Grunde Almeland (Venstre), 2019-12-10:
Den aller første setningen i Venstres prinsipprogram er: «Vårt mål er enkeltmenneskets frihet.» Alle skal ha mulighet til å ha makten i eget liv, uavhengig av kjønn, tro, livssyn, livssituasjon og bakgrunn. Det forutsetter en sterk likestillingspolitikk, og da mener jeg en politikk som ønsker å likestille og frigjøre alle mennesker, ikke bare dem som opplever begrensninger og diskriminering på grunn av kjønn, men også dem som ikke får deltatt aktivt i samfunnet eller oppfylt sitt potensial på grunn av funksjonsnedsettelse, bakgrunn, kjønnsidentitet, legning eller noe annet. Venstre jobber for å se hvert enkelt menneske for den det er, ikke kategorien det tilhører. Alle skal ha like rettigheter og frihet til å skape seg meningsfylte liv og delta i arbeidslivet og samfunnet for øvrig. Det er fortsatt mange som holdes utenfor fellesskap og nektes sine rettigheter i dag. Diskriminering, hat og utdaterte holdninger og normer hever terskelen for deltakelse og hindrer folk i å leve gode liv. Jeg er spesielt bekymret for hatkriminalitet mot skeive og dobbeltminoriteter, som ofte henlegges på grunn av for lite kompetanse eller kapasitet i politiet. Jeg er bekymret for dem som føler at bare det å være seg selv er farlig og slås hardt ned på av omgivelsene. VGs avsløringer av ulike homoterapipraksiser som eksisterer i Norge, eller statistikken knyttet til holdninger mot skeive, spesielt på Sørlandet, viser at det fortsatt finnes mange som må leve med en begrensende frykt, og da er vi ikke alle likestilte. Vi må gjøre mer. At vi på Stortinget i tillegg til regjeringspartienes satsinger i budsjettet, bevilger mer enn en halv million kroner utover regjeringens budsjettforslag til foreningen Fri og Rosa kompetanse og arbeidet mot hatkriminalitet, er ett av mange steg på den veien. I fjor og i forfjor var jeg også bekymret for menneskene bak metoo-avsløringene. At så mange, særlig kvinner, opplevde seksuell trakassering på jobb, utgjorde en stor likestillingsutfordring. Hva slags konsekvenser har slike opplevelser for hvilke jobber man søker, hvor lenge man orker å jobbe fulltid, eller hvor trygg man føler seg på arbeidsplassen? Metoo utgjorde begynnelsen på en enorm holdningsendring i befolkningen og i arbeidslivet som det kommer til å ta tid før vi er i mål med. Jeg er veldig glad for at regjeringen med Venstre i spissen klarte å få på plass et lavterskeltilbud for mennesker som opplever seksuell trakassering, og at diskrimineringsnemnda og Likestillings- og diskrimineringsombudet derfor får økte bevilgninger i dette budsjettet. Her har regjeringen gitt et godt svar på en stor samfunnsutfordring og således fjernet i hvert fall deler av min bekymring. En annen gruppe jeg synes det er bra at regjeringen har prioritert i budsjettet, er barna som lever i familier med lavinntekt. Jeg representerer selv bydelen i Norge med flest barn som lever i lavinntektsfamilier, Gamle Oslo. I tre nabolag i min bydel, Nedre Tøyen, Grønland og Enerhaugen, vokser over halvparten av barna opp i familier med dårlig råd. Jeg startet innlegget mitt med å snakke om frihet, og en av de kanskje største frihetshindrene er fattigdom. Å sørge for enkeltmenneskets frihet uavhengig av bakgrunn betyr at vi har et ansvar for å gi barn mulighet til å skape seg et bedre liv enn sine foreldre. I Norge skal ikke inntekten eller bakgrunnen til foreldrene avgjøre hvordan livet skal bli; det skal en selv og ens drømmer, ønsker og evner gi en forutsetninger for å gjøre. Siden Venstre begynte å samarbeide med Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet for seks år siden, har vi gjort mye for disse barna, både for å lindre opplevelsen av fattigdom her og nå og for å forebygge at fattigdommen arves av barna. Å sikre alle menneskers frihet og like muligheter krever at man begynner tidlig. Her må regjeringens innsats på en rekke områder ses i sammenheng. Det viktigste barna våre kan ha med i bagasjen, er fullført skolegang. Kunnskap er avgjørende i morgendagens arbeidsliv, og arbeid er den enkleste veien ut av fattigdom. Men gratis skolegang er ikke nok, barna må også rustes for skolegang og aktiv deltakelse i samfunnet fra de er små. Derfor har Venstre kjempet igjennom gratis kjernetid i barnehagen for barna fra familiene som har minst. Det er derfor vi i 2020-budsjettet har en satsing på SFO, eller AKS, som det heter her i byen, og jeg er veldig glad for at vi fra neste år for første gang også målretter barnetrygden. Vi er den første regjeringen på over 20 år som har gjort noe med barnetrygden, nå skal vi altså gjøre noe ekstra for dem som har barn under seks år. Budsjettet for 2020 er på lag med dem med svakest stemme. Det er et mulighets- og frihetsbudsjett.