Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Gode og trygge helsetjenester er noe som opptar de aller fleste. Flere medieoppslag viser svikt, mangler og utfordringer. Disse negative oppslagene er viktige bidrag for å forbedre og fornye helsetjenesten. Samtidig tror jeg folk flest vet og har erfart at det gjøres veldig mye bra arbeid innen vårt helsevesen – også det er viktig å si. Men jeg mener at jeg ikke hadde gjort jobben min om jeg hadde lukket øynene for alt som ikke er bra, og jeg tror mange finner det provoserende når regjeringspartiene prøver å glatte over enhver dårlig sak som dukker opp. Særlig sårende blir det for dem som har opplevd manglene på kroppen. Åpenhet er avgjørende om vi ønsker å bli bedre. Selv har jeg alltid vært opptatt av dem som sliter, dem som faller utenfor, og dem som trenger det lille ekstra for å skape seg sitt gode liv. Politikk handler om å rette opp skjevheter og gi alle mulighet til å lykkes. Da er vi nødt til å innrømme at feil og mangler eksisterer. Syv år med rød-grønt styre har gitt utfordringer, spesielt innen rus, psykiatri og rehabilitering. Det hjelper lite at regjeringens svar er at det aldri har vært brukt mer penger. De der ute som står i dette hver eneste dag, forteller oss noe annet. Jeg etterlyser en regjering som er opptatt av resultater. Samtidig som den lenge etterlyste rusmeldingen kom, fjerner regjeringen sitt viktigste virkemiddel overfor rus; man fjerner 333 mill. øremerkede kroner fra kommunene. I spørretimen for en uke siden fortalte jeg helseministeren om Michelle, som nå i disse dager skrives ut fra et lengre behandlingstilbud, og som er redd for hva fremtiden vil bringe. Siden helseministeren ikke lenger vil ha øremerkede midler til rusomsorg, spurte jeg derfor hva han konkret ville gjøre med ettervernet i kommunene. Helseministeren svarte at Michelle neppe forsto hva øremerking var for noe. Jeg har snakket med Michelle, og jeg har en viktig beskjed til helseministeren: Michelle visste utmerket godt hva øremerking var og hva mangel på dette kan bety for henne og andre i hennes situasjon. Fremskrittspartiet vil ha trygghet, frihet og handlekraft også i rusomsorgen, og øremerker igjen de 333 mill. kr som regjeringen har fjernet. I tillegg tilfører Fremskrittspartiet en rekke andre poster i budsjettet: friske midler til forebygging, lavterskeltilbud, behandling, ettervern, arbeidsmarkedstiltak, organisasjoner og boliger. Alt henger sammen med alt. Skal vi lykkes innen rusomsorgen, må hele kjeden på plass, uten opphold. Dette tror jeg alle har fått med seg – alle unntatt regjeringen. Også psykiatrien opplever kutt. Dette skaper utrygghet for mange syke og deres pårørende. Det er alvorlig, særlig med tanke på den kunnskapen vi sitter på om at psykiske plager står for store deler av sykefraværet, at psykiske plager ofte fører til rusing samt at mangel på hjelp eskalerer sykdom og medfører store hjelpetiltak. Igjen handler det om en kjede av tiltak som må henge sammen, uten opphold. Igjen viser Fremskrittspartiet vei og bevilger nye, friske penger øremerket for forebygging, lavterskeltilbud, behandling, ettervern, arbeidsmarkedstiltak, organisasjoner og boliger. Den siste gruppen som har merket kutt de siste årene, er de som trenger rehabilitering – for noen én gang i livet, for andre med jevne mellomrom resten av livet. Rehabilitering gir mulighet til å stå i jobb og kunne leve et mest mulig selvhjulpent liv. Fremskrittspartiet øremerker derfor ekstra penger til rehabilitering. Behandlingsreiser til varmere strøk er et viktig verktøy for mange. Dette handler ikke om en gratis ferie, men om hardt arbeid med stor effekt. Selv dette ville regjeringen kutte i, til tross for at man ikke hadde oppnådd den målsetningen som ble satt i fjor, og til tross for at dokumentasjon av effekt etter Fremskrittspartiet syn er godt nok. Alle kjenner vi vel en eller annen som har fått en slik reise. Å se resultatet med egne øyne holder for meg. Fremskrittspartiet styrker derfor dette med 40 mill. kr utover regjeringens opprinnelige budsjettforslag. Fremskrittspartiet prioriterer som vanlig helse og omsorg høyt, fordi vi mener det er grunnleggende for å gi folk trygghet og muligheter. Samtidig er det en kjensgjerning at det gir innsparinger i sykepenger, arbeidsavklaringspenger og uføretrygd – penger som finansierer deler av satsingen. Vi prioriterer dette fordi vi vil kjempe mot den utviklingen vi har sett de siste årene, med et todelt helsevesen: ett for dem med penger og ett for dem som står i kø. Fremskrittspartiets alternative budsjett gir behandling til mange tusen flere mennesker innen rus, psykiatri, sykehus, eldreomsorg og rehabilitering. Handlekraft, kaller vi det. Regjeringen har tro på at det offentlige kan løse alt. Fremskrittspartiet tror at det offentlige i samarbeid med private og frivillige kan løse alt. Dette er viktig for kapasitetens skyld, for mangfoldets skyld og for kvalitetens skyld Eldreomsorg er en gjenganger og har vært debattert utallige ganger i denne sal gjennom mange år. Det som kanskje er mest trist, er at debatten har vært mye av det samme – om igjen og om igjen – og det er grunn til å spørre seg om vi noen gang kan si at vi i denne sal har greid å gjøre en forskjell. Fremskrittspartiet er veldig bekymret for utviklingen innen eldreomsorgen. Det er fortsatt altfor mange som venter på nødvendig sykehjemsplass, noe som bekymrer pårørende og som gjør de eldre engstelige. Det er stort behov både for utbygging av sykehjemsplasser og for drift av disse samt å få innført en lovfestet rett til plass ved medisinsk behov. Regjeringen har gjentatte ganger fremholdt løftet om full sykehjemsdekning, men regjeringens egne tall viser at det er en netto tilvekst på 1 146 sykehjemsplasser fra 2005 til 2010. Dette står i kontrast til regjeringens uttalte målsetting om 12 000 nye sykehjemsplasser i perioden. Når ting ikke blir som forventet eller ønsket, er det vanlig å endre strategi. Siden regjeringen fortsetter å predike det som ikke virker, ser det ut til at vi er nødt til å få et regjeringsskifte for å lykkes med å nå noen mål. Fremskrittspartiet vil endre finansieringsmodellen. Det skal være det medisinske behovet som bestemmer om den enkelte skal få sykehjemsplass, og ikke om kommunen finner økonomi til å gi en plass. I Fremskrittspartiets alternative budsjett bevilger vi 1,2 mrd. kr mer, som er øremerket eldreomsorg. Det vil sikre både flere plasser og flere ansatte. Dessverre viser tilbakemeldinger fra kommunene at de stramme økonomiske rammene medfører at de ikke får gitt de tjenestene som innbyggerne både forventer og bør ha krav på. Fremskrittspartiet ønsker at pengene i større grad skal følge den enkelte bruker der brukeren selv velger å motta tjenestetilbudet. Dette vil gi et større mangfold og en mer individuelt tilpasset omsorgstjeneste. I påvente av denne endringen vil vi sikre at kommunene får økte rammer, slik at de kan oppfylle rettighetene den enkelte bruker burde hatt. Det er verdt å merke seg at spørsmål til Finansdepartementet om dekningsgrad innen pleie- og omsorgssektoren viser at utviklingen i antall årsverk har holdt tritt med antallet brukere, og at det dermed ikke har ført til en standardheving. Vi står altså igjen med en sektor som står under enda sterkere press enn noen gang. Kommunene bruker sykehjemsplasser til å ta imot utskrivningsklare pasienter for å unngå bøter, og dette har medført at det i en del kommuner har blitt vanskeligere enn noen gang å få en sykehjemsplass. Vi er vanvittig på etterskudd når det gjelder antall nye plasser, og antall ansatte pr. pleietrengende har altså ikke økt. Men regjeringen er veldig fornøyd med egen politikk. Til slutt noen ord om de alvorlig syke og døende som ikke får den nødvendige omsorg og hjelp i livets siste fase: Fremskrittspartiet har jobbet mye og lenge for å få styrket dette tilbudet, og er av den oppfatning at etablering av hospiceplasser ville kunnet bedre kvaliteten på tilbudet i form av å gi helhetlig omsorg i et miljø preget av ro, verdighet og tid til både pasienter og pårørende. Spesielt har barns behov for omsorg i en slik fase blitt løftet opp de siste årene, men foreløpig bare med prat. Jeg oppfatter at alle parter egentlig er opptatt av dette og synes det er leit at vinter kommer og vinter går uten at vi er i stand til å komme nærmere en løsning. Igjen ser det ut til at et regjeringsskifte er det eneste som nytter. Det er nødvendig å bygge opp et bedre og mer variert tilbud rundt livshjelp ved livets slutt, og Fremskrittspartiet mener det bør utarbeides en egen plan for dette. Hospice må være ett av alternativene, og Fremskrittspartiet vil etablere en egen statlig tilskuddsordning til etablering og drift av disse. Jeg vil avslutte slik jeg startet. Vi har gode helsetjenester, og svært mange opplever bare positive ting rundt sin skade eller sykdom. Dette prøver jeg å si ofte. Men jeg, og Fremskrittspartiet, er opptatt av at alle skal få denne opplevelsen, og veien dit er lang. Men om vi skulle løfte fram bare én eneste ting, så mener jeg at køene er det mest prekære, den største utfordringen – det er sykehuskø, undersøkelseskø, rusbehandlingskø, kø til sykehjem og kø til psykiatrien. Helsevesenet er rett og slett underdimensjonert, og dette medfører at flere hundre tusen mennesker står i en eller annen helsekø. Dette er rett og slett ikke bra nok!