Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-04-23:
Et sikkert og allment pensjonssystem er en bærebjelke i et godt velferdssamfunn. Da tidligere sosialminister Egil Aarvik, fra Kristelig Folkeparti, i 1967 la fram og fikk vedtatt lovforslaget om en folketrygd for alle, var det en milepæl i historien om det norske samfunnet, og for så vidt det norske storting. I dag passeres en ny milepæl. Endringene i alderssammensetningen i befolkningen som har inntruffet, og vil fortsette å inntreffe, har gjort at folketrygden måtte reformeres. Grunnlaget for framtidige pensjoner måtte trygges. Et bredt flertall står i dag sammen om opptjeningsregler for framtidens pensjoner. De samme partiene som både var visjonære og ansvarlige på midten av 1960-tallet, da byggesteinene for dagens pensjonssystem ble lagt, står sammen om å bygge framtidens pensjon. Vi stod sammen om hovedprinsippene i et nytt pensjonssystem da Stortinget behandlet forrige regjerings pensjonsmelding, i mai 2005, og nå har vi også fått regjeringspartiet SV med i et bredt forlik. Det brede forliket skaper politisk trygghet for både dagens og morgendagens pensjonister. Regelverket er kjent. Nærmest uansett valgutfall både i 2009 og i senere valg vil det i hvert fall være sånn at opptjeningsreglene for pensjon står fast. Dette har en langt større sikkerhet for økonomien i pensjonisttilværelsen. Det er et viktig håndslag fra Stortinget til hele befolkningen. Fra Kristelig Folkepartis side er vi fornøyd med at forliket slår fast at samfunnet honorerer ulønnet omsorgsansvar gjennom pensjonsopptjening. Det var en nødvendig premiss for å kunne gå med på en overgang fra besteårsregel til alleårsregel. Den forandringen er i seg selv fornuftig, ut fra prinsippet om at pensjonssystemet må stimulere til arbeid. Men personer som har valgt å ta ulønnet omsorgsansvar, og har gjort en viktig innsats også i et samfunnsperspektiv, ville kommet uheldig ut fra en slik omlegging uten forandringene av omsorgsopptjeningen. Rettferdighetshensyn tilsa en justering. Kristelig Folkeparti er også fornøyd med at vi gjennom forliket har bidratt til å skape politisk ro omkring prinsippet om at egen sparing til pensjon skal kunne gi skattefordeler. Folketrygd, tjenestepensjonsordninger i arbeidsforhold og egen supplerende pensjonssparing vil være tre pilarer i det framtidige pensjonssystemet. Det endelige forliket avviker fra hva som var Kristelig Folkepartis og de to andre tidligere regjeringspartienes primære ønsker. Vi støtter likevel forliket, og er glade for det – ikke av hensyn til dagens regjeringspartier først og fremst, men av hensyn til pensjonistene. Vi har hele tiden sagt at vi ønsket et bredt forlik, og vi ville bidra til at det ble en realitet. Vi vil være gjenkjennelige og forutsigbare, særlig i en sak med så store langsiktige føringer og konsekvenser som denne saken har. Derfor er vi stolte av å ha vært bidragsytere i denne sammenheng. Jeg registrerer at det er et annet parti i denne salen som ikke synes at forutsigbarhet og gjenkjennelighet er særlig viktig, ei heller når det dreier seg om politiske valg som får konsekvenser for tiår framover. Å forandre standpunkt fullstendig om pensjonssystemet i siste sving, vrake et partiprogram og vrake grunnleggende prinsipper som partiet har stått for i Stortinget så sent som for mindre enn to år siden – jeg skal holde meg til parlamentarisk språkbruk i denne salen – er langt over grensen til å være seriøst. Vi er på ingen måte i mål med det framtidige pensjonssystemet. Det økonomiske fundamentet for reformen hviler på at de nye reglene faktisk stimulerer folk til å stå lenger i arbeid. Hvis det ikke lykkes, er vi like langt. Etter min og Kristelig Folkepartis mening er det helt nødvendig som en forutsetning at reglene for førtidspensjon virker samme vei som resten av pensjonssystemet. Vi vil bevare et statlig bidrag til AFP-ordningene, og vi vil ha reelle muligheter til å velge mellom eller kombinere arbeid og pensjon i avslutningen av yrkeskarrieren. Men det må hele tiden lønne seg å arbeide. Det er helt åpenbart at innretningen av dagens AFP-ordning ikke er forenlig med disse prinsippene og dette målet. Det skal fortsatt være AFP etter 2010, og ordningen skal fortsatt være gunstig. Men den må være annerledes enn i dag. Det er en avgjørende viktig forutsetning at Regjeringen og partene i arbeidslivet finner fram til en felles forståelse av hvordan dette kan sikres i forbindelse med neste års hovedtariffoppgjør. Regjeringen har i pensjonsmeldingen gitt konkrete rammer for det videre arbeidet med tilpasningen av AFP, i samarbeid med partene i arbeidslivet. Kristelig Folkeparti stiller seg helt og fullt bak disse premissene. Jeg vil minne samtlige 87 representanter fra regjeringspartiene om at også de – gjennom dagens vedtak – gjør det. Vi forventer at statsråden sørger for at forlikspartnerne blir trukket inn i arbeidet med den videre utforming av AFP, slik at vi kan se til at våre felles prinsipper blir fulgt opp i praksis.