Thor Erik Forsberg (Arbeiderpartiet), 2010-05-28:
Det er en viktig interpellasjon som Bent Høie har reist, og han har gitt en god begrunnelse for hvor viktig det er med faste ansettelser og å begrense midlertidige ansettelser. Jeg er enig med representanten Høie i at leger er både viktige og fortjener trygghet i arbeidssituasjonen sin, men det må også gjelde alle andre yrkesgrupper i dette landet og på sykehusene. Men kanskje er det sånn at det må ramme Legeforeningens medlemmer, før Høyre ser hva slags type problem dette kan være? Jeg er enig i at bruken av midlertidige ansettelser er uakseptabelt høy i offentlig sektor. Derfor var det viktig for regjeringen å få på plass en ny arbeidsmiljølov da vi overtok etter valget i 2005. Men regjeringen har også lagt fram et lovforslag til Stortinget, Prop. 104 L for 2009–2010 som arbeids- og sosialkomiteen har til behandling, om hvordan vi skal stramme inn bruken av midlertidige ansettelser. Det vil bli veldig spennende å se hvilken linje de borgerlige vil legge seg på denne gangen. Det vi kjenner fra før, er at man åpner opp for en generell adgang for midlertidige ansettelser innen hele arbeidslivet, og da er det kanskje litt ulikt hvilket lovvern, beskyttelse, de ulike yrkesgruppene vil ha. Men i praksis vil det bety at de som står svakest i arbeidsmarkedet, får en enda dårligere beskyttelse, mens de som står sterkt fra før, skal kunne klare seg godt i et marked. Regjeringen foreslår å innføre en årlig drøftelsesplikt for arbeidsgiver, vi vil se på det å styrke Arbeidstilsynets kompetanse med å pålegge den type drøftelser, og vi vil også presisere fireårsregelen, om hva som kan gi fratrekk ved beregning av den. Det som er interessant, er at når denne diskusjonen har pågått – og jeg har ikke sett noen signaler av Høyres engasjement, bortsett fra når det gjelder legenes spesielle rolle – så ynder man å skyve innvandrere og syke foran seg fordi de skal ha anledning til å prøve seg i arbeidsmarkedet. Samtidig sier man at det er greit med et A- og et B-lag i arbeidslivet, hvor det er noen som står utsatt fra før av, som skal ha dårligere stillingsvern enn andre. Det er uakseptabel politikk for regjeringen. Når det gjelder offentlig sektor, som jeg var inne på i stad, deler jeg bekymringen som interpellanten har gitt uttrykk for. Vi må nok gå inn og se på tjenestemannsloven. Kanskje er ikke problemet den åpningen man gir for midlertidige ansettelser, kanskje er det et kulturproblem – et holdningsproblem – blant Spekter og andre som er satt til å forvalte det offentlige arbeidsgiveransvaret. Til våren skal regjeringen også legge fram en melding om arbeidsmiljø. Da kan i hvert fall arbeiderpartifraksjonen i arbeids- og sosialkomiteen annonsere nå at en av de tingene vi ønsker å gå igjennom og å se på, er: Er det behov for å stramme inn på tjenestemannslovens bestemmelser om midlertidige ansettelser? Er det behov for en presisering av lovverket, hvis det er sånn at Spekter og andre har et problem, eller har litt vond vilje når det gjelder å tolke hva som skal være der, og er litt blottstilt med hensyn til de politiske signalene som blir gitt? Eller er det et kulturproblem, ved at altfor mange mennesker, også innenfor offentlig sektor, sliter og lever i en midlertidig arbeidstilværelse, med det som konsekvens – som Bent Høie selv var inne på – at man kanskje blir redd for å varsle om kritikkverdige forhold på arbeidsplassen? Det er jo nettopp disse argumentene til Bent Høie, og behovet for å ha en streng bruk av dette, som rørte ved et sosialdemokratisk hjerte. Hvis man ikke er i stand til å ordne opp i disse forholdene – og det kan virke som om Spekter og andre ikke er i stand til å ta det ansvaret man har med å forvalte det offentlige arbeidsgiveransvaret på en god måte – stiller det i ytterste konsekvens spørsmål ved hvordan vi velger å organisere det offentlige arbeidsgiveransvaret. Jeg er helt enig med interpellanten, Bent Høie: Det er mange flere som trenger fast ansettelse. Da håper jeg på god drahjelp også fra Høyre og de andre borgerlige partiene i arbeids- og sosialkomiteen når vi behandler Prop. 104 L.