Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-03-17:
Interpellanten reiser en viktig debatt med hensyn til hvordan vi skal skape et inkluderende arbeidsliv også nå under finanskrisen. Norge har de siste årene vært gjennom en sterk oppgangskonjunktur med et veldig lavt ledighetsnivå. Vi kan oppsummere at «alle» har vært vinnere på arbeidsmarkedet. Tallene viser 93 300 registrerte yrkeshemmede i gjennomsnitt i 2005 og vel 80 000 i gjennomsnitt for 2008, dvs. en nedgang på 12 000–13 000. Økt satsing på yrkesrettet attføring har bidratt til høy tilstrømming. Tallet er likevel blitt noe redusert fordi det er flere som avslutter enn som begynner på yrkesrettet attføring. Dette skyldes bl.a. det gode arbeidsmarkedet og innsatsen med å inkludere gruppen i arbeidslivet. Utviklingen i tallet på personer med nedsatt arbeidsevne påvirkes ikke bare av arbeidsmarkedet, men må også ses i sammenheng med utviklingen av antall personer som mottar ulike helserelaterte ytelser fra folketrygden. For å stimulere til økt yrkesdeltakelse og forhindre passive stønadsløp som kan føre til varig utstøting fra arbeidslivet, er det iverksatt flere omfattende endringer i regelverket for de arbeids- og helserelaterte ytelsene. Formålet har vært å foreta en dreining fra passive ytelser til aktive tiltak som yrkesrettet attføring. Alle personer som blir sykmeldte over lengre tid, skal vurderes med tanke på behov for arbeidsrettet bistand. Tallet på personer med nedsatt arbeidsevne er derfor dels påvirket av hvor mange som står utenfor arbeidslivet på grunn av sykdom, og dels påvirket av omfanget og innholdet i attføringsinnsatsen. Fra 2005 til 2008 økte andelen yrkeshemmede i arbeidsmarkedstiltak fra 66 pst. til 69 pst. Interpellanten bemerker at denne andelen har sunket til 64 pst. i januar 2009. Mange attføringsløp blir avsluttet ved årsskiftet, og man bør derfor være forsiktig med å trekke slutninger på bakgrunn av tiltaksnivået i januar måned. De fleste med nedsatt arbeidsevne som ikke deltar på arbeidsmarkedstiltak, er i en forberedende fase der de får avklart og utredet sin arbeidsevne. Dette er en viktig forberedelse til selve attføringstiltaket for å sikre alle et mest mulig hensiktsmessig tjenestetilbud. For enkelte kan den avklarings- og planleggingsprosessen være tidkrevende. Når denne prosessen er avsluttet, er det et klart mål å redusere ventetiden fram til starten av attføringstiltaket. Utviklingen er med andre ord mer nyansert enn det som framgår av interpellasjonen. Tallet på personer med nedsatt arbeidsevne er relativt stabilt sammenlignet med tallet på arbeidsledige, både i oppgangs- og nedgangskonjunktur. Men jeg er enig i at det er bekymringsfullt hvis andelen personer med redusert arbeidsevne som får tilbud om yrkesrettet attføring, reduseres. Videre er jeg enig med interpellanten i at den økte satsingen på ordinære arbeidsledige ikke må gå ut over innsatsen for de mest utsatte på arbeidsmarkedet. Regjeringen har nå lagt fram en tiltakspakke for å møte den økte arbeidsledigheten som skyldes den internasjonale konjunkturnedgangen. Dette er ekstraordinære midler som kommer i tillegg til allerede bevilgede midler for 2009. Økningen i antallet tiltaksplasser vil bidra til at også tilbudet til personer med nedsatt arbeidsevne ikke svekkes i 2009. Interpellanten stiller spørsmål om hvilke særlige grep statsråden vil gjøre for å styrke innsatsen. Regjeringen følger opp St.meld. nr. 9 for 2006–2007, Arbeid, velferd og inkludering, som legger opp til omfattende forandringer med sikte på å få et bedre tiltaks- og tjenestetilbud for brukerne. Nytt regelverk for arbeidsrettede tiltak utvider og styrker tiltakstilbudet. Det er bl.a. etablert et tilbud om arbeidsrettet rehabilitering og satt i gang et forsøk med tidsubestemt lønnstilskudd. Dette er tiltak som er rettet mot de mest utsatte gruppene på arbeidsmarkedet. Personer med nedsatt arbeidsevne har ellers tilgang til hele tiltaks- og tjenestespekteret i Arbeids- og velferdsetaten. Det er også satt i gang ulike tiltak innenfor avtalen om inkluderende arbeidsliv mellom arbeidslivets parter og myndighetene, bl.a. et nytt opplegg for sykefraværsoppfølging med tilbud om helse- og rehabiliteringstjenester, den såkalte «Raskere tilbake»-ordningen. Det arbeides for øvrig med en rekke tiltak med sikte på å øke yrkesdeltakelsen blant personer som er i utkanten av eller utenfor arbeidslivet, der Nav-reformen er spesielt viktig. Regjeringen gjennomfører kvalifiseringsprogram og ulike strategiplaner mot fattigdom, arbeid og psykisk helse, habilitering og rehabilitering og inkludering og integrering av innvandrere. Jeg vil understreke at personer med nedsatt arbeidsevne har vært og er en høyt prioritert gruppe i arbeidsmarkedspolitikken. Omfanget av arbeidsmarkedstiltak for gruppen har økt betydelig de siste årene. Overgangen til arbeid har gradvis økt til nærmere halvparten av alle som har avsluttet yrkesrettet attføring. Attføringstiltakene videreføres på et høyt nivå i 2009. Jeg mener at ambisjonsnivået for de utsatte gruppene bør være høyt. En forverret arbeidsmarkedssituasjon gjør det vanskeligere å få personer med nedsatt arbeidsevne ut i arbeidslivet. Det er arbeidssøkere som er utsatt for utstøtings- og utestengningsmekanismer når arbeidsmarkedet forverrer seg, særlig hvis konjunkturnedgangen vedvarer. Arbeids- og inkluderingsdepartementet følger derfor utviklingen nøye og vil vurdere behovet for å styrke innsatsen for personer med nedsatt arbeidsevne framover. En ny midlertidig inntektssikringsordning med arbeidsavklaringspenger blir innført. Omleggingen innebærer bl.a. systematisk bruk av arbeidsevnevurderinger for å avklare behov for arbeidsrettet bistand på et tidligst mulig tidspunkt, slik at den enkelte raskest mulig kan få de tjenester som er hensiktsmessige. Jeg vil bidra til at Arbeids- og velferdsetatens samlede tiltak innrettes slik at de planlagte tiltakene kan gjennomføres og forslagene i St.meld. nr. 9, Arbeid, velferd og inkludering, kan realiseres.