Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-12-13:
Budsjettavtalen mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet viser at det fremdeles er stor uenighet når det gjelder prioriteringer på utdanningsområdet. Ettersom langt de fleste bevilgningene til grunnskolen blir gitt over kommunebudsjettet, er det jo særlig synlig der, men også på utdanningsbudsjettet ser vi hvordan høyre- og venstresiden i norsk politikk har svært ulik oppfatning av hva som skal til for å bygge kunnskapssamfunnet. Arbeiderpartiet har lagt fram et alternativt budsjett med en helt annen profil enn det regjeringspartiene i dag vedtar sammen med Fremskrittspartiet. Høyresiden har i denne stortingsperioden gjort et iherdig forsøk på å fjerne spørsmålet om ressurser i den politiske debatten om utdanning. I det offentlige rom har Regjeringen heldigvis fått lite gehør for denne argumentasjonen. Gjentatte ganger har vi hørt, bl.a. fra statsråden, at det ikke finnes en sammenheng mellom læring og ressurser. Like mange ganger har vi blitt fortalt at vi er et av de landene i Europa som bruker aller mest penger på utdanning. Av disse to utsagnene kan en dra den slutningen at Høyre mener at vi enten bruker for mye penger til utdanning eller bruker pengene feil. Samtidig opplever vi fra regjeringspartiene en fullstendig ansvarsfraskrivelse når det gjelder tilbudet på skolefritidsordning, leirskole og kulturskole. Etter disse medlemmers oppfatning har disse feltene ikke noe med skolepolitikk å gjøre. Dette er på et vis noe vi ikke skal bry oss med. Etter disse tre årene har vi sett at enhver anledning brukes til å harselere over dette viktige tilbudet til våre barn, istedenfor å rette fokus mot hvordan en kan heve kvaliteten, bl.a. i skolefritidsordningen. Som det sies av disse medlemmene i komiteen, skal skolen ikke være et heldagsoppbevaringssted for barna, men et sted for læring. Jeg har lyst til å utfordre regjeringspartiene litt i forhold til dette: Hva mener egentlig regjeringspartiene med dette? Er det noe parti her i salen som faktisk mener at hele skolefritidsordningen kun skal være en oppbevaringsplass? Jeg synes det er på høy tid at regjeringspartiene kommer seg på banen og forteller om hvilken virkelighet de ønsker at barna våre skal ha etter at skoledagen er ferdig i 12–13-tiden. At Høyre og Fremskrittspartiet mener at vi bruker for mye penger på utdanning, er tydelig for oss i Arbeiderpartiet. Etter at budsjettavtalen var sikret, har vi fått daglige tilbakemeldinger fra en rekke kommuner om at det er nødvendig å gjøre en del vesentlige kutt på utdanningsområdet, enten i lærerstillinger, i bibliotektjeneste eller i andre typer tjenester. Dette er beklagelig. Det er grunn til å minne om at det er over 4 000 færre lærere i skolen nå enn hva det var i 2 000. Vi hører om en skolehverdag der klasserommene blir mindre, det blir flere elever, og det blir færre voksne til å passe på og til å gi barna våre en god kunnskap. Jeg tror det er bare Høyre som mener at dette er en utvikling i riktig retning. Regjeringen mener vi bruker for mye penger på utdanning, men heldigvis – og det skal Regjeringen ha ros for – bevilges det penger til kompetanseløft for lærerne. Det sa Kvalitetsutvalget klart ja til, og det gav også komiteen i vår klarsignal til at departementet skulle følge opp. Jeg er glad for at dette blir prioritert, og at det er en bred enighet om dette løftet. Arbeiderpartiet mener i tillegg at det er behov for å få flere lærere inn i skolen. Ved å se velvillig på departementets grafer kan en godt si at antallet lærere i skolen kun har blitt svakt redusert de siste årene, og at dette kanskje ikke på noen måte har innvirkning på elevenes læringsutbytte. Men begynner vi å lytte til hva som blir sagt ute i kommunene av dem som jobber i skolen, påvises det en sammenheng mellom disse faktorene. Som Gudmund Hernes en gang sa det: En skrå linje er ikke det samme som innsikt. Tvert imot kan det være et eksempel på en skeiv tolkning. Og som komitelederen sa i sitt innlegg: Foreldre, barn og lærere går i fakkeltog for å bevare skolen sin og protesterer mot kutt som på sikt gir seg utslag i elevenes læringsutbytte. Jeg er glad for at regjeringspartiene øker timetallet, selv om jeg gjerne skulle ha sett at vi kunne ha vært langt mer ambisiøse enn det vi klarer å legge inn nå. Men det viktige er at alle partiene følger opp dette i årene som kommer, slik at vi har muligheten til å få en skoleuke på 28 timer i grunnskolen. Vi tror på en styrking av basisfagene norsk, matematikk og språk. Vi tror også det er viktig at alle elever får tilbud om fysisk aktivitet hver eneste dag. Offentliggjøring av PISA-undersøkelsen 2003 viser at norske elever ikke gjør det så godt som vi skulle ha ønsket i bl.a. matematikk og naturfag. Sammenliknet med andre land i undersøkelsen hevder vi oss ikke godt nok. Undersøkelsen viser at det er en betydelig grad av både bråk og uro i disse timene. De siste dagene har vi også sett at det er alvorlige voldstendenser i den norske skolen. Funnene gir oss en pekepinn om at vi trenger å styrke den offentlige fellesskolen. Det tror jeg at statsråden vil få med seg alle partier her i salen på. Samtidig er det alltid en fare for at slike undersøkelser også blir brukt for å fremme et bestemt ideologisk syn. Når læringsutbytte, effektivitet og produktivitet blir de styrende målene for grunnutdanningen, mener vi i Arbeiderpartiet at andre ting lett kan bli glemt. Det er mulig at det ikke kan måles kvantitativt, men vi mener altså at det har en stor verdi i seg selv at ulike barn, med ulikt opphav, av ulike nasjonaliteter, har en felles møteplass, ja har et felles referansepunkt. Vi tror at det er med på å styrke vår egen identitet og bygge oss opp som nasjon. Mer enn noen gang tidligere trenger vi en sterk og god offentlig fellesskole der ulike elever kan møtes, utfordres og bli stimulert til kritisk tenkning, der likhet betyr å gi alle elever de samme mulighetene for å tilegne seg læring. Vi må utvikle skolen slik at den evner å inkludere alle elever og lærer dem opp til å tåle motbakker og til å arbeide for å lære. Vi trenger en skole som støtter elevene, men som også stiller helt klare krav til elevene. Vi trenger derfor å satse på den offentlige fellesskolen, og vi må ta innover oss alle de tilbakemeldingene som kommer fra landets elever, lærere og foreldre om at det er behov for flere dyktige lærere, bedre skolebygg, bibliotek og gymsaler. Skal vi virkelig få til en kultur for læring, må også Høyre-siden forstå at dette henger sammen med kunnskap og kvalitet. Jeg vil ta opp de forslagene som Arbeiderpartiet har i innstillingen.