Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Helse- og omsorgstilbudet har stor betydning for den enkeltes levekår og livskvalitet, og derfor er også dette området høgt prioritert i Regjeringas budsjettforslag. Det kommer bl.a. til uttrykk gjennom en historisk satsing på sjukehusa, gjennomføring av opptrappingsplan for psykisk helse, Omsorgsplan 2015, Nasjonal strategi for habilitering og rehabilitering og en opptrappingsplan for rusfeltet. Sjukehusa styrkes vesentlig. Aldri er det satsa mer på sjukehussektoren i et enkelt år. Økninga er som kjent på hele 3,9 milliarder kr utover vanlig kompensasjon for pris- og lønnsvekst. For første gang etter 2002 budsjetteres det med aktivitetsvekst. Det legges bl.a. til rette for en økning i all pasientbehandling med 1,5 pst. fra 2007 til 2008. Det er altså lagt inn midler slik at omkring 18 000 flere behandlinger kan tilbys neste år. Regjeringa mener at sjukehusa ikke skal være nødt til å ta opp dyre lån for å gjenanskaffe helt nødvendig utstyr og bygg. Det er bakgrunnen for forslaget om 1,67 milliarder kr, slik at det til sammen for neste år bevilges 5,3 milliarder kr til dette formålet. Hvis Stortinget slutter seg til disse forslagene, vil vi få på plass en svært viktig forutsetning for sjukehusreformen. På den måten vil renteutgiftene blir mindre, og dermed vil sjukehusa også få mer penger til å drive aktiv pasientbehandling. Til tross for det meget gode økonomiske opplegget for neste år er det ingen tvil om at sjukehusa har store utfordringer, slik jeg også redegjorde for i komitehøringa til helse- og omsorgskomiteen 15. november. For å oppnå økonomisk balanse for neste år må kostnadene reduseres med over 1 milliard kr sammenlikna med i år. Helseforetaka verken kan eller skal bruke mer penger enn det Stortinget til enhver tid bevilger. Ambulansetjenesten blir en stadig viktigere del av den akuttmedisinske behandlingskjeden. Vi kommer i nær framtid til å oppnevne en bredt sammensatt gruppe som skal foreta en helhetlig gjennomgang av bil- og båtambulansetjenesten. Den rapporten skal foreligge i løpet av neste år. Stortinget er orientert om at helseforetakas pensjonskostnader vil øke med om lag 3,2 milliarder kr for inneværende år og med om lag 2,2 milliarder kr for neste år sammenlikna med kostnadsnivået som ble brukt ved utarbeidelsen av statsbudsjettene for disse to åra. Regjeringa legger til grunn at de økte pensjonskostnadene ikke skal inngå i resultatkravet for de regionale helseforetaka verken for 2007 eller 2008. Som kjent er også pensjonskostnader en betydelig utfordring for private ideelle institusjoner, som er etablert innenfor de regionale helseforetakas sørge for-ansvar. Departementet har nylig hatt møte med representanter for disse institusjonene, og det er ingen tvil om at disse sjukehusa utgjør et svært viktig supplement til foretakas egne virksomheter. Det betyr sjølsagt også mye for behandlingstilbudet til enkeltmennesker. Deres situasjon inngår i det arbeidet Regjeringa har satt i gang, og vi vil komme tilbake til hvordan denne saken videre skal håndteres. Det vil skje seinest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2008. Regjeringa er opptatt av at mennesker skal vente kortest mulig tid på å få nødvendig behandling. Om lag 66 pst. av alle pasienter som legges inn i sjukehus, mottar øyeblikkelig hjelp, dvs. at de kommer inn uten noe ventetid i det hele tatt. Etter at sjukehusreformen ble gjennomført i 2002, er gjennomsnittlig ventetid for pasienter som står på venteliste, redusert med 18 dager. Det betyr at helseforetaka har greid å møte et av de viktigste kravene vi satte, og det også i en tid der det er stort press på sjukehusa våre. Men vi skal sjølsagt videre. Tilbudet innenfor psykisk helse styrkes ytterligere ved at vi foreslår å bevilge 940 mill. kr mer i 2008. Dette kommer på toppen av en generell økning av pasientbehandlinga, slik jeg har redegjort for. Med dette er de økonomiske måltalla for opptrappingsplanen oppfylt. Det er også viktig å si at arbeidet med å bedre det psykiske helsetilbudet sjølsagt skal fortsette også etter at planen går ut. Det har skjedd veldig mye positivt som følge av denne opptrappingsplanen, som det har vært bred støtte til. Men vi er ikke i mål. Vi må fortsatt ikke minst satse på forebyggende arbeid både for barn og unge og for voksne, for å avdekke behov for å kunne sette i verk hjelp så tidlig som overhodet mulig. Vi skal prioritere det kommunale tilbudet til barn og unge med psykiske lidelser og tilbudet til voksne med sammensatte og langvarige behov for tjenester. Kortere ventetid for behandling av barn og unge med psykiske lidelser skal fortsatt være høyt prioritert. Det er bra at ventetida er redusert fra andre tertial 2006 til andre tertial 2007. Men vi sier oss ikke fornøyd med det. Det er fortsatt for mange som ikke får rask nok hjelp. Derfor må ventetidene ytterligere ned. Det er derfor Regjeringa også har foreslått en særskilt ventetidsgaranti for barn og unge med psykiske lidelser og/eller rusproblemer under 23 år. Rusmiddelavhengige skal få tilgang på tjenester av god kvalitet når de trenger det. Barn og unge og personer med rusmiddelproblemer skal fanges opp og få hjelp så tidlig som overhodet mulig. Opptrappingsplanen for rus er en helhetlig plan på feltet som omfatter forebygging, behandling, oppfølging, forskning mv. Skal vi få til bedre resultater enn det vi ser en del eksempler på i dag, krever det forpliktende samhandling og samarbeid på flere hold – mellom sjukehusene og kommunene, mellom de ulike tjenestenivåer og mellom det offentlige og de frivillige organisasjoner som også gjør en stor innsats på dette området. Rehabilitering og habilitering er sjølsagt svært viktig for mange mennesker. De siste par åra er det lagt til rette for økt og mer målretta aktivitet. Øremerka midler til kjøp av rehabilitering ved private rehabiliterings- og opptreningsinstitusjoner har økt med vel 14 pst. fra 2005–2007. De regionale helseforetakene har i tillegg brukt midler fra basisramma til å kjøpe tjenester hos private, og de har økt innsatsen på området i egne sjukehus. De regionale helseforetakene bruker til sammen mellom 1,5 og 2 milliarder kr til rehabiliteringsretta tiltak, og budsjettforslaget for neste år legger til rette for at denne innsatsen kan styrkes. Når det er sagt, må vi allikevel konstatere, slik Regjeringa ser det, at rehabilitering og habilitering ikke har den status og prestisje som det burde hatt. Når vi nå har lagt fram vår nasjonale strategi på området, er det fordi dette feltet må styrkes. Det er derfor lagt opp til bredt samarbeid mellom aktuelle departementer, brukerorganisasjoner og fagmiljøer, og samtidig skal departementet samarbeide med de private leverandørene på rehabiliteringsfeltet om utviklinga videre. Det er et kvalitetsstempel at folk lever lenger, og at folkehelsa blir bedre. Men bak de positive gjennomsnittstallene vet vi at det er store sosiale ulikheter. Forskjellene henger bl.a. sammen med inntekt, oppvekstvilkår, livsstilsfaktorer som fysisk aktivitet, tobakk og alkohol – for å nevne noe. Greier vi å utjevne de sosiale forskjellene, bedrer vi også folkehelsa. Derfor har Regjeringa lagt fram flere strategier og handlingsplaner på områder med store folkehelseproblemer. Det er innenfor KOLS, diabetes, kreft, kosthold, tobakksforebygging og Opptrappingsplan for rusfeltet – for å nevne noe. Omsorgstjenesten står overfor store utfordringer i åra framover. Vi blir flere eldre – og det er bra – og det kommer også flere yngre brukere som har behov for tjenester. Den viktige grunnplanken i dette, slik Regjeringa ser det, er en god kommuneøkonomi som er helt nødvendig for å sikre dem som trenger god omsorg, et bra tilbud. Derfor har Regjeringa prioritert å styrke kommuneøkonomien, og inntektene er økt med nesten 21 milliarder kr siden 2005. Det gjør bl.a. at målet om 10 000 flere årsverk i pleie- og omsorgssektoren kan bli nådd før 2009. I tillegg har Regjeringa lagt fram en helhetlig og forpliktende plan for bedre kvalitet og kapasitet i hele sektoren, det vi kaller Omsorgsplan 2015. De viktigste tiltakene er et nytt investeringstilskudd for å bygge flere plasser fra neste år. Det er en helhetlig demensplan, og det er en opptrapping av midler til omsorgsforskning. I tillegg må vi ha en stor satsing videre på kompetanse, etikk, aktiv omsorg og bedre legetjeneste i sjukehjem. Jeg opplever det slik at det er stor politisk enighet om behovet for å styrke pleie- og omsorgstjenesten, og jeg imøteser resultatene av de samtaler som nå pågår for å gjøre omsorgstjenesten bedre for dem som trenger det i vårt land.