trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-05:
Den rovviltpolitikken som eg fører, er breitt forankra i Stortinget. Alle parti, i alle fall dei som var representerte på Stortinget i 2011, var einige om forliket som då vart laga. Eg meiner det forliket er eit godt kompromiss. Eit berande prinsipp i rovviltpolitikken er at vi ønskjer å vareta både rovviltbestandane og beitenæringane. Ei slik todelt målsetjing er krevjande fordi det er ibuande konfliktar mellom dei to ulike interessene. Eg har likevel problem med å sjå kva som ville vore eit betre alternativ enn å ha ei slik todelt målsetjing, for eg ønskjer å vareta både rovvilt og beitedyr. Både rovviltforvaltinga og beitenæringane legg kvart år ned ein stor innsats for å klare den kombinasjonen. At ein har lukkast med å forvalte ei todelt målsetjing utan at det vert krevjande for begge interessentar, er ikkje realistisk, men likevel viser f.eks. den store nedgangen i tap av sau til rovvilt dei siste åra at vi lukkast betre og betre. Det gjeld også i Nordland. I toppåret 2012, det vil seie etter at Senterpartiet hadde styrt dette i sju år, vart 4 600 sau og lam erstatta i Nordland, mens tala for i fjor viste ein reduksjon, ned til 2 800 sau og lam. I same tidsrommet har mengda sau på utmarksbeite vore relativt stabilt. Tal frå Rovdata viser at bestandsmålet for gaupe vart nådd for fyrste gong den siste tiårsperioden i 2020 og då med ein yngling meir enn målet. Etter nokre år under bestandsmålet har også jervebestanden dei siste tre åra vore om lag på bestandsmålet. Målet er altså ti årlege ynglingar, og registreringane viste at det var elleve ynglingar etter hiuttak i Nordland. Det er også sett eit regionalt bestandsmål for bjørn, men ein har så langt ikkje lukkast med å byggje opp ein bjørnebestand som gjer at det målet vert nådd. Så når representanten Mossleth her etterspør betre bestandsregulering, er det viktig å hugse på at vi er svært nær dei måla for jerv og gaupe i Nordland, og at vi ligg ein del under når det gjeld bjørn framleis. Når ein veit kor krevjande det er kvart år å skulle treffe eksakt på eit tal av ynglingar i ein viltbestand, meiner eg det er grunn til å seie at bestandsreguleringa for både gaupe og jerv i Nordland fungerer godt, i og med at ho er tett opp til bestandsmåla som er sette. Det som er ei større utfordring i Nordland, er at ein ikkje har lukkast godt nok med å føre ei tydeleg soneforvalting. Sjølv om størrelsen på rovviltbestandane ikkje har vore noko særleg større enn bestandsmåla, er det ei utfordring at ynglingane skjer både i område prioritert til rovdyr og i område priorterte til beitedyr. Resultatet av den situasjonen er at det vert lite føreseieleg for beitenæringa. Trass i at soneforvaltinga ikkje har fungert godt nok i Nordland, vil eg likevel understreke at forvaltinga følgjer situasjonen tett for å få til ei best mogleg oppfølging av den todelte målsetjinga også der. Blant anna har Miljødirektoratet fatta vedtak om å avlive både mordyr og kvalpar av jerv ved ein hilokalitet i Nordland no, og ein vil fortløpande vurdere behov for ytterlegare tiltak ut over sesongen.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-05:
Det går bra med beitenæringane våre. Det ser ein bl.a. på at talet på lam og sau på beite er stabilt også i Nordland. Det er det også nasjonalt. Så det er ikkje i det heile nokon som er i ferd med å knekkje noko som helst. Tvert imot, vi er for at vi skal ha livskraftige beitenæringar. Så vil det vere ei ibuande spenning med dyr på utmarksbeite opp mot rovvilt dersom ein er med på at vi skal ha rovvilt i Noreg, og det trur eg Senterpartiet er for, sjølv om eg av og til er litt i tvil. Då må vi klare å løyse den konflikten på ein god måte. Når vi no har klart å få ned tapet av sau og lam frå toppen vi hadde mens Senterpartiet styrte politikken, til den nedgangen vi har sett mens vi har styrt, må det vere grunn til å glede seg over det. Så vert det no igjen sagt at tala, som er den beste vitskapelege dokumentasjonen vi har, er feil. Det er litt vanskeleg å halde seg til når svaret alltid skal vere at fakta ikkje stemmer. Vi må styre på fakta, noko anna er veldig vanskeleg å halde seg til.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-05:
Det er grunn til å merke seg at både kvotejakta på gaupe og lisensfellinga på jerv i Nordland har vore effektiv denne vinteren. Heile jaktkvoten, som Miljødirektoratet gav på gaupe, er fylt. I tillegg vart 14 av dei 19 dyra som nemnda vedtok når det gjaldt lisensfelling av jerv, tekne ut under den ordinære lisensfellinga. Det er eit bra resultat. Det betyr at jegerane langt på veg har lukkast med å regulere bestanden. Det er, som eg nemnde, også slik at det er fatta vedtak om å gjere eit hiuttak i Nordland i tillegg til det på jerv. Det gjer vi nettopp for å sørgje for at vi klarer å vareta den balansen, fordi vi ikkje ønskjer å oppleve store tap av rein til rovdyr, og for at vi regulerer etter bestandsmåla. Ein skulle tru det var noko som representanten frå Nordland fann grunn til å glede seg over, at ein faktisk følgjer dei måla som er sette, og at ein lukkast med å ta ut dei dyra ein skal ta ut. Då må det vere det som er teiknet på ein vellukka politikk i tråd med Stortingets føringar.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-05-21:
Vi har forslag fra stortingsrepresentantene Bjørnstad, Strifeldt, Halleland, Steffensen og Njåstad om å sikre en mer helhetlig havbruksforvaltning, og det settes fram at de ønsker det etter modell av olje- og gassektoren. Komiteen peker innledningsvis på at olje- og gassektoren faktisk har flere forvaltningsmyndigheter, samt at en del av produksjonskostnadene innenfor lakse- og ørretoppdrett har hatt en betydelig stigning de siste ti årene, og at dette er godt dokumentert og synes å være hovedårsaken til nedgang i produktiviteten. Dette er blant flere forhold som det pekes på i innstillingen fra komiteen. Havbruksnæringen er blant de største og mest verdiskapende formene for matproduksjon vi har i Norge. Den har et stort vekstpotensial, men uansett må en ta hensyn til naturens tåleevne. Vi mener også at en eventuell opprettelse av et nytt forvaltningsorgan ikke er veien å gå. Det vil ikke kunne bidra til å forenkle næringens møte med norske myndigheter. Tvert imot vil det bli nok en aktør å forholde seg til, både for næringen selv og for andre myndigheter. Dette er utfordringer som vi svarer opp, i forhold til det som er fra forslagsstillerne. Så er det ikke til å komme fra at forslagsstillerne også har noen gode momenter i sitt forslag. Blant annet peker de på trøndelagsmodellen, som har vist at det går an å samordne, og der det også er vist en stor grad av effektivisering. Resultatene derfra kan tyde på at saksbehandlingstiden har gått noe ned, og at samordningen har blitt bedre. Dette er selvfølgelig ting som kan videreforedles, som jeg også mener, men vi er jo i gang med en strategi for det, og da er det etter min mening mest naturlig å ta det der. Oppdrettsnæringen er viktig, men den fører ikke minst også med seg noen utfordringer som næringen må håndtere. Blant de utfordringene er å tilpasse oppdrettsregler for å sikre bærekraftige løsninger som også ivaretar villaksstammen. Det må fortsatt settes strenge krav for bedre dyrevelferd i oppdrettsnæringen, og en må sørge for satsing på forskning og teknologiutvikling. Vi må holde fast på grunnprinsippene når det gjelder villfisk, selv om det ikke har direkte med denne saken å gjøre, med både deltakerloven, fiskesalgsloven og havressursloven.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-05-21:
Regjeringspartiene er ikke tunghørte. For øvrig syns jeg representanten Knag Fylkesnes hadde en god replikkveksling med statsråden. Det er jo faktisk sånn at i en helhetlig plan er en også nødt til å vurdere mange enheter rundt, slik også statsråden svarte. Men for å avklare, så kommer regjeringspartiene til subsidiært å stemme for forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
Det har lenge vært diskutert at havbruksforvaltningen er for fragmentert – det er ikke en ny diskusjon. Og det er ingen tvil om at det forslagsstillerne tar opp i forslaget, er en reell problemstilling, og at det er utfordringer der. Da må vi prøve å rigge rammene for næringslivet på en best mulig måte. Havbruk, oppdrett og de framtidsmulighetene som ligger der, er en viktig framtidsnæring for Norge. Da er det behov for at vi tar de signalene som kommer fra næringen, på en alvorlig måte. Vi mener veldig tydelig at det er behov for en gjennomgang, og at det er behov for å se på mulighetene for å få en mer helhetlig og en mer effektiv havbruksforvaltning – nettopp fordi det er viktig å ta de signalene som næringen selv gir, på en ordentlig måte og sørge for at vi også klarer å rigge mulighetene for de utviklingstrekkene som er der. For Arbeiderpartiet er det viktig at vi gjør det. Men vi mener at det er galt å dra en konklusjon nå om at det er olje- og gassektorens, skal vi si, forvaltningsrammer som i utgangspunktet skal danne det riktige bildet for dette. Vi tror det er riktig å ha en utredning og komme tilbake igjen til Stortinget – gjerne gjennom en stortingsmelding, som Arbeiderpartiet har tatt til orde for tidligere – og få et framtidsbilde og en ramme for havbruksnæringen som setter dette inn i riktig perspektiv. For oss er det viktig å signalisere at vi ønsker denne retningen på det. Vi har derfor sammen med Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti to egne forslag som jeg egentlig håper kan få flertall til slutt ved voteringen over denne saken. Jeg håper at Fremskrittspartiet også ser at det vil være fornuftig til slutt å stemme for de forslagene, slik at vi får en ny sak på bordet om en mer helhetlig og effektiv havbruksforvaltning.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
At vi har et framtidsrettet forvaltningssystem for viktige næringer i Norge, er helt vesentlig. Og jeg synes på en måte at statsråden i sitt innlegg innrømmer at man må gjøre noe innenfor havbruksforvaltningen nettopp for å tilpasse den til framtiden – noe næringen har behov for. Det viktig å få konstatert her i Stortinget det jeg synes jeg hørte statsråden si – hvis jeg hørte riktig – at det er behov for en mer helhetlig og effektiv havbruksforvaltning. Da er mitt spørsmål: Er det en oppfordring fra statsråden til regjeringspartiene om å stemme for forslaget fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet, og SV?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
Det er i hvert fall ingen som er uenig i at vi ønsker en bærekraftig utvikling, men for å få en god, bærekraftig utvikling i en viktig framtidsnæring er det kanskje greit at vi får en mer enhetlig og effektiv havbruksforvaltning. Og for å få til det, slik at det legger rammer for entusiasme og grunnlag for investeringer, effektivisering osv. i næringen, er det viktig at Stortinget involveres, at man får brede løsninger i Stortinget for hvordan man ønsker det. Og da synes jeg statsråden mangler engasjement og initiativ. Da er det vel klokt om også regjeringspartiene stemmer for forslaget fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, slik at vi legger litt mer engasjement til statsråden. Jeg vil bare få bekreftet nok en gang at det er en oppfordring fra statsråden til regjeringspartiene om å stemme for forslaget som ligger fra mindretallet i innstillingen.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
En helhetlig og effektiv havbruksforvaltning må være et helt sentralt element i en havbruksstrategi. Mitt spørsmål er: Hva er begrunnelsen for at regjeringen ikke ønsker å involvere Stortinget og legge fram en havbruksstrategi for Stortinget for en så viktig og betydelig framtidsnæring for Norge?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
Aller først: Jeg synes debatten her har vist at det er behov for en mer helhetlig og effektiv havbruksforvaltning, og at erkjennelsen også kommer fra statsråden. Jeg tror det ville vært en styrke hvis Stortinget samlet kunne vedtatt at en ønsker å få en slik type gjennomgang tilbake til Stortinget. Jeg tror også det ville vært en stor styrke om en etter åtte år med dagens regjering hadde fått lagt fram havbruksstrategien i en melding til Stortinget, og at Stortinget kunne tatt opp i seg de diskusjonene som er om både bærekraftig utvikling, bærekraftig forvaltning, effektive løsninger osv., slik at en fikk opp den havbruksdebatten som en slik framtidsnæring faktisk fortjener. Jeg klarer ikke med min beste vilje å forstå hvorfor regjeringen ikke kan legge fram det for Stortinget og nettopp få den helhetlige behandlingen. For jeg tror at det vi håper på skal skje, er en positiv utvikling, at en skal kunne øke produksjonen, men innenfor bærekraftige rammer, og at en i tilknytning til dette skal kunne legge til rette for gode investeringer og en verdiskaping som fordeler seg fra kysten, osv. Da er det klart at det å forankre dette i Stortinget, finne brede, gode løsninger for nettopp et slikt grunnlag, er god næringspolitikk og god havbrukspolitikk. Derfor klarer ikke jeg å forstå hvorfor statsråden ikke ønsker å involvere Stortinget i strategien og også være tydelig overfor sine meningsfeller i regjeringspartiene om at det er riktig og viktig at en stemmer for det forslaget som mindretallet har fremmet, og får en gjennomgang og en sak fram for Stortinget om en helhetlig og effektiv havbruksforvaltning.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-21:
Havbruk er en av Norges viktigste næringer. Havbruk har hatt en tilnærmet firedobling i eksportverdien fra 2007 til 2018 og har vokst betydelig raskere enn andre eksportnæringer i denne perioden. Den er nå landets nest største eksportnæring. Havbruk er også en viktig arbeidsplass i distriktene og har potensial til å bli enda større. Fremskrittspartiet har tro på at havbruk har en lysende framtid i Norge. Det største hinderet for vekst er, som i mange andre næringer, et stort offentlig byråkrati. Næringen må forholde seg til seks forskjellige departement, ni ulike sektorlover, tre forvaltningsnivå og ikke mindre enn 23 forskjellige tilsynsorganer. Det bidrar ikke akkurat til gode rammevilkår for vekst. Havbruk er en kompleks næring. Den krever teknologi på høyt nivå og konstant utvikling av kunnskap og driftsmetoder. Dette krever en forvaltning med tilstrekkelige ressurser og høy kompetanse og som evner å se næringen som en helhet. Dagens forvaltning svarer dårlig til næringens behov. Vi har eksempler på ulik praktisering av regelverket langs kysten, delvis basert på ulik kunnskap i ulike forvaltningsorganer og hos ulike saksbehandlere. Utøverne i havbruksnæringen uttrykker at møtet med forvaltningen fortoner seg som en jungel med overlappende ansvar og motstridende regler, og som stadig kompliseres. Havbruk har blitt en global næring, og oppdrettsselskapene har blitt internasjonale. Det er ikke gitt at de vil bli i Norge. Vi må derfor jobbe for at det fortsatt skal være attraktivt å drive havbruk her. I et møte med et lokalt oppdrettsanlegg kunne de fortelle om sin frustrasjon over vanskelighetene med, og byråkratiet med, å flytte en fôrflåte fra et sted til et annet. I en slik prosess må de forholde seg til hele syv forskjellige instanser, hvor bl.a. fylkeskommunen er blant verstingene. Å flytte en fôrflåte som ikke utgjør noen som helst forskjell for påvirkning på miljøet, må bli forenklet. Et slikt byråkrati hindrer verdiskaping. Fremskrittspartiet mener det er på tide å forenkle og effektivisere havbruksforvaltningen. Det vil være naturlig å se hen til hvordan norsk olje- og gassektor ble organisert, og se om det er mulighet for å overføre de positive erfaringene til havbrukssektoren. Tidlig på 2000-tallet ble det gjort et forsøk kalt trøndelagsmodellen, hvor forvaltningen innenfor havbrukssektoren ble samlet og effektivisert. Resultatene derfra tyder på at saksbehandlingstiden gikk ned, at samordningen ble bedre, og at de offentlige ressursene ble bedre utnyttet. Det er heller ikke noe som tyder på at kvaliteten i forvaltningen ble dårligere. Jeg registrerer at den rød-grønne opposisjonen fremmer et nesten likelydende forslag som oss. Avslutningsvis tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i saken, og varsler at vi stemmer subsidiært for forslag nr. 1.
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2021-05-21:
Havbruksnæringen er en stor og viktig næring for landet vårt. Næringen har hatt en sterk kostnadsvekst, og Senterpartiet deler langt på vei den virkelighetsbeskrivelsen som gis i representantforslaget. Dagens forvaltning av havbruksnæringen er kompleks. Dette kan være tidkrevende, ressurskrevende og lite oversiktlig for aktørene, og Senterpartiet sier seg enig med forslagsstillerne i at det kan være behov for en mer helhetlig og effektiv havbruksforvaltning. Samtidig som næringen er viktig for eksport, verdiskaping og arbeidsplasser langs kysten, er det også en næring som påvirker omgivelsene i betydelig grad. All effektivisering må skje på måter som ivaretar offentlighetens interesser, og det er et sentralt punkt at effektivisering av forvaltningen ikke må gjøre at andre interesser ikke blir hørt i forskjellige prosesser. Oppdrettsnæringen preges av at de store blir stadig større og mektigere. De store aktørene vil alltid kunne håndtere nye regler og krav. De små oppdretterne vil ha større problemer med det. Regelverket kan derfor indirekte bidra til struktureringer der de store aktørene blir større. Senterpartiet fremmer sammen med SV og Arbeiderpartiet derfor et eget forslag som kan sikre at regelverket ikke utformes slik at det framskynder en utvikling mot færre og større selskaper. Det kan oppfattes slik at forslagsstillerne ser for seg å opprette et eget direktorat som skal ha ansvaret for oppdrett, selv om dette ikke går klart fram av forslaget. Senterpartiet er kritisk til at nok et administrativt organ er løsningen for å bekjempe byråkrati. Forslagsstillerne ønsker i sitt forslag å ha olje- og gassnæringen som modell for forvaltningen. Senterpartiet mener petroleumsvirksomhet og fiskeoppdrett i sin karakter er vesentlig forskjellige og derfor behøver ulik regulering, og støtter derfor ikke forslaget.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-21:
Representanten Strifeldt gav eigentleg stikkordet for kvifor dette er eit dårleg forslag. Som han peikar på: Havbruk og oppdrett er ei kompleks næring. Dermed blir det vurderingar som også er komplekse – det er ikkje slik at det er berre eitt direktorat eller éin instans som skal vareta eitt bestemt omsyn, som kan gjere dei komplekse vurderingane knytte til dette. Det som eg stussa over ved representantforslaget, er: Kvifor skal ein lage denne typen spesialspor for denne næringa? Vi står overfor kjempestore utviklingar på havet. Mange av dei mest fundamentale framtidsperspektiva vi har som nasjon, knyter seg til havet, anten det er havvind, karbonfangst og lagring, variantar av utviklinga av framtidig skipsfart, mineralutvinning eller hydrogenproduksjon, og vi har allereie olje og gass, fiskeria og oppdrettet. Vi står framfor ein måte å tenkje på havet på, ei slags industrialisering av havet, som vi aldri har vore borti før. Kvifor skal ein da lage spesialspor – ja, omtrent lage forrang – for éi næring? Heile poenget må jo vere å sjå heile havet og havforvaltninga enda meir under eitt, så kvifor skal ein trekkje fram éi næring som antakeleg skal få dispensasjonar av ulike slag, der ulike typar omsyn ikkje blir så viktige? Det må jo vere realiteten i forslaget. Det synest eg er eit spørsmål som heng ved det forslaget der: Kvifor berre havbruk når ein står overfor så mange andre næringar som ønskjer å bevege seg ut på den felles allmenningen vår? SVs utgangspunkt for havbruksnæringa er at vi skal få størst mogleg verdi frå den felles allmenningen vår, til flest mogleg, lengst mogleg. I det ligg det både eit veldig sterkt miljøperspektiv og eit viktig fordelingsperspektiv – vi skal skape ei fordeling av bruken av den felles allmenningen vår. Vårt mål er ei næring med null forureining, full utnytting av biomassen og der vi er sjølvforsynte på fôr, altså ein meir sirkulær måte å sjå næringa på. Når eg er i kontakt med næringa, er dei heilt einige i den retninga, men vi er nok ueinige i tempoet. Der trur eg nok, når det kjem til stykket, at ueinigheita også speglar seg att her i salen. Vi er einige om at vi skal bevege oss i retning av full utnytting av biomassen, null utslepp av forureining i sjøen og sjølvforsyning av fôr, men dei store ueinigheitene handlar om tempoet og korleis ein kjem dit. Nokon meiner at næringa er på veg dit av seg sjølv. Det meiner ikkje vi i SV, vi meiner at her må det tydeleg regulering til for både å skape moglegheiter og ikkje minst å skåne den allmenningen som vi alle er avhengige av.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-21:
Eg var mentalt førebudd på at eg ikkje skulle vere aller først – og i alle fall at dei som står bak representantforslaget, tok ordet. Berre for å få statsråden til å utdjupe litt av svaret sitt: Her blir det tatt til orde for at ein skal samle denne næringa under eitt tak. Men så er det mange andre næringar til havs som, viss denne næringa blir samla under eitt tak, kanskje òg vil bli samla under eitt tak. Så får ein eitt tak for skipsfart, eitt tak for CCS, eitt tak for flytande havvind og eitt tak for hydrogenproduksjon. Er dette ei absurd utviklingsrekkje, eller kan det ha noko for seg å lage mange ulike typar tak, mange ulike direktorat – som representantforslaget legg opp til – for å vareta sektorinteresser?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-21:
Berre for å trekkje den tankerekkja vidare: Vi har jo utfordringar med at vi antakeleg tenkjer for lite heilskapleg om utviklinga av havet allereie, at det er for strenge båsar når ein utviklar havet. Blant anna er det for havvind ikkje etablert eit forvaltningsregime der det er klare reglar for korleis dei ulike omsyna skal takast i vare. Dermed er det frå søknad til søknad. Det går rykte om at ein kanskje får noko frå energimeldinga, som kjem i begynninga av juni, men dette er førebels uklart for Stortinget. På kva måte har porteføljen til fiskeriministeren blitt involvert i arbeidet med å utvikle eit forvaltningsregime for havvind, slik at ein kan sjå dette under eitt?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-21:
Det er eigentleg det siste Aasland seier, eg meiner er det viktige: heilskapleg og effektiv. «Enhetlig» blei sagt i eit tidlegare innlegg frå Aasland. Der trur eg ein må skilje veldig mellom kva som er heilskapleg, og kva som er einskapleg forvalting av havbruksnæringa. Det i alle fall ikkje SV står bak i den måten å forstå forslaget på, er at ein her skal få eitt direktorat som skal handtere alle ulike typar omsyn knytte til havbruk, og kome med forslag til avgjerd på det. Da er vi i gang med ein absurd måte å tenkje forvalting på. Sjølvsagt er vi alle glad i effektiv forvalting, vi har alle lyst til å ha det bort viss det finst tøysebyråkrati rundt omkring. Det er ingen på Stortinget som ønskjer å oppretthalde noko sånt. Men så er spørsmålet: Korleis skal dei overordna rammene vere for forvalting av havet? Havet – der er det masse aktørar, det kjem stadig fleire aktørar. Behovet for å ha ei heilskapleg havforvalting generelt blir berre meir og meir prekært. Som vi hadde ein runde på her i replikkvekslinga, er eg bekymra for utviklinga av nye næringar på havet, at det i altfor liten grad blir ein del av ei heilskapleg havbruksforvaltning, og at ein kanskje har meir eit sånt søknadsspor, der ein hentar inn ulike typar perspektiv frå dei ulike. Ein har ikkje eit forvaltingsregime for havet. Ideelt sett burde ein etablere eit breiare forvaltingsregime for alle havnæringar, der ein får gjort avklaringar i forkant, før ein begynner med søknad, sånn at ein ikkje får den typen konfliktar ein har fått, enten det er på utsida av Mørekysten eller som vi hadde då det gjaldt tobis, med oljeboring, osv., osv. Det er på ein måte søknadsproduserte konfliktar. Har ein etablert eit regime med kart, avklaringar, arealplanar osv. til havs, der dei ulike aktørane inngår, vil det vere mykje meir føreseieleg for absolutt alle aktørane til havs. Det manglar vi i dag, og det fører til at vi får mykje konfliktar til havs. Eg trur at det å ha ei einskapleg havbruksforvalting, der ein lagar eit heilt eige spesialspor for oppdrett, berre oppdrett og olje, ikkje for mineralutvinning eller skipsfart eller havvind eller alle dei andre, vil skape ein heilt umogleg situasjon. Det vi treng, er meir heilskapleg forvalting, ikkje meir einskapleg forvalting.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Regjeringen har store ambisjoner på vegne av norsk havbruksnæring, og vi vurderer løpende om rammebetingelsene som norsk oppdrettsnæring drives under, kan forbedres. Dette gjelder også hvordan havbruksnæringen forvaltes. Jeg er derfor enig i representantforslagets gode intensjoner om forenkling. Slik jeg oppfatter forslaget, synes en vesentlig innvending mot dagens forvaltning å være at akvakulturnæringen må forholde seg til en fragmentert forvaltning, mens det innenfor olje- og gassektoren er en sterkere samordning. Sjømat Norge har i sitt høringsinnspill pekt på at fraværet av ett organ – som har rettslig og faktisk kompetanse til å gjøre en helhetsvurdering av de ulike hensyn – er uheldig. Jeg er imidlertid ikke overbevist om at det er riktig å sammenlikne havbruksnæringen med olje- og gassektoren. Akvakultur foregår hovedsakelig nært kysten der arealinteressene – og motsetningene – er større enn til havs. I tillegg er akvakultur matproduksjon, hvilket innebærer at bredden i hensyn som skal ivaretas, er stor. Det ikke gitt at disse hensynene best ivaretas gjennom å samle mest mulig av forvaltningen under ett tak. Det er selvsagt rom for forbedringer, og jeg mener det derfor er viktig å vurdere tiltak som kan bidra til en mer effektiv og helhetlig havbruksforvaltning. Jeg kan eksempelvis nevne at det er etablert et samarbeid mellom næring og myndigheter i form av OPS sjømat – verdikjede havbruk, som har som formål bl.a. å forenkle og effektivisere informasjons- og datautvekslingen mellom næring og ulike myndigheter. Andre eksempler er at Fiskeridirektoratet har startet arbeidet med å utvikle en felles digital løsning for behandling av søknader på tvers av etater og forvaltningsområder. Vi har også opprettet en egen arbeidsgruppe bestående av kun oppdrettere – som har støvlene på – som er bedt om å komme med forslag til forenklinger i havbruksregelverket. Denne typen tiltak vil normalt være enklere å gjennomføre enn større omorganiseringer av forvaltningen. Og skal det gjøres en større omlegging av forvaltningen, må den i hvert fall bygge på grundige utredninger.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Jeg er veldig opptatt av at vi skal ha en effektiv forvaltning. Innenfor havbruket spesielt må vi erkjenne at det er viktig at vi har tilstrekkelig med byråkrati og regelverk som kan ivareta de biologiske hensynene, f.eks. Det er særdeles viktig hvis vi skal ha en bærekraftig utvikling av næringen og ha lønnsomhet og virksomhet over tid. Man ser f.eks. at når vi nå skal ha nye næringer ute i havet, som utfordrer eksisterende næringer, er det behov for å koordinere de forskjellige interessene, sånn at vi får et best mulig samfunnsøkonomisk resultat av det – og også et bærekraftig resultat. Jeg vil bare konkludere med å si at det er behov for å utrede disse spørsmålene nærmere. Jeg er til dels mye enig i det representanten illustrerer med spørsmålet, at det er mange forskjellige interesser, så det er behov for koordinering. Det er et spørsmål om det er rett å løse det problemet ved å opprette nok et offentlig organ.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Vi har vært godt involvert i arbeidet, sammen med Olje- og energidepartementet på embetsnivå. Det har også vært enkelte politiske diskusjoner, for det handler om å få til – jeg synes ordet «sameksistens» er litt dårlig, man kunne kanskje heller brukt ordet «samliv». Det skal et godt samliv til med forskjellige næringer, sånn at man får hensyntatt eksisterende fiskeri opp mot nye næringer som ønsker å etablere seg til havs, og at man får til gode og forutsigbare spilleregler. Jeg tenker det i seg selv er viktig at vi har prosesser. Det vil nødvendigvis gjøre at ting må ta litt tid, sånn at alle blir hørt og alle hensyn blir avveid før man tar beslutninger. Forhåpentligvis vil energimeldingen også peke på en del av de problemstillingene og få det som representanten spør om, opp på bordet.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Jeg skal ikke blande meg så direkte inn i Stortingets anliggende, selv om jeg antydet at jeg har sympati for intensjonen i forslagsstillernes forslag – og for så vidt også forslaget fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Jeg tenker det som det er viktig at vi fokuserer på – og som vi fokuserer på i det daglige – er å få til en mest mulig effektiv forvaltning, men samtidig ivareta de bærekraftsmessige og biologiske utfordringene som denne næringen står overfor. Vi har iverksatt en del tiltak for forenkling, bl.a. det å få oppdretterne selv til å komme opp med de lavthengende fruktene vi kan gjøre noe med fort, mens det som tas opp her i dag, er en litt lengre prosess. Men vi må hele tiden fokusere på forenkling, koordinering, mest mulig lik praksis fra forvaltningen rundt om i hele landet, osv. Jeg opplever i Stortinget at det egentlig er ganske bred enighet rundt retningen på næringen.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Jeg kan ikke gi noen slik oppfordring. Det må eventuelt representanter fra regjeringspartiene svare for selv, men jeg opplever ikke at det er noen veldig stor uenighet i salen. Når jeg blir kritisert for å ha lite initiativ, tenker jeg at vi har iverksatt ganske mange ting rundt næringen. Vi kommer med en havbruksstrategi, hvor det også vil komme ting som det er naturlig å bringe videre til Stortinget. Det har opposisjonen, og spesielt Arbeiderpartiet, kritisert at ikke har blitt tatt til Stortinget. Vi gjør det nå på den måten for å få prosessen i gang og få lagt det fram, slik at ting ikke skal ta altfor lang tid. Det er også viktig at vi nå videreutvikler trafikklyssystemet. Jeg har mye mer tro på det – nå har vi satt i gang et ekspertutvalg for å komme med forslag og evaluere hvordan det har fungert – og at vi får det til å bli et forutsigbart system for den biologiske og bærekraftige utviklingen av næringen. I dag er det kun ett kriterium, som er lus, men det kan være mulig å finne andre kriterier etter hvert. Men det er et kjempeviktig fundament for videre vekst i næringen.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Vi har involvert og hatt en rekke innspillsmøter med næringen, med miljøorganisasjoner og med frivillige organisasjoner langs hele kysten. Vi har fått veldig mange gode innspill. Jeg oppfatter egentlig kritikken fra opposisjonen som et oppriktig ønske om å være direkte engasjert i debatten, men det ville tatt en del ekstra tid å legge fram en stortingsmelding. Vi ønsker å få fortgang i prosessen, slik at forvaltningen blir «up to date» og mer opp i speed med en næring som er i en rivende utvikling. Så er det naturlig å komme til Stortinget med saker i ettertid også.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2021-05-21:
Jeg vil bare si at dette med forenkling opplever jeg at salen er veldig opptatt av at man skal få til, på vegne av næringen. Så er vel alle innforstått med at noen regler må det også være, men det er om å gjøre å ikke ha for mye, men tilstrekkelig. Så er det flere veier til dette målet. I dag blir det flertall for at vi skal få utredet nærmere og komme tilbake til det som går på å ivareta en helhet. Det er jo uten tvil slik at næringen må forholde seg til veldig mange forskjellige myndigheter på forskjellige nivåer. Mens det arbeidet foregår, kommer vi også til å jobbe for å få forenklet ting i hverdagen. Det finnes også lavthengende frukter når det gjelder tiltak for forenkling. Jeg har veldig tro på at det prosjektet som skal gjøres i samarbeid med næringen og myndighetene i OPS havbruk, vil komme fram til gode forslag til forenkling som fort kan gjennomføres. Dette med fôrflåten var nevnt spesielt i et av innleggene. Der er det allerede i gang et arbeid som skal gjøre det enklere å få til flytting av fôrflåte. Løsningen er at trinnhøyden skal bli større før man må ha klarering av ny lokalitet. Når vi nå legger fram den strategien før sommeren, etter planen, er det naturlig at Stortinget også involveres i deler av det etter hvert. Og som nevnt ble det lagt fram en stortingsmelding i 2015–2016, så vi syntes det var naturlig å følge det opp med en strategi for å få oppdatert det til dagens situasjon. Dette er en næring som har store vekstmuligheter, forutsatt at vi også løser bærekraftutfordringene. Det er veldig viktig å ha med seg. Vi ser at kundene ute i verden krever dokumentasjon på bærekraft. Jeg tror næringen har fått med seg at hvis man skal kunne fortsette å levere sunn norsk sjømat, må vi også kunne dokumentere at vi produserer dette bærekraftig, og vi har fortsatt utfordringer igjen. Det vil vi sikkert ha også om 20 år, men vi må ta fatt i de utfordringene, og jeg opplever også at næringen selv er opptatt av å gjøre det. Det inkluderer også at vi får videreutviklet trafikklyssystemet, og vi imøteser nå etter hvert forslagene fra ekspertutvalget, som kan se på om det er andre objektive og gode kriterier vi kan bruke for økt vekst. Vi har satt en stopper for å ta imot nye søknader på særtillatelser. Det var en overraskelse å se at så mye som 192 000 tonn laks faktisk står i sjøen, og det er gitt forskjellige typer særtillatelser, som alle har gode formål, alt fra visning til undervisning og så videre. Men det er behov for å gå gjennom innretningen av særtillatelsesordningen. Det er naturlig at det tas opp i strategien. Det er en flott næring, hvor det kryr av lokalt eide familiebedrifter som har lyst til å satse videre – et fantastisk utgangspunkt for kysten og Distrikts-Norge.
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2021-05-21:
Jeg tar ordet for å si at vi, som en del av regjeringsfraksjonen, kommer til å stemme for forslag nr. 1. Det er nok riktig å si at det er litt forskjellig oppfatning av hva som er hensikten, og hva som ligger bak begrunnelsen knyttet til forslag nr. 1. Det tror jeg en skal respektere også i det videre arbeidet med det, at det nok er et lite spenn i hvordan en vekter både helhetlig, enhetlig og effektivt i forhold til hverandre. I og med dette forslaget trengs det nok en del avklaring knyttet til det. Jeg reagerer ikke på at det først legges fram en strategi. Vi har hatt en havbruksmelding i 2015, som ble behandlet i 2016, som ikke er veldig gammel. Hvis det viser seg at det er behov for en helhetlig, ny melding, regner jeg med at det blir signalisert i forbindelse med havbruksstrategien. Havbruksstrategiens tiltak vil nødvendigvis i mange tilfeller komme til Stortinget. Vi kommer til å støtte dette forslaget, men det er nok, som sagt, litt spenn i begrunnelsen for hvorfor en støtter det. En av begrunnelsene til at vi støtter det, er at vi ser at utviklingen innen havbruk, når det gjelder både tang og tare, altså stedbundne arter, og andre arter, gjør at forvaltningen blir forskjellig avhengig av hvor anlegget er plassert. Ansvarsområdene blir forskjellige avhengig av om det er plassert innenfor kommuneplanområdet eller utenfor kommuneplanområdet, innenfor grunnlinjen eller utenfor grunnlinjen, i økonomisk sone eller innenfor territorialfarvann, på bakgrunn av de nye prosjektene vi har med havgående merder. Da kan det være fornuftig å se på forvaltningen uavhengig av forenklingspotensialet, men i alle tilfeller på en eller annen måte sørge for, som representanten Knag Fylkesnes sa, at det er en helhetlig tilnærming til de utfordringene det vil gi, uavhengig av hvilken av disse sonene det ligger i, og se på hvordan en skal avklare det. Det er ikke – i norsk forvaltning i hvert fall – fornuftig å tenke seg at tiltak blir behandlet etter helt forskjellige målestokker avhengig av hvor mange meter fra marbakken de ligger. Det er en god begrunnelse, mener jeg, for å se videre på dette, nettopp fordi disse tingene skjer nå, og kommer til å skje i større grad i årene framover.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-05-21:
Justis- og beredskapsdepartementet føreslår i proposisjonen endringar i politiregisterlova og utlendingslova. I politiregisterlova blir det føreslått å utvide verkeområdet til § 3 til også å gjelde for militærpolitiet, og å lovfeste ein forskriftsheimel om å gje nærare reglar for militærpolitiets behandling av opplysningar til politimessige føremål. Dei andre endringane i politiregisterlova blir sett på som presiseringar av gjeldande rett. Det blir føreslått å tydeleggjere at DNA-profilar berre kan brukast i strafferettspleia, og at det kan førast eit register med fingeravtrykk og fotografi av personar med ukjend identitet når ein mistenkjer at opplysningane kan ha tilknyting til ei uoppklart straffesak. I reglane om vandelskontroll blir det gjort framlegg om å tydeleggjere at politiattestar for EØS-borgarar berre kan innhentast frå heimlandet deira i dei tilfella det blir stilt krav om butid, og at saker som gjeld inndraging og tap av rett til å føre motorvogn, f.eks., ikkje skal visast på ordinær politiattest, og heller ikkje dommar der det ikkje blir utmålt straff, såkalla straffutmålingsfråfall. Vidare blir det føreslått ei presisering av omfanget av den registrerte sin rett til å klage til Datatilsynet og Personvernnemnda og ei tydeleggjering av at avslag på innsyn etter offentleglova frå Politiets sikkerheitsteneste ikkje kan påklagast, med ein korresponderande forskriftsheimel. Elles viser eg til komitéinnstillinga og merknadene der, og takkar komiteen for samarbeidet i ei travel tid.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-05-21:
Vi Senterpartiet er kjempeglade for at det blir oppretta ein redningshelikopterbase i Troms. Vi har noko større ambisjonar for denne basen og for beredskapen i Troms enn fleirtalet. Likevel vil eg byrje med å seie at det som skjer i denne saka her, er kjempebra. Det er eit eksempel på kor viktig ein aktiv opposisjonspolitikk er i sånne saker for å oppnå eit betre resultat enn det regjeringa opphavleg la opp til. Vi i Senterpartiet var, så vidt eg veit, dei fyrste som kritiserte at Troms låg an til å få ei b-løysing, i form av ein sivil, privat redningshelikopterbase. Det vil seie at regjeringa la opp til ei løysing med helikopter som ikkje har same rekkevidde som dei statlege. Vi i Senterpartiet slo fast at dette ikkje var akseptabelt, og tok til orde for ein statleg base. Vi har sidan vore pådrivarar for at dette skal kome så raskt som råd. Per-Willy Amundsen, representanten frå Framstegspartiet, prøver å framstille det som om Senterpartiet er imot ei god løysing, men saka er at vi var for ei endå betre løysing, nemleg ei raskast mogleg oppretting av ein statleg base. Den statlege redningshelikoptertenesta i 330-skvadronen har ikkje vore involvert i prosessen med å opprette ein ny redningshelikopterbase i Troms. Det tykkjer vi er rart. Dei har nærare 50 års erfaring med å drive ei slik teneste i eit vêrhardt land som vårt. Staten har brukt eit tosifra antal milliardar kroner på å skaffe verdas beste redningshelikopter, 16 stykk, og vi har opsjon på fem til. SAR Queen har tre motorar, noko som gjev høg sikkerheit, og dei har evne til å berge mange personar langt frå land eller langt til fjells. Dei sivile redningshelikoptera er gode, men dei har ikkje dei same fortrinna som SAR Queen. Desse fortrinna meiner vi at også Troms fortener å nyte godt av. Det er bra at fleirtalet på Stortinget er einige om dette her, men vi har i tillegg eit ønske om at drifta av redningshelikopterbasen skal vera statleg så raskt som råd. Forskjellen på partia ligg altså i kor utolmodige vi er. Sjølv om vi i Senterpartiet fremjar vårt eige forslag, som vi meiner er desidert best, kjem vi til å stemme subsidiært for innstillinga frå justiskomiteen når forslaget vårt venteleg fell, og då feirar vi akkurat like mykje som dei andre for det som blir resultatet i denne saka, nemleg ei betre løysing for beredskapen i nord. Eg er glad for at vi i Senterpartiet løfta denne debatten, der stadig fleire parti kom på banen for ein statleg base. Eg tek opp forslaget til Senterpartiet.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-05-21:
Den statlege redningshelikoptertenesta i 330-skvadronen er ei gruppe som forstår seg svært godt på norske vêrforhold, avstandar og alt det som er vanskeleg med dette flotte landet vårt. Dei har ikkje vore involverte i prosessen med å opprette ein ny redningshelikopterbase i Troms. Det tykkjer vi i Senterpartiet er rart, for dei har nærare 50 års erfaring med å drive ei slik teneste, slik som eg nemnde i innlegget mitt. Eg lurer på om statsråden kan forklare kva som er grunnen til at dei ikkje har vore involverte, og eg har også lyst til å høyre ei vurdering frå statsråden om tilrådinga frå regjeringa kunne vore annleis dersom dei hadde konferert med 330-skvadronen først.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-05-21:
Eg skal berre følgje opp dette litt. Det er jo kjekt å høyre at dei har vore involverte. Eg lurer på om statsråden meiner at den involveringa som var i ein tidleg fase, var tilstrekkeleg for å ta imot råd frå 330-skvadronen, som kunne gje eit godt grunnlag for å ta ei vurdering av kva slags type redningshelikopterbase ein skulle opprette i Troms. Så spørsmålet mitt er eigentleg berre om den runden som har vore teke med 330-skvadronen, var tilstrekkeleg.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-05-21:
Noregs institusjon for menneskerettar, NIM, vart etablert i 2017 og har vorte evaluert. Eg viser til komitémerknadene som Senterpartiet står inne i, men vil berre presisere at vi ikkje skulle ha stått inne i dei merknadene som konkret omhandlar direktørens faglege uavhengigheit. I komitéinnstillinga står vi no inne i desse merknadene og det forslaget som høyrer til, men vi skal ikkje stemme for dette forslaget, altså det forslaget som står i innstillinga som II. Så dette er berre ei stemmeforklaring frå mi side. Det er sjeldan vi får gleda av å stemme mot oss sjølve, men vi får nytte anledninga når ho kjem.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
Arbeidarpartiet støttar forslaga som ligg i proposisjonen, men meiner det nok er beklageleg at delen som omhandlar utlendingsloven. ikkje er lagd fram for kommunalkomiteen. Komiteens medlemer frå Arbeidarpartiet meiner det er viktig at det blir etablert eit uavhengig tilsynsråd og viser bl.a. til høyringsinnspelet frå NIM, som understøttar behovet for det. Likevel vil eg berre peike på det me skriv i merknadene, at me meiner at dette forslaget vil krevje auka kapasitet ved Trandum. Me har fått tilbakemeldingar om at det ikkje er god nok kapasitet ved Trandum i dag med tanke på dei oppgåvene som blir beskrivne i proposisjonen, så me føreset at regjeringa vil styrkje kapasiteten, slik at dei nye oppgåvene som blir lagde til Trandum, er mogleg å gjennomføre. Eg tek opp forslaget frå Arbeidarpartiet og SV.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
Ein føresetnad då Noregs institusjon for menneskerettar, heretter kalla NIM, blei oppretta, var at han skulle evaluerast etter fire års drift. Føremålet med den evalueringa har vore å vurdere om NIMs organisering og ressursbruk medfører at institusjonen utfører oppgåvene sine på ein hensiktsmessig og kostnadseffektiv måte og i tråd med hovudføremålet for etableringa, som er å styrkje gjennomføringa av menneskerettane i Noreg. Denne rapporten er god og grundig, og i rapporten kjem det fram at NIM arbeider godt med både organisasjonsutvikling og fagleg innhald, og at verksemdsstyringa er i samsvar med god praksis for verksemdsstyring. Overordna leverer og arbeider NIM innanfor alle hovudområda som er beskrivne gjennom NIM-loven, og NIM leverer mest og tydelegast innanfor hovudoppgåvene, som handlar om å overvake, rapportere og gje råd om menneskerettane. Evalueringa viser at NIM leverer godt på formell rådgjeving overfor sentrale organ som Stortinget, Sametinget, regjeringa og andre offentlege organ. Likevel ser me i rapporten at NIM har eit utviklingspotensial innanfor områda som handlar om informasjon, rettleiing, opplæring, utdanning og forsking. Ein ser at NIM ikkje er like godt kjent blant enkeltpersonar, og at ein ikkje når så breitt ut med informasjon på menneskerettsområdet, og då er det veldig positivt å lese NIMs eigne tilbakemeldingar om at ein arbeider aktivt med dette og satsar på ekstern kommunikasjon og auka synlegheit i f.eks. sosiale medium. I rapporten blir det òg understreka at det er brukt mykje tid i NIM på å etablere ei felles rolle- og ansvarsfordeling mellom styre og direktør, og at dette no fungerer tilfredsstillande. Rapporten peikar òg på at dagens ordning med at styre og direktør begge er utnemnde av Stortinget, bidreg til prinsipiell uklarheit når det gjeld ansvaret for institusjonen. Oppfatninga i rapporten er at styret bør kunne tilsetje og avsetje direktøren, og ein samla komité føreslår at presidentskapet gjer endringar i § 7 i NIM-lova, i tråd med den anbefalinga. Det blir òg slått fast i rapporten at innlemminga av Gáldu i NIM har fungert etter hensikta, sjølv om det har vore nokre utfordringar undervegs. Generelt er inntrykket at rettane til urfolk har hatt høg prioritet i NIMs arbeid. Heilt til slutt: Når det gjeld NIMs uavhengigheit, viser rapporten til Paris-prinsippa som blei lagde til grunn. Det er gjennomgåande klar støtte til at NIM institusjonelt skal vere direkte underlagd Stortinget. Eg kjem i eit seinare innlegg til å gjere greie for Arbeidarpartiets syn i saka.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-21:
Eg meiner òg det er gledeleg og veldig tryggjande at evalueringa viser at NIM leverer veldig godt fagleg gjennom det mandatet dei er gjeve. Eg har lyst til berre å gjere greie for to forhold. Den 17. mars tok Sametinget kontakt med oss og framheva viktigheita av NIMs fysiske nærvær i samiske område, og at NIMs kontorstad i Kautokeino må haldast ved lag. Sametinget peikte samtidig på at premissen for innlemminga av Gáldu var at det framleis skulle vere fagleiing ved kontorstaden i Kautokeino. Sametinget viste til NIMs mandat når det gjeld urfolksrettslege spørsmål, og at det at minst éin styremedlem og medlemer i det rådgjevande utvalet skal ha særskilt kunnskap om det samiske samfunnet, må vidareførast. Så til forslaget frå Arbeidarpartiet og SV når det gjeld uavhengigheit. Me meiner at det å sørgje for at styret skal kunne tilsetje og avsetje direktør, og at den faglege uavhengigheita til direktøren blir lovfesta, vil sikre tydelegare roller og ansvar mellom Stortinget og styret. Me fekk jo ei oppfordring frå presidentskapet og òg kontroll- og konstitusjonskomiteen om å grunngje det forslaget noko nærmare, og det har me gjort i innstillinga. Føresegna i NIM-loven § 2 andre punktum sikrar institusjonen uavhengigheit. Det som er poenget vårt, er å ha ein regel som klart uttrykkjer at direktøren er fagleg uavhengig. I NIM-loven § 6 heiter det: «Styret har det overordnete ansvaret for den nasjonale institusjonens faglige virksomhet, økonomi og drift.» Som det òg kjem fram i rapporten, kan denne regelen skape uklarleik når det gjeld ansvar mellom styre og direktør. Grunngjevinga vidare kan de lese i innstillinga, som det då etter oppklaringa frå Jenny Klinge er Arbeidarpartiet og SV som står bak.