trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Staten har det overordna ansvaret for transportpolitikken. Regjeringa meiner difor det er viktig at staten kjem tidleg inn i arbeidet med å finne gode transportløysingar i dei store byane. Samstundes er dei store byområda komplekse både med omsyn til utfordringar, mål og aktuelle verkemiddel. I tillegg er ansvaret for verkemidla fordelte mellom ulike forvaltningsnivå. Dette stiller store krav til koordinering og godt samarbeid mellom kommunale, fylkeskommunale og statlege styresmakter. Gjennom etablering av ordninga med ekstern kvalitetssikring av konseptval, KS1, meiner eg at staten har fått eit viktig verktøy for å styre framtidige statlege investeringar. Som opplyst i samferdsleministeren sitt skriftlege svar på spørsmål nr. 199, frå representanten Sortevik, er det gjennomført KS1 for Oslopakke 3. Den vidare oppfølginga av Oslopakke 3 skjer under statleg styring og i nært samarbeid med Oslo kommune og Akershus fylkeskommune. Arbeid med konseptvalutgreiingar/KS1 er godt i gang både i Stavanger og i Bergen, og i Trondheim vil arbeidet starte opp med det fyrste. Etter at arbeidet med KS1 er sluttført, vil det verte teke stilling til korleis planleggingsarbeidet skal vidareførast. Gjennom Ot.prp. nr. 15 for 2007–2008 er det varsla at det for komande bypakker vil verte stilt krav om heilskapleg verkemiddelbruk. Eg ser fram til å ha tett dialog med dei ulike byområda om korleis framtidige bypakker bør sjå ut. Eg vil tru det mest effektive vil vere ein kombinasjon av større satsing på kollektiv- og sykkeltilbod og meir effektive restriktive tiltak for å dempe veksten i privatbilbruken, i tillegg til at det mange stader framleis er behov for å byggje ut vegnettet. Eg vil òg nytte høvet til å nemne beløningsordninga for mindre biltrafikk og betre kollektivtilbod og prosjektet Framtidens byer som Miljøverndepartementet har hovudansvar for. Både belønningsordninga og Framtidens byer gir staten moglegheit til å påverke lokale styresmakter i retning av ein heilskapleg areal- og transportpolitikk. Det er eit mål at den samla statlege og lokale verkemiddelbruken i bypakker, beløningsordninga og Framtidens byer er heilskapleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Med den nye reforma, Forvaltningsreforma, som trer i kraft 1. januar, får fylka større ansvar for eit større vegnett og eit større sjølvstendig ansvar for investering i gang- og sykkelvegar og kollektivtransport. Prioriteringa av midlane vil i større grad skje innanfor rammetilskotet til fylka. Gjennom Forvaltningsreforma har Regjeringa styrkt løyvingane til det nye fylkesvegnettet vesentleg. Det har òg Regjeringa gjort gjennom Nasjonal transportplan, der Regjeringa har vist vilje til å satse tungt, både på veg og på jernbane. Me veit at jernbane fyrst og fremst er eit tilbod til dei store byområda. Regjeringa har – og kjem til å ha – ein differensiert politikk, der me satsar mest på kollektivtransport i og kring dei store byane, og der satsinga på veg er størst utanfor dei store byane, der kollektivtransport ikkje er eit alternativ for veldig mange.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Som eg sa i mitt førre svar, ligg det ei kraftig satsing frå Regjeringa på både veg, jernbane og transportsektoren totalt sett i løpet av neste tiårsperiode. I St.meld. nr. 16 for 2008–2009 er det gjort greie for prioriteringane på riksvegnettet. Dei står fast som Regjeringa sine prioriteringar. Så snart Statens vegvesen og fylkeskommunane er ferdige med si handtering av handlingsprogrammet for komande planperiode, vil det òg liggje føre ei oversikt over dei samla satsingane i dei fire storbyområda i komande planperiode. Der vil ein òg finne dei svara som er etterspurde her, kor stor del statlege midlar som er lagde inn, og kor stor del bompengemidlar som vil verte lagde inn.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Med utgangspunkt i St.meld. nr. 26 for 2001–2002 og i samarbeid med lokale styresmakter vart ein felles nasjonal standard for elektronisk billettering for kollektivtransporten innført i 2006. Der legg ein opp til at alle verksemder som innfører system for elektronisk billettering innan kollektivtrafikken, skal leggje den nye standarden til grunn, slik at dei reisande kan reise samanhengande frå start til endepunkt utan å måtte løyse ny billett når dei byter transportmiddel eller kryssar fylkesgrenser. Målet er å ha eit samanhengande betalingssystem for heile landet, der òg fylkeskommunar og operatørar kan utvikle produkt som felles fleirreisekort og månadskort der det er ynskjeleg. Felles reisekort er førebels teke i bruk i Oslo, Akershus, Rogaland, Oppland og Hedmark, men arbeidet har kome langt òg andre stader. I samsvar med St.prp. nr. 1 for 2009–2010 arbeider Samferdselsdepartementet saman med regionale styresmakter med å få på plass eit felles selskap for administrasjon og oppgjer mellom operatørane. Det nye selskapet vil verte etablert og sett i drift i 2010.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Som eg gjorde greie for i hovudsvaret mitt, arbeider departementet no saman med regionale styresmakter for å få på plass eit felles reisekort, nettopp for å oppnå det som representanten etterlyser, nemleg at ein skal kunne bruke den same billetten på ulike transportmiddel og i ulike geografiske soner. Det er ei klar målsetjing at me skal få det til. Det er eit krevjande arbeid for dei ulike nivåa og dei ulike selskapa, og det viktige no er å få på plass eit selskap som kan administrere ei ordning, og få eit system for oppgjer mellom operatørane. Det er mogleg å få til, og det er viktig at alle partar legg seg i selen for at ein skal lukkast med det, for eg trur det vil bety at ein får større bruk av kollektivtransport, for det handlar veldig mykje om at det skal vere enkelt i kvardagen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Me er jo heilt einige i mål og innhald her. Det som eg sa i mitt hovudsvar, var at ein i 2010 skal få på plass eit selskap som skal ta ansvar for administrasjon av systemet og oppgjer mellom operatørane. For eit av dei springande punkta har vore korleis ein skal få til smidige oppgjer, slik at ingen skal tape, og ingen skal tene på at ein får eit slikt felles kort. Målsetjinga har me jo jobba felles om, både i Bondevik II og i denne regjeringa. Men det er som sagt eit krevjande arbeid, og eg synest det er opplyftande at me no er komne dit at me får på plass eit selskap som tek eit hovudansvar for å få prosessen skikkeleg på skjener.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Norsk luftfart er gjennom EØS-avtalen ein del av ein open europeisk marknad for flytrafikk. Innanfor dette liberaliserte regimet er hovudregelen at flyselskapa sjølve avgjer kva rutetilbod dei vil ha på sine ruter. Flyselskapa set òg billettprisane sine sjølve. Staten kan ikkje påleggje flyselskapa å endre rutetilbodet eller setja ned billettprisane på kommersielle ruter. Staten kan derimot kjøpe flyruter der marknaden ikkje på eiga hand produserer eit rutetilbod. I statsbudsjettet for 2010 legg me opp til at staten skal kjøpe regionale flyruter for nærare 630 mill. kr. Men det statlege flyrutekjøpet skjer i dag i hovudsak på regionale lufthamner. Det har førebels ikkje vore på tale å ta flyrutene mellom Finnmark og Austlandet ut av marknaden og kjøpe ruter der, så lenge det er eit fungerande rutetilbod på kommersielle vilkår. Noreg er eit langt og langstrakt land, der luftfart er eit svært viktig transportmiddel. Eg meiner det er bra at flyselskapa har moglegheit til å gjere kommersielle tilpassingar i rutetilbodet sitt, slik at dei ikkje flyr med mange tomme sete. Eg meiner det er eit langsiktig mål å auke reise- og næringsaktiviteten i nord. Mellom anna håper og trur eg at den satsinga som no skjer i reiselivsnæringa, der Regjeringa òg er ein pådrivar, vil gi grunnlag for eit utvida rutetilbod og lågare prisar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Det har vore ei målsetjing for Regjeringa å få forlengd konsesjonstid på det regionale nettet. Vi har hatt mange samtalar med EU sine representantar om det spørsmålet, for å få forlengd konsesjonstid og slik kanskje få opp konkurransen på nettet. Det har vore ei målsetjing, det har ein arbeidt med, og det har ein òg delvis fått gjennomslag for, men ikkje fullt ut, slik ein kanskje kunne ha ynskt det. Det er ei krevjande øving å vere operatør på det regionale flyplassnettet. Det kan nok vere ei årsak til at mange selskap som kanskje kunne tenkt seg å prøve det, ikkje gjer det. Det kostar når det gjeld utstyr, og som sagt er det òg krevjande forhold å fly under. Men målsetjinga som representanten står for, at me skal ha ei samfunnsutvikling, og at infrastrukturen bidreg til det, er me heilt einige om.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Det er overraskande å høyre representanten Fredriksen ta til orde for sterkare statleg styring. Eg trudde faktisk representanten representerte eit parti som hadde eit noko anna syn, men det verkar jo som om ein tilpassar synet alt etter kva for sak det gjeld. I dette tilfellet ynskjer ein altså sterkare statleg styring over kommersielle selskap, noko som betyr å leve i ein marknad som er styrt av nettopp marknaden. Så det er i seg sjølv overraskande. Denne regjeringa har sytt for at me har gode tilbod på det regionale flyplassnettet. Finnmark er spesielt utfordrande med dei store avstandane. Til dels gjeld det òg andre delar av Nord-Noreg og delar av Sør-Noreg, men nettopp derfor har me auka bruken av statlege midlar betydeleg for å finansiere eit tilbod som for dei aller fleste føremål fungerer tilfredsstillande.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Regjeringa sitt klimamål er at gjeldande og nye verkemiddel skal redusere klimagassutslepp med mellom 2,5 og 4 millionar tonn CO2-ekvivalentar i transportsektoren i forhold til forventa utvikling. Regjeringa nyttar eit breitt sett av verkemiddel for å nå klimamålet, bl.a. ei storstilt satsing på jernbane, auka løyving til beløningsordninga for betre kollektivtransport og mindre bilbruk i byane, og diverse tiltak for å stimulere til rask innfasing av køyretøy med låge eller ingen utslepp, bl.a. avgiftssystemet, stønadsordningar og midlar til forsking. Etterspørsel etter biodrivstoff vert teke vare på gjennom eit sterkt og målretta verkemiddel, nemleg omsetningspåbod. Noreg har innført eit omsetningspåbod for biodrivstoff på 2,5 volumprosent av drivstoff til vegtrafikk. Regjeringa vil vidare sende på høyring eit forslag om opptrapping av kravet, fyrst til 3,5 pst. så raskt som mogleg i 2010, og deretter til 5 pst. så snart berekraftskriterium for biodrivstoff er godt nok utvikla, om mogleg 1. januar 2011. Omsetningskravet er eit målretta tiltak som sikrar ein monaleg etterspørsel etter biodrivstoff i Noreg. Biodrivstoffbransjen vil òg sikrast rikeleg etterspørsel av biodrivstoff gjennom EU sitt fornybardirektiv. Erstatning av fossile drivstoff med biodrivstoff vil vere ein vesentleg bidragsytar til å nå EU sitt fornybarmål for transportsektoren. Staten bør generelt vere tilbakehalden med å stille kostnadskrevjande krav til kollektivtransporten. Kollektivtransport konkurrerer med personbil, og Regjeringa er oppteken av å sikre kollektive transportmiddel gode konkurransevilkår. Krav om utsleppsfrie og utsleppsnøytrale drivstoff medfører omfattande meirkostnader både for drosjar, ferjer, bussar, rutebåtar osv. I tråd med den etablerte ansvarsfordelinga mellom forvaltningsnivåa meiner Regjeringa at fylkeskommunale styresmakter gjer den beste vurderinga av kva som er best bruk av ein gitt ressursauke – meir miljøvenlege bussar, hurtigbåtar og drosjar, eller fleire avgangar, lågare takstar osv.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Statsministeren si reise, som det vart vist til, skal eg ikkje gå noko inn på, bortsett frå å seie at når ein skal inn i krevjande forhandlingar, er det uvisst kva tid dei vert avslutta – det kan vere seint på kvelden, midt på natta eller dei kan verte gåande over lengre tid enn føresett. Det at statsministeren slik har moglegheit til òg å kome seg tilbake til krevjande oppgåver i heimlandet, meiner eg er fornuftig. Han kjøper dessutan klimakvotar for sine flyturar. Når det gjeld spørsmålet elles, er eg open for alle gode forslag. Me vil gjerne frå Regjeringa si side delta i diskusjonar med opposisjonen om kva som er den beste vegen for å få eit karbonnøytralt samfunn, som er målsetjinga fram i tid. Me har gjort mykje på dette området, ikkje minst i transportsektoren, og meir kjem til å skje. Så me tek med oss gode innspel frå både representanten her i dag og andre i det vidare arbeidet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Nettopp gjennom å ha eit omsetningskrav vil me stimulere etterspørselen etter og bruken av biodrivstoff. Det er jo heile føremålet med den auken som vert no ved innblanding av biodrivstoff i ordinært drivstoff. Men som før sagt, ser eg at det er viktig å stimulere dette ytterlegare. Det vi gjorde med avgiftsomlegginga no, vil jo isolert sett gi ein betre konkurransesituasjon for bioetanol i forhold til andre typar biodrivstoff. Ser ein isolert på denne bedrifta som det vart vist til, har vel ho eigentleg fått eit betre konkurransegrunnlag i dag enn ho hadde før denne halve avgifta vert pålagd frå nyttår. Men dette er eit viktig område å jobbe vidare på, ikkje minst i forhold til 2. generasjons biodrivstoff, og det skal me kontinuerleg jobbe med.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Samferdselsdepartementet gjer ei samla vurdering av kva for KS1 som skal gjennomførast som grunnlag for neste rullering av Nasjonal transportplan. Det vert arbeidd med sikte på ei avklaring så snart som mogleg på nyåret i 2010. Deretter vil det gå eit samla oppdragsbrev til Vegdirektoratet. Det ligg alt føre ei avklaring av at det skal gjennomførast KVU og KS1 for einskilde prosjekt. Blant desse inngår prosjektet som det vert vist til i spørsmålet. Også desse prosjekta vil verte følgde opp i det generelle oppdragsbrevet til Vegdirektoratet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Det siste må eg seie er ei feiltolking. Kva som vil verte prioritert i den neste perioden framover, vil vere ei sak der dei startar opp arbeidet no. Det er slett ikkje slik at dette er ei utsetjing. Dette handlar om ei heilt ordinær sakshandsaming der ein sender eit samla oppdragsbrev til Statens vegvesen ved Vegdirektoratet, og der dei går gjennom alle prosjekta. Der inngår òg, som sagt, prosjektet på E39 mellom Kristiansand og Stavanger og Søgne og Ålgård, som er spesielt nemnt i dette spørsmålet. I tillegg er det òg varsla at det skal setjast i gang KVU på E39 Aksdal–Bergen, inkludert Hordfast, og på E39 frå Skei og nordover. Det som har vore sagt på dette feltet, vert følgt opp. Det er viktig at dei har tillit lokalt til at ein følgjer opp det ein har sagt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-12-16:
Som regional utviklar er det viktig at fylkeskommunen er med og kan leggje premissar for lokale og regionale prosessar. Så skal det leggjast opp ein prosess for dette arbeidet som eg som setjestatsråd synest det er vanskeleg å leggje premissane for. Men på generelt grunnlag vil eg seie – og det veit eg at eg kan seie òg på vegner av statsråd Meltveit Kleppa: Eg er oppteken av – og for heile Regjeringa sin del er me opptekne av – å inkludere det regionale nivået i dei regionale prosessane. Så på eit generelt grunnlag kan eg i alle fall seie at det er viktig at me har det gode samspelet som eg som samferdsleminister opplevde at eg hadde med fylkeskommunane i planleggingsarbeidet. Det er heilt avgjerande at både fylket og kommunen kjem inn på eit tidleg stadium og får vere med og leggje premissane. Eg trur det sparar oss for veldig mykje konflikt i ettertid, og at me får raskare og betre prosessar.
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-12-16:
«Brukere av kollektive løsninger er opptatt av tilgjengelighet, regularitet og enkle billettsystem til tog, buss, trikk o.a. Brukere av bil tilbys AutoPASS både i bomstasjoner og ferjer. Vil Regjeringen utrede felles billettsystem til bruk på alt av kollektive tilbud?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-12-16:
Da sier jeg tusen takk til statsråden for svaret. Regjeringen vil sikkert si at Regjeringen har gode stand-ins på alle områder. I dette tilfellet tror jeg det er en meget kompetent stedfortreder for samferdselsministeren. La meg allikevel følge opp. Jeg er en representant for de kollektivt reisende. Jeg reiser mye fra Østfold og inn til Oslo og Akershus, og jeg kjøper to til tre billetter for å komme meg gjennom buss, tog og T-bane. Jeg opplever at det å kjøre bil og betale bomavgift kan man gjøre uten at man merker at man er gjennom flere systemer – det samme med telefon. Over nesten hele verden kan man få telefonkontakt, og man merker ikke med hvilket selskap. Er det Regjeringens hensikt å ta miljøutfordringene og klimautfordringene på alvor her hjemme ved å lage én billett som man kan bruke i hele landet – på alt?
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-12-16:
Jeg tror det er veldig viktig at vi som folkevalgte og regjering og storting har troverdighet både i forhold til de reisende og troverdighet knyttet til at vi tar klimautfordringene på alvor. Det som statsråden her sier, er oppløftende. Nå er det slik at det å jobbe med de regionale myndighetene, dvs. 19 stykker, er i seg selv krevende, likeledes det å få til en samordning opp mot et felles selskap. Er det riktig at statsråden sier at dette skal på plass med løsninger i 2010 – også et overordnet selskap med et felles billettsystem?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
«Hver høst opplever befolkningen i Finnmark vinterruter i flytrafikken. Dette medfører at forbindelsen til Oslo blir kraftig svekket, med det resultat at veldig mange må fly over Tromsø eller Alta og bytte til Widerøe. Dette innebærer at enkeltmennesker, bedrifter og institusjoner må betale langt mer for å fly enn med sommerruter. Billett tur-retur Kirkenes–Oslo koster sjelden mer enn 3 300 kr, mens tur-retur Tromsø–Kirkenes koster ca. 5 500 kr. Hva vil statsråden foreta seg for å endre dagens regime?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
Jeg takker for svaret. Det er jo slik at Finnmark på mange områder ikke er et fylke på lik linje med de fleste andre. Behovet for flyvinger er stort, og derfor har vi både to stamflyplasser og ni kortbaneflyplasser i Finnmark. Det er klart at det på den ene siden dreier seg om å ivareta kommersielle interesser for flyselskapene, men på den andre siden dreier det seg om å ivareta behovet for en samfunnsutvikling på et generelt grunnlag. Når vi vet at man må betale like mye for en flybillett turretur Tromsø–Kirkenes som man betaler for en flybillett tur-retur Amerika, er det klart at noen grep må gjøres. Jeg vil spørre statsråden om det ikke er mulig å gå inn og se på konsesjonstiden, og få forlenget konsesjonstiden for kortbanenettet i Finnmark på en slik måte at andre, konkurrerende selskaper faktisk blir gitt muligheter til å komme inn på markedet.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
Jeg synes det var et heller defensivt svar. Selvfølgelig vet jeg at det blir arbeidet med konsesjonstiden, men spørsmålet er: Når skal vi få dette ut i anbudsdokumenter? Det har vært en pågående prosess i veldig mange år, og vi ser at veldig lite skjer. Det er helt klart at både privatpersoner, næringsliv og institusjoner i Finnmark lider under dette i vinterhalvåret. Det er nesten så man må spørre: Er det slik at hver mann, på lik linje med Statsministerens kontor, skal ha sitt eget fly for å kunne få på plass en forbindelse for befolkningen som faktisk er til å leve med i vinterhalvåret?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-16:
Jeg har følgende spørsmål: «Etter Regjeringens vedtak om innføring av biodieselavgift har vi sett at bransjen uttrykker stor bekymring rundt etterspørsel og lønnsomhet i fremtiden. Høyre ønsker å bidra til mer klimavennlig og -nøytral transport. Vil Regjeringen bidra gjennom å innføre krav til at alle nye drosjer, ferger, busser, rutebåter, dieseltog, kommunale, fylkeskommunale og statlige kjøretøyer skal gå på utslippsfrie eller klimanøytrale drivstoff innen en gitt tidsfrist?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-16:
Takk for svaret. Jeg har lyst til å gå litt videre rundt logikken ved dette. I dag går jo forhandlingene i København inn i sluttfasen, og mange er pessimister overfor resultatet. Vår egen statsminister velger å bruke privatfly istedenfor å reise kollektivt med rutefly. Snakk om eksemplets makt! Forteller ikke dette at man egentlig ikke har ambisjoner på egne vegne, men stadig henviser til kvotekjøp fra vår enestående pengebinge. Med Høyres forslag, som vi diskuterer her, kunne vi bidra til mindre forurensning gjennom konkrete tiltak som virkelig operasjonaliserer festtalene til Regjeringen. Ser ikke statsråden dette viktige poenget om også å gjennomføre tiltak her hjemme som kan bidra til lavere utslipp også her?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-16:
Det siste hørtes jo litt oppløftende ut, da. Med Regjeringens litt klønete håndtering, med all respekt, av biodieselavgiften friskt i minne vil jeg likevel ta opp et viktig poeng i denne sammenhengen. I går hadde flere av oss et spennende møte med et gründerselskap fra Bergen, som arbeider med å ferdigstille teknologi for å fremstille 2. generasjons bioetanol. Det er et veldig spennende og løfterikt prosjekt. De sliter litt med finansieringen av forskjellige årsaker, men først og fremst så savner de politiske signaler og vedtak som kan bidra til å øke etterspørselen etter et viktig miljøvennlig drivstoff. Ser ikke statsråden en sammenheng her, at vi faktisk står overfor en vinn-vinn-situasjon ved at man kan stimulere til å bruke mer miljøvennlig drivstoff, og at man derigjennom skaper nye bedrifter og nye arbeidsplasser?
Svein Harberg (Høyre), 2009-12-16:
Mitt spørsmål innbefatter jo både nåværende og forrige samferdselsminister, så jeg lever veldig godt med vikaren i dag. Spørsmålet er slik: «E39 mellom Kristiansand og Stavanger har dårlig standard og er meget ulykkesbelastet. Det nødvendige første skritt for å få på plass ny veg mellom Søgne og Ålgård er å få på plass en konseptvalgutredning. Statsrådens forgjenger har gjentatte ganger bekreftet at dette skulle bestilles, og statsråden selv bekreftet under åpningen av ny tunnel ved Farsund nylig at dette ville hun bestille omgående. Etter det jeg erfarer, er dette ennå ikke gjort. Vil statsråden sørge for at slik bestilling blir sendt før årsskiftet?»
Svein Harberg (Høyre), 2009-12-16:
Jeg takker for svaret. Når jeg får den bekreftelsen, kjenner jeg at det begynner å kjennes godt. Jeg må få lov til å si at det har vært lovet før, så jeg blir enda gladere når denne bestillingen er sendt, og det håper jeg skjer umiddelbart etter nyttår. Det er slik at arbeidet med trasévalg og alt etterfølgende planarbeid tar lang tid, og det er viktig å være i forkant. En viktig bit i forhold til dette er at denne usikkerheten om ting som skal skje, i mange sammenhenger forårsaker en utviklingsstopp i kommunene. Det har vært mye tolkning omkring den manglende iveren etter å få KVU på plass. Spørsmålet har vært: Kan den manglende iveren tolkes som et tegn på at her har vi veldig god tid for det kommer ikke penger til disse veiene likevel?
Svein Harberg (Høyre), 2009-12-16:
Jeg takker for den presiseringen. Da skal vi forholde oss til den tolkningen og passe på at vi følger opp det, sammen med Regjeringen, så der skal vi henge på. En annen ting i forhold til disse konseptvalgutredningene er at styringsgruppene har vært veldig forskjellig sammensatt rundt om. Det har vært alt fra at fylkeskommunene har vært i førersetet, til at de ikke har vært med i det hele tatt. Dette skaper litt usikkerhet rundt omkring i lokaldistriktene. Fylkeskommunen har oppgaver som regionalutvikler og er også nå blitt den store veiforvalteren. Så logikken tilsier at styringsgruppen for en konseptvalgutredning skal være bredt sammensatt. Mener statsråden det er naturlig å ta med fylkeskommuner og eventuelt kommuner i styringsgruppene, og vil hun i så fall gjøre grep for å sikre at dette blir praksis?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-12-16:
Jeg har følgende spørsmål til statsråden: «Hvordan har utviklingen i klimagassutslipp vært innenfor forsvarsministerens ansvarsområde siden den rød-grønne regjeringens tiltredelse i 2005, hvordan vurderer statsråden disse resultatene i forhold til Norges nasjonale mål for reduksjon av klimagassutslipp, og hvordan kan Forsvaret bidra til å redusere klimagassutslipp i fremtiden?»
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-12-16:
Jeg takker for svaret. Ettersom statsråden ikke er den relevante fagstatsråd, avstår jeg fra videre oppfølging.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
På vegne av forsvarsministeren skal jeg svare på dette viktige spørsmålet. Klimautfordringene har høy oppmerksomhet i forsvarssektoren. Det er en utfordring å redusere utslipp av klimagasser i forsvarssektoren, samtidig som den operative kapasiteten opprettholdes. Viktige bidrag er å forminske bruken av energi og å anvende fornybare energikilder ved bygg og anlegg. Med støtte fra Enova ble det i 2006 igangsatt to prosjekter i Forsvaret, ett om energiledelse og ett Enøk-prosjekt. Målsettingen er en årlig reduksjon av energiforbruket i bygningsmassen på 90 Gigawatt timer, GWh, samt konvertering fra oppvarming basert på fossil energi til CO2-nøytrale energikilder på 75 GWh. Programmet fokuserer på kommunikasjon, informasjon, motivasjon og opplæring. Det gjennomføres Enøk-tiltak for å erstatte varmesentraler basert på fossile energikilder med varmepumpe- og biobrenselteknologi. Slike konverteringstiltak innebærer en reduksjon av klimagassutslipp knyttet til oppvarming på over 60 pst. Forsvarets anlegg på Rena, Setermoen og Elverum – det er jo steder jeg kjenner veldig godt – får varme basert på bioenergi eller fjernvarme. Dette er svært viktige prosjekter for bioenergi, i hvert fall de jeg kjenner til på Rena og Elverum. De største kildene til klimautslipp er fly og fartøyer. Regjeringa vedtok i forrige periode å bygge om Kystvaktens Nordkappklassefartøyer for å redusere utslipp av nitrogenoksider med 30 pst. Ombyggingen resulterer også i 5 pst. reduksjon av CO2-utslippene. For øvrig er Kystvaktens tre nye gassdrevne fartøyer i Barentshavklassen under levering. Fartøyene vil ha 25 pst. lavere CO2-utslipp enn tilsvarende dieseldrevne fartøyer. Stadig økt bruk av simulatortrening, der man ellers ville anvendt kjøretøy, fartøy eller fly, gir dessuten en klar klimagevinst – noe man høster store fordeler av, bl.a. på treningssenteret på Rena. Ved alle anskaffelser av nytt materiell, varer og tjenester skal det stilles krav til miljø, herunder energieffektivitet, energiforbruk og utslipp. Utslippskravene ved anskaffelser av kjøretøyer som ikke brukes til forsvarsspesifikk virksomhet, skjerpes fra 2010. Forsvarets aktivitetsnivå i Norge og deltakelse i utenlandsoperasjoner vil være avgjørende for sektorens samlede miljøpåvirkning. Som et ledd i arbeidet med å forbedre miljøsatsingen gir Forsvarsdepartementet ut miljøretningslinjer med virkning fra 1. januar 2010. Etter at klimaforliket ble vedtatt i Stortinget i 2008, nedsatte Regjeringa faggruppen Klimakur 2020. Klimakur-rapporten, som nå lages av Statens forurensingstilsyn og andre etater, skal vise hvordan Norge skal kunne nå klimamålene om å redusere utslippene med 15–17 millioner tonn CO2-ekvivalenter i forhold til referansebanen slik den er presentert i nasjonalbudsjettet for 2007. Etter Klimakur vil Regjeringa derfor legge fram for Stortinget en vurdering av klimapolitikken og behov for endrede virkemidler.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Dette er en sak som har aktualitet også utover Miljøverndepartementet. Som jurist og advokat kjenner jeg godt til loven og de stridigheter som kommer i kjølvannet av den. Jeg er sjøl fra innlandet, fra Elverum, og det er begrenset med saker derfra, men det er allikevel viktige nasjonale interesser som skal avveies opp mot det lokale sjølstyret i denne typen saker. Lokalt sjølstyre er viktig, men det er også viktig å ta hensyn til overordnede interesser og til miljøet, også når det gjelder strandsonen. Forbudet mot bygging i 100-metersbeltet langs sjøen er videreført i den nye plandelen i plan- og bygningsloven, som gjelder fra 1. juli i år. 100-metersbeltet har nasjonal interesse. Her skal det ikke tillates uheldig utbygging på bekostning av allmenne interesser, som friluftsliv, biologisk mangfold, landskap og kulturminner. Etter den nye loven beholder kommunene ansvaret for planleggingen. Fylkesmennene skal hjelpe kommunene i arbeidet og passe på nasjonale hensyn, bl.a. strandsonen. I forbindelse med at den nye loven ble satt i kraft sendte miljøvernministeren på høring et forslag til statlige planretningslinjer for differensiert forvaltning av strandsonen. Hensikten med retningslinjene er å unngå uheldig utbygging i strandsonen, samtidig som det skal tas hensyn til at forholdene langs kysten er forskjellige. Det er derfor foreslått ulike retningslinjer for sentrale områder der presset på arealene er stort, og for områder med mindre press på arealene. Der det er mindre press, gis det noe større rom for å legge til rette for utbygging. Denne utbyggingen må være avklart gjennom den kommunale planleggingen. Den bit-for-bit-utbyggingen som skjer gjennom dispensasjon i dag, er ingen tjent med – det undergraver jo egentlig hele regelverket. Heller ikke kommunens egen befolkning er tjent med det. Dette gjelder også for brygger og naust. Forslaget til retningslinjer har ventet nok utløst et veldig sterkt engasjement, og det er veldig bra. Det grunnleggende engasjementet vil kunne bidra til at man faktisk også får velfungerende og gode regler på området. Miljøverndepartementet har mottatt ca. 135 høringsuttalelser. De har fått uttalelser fra mange kommuner på Vestlandet, også fra kommuner i Rogaland. Forslaget behandles nå på grunnlag av det som har kommet inn i høringen. Retningslinjene skal vedtas av Kongen før de kan settes i verk, noe miljøvernministeren regner med vil skje på nyåret. Men man må komme tilbake til de konkrete avveininger og høringsinnspillenes vekt og verdi når dette kommer.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
I den grad man skisserer dette som overgrep, er i hvert fall ikke overgrepet fullbyrdet, siden vi nå er inne i en behandling av høringsinnspill. Representanten Kambe bruker jo nå en god anledning til å øve ytterligere press i forhold til en del synspunkter. Og hvis man ønsker seg en mer liberal og forutsigbar praksis, er det et politisk standpunkt. Jeg mener de to hensyn som miljøvernministeren og Regjeringa har vektlagt i dette, er helt avgjørende, og noen ganger er de motstridende: Det at man ønsker at strandsonen skal være tilgjengelig for de fleste av oss, og ikke bygges ned av de som har mye penger, må være et gode. Samtidig ønsker man å se differensiert på det. Høringsinnspillene skal hjelpe oss til å få mer forutsigbarhet, og ikke minst få en rasjonell bruk av strandsonen – at man nettopp ser forskjeller i strandsonene rundt omkring i Norge og ønsker å være fleksible i forhold til det. Jeg mener at det løpet som Regjeringa nettopp har lagt opp, ikke er et overgrep, men faktisk skaper en bærekraftig politikk.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Dette er en politikk for å sikre folks adgang til veldig viktige deler av Norge. Jeg håper at den debatten vil bevege seg på et annet nivå enn at man får karakteristikker à la det spørreren nå lanserer. Jeg tror at store deler av befolkningen er veldig opptatt av dette spørsmålet – å sikre seg adgang til noen av de vakreste områder i Norge og også ha muligheter for aktiv rekreasjon. Så lager man altså forslag til et regelverk og jobber nå med retningslinjer som skal bidra til at reglene blir fleksible, slik at man tar hensyn til at det er noen områder der man kan tillate noe mer bygging. Det overordnede perspektivet må jeg si er veldig positivt, og jeg tror også befolkningen forstår hvorfor dette gjøres.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Jeg skal altså svare på vegne av miljøvernministeren på dette veldig viktige spørsmålet – og miljøvernministeren har gyldig forfallsgrunn i dag. For det store, store grepet når det gjelder klimagassutslipp, venter vi jo på å høre om fra København, og det er der han er. Det er grunn til å takke for mange gode spørsmål om klima i Stortinget i dag, først og fremst fordi man gjør ansvaret bredt – ansvarliggjør alle sektorer. Jeg hadde egentlig forventet som justisminister å få også spørsmål om hva vi gjør i Politiet og i fengslene når det gjelder dette. På tross av økt petroleumsproduksjon, på tross av økt velstand og derfor økt transportaktivitet, og på tross av befolkningsvekst, er ikke de samlede norske klimagassutslippene høyere nå enn i 1999. Opposisjonen prøver noen ganger å tegne et bilde av utslipp som stiger år for år, men tall fra Statistisk sentralbyrå og Statens forurensningstilsyn viser at utslippene var 53,8 millioner tonn CO2-ekvivalenter i 1999, og at de faktisk også var 53,8 millioner tonn i 2008. Enkelte hevder at den norske klimapolitikken ikke har fungert. For en tid tilbake laget Miljøverndepartementet en rapport til FNs klimakonvensjon, som viste at utslippene i 2010 faktisk vil bli omtrent 10 millioner tonn lavere enn de kunne blitt, nettopp fordi vi har en aktiv klimapolitikk. Jeg tror uansett at vi alle må være enige om at utslippene gjerne skulle vært langt lavere enn de er i dag. Den globale utslippsveksten må ifølge FNs klimapanel snu innen 2015 hvis vi skal unngå farlige klimaendringer. Og i klimaforliket mellom den rød-grønne regjeringa og Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre er det enighet om at Norge skal bli et lavutslippssamfunn. Under behandlingen av klimameldingen ble det enighet om at det i 2020 er realistisk å redusere utslippene i Norge med 15–17 millioner tonn CO2-ekvivalenter i forhold til referansebanen slik den er presentert i nasjonalbudsjettet for 2007 – når skog er inkludert. I tråd med prinsippet om sektoransvar i miljøvernpolitikken ble det i klimameldingen fastsatt egne utslippsmål for fire hovedsektorer. Regjeringa jobber kontinuerlig med å følge opp klimaforliket. Utfordringen er imidlertid ikke at klimaforliket ikke følges tilstrekkelig opp. Utfordringen er at selv om klimaforliket var et stort skritt framover for klimapolitikken, er tiltakene i forliket trolig ikke nok i forhold til klimamålene våre. Regjeringa søker derfor stadig etter måter å utvide klimaverktøykassen på. Derfor nedsatte Regjeringa faggruppen Klimakur 2020, som Stortinget har hørt om fra de respektive sektorer flere ganger i dag. Den ble nedsatt allerede få måneder etter at klimaforliket ble vedtatt i Stortinget i 2008. Klimakur-rapporten, som nå lages av SFT og andre etater, vil i februar gi den mest omfattende meny av nye virkemidler og tiltak noen sinne presentert i Norge. Klimakur-rapporten skal vise hvordan Norge kan nå klimamålene. Etter at Klimakur er lagt fram i februar, vil Regjeringa vurdere de ulike forslagene nøye og legge fram for Stortinget en vurdering av klimapolitikken og behovene for endrede virkemidler.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Tusen takk. Med respekt å melde: Jeg mener det er veldig bra at man spør fagstatsrådene, og ikke bare miljøvernministeren, om dette. For hvis vi skal nå det nasjonale målet, både privat og offentlig, er vi helt avhengig av at det offentlige, og vi som har fagansvar, går foran. Det er den samme prosessen som er valgt når det gjelder både politietat og fengselsetat, og når vi bygger nye tinghus – som skissert av andre statsråder, og også av meg på vegne av andre statsråder i dag – for å se på mulighetene for å få til bl.a. redusert energibruk og finne annen type energi som er mer miljøvennlig. Det vi særlig er opptatt av, er de store byggene vi har, spesielt fengselsbyggene – å sørge for at de etter hvert kan bli driftet på en måte som gjør at man bl.a. bruker bioenergi for å få ned utslippene. Vi har også kjøretøy – noe vi ikke rekker å komme inn på nå.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Dette er jo et tema som både har et nærningspolitisk aspekt, et internasjonalt aspekt og for så vidt også et miljøpolitisk aspekt, så jeg skal være forsiktig, siden det ikke akkurat er mine kjerneområder. Vi aner jo at en del av våre utfordringer ligger her, i det å sikre at næringslivet har bærekraft og rammevilkår som er konkurransedyktige, og samtidig, som jeg oppfatter at spørreren er svært engasjert i, at Norge faktisk ikke unnlater også på hjemmebane å gå foran som et godt eksempel. Der er det vel om å gjøre å finne en balanse. Jeg mener jo at det balansepunktet kan være særlig spennende på de områdene hvor vi ser at vi kan få konkurransefortrinn fordi vi tar miljømessige hensyn – jeg forstår at også næringsministeren har svart på det i Stortinget i dag – at vi faktisk kan slå to fluer i en smekk: å ha de beste rammevilkår og samtidig den beste miljøpolitikken.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Det er klinkende klart at det ikke skal være noen allmenn varsling av arbeidsgiver i disse sakene. Som jeg sa i svaret mitt: Vi har ingen intensjoner om å utvide regelverket på dette området. Vi mener faktisk at hjemlene er gode nok. De er veldig stramme, og det skal være et veldig nødvendighetskriterium for å ta tak i det. Jeg har gitt uttrykk for det i svar på et skriftlig spørsmål fra representanten Hofstad Helleland, Dokument nr. 15:143. Der sa jeg det samme som jeg sier nå. Pressen har referert det svaret på en slik måte at man nesten skulle få inntrykk av at dette er helt greit. Men det er det altså ikke. Det finnes veldig stramme, klare og tydelige rammer – som jeg nevnte i hovedsvaret mitt – og vi har ingen intensjoner om å utvide dem. Jeg har ikke tro på den type løsninger. Når det kommer opp et forslag fra politiet, er jeg på linje med Venstre: Folk får ytre seg og komme med forslag, og så får vi debattere det, slik som vi gjør nå. Men når grensene settes, tror jeg det ikke er stor avstand mellom spørreren og undertegnede.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Jeg er helt enig i representantens betraktninger rundt dette, men jeg er samtidig veldig trygg på trondheimspolitiet. Jeg er ikke sikker på om den framstillingen av deres synspunkter yter dem den største rettferdighet, for dette er engasjerte politifolk som ønsker å gjøre hva de kan for særlig å stanse menneskehandel. Så er det slik for trondheimspolitiet som det er for politiet over hele landet, at man må følge de veldig stramme reglene vi har når det gjelder det å varsle om straffbare forhold. I utgangspunktet er det taushetsplikten som gjelder.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-16:
Jeg har et veldig kort spørsmål til statsråden: «Politiet i Trondheim vil varsle arbeidsgivere til dem som blir tatt for kjøp av sex. Er denne formen for offentlig ydmykelse i tråd med statsrådens rettsoppfatning, og vil statsråden tillate at arbeidsgiver skal trekkes inn?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-16:
Jeg takker for svaret. Jeg oppfatter det også slik at tonen hos statsråden nå var mye mer i tråd med min oppfatning enn det som er kommet fram i media, kan tyde på. Men det jeg syns at trondheimspolitiet har etterlatt som en oppfatning i opinionen, er at dette på en måte skal brukes som en skremsel. Om man bruker varsling av arbeidsgiver på grunn av de reglementerte tingene som statsråden gjorde greie for, er det på en måte innenfor rettssystemet vårt, men det å gå ut i media og ønske å bruke gapestokken som skremsel – at du skal varsle arbeidsgiver – tror jeg ikke faller innunder den vanlige rettsoppfatningen til folk. Så jeg vil bare at statsråden klinkende klart skal si at det ikke er slik vi skal bruke dette regelverket, det er ikke det som er intensjonen med regelverket.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-16:
Vi begynner å nærme oss en enighet. Det finnes jo overgrepssaker der det er diskusjon i offentligheten om hvorvidt man bør kjenne til hvem man har i nabolaget. Det gjelder f.eks. i forbindelse med overgrep mot barn. Derfor syns jeg utspillet er ute av proporsjoner når man skal varsle arbeidsgiver og henge ut i denne saken, som ikke nødvendigvis handler om menneskehandel, men om brudd på en lov. Det kan, tatt ut av en sammenheng, bryte veldig med folks rettsoppfatning når vi er enige om at vi ikke skal foreta de store varslingene ved andre typer lovbrudd som borgere har begått. Så det er viktig at trondheimspolitiet, som har gjort en bra jobb på mye av dette området, ikke i sin iver mister perspektivet sitt av syne med hensyn til hvilke typer overgrep man faktisk er med på å bekjempe, og hvem det er viktig å bekjempe.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2009-12-16:
Det er kjekt å høyre at Høgre får ros for gode spørsmål i salen i dag. Eg håper at mitt spørsmål til olje- og energiministeren også fell i god jord: «Produksjon og forbruk av energi er den viktigaste kjelda til klimagassutslepp globalt. Kva vil statsråden gjere innan sitt fagområde for å redusere klimagassutsleppa i Noreg?»
Bjørn Lødemel (Høyre), 2009-12-16:
Eg takkar for svaret og for spennande tankar om elektrifisering av sokkelen. Noreg er i dag ei energistormakt. Vi har store moglegheiter til å vere med og forsyne Europa med rein, fornybar energi som kan vere med på å redusere forureinande kolkraftverk osv. i Europa. Mitt andre spørsmål er: Kva for strategi bør Noreg velje for å kunne vere med på å redusere klimagassutsleppa i Europa?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2009-12-16:
Eg er veldig glad for signala når det gjeld nettpolitikken – ein offensiv nettpolitikk. Høgre ønskjer verkeleg ein offensiv nettpolitikk, både for å kunne utvikle rein fornybar energi og for å kunne ta vare på dei viktige landskapsområda vi har, særleg på Vestlandet. I Dagens Næringsliv i dag står det: «Terje Riis-Johansen signaliserer at det vil bli laget utdypende vurderinger av sjøkabel kontra luftspenn over Hjørundfjorden, Sykkylvsfjorden og Storfjorden.» Det er eit viktig strekk på den nye 420 kV kraftlina som vil gå mellom Ørskog på Sunnmøre og Fardal i Sogn og Fjordane. Kva legg statsråden i dette sitatet?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
La meg først få understreke at beslutningen om å si nei til statsstøtte til et norsk-svensk EM i fotball er tatt etter en helhetlig vurdering og en grundig behandling av Norges Fotballforbunds invitasjon til dialog om statlige tilskudd. Den ble overlevert Kulturdepartementet 2. september i år. I hele høst har berørte departementer og underliggende etater arbeidet med spørsmål knyttet til Euro 2016. I tillegg er det gjennomført en ekstern kvalitetssikring av Fotballforbundets behandling. Rapporten fra kvalitetssikrerne er altså ett av flere elementer som ligger til grunn for Regjeringens beslutning. Behovet for å komme fram til en felles ordning med den svenske regjering er et annet viktig element. Representanten Håbrekke antyder med sitt spørsmål at beslutningen om å si nei til statsstøtte dagen etter at kvalitetssikringsrapporten forelå, var forhastet. Til det vil jeg si akkurat det samme som jeg sa den dagen jeg mottok rapporten, at jeg har vært kjent med hovedkonklusjonene i en foreløpig rapport et par uker før den endelige rapporten forelå. Jeg kan også forsikre representanten om at jeg har drøftet denne saken med mine kolleger i Regjeringen, og at hele Regjeringen står bak den beslutningen. Det er riktig som representanten Håbrekke sier, at Fotballforbundet hadde innvendinger mot enkelte deler av rapporten. Jeg ønsker ikke å gå inn i en diskusjon omkring detaljer. Men jeg vil understreke at beslutningen om å si nei til statsstøtte er basert på en helhetlig vurdering, der kvalitetssikringsrapporten inngår som en del av flere premisser. At det kan være uenighet om enkeltelementer i rapporten, har ingen betydning for selve beslutningen.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Kvalitetssikrerne har vært i dialog med Fotballforbundet under sitt arbeid med kvalitetssikringen. Det har også vært god dialog med Fotballforbundet og mitt departement underveis. Konkrete spørsmål om hvor mye denne kvalitetssikringsrapporten har kostet, kan man få svar på i brevs form, men den har nok kostet noen millioner. Det viser jo at vi har foretatt en svært grundig og seriøs behandling av opplegget til Fotballforbundet. Jeg vil si at dette har vært en meget grundig prosess. Departementene har gjort sine vurderinger på selvstendig grunnlag. Vi har fått den foreløpige kvalitetssikringsrapporten et par uker i forveien. Vi har hatt god kontakt med den svenske regjeringen. Alle disse elementene har vært grunnlaget for den helhetlige vurderingen som Regjeringen har gjort.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-12-16:
Signalet vi sender til Idretts-Norge, er at når man skal bruke offentlige ressurser på en stor folkefest, må vi vite at dette blir en reell folkefest, og at de pengene som vi bruker av offentlige midler, blir brukt på en fornuftig måte. Det tror jeg ikke bare idretten er tjent med, men også Stortinget, som skal forvalte pengene på en fornuftig måte. Så er det klart at vi må gå igjennom denne prosessen og se om noe kunne ha vært gjort annerledes. Det er helt riktig som representanten Håbrekke sier, at Fotballforbundet har lagt ned enorme ressurser i å utforme sitt forslag, og det har vært stort lokalt engasjement. Det er mange deler av den invitasjonen til dialog fra Fotballforbundet som er meget bra. Men vi var nødt til å gjøre en helhetsvurdering basert på de forhold som jeg har redegjort for.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
Jeg ønsker å stille landbruks- og matministeren følgende spørsmål: «I Hedmark har antallet erstatningssøknader for sauer tatt av ulv økt med hele 300 pst. fra forrige beitesesong til inneværende. Sett fra landbrukspolitisk side er dette helt katastrofalt. Folk slutter helt, eller reduserer antall dyr. Hvordan vil statsråden bidra til at antall rovdyrskader på bufe og andre dyr blir så få som mulig, slik at distriktene igjen blir mer attraktive å bo og leve i for flest mulig?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Det ble ikke sagt så mye om det som er gjort, og det er mulig det ikke har blitt gjort noe særlig mer av forebyggende tiltak. Forebyggende tiltak kan kanskje være vel og bra, men i hvert fall i Hedmark har det virket veldig dårlig, om det har virket i det hele tatt, for der har skadene økt med 300 pst. Det er ganske mye. Vi har jo hatt en debatt, og vil fortsatt ha det, selvfølgelig, om hvor mange gårdsbruk det skal være i Norge, og hvor mange det bør være. Jeg har bl.a. brukt tall fra 1989, da det var 96 000 gårdbrukere, til i dag hvor det er 46 000. Det går altså nedover. Det er klart at når de har rovdyrene å slite med i tillegg, de som ønsker å drive med bufe, er det vanskelig. Det er klart – og jeg sier det såpass sterkt – at det er noen som har slukket lyset på grunn av rovdyrene. Det ønsker jeg at statsråden skal ta til seg og gjøre noe med, utover forebyggende tiltak, for det hjelper i hvert fall ikke i Hedmark.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
Jeg takker statsråden for utfyllende svar. Statsråden og jeg er nok enige på mange områder, men det er kanskje verre å få med seg hele regjeringen. Jeg vet jo at vi skal diskutere nye bestandsmål, men jeg er vel tvilende til at de blir så mye lavere enn de som er i dag. Det er bra at man skal bli raskere med å ta ut skadedyr. Det er kjempeviktig, men det med erstatning ser jeg egentlig ikke på som så viktig, for det er ingen gårdbruker som driver med bl.a. bufe for å få erstatning. Man driver fordi man er glad i dyrene sine, og man ønsker selvfølgelig ikke at de skal bli tatt av rovdyr. Da hjelper det ikke så mye å få en erstatning. Det hjelper selvfølgelig økonomisk, men det hjelper ikke på lysten til å drive videre med bufe. Det er ofte det det handler om – om man skal fortsette en næring, enten på heltid eller deltid, og det å drive med bufe gjør at mange gårdbrukere klarer å drive et gårdsbruk.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-16:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Det ble varslet 1. desember 2009 at kiloprisen på biffkjøtt i Norge skulle reduseres med 2 kr, dette for å få ned de store lagrene av kjøtt. Hvor mange tonn forventer statsråden at vi nordmenn vil kjøpe ekstra på grunn av denne prisreduksjonen?»