Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-14:
Nå er det meste godt, ifølge Jan Olav Olsen, og det er kanskje riktig. Vi får håpe det blir riktig når dette lovverket skal begynne å virke. I denne debatten har en del begreper svevd rundt. Det er begreper som likeverd, likestilling og full harmonisering. De aller fleste talerne vil ha brukt minst ett av disse begrepene i løpet av debatten. Ingen har prøvd å definere hva de legger i dem, men de bruker dem. Vi har prøvd oss med en definisjon i hvert fall av ett, nemlig harmonisering. Hva legger vi i begrepet harmonisering? Vi har nettopp vedtatt lov om universiteter og høgskoler, og nå argumenterer ordføreren for saken, Arne Lyngstad, for at vi også skal harmonisere dette lovverket, privathøyskolelovverket, opp mot det lovverket. På noen områder prøver vi harmonisering. Vi hadde regnet med at vi skulle få flertall for det. Det gjør vi faktisk ikke. Vi foreslår at det samme regelverket skal gjelde for private høyskoler som for offentlige institusjoner når det gjelder studentenes og de ansattes demokratiske rettigheter i forhold til sitt styre. Vi foreslår full harmonisering, akkurat det som sakens ordfører bad om. Vi foreslår at det skal være to studentrepresentanter og to representanter for de ansatte i styret. Men denne typen harmonisering vil tydeligvis ikke flertallet være med på. Hva er da harmonisering, hvis det ikke er å gjennomføre de samme regler og bestemmelser i private institusjoner som i offentlige institusjoner? Dessuten mener vi at når staten, det offentlige, fellesskapet, finansierer en stor del av disse institusjonene – en del av dem får jo opp mot 100 pst. finansiering, andre får vesentlig mindre, det må vi understreke – er det merkelig at flertallet i salen ikke mener at det offentlige skal oppnevne representanter til styret i disse institusjonene. Det er det offentlige som finansierer dem, det er fellesskapet som finansierer dem, og da skulle det bare mangle at fellesskapet ikke også skal ha en representant i styret, på samme måte som studentene og de ansatte skal ha samme representasjon i disse styrene som i offentlige institusjoner. Jeg registrerer at en bruker begreper som likestilling og full harmonisering, men det betyr i realiteten ingen ting når det kommer til det praktiske og det faktiske og de konkrete forslagene. Så til dette med godkjenning av faget. Jeg er jo enig i det som er sagt, at godkjenningsprosedyren tar for lang tid. Det har gått for tregt i departementet, det tror jeg de fleste vil understreke – ikke fordi vi skal være kjapt ute for å få konkurranse med det offentlige, det er ikke det som er poenget, men den lange saksbehandlingstiden i departementet for å få godkjent et fag er uheldig. Mange av de aktuelle institusjonene har faglig sett en god kvalitet. Vi vet i utgangspunktet at de har god kvalitet, de er gode institusjoner, de har forskningsmiljøer osv. Det er klart at det ikke bør ta så lang tid som det har gjort i en del tilfeller. Jeg står bak oppfordringen fra ordføreren i saken til statsråden om at her må vi få opp farten. Vi må bruke kortere tid på dette. Det burde være enklere. Så til økonomi/finansiering. Også her bruker en begrep som likestilling, likeverd osv. uten å definere hva en legger i det. Vi har foreslått en modell for hvorledes det offentlige skal finansiere disse institusjonene, og vår modell er finansiert ved kontraktsforhold. Det betyr at der de private institusjonene representerer et supplement, der de representerer en faglig utdanning som vi gjerne vil ha, der skal det offentlige gå inn med full finansiering, det offentlige skal ta hele ansvaret. Det skal være en del av det samlede utdanningstilbudet som vi har, som det offentlige, fellesskapet, tar ansvaret for, og da skal selvsagt det offentlige finansiere det. Dette ville ha vært en god modell både for det offentlige og for disse institusjonene, så jeg beklager at vi ikke har fått flertall for dette. Jeg håper at når vi skal gå videre med denne saken, når vi skal vedta en endelig modell i tiden framover, blir dette en modell som flere vil gå inn for, og som vi vil få flertall for. Vi tenker oss også det samme for disse institusjonene som vi har for de offentlige i dag, nemlig en basisbevilgning pluss tre variabler.