Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2009-12-01:
Interpellanten skal ha ros for å ta opp et viktig tema, nemlig Norges konkurransekraft internasjonalt. Det har gått svært godt i norsk næringsliv i årene fra 2005 og fram til den internasjonale finanskrisen satte inn i fjor høst. Selv om jeg hører at det er delte meninger i denne debatten, mener jeg faktisk at Regjeringens kraftige tiltak for å motvirke nedgangskonjunkturen har vært vellykket, og at flere fagmiljøer nå mener at Norge er på vei ut av krisen. Regjeringspartiene er svært opptatt av norsk konkurransekraft. Det eksportrettede næringslivet er viktig for at vi skal kunne ha et høyt velferdsnivå, og det er vesentlig at vi har rammebetingelser som kan styrke vår konkurransekraft. For regjeringspartiene er det derfor av avgjørende betydning at vi holder orden i økonomien, slik at vi bidrar til lav rente og en kronekurs som er riktig i forhold til andre lands valuta. I Norge har vi en stor offentlig sektor som bidrar til verdiskaping. Nyere forskning viser at den skandinaviske modellen med et høyt velferdsnivå og sentraliserte lønnsoppgjør bidrar til produktivitetsvekst og høy innovasjonsgrad i tillegg til høy sysselsetting. Høyt velferdsnivå fremmer i seg selv vekst, men jeg er enig med interpellanten i at de offentlige utgiftene skal være bærekraftig i den forstand at vi ikke bruker mer penger i offentlig sektor enn det økonomien tåler. Jeg tror ikke vi utvikler noen hollandsk syke i Norge under nåværende regjering og det flertallet vi har i Stortinget. Vi har allerede under behandlingen av budsjettet for neste år, og i flere andre sammenhenger, hørt finansministerens klare tale om at vi skal ned i oljepengebruk, og at arbeidet med det har startet. Han har full støtte for sine synspunkter hos flertallet. Vi vil ikke sette arbeidsplasser i fare ved å bidra til høyt rentenivå og sterkere kronekurs. Statens pensjonsfond – Utland er jo innrettet slik at vi skal unngå hollandsk syke. Ved at vi bare bruker avkastningen av fondet og ikke selve fondet, vil vi i prinsippet, slik som Torgeir Micaelsen sa, ikke gå tom for oljepenger. Det var jo Hollands problem på 1970-tallet. De satt igjen med en knekt industri og en altfor stor offentlig sektor de ikke kunne finansiere etter å ha brukt opp inntektene fra naturgassressursene. Her hjemme er vi nødt til å ha en offentlig sektor som stadig omstiller seg og har et omfang som er bærekraftig. Jeg mener at vi ser en stor vilje i offentlig sektor til det. Oftest synes jeg at det er politisk vi tar kraftigst til orde for mer penger til alle gode formål i offentlig sektor, selv om vi vet at penger alene ikke løser alle utfordringer. Norge er et godt land å drive næringsliv i. Det viser alle statistikker, også den interpellanten viser til. Regjeringens næringspolitikk de siste årene har gitt gode resultater. Vi legger til rette for nyskaping og forskning. I statsbudsjettet for neste år er det en kraftig satsing nettopp på forskning. Det legges opp til at det skal foregå forskning og utvikling over hele landet. De regionale forskningsfondene, som ble opprettet i år, tas i bruk neste år. Sammen med Forskningsrådets program for regional innovasjon og midler til Innovasjon Norge og SIVA vil det bidra til at nettopp bedrifter innenfor den industrien som nå sliter, kan få flere ben å stå på. Vi ser at flere bedrifter innenfor offshoreleverandørindustrien nå bruker sin kompetanse til å utvikle nye grønne arbeidsplasser. I den sammenheng er det vesentlig at de knytter seg tett opp til de forsknings- og utviklingsmiljøene som finnes regionalt, og som jeg vet at interpellanten er skeptisk til. Men disse er også inngangen til nasjonale og internasjonale forskningsprosjekter, som blir viktige for å utvikle norsk eksportrettet industri slik at den er rustet til å møte framtiden. Norge har et godt utdanningssystem, men vi ser at vi har en stor utfordring med at mange faller ut av den videregående skolen. Det skal vi jobbe mye med framover. I forrige periode fokuserte vi mye på tidlig innsats når det gjaldt basiskunnskaper som lesing, skriving og matte. Det må vi fortsette å fokusere på, samtidig som vi utvikler den norske fellesskolen slik at alle greier å fullføre det 13-årige løpet. Med tanke på både et godt voksenliv og deltakelse i arbeidslivet er det helt avgjørende. Vi har ingen ungdommer å miste om vi skal opprettholde både et konkurransedyktig næringsliv og et høyt velferdsnivå i Norge i framtiden. Denne fokuseringen mener jeg må være noe av det styrende i den vanskelige prioriteringsdebatten som nå kommer, knyttet til mindre oljepengebruk og til vår redsel for å utvikle hollandsk syke.