Ola Elvestuen (Venstre), 2016-05-03:
Jeg må si at dette er en stor dag for norske byer. Jeg synes det er en stor dag selv også. Jeg tror jeg har jobbet for å få på plass lavutslippssoner og miljøsoner i Oslo i snart 15 år uten å ha hatt den lovhjemmelen som er nødvendig for å få det til. Dette er noe vi virkelig har grunn til å være fornøyd med. I hele Europa er byluften blitt dårligere på 2000-tallet, først og fremst fordi dieselbilene har fått en sånn voldsom dominans. Det er et nasjonalt ansvar å ta tak i og redusere dette, men i mellomtiden må byene få verktøy for å kunne redusere luftforurensningen i egen by. Det som er viktig i dag, er todelt. Først er det det vedtaket vi gjør om at byene ved lovhjemmel får mulighet til å kunne innføre oblat og til å kunne ta betaling for kjøring i de sentrale delene av byen. Like viktig er den avklaringen som statsråden har gitt om at vi allerede har en lovhjemmel for å ha forbudssoner i sentrum av byene. Jeg må ærlig si at det er veldig gledelig, men det er også litt underlig at vi nå får avklart at vi kan det, når vi for noen år siden – med det samme lovverket – ikke hadde den muligheten. Men avklaringen er helt avgjørende. Når vi tidligere i diskusjonene om akutt luftforurensning på vinterstid på de mest forurensede dagene har fått avklart at man også kan ha midlertidig forbud, er vi nesten helt i mål på virkemiddelsiden når det gjelder utslippssoner. Det gjenstår bare at også Statens vegvesen er med på de akutte begrensningene når byene ønsker det, for å få det til. Dette må også ses i sammenheng med flere ting vi har gjort. Jeg skal heller ikke fortelle hvem man skal klage på og ikke, men nå har vi i hvert fall i denne stortingsperioden delegert mange virkemidler til de store byene. De har fått noe så enkelt og viktig som skiltmyndighet. Det gjør det enklere å tilrettelegge for sykkel og sykkelveier. Vi er i en prosess hvor de skal få lov til å stille miljøkrav til drosjenæringen. Her det mye som gjøres samtidig, og det er sånn at byene nå har de virkemidlene som de trenger for å kunne ta tak i egen forurensning. Det er ingen unnskyldning for at staten ikke må bidra. Staten er en helt sentral medspiller for å få det til, men den store forskjellen fra tidligere mener jeg er at nå er det ingen tvil om at vi har et samspill mellom byene og staten for å få til en reduksjon i luftforurensningen lokalt. Det har tidligere vært tendenser til at man har skyldt på hverandre. Hvem er det egentlig som har ansvaret? Er det nasjonalt, eller er det lokalt? Av andre ting har vi endret på avgiftssystemet, slik at bruk av biogass blir enklere for kollektivtransporten i de store byene. Vi er i gang med og er felles enige om at vi skal ha en hydrogenstrategi, en satsing på det. Og det er også en nasjonal satsing på det å elektrifisere kollektivtransporten. Det er mye som gjøres, og det er mye som gjøres samtidig. Når det gjelder innretning, tror jeg egentlig at forbudssoner kanskje er et vel så egnet virkemiddel som oblatformer. Det er jo særlig inn mot varetransporten lokalt vi ikke har hatt virkemidler tidligere. Personbiltransporten med dieselbilene utgjør omtrent en tredjedel av utslippene, så er det tungtransporten, hvor man trenger omkjøringsveier, og så er det den interne varetransporten, hvor man ikke har hatt virkemidler tidligere. Nå får byene alle de virkemidlene de trenger for over tid å sørge for at varetransporten i de sentrale delene av byene ikke bare blir mindre forurensende, men også at vi kan ha et mål om nullutslipp. Det er et viktig steg for både å gjøre den bransjen miljøvennlig og også for å bedre luftsituasjonen i de store byene.