Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2002-12-05:
President: Starten må være: Gratulerer med 55-årsdagen! Justisbudsjettets rammer ble i år som i fjor bestemt av Regjeringen i samarbeid med Fremskrittspartiet. Dette stadfester at Fremskrittspartiet fortsatt er denne regjeringas parlamentariske grunnlag. Aller først vil jeg si at jeg er svært glad for at prøveordningen med promilleprogrammet nå blir en permanent ordning over hele landet. Dette vil forhåpentligvis bety at langt flere av dem som virkelig har alkoholproblemer, får hjelp når de blir tatt for kjøring i alkoholpåvirket tilstand. At også neste års budsjettforlik gjør alkoholen billigere, beklager jeg på det sterkeste. De som arbeider med rusproblemene ute på gata her i Oslo, er meget klare på at innfallsvinkelen til starten på en ruskarriere er at de starter med alkohol. At tilgjengelighet og pris har mye å si for en negativ utvikling, er velkjent for alle. At mye kriminalitet og vold utføres i beruset tilstand, er en kjensgjerning. Slik dette budsjettet nå er blitt, vil kriminalitetsutviklingen i vårt samfunn øke, og det går Regjeringa inn i med åpne øyne. At Kristelig Folkeparti kan være med på å gjøre dette, er for meg ufattelig. Fra 2003 har vi en ny domstolsadministrasjon som holder til i spennende gamle lokaler i Trondheim. De får en stor utfordring i å sikre framtidige hensiktsmessige lokaliteter for de sammenslåinger som nå skal foregå innenfor domstolene. Disse domstolene skal ikke bare være tilgjengelige for funksjonshemmede og hørselshemmede, men det må også foreligge en plan for den videre utvikling når det gjelder menneskelige og tekniske ressurser som trengs i domstolene for å holde de fristene som er satt, og for å holde saksbehandlingstidene uten å drive rovdrift på de ansatte. Sikkerhet for arbeidstakerne, service for brukerne og bedre plass er også kvalitetskrav som må sikres i det framtidige rettsvesen. En samlet komite er også opptatt av at forsøksordninger som bruk av videoopptak i retten vil kunne gi en ny fleksibilitet og kostnadseffektivitet, som vil kunne bidra positivt i arbeidet ved domstolene. Forsøket, som har fått navnet «Konflikt og forsoning» kan gi gode og framtidsrettede resultater for de involverte parter i barnefordelingssaker. Når de som blir dømt, endelig, etter å ha stått i en uverdig soningskø, kommer inn til soning, må innholdet i soninga bli av bedre kvalitet. Dette gjør etter min mening Regjeringa for lite med. I dette budsjettet er det ikke nok penger til å heve kvaliteten på soninga. Når vi er ute i kriminalomsorgen og hører at det ikke blir innkalt vikarer ved sykdom, at bemanningen er så knapp at det å drive soningsplanlegging ikke følges godt nok opp, at fengselsopphold fortsatt i stor grad er oppbevaring, og at det ikke er folk nok til å drive aktivt forbedringsarbeid, gjøres det rett og slett ikke nok. Men jeg er glad for at en samlet komite mener det er på sin plass å foreta en gjenomgang av hva slags kunnskap som finnes om ADHD/ADD-problematikken i fengslene, og hva slags tilbud og oppfølging disse innsatte tilbys. Vi vet at denne type problematikk er langt mer utbredt i norske fengsler enn utenfor. Jeg er også svært glad for at en samlet komite i alle fall ber Regjeringa vurdere muligheten av å etablere et universitetsfengsel i Bergen fengsel i samarbeid med Universitetet i Bergen. Det finnes altfor lite forskning om norske fengsler. Dette er det folk i fengselsvesenet i Bergen som vil rette på, og da synes jeg vi må gjøre så godt vi kan for å få denne forskningen til.