trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-17:
Fremskrittspartiet blir kritisert av SV fordi man ønsker å sikre grunnleggende velferdstjenester til innbyggerne i kommunene, som helse, eldreomsorg og skole. Så bagatelliserer man det at kommunene blir tvunget til nye regler av Stortinget. Mange kommuner er bundet på hender og føtter når det gjelder næringsutvikling, som kjøpesenterutbygging og bygging i strandsonen – det være seg boliger eller fritidseiendommer. SV kaller det for bagateller at man knebler det lokale selvstyret på disse viktige områdene. Da klarer man ikke å skille snørr og barter for å se hva som er det viktige for lokaldemokratiet. Vi mener, som jeg nevnte, at det viktige for lokaldemokratiet er at innbyggerne får gode tjenester innenfor helse, skole og eldreomsorg.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2009-03-17:
I et av sine mange utspill oppigjennom årene tok Arbeiderpartiets partisekretær, Martin Kolberg, til orde for en felles valgdag. Meg bekjent ligger det også inne i Arbeiderpartiets utkast til stortingsprogram for neste periode. Nå er det slik at det i merknadene til denne meldingen bare er Fremskrittspartiet som står igjen på det standpunktet. Men samtidig har ingen av regjeringspartiene, heller ikke Senterpartiet, blitt med på Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstres merknad på side 15, der man sier at man er imot å ha en felles valgdag for kommunevalg og stortingsvalg. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvis det er slik at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, som et flertall, bestemmer seg for å gjennomføre en felles valgdag, vil det være demokratisk at et så knapt flertall overkjører mindretallet i en så viktig sak?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2009-03-17:
Jeg vil tro at de fleste representanter i denne sal, det være seg faste medlemmer eller varamedlemmer, er kjent med essensen i den demokratiske prosessen. Jeg har i hvert fall fått med meg at det er diskusjon. Jeg er klar over at diskusjon er viktig. Det er viktig med meningsbrytning, og det er viktig med dialog og diskurs, men det er da også et poeng på et eller annet punkt å konkludere. Det kan da ikke være uvesentlig at etter at man har diskutert, så kommer man også til en konklusjon! Det som er interessant med regjeringspartienes og særskilt Arbeiderpartiets innlegg, er at man fremstiller det som om hele det politiske Norge skal trykke på en kollektiv pauseknapp i diskusjonen om felles valgdag – av hensyn til Arbeiderpartiets behov for å diskutere dette internt. Det gjør at i hvert fall jeg lurer på om denne saken egentlig er motivert av diskusjonen om en felles valgdag – for Senterpartiets vedkommende motstand mot en felles valgdag – eller om dette i realiteten handler om å holde ro og orden internt i Regjeringen. I så fall er det en begrunnelse som er en ganske annen og mye mindre tilfredsstillende enn den som er blitt gitt fra denne talerstolen.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-17:
I debatten er det sagt at denne meldinga viser at det er «tillit» til lokalpolitikken og til lokalpolitikerne. Det i seg selv er et merkelig utsagn, for hvem er det som skal ha tillit til lokalpolitikerne? Jo, det ligger en sånn sentralistisk tenkning bak, at vi her på Stortinget skal ha tillit til lokalpolitikerne. Jeg vil snu det på hodet og si: Har lokalpolitikerne tillit til oss? Det ville være et like interessant spørsmål, men det er jo ingen som stiller det. Så jeg håper inderlig at vi slutter med den typen formuleringer. De som skal ha tillit til lokalpolitikere, og de som skal ha tillit til oss, det er folket, og det vises gjennom valg, valgdeltakelse osv. Så en liten kommentar til Ib Thomsen, som sier at beslutningene må tas nærmest den det gjelder. Er det et parti som er imot det, og som demonstrerer det ved denne innstillingen, så er det Fremskrittspartiet. Gjennom forslaget om at pengene skal følge personen, tar de fra de lokale muligheten til å disponere ressursene på ulike måter. Dette er den mest sentralistiske tenkningen som ligger i denne innstillingen: at pengene skal følge personen. Man kan altså godt angripe oss for spørsmålet om hundremetersonen, eller om kommunene bør få lov til å bestemme hvor spilleautomatene skal stå, men det er jo bagateller i forhold til det dramatiske som vil ligge i å ta ifra kommunene retten til å fordele ressursene – de frie midlene. Så til et mantra som Høyre gang på gang serverer, at fylkeskommunen mangler legitimitet. Hva betyr det egentlig? Legitimitet får du gjennom valgdeltakelse, oppslutning ved valg. Og vi vet at oppslutningen ved kommunevalget og ved fylkestingsvalget stort sett er den samme, det skiller kanskje 2–3 pst. – 62–63 pst. ved kommunevalget, litt over 60 pst. ved fylkestingsvalg. Og så går grensen for legitimitet der. De må slutte å bruke ordet legitimitet, de må heller bruke andre begreper: de ønsker ikke tre nivåer. Det er en ærlig sak, det er et politisk valg. Men slutt å bruke ordet legitimitet, for det er ikke tilfellet. Så til felles valgdag. Regjeringspartiene sier at vi skal diskutere dette, og for min egen del, helt personlig – vi har ikke diskutert dette i partiet – vil jeg si at det er gode grunner til å diskutere det. Det blir litt vanskelig for mange å se sammenhengen mellom storting og kommune/fylkesting når vi har to ulike valgdager, og de ser ikke helt sammenhengen mellom de rammene som kommunene har, og de vedtak som blir gjort i Stortinget. Ved å slå sammen til én valgdag, vil man kunne få noen sammenhenger som man ellers ikke får. Jeg sier ikke dermed at vi skal gå for en felles valgdag, men jeg synes det er gode grunner til å problematisere det, det er gode grunner til å diskutere det. Derfor synes jeg det er merkelig at det her nå blir sagt at dette har vi bestemt. Sånn er det ikke.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-17:
Det er åpenbart at Ib Thomsen ikke har forstått forskjellen på å styre midlene fra sentralt hold og at midlene blir underlagt lokal/regional prioritering. Vi går selvsagt inn for å sikre velferdstjenester, gjennom å bevilge en sum som lokalpolitikerne skal få dele, jf. Romerikes Blad i dag – Ib Thomsens og min lokalavis – som viser at kommunene prioriterer ulikt. Noen satser mer på utdanning, noen satser mer på omsorg osv. Så får vi forskjeller. Det er jo det som er lokale prioriteringer, og det er jo det vi ønsker, i motsetning til å bestemme fra sentralt hold. Så til den fylkeskommunale legitimitet. Jeg er grunnleggende uenig med Bent Høie når han sier at fylkespolitikerne skal få sin legitimitet fra lokalpolitikerne. Hva slags system er det vi snakker om? Vi snakker om ulike politiske nivåer, og de politikerne som er på ulike nivåer, får sin støtte fra folk gjennom valg. Når fylkeskommunene vedtar sine innspill til reguleringsplaner, er det på basis av regionale planer, og ikke på basis av kommunale planer. Det må være åpenbart for alle.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-17:
Denne saken behandlet vi første gang under behandlingen av statsbudsjettet. Det var der vi vedtok rammene for ordningen og utvidelsen av rammene. Nå vedtar vi de mer detaljerte reglene. La meg først få lov til å uttrykke tilfredshet med at vi nå får tatt det jeg vil kalle et krafttak for bostøtteordningen. Det er kanskje det mest treffsikre tiltak vi har for å bekjempe fattigdom. Samtidig gir det grunn til noen refleksjoner når vi opererer med tall. Vi vet at denne endringen vi nå gjør, vil bety at 50 000 flere kommer inn under ordningen med bostøtte. Det er bra og riktig, la meg understreke det. Samtidig gir det grunn til refleksjon rundt de store forskjellene som er i vårt samfunn. Vi har ikke klart å utjevne forskjellene i vårt samfunn. Vi har skapt mange nyrike de siste 10–15 årene. Fortsatt har vi for mange som må klare seg på forholdsvis lite. Dette er ikke en utvikling som vi ønsker. Noen av oss ønsker den iallfall ikke, og vi synes at dette er uheldig. Da må vi sette inn tiltak, og da er bostøtte et slikt tiltak. Det er det mest treffsikre. De endringene som vi nå gjør, er bra og riktige. Flere vil som sagt komme inn under ordningen. Taket for å komme inn under ordningen blir løftet. Fortsatt er det slik at man skal ha forholdsvis lav inntekt, nesten på grensen til det man kan overleve på, for å komme inn under ordningen. Jeg registrerer at Høyre ønsker å løfte taket enda mer. Det er ting vi må diskutere framover. Det er vel også grunn til å frykte at enda flere enn de 50 000 som vi i denne meldingen og innstillingen anslår, vil trenge bostøtte i en tid da arbeidsledigheten øker. Jeg vil ha grunn til å frykte at enda flere vil komme inn under denne ordningen. Det er bra, når de har et reelt behov. Endringene i regelverket gjør at vi får en bedre likebehandling. Det betyr at noen som i dag har en ordning som er bedre – det ble nevnt grupper med ulike funksjonshemninger og handikapp – kanskje kan komme dårligere ut. Men vi har presisert i innstillingen og i meldingen at kommer noen dårligere ut sammenliknet med dagens ordning, er målet at de skal beholde de ordningene eller godene de har hatt. Så samlet sett er dette bra og riktig. Det er et viktig virkemiddel i kampen mot fattigdom, samtidig som det gir grunn til en del refleksjoner som ikke alltid er like hyggelig å ta inn over seg, nemlig at vi fortsatt har et samfunn med altfor store forskjeller.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-03-17:
Jeg vil også ta opp dette med felles valgdag. Det står i meldingen at en ikke har konkludert i Regjeringen, men når en inviterer de andre partiene til å konkludere, så gjør de andre partiene det. De konkluderer i denne saken. Da blir det stående igjen at det kun er Regjeringen som ikke har konkludert i prosessen, men som har lagt fram en stortingsmelding nettopp om lokaldemokrati. Jeg synes representanten Brustad Moe var tydelig. Senterpartiet har konkludert, og de har konkludert klokt. Det er ikke klokt å slå sammen valgdagene. Hvorfor kan ikke Regjeringen, som har jobbet med en viktig stortingsmelding, konkludere i en så viktig sak i akkurat denne meldingen? Er det umulig å bli enige om det eneste fornuftige her: å beholde ordningen som vi har i dag?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-03-17:
Egen bolig handler om livskvalitet for den enkelte. Egen bolig er et av de viktige velferdsgodene i samfunnet fordi det gir verdighet. I Norge har vi en høy boligstandard. Men det finnes noen som ikke har fast bolig av ulike årsaker. En av hovedårsakene er dårlig økonomi – fattigdom. Hovedmålet til Kristelig Folkeparti i boligpolitikken er derfor å legge til rette for et stabilt boligmarked der alle kan få mulighet til å bo i egen bolig. Bostøtten er et av flere viktige virkemidler i boligpolitikken. Bostøtten er god fordi den handler om å hjelpe dem som har både lav inntekt og høye boutgifter. Vi har ventet en stund på Regjeringens satsing på fornying og modernisering av bostøtteordningen. For å si det slik: Den kommer sent, men den kommer godt. Ved flere statsbudsjett har Kristelig Folkeparti sammen med Høyre og Venstre foreslått styrking og endring av ordningen. Regjeringen gikk høyt på banen i forrige valgkamp og sa at de skulle utrydde fattigdommen i Norge. Det er en viktig målsetting, men jeg tror at de rød-grønne partiene har lært at enkelte ting er lettere sagt enn gjort. Men i dag blir det tatt et viktig grep. En gjennomgang og forbedring av bostøtten er et skritt i rett retning i utryddelsen av fattigdom. Vi har fått proposisjonen på bordet nesten fire år etter valgkampen, og de foreslåtte endringene vil gi 50 000 nye mottakere av bostøtten. Av disse vil ca. 10 000 være barnefamilier. Det hilser Kristelig Folkeparti velkommen. Det er viktig at de mest vanskeligstilte i boligmarkedet, som i dag faller utenfor bostøtteordningen, kan inkluderes. Det foreslås at alle med lav inntekt og høye boutgifter, bortsett fra militært og sivilt tjenestepliktige, kan få bostøtte når de ellers oppfyller kravene. Kravet til at boligen skal være finansiert av Husbanken, fjernes heldigvis for alle søkergrupper. Inntektsgrensene blir høyere for barnefamilier, noe som gjør at denne utvidelsen fører til at flere barnefamilier vil få bostøtte. Men det er noe Kristelig Folkeparti og opposisjonen er uenig i. Vi vil ikke støtte forslaget om innstramming i ordningen med tillegg i taket til pressområdene. Vi setter spørsmålstegn ved hvorfor dette er gjort, hva som ligger til grunn for at man strammer inn i områder der boligprisene er ekstra høye. Kristelig Folkeparti har i lang tid etterlyst modernisering og satsing på bostøtte. Endringene som gjøres i dag, er i tråd med de forslag som vi har kommet med tidligere i forbindelse med behandling av statsbudsjetter og kommuneproposisjoner. Vi støtter hovedtrekkene i proposisjonen, men vi vil påpeke at de kommer lovlig sent. Til slutt: Vi har en liten bekymring for at omleggingen i forhold til unge uføre kan føre til at noen kommer dårligere ut, og vil gjerne ha en tydelig garanti fra statsråden om at så ikke er tilfelle.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-03-17:
Jeg skal prøve meg med to spørsmål til statsråden. Det første er at det er så vanskelig å forstå at en strammer inn i pressområdene, når det ikke er slik at taket har gått ned. Det er fremdeles stor forskjell på boligprisene i pressområdene og i landet for øvrig, og både prisene ved kjøp av egen bolig og leieprisene har holdt seg veldig høye og økt i pressområdene. Det er derfor vanskelig å forstå det enkle svaret til statsråden. Det andre spørsmålet mitt går på å få en oversikt over innstrammingene. Når en ser det utenfra, er det veldig mye positivt, men det er en omlegging, og det er vanskelig å se hvem dette kan ramme. Så mitt spørsmål er: Kan statsråden garantere at det ikke rammer andre grupper enn dem som måtte rammes der en strammer inn i forhold til formue, og dem som måtte rammes der en legger om i forhold til pressområdene? Er det andre som rammes av det som går på innstramminger i ordningen?
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-03-17:
Jeg er glad for at et enstemmig storting i dag slutter seg til Regjeringens forslag om å gi bostøtte til mange flere. Det er et viktig bidrag for å motarbeide fattigdom, redusere antallet bostedsløse og hjelpe vanskeligstilte med å etablere seg i egen bolig. Hver av de nye mottakerne vil få en gjennomsnittlig støtte på 20 000 kr i året. Dette blir en mer treffsikker ordning, og enkeltpersoner som har de laveste inntektene og de høyeste bokostnadene, vil få bostøtte. En årsvirkning for den nye ordningen er på ca. 1 mill. kr ekstra. Det er gledelig at en ny rapport fra NOVA konkluderer med at det er et positivt samspill mellom de ulike boligsosiale virkemidlene som skal til for å nå de målene som er fastlagt. For mange vil det være en kombinasjon av bostøtte og startlån fra Husbanken som setter dem i stand til å eie sin egen bolig. Husbanken får i år økt sin låneramme med 2 milliarder kr, og vi vet at mange kommuner er aktive med å hjelpe folk med startlån, slik at de som mottar bostøtte til leie av bolig, kan bli boligeiere. Dette er spesielt viktig i den perioden vi i dag er i. Alt i alt er det en aktiv boligpolitikk på et langt høyere nivå som realiseres i 2009. Jeg vil likevel utfordre Høyre på ett punkt. De er veldig positive til den nye ordningen. Likevel undrer jeg meg på hvorfor de ikke selv fant rom for en forbedret bostøtteordning da de satt i regjering.
Bjørg-Irene Østrem (Venstre), 2009-03-17:
Venstre støtter Regjeringens forslag til endringer i regelverket for den statlige bostøtten og økte satser. Tiden er definitivt inne til å modernisere regelverket for hvilke boligtyper som kan åpne for bostøtte. Mange med dårlig økonomi bor i boliger som ikke nødvendigvis har separate rom for soving og spising. Fortsatt bygges det svært mange leiligheter som ikke har eget kjøkken og soverom. Inntektsgrensene har dessuten vært for lave, og mange barnefamilier og eldre har falt utenom ordningen. Det er viktig å sørge for at flest mulig har en stabil bosituasjon. Sammen med andre ordninger, som f.eks. startlån, kan endringer i bostøtten, økte satser, gjøre at flere kan beholde eller kjøpe sin egen bolig. Dette kan bety færre bostedsløse og fattige, men det er ikke hele svaret. Venstre ønsker primært en borgerlønn, en garantert minsteinntekt, i første omgang for langtidsmottakere av sosialhjelp. Vi ønsker at borgerlønnen skal være på 2,5 G, ca. 155 000 kr, og at den regnes som skattbar inntekt. Konsekvensen av dette vil i praksis være en standardisering av sosialhjelpssatsene for hele landet. Ved å holde bostøtten utenfor er det opp til den enkelte kommune å tilpasse kostnader ved det å bo. Det er åpenbart billigere å bo i Vadsø enn i Oslo. Ellers er levekostnadene beregnet til å være de samme. Venstre mener at en slik garantert minsteinntekt er viktig for verdigheten til dem som trenger hjelp fra stat og kommune i en periode av livet. I tillegg vil ordningen være mindre byråkratisk, både for brukerne og for staten. En annen utfordring for fattige og bostedsløse er tilgangen på boliger. Det bygges i dag for få boliger tilpasset dem med lav eller ingen inntekt. Her må staten stimulere og bidra til flere og mer tilpassede boliger og gjøre det enklere for frivillige organisasjoner å bygge og å drive botilbud rettet mot disse. Flere boliger med lav økonomisk terskel og tilbud om boveiledning er viktige tiltak i denne sammenheng.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Svaret på det er ja. Kommunane har over lang tid vore utsette for at det kjem nye lovpålegg som kostar pengar, utan at det følgjer med midlar. Slik skal det ikkje vera. Eg trur at denne representanten og for så vidt ein samla komité har høyrt at eg mange gonger har uttrykt at utgangspunktet skal vera at det skal vera samsvar mellom dei oppgåvene som vert pålagde, og dei midlane som vert stilte til disposisjon. Så må eg seia at stadig å øyremerkja fleire oppgåver og til og med stilla krav om stykkprisfinansiering, vil vera å invitera lokalt folkevalde til ikkje å ta omsyn til korleis eit spørsmål, ei oppgåve, kan løysast lokalt, men berre vera utøvar av ein statleg politikk. Det kallar ikkje eg eit styrkt lokaldemokrati.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Det framgår av stortingsmeldinga at Regjeringa meiner dette er eit spørsmål som har så mange sider at det bør avklarast i det enkelte partiet. No skal ikkje eg her falla for freistinga til å kalla forslag frå mine utmerkte regjeringspartnarar for udemokratiske, men det eg kan seia, er at Senterpartiet er ueinig i det forslaget som ligg føre i Arbeidarpartiets program. Vi ser at felles valdag både kan vera praktisk og ha andre fordelar, men vi er veldig urolege for at det som då kan koma i fokus, er dei sentrale sakene i staden for dei lokale sakene, dei lokale kandidatane, dei lokale variantane som bør få blomstra i ein lokal valkamp.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Svaret på det er at vi i vår førebuing av denne stortingsmeldinga har brukt tid på veldig mange andre spørsmål – vi har fremja forslag til endringar, både lovmessige og andre, f.eks. at 16-åringar no kan kunna røysta i enkelte kommunar. Vi får sjå om det kanskje kan bidra til å auka valdeltakinga. Auka valdeltaking er eit av argumenta for felles valdag. Arbeidarpartiet hadde sjølv eit ynske om å drøfta dette på sitt landsmøte. Det er eit ynske som eg sjølvsagt synest det var klokt å koma til møtes. Svaret på det spørsmålet vil nok liggja føre frå ulike parti i løpet av våren.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Eg har éin kommentar til til forslaget om felles valdag. Der kan lokaldemokratikommisjonen si innstilling vera interessant lesnad. Ho viser at det er ulike syn, òg internt, i ulike parti. Desto meir spennande er det at enkelte parti no lèt dette vera ei sak på landsmøtet sitt. Så har det vorte reist nokre andre problemstillingar her. Den eine er inntektene til kommunesektoren under den førre regjeringa og under denne regjeringa. Eg skjønar jo at det kan vera folk både frå Kristeleg Folkeparti og Høgre som slit med tala på det feltet. Men det er slik at når ting skal gjerast opp på slutten av året, vil det liggja føre ein sum på vel 30 milliardar kr i overføringar frå dagens regjering til kommunesektoren, mot vel 19 milliardar kr under den førre regjeringa. Det er noko meir enn 1 milliard kr, etter min måte å rekna på. Det er òg slik at på eitt tidspunkt opererte SSB med 45 600 fleire årsverk – det var etter tredje kvartal i fjor. Eg trur vi kan vera einige om at det er registrert nokre fleire årsverk, nokre fleire barnehageplassar, nokre fleire sjukeheimsplassar og forskjellig anna styrking i løpet av denne perioden. Så er det forunderleg å registrera at det er nokon som hevdar at dei har større omsorg for lokaldemokratiet enn andre, men som i annan samanheng vil kutta det tredje folkevalde nivået, som i dag representerer folkevalde frå eit heilt fylke til å ta avgjerder på viktige område for innbyggjarane. Dei går heller ikkje av vegen for å rasla med tvang overfor dagens kommunestruktur, og dei held fram at tillit er viktig. Dei må vel veta at tilliten til lokale folkevalde og òg oppslutning om val er større i mindre kommunar enn i store. Til slutt hadde eg kanskje tenkt at det kom nokre fleire spørsmål om oppfølginga av forsøk med stemmerett ved lokalval for 16-åringar. Det har vore gledeleg å registrera at det er vist svært stor interesse frå ordførarar og frå kommunestyre som er veldig ulikt politisk samansette. Det er forsøk som vi no førebur og går ut med tilbod om etter vedtaket i dag.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Det er eigentleg litt flott at ein debatt om lokaldemokrati endar opp i å gje kommunane størst mogleg økonomisk handlingsrom. Når det gjeld det som handlar om nasjonale rammer og lokale moglegheiter, sit eg nok her og kjenner på at det kjem til å koma mange debattar framover om ulike saker som blir lagde fram av ulike statsrådar i denne salen, og det er fint og viktig at vi både i regjering og i storting er opptekne av det lokale handlingsromet. Så når det gjeld økonomien, er det for det fyrste frå SSB brukt tal – 45 600 sysselsette – eit mindre tal i årsverk, som Tore Hagebakken var inne på. Så er det i tillegg slik at eg har ikkje brukt ordet «unntaksår» i Kommunal Rapport. Eg registrerer at eg frå tid til annan blir sitert litt misvisande, men eg håpar det kjem fram i Kommunal Rapport at eg har brukt tre hovudårsaker til situasjonen i 2008. Det eine er at aktiviteten har vore høg. Det andre er at kostnadene har vore langt høgare for kommunesektoren enn både storting, regjering og kommunane sjølve føresåg. Så er det tredje at det er nokre kommunar som har hatt tap på finansplasseringane sine. TBU, Teknisk beregningsutvalg, seier at kommunesektoren bør ha 3 pst. driftsresultat over tid. Viss vi summerer opp dei tala som ligg føre så langt – no er dei rett nok førebelse, sjølv om dei kom i går – er talet over tre år på 2,8 pst., dvs. tilnærma 3 pst. Det tilseier ikkje at alt er like bra pr. dato i kommunesektoren. Her er store variasjonar for kommunane. Det er forskjell på om ein held Oslo innanfor eller utanfor, om ein held fylkeskommunane innanfor eller utanfor. For meg er det slik når det gjeld økonomien, at eg er audmjuk i forhold til den situasjonen som kommunane har. Eg er glad for at det forhåpentlegvis vil bli moglegheit til å konsolidera stillinga no i 2009, fordi vi har lagt fram, og fått vedteke, forslaget om å auka rammer då.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Stortinget gjer i dag eit historisk vedtak. Det er om lag 100 000 husstandar som får bustøtte i dag. Etter 1. juli vil det vera 50 000 fleire som vil ha den moglegheita. 50 000 nye husstandar kan altså bety ein by på bortimot same storleik som Stavanger full av enkeltpersonar som vil ha moglegheit til å setja nøkkelen inn i ein tryggare heim. Eg takkar for gode ord som har kome i samband med denne saka. Eg forstår det slik at det er nokon som har venta lenge – det høyrest ut som om dei har venta omtrent sidan dei sjølve gjekk ut av regjering. Så er det desto betre at ordninga no vert sett i verk, etter brei einigheit. Det er heilt rett som det er sagt her, at dette er eit tiltak som langt frå løyser alle problem for dei som har ei låg inntekt – langt derifrå. Men mens både storting og regjering over fleire år har føreteke det vi kan kalla for klatting og lapping på bustøtta, føreteke forbetringar år for år, legg vi no eit prinsipp til grunn som vil få stor betydning, nemleg at dei som skal verta vurderte for bustøtte, skal ha låge inntekter og høge buutgifter. Det er utgangspunktet. Så har studentar og militære sine eigne ordningar. Det kjennest tilfredsstillande å veta at no skal folk få sleppa å måtta stå til rette viss dei ikkje har ungar, om dei er trygda, om bustaden er på meir enn 40 m2, om dei har ei eiga dør inn til kjøkken eller soverom, eller om bustaden er finansiert av Husbanken eller ikkje. Det å behandla likeverdig vil òg bety langt enklare reglar, som igjen har betydning både for brukarane, for kommunane og for staten. Så det er det viktige, eine punktet: meir likeverdig behandling. Så aukar vi inntektsgrensene, som fleire her har vore inne på. Det kjem både barnefamiliar og andre til gode, men det er heilt openbert at når ein familie på fire utanfor eit pressområde får ei auka inntektsgrense, frå 194 000 kr til 245 000 kr, og dei tilsvarande tala for Oslo er frå 219 000 kr til 272 000 kr, så har det betydning. Det har òg det faktum at vi fjernar det som i dag har vore praktisert når det gjeld ungar og eigne inntekter. Born skal altså i tillegg kunna tena inntil 30 000 kr utan at det går inn i utrekninga av bustøtte. Så innfører vi auka tak, og vi tek inn nye kommunar under dette taket. Spørsmålet som er stilt, er kvifor taka no er sette slik som dei er, og kva for nye kommunar som er tekne inn. Det enkle svaret er at vi har funne det nødvendig å byggja våre forslag til nye tak på objektiv statistikk. Det er altså ikkje skjøn eller synsing, det er objektiv statistikk. Det er òg det som gjer at vi frå Regjeringas side føreslår auka grenser for Bærum, i forhold til mindretalet. Til unge uføre: Dei som fekk bustøtte før omlegginga, får ein garanti mot lågare ytingar som følgje av endra særreglar. Samla utbetalingar til gruppa vert 45 mill. kr høgare enn i dag. Forenklingar der er elles noko som dei funksjonshemmas organisasjonar sjølve har bedt om. Så kjem òg nye reglar for formue. Det gjenstår eit spørsmål som Regjeringa har sagt ho skal koma tilbake til, og det gjeld forholdet mellom eit svært godt trygdeoppgjer i 2008 og bustøtte. Det skal vi altså koma tilbake til.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
For det fyrste: Eg synest det er veldig bra at Høgre er så positive til dei endringane som er gjorde. Eg har sett at Høgre har oppfatta det som om vi direkte her har oppfylt Dokument nr. 8-forslaget frå Høgre. Eg går ut frå at Bent Høie er klar over at vi hadde begynt vårt arbeid lenge før dei fremja sitt forslag. Men det er enkle svar på spørsmålet om tak. For det fyrste er ikkje taket redusert i nokon kommune. Òg Oslo vil få eit tak som er høgare, altså 1 000 kr høgare enn i dag, så det er ingen som kjem til å oppleva at taket blir redusert. Når vi har føreteke dei justeringane vi har gjort, er det rett og slett – siger og skriver – fordi vi har gått inn og sett på kva statistikken seier når det gjeld kostnader. Det er det som då gjer at vi har funne ut at det er ikkje den forskjellen på kostnader mellom Oslo og Bærum som tidlegare regjeringar har lagt til grunn.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Dersom det er slik at eit tak blir auka med 6 000 kr, og det samtidig blir redusert med 5 000 kr, er det altså 1 000 kr i gevinst. Det gjeld storbyområde. Det betyr at det ikkje er snakk om ein reduksjon for den enkelte, med mindre det kan vera andre element som slår inn her, f.eks. dei justeringane som vi har føreteke i finansformue, og korleis den skal telja. Så skjønar eg at både Tørresdal og andre er opptekne av å få ei oversikt over dei enkelte berekningane. Eg kan lova at det har vore eit nitid arbeid å rekna seg til ei ordning som ikkje skal ramma, og som slett ikkje skal ramma utilsikta. Så fekk vi eit spørsmål frå Stortinget som vi fekk så kort tid på at vi ikkje hadde moglegheit til å levera – eg trur eg skal seia det på den måten. Skulle det dukka opp noko uventa, skal eg vera den fyrste til å ta initiativ til å rydda opp i det.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-03-17:
Buutgiftstaket i Oslo er i dag 80 000 kr og vert auka med 1 000 kr. Det betyr at Oslo beheld eit høgare tak, slik som dei har hatt frå før. I tillegg er det slik at i mange kommunar rundt Oslo og Stavanger aukar taket betydeleg meir, t.d. med 21 000 kr i Bærum, 16 000 kr i Asker, Skedsmo, Frogn, Lørenskog, Oppegård, Nesodden, Sola og Sandnes. For landet elles aukar taket med 6 000 kr. Eg håpar dette var klargjerande. Men det som er poenget, er at vi har teke omsyn til det statistikken seier om bukostnader. Ut frå det har vi rekna ut nye tak. Det er ikkje slik som det vert framstilt, at dei innbyggjarane i Oslo som no søkjer om bustøtte, frå 1. juli må operera med eit lågare tak enn det dei har i dag.
Bent Høie (Høyre), 2009-03-17:
Jeg tok ordet for å forklare representanten Rolf Reikvam hvorfor Høyre mener at fylkeskommunen ikke har den nødvendige legitimitet. Et klart uttrykk for det er jo at valgdeltakelsen ved fylkestingsvalgene er betydelig lavere enn valgdeltakelsen ved kommunevalgene. Det andre er at kommunene, altså lokalpolitikerne i kommunene, har vist at fylkeskommunenes beslutninger ikke har den nødvendige legitimiteten uten at beslutningene er forankret i beslutninger som på forhånd faktisk kommer fra kommunene. Dette ser en veldig klart i arealplanleggingen, der legitimiteten i fylkeskommunenes deltakelse i arealplanleggingen er forankret i at de enkelte kommunene på forhånd har blitt enige. En ser jo også at kommunene, på tross av at vi har et folkevalgt tredje nivå, har bygd opp en regional infrastruktur med et samarbeid mellom kommunene for å løse de oppgavene som Stortinget egentlig mente at fylkeskommunen skulle løse, bl.a. innen næringsutvikling, arealplanlegging og de regionale virkemidlene. Så må en jo også se at det stortingsflertallet vi har nå, og Regjeringen, har bevist at de heller ikke ser at fylkeskommunen har den nødvendige legitimitet, for de skulle jo gjennomføre en regionsreform som skulle overføre betydelige oppgaver til fylkene, til nye regioner, men det endte med et mageplask der det i realiteten bare var «pottel» som ble overført. Det viser at fylkeskommunen som folkevalgt nivå verken har legitimitet hos kommunene, hos innbyggerne eller hos staten. Det er også utgangspunktet for at Høyre mener at det mest fornuftige vil være å legge ned fylkeskommunen som folkevalgt nivå og få større og mer robuste kommuner som har legitimitet både hos befolkningen og hos statlige myndigheter. Så til statsråden og kommuneøkonomi. Jeg regner med at statsråden ser fram til morgendagens Kommunal Rapport, med overskriften «Verre enn Erna», som er overskriften på Kommunal Rapports kommentar til KOSTRA-tallene, som ble lagt fram i går. Det som Teknisk beregningsutvalg helt klart slår fast, er at det klareste uttrykket for kommunenes økonomiske handlefrihet er de årsresultatene kommunene legger fram. Det årsresultatet som kommunene legger fram for 2008, er historisk dårlig. Den rød-grønne regjeringen overtok en sektor i balanse, med klare overskudd, et faktisk årsresultat på 3,6 pst. Nå er det minus 0,4 pst. Regjeringen overtok en kommunesektor i balanse, men overlater et konkursbo til den nye regjeringen.
Bent Høie (Høyre), 2009-03-17:
Det var representanten Hagebakkens innlegg om kommuneøkonomi som fikk meg til å ta ordet på ny. Det er jo helt åpenbart at Regjeringen og regjeringspartiene nå prøver å skylde på finanskrisen for situasjonen i kommunesektoren, for da kan en på en måte skape et bilde av at dette er noe som kommer utenfra, som Regjeringen ikke har ansvar for. Det er grunnleggende feil. Når kommunalministeren på Kommunal Rapports nettsider i dag sier at 2008 var et unntaksår, er det også grunnleggende feil. Unntaksåret var 2006. Denne regjeringen hadde en betydelig satsing på kommunesektoren i 2006. Det gjorde at kommunesektoren i 2006 unntaksvis hadde et svært høyt resultat og en kraftig vekst. Dette skapte også en forventning i kommunesektoren om at veksten skulle fortsette. Det gjorde den ikke. I 2007 var det nedgang i de frie inntektene. I 2008 var det nedgang i de frie inntektene. Så unntaksåret for denne regjeringen når det gjelder kommunesektoren, var 2006. Underskuddet i 2008 er i all hovedsak knyttet til det enkle forhold at inntektene ikke står i stil med utgiftene, og årsaken til det er bl.a. den kraftige kostnadsveksten som kom som følge av veksten i 2006, og at Regjeringen ikke har fulgt opp i forhold til dette i 2007 og 2008. Hvis vi sammenligner de to periodene, kommer vi til disse 30 milliardene, som hele tiden trekkes fram. Ja, det skulle bare mangle. Hvis Regjeringen ikke hadde fulgt opp og økt bevilgningene til kommunesektoren, hadde det reelt sett vært en nedgang i kommunenes muligheter til å gi innbyggerne et tilbud. Det er nettopp den demografiske utviklingen og oppgaveutviklingen i kommunesektoren som har drevet disse utgiftene opp. Hvis en sammenligner veksten i de to periodene korrigert for demografi og kostnadsvekst, var veksten under den forrige regjeringen på 4,2 pst., mens veksten til nå under denne regjeringen har vært på 4,3 pst. Det kaller jeg tilnærmet likt i en så stor sektor.
Bent Høie (Høyre), 2009-03-17:
Det å ha trygghet for egen bolig er sannsynligvis hele basisen for å ha muligheten til å komme videre i livet, til å komme ut av fattigdom og komme inn i arbeid. Føler en usikkerhet om bosituasjonen, føler en usikkerhet om man kan betale regningen for leie eller bolig neste måned, tror jeg at en bruker såpass mye energi og krefter på det at det er liten mulighet for å konsentrere seg om andre ting. Det betyr at bostøtteordningen kanskje er den viktigste ordningen vi har for å nå fram til dem som har dårlig økonomi i Norge, og har behov for samfunnets hjelp og støtte. Bostøtteordningen har fungert bra for noen, men det har vært en del regler knyttet til bostøtteordningen som har slått helt urimelig ut. I de siste åtte årene har det vært en kontinuerlig forbedring i ordningen, men med de vedtakene vi gjør i dag, fjerner vi de siste urimelige reglene knyttet til ordningen. De to som framstår som mest meningsløse, er funksjonskravet og finansieringskravet. Det første er at en f.eks. stiller krav om at skal en ha bostøtte, må en ha en leilighet som inneholder separat kjøkken, stue, bad og soverom. Det framstår i dag som et krav som gjør det svært vanskelig f.eks. å kunne få bostøtte og bo midt i et bysentrum. Dette er selvfølgelig til hinder for dem som ønsker å bo i nærheten av jobben, og som ikke har bil. Da har bostøtteordningens funksjonskrav i realiteten ikke hatt noen annen funksjon enn at den har holdt en del mennesker som ellers skulle hatt krav på bostøtte, utenfor ordningen. Det samme gjelder finansieringskravet. Skal en leie en sokkelleilighet f.eks., er det et krav at det huset som en leier sokkelleiligheten i, i utgangspunktet skal være husbankfinansiert. Det er et helt urimelig krav som har ekskludert en del av dem som har det vanskeligst på boligmarkedet, fra å få bostøtte. En har hatt eksempler på at personer som er veldig vanskeligstilte på boligmarkedet, har fått mulighet til å leie en leilighet hos bekjente. Så har de fått nei fordi huset som den leiligheten er i, i utgangspunktet ikke ble finansiert av Husbanken. Det er et helt urimelig krav. De forbedringene som Regjeringen har lagt fram, er derfor veldig gode forbedringer. Det er grunn til å gratulere kommunalministeren med å ha lagt fram en sak som innebærer en betydelig forbedring av bostøtteordningen, og som etter min oppfatning er det viktigste bidraget fra denne regjeringen for å bekjempe fattigdommen. Mange av disse forslagene er oppfølginger av forslag som Høyre har fremmet i sine alternative statsbudsjetter og i det Dokument nr. 8-forslaget som vi nå har til behandling. Det er derfor veldig kjekt å se at det er en bred politisk støtte til denne forbedringen av bostøtteordningen, som jeg tror for mange vil innebære å etablere en trygghet og en basis knyttet til bosted som gjør at de har mulighet til å bruke sine personlige ressurser på å komme videre i livet når det gjelder arbeid og annen aktivitet.
Bent Høie (Høyre), 2009-03-17:
Som jeg har vært inne på, er dette en gledelig sak. Det ligger også en del innstramminger i saken, og de fleste av dem er også godt begrunnet. Men det er klart at enkelte vil oppleve at bostøtten blir mindre – det ser en – og at en ikke sitter igjen med mer penger enn en gjør nå. I saken ligger det jo både redusert sosialhjelp, endringer knyttet til finansformue, redusert tak i de store byene, nye regler for unge uføre og store endringer i sjablongen for oppvarming. Når det gjelder endringene i taket for en del kommuner, er det ikke vanskelig å slutte seg til den utvidelsen som Regjeringen har foreslått i de kommunene som skal gå inn. Det som er vanskeligere å forstå, er begrunnelsen for den reduksjonen i taket som er gjort overfor enkelte kommuner. Jeg vil be statsråden si litt mer om hva som er begrunnelsen for den reduksjonen i beløpstaket som er gjort for enkelte kommuner.
Bent Høie (Høyre), 2009-03-17:
Det var ikke på grunn av det siste innlegget jeg tok ordet, men jeg kan svare på utfordringen. Svaret er at alle statsbudsjetter som ble lagt fram av Bondevik II-regjeringen, inneholdt forbedringer i bostøtteordningen. Da forbedret en bostøtteordningen hvert eneste år. Den eneste kommunalministeren som har lagt fram et statsbudsjett uten forbedringer i bostøtteordningen i nyere tid, er kommunalminister Åslaug Haga fra Senterpartiet. Også Høyre har – i all hovedsak – foreslått disse forbedringene som nå legges fram, ikke bare i det Dokument nr. 8-forslaget som behandles parallelt, men også i begge våre to siste alternative statsbudsjetter, og jeg vil tro at i alle fall det første av disse ble lagt fram før Regjeringen for alvor hadde startet arbeidet med denne ordningen. Men det som fikk meg til å ta ordet, var svaret fra kommunalministeren på min replikk, for ut fra det svaret kunne en få det inntrykk at det ikke var en reduksjon i taket for enkelte kommuner. Men det er jo en reduksjon i taket i Oslo på 5 000 kr, i Bergen, Trondheim og Stavanger på 5 000 kr, og vel også i Kristiansand, Tromsø og Drammen på 5 000 kr. Hvis det ikke er en reduksjon i taket på 5 000 kr på de stedene, så må jeg be kommunalministeren forklare meg det, for da har jeg ikke forstått det som står i proposisjonen, riktig.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-03-17:
Jeg skal unnlate å gå i debatt nå om fylkeskommunen. Det er ikke så lenge siden vi vedtok lovverket for den nye forvaltningsreformen, og jeg finner det lite hensiktsmessig å fortsette den diskusjonen. Her er vi rett og slett uenige – skikkelig uenige. Det som gjorde at jeg tok ordet nå, er den nokså eiendommelige måten Bent Høie velger å framstille kommuneøkonomien på. Jeg må minne om at hovedårsaken – den helt klare årsaken – til at 2008 for mange kommuner ble et vanskelig år når en ser på regnskapsresultatet, er store tap på fond. Det har sjølsagt skapt negative tall i Kommune-Norge, som vi har sett nesten overalt ellers i samfunnet. Ikke minst ser vi at staten sjøl har tapt penger på fond – ikke så rent lite heller. Så dette slår jo direkte inn i kommuneøkonomien. Heldigvis har vi laget ordninger, slik at de som har hatt de største tapene, har mulighet for å smøre dette litt utover flere år. Jeg må bare minne om at siden vi overtok, er realøkningen i de samlede inntekter på over 30 milliarder kr, hvis en sammenligner det siste året Bondevik-regjeringa styrte, og 2009. Og hvis en ser på årsverk som sier noe om innsatsen som ytes overfor befolkningen, er det nesten 35 000 flere årsverk enn da vi overtok. Hvis en sammenligner med den perioden da Erna Solberg var kommunalminister, var det en nedgang i antall stillinger på omtrent 1 400 årsverk. Hvis vi ser på antall personer som er sysselsatt, er det ca. 48 000 flere, og dette skyldes at vi har satset skikkelig på barnehagesektoren, og at vi også har gjort løft innenfor pleie- og omsorgssektoren. Vi har ambisjoner videre om å bedre kvaliteten, slik at Kommune-Norge skal få god drahjelp fra en rød-grønn regjering også de neste fire årene.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-03-17:
Jeg skal ikke fortsette med økonomidiskusjonen i det uendelige, men jeg føler at jeg er nødt til å kommentere det Bent Høie sa. For istedenfor å være såpass på offensiven som Bent Høie er, og når han presenterer de tallene som det går an å finne fram, som kan sette regjeringa i et noe gunstigere lys enn det den strengt tatt kanskje fortjener å få, synes jeg Bent Høie heller burde ha takket Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet for de betydelige bidrag, i hver sine runder, en gav for å bringe Bent Høie & co. opp på de prosenter som en kan stå her og skilte med. Ellers hadde det vært helt andre prosenter å vise til også i den statistikken som Bent Høie og Høyre velger å bruke. Så hører det med til historien at Høyre har heller ikke i Stortinget foreslått mer penger til kommunene enn det denne regjeringa har foreslått. Men det er jo egentlig ganske sensasjonelt at Høyre i det hele tatt er med på å gå inn for så mye penger som vi har gått inn for. Men hvorfor gjør Høyre det? Jo, fordi de kan bruke våre velferdspenger fordi det ikke ble skattelette, slik som Høyre ønsket, men altså mer penger til velferden. Det utgjør vel – jeg har hørt litt forskjellige tall, så jeg skal være litt forsiktig – et sted mellom 11 og 13 milliarder kr i året. Så det er veldig fint at Høyre også er med og bruker de midlene, men de skal takke noen av oss andre for at de i det hele tatt er der.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2009-03-17:
Førre helg hadde Sogn og Fjordane Arbeidarparti årsmøte. Dei vedtok ein resolusjon som eg antek kommunalministeren kanskje allereie har fått på bordet sitt, om kommunal og fylkeskommunal økonomi. Det vert vist til frå representanten Hagebakken at årsaka til at det gjekk så dårleg i 2008, var at kommunane og fylkeskommunane tapte pengar på spekulasjon i fond. Det er rett for enkelte kommunar, men ikkje for alle. Det er ikkje alle som har spekulert i aksjar og slikt. Det er berre å sjå på kva som har skjedd når ein har vedteke budsjetta for 2009 i Sogn og Fjordane, og registrere alle forslaga om nedlegging av skular, nedlegging av stillingar innanfor helse og omsorg osv. Ein kan også gå rundt og telje kor mange basseng som har fått vatn etter at denne regjeringa har overteke styringa av landet. Representanten Reikvam lurte på korleis det stod til med tillita til oss hos folket. Ja, det får vi greie på når det er val. Eg representerer eit parti som synest å ha rimeleg god dekning for å kunne hevde at folk har god tillit til oss. Skal vi ta omsyn til meiningsmålingar, har vi svært god tillit. Så får representanten Reikvam vurdere si stilling og SV si stilling, og kva tillit dei har frå folket. Så vart det vist til at kommunepolitikarane må ta makta tilbake frå administrasjonen. Det er eg heilt samd i. Eg synest at representantane frå regjeringspartia skal sende eit signal til sine respektive lokalpolitikarar og seie til dei at dette må dei stemme for. Eg kjenner best til kommunane i Sogn og Fjordane og korleis det stiller seg der, og det er svært vanskeleg for Framstegspartiet å få fleirtal for å ta tilbake makta frå administrasjonen. Den har dei andre lyst til å la vere der, så slepp dei å ta skulda for noko av det som skjer. Når det gjeld offentleg tilsette, har eg fleire gonger teke opp med kommunalministeren dette som går på fleire hender i omsorgssektoren, og vist til kva feilregistrering det er i samband med dei tala som er komne inn. Eg vil be statsråden merke seg det og sjå nærmare på det.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-11-05:
På vegne av Borghild Tenden og meg sjøl ønsker jeg å framsette et forslag om å overføre oppgaver fra Barne-, ungdoms- og familieetatens regionkontorer til den kommunale barnevernstjenesten.
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-11-05:
På vegne av stortingsrepresentantene Lars Myraune, Øyvind Halleraker, Sylvi Graham, Peter Skovholt Gitmark og meg selv ønsker jeg å framsette et forslag om å modernisere og omstrukturere Jernbaneverket til to statlige aksjeselskap.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-05:
Jeg vil foreslå Bård Vegar Solhjell.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-05:
Jeg foreslår Heikki Holmås.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-05:
Jeg foreslår Stine Renate Håheim.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-11-05:
Stortinget skal i dag behandle styrking av slepeberedskapen på Sørlandet. Kystverkets budsjett for 2010 foreslås økt med 127 mill. kr for å dekke slepebåtberedskapen i Nord-Norge og på Sørlandet. Imidlertid har det vært ønskelig å få på plass en beredskap med et døgnbemannet slepefartøy på Sørlandet så raskt som mulig. Anbudsrunde har vært gjennomført, med forbehold om Stortingets samtykke. Komiteen er enig i at det er viktig å få på plass en døgnkontinuerlig slepebåtberedskap langs sørlandskysten så raskt som mulig, og velger derfor å behandle denne saken svært raskt, slik at dette kan iverksettes straks. Som austegd og sørlending er jeg glad for at vi nå får en slepeberedskap som i større grad enn tidligere gjør det mulig å unngå ulykker eller redusere mulig ulykkesomfang. Jeg er glad for at Regjeringen med dette forslaget imøtekommer alle dem som har påpekt nødvendigheten av en styrket beredskap langs sørlandskysten. Denne delen av kysten er sterkt trafikkert. Spesielle strømforhold gjør også sørlandskysten sårbar for svært rask spredning av eksempelvis olje hvis en ulykke inntreffer. Tilgjengelig og godt nok utstyr er også vesentlig for å håndtere f.eks. oljeutslipp. Jeg imøteser derfor en fortsatt fokusering på tilstrekkelig med depoter og utvikling av best mulig oljevernutstyr. Det er også viktig at ressurser ses i sammenheng og utnyttes best mulig. Jeg viser i den forbindelse til at en nå langs sørlandskysten også vil kunne dra nytte av Kystverkets egne fartøyer, og søke samarbeid med Kystvakten hvis situasjonen skulle tilsi det. Det er også for Kystverket mulig å be andre fartøyer om assistanse hvis det skulle være påkrevd. Jeg er også glad for den økende fokuseringen på ulykkesforebyggende arbeid. Vi ser at arbeidet med seilingsleder er godt i gang, og ser fram til at dette kommer på plass flere steder langs kysten. Det er også viktig å holde trykket oppe vedrørende tungoljediskusjonen. Jeg er glad for at Norge er tydelig i dette spørsmålet internasjonalt. Avslutningsvis vil jeg igjen bemerke at det er svært positivt at en får en solid slepeberedskap på Sørlandet, og at dette blir iverksatt umiddelbart etter vedtak her i dag.