Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-03-14:
Det er ingen grunn til å vente med å løse denne saken til det offentlige utvalget som ser på pårørende som gjør jobben for kommunen, er ferdig med sitt arbeid. Dette kan løses her og nå. Dette er nemlig ikke kommunens bord, dette er spesialisthelsetjenester som foreldrene gjør. Pleiepenger er heller ikke noe kommunene utbetaler, pleiepenger er en statlig ordning, og jeg forventer at arbeidsministeren rydder opp umiddelbart. Noen foreldre har valgt å følge intensive treningsopplegg for barna sine og bruker mye tid og krefter på dette. Nå må de i tillegg kjempe for rettigheter de har krav på. Jeg bøyer meg i støvet for disse foreldrene, som ikke gir opp. Allerede i 2003 ble det, som flere har vært inne på, gjort en politisk beslutning om dette, med de rettigheter som fulgte med det, som pleiepenger. Uten nye politiske føringer i saken har mange foreldre – og politikere – reagert på at Nav plutselig avviker fra denne praksis. Hvordan kan de få lov til å gjøre dette, administrativt og på egenhånd, uten en politisk involvering? Vi foreslår at regjeringen sørger for at Nav Forvaltning følger fortolkningen av 2003, folketrygdloven § 9-10, om at pleiepenger kan gis til foreldre i forbindelse med intensiv behandling og rehabilitering av sitt barn. Mange foreldre med funksjonshemmede barn opplever kampen mot systemet som den største utfordringen. Avslag og manglende forståelse fjerner fokus fra å være mamma og pappa. Konsekvensene av Navs praksis er at mange familier nå må gi opp sine livsviktige prosjekt med å trene sine barn til et selvstendig og uavhengig liv. Kun de med god økonomi kan bruke muligheten det gir til å fortsette å trene barna sine. Hjernebarna Norge har jobbet lenge med denne saken, og de mener rammevilkårene rundt funksjonshemmede barn stadig svekkes gjennom regjeringens politikk. De påpeker at Arbeidsdepartementet ikke tar ansvar for at de administrerer svært viktige velferdsområder for familier med funksjonshemmede barn. De mener dette handler om helsepolitiske anliggender og ikke arbeidspolitiske. Kristelig Folkeparti har i en årrekke etterspurt oppfølging av strategiplanen for familier med funksjonshemmede barn fra 2005. Blant annet ble det foreslått i innstillingen til omsorgsmeldingen i 2007 av regjeringspartiene å revidere denne strategiplanen. Vi venter fortsatt på det. Regjeringen har tatt få initiativ på dette området i de seks årene den har sittet. Vi har også fra Kristelig Folkepartis side tatt til orde for en styrking av ordningen med omsorgslønn fordi Helsetilsynet har avdekket store geografiske forskjeller i praktiseringen av denne ordningen. Det er selvfølgelig positivt at regjeringen omsider har gått inn for en gjennomgang av omsorgslønnsordningen og har nedsatt et offentlig utvalg. Mandatet til utvalget omtales nå som «å utrede offentlige ytelser til pårørende som yter omsorg som erstatter kommunale tjenester». Men den intensive treningen som vi snakker om i dag, foregår altså i spesialisthelsetjenesten og av foreldrene. Dette er ikke tjenester som erstatter kommunale tjenester, dvs. pleie og omsorg. Videre utbetales pleiepenger fra staten. Jeg ser frem til statsrådens innlegg her i dag, og jeg forventer altså at statsråden ordner opp. Det er meningsløst å la Nav få gjøre vedtak om å kutte en etablert statlig ordning for å utrede det sammen med andre kommunale ordninger. Jeg oppfattet representanten Geir-Ketil Hansen som at han klart sa at denne ordningen skulle fortsette inntil en annen ordning eventuelt var på plass. Da regner jeg med at statsråden kanskje er enig i dette. Så nå har jeg virkelig håp om at de finner en løsning.