Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Det å velge er ikke alltid lett, men gjennom hele livet gjør vi egne valg – og noen ganger velger andre for oss. Valgmuligheter er godt å ha: friheten til å velge, til å tenke selv, til å velge det som føles rett for en selv – spesielt når det dreier seg om det aller viktigste i livet, nemlig helsen. Det selv å kunne velge lege, behandling, rehabilitering og hvor man ønsker behandlingen utført, er viktige elementer i pasientens helsetjeneste, som denne regjeringen bygger stein for stein. Noen ganger, når helsen ikke er slik den skal, kan alt plutselig bli veldig alvorlig. Når mennesker opplever alvorlig sykdom, blir livet satt på vent. Få vet hvordan det oppleves å få beskjed om at en har sykdom med sannsynlighet for snarlig dødelig utgang. Det er vanskelig å sette seg inn i noens sted i en sånn setting. Det må nok oppleves for at man skal kunne vite hva man snakker om. Tilbakemeldinger jeg har fått, viser at de fleste etter en slik beskjed klamrer seg til håpet om en vidunderkur som kan bedre prognosen og forlenge livet. Det er forståelig. Når så legemiddelfirmaene forsker frem nye, men kostbare livsforlengende eller helbredende medikamenter eller behandling, er det også forståelig at pasienter ønsker tilgang til disse, men hvem skal bestemme hvem som får hvilken behandling, og på hvilket grunnlag? Prioriteringsutfordringene har antakelig aldri vært større enn nå. Vi blir flere, vi blir eldre, og behandlingsmulighetene øker. Det er bra, men det gjør også at gapet mellom mulighetene og ressursene øker. Daglig står helsepersonell midt i disse tøffe beslutningsutfordringene om hvem som settes inn først i køen for organtransplantasjon, hvem som skal bli med i et forskningsprogram, eller hvem som hjelpes først i alvorlige og omfattende akuttsituasjoner. Jeg må si at jeg beundrer dem, de ansatte i vårt helsevesen. Vi kan ikke velge om det skal prioriteres – prioriteringene skjer uansett. Men vi kan velge prinsippene som skal ligge til grunn for disse beslutningene. Det er det vi gjør i dag. I dag tar Stortinget stilling til prinsippene som skal ligge til grunn for prioriteringsbeslutninger i helsetjenesten, som er i tråd med verdigrunnlaget for helsepolitikken, som sikrer økonomisk og politisk bærekraft, og som gir helsepersonell ryggdekning og legitimitet for vanskelige beslutninger. Uten felles prinsipper for prioritering vil målene om likeverdig tilgang og rettferdighet være vanskelig å nå. Derfor ønsker regjeringen at tiltak i helsetjenesten skal vurderes ut fra tre prioriteringskriterier: et nytte-, et ressurs- og et alvorlighetskriterium. Disse må vurderes samlet, og det foreslås at beslutninger skal fattes på klinisk nivå, på gruppenivå, på administrativt nivå og på politisk nivå. Jeg er, som Fremskrittsparti-politikere flest, svært opptatt av at hvert menneske er unikt. Jeg er derfor glad for at meldingen legger opp til at det også må være rom for individuelle prioriteringshensyn. Det foreslås en unntaksordning for særskilt små pasientgrupper med svært alvorlig tilstand der det ofte ikke finnes god dokumentasjon av behandling. Jeg er glad for at vi evner å være lydhøre, omtenksomme og fleksible slik at vi ikke plasserer alle mennesker i egne diagnosebokser. Det som også gleder meg, er at prinsippene for prioritering skal gjelde i hele helsetjenesten, ikke bare i spesialisthelsetjenesten. Regjeringen foreslår å sette ned et utvalg som skal se på prioriteringsspørsmål i den kommunale helsetjenesten og vurdere hvilke prinsipper for prioritering som kan være relevante. Alvorlige spørsmål som helse- og omsorgstjenesten jevnlig står i, er f.eks. forsøk på livsforlengende behandling av eldre døende på sykehjem. Å ta riktige beslutninger når sykehjemsbeboeres liv går mot slutten – beslutninger som tar hensyn til deres selvbestemmelse – er svært komplekst og krevende. Avslutningsvis: Regjeringen foreslår økt fullmakt for Legemiddelverket til å vurdere finansiering av legemidler i tråd med prinsippene for prioritering. Det er en gladnyhet som innebærer at legemidler som store pasientgrupper har nytte av, raskere vil kunne tas i bruk enn i dag. Prioritering i helsetjenesten handler om å fordele ressurser til noen områder og tiltak fremfor andre. For å gjøre riktige prioriteringer trengs det et sett av virkemidler, f.eks. beslutningssystemer, regelverk, normerende faglige retningslinjer og veiledere. Derfor er det gledelig at denne meldingen er blitt godt mottatt av høringsinstanser og har bred støtte i et samlet politisk landskap.