det er noe feil med. Systemet oser av mistillit til skattyter, og at alle vil utnytte eller uthule regelverket dersom ikke strengest mulig tolkning legges til grunn. Det er f.eks. ikke tilstrekkelig grunnlag for ikke å ilegge skatt at arbeidsgiver bekrefter at arbeidstaker ikke har tillatelse til å bruke den aktuelle bilen til private gjøremål dersom ikke arbeidsgiver har full oversikt over hvor bilen til enhver tid befinner seg. Det sier seg selv at det ikke finnes en eneste arbeidsgiver som har en slik kontroll. En obligatorisk bruk av elektronisk kjørebok kunne selvfølgelig løst dette «problemet», men der deler jeg finansministeren og flertallets syn på at det har en prinsipiell personvernmessig utfordring som ikke er ønskelig. Dette er heller ikke en del av mindretallets forslag. Videre er det underlig å lese Lignings-ABC om hva som skal vektlegges fra myndighetenes side når man vurderer sannsynlighetsgraden av om skattyter bruker yrkesbil privat. For eksempel skal man legge til grunn at norske barnefamilier har to biler. Har man bare én, skal man nærmest ta det for gitt at yrkesbil blir brukt privat. Det samme gjelder antall førerkort i husholdningen. Er det flere førerkort enn ett, skal man altså legge til grunn at det er behov for flere biler, og at yrkesbil benyttes privat, selv om skattyter påstår det motsatte, og selv om arbeidsgiver underbygger denne påstanden, men ikke 100 pst. kan bevise at det er de faktiske forhold. Jeg vil på ingen måte påstå at dagens regelverk på dette området er spesielt egnet for å ivareta skattyters rettssikkerhet. Derfor er det behov for en opprydning og en tydeliggjøring av regelverket. Det er for meg – og det antar jeg er en undring de øvrige opposisjonspartiene deler – uforståelig hvorfor ikke regjeringspartiene kan gå med på å tydeliggjøre hvordan reglene knyttet til den skattemessige behandlingen av yrkeskjøring og eventuelle private fordeler skal forstås. Det er et forslag som ikke koster noe, det vil innebære forenkling både for skattemyndighetene, arbeidsgiver og arbeidstaker, og det vil være enklere for den enkelte borger å opptre lovlydig. Det er mulig jeg har tungt for det, men jeg fatter det bare ikke. I stedet tviholder regjeringspartiene på et regelverk det nesten er komplett umulig å etterleve med dagens tolkning og forståelse. I så måte ser jeg fram til at enten representanter fra regjeringspartiene eller finansministeren selv fra denne talerstol kan klargjøre hvordan begrepet «lite egnet» til privat bruk skal forstås. Til slutt en liten detalj. Mindretallet går ikke videre med forslaget som ble framsatt i det opprinnelige representantforslaget om å gjøre regelverket mer allment kjent. Det er ikke der skoen trykker. Regelverket er tilgjengelig nok, det er bare ekstremt vanskelig å forstå. Derfor er det behov for tydeliggjøring, opprydning og presisering. Det er det vi foreslår, og det er det flertallet stemmer imot. På vegne av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre tar jeg opp mindretallets forslag.