Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-09:
Jeg beklager ordbruken i stad. «Nada» betyr «ingenting» på spansk. SV mener det er mange gode forslag i denne proposisjonen fra Regjeringa, og komiteen har samlet kommet fram til noen flere forslag som styrker den nye inkassoloven ytterligere. Men det er likevel ett forslag som mangler: et forslag om at finansinstitusjonene må informere om gjeldsordningsloven ved overdragelse av misligholdte krav. Departementet framhever at det vil være arbeidskrevende for finansinstitusjonene å sende ut informasjon om gjeldsordningsloven. En informasjon om hovedinnholdet i gjeldsordningsloven og en henvisning til steder der den enkelte skyldner kan få nærmere veiledning og informasjon om ordningen, kan neppe være særlig arbeidsbelastende.(Representanten ler) Unnskyld – nå henger tunga helt fast. (Representanten ler) SV mener det er viktigere å informere befolkninga om gjeldsordningsloven enn at slik informasjon kanskje kan virke støtende overfor noen av dem som ikke trenger gjeldsordning. Dessuten vil en tidlig informasjon om gjeldsordningsloven til dem med betalingsproblemer, lettere kunne resultere i frivillige ordninger, noe som i sin tur også kan være en bedre løsning for kreditorer og det offentlige enn den tvungne ordninga. For SV har det stor betydning at de høringsinstansene som har mest erfaring med gjeldsofre, går inn for at finansinstitusjonene må tillegges en informasjonsplikt om gjeldsordningsloven. Dette gjelder bl.a. Forbrukerrådet og Gjeldsoffer-Alliansen. I tillegg mener Juss-Buss, Barne- og familiedepartementet og Regional støtte for behandling av gjeldsordningssaker at dette er fornuftig, mens Forbrukerombudet ønsker en generell informasjonsplikt, dvs. at denne ikke bare skal gjelde i overdragelsessaker. Avslutningsvis har jeg lyst til sitere Forbrukerrådet, som i sin høringsuttalelse skriver følgende: «Forbrukerrådet merker at flere og flere leverandører av varer og tjenester gir kundene kreditt og mange markedsfører kredittmuligheten svært offensivt. Dette fører uten tvil til at mange etter hvert får en gjeld de ikke klarer å betjene. Dette er en utvikling Forbrukerrådet ser med bekymring på. De næringsdrivende vil i de aller fleste tilfeller ha forsøkt å drive inn gjelden via inkasso før de går til det skritt å selge fordringen. Det er derfor grunn til å anta at størstedelen av misligholdte fordringer som blir overdratt av næringsdrivende i stor grad skyldes manglende betalingsevne hos skyldneren. En opplysningsplikt om adgangen til å søke om gjeldsordning er derfor naturlig. Forbrukerrådet er klar over at det vil være vanskeligere for næringsdrivende enn finansinstitusjoner som faller inn under finansavtalelovens § 45 å innføre rutiner med å opplyse om gjeldsordningsinstituttet. Forbrukerrådet mener imidlertid at man her må legge avgjørende vekt på skyldnerens behov for opplysninger om adgangen til å søke om gjeldsordning, samt den omfattende og til dels pågående markedsføringen en del næringsdrivende driver for sine kredittordninger.» Jeg tar opp forslaget som vi har fremmet i innstillinga. Jeg tar også til etterretning at man noen ganger burde la være å ta ordet i det hele tatt!