Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-10-16:
Jeg vil også få takke interpellanten for en veldig viktig debatt. Ut ifra interpellasjonsteksten ser jeg fram til den samme debatten om et år, og derfor vil jeg også takke statsråden for et offensivt svar. Det er på sin plass å gratulere ham med ettårsdagen, og det offensive arbeidet som allerede er igangsatt, er viktig. Det er en viktig debatt å ta med seg inn i det året der Stortinget skal gjøre så store endringer i politiet. Og da er jeg glad for at det varsles at dette vil være i fokus. Mye av debatten om politiet tar utgangspunkt i de tragiske hendelsene 22. juli. Det var en rystelse for hele Norge, og det var også en rystelse i politiet. Det har som flere har sagt, nok også gjort at vi har vært urettmessige, at politiet har fått for stor kritikk over hele linja. Men mange av oss stilte nok spørsmål da vi så de tragiske hendelsene i Årdal med bussdrapene, ved at læringen etter 22. juli ikke hadde vært større. Det er litt det jeg synes er viktig i debatten, at vi må klare å skille mellom – som foregående taler var inne på – å trekke fram det som er positivt, og samtidig ikke være redd for å bruke de hendelsene som ikke går så bra som de skal, for å gjøre politiet bedre. En av hovedkonklusjonene til Gjørv-kommisjonen er: «Etter kommisjonens mening handler disse lærdommene i større grad om ledelse, samhandling, kultur og holdninger – enn mangel på ressurser, behov for ny lovgivning, organisering eller store verdivalg.» Da er det interessant å lese hva Kommunal- og regionaldepartementet skriver i sitt høringssvar til politianalysen, for de skriver at politianalysen i liten grad svarer på den overordnede lederutfordringen som 22. juli-rapporten peker på, og mener derfor at Gjørv-kommisjonens rapport må legges til grunn for arbeidet. Derfor vil jeg også understreke at jeg er glad for at statsråden er så tydelig på det, for den biten må ikke glemmes i det arbeidet. Så er det viktig med styring fra politisk hold. Jeg var av dem som smilte og var fornøyd da jeg leste statsbudsjettet når det gjaldt målstyring. For som statsråden sa, for snevre mål og resultatstyring kan resultere i at man prioriterer ting som egentlig ikke er viktigst. Derfor må vi som politikere klare balansen mellom å være ivrige pådrivere for det vi virkelig brenner for, og samtidig gi politimesteren tillit, sånn at en kan klare å prioritere det som er viktigst. Da opplever jeg at ansvarsoppklaring mellom Justisdepartementet, POD, politidistriktene og særorganene er viktig, for når det gjelder det å kunne oppnå god ledelse, må vi som politikere være tydelige på hvem som har ansvaret. Så registrerer jeg at det er mange som stiller spørsmål om vi rekrutterer de rette lederne i politiet, og det er et viktig spørsmål. Svaret på god ledelse er ikke bare å endre struktur. Derfor må politireformen være mer enn strukturendringer. Det hadde vært interessant å høre politimesterens tanker om å se på ledelse som et eget fag framfor en karrierevei, som det ofte blir kritisert som, sånn at vi oppnår at det er kvalifikasjoner og personlige egenskaper knyttet til ledelse som avgjør om man er egnet som leder, og ikke ansienniteten. Derfor må vi ha en overordnet strategi for lederutvikling. Så vil jeg advare mot for mye vekt på prestasjonsbasert ledelse. Skal vi lykkes med å få et best mulig politi, er verdibasert ledelse avgjørende, sånn at politiet kan prioritere det som er viktigst, og ikke nødvendigvis det som enklest kan måles. Med bakgrunn i arbeids- og sosialkomiteen kan jeg heller ikke dy meg for å nevne særaldersgrensen, for der har vi som politikere en utfordring. Det er ingen lett oppgave, men jeg tror vi mister mye viktig kompetanse fordi en 57- eller 58-åring kanskje er det vi trenger i noen av lederposisjonene. Så jeg utfordrer også statsråden på det. Så synes jeg at kulturbiten er blitt trukket fram og beskrevet av mange på en god måte. Hvis man ser på et høringssvar til politianalysen, skriver Politiets Fellesforbund noe som jeg synes vi må bite oss merke i. De peker på at vi må skape en kultur som åpner for læring, prøving og feiling, og at vi er langt unna en slik kultur i politiet i dag. Det er en ganske krass dom over politiet fra politiet selv. Kulturendring er ikke noe som skjer over natten, det vil være en langsiktig prosess. Derfor er jeg glad for de prosessene som er i gang i politiet i dag, men der må vi også være tydelig framover. Inn i det viktige arbeidet som vi skal i gang med det neste året, må ledelse og kultur adresseres, og vi må lykkes med det som PF etterlyser, at vi får en kultur som åpner for læring, for prøving og for feiling.