Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Det er noe forunderlig at behovet for å styrke kvaliteten i barnehagene lanseres som en ny idé. Jeg tillater meg å ønske statsråden velkommen etter. Vi kan starte med St.meld. nr. 41 for 2008–2009, som nettopp het «Kvalitet i barnehagen». Meldingen viste til både behov, retning og konkrete forbedringer, særlig hva gjelder personalet i barnehagene. Så kom Meld. St. 24 for 2012–2013, som het «Framtidens barnehage», som i aller høyeste grad var en kvalitetsmelding, og som ble behandlet så sent som våren 2013. Innstillingen viser at det på flere områder er bare å sette i gang, at barnehagepedagoger har rett i at det ikke behøves en ny melding, og at de selvsagt er opptatt av kvalitet. Det er de hver eneste dag. En kunne forventet at Solberg-regjeringen fulgte opp Stortingets behandlinger istedenfor å «restarte». Det er god grunn til å tro at enhver regjering vil være opptatt av kvaliteten i våre barnehager, men evnen og viljen til faktisk å bidra virker unektelig nokså forskjellig. Nok og kompetent personale er en hovedsak i tilrettelegging for god kvalitet i barnehagene. Derfor støttet Stortinget – alle partier, bortsett fra Fremskrittspartiet – en bemanningsnorm under behandlingen av meldingen om framtidens barnehage, som flere har vært inne på i sine innlegg tidligere. I tråd med Stoltenberg-regjeringens forslag slo regjeringen fast at en bemanningsnorm med én voksen per tre små barn og én voksen per seks store barn skulle være regelen innen 2020. Her er det uttrykt ved at stortingsflertallet har bedt om en plan fra statsråden, og vi venter fremdeles. Ifølge Utdanningsdirektoratet var det i 2015 283 684 barn i barnehage. Det er nesten 2 730 færre barn i barnehage enn i 2014. Om lag 10 pst. av barna i barnehagealder går altså ikke i barnehage. Barnehagekøen har økt fra 8 334 til 10 411 barn. 10 411 barn i kø kan illustreres med eksempelvis 371 skoleklasser à 28 elever. Dette viser at vi går feil vei, og det samsvarer dårlig med et mål om å sikre alle rett til barnehageplass. Samtidig gir det grunn til å minne om at statsråden bidro med et kutt i antall plasser på om lag 7 000, som hans første bidrag i statsbudsjettet for 2014. Den gangen valgte han ironisk nok bort akkurat det han nå foreslår, som datofesting av rett til barnehageplass for ettåringer, og hadde stor tro på at flere skulle velge kontantstøtte foran barnehageplass. Resultatet var dette: tapte år for barnehageutviklingen og tapte år for barn i barnehage. Når det gjelder personalet, var det i 2015 74 669 årsverk i barnehagene – en nedgang på 320 årsverk fra 2014. Men heller ikke det ser ut til å kunne vekke statsrådens engasjement for den tidligere nevnte bemanningsnormen, underlig nok. Barna fortjener en bemanningsnorm framfor en språknorm. Til slutt vil jeg gi all støtte til de mange som i dag har vært med og hedret barnehagene som en god arena for våre barn. Det opplever jeg at vi er enige om. Den gir oss foreldre mulighet til å være trygge på at når vi går på arbeid, blir barna våre godt ivaretatt. Leken, sosialiseringen, fellesskapet og mestringsfølelsen er alle biter av en barnehagehverdag som vi kan være stolte av, som vi kan hegne om, og som fungerer skoleforberedende for alle alderstrinn.