trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
I innstillinga me behandlar i dag, ser ein framover, og det er ikkje eit historieverk, verken over dagens regjering, ho som var før i dag, eller ho som var før det igjen. Statsråden har heilt rett når han seier at inntektsformuleringa i innstillinga ikkje er formuleringa til Senterpartiet, for me vil ikkje redusera inntektsgapet, me ønskjer å tetta inntektsgapet. Men eg vil minna statsråden om Stortingets forretningsorden § 25, som seier at møte i komiteen er det ikkje lov å referera frå, og om at han bør vera forsiktig med å tildela dei ulike partia meiningar, kven som har meint kva. Over til nokre konkrete saker, først opplysningskontor: Venstre har varsla at dei vil stå for merknaden sin. Representanten Kjenseth gjorde godt greie for det. Me er i ein situasjon der ingen av merknadene har fleirtal, men det som er sikkert, er at det ikkje er fleirtal for å leggja ned opplysningskontor. Så eg vil på det sterkaste anbefala statsråden å ta ein prosess på dette, vurdera dei ulike alternativa og greia dei ut skikkeleg før han trekkjer ein konklusjon. På den bakgrunnen ser eg ikkje nokon grunn til å halda fast på forslag nr. 12, frå Senterpartiet. Vidare er det verdt å merka seg, i meldinga og i innstillinga, at det er ei positiv haldning til dei endringane i marknadsbalanseringa som Nortura og kjøtbransjen elles har vorte einige om. Det forventar eg at statsråden følgjer opp på ein god måte. Når det gjeld punktet i innstillinga om overgangen frå målpris til volummodell for svin, meiner eg at ein landbruksminister som tenkjer på det beste for landbruket, vil venta med å gjera den endringa til det er nødvendig for å overhalda WTO-forpliktingane våre. Vidare, når det gjeld oppkjøpsordninga for geitemjølk, har komiteen innsnevra ho betydeleg, ho skal berre vera for å hindra at geitemjølk går til dyrefôr. Det vil seia at slik det ser ut no, er det lite grunnlag for å bruka statlege pengar på ei oppkjøpsordning, at det kan verta handtert via marknadsbalanseringa. Eg vil oppfordra statsråden til å lesa innstillinga, om det som har vore intensjonen til Stortinget. Eg nemnde 22 plassar i landet der det er viktig å produsera mat, og som me treng mat ifrå. Eg kom i skade for ikkje å nemna Trysil, og eg har fått sterke reaksjonar på det, så eg vil òg slå fast at me treng mat frå Trysil.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Når klokka har passert midnatt og ein teiknar seg til sitt tredje innlegg, er det vel nærmast sedvane å understreka at ein ikkje skal forlengja debatten. Men eg ønskjer likevel å takka komiteen for det arbeidet som er gjort med meldinga, og statsråden og ikkje minst alle dei engasjerte folka som har bidrege inn i prosessen. Ein av dei fine tinga med å jobba med jordbrukspolitikk er at ein kan reisa kor som helst i landet og møta fullsette samfunnshus eller idrettshallar av folk som ønskjer å diskutera jordbrukspolitikk. Der ligg òg litt av jordbrukets styrke, dette at deira stemme vert høyrt i samfunnsdebatten. Eg vil avslutta med å ønskja Norges Bondelag, Norsk Bonde- og Småbrukarlag og statsråden lykke til med jordbruksforhandlingane som startar i morgon. Ein har fått ein veldig god guide frå Stortinget no.
Ingunn Foss (Høyre), 2017-04-25:
Etter tre år med denne regjeringen er optimismen tilbake i landbruket. Inntektsveksten er god, selvforsyningen stabilt økende, antall konkurser er rekordlavt, og unge mennesker satser i landbruket. Mitt spørsmål her er det samme som jeg fikk på en landbrukskonferanse i Ørsta: Hva er det som gjør at Senterpartiet og Arbeiderpartiet ikke vil anerkjenne at det går bedre i norsk landbruk nå?
Ingunn Foss (Høyre), 2017-04-25:
Nå er det slik at en samlet komité støtter hovedmålsettingene med norsk landbruk. Det gjelder matsikkerhet, landbruk over hele landet, økt verdiskaping og et bærekraftig landbruk med lave utslipp. At statlige overføringer av felles ressurser må brukes effektivt, står jo ikke i motstrid til noen av de målene, og det må etter mitt syn være en forutsetning for statlig støtte. Når det gjelder importvernet, er tollvernet, sammen med importprisene, bestemmende for hvor høye de norske prisene kan være, og i de siste artikkel 19-forhandlingene ble det innrømmet større kvoter fra regjeringen Stoltenberg II enn det som nå er gjort av den sittende regjering.
Ingunn Foss (Høyre), 2017-04-25:
Høyre er opptatt av et velfungerende tollvern, og nå er det slik at våre forpliktelser i WTO og EØS-avtalen bestemmer mye av dette. Det er viktig å ha et godt forhold til sine handelspartnere, samtidig som en har et mangfold av vareutvalg til den norske befolkningen. Som sagt er min oppfatning helt klart at denne regjeringen er like offensiv på norsk landbruks vegne som den forrige regjeringen var, og et velfungerende tollvern er viktig. Det tror jeg alle er enige om.
Ingunn Foss (Høyre), 2017-04-25:
Komitélederen vet veldig godt hva som ble resultatet av forhandlingene i komiteen, men at statlige overføringer av felles ressurser må brukes effektivt, tror jeg alle er enige om. Så er vi enige om de fire overordnede målene for landbrukspolitikken, og dette står overhodet ikke i motstrid til noe av det. Statlige ressurser må brukes effektivt, men hovedmålsettingen for landbrukspolitikken er de fire overordnede målene, med underbygging av dem, som komiteen er enig om.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Melkeproduksjon gir et aktivt landbruk i hele landet. Jeg er enig med representanten og Senterpartiet når det gjelder merknaden om at en stor reduksjon i melkekvotene ikke er ønskelig, men jeg er ikke enig i at det ikke finnes andre kriterier som kan legges til grunn, slik det står i merknaden, for landbrukspolitikk har for meg lite med skolepolitikk og samferdsel å gjøre, som har andre grenser når det gjelder administrasjon. Men hvis vi ser videre i merknaden, er «forutsigbarhet» viktig for representanten Pollestad. Forutsigbarhet er altså viktigere for Senterpartiet enn at melken går fra distriktene og inn til sentrale strøk. Jeg er veldig glad for at representanten nevnte Skjeberg. Jeg hadde håpet at han hadde nevnt Fredrikstad, som er en viktig melkeprodusentby. Da er mitt spørsmål: Hvorfor er forutsigbarhet viktigere enn å stå opp for distriktene og landbruket?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg har ikke tenkt å pensjonere meg. Jeg har tenkt å tenke framtid. Derfor utfordrer jeg også Arbeiderpartiet på framtiden. Vi vet at melkeproduksjon er ryggraden i norsk landbruk. Vi trenger en fornyelse. Vi trenger en fornyelse av gjennomsnittsfjøset, 15–30-kyrsfjøset. Det har liksom gått under radaren i forhold til robotfjøsene. Da overrasker det meg at Arbeiderpartiet har trykt på venteknappen når det gjelder gjennomsnittsfjøset. For de har sagt at finansiering av framtidens landbruk innenfor dette skal vi ta i hvert enkelt budsjett. Hva er egentlig svaret fra representanten Storberget på det? Hvorfor er det ikke viktigere enn at vi trykker på venteknappen for gjennomsnittsfjøset?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg fortsetter litt der representanten Storberget slapp. Importvernet er en bærebjelke i norsk landbrukspolitikk for å slå ring om mangfoldet av norskprodusert mat. Det er Høyre og Fremskrittspartiet enige om i innstillingen. Men Høyre og Fremskrittspartiet er i innstillingen ikke med på en merknad om at Norge ikke ensidig skal svekke sine rettigheter i WTO. Da er mitt spørsmål til representanten: Hvorfor er ikke Høyre med på en slik merknad om at vi ikke ensidig skal svekkes?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg er glad for denne replikken. For Kristelig Folkeparti er det viktig å stoppe sentraliseringen av melken innad ved dagens melkekvoter. Melkekvoteregionene er et kraftfullt virkemiddel for å beholde melken i distriktene, men da må vi gjøre dem bedre. Det er altså ingen reduksjon flertallet i dag går inn for. Det er en justering ned til 14 fra 18. Og vi har vel siden vi fikk 18, både vedtatt at fylket som representanten hører til, skal få et nabofylke i seg, og at Trøndelag skal gå sammen. Det er fra 18 til 14, så det er en flott justering. Fra Kristelig Folkepartis side er vi opptatt av å holde melken i distriktene, og derfor vil vi finne produksjonsmåter for å få dette til.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg takker for gode ord fra komitélederen og saksordføreren om at jeg har holdt et glimrende innlegg. Det er det ikke så ofte man hører fra en motdebattant, så det tar jeg til meg. Kristelig Folkeparti er i innstillingen, sammen med et flertall, klar på at det er naturlig at «produksjon utover et visst driftsomfang i hovedsak baseres på markedsinntektene». Det er et godt svar til representanten Pollestad. De som kan hente inntekt i markedet, skal gjøre det fordi de andre bøndene våre, som ikke så lett kan hente inntekt i markedet, skal få mer av de midlene vi som representanter forhåpentligvis til høsten bevilger over budsjettet.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Takk for replikken. For fire år siden sto jeg som representant og diskuterte landbrukspolitikk og fikk den samme replikken. Jeg tror jeg sånn cirka kan gjenta svaret, intensjonen i det i hvert fall. Politikken er den samme for Kristelig Folkeparti. Vi reduserer ikke inntektsgapet for bønder i forhold til andre sammenlignbare grupper hvis det ikke er med kroner. Som alle andre lever bønder av kroner. Jeg er sikker på at det er alle bøndene som sitter på Stortingets galleri, helt enig i, og alle dem som følger denne debatten ute via stortinget.no, at ja, det er via kroner og øre. Og så er jeg glad for at vi i Kristelig Folkeparti de siste fire år har brukt vår innflytelse på det vi kan ved å øke inntektene – sammen med at sola har vært god, og at markedet har gitt gode resultater for bøndene.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Norge er et grasland, og melkeproduksjon er sentralt for å sikre utnyttelsen av grasarealet og et landbruk over hele landet. Kristelig Folkeparti mener det er fullt mulig å oppnå bedre kvoteløsninger for distriktet med 14 regioner, basert på sammenlignbare produksjonsvilkår, enn med dagens 18 fylkesgrenser. Mitt spørsmål til statsråden er om han kan berolige mine medrepresentanter som heller vil sitte rolig og la kvotelekkasjen gå sin gang, og ikke er villige til å gjøre noen nødvendige justeringer?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Inntektsutviklingen til bøndene er bra, sies det fra Høyre og Fremskrittspartiet, og man tar gjerne æren for det. Riktignok innrømmer Høyre at det er noen variasjoner ute i landet, men man konkretiserer ikke hvordan dette slår inn. Driftsgranskingene viser at snittinntektene til bøndene i vestlandsfylkene nå har stått i ro. Der er det mange små og mellomstore bruk. Er det regjeringens innretning på politikken eller er det vestlandsbondens feil at disse ikke oppnår inntektsutvikling? Hva har Fremskrittspartiet tenkt å gjøre med det?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Jeg vil følge opp replikken som representanten hadde til representanten Pollestad, som hun også var inne på i sitt innlegg. Det går på at Kristelig Folkeparti sikrer flertall i komiteen for å redusere antall melkekvoteregioner fra 18 til 14. I flertallsmerknaden begrunnes det med at dagens administrative grenser ikke er treffsikre for å sikre en geografisk balansert utvikling. Da forstår ikke jeg i det hele tatt at grepet er å redusere antall regioner til 14. Vil ikke det bare føre med seg en større sentralisering, som går ut over de 25-kyrsbrukene som representanten har vært opptatt av? Og er det i det hele tatt mulig at partene allerede i årets jordbruksforhandlinger, som starter nå, kan finne gode inndelinger som oppfyller intensjonen i en så viktig sak?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Ut fra en merknad vedrørende økt bruk av grovfôr, som Venstre ikke er med på, ønsker jeg å spørre om ikke dette målet om økt matproduksjon i hele landet først og fremst bør basere seg på norske ressurser, og ikke på soya – sett i et miljøperspektiv?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Vi hørte etter avgivelsen og også nå i innlegget til statsråden her i dag at han er veldig godt fornøyd med resultatet av behandlingen her i Stortinget. Etter mitt skjønn må det vel også for statsråden arte seg som et mageplask, sett opp mot alle de tingene som han ikke får igjennom. Kan statsråden utdype hva som er grunnlaget for hans tilfredshet, med tanke på de nederlagene han har lidd?
Pål Farstad (Venstre), 2017-04-25:
Jeg synes, gjennom de merknadene som vi er veldig tydelige på i innstillingen her, at Venstre fanger godt opp det som er spørsmålet til representanten Omland. For meg står det som et godt svar på spørsmålet.
Pål Farstad (Venstre), 2017-04-25:
Jeg legger til grunn at økologisk produksjon i lang tid framover vil være begrenset. Når det gjelder de formålene som økologiske produkter stetter, synes jeg det er viktig at vi holder oss med jord som kan brukes til økologisk landbruk og økologisk produksjon. Så det spørsmålet har jeg ingen problemer med.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Det er sikkert mange grunner til å ha det morosamt på pub, og også eg har det, sjølv når eg køyrer bil derifrå. Det betyr at eg seier omtrent det same når eg er der som eg seier når eg er her, og det er at det er mange årsaker til at det går godt i norsk jordbruk. Primært har norske bønder æra for det, men vi har lagt opp til ein politikk som har stimulert til å auke produksjonen. Det overordna målet som Stortinget fastset i dag, er eit auka produksjonsmål. Skal vi få til det, trur eg at både eg og Knut Storberget – i alle fall viss vi går ut av denne salen – kan erkjenne at viss vi skal auke totalproduksjonen, må det medføre at nokre produsentar produserer meir i morgon enn dei gjer i dag. Skal vi få til det, må det faktisk vere ein positiv stimulans til å auke produksjonen. Når det skjer, har Knut Storberget ein tendens til å meine at det bidreg til ein enorm strukturprofil, og bidreg til at berre dei største tener på det. Det eg er oppteken av, er at vi faktisk klarer å auke produksjonen, slik Stortinget no set som mål, og då er det den politikken vi leverer, som trengs.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Ja, det meiner eg – viss vi no greier å følgje opp dei merknadene som Stortinget gjev, med å debattere oss fram til ei fornuftig innretning i jordbruket. Det torer eg ikkje å garantere før eg har prøvd, men eg er heilt sikker på at det er mogleg å sørgje for at det vil hindre at mjølkeproduksjonen flyttar inn i flatbygdene på Austlandet eller inn på dei mest lettdrivne areala i dei enkelte fylka, med å lage ulike kvoteregionar som faktisk gjev velfungerande kvoteregionar internt, men samtidig sørgjer for ein desentralisert produksjon. Men det er ikkje kvoteregionane som er det viktigaste tiltaket for å ha ein desentralisert produksjon, det er to andre forhold i jordbrukspolitikken som i stor grad styrer det. Det eine er dei distriktspolitiske verkemidla, dei som faktisk stimulerer produksjonen til å føregå desentralt. Det er grunnen til at ein f.eks. frykta at mjølka ville ha flytta nordover viss ein gjorde Troms og Finnmark til éin kvoteregion. Det andre er at bønder – som andre – vil ha fagmiljø, og dermed er sterke produsentmiljø avgjerande.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Eg følgjer Stortingets vedtekne politikk, og den seier bl.a. no at inntektsmoglegheitene skal vere betre for jordbruket. Det betyr at vi ikkje kan garantere dei det viss ein f.eks. ikkje har god marknadstilpassing og produktivitetsutvikling, som er ein viktig føresetnad for inntektsdanninga. Så vil eg gje Kristeleg Folkeparti honnør for å ha formulert eit fornuftig inntektsmål. Eg har også følgt med i debatten i etterkant og sett at Senterpartiet har prøvd å framstå som den store drivaren for det. Det er med respekt å melde så vidt eg kjenner til ikkje rett. Men den forståinga som ligg i dagens innstilling, er mogleg for meg å følgje opp. Samtidig seier jo den jordbruksmeldinga som vi har levert, klart at det er nødvendig å vurdere inntektsmålet mot andre omsyn. Det seier jo også Stortinget når ein seier at god marknadtilpassing og produktivitetsutvikling er ein viktig føresetnad for inntektsdanninga. Då kan vi med andre ord leggje til grunn at viss ein ikkje evner å ha balanse i marknaden over tid, er det også vanskeleg å love jordbruket ei inntektsutvikling som er høgare enn dei er villige til å arbeide for.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
I samband med behandlinga av jordbruksmeldinga sende komiteen meg fleire titals spørsmål. Av og til kunne det vore freistande å minne om at når ein stiller så mange spørsmål, hadde det vore greitt om ein las svara, f.eks. knytt til korleis eg har vurdert dette med kostnadseffektiv matproduksjon. I svaret på spørsmål 1 og spørsmål 39, f.eks., som komiteen har sendt meg, og som eg svarte på den 6. februar, seier eg jo at basert på den diskusjonen som oppstod, innser eg at formuleringa mi gav rom for mistolking. I ein akademisk diskusjon om rangering av prioritering av mål kan vi difor like gjerne i mange samanhengar kalle kostnadseffektiv matproduksjon for verkemiddel eller strategi. Fleire parti på Stortinget har gjort det til ein stor diskusjon. Men dette avklarte eg i februar, og det overraskar meg at SV først har funne det ut no.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Det eg skriv i jordbruksmeldinga om sjølvforsyningsgrad, er relativt likt det dåverande statsråd Lars Peder Brekk meinte om sjølvforsyningsgrad i den førre jordbruksmeldinga. Det er i alle fall slik at viss Stortinget no endrar posisjon, kjem det primært av at Senterpartiet har fått med Arbeidarpartiet på å endre posisjonar i desse spørsmåla. Det er det nye ved behandlinga av denne jordbruksmeldinga. Der trur eg at eg i all romslegheit kan gje Senterpartiet honnør. Éin ting er at ein på enkelte område bremsar regjeringa sine posisjonar, men det er jo Arbeidarpartiet som står for kuvendinga i landbrukspolitikken i innstillinga. Arbeidarpartiet har jo aldri før meint det same som Senterpartiet, at den beste måten å drive norsk jordbruk framover på var å prøve å stå stille lengst mogleg og håpe det hjelpte.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Det er mogleg eg feiltolkar eller trur for godt om meg sjølv, men eg trur at eg i utgangspunktet er relativt demokratisk anlagt. Det betyr at eg har respekt for fleirtalet i Stortinget og for at vi har ei mindretalsregjering som har ein samarbeidsavtale med to parti, som gjer at vi prøver å finne ut av dei beste løysingane. Dei løysingane finn som regel desse fire partia saman. Eg trur det er eit uttrykk for ei relativt demokratisk haldning. Viss eg skulle vore misfornøgd kvar gong eg skulle kompromisse, hadde eg truleg måtta vere omtrent like misfornøgd jamt over som Arbeidarpartiet framstår som over sin manglande innflytelse på jordbrukspolitikken. I sum er eg godt fornøgd med at vi får gjort endringar som gjer at vi får meir fleksible kvoteregionar. Vi får styrkt kanaliseringspolitikken. Vi får ei betre arbeidsdeling i jordbruket. Så har vi fått gjort endringar som stimulerer til bruk av utmarksbeite, og endringar som legg til rette for at bøndene sine pengar til marknadsføring kan brukast meir effektivt, at vi får styrkt produksjonsmoglegheitene, at vi får betra investeringar, at vi får halde fram med å styrkje investeringsverkemidla. Eg kunne halde fram i ei evigheit, men det tillèt ikkje tida.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Stortinget kan leggje til grunn at eg gradvis vil innføre dei tiltaka som det i dag vert tilslutning til frå Stortinget i dei årlege jordbruksoppgjera. Eg har planar om å leie dei i mange år framover. Stortinget kan også leggje til grunn at ein sjølv kjem til å verte målt på ein del av den valkampretorikken som ein fører frå Stortingets talarstol. Når ein beskriv ei verkelegheit, f.eks. av utviklinga i vestlandsjordbruket, som ikkje i det heile er rett, hindrar det det som Stortinget seier at ein målber, nemleg å rekruttere fleire til jordbruket. Inntektsutviklinga for vestlandsbonden i Sogn og Fjordane var i 2015 om lag 12 pst., i Møre og Romsdal om lag 10 pst – dobbelt så mykje som inntektsutviklinga som andre i det same fylket hadde i det same året. Då kan ein ikkje opptre slik at ein faktisk hindrar at folk investerer når det er grunnlag for det. Det er investeringar i gjennomsnittsbruket i dag. To tredjedelar av den investerte kapitalen i norsk mjølkeproduksjon skjer i dag på dei bruka som i gjennomsnitt har 10–30 kyr. To tredjedelar av investeringsmidlane som går til mjølkebruk, vert brukte der. Inntektsutviklinga frå 2014 til 2017 er for andre grupper 7,1 pst. eller 35 700 kr, for jordbruket 18,1 pst. eller 55 100 kr. Dersom ein korrigerer for den ubalansen som er i marknaden, kunne jordbruket i tillegg, med marknadsbalanse, auka inntekta med ytterlegare 8 000 kr i denne perioden. Det viser dei grunnleggjande utfordringane som alle dei partia som har sete i regjering, veit om. Dersom inntektsmoglegheitene vert gode nok til at produksjonen veks raskt nok, er det oppskrifta på at inntektene igjen sviktar, ganske enkelt fordi at den største fienden til den norske bonden er overproduksjon som han sjølv er ansvarleg for. Difor må desse tiltaka som Stortinget i dag sluttar seg til, innførast gradvis, slik at ein ikkje byggjer opp ubalanse i enkeltmarknaden, som bonden i neste omgang må betale rekninga for. Stortinget kan føle seg trygg på at dette vil verte gradvis fasa inn dei neste fem åra under forhåpentlegvis denne regjeringa, men dei må også innsjå at dersom ein skal gjere det utan å byggje opp nye ubalansar, må ein gjere det gradvis. Den forventninga reknar eg med at ein kan ha til Stortinget.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Jeg er først og fremst glad for at flertallet i næringskomiteen ønsker en annen retning for norsk landbruk enn det Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen legger opp til. Heldigvis er de fleste forslagene fra Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen avvist i næringskomiteens innstilling til jordbruksmeldingen. Regjeringen og landbruksminister Dales mantra om mer konkurranse og marked blir i dag parkert av stortingsflertallet, selv om man forsøker å komme seg unna det. Landbruksproduksjonen i Norge må øke i takt med befolkningsutviklingen. Da må man føre en jordbrukspolitikk som tar hele landet i bruk. Skal vi nå disse målene, må landbrukspolitikken legge til rette for et sterkt landbruk i hele landet, med økt lønnsomhet for alle bruksstørrelser, ikke bare for de store brukene. Arbeiderpartiet og flertallet i komiteen slår fast at jordbrukspolitikkens hovedmål skal være norsk matproduksjon med grunnlag i norske ressurser. Stortinget støtter ikke forslaget om nærmest å halvere antallet melkekvoteregioner. Forslaget ville gitt dramatiske følger for melkeproduksjonen i hele landet. Beklageligvis støtter Kristelig Folkeparti og Venstre en reduksjon til 14 regioner. Norsk landbruk er en næring for framtida, og regjeringen burde vært langt mer offensiv og gjort mer for å øke sysselsettingen. Dagens regjering fører en landbrukspolitikk som trekker i feil retning, men til høsten kan dette endres ved at velgerne stemmer for en ny regjering med en ny landbrukspolitikk. Det vil ikke minst være behov for betydelige investeringer i framtida, det er et investeringsbehov på over 20 mrd. kr, men regjeringen har brukt budsjettene og jordbruksoppgjørene til å foreslå kutt i tiltak. Norsk landbruk fortjener bedre, og det trengs mer gjennomføringskraft for å sikre et sterkt landbruk i hele landet og ikke bare en favorisering av de store brukene, som vi har sett til nå. For Nordland og Nord-Norge vil en videreføring av denne politikken være dramatisk, ikke minst på grunn av at vi i hovedsak har små og mellomstore bruk. Regjeringen legger opp til å redusere samvirkeorganisasjonenes rolle i landbruket. Dette er et stort steg i feil retning, og det vil utfordre distriktslandbruket først. Samvirkeorganisasjonene sikrer lik pris til produsenter i nord og sør og setter landbruket i stand til å levere trygg og fersk mat gjennom hele året. Jeg er også fornøyd med at komiteen mener det må jobbes med å finne en løsning på bruk og forvaltning av statens eiendom i Nordland og Troms. Til slutt: Jeg er veldig fornøyd med at en samlet komité sier at arktisk landbruk må løftes fram. Norge er alene i verden om å ha et arktisk landbruk av noe omfang, og satsingen på dette regionale fortrinnet må videreføres og forsterkes. Jeg har store forventninger om at vi ser en forsterket satsing på det arktiske landbruket ved behandlingen av jordbruksoppgjøret.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Jeg er også glad for at det blir nye forhandlinger om det statsråden la fram. Også for oss i Vestfold er landbruk viktig og helt avgjørende. Det er viktig for grøntsektoren. Det er viktig for mye av landbruksproduksjonen. Ikke minst er hele verdikjeden, næringsmiddelindustrien, en av de aller viktigste næringene i Vestfold. Vi er avhengig av en god landbrukspolitikk og ikke minst et sterkt importvern. Jeg er glad for, bl.a. på vegne av Sande kommune, som er et av foregangsområdene innen økologisk produksjon, at formuleringene når det gjelder dette, er betydelig bedre i innstillinga enn i meldinga. Det er mange som har vært opptatt av at det er mye som går bra i landbruket. Det er riktig. Grunnen til det er det som Trygve Slagsvold Vedum gikk gjennom. Ikke minst er det bra at den forrige landbruksministeren ble stoppet av Stortinget da hun la fram sitt første jordbruksoppgjør. Jeg husker jeg sa den gangen at representanten Line Henriette Hjemdal hadde et stort ansvar for at statsråden ble satt under administrasjon, og sentrumspartiene har bidratt til å holde administreringen sånn noenlunde i orden. Så har statsråden lagt fram en ny melding. Det er jo ikke sånn at den ble godt mottatt. Det ble bråk over hele landet, for folk skjønner landbrukspolitikk. Det så ut til at når det gikk bra i norsk landbruk, bestemte landbruksministeren seg for å si: Dette må jeg gjøre noe med. Og så la han fram en ny melding. Heldigvis har mange av forslagene blitt stoppet. Vi får en bedre kanaliseringspolitikk. Vi har bremset utviklingen for melkekvoter, og markedsordningene er stort sett bedre – og ikke minst avløserordningene. La meg bruke det som et eksempel på hvor utrolig viktig mange elementer er for at vi i sum skal klare å opprettholde et relativt småskala landbruk i Norge, som gir oss god dyrevelferd, god dyrehelse og god matvaresikkerhet. Det er det det handler om når vi velger virkemidler. Statsrådens liberalistiske ideer tålte ikke møtet med Stortinget. Sjelden har jeg hørt noen skryte så mye og ha fått til så lite. Det virker faktisk som om det gjelder å legge lista så høyt at man kan gå rakrygget under uten å rive.(Munterhet i salen) Men landbruksministeren skal få rett i at for mye av denne perioden har handlet om å bremse landbruksministerens forslag. Noe av problemet i landbruket for tida er at det er en nødvendig forsvarskamp. I neste periode håper jeg vi kommer over til en regjering som gjør at vi kan diskutere offensiv utvikling av landbruket, og ikke bare forsvare oss mot regjeringa. (Munterhet i salen)
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Norge må ta ansvar for å produsere mest mulig av den maten vi trenger selv. Det handler om vår egen matsikkerhet, men det handler også om at vi i en verden med en kraftig befolkningsvekst og stadig flere munner å mette må ta ansvar for å bidra mest mulig til matproduksjon. I et land som vårt, med mindre dyrkbar jord per person enn det man har i India, med én milliard mennesker, må vi ta i bruk de mulighetene vi har. Da kan ikke effektivisering alene være det eneste målet for landbruket, selv om effektivisering alltid må være et mål. Da trenger vi også en målsetting om et aktivt, levende og mangfoldig landbruk over hele landet. Jeg er glad for at Stortinget i denne innstillingen har samlet seg i sentrum i norsk landbrukspolitikk. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig å bidra til brede flertall i Stortinget og fortsatt forutsigbarhet for aktørene i landbruksnæringen. Jeg er glad for at Stortinget i dag sier nei til regjeringens forslag om å gjøre flere grunnleggende endringer i landbrukspolitikken. De representantene fra regjeringspartiene som kanskje er litt skuffet i dag, og som mange ganger har gjentatt at det aldri har gått bedre i landbruket enn nå, under denne regjeringen, kan kanskje trøste seg med at den forutsigbarheten og de nødvendige rammevilkårene som har ført til denne suksessen, nå blir videreført. Dagens innstilling har ambisiøse mål for landbruket. Vi skal produsere mer mat enn i dag, og vi skal produsere mat og fôr som det ligger til rette for å produsere i landet vårt. På mange områder er det et potensial for økt verdiskaping i framtiden. Det gjelder innenfor storfe, matkorn, frukt og grønt, og Kristelig Folkeparti mener at det bør satses mer innenfor disse produksjonene. Vi bør både produsere mer frukt og grønnsaker og spise mer frukt og grønnsaker. Fem om dagen er en god leveregel, og hvis vi legger til rette for og stimulerer til økt produksjon og økt inntak av frukt og grønt, kan samfunnet spare milliarder av kroner over helsebudsjettet. Men vi vet at risikoen innenfor disse produksjonene er høy. Derfor er det viktig å satse på forsknings- og utviklingsarbeid innenfor denne sektoren som kan bidra til både økt konkurransekraft, vekst og en bærekraftig framtidig produksjon av frukt og grønnsaker. Blant fruktprodusentene er det bred enighet om at felles lagre og pakkerier er avgjørende for kvalitet, produktutvikling og økt salgsvolum. Derfor er målrettede ordninger for disse lagrene og pakkeriene og en styrking av disse ordningene viktig for bl.a. å kunne foreta tilpasninger når det oppstår ubalanse i markedet. Jeg er glad for at det er en samlet komité som også uttaler dette i innstillingen, og jeg er ikke minst glad for de initiativene som nå tas rundt rekruttering til nettopp frukt- og grøntsektoren.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2017-04-25:
I forbindelse med Stortingets behandling av Innst. 246 L for 2016–2017 ble det ved en inkurie feil henvisning i § 9-11 annet ledd under I. Lovvedtaket kan dermed ikke bifalles, og på vegne av arbeids- og sosialkomiteen vil jeg fremme følgende forslag: «Lovvedtaket bifalles ikke. Anmerkning: Under I antas følgende bestemmelse å skulle endres slik: § 9-11 annet ledd skal lyde: Ytelsen graderes ned for hver time barnet har tilsyn av andre, målt mot en normalarbeidsuke på 37,5 timer, se også § 9-12 sjuende ledd. Ytelsen kan graderes ned til 20 prosent. Har barnet tilsyn av andre mer enn 80 prosent, foreligger det ikke rett til pleiepenger.»
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Med den samme begrunnelsen som representanten Liv Signe Navarsete ga, vil jeg også anbefale Kristelig Folkepartis stortingsgruppe å stemme for at saken i sin helhet går til komiteen.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Eg vil fremje eit representantforslag på vegner av representantane Jan Bøhler, Maria-Karine Aasen-Svensrud og meg sjølv om å endre tidspunktet som blir lagt til grunn ved vurdering av valdsoffererstatning i gjenopptakingssaker frå å vere tidspunktet for den skadevaldande handlinga til tidspunktet for domfelling, og om å gje regelverksendringane tilbakeverkande kraft.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Det vil eg.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Etter forliket skal politi og påtalemakt ifølgje innstillinga få ei styrking på 1 054 mill. kr. Problemet er at når ein summerer det som går til lønns- og prisvekst, ABE-kutt og andre kutt og det som er låst til investering i beredskap, slik eg viste til i innlegget mitt, så går ein faktisk i minus. Det er 74,6 mill. kr i minus. På toppen av dette skal nye ABE-kutt på 0,2 pst. dekkjast inn. Eg forventar at statsråden kjenner til tala, dei kjem frå hans eige budsjettforslag. Og berre for å presisere det, dei 100 mill. kr som statsråden ofte seier er ei styrking av politidistrikta, og dei 30 mill. kr som skal gå til Oslo politidistrikt, er òg inkludert i dette reknestykket. Kan statsråden innrømme at budsjettet for politi og påtalemakt for 2018 inneber ei svekking av politidistrikta og handlingsrommet deira, eller vil statsråden halde fram med å nekte for akkurat det?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
No har Noreg og Stortinget ved fleirtalet der brukt nesten 1 mrd. kr på å leige fengselsplassar i Nederland. Arbeidarpartiet har vore mot det heile vegen. Det har òg eigentleg Venstre vore. I dag tidleg gledde eg meg over at eg såg både forslaget frå Venstre og det som eigentleg burde vere klart, at det er eit fleirtal på Stortinget for å avvikle avtala med Nederland. Så kjem ein ganske heseblesande representant Raja inn i debatten her før i dag og seier at Venstre vil gjere det om til eit oversendingsforslag. Då er politikken til Venstre, og det forslaget, null verdt. I dag kunne me ha vedteke å avvikle avtala og heller bruke over 89 mill. kr på norsk kriminalomsorg, noko som ein verkeleg treng. Det er trist å registrere at på fyrste dag av forhandlingane der Venstre skal inn og forhandle om regjering med Høgre og Framstegspartiet, skjer dette knefallet. Eg håpar, Abid Q. Raja, viss du kan høyre meg, at Venstre kjem tilbake i salen og gjer greie for kvifor dei gjer dette. Det er trist å sjå at Venstre ikkje greier – på den fyrste dagen der dei skal inn og forhandle med Høgre og Framstegspartiet – å stå for sin eigen politikk. Venstre og Abid Q. Raja seier til NTB i dag at dei har tillit til at regjeringa fylgjer opp dette, og ser fram til ein framdriftsplan for korleis me kan gjere det. Men dette er ikkje vanskeleg. Avtala med Nederland går ut i september til neste år. Då er det berre å ikkje inngå den avtala og heller bruke dei pengane på eksisterande fengsel i Noreg, begynne å byggje ut eksisterande fengsel som i Skien og som i Halden. Difor håpar eg – det er framleis nokre timar att til votering – at Venstre gjer det Venstre meiner, og stemmer for Arbeidarpartiets forslag, som fleirtalet i komiteen står bak, om å avvikle avtala med Nederland i september 2018. Det hadde vore å vere rakrygga og stå for det ein har sagt, og eg meiner det er ein utruleg dårleg start for Venstre viss dei vurderer å gå inn i denne regjeringa med ein slik start som me har sett i dag.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Debatten nærmar seg slutten. Det er dessverre slik, uansett korleis ein vrir og vrengjer på det, at ein må kutte i domstolane i 2018, i kriminalomsorga blir det trongare tider, i politidistrikta blir det eit mindre handlingsrom. Posisjonen kan gjenta det motsette så mykje dei berre vil. Det er berre å gå og sjå i innstillinga, sjå på tala. Situasjonen vil ikkje bli betre. Når det gjeld ABE-kutt og effektivisering, skal det ikkje ramme fyrstelinja, har det blitt sagt, men me veit at det gjer det. Skal me seie til folk i kriminalomsorga og i politiet at dei skal springe kjappare? Me veit dessverre at resultatet kjem til å vise at det blir krevjande både å gjennomføre politireforma og få auka kvaliteten innanfor kriminalomsorga. Høgres justispolitiske talsperson, Peter Frølich, lenar seg ofte på prosent, men bak prosentane er det folk, og politidistrikta, domstolane og kriminalomsorga er på ingen måte budsjettvinnarar i 2018.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Eg takkar for spørsmålet. For det første har eg vanskeleg for å sjå kva tilstrammingar som er gjorde i retten bonden har til å disponera over eigen eigedom – med eitt unntak, og det er forslaget frå regjeringa om å forby nydyrking av myr. Der snakkar me om eit inngrep i retten bonden har til å disponera over sin eigen eigedom. Når det gjeld jordvern, handlar det om eit nasjonalt ansvar, fellesskapet sitt ansvar, fordi bonden i alle tider har erkjent at det å eiga jord fører med seg både plikter og rettar. Ei av pliktene er å ta vare på matjorda for komande generasjonar. Eg opplever at både enkeltbønder og bondeorganisasjonar ønskjer eit sterkare jordvern, og at ein dermed òg ønskjer å sjå på om ein i større grad skal leggja avgrensingar på moglegheita til å ha opsjonsavtalar.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Dette er ingen dobbeltkommunikasjon i det heile, for Senterpartiet – som eg òg prøvde å få fram i innlegget mitt – er svært oppteke av føreseielege vilkår for næringslivet. Tanken bak skatteforliket var at me ønskte å bidra til føreseielege vilkår, og så kjem det sånne avgiftsbomber som ein slepper for å få budsjettet til å gå i hop. Senterpartiet har eit engasjement for eit sunt kosthald og for at me skal redusera sukkerforbruket. Utviklinga går rette vegen, men engasjementet vårt handlar om å redusera sukkerforbruket. Engasjementet til dei fire samarbeidspartia handlar om å få budsjettet til å hengja saman. Det er to heilt ulike ting. I det alternative budsjettet vårt har me ikkje denne avgifta inne, rett og slett fordi det ikkje er i samsvar med målet om ein føreseieleg næringspolitikk. Ein fører ein uføreseieleg næringspolitikk overfor næringsmiddelindustrien, på same måten som ein har ein uføreseieleg politikk overfor reiselivsnæringa. To næringar som har kjempemoglegheiter, har denne budsjetthausten enda opp med å få kvar si avgiftsbombe i hovudet frå Framstegspartiet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Senterpartiet vil ha meir veg. Det ber òg budsjettet vårt preg av. Men me ønskjer å ha anstendige løns- og arbeidsvilkår i Noreg. Me ønskjer å ha eit arbeidsliv som legg til rette for at me kan bruka norsk kompetanse når me investerer så store offentlege beløp som det ein gjer, f.eks. i vegbygging. Som eg òg sa i mitt innlegg: Ja, det er alltid mogleg å få det billigare frå utlandet. Det er alltid mogleg å få andre til å løysa oppgåvene våre. Men på lang sikt vil ein slik politikk vera veldig dyr. Me ønskjer å styrkja kompetansen i bygg- og anleggsnæringa i Noreg. Me ønskjer å ha eit mangfald av kontraktar og ein kontraktstrategi og ein innkjøpsstrategi som legg til rette for små, mellomstore og store norske entreprenørar. Men det er faktisk ikkje eit mål for Senterpartiet at det skal koma kinesarar og byggja veg i Noreg, og me reagerer sterkt på den nyheita som har kome fram i dag i Trønder-Avisa – viss ho stemmer – at næringsministeren har invitert desse aktørane til Noreg.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
I innlegget sitt hevda representanten at det var Venstre og Kristeleg Folkeparti som var skyld i sjokolade- og sukkervareavgifta, så eg skal la den liggja. Men ei avgift som har kome, som Høgre og Framstegspartiet føreslo sjølve, var jo den kraftige skjerpinga av momsen for reiselivet, ei skjerping som ikkje var omtalt i reiselivsmeldinga, som for enkelte aktørar utgjer hundretusenvis av kroner og opp i millionar av kroner. I samband med reiselivsmeldinga vart det varsla ein verdsetjingsrabatt i formuesskatten for hotell, og spørsmålet mitt er: Vil ein sørgja for at den verdsetjingsrabatten vert så høg at det veg opp for den auka momsen? Eller vil dei som driv hotell i Noreg, kunne forventa ei netto avgiftsskjerping med dette fleirtalet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Eg vil gripa fatt i det førre svaret til Ørsal Johansen, som eg syntest var veldig svakt. Dette kan fakturerast vidare, var svaret. Næringslivet i f.eks. Hedmark og Oppland er i ein direkte konkurransesituasjon med Sverige, som nyt godt av svensk moms. Me har tidlegare i dag høyrt representanten Ebbesen tala til forsvar for ei utjamning av momsen. Det kan vel oppfattast som at dette berre er eit første steg. Men dersom ein ser på ein del utvalde reiselivsbedrifter og kor mykje reduksjonen i selskapsskatten betyr kontra det som den auka momsen betyr, er det ei betydeleg skatte- og avgiftsskjerping mange av desse, f.eks. hotella, opplever. Representanten trekkjer fram eigedomsskatt. Eg klarer ikkje sjå at det er noko på eigedomsskatt som treffer næringslivet. Så kan me venta at momsen på hotellovernattingar, f.eks., vil fortsetja å stiga?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti deler eit engasjement for norsk matproduksjon. Eg trur òg me deler det synet at det er viktig at det er føreseieleg, og at bondens inntekt er viktig. Då må ein ha eit klart inntektsmål. Og eg vil utfordra på noko som Line Henriette Hjemdal kom med i Nationen den 15. august 2017, og som for så vidt òg har vore gjenteke mange gonger – om inntektsmål. Ho sa at «skal vi redusere gapet og løfte bøndenes inntekt må de få kronemessig lik utvikling som andre». Mitt spørsmål er om dette framleis er Kristeleg Folkeparti sitt syn på inntektsutvikling og inntektsmålet i jordbruket.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Eg vil ta opp eit anna område der det verkar som om regjeringa ønskjer å bytta ut norsk arbeidskraft med utanlandsk arbeidskraft, og det gjeld vegbygging. I førre veke, går det fram av Trønder-Avisa i dag, fekk avisa ein e-post som sa at Nærings- og fiskeridepartementet ikkje har hatt samtalar med kinesiske aktørar om vegbygging i Noreg. Like fullt trykkjer same avisa eit brev der eit kinesisk selskap takkar hjarteleg for invitasjonen til å besøkja Noreg. Så spørsmålet mitt er: Har næringsministeren hatt samtalar med kinesiske aktørar om vegbygging i Noreg, og kva vil ein i så fall oppnå med det?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
I svaret til representanten Adelsten Iversen viste fiskeriministeren til den saka som Stortinget skal behandla på måndag. Då vil eg opplysa fiskeriministeren om at i dag er det måndag, og at me skal behandla den saka umiddelbart etter statsbudsjettet. Det ser me fram til. Mitt spørsmål gjeld havbruksfondet, for eg var på eit møte i Nettverk for fjord- og kystkommuner. Der gjekk fiskeriministeren fram og tilbake på scenen og spurde kva for kommunar ordførarane var frå. Han vende seg til statssekretæren, og han ropte som ein vekkingspredikant ut eit tal på kor mykje pengar dei ville få frå havbruksfondet, og at det dermed ikkje var behov for ei arealavgift. Då eg prøvde å få tak i desse tala frå fiskeriministeren, var det heilt umogleg. Kva er bakgrunnen for det?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Eit tema som stortingsfleirtalet er svært oppteke av, som eg opplever at statsråden snakkar mindre og mindre om, er jordvern. Stortinget har sett eit mål om ei maksimal omdisponering på 4 000 dekar innan 2020. Når dette er tema, vert det oftare og oftare vist til korleis situasjonen var tretti år tilbake i tid, tolv år tilbake i tid eller sju år tilbake i tid; det verkar ikkje som om statsråden har oppfatta at jordvernmålet er eit framoverskuande mål, som seier noko om kor me skal vera i 2020. Me har høyrt i debatten i dag at Høgres representant var mest oppteken av korleis bøndene skulle få moglegheit til å få selt jorda si til utbyggingsinteresser. Spørsmålet mitt er rett og slett: Kan statsråden garantera at han vil nå jordvernmålet om maksimalt 4 000 dekar omdisponert innan 2020?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Opsjonsavtaler er jo noko som ein ofte assosierer med, og som hovudsakleg vert brukte i, dei tilfella der bøndene inngår avtaler om sal til utbyggingsinteresser for framtidig utbygging. Viss ikkje det er interessant, forstår eg kvifor ein ikkje oppnår resultat. Der har heldigvis Stortinget gått mot regjeringa og seier at me ønskjer ei eiga sak om dette. I målet til Stortinget står det at målet ikkje berre skal vera 4 000 dekar innan 2020, men at ein skal nå målet gradvis. Me ser ingen nedgang i omdisponeringa av dyrka mark. Høgre og Framstegspartiet viser i innstillinga til at fleire tiltak er gjennomførte. Kva nye tiltak vil statsråden innføra for at me skal nå målet om 4 000 dekar innan 2020?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Det som eg meiner særpregar denne debatten, og som bekymrar meg, er at Høgre og Framstegspartiet er så strålande fornøgde med utviklinga, at ingen ser mørke skyer, at ingen bekymrar seg for dei låge investeringane i fastlandsindustrien. Eit anna tema eg vil innom, er Kristeleg Folkeparti. Eg er glad for at dei støttar inntektsutviklinga slik ho er formulert. Det vart sett fram noko kritikk mot ein merknad som Senterpartiet har. Eg meiner det er ein logisk konsekvens av det som Kristeleg Folkeparti, Senterpartiet og fleire andre parti gjorde i vår. Skal ein ha balanse i marknaden, må ein ha verkemiddel for å greia å balansera marknaden. Det er ikkje noko anna enn det Senterpartiet har påpeikt. Det som eg synest er veldig alvorleg i denne debatten, går på eit felt som har stort potensial når det gjeld arbeidsplassar og verdiskaping i Noreg framover, bygg- og anleggssektoren. Me skal bruka 1 000 mrd. kr på veg og jernbane dei neste tolv åra. Når eg utfordrar næringsministeren på om ein har invitert kinesarar til å byggja veg i Noreg, eller om ein ikkje har invitert kinesarar til å byggja veg i Noreg, får eg altså ei lekse – og det er ein litt sånn tvilsam statistikk – om EØS-selskap som har kome til Noreg. Det er ikkje det eg spør om. Eg meiner at næringsministeren må klargjera: Har ho vore i Kina og invitert kinesiske entreprenørar til Noreg? SMK seier ifølgje Trønder-Avisa at dei kan ha helst på. Men dersom ein inviterer nokon heim til seg, og særleg dersom det er Kina, hugsar ein det, sjølv om det var på ei stor mottaking det skjedde. Grunnen til at dette er viktig å få avklart, er nettopp for å få veta kva som er strategien til regjeringa. Ønskjer ein å byggja ut ein norsk anleggsbransje rundt dei investeringane som skal gjerast, eller vil ein ha importert arbeidskraft frå Kina til å løysa desse oppgåvene? Vil ein satsa på å byggja opp kompetanse i Noreg, eller vil ein berre få inn kinesisk kompetanse? Korleis skal me regulera f.eks. dette med løns- og arbeidsvilkår i ein slik situasjon? Eg registrerer at ifølgje Trønder-Avisa nektar Næringsdepartementet for at dei har hatt samtalar med kinesiske aktørar om vegbygging i Noreg. SMK er litt usikre på kven dei har møtt, men dei har altså kome til Noreg. Dei har sendt eit brev til Monica Mæland og takka for invitasjonen, så eg forventar at statsråden klargjer i debatten: Er det strategien til regjeringa at ein ønskjer kinesiske entreprenørar inn i Noreg, eller vil ein heller satsa på norsk bygg- og anleggssektor?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
I komiteens forslag til vedtak DI er det ønskjeleg at ein etter ordet «opplysningsvirksomheten» tek inn orda «i jordbruket» for å presisera kva vedtaket handlar om. Det er inga endring av substansen i vedtaket slik det ligg føre. Så er eg òg glad for at ein har fått svar og fått avklara at regjeringa har invitert kinesiske interesser til Noreg. Eg meiner at det er eit såpass stort skifte i vår tilnærming til vegbygging og korleis me skal stilla oss til det, at det kjem Senterpartiet til å følgja opp vidare, for eg meiner det er ei viktig prinsipiell avklaring om me skal satsa på eigne ressursar, eller om me skal ut i verda og shoppe billigast mogleg.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Eg håpar ikkje at statsråden tek orda mine på at denne gjennomgangen berre skal avgrensa seg til Eidesen-utvalet. Det eg sa, var at det ikkje skulle vera alle tenkjelege sider ved fiskeripolitikken, men det er mange tilgrensande problemstillingar som eg meiner høyrer heime i ei slik stortingsmelding. Men spørsmålet mitt er: Klo-saka er avgjord i form av eit enkeltvedtak, som eg har oppfatta er klaga over. Kva tid kan me venta ei avgjerd i saka?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Vanlegvis når det ligg føre saker om klage på enkeltvedtak, er svaret til statsrådar at ein er tilbakehalden med å kommentera saka fordi ein har ein klage til behandling. Ein kan seia mykje om fiskeriministeren i denne saka, men tilbakehalden med kommentarar har han ikkje vore. Er det rett oppfatta dersom eg har oppfatta statsråden slik at han allereie har bestemt seg for kva som skal vera utfallet av denne klagen?