trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2004-02-24:
Jeg skal forsøke kort og konsist å svare på de tre spørsmålene. For det første har Kristelig Folkeparti en historie når det gjelder hurtigruta, så det er ikke noe uventet standpunkt fra Kristelig Folkeparti at vi ønsker den transportstandarden som vi har pr. i dag, videreført. Det er også årsaken til at vi, når det dannet seg et flertall slik som det gjorde, valgte å gå inn i det flertallet. Jeg kan ikke skjønne at det overrasker opposisjonspartiene at vi ikke ønsker at det skal drives stortingsregjereri. Det er helt naturlig i en slik sak at det er Regjeringens ansvar å avgjøre en anbudsprosess. Så er det slik at vi har sagt at beløpet bør ligge innenfor. Det betyr at vi legger et sterkt press på dem som skal gi anbud, til å legge seg innenfor det som er dagens nivå på statens betaling for hurtigrutetjenester.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2004-02-24:
Det er forunderlig å høre at representanten Kenneth Svendsen fra Fremskrittspartiet nå har funnet ut at Kristelig Folkeparti er populistisk, når vi viderefører den politikken som vi har stått for over lengre tid når det gjelder hurtigruten, mens nettopp Fremskrittspartiet nå galant har skiftet politikk på området fordi det kunne være populistisk i øyeblikket. Så det velger jeg ikke å ta til meg. Vi har høyde under taket også i regjeringsfraksjonen, og i forhold til bekymringene til Kenneth Svendsen om forholdet innad i fraksjonen kan jeg si at det fortsatt er det aller beste. Det er ikke noe ukjent at Fremskrittspartiet ønsker å drive stortingsregjereri. Det ønsker de som ikke har vært i regjering før. Kanskje pipa vil få en annen låt den dagen Fremskrittspartiet eventuelt sitter i regjering.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-02-24:
Vi diskuterer Posten i dag. Posten er jo en del av den privatiseringsprosessen som vi allerede har opplevd. Ved å omgjøre Posten til aksjeselskap kommer den ikke lenger under statlige selskap, men under aksjeloven. Og da er det aksjeloven som bestemmer over Posten. Det er aksjeloven som bestemmer over statlige selskap som blir aksjeselskap. Det er aksjeloven som bestemmer over kommunale selskap, over interkommunale selskap osv. – det er verken kommunale lover eller statlige lover, men det er aksjeloven. Da må vi ha klart for oss: Når vi i dette huset vedtar at det ene selskapet etter det andre skal bli aksjeselskap, føyer det seg inn i rekken i den privatiseringsbølgen man opplever. Jeg har selv opplevd å sende post fra Brønnøysund og ned til Oslo-området, det tok fem dager. Det var A-post. Jeg har opplevd det motsatte, å sende A-post herfra til Brønnøysund, det tok en dag. Det er ikke tvil om at den prosessen som vi har vært igjennom, har gjort noe med servicetilbudet. Det er helt opplagt. Vi har fått et dårligere tilbud. Vi opplever at når øyværingene skal sende brev til hverandre, blir posten sendt til en sorteringssentral. Så sendes den tilbake igjen for å bli omdelt. Det kan ta flere dager. Så det er ikke tvil om at servicen er blitt dårligere. Vi har gått over fra postkontoret til Post i Butikk. Det er bra på enkelte områder. Så alt er ikke galt, men vi må være klar over hva vi gjør. Det er ikke bra alt vi gjør. Jeg kan gå inn for å støtte forslag nr. 1. Vi har selv vedtatt at servicetilbudet skulle bli godt, og det skulle bli like bra ved omorganisering. Ellers kan jeg gå inn for den innstillingen som komiteen har lagt fram. Jeg kan støtte den, men jeg støtter også forslag nr. 1.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-02-24:
Representanten Svein Roald Hansen provoserte meg til å ta ordet. Han har helt rett i det han sa, at Stortinget ikke er det rette forum for å bestemme hvor det skal ligge postkontor. Det må kommunestyrene i så fall bestemme, men vi i Stortinget har fratatt kommunestyrene og Stortinget den politiske styringen med hvor vi skal ha postkontor. Det er lagt under aksjelovens bestemmelser, og det er lønnsomheten til aksjonærene som skal bestemme hvor det skal være postkontor. Det er det vi har et ansvar for. Så om ikke representanten Svein Roald Hansen har forstått det av mitt innlegg, så er det endelig ved dette klarlagt at det er lønnsomheten til aksjonærene som skal bestemme hvor det skal være postkontor. Vi er fratatt den politiske styringen med det på en måte.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Hvis jeg hadde hatt svaret i detalj på hvordan vi skulle ha endret postframføringen i alle de områdene i landet hvor vi opplever at postframføringen ikke er så god som vi ideelt sett gjerne skulle ha hatt den, hadde vi brukt det for lenge siden. Det som er viktig, er at vi gjør Posten Norge AS skodd for å drive så effektivt som mulig, og faktisk får tatt hånd om oppgavene på en fornuftig måte. Utfordringen vil ligge hos Posten. De kommer nå til å ha oppmerksomheten rettet mot – og det er jeg sikker på at man også vil i denne sal – å bedre kvaliteten og servicen i Posten, slik at man uansett hvor man bor i landet, kan oppleve god service og rask levering. Og så må man ha i minnet at det finnes alternative teknologier – det ser vi mer og mer tatt i bruk – som gjør at vi får sendt en god del av det vi ønsker å sende, raskt, til og med på minuttet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Dette har vært tema tidligere i denne sal, og da har jeg understreket at det er viktig å få forbedret kvaliteten og få en raskere framsendingstid, ikke bare i forhold til Finnmark, men i forhold til hele Nord-Norge. Det er en viktig oppgave. Det vi kan gjøre fra myndighetenes side, er et aspekt som Post- og teletilsynet har grepet fatt i, å få en oversikt over hvor lang tid posten egentlig bruker. For det første er vi opptatt av framsending over natten, og vi er også opptatt av hvor mye som kommer fram i dagene etterpå. Hvor lang tid tar posten? Det er ett viktig aspekt at prioritert post skal komme fram over natten, et annet er forutsigbarhet, at folk skal være sikre på at A-post kommer raskt fram. Derfor har jeg tro på at hvis vi får en bedre oversikt over hvordan det fungerer, vil det være et hjelpemiddel både for Posten Norge AS og for oss som er ombudsmenn for innbyggerne her i landet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Jeg tror det er bred enighet her i salen om at det er viktig å beholde avismangfoldet. Det som har skjedd når det gjelder avisporto og bladporto, er en endring i konsesjonen. Den endringen ble foretatt under regjeringen Stoltenberg, og den har vi fulgt opp. Når det nå viser seg at vi får høyere porto på aviser, synes jeg det er viktig at man finner ut hva dette betyr. Hva betyr dette for de enkelte lokalavisene og for dem som blir berørt av dette? Kulturdepartementet har opplyst at Statens medieforvaltning for tiden utreder de økonomiske konsekvensene for de minste lokalavisene som følge av portoøkningene. Når man har mer kunnskap om dette, er det muligheter for å vurdere eventuelle virkemidler, og man må da diskutere hvor disse virkemidlene best kan settes inn. Pressestøtten kan være et slikt virkemiddel.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Jeg er glad for å høre at det er flere som har positive opplevelser med Posten, for det tror jeg faktisk ganske mange har. Det viser også tallene. Vi er opptatt av dette med likeverdige tjenester, og det kan jeg garantere at også Posten Norge AS er. Jeg tror det viktigste hjelpemidlet vi da kan ha, rett og slett er å undersøke om vi klarer å følge med posten, og at Posten Norge AS selv holder et aktivt øye med hvor lang tid framsendingen av posten tar. Posten Norge AS vil selv være tjent med det. Uansett hva som kommer til å skje de nærmeste årene, kommer vi på sikt til å se økt konkurranse. Skal Posten Norge være skodd for dette, er det i Posten Norges egen interesse å kunne vise til høy kvalitet. Samtidig vil jeg som eier si at det er veldig viktig for meg å vise at vi har dette redskapet, og at folk skal ha en trygghet for at det er en forutsigbarhet i framsendingen. Både Posten Norge og Post- og teletilsynet har en jobb å gjøre her.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Innledningsvis vil jeg uttrykke tilfredshet med at meldingen har fått en så rask behandling i Stortinget. Dette er viktig, fordi det haster med å komme videre i arbeidet med ny avtale. Jeg deler komiteens vurdering av at en god transportstandard på strekningen mellom Bergen og Kirkenes er viktig for bosetting og verdiskaping langs kysten. Det er derfor ønskelig å opprettholde rutestrukturen på dagens nivå, slik vi har sagt i meldingen. Min vurdering er likevel at en ikke kan vurdere transportstandarden uavhengig av kostnader til tjenestekjøpet. Jeg er redd for at det kan bli få tilbydere til en sammenhengende rute. Derfor ble det foreslått to alternative utlysinger. Gjennom konkurranse ønsket jeg å teste markedet for et tilbud med redusert frekvens, og med ulike krav til kapasitet sør og nord for Tromsø. Jeg registrerer at komiteflertallet mener at det er så viktig med en sammenhengende rute at det ikke ønsker et alternativ med delt rute og redusert frekvens. Ved tilbudsutlysing vil selvsagt komiteflertallets syn bli fulgt opp. Jeg er opptatt av å få til mest mulig effektiv ressursbruk til kjøp av transporttjenester generelt, og for hurtigruta spesielt. Ikke minst det store behovet for økte investeringer i infrastruktur i transportsektoren både til veg, bane, havner og farleder tilsier at vi må unngå at stadig større ressurser går med til å kjøpe de samme transporttjenester som før. I meldingen la jeg derfor til grunn at kostnadene i framtiden ikke skal overstige dagens ressursbruk. Forslaget med to alternativer ble nettopp fremmet for å avdekke og begrense framtidig ressursbruk. Også komiteflertallet er opptatt av å holde tilskuddsnivået så lavt som mulig. Det er selvsagt positivt. Komiteflertallet ønsker derimot ikke å sette et absolutt tak på statens kjøp, slik jeg har foreslått. Flertallet ønsker på sin side å bli orientert om anbudet før endelig kontrakt blir inngått. Jeg vil selvsagt følge opp flertallets merknad. Jeg kan likevel ikke underslå at dette er et krevende opplegg, både tidsmessig og i forhold til arbeidsdeling mellom storting og regjering. Tilbakerapportering vil kunne forsinke et stramt opplegg for anbudsprosessen ytterligere, og øker risikoen for at gjeldende avtale opphører før ny avtale er på plass. Men jeg skal gjøre det jeg kan for å holde trykk og tempo oppe.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Jeg vil understreke at jeg setter stor pris på å registrere at man ikke ønsker å åpne alle sluser, for å si det slik, i forhold til tilskudd til dette transporttilbudet. Jeg tar med meg det som jeg oppfatter er holdningen, at man ønsker å holde et rimelig tilskuddsnivå, gitt dagens seilingsmønster. Det tar jeg med som et viktig signal for meg. Jeg legger også opp til at vi skal ha en god standard selv etter dagens løsning, men som vi sier i meldingen, bør det ikke være aktuelt å betale mer enn i dag. Det betyr at vi egentlig ønsker en så billig løsning som mulig, og det synes jeg er litt av poenget med det å ha konkurranse. Årsaken til at vi gikk for to alternativer, var at da får man avdekket om det er mulig å få dette rimeligere enn det man kan få med et alternativ.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
For det første tar det lang tid både å forberede og å få gjennomført en anbudsprosess, en prosess som vi har tenkt å ha stort trykk på for at det skal gå raskt, fordi vi har behov for å få en ny avtale på plass raskt. Det er andre enn oss som har satt rammene for hvor fort det må gå. Det gjør også at hvis vi skal kjøre en ny forberedende runde i forhold til Stortinget, vil det ta tid. Det kan til og med hende at Stortinget ikke engang er samlet. Det vil være ekstra krevende. I tilegg kan det være slik at hvis Stortinget ikke synes at det tilbudet man har fått, er bra nok, henger det igjen noen spørsmål som gjør at vi har enda større utfordringer i forhold til tid. Alle disse vurderingene må vi tenke gjennom på forhånd fordi det ikke ligger føringer fra Stortinget for hvordan man skal løse det. Hadde vi hatt to alternativer å gå ut fra, hadde vi hatt mer å jobbe med. Det har vi ikke nå.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Når ESA har lagt føringer, har de lagt dem i forhold til at det skal være åpne, transparente prosesser som involverer en konkurranse. Om det skal være anbud eller andre former for konkurranse hvor andre kan komme inn, er selvfølgelig et vurderingsspørsmål. Anbud er en ryddig prosess. Man har et system man kan følge som for det første er transparent, og dessuten slik at andre kan delta i en slik runde. Å finne slike mellomløsninger er meget, meget krevende. Det er på den måten i ettertid ikke så lett å se hvordan prosessen har vært, og hva slags kriterier man til slutt har lagt vekt på. I en anbudsprosess definerer man det på forhånd, og da vet alle hva man har å gå ut fra.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Det er selvfølgelig de samlede kostnadene som må vurderes i et slikt alternativ 2. Det har kommet mange skeptiske innvendinger til det, og det kan godt hende at det er med god grunn. Det kan godt hende at det vil bli mye dyrere med det seilingsmønsteret. Vi vet ikke hvilke stordriftsfordeler det ville kunne innebære, og hva det ville ha kostet i forhold til hurtigbåtløsninger og flyruter. Men det som var poenget for oss, var å få det på bordet og finne det ut. Det kunne godt være at alternativ 1 ville vært det rimeligste, men pr. i dag og i framtiden vil vi ikke få vite det, for vi vil ikke få avdekket de kostnadene.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-02-24:
Det er helt riktig at vi ut fra et miljøperspektiv er opptatt av å overføre både gods- og persontransport fra veg til sjø og bane. Nå er ikke bane det viktigste alternativet her. Men når det gjelder sjøtransport, må jeg nok si at sett i forhold til antallet distansereisende vil ikke dette gi det store utslaget i forhold til miljøeffektene, som vi har som en stor utfordring. Når det gjelder gods, vil mye av det fortsatt gå med hurtigruta. Det vil bli en mer tungvint løsing, fordi man må skifte i Tromsø. Men vi kjenner ennå ikke betydningen av dette, og vi skal ikke gå videre med den modellen. Derfor får vi ikke avdekket det. Men i det store og hele er jeg ikke redd for at det skal føre til en signifikant overgang tilbake til vegtransport.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-02-24:
Den siste delen av innlegget til statsråden var i stor grad ein replikk til mindretalet, men eg skal la det liggja. Eg vil heller ikkje bidra til ei elendigheitsbeskriving, for det skjer mykje bra i Posten. Men det står mykje igjen, tykkjer me i Arbeidarpartiet, før me har likeverdige tenester i heile landet. I førre veke hadde eg heimen min som base. Då hadde eg eit lite eksperiment på gang, nemleg å sjå om eg fekk posten frå Stortinget over natta. Og det gjorde eg! Det gjorde eg faktisk ikkje sist eg prøvde, så det går framover nokre stader. Eg bur litt «krøkkete» til, sjølv om det ikkje er så langt frå Stavanger. Men eg fekk altså posten herfrå over natta, og eg er i lag med mange andre. Eg har lyst til å spørja statsråden litt meir om korleis ho vil sikra dette når folk ikkje får posten. Om eg ventar på eit brev og ikkje får det den eine dagen, vert eg ikkje utolmodig før den andre dagen. Men om det går ei veke, vert eg frykteleg utolmodig. Det kan skje ein skade når det er noko som må fram. Korleis vil staten sikra seg informasjon om dette, som statsråden nemnde? Og korleis vil ho sjå til at éin dag vert til to dagar, ikkje til tolv?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-02-24:
Regjeringa, inkludert Kristeleg Folkeparti, gjekk fyrst inn for å lysa ut eit alternativ 2 – ei delt rute. Eg er glad for snuoperasjonen til Kristeleg Folkeparti. Det trur eg representanten Sahl òg er. Men eg vert veldig nysgjerrig på kva som har skjedd, kva det er som er nytt og som ein ikkje visste om då Regjeringa la fram forslaget sitt. Som eg sa: Eg vert ganske provosert når representanten Sahl gjer eit problem ut av at saka skal tilbake til Stortinget. Det synest eg er ganske frimodig. Når han kjenner prosessen i komiteen og veit at han og Kristeleg Folkeparti kunne ha forhindra akkurat det, synest eg det er ei frimodig øving. Så seier Kristeleg Folkeparti at beløpet bør vera innanfor det nivået me har i dag. Betyr det skal, betyr det at det er absolutt? Hvis det ikkje er absolutt, kva er gale med fleitalet si formulering om at me synest det er uheldig at beløpet skal vera eit absolutt tal? Eg er altså ute etter om det betyr at beløpet skal vera akkurat slik det er no, eller om det betyr at det bør vera slik, og at det er litt slingringsmonn.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-02-24:
Det var jo godt å høyra at statsråden har tenkt å følgja opp fleirtalet. Eg hadde i grunnen venta det. I Arbeidarpartiet har me hatt éin parole i denne saka, og det er at me ikkje vil ha noka delt løysing og noko redusert tilbod. Me vil altså ha alternativ 1 – det har vore vår fyrste og einaste parole. Me er med i fleirtalet, som ber om å få saka tilbake til Stortinget, og det får me. Det skal me nok handsama raskt. Det eg ikkje klarar å forstå, er at ein klarar å gjera så mykje ut av skilnaden på «bør være innenfor dagens nivå», som Høgre seier, og «bør være innenfor dagens nivå», som Kristeleg Folkeparti seier, og der ein føresetnad er at tilskotsnivået er så lågt som mogleg. Kvar skilnaden på dette ligg, skjønar eg ikkje. Dette er gjort til eit stort poeng, som om ein opnar alle sluser for pengar. Ja, kvar er dei opne slusene? Eg vil gjerne ha sagt frå denne talarstolen at dei ikkje er særleg opne. Eg vil berre ha det stadfesta at statsråden ikkje oppfattar det slik at det som står frå fleirtalet her, betyr at det er fritt fram for titals eller hundretals millionar ekstra.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2004-02-24:
Saksordføreren har i denne saken gjort et godt stykke arbeid, som en samlet komite i stor grad slutter opp om. Hele komiteen konstaterer at posttjenestene fortsatt er en meget viktig del av vår grunnleggende infrastruktur. Brev- og pakkepost er fortsatt gode måter å bli betjent på, selv om mye i dag skjer via e-post og teletjenester. Postens samfunnsansvar er helt klart, med et likeverdig tjenestetilbud over hele landet, ikke minst gjelder dette for å kunne opprettholde en konkurransesituasjon for næringslivet ute i distriktene. Omstillingen innenfor Posten har vært stor og gitt bedret økonomi, og har i mange tilfeller ført til bedre tilgjengelighet ved at man har fått posten over i butikk og dermed har fått forlenget åpningstid for brukerne. Dagens EØS-avtale tilsier økt konkurranseutsetting. Det vil føre til en gradvis reduksjon av Postens enerettsområder, noe vi mener Posten bør ha styrke til å klare ved sin kompetanse og sine rammebetingelser. Gode og likeverdige tjenester over hele landet bør derfor opprettholdes. Godt er det å konstatere at posttjenestene ligger godt over konsesjonskravene på 85 pst. knyttet til levering av A-post over natta. Dog må det her presiseres at dette er landsgjennomsnittet og ikke gjeldende for Finnmark. Postens videre utfordringer blir derfor å arbeide for en bedring nettopp i Finnmark. Konsesjonen inneholder ikke særskilte krav til framsending i og mellom regionene. Dersom slike krav blir innført, fører det til betydelige innskjerpinger av konsesjonene og dermed også høyere kostnader. Hva angår de mange lokalaviser som vi i dag har i vårt land, noe som er en berikelse for mange distrikter, må deres økonomi bl.a. sikres via pressestøtte og andre virkemidler. En samlet komite konstaterer at det har skjedd en betydelig omstilling av Posten, herunder betydelig effektivisering og omstilling av de ansattes arbeidsforhold. Denne endringen må skje i samarbeid med de ansattes organisasjoner i en åpen prosess. Til slutt: Kristelig Folkeparti mener at avkastningen må være forutsigbar for Posten Norge AS.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2004-02-24:
En kan fort bli enig om at dette ikke har vært noen enkel sak for Kristelig Folkeparti, men det er en sak hvor vi har en klar forhistorie, og vi har vilje til å bevare dagens seilingsmønster fra Bergen til Kirkenes. Dette er selve livsnerven langs kysten, sommer som vinter. Det er fristende å si at hurtigruten er merkevare nr. 1 i norsk turistnæring ved siden av norsk natur. Det er en kjent og verdsatt attraksjon ute i den vide verden, og ikke minst også blant norske turister og kystens slitere. Konseptet er unikt og bør videreutvikles som turistaktivitet, men ikke minst knytter dette sambandet sammen hele norskekysten fra Bergen til Kirkenes. Hurtigruten har svært lange tradisjoner og viser at den klarer sine oppgaver meget godt. Alle lokalsamfunn langs ruten blir betjent med både person- og godstrafikk. Jeg vil spesielt nevne viktigheten av godstrafikken. De mange småsamfunn langs ruten er spesielt avhengig av tilbudet, som i enkelte tilfeller er det eneste kommunikasjonstilbudet som finnes, og som dermed bidrar til fortsatt bosetting og verdiskaping i disse områdene. Spesielt mener Kristelig Folkeparti det er viktig å videreføre dagens ordning med daglige seilaser på en sammenhengende rute fra Bergen til Kirkenes. Derfor vårt standpunkt. Når anbudet på denne tjenesten nå skal avklares, forventer Kristelig Folkeparti stor grad av nøkternhet i anbudsprosessen, og det bør etter vår mening være innenfor dagens nivå. Kristelig Folkeparti har ikke behov for å få denne saken tilbake til Stortinget før endelig kontrakt blir avtalt. Vi mener dette kan ordnes mellom departement og tilbyder. Men vi har tatt til etterretning flertallets forutsetning i saken. Vi forventer altså at tilskuddsnivået holdes lavest mulig, og anmoder derfor selskapene som nå har hatt disse viktige tilbudene, om å vise måtehold i så måte, ikke minst ut fra den totale økonomi som vi i dag kjenner til. Kostnadsnivået er ikke spesielt forhøyet, og jeg retter spesiell oppmerksomhet mot den rentereduksjon som har funnet sted den siste tiden i forhold til behovet for investering av materiell.
Petter Løvik (Høyre), 2004-02-24:
Som representanten var inne på, er det eit samla storting som i dag vil gå inn for det seglingsmønstret vi har. Det er hyggeleg at også Framstegspartiet no er med i det fleirtalet som sikrar dette. Som representanten Svendsen sa, er det litt ulik historie i dei ulike partia, men det kan vi leggje bak oss. Representanten Svendsen er òg svært oppteken av at det ikkje skal koste for mykje. Då synest eg det er litt merkeleg at ikkje Framstegspartiet iallfall kan vere med på å gi eit klart signal om at det skal vere eit tak på kor mykje staten skal betale. Representanten Svendsen vil ha saka tilbake til Stortinget for å spare pengar, seier han. Samtidig er Framstegspartiet med på ein merknad som seier at fleirtalet «ser det som uheldig å sette et absolutt tak på statens kjøp av hurtigrutetjenester.» Betyr det at Framstegspartiet eventuelt også kan vere med på ein høgre kostnad enn dagens nivå?
Petter Løvik (Høyre), 2004-02-24:
Det ligg ingen kritikk i det eg sa om Framstegspartiet, tvert imot berre glede over at det er eit samla storting som vil bidra til at staten sikrar eit fullgodt tilbod på hurtigruta. Når eg summerer opp det som representanten Svendsen har sagt i innlegget sitt, i svar på replikkar og i replikkar til andre, er eg framleis svært usikker på dette med kostnadskontrollen. Eg oppfattar representanten Svendsen slik at Framstegspartiet også vil ha ein kontroll med kostnadene her, ut frå det som m.a. representanten Sahl sa i sitt innlegg om at vi ikkje må gjere hurtigruta ei bjørneteneste ved at kostnadene no flyt utover all mark. Men representanten Svendsen svara ikkje på spørsmålet i min førre replikk, og eg vil gjenta spørsmålet: Det kan altså tenkjast at Framstegspartiet vil gå over dagens nivå? Representanten Svendsen vil altså ikkje utelukke det? Det er det konkrete spørsmålet.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-02-24:
Flertallet i komiteen, som ikke består av regjeringspartiene, men av Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, tvinger Regjeringen til å komme tilbake til Stortinget med denne saken hvis det skulle gå den gale veien, at anbudet blir for høyt. Jeg er glad for at statsråden i dag bekrefter at hun vil komme tilbake til Stortinget på en egnet måte dersom det skulle bli uforholdsmessig høyt. Så sier statsråden at det er mye arbeid og lang behandlingstid hvis man skal en gang til tilbake til Stortinget for å orientere. Det jeg da ikke helt skjønner, er hvorfor statsråden egentlig ikke er opptatt av å få lavest mulig pris, som hun sier, for hun har jo anledning til å sende denne saken en gang til til Stortinget hvis det skulle bli et så uforholdsmessig høyt beløp. Hvorfor har Regjeringen vært så livende redd, og jobbet veldig ivrig i komiteen, for at denne saken ikke skulle komme tilbake til Stortinget? Flertallet bestod jo av Arbeiderpartiet, SV, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, som ville ha saken tilbake hvis det ble dyrt.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Man forsøker å skape en frykt for det samarbeidet som eventuelt kan komme på plass på venstresiden i norsk politikk. Det er uberettiget. Det at det er tre forskjellige partier, og at det eventuelt må forhandlinger til, burde representanten Kristiansen være vant med, for det har jo Høyre praktisert i sin regjering. Han prøver å skremme med at det er det verste som kan skje næringslivet, men det tror jeg er helt feil. Jeg er klar over at Senterpartiet og SV vil si opp EØS-avtalen, men det er klart at for Arbeiderpartiet er det viktig at den er der. Kristiansen sa at det var en hel masse arbeidstakere i norsk industri som skulle miste nattesøvnen nå. Jeg tror at hvis det er noen som har mistet nattesøvnen nå, er det de som jobber i Color Line, og som er engstelige for hva som vil skje. Når det gjelder Fjord Line, vet vi hva som skjer. Men det er ingen god situasjon, så der tror jeg de har problemer med nattesøvnen.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Målet for oss på venstresida i norsk politikk er at vi får en regjering som har et flertall i Stortinget, og det i seg selv vil være stabilt og greit, for er det noe som har vært lite forutsigbart, er det hvor vår nåværende regjering har hentet støtte. Noen ganger har det vært hos oss, og noen ganger hos Fremskrittspartiet. Og jeg må ærlig innrømme at jeg kanskje tror det skal bli lettere å snakke sammen på venstresiden enn det f.eks. har vært for nåværende regjering å snakke med Fremskrittspartiet. Det har jo ikke gitt noen gode og stabile forhold. Vi vet at vi er uenige om en del ting. Men, som sagt, forhandlinger er forhandlinger. Når det gjelder gasskraftverk, er det mange som mener at det å bruke mer av naturgassen vår er riktig, men spørsmålet er hvordan vi skal håndtere forurensningen som følger med. Jeg tror de fleste mener at å framstille kraft av naturgassen er greit, så sant vi klarer å håndtere den forurensningen som kommer av det. Selvsagt er vi uenige om matmoms og slikt, men det blir i grunnen små detaljer. En helhetlig politikk skal vi klare å komme fram til.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Det er riktig, som representanten Ryan påpekte, at vi på en måte vil ha mer styring og mindre marked. Så kan vi selvsagt beskyldes for at vi i regjering har gjort noen grep. Men det er ingen tvil om at vi som hører til venstresida i norsk politikk, ser hva virkelig markedspolitikk er for noe, med den Regjeringa vi nå har. Jeg tror vi skal greie å stable på beina et alternativ som på en måte er litt marked, men også politisk styring.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Jeg sa i mitt innlegg at de siste seks månedene har dessverre ledigheten på en måte holdt seg noenlunde stabil. Den har gått litt ned, og det nevnte jeg også, men det har vært en del flere tiltak som har gjort den litt bedre. Da Arbeiderpartiet satt i regjering, var vi igjennom det å ha stor arbeidsledighet, og det bekymret oss. Det som er forskjellen på den gangen og nå, er at vi var bekymret for ledigheten. Nå synes jeg på en måte at det er stille. Det føres også en politikk som forverrer situasjonen for dem som er ledige, og det er heller ingen god politikk, etter vår mening. Når det gjelder arbeidsledigheten, tror jeg vi har det til felles: Den er bekymringsfullt høy. Det er bekymringsfullt at de som er ledige, får det verre, bl.a. på grunn av en del grep som er gjort fra Regjeringas side. Vi ser lysglimt, og det er også vårt ønske at det blir bedre, og at tallene går ned, for det må vi i hvert fall være enige om at de bør gjøre.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Jeg er litt overrasket over at representanten Hedstrøm påpeker hvor lite midler det er til sjøfolk og til innovasjonstiltak, når vi vet hva de midlene som bl.a. går til sjøfolk, og nettolønnsordningen, har å bety. Det er klart at hvis Arbeiderpartiet hadde hatt noen av de milliardene til skattelette som er gitt fra den regjeringa som sitter nå, med støtte fra Fremskrittspartiet, hadde vi kunnet drive en mye mer aktiv næringspolitikk. Men i forhold til et budsjett hvor det er gjort slike grep med skattelettelser, er det ikke så enkelt å finne millionene og milliardene. Så vi synes nå på en måte at vårt alternative budsjett har blitt bra – nøkternt og veldig realistisk.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Jeg kan være enig med statsråden i at det skjer veldig mye spennende i norsk landbruk, sjøl om utviklinga i antall bruk er bekymringsfull, fordi det går raskt nedover. Likevel er det mye positivt. Statsråden var litt inne på dette med lokal og regional politikk. I innstillinga fra komiteen har vi fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV en merknad der vi peker på skogpolitikken. Vi ønsker at statsråden i forbindelse med budsjettet for 2006 kunne si litt om en helhetlig skogpolitikk. Det er bekymringsfullt lite hogst. Det er enda mer bekymringsfullt hvor lite tilplanting det er. At ikke alt kan være som det har vært før, kan vi være enige om. De nye skogeierne vil kanskje opptre litt annerledes enn dem som har vært, bl.a. i forhold til om det er hogst de vil drive med, eller om de vil drive med jakt og få inntekter fra den siden. Jeg forstår ikke hvorfor det ikke er mulig for statsråden på en måte å se litt på helheten, for dette betyr mye både for sysselsetting og industri i enkelte deler av landet. Er det slik at det blir mulighet for å drive lokal og regional skogpolitikk?
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Statsråden var i sitt innlegg veldig opptatt av Mattilsynet og den rollen det har. Og, som han sier, det slutter de fleste seg til. I Nationen i dag er det et oppslag om kjøtt, der det er uenighet om hvorvidt kjøtt som har salmonella, kan behandles og selges på det norske markedet. Vi har diskutert det litt i Arbeiderpartiet, og vi mener at her har Mattilsynet ansvaret. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan ser han på den problematikken?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Arbeiderpartiet har som ambisjon å regjere sammen med Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet fra neste høst av. Når vi krysser disse tre partiers næringspolitikk, spriker de i alle retninger, ikke bare i skatte- og avgiftspolitikken, i konkurransepolitikken og i eierskapspolitikken. To av disse partiene ønsker å si opp den avtalen som innebærer fri markedsadgang til 25 europeiske nasjoner. Da er mitt spørsmål til representanten Gaundal: Bør ikke ansatte i bedrifter som skal selge sine varer og tjenester eksempelvis til 25 av de nærmeste, best betalte og viktigste landene vi har i Europa, egentlig ha grunn til å miste nattesøvnen, med tanke på hva slags næringspolitikk nasjonen kan risikere å våkne opp til i september 2005?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Jeg reiser nokså mye rundt til norske bedrifter og besøker arbeidsplasser innenlands. Jeg kan ikke akkurat si at jeg merker noe sug, verken blant ansatte, blant norske bedriftseiere eller blant ledere, etter å få på plass det som fremstår som det politiske alternativet. Tvert imot møter jeg en betydelig bekymring for hva dette næringspolitiske eksperimentet kan komme til å medføre for norske bedrifter og næringsliv, som nå er i en formidabel vekstutvikling, og som setter pris på det. Når det gjelder Mo i Rana, gjennomfører denne regjeringen fra a til å vedtak etter innstillinger og stortingsproposisjoner, St.prp. nr. 52 for 1998-1999 og St.prp. nr. 78 for 1999-2000 , besluttet av to foregående arbeiderpartiregjeringer som sådanne. Det vi gjør, er akkurat det samme som Arbeiderpartiet fra a til å har gått inn for når det gjelder industrikraftregimet. At vi har en stor utfordring for å berge kraftregimer og avtaler, bl.a. hva angår Mo i Rana, er det ingen tvil om. Der har vi en felles oppgave å ta vare på.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Når vi diskuterer norsk skipsfart, tror jeg den fremstår som noe av det beste som finnes i hele verden. Den er en av de få clusterne vi har i Norge der vi trygt kan slå fast, uten å strides, at vi er blant de aller beste i verden. Utgangspunktet i 2001 var at det over statsbudsjettet ble bevilget 295 mill. kr til refusjon og nettolønn. På neste års budsjett er beløpet 1 060 mill. kr, i tillegg til at vi tar fatt på kraftige forbedringer innenfor formuesskatt og tonnasjeavgift, systemer som også på en gunstig måte berører norsk skipsfartsnæring. Jeg erkjenner at når det gjelder fergeansatte i utenrikstrafikk og prioriteringer innenfor en ramme som er fire ganger større enn den var i 2001, har vi valgt å prioritere kompetansemodellen. Det går da foran ansatte i ikke-maritime stillinger innenfor fergerederier i utenlandsk trafikk.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Jo, selvfølgelig får jeg lyst til å bidra med en politikk som kan snu pessimisme til optimisme i de kommunene som representanten Elvik ramser opp. Hvis hun hadde brukt en annen statistikk enn ledighetsstatistikken, tror jeg tallene hadde vært to–tre ganger større. Det går på fraflytting fra disse kommunene, hvis vi tar utgangspunkt i befolkningsstatistikken fra 1972 og frem til i dag. Det er nemlig kommuner, uten unntak, som er blant de mest eksportavhengige kommunene vi har i dette landet. Det er ingen som er så avhengige av å selge det de produserer, ut av landets grenser som nettopp disse kommunene. Uten å bli for polemisk kan jeg ikke se at Sosialistisk Venstreparti har bidratt, de som faktisk ønsker å si opp EØS-avtalen, og som durabelig har kjempet mot mulighetene for å få bedre betingelser for norsk fiskerinæring i det markedet der de skal selge sine varer. Det er med skam å melde ikke noe særlig positivt bidrag i denne debatten.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Det er et svært interessant spørsmål, som Senterpartiet aldri besvarer, når man korrekt slår fast at landbruk og fisk ikke er en del av EØS-avtalen: Samtidig som de ønsker bedre markedsadgang, har de aldri til dags dato fortalt noen hva det er Senterpartiet har å tilby Den europeiske union som skulle gjøre at norsk fiskerinæring skulle få bedre markedsadgang enn hva den har i dag. Ser ikke Senterpartiet at ved ikke å ha noen avtale i det hele tatt, mens vi med den andre hånden betaler milliardbeløp for i det hele tatt å ha fri markedsadgang på andre områder, er det altså norsk fiskerinæring som betaler den blodigste prisen for vårt utenforskap? Man kan trygt slå fast at Senterpartiet i sine veivalg har valgt å vende ryggen til norsk fiskerinæring. Hvor mye dokumentasjon trenger man egentlig for å se dette, i tillegg til de statistikkene som representanten Enoksen selv refererte til?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Vi har enkeltsamfunn som de siste 30–40 år har opplevd betydelig stagnasjon. At noen gjør forsøk på å beskrive situasjonen i deler av Finnmark som nyoppstått, er i beste fall en svært feilaktig gjengivelse av den historiske utvikling. Det er bare å se på befolkningsutviklingen i de mest typiske fiskerikommunene. Jeg er litt overrasket over at Enoksen har så dårlig kontakt med norsk fiskerinæring at han ikke har fått med seg hva som skjer innenfor norsk laksenæring, og hva som skjer med tapte markedsandeler for norsk fiskerinæring, hvor man blir herjet med fra dag til dag. Den næringen i Norge som har de dårligste betingelsene i markedet, er altså den man faktisk ønsker å gi enda dårligere betingelser. Det gir i hvert fall ikke grunn til å heise et eneste flagg verken i Vardø eller på andre deler av Norskekysten som man ynder å referere til.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-12-09:
Det er en mellomting mellom stor lyst og halvveis tvang når det gjelder å forlenge debatten i dag med nye runder rundt Statkraft. Jeg hadde faktisk trodd at denne debatten hørte hjemme i budsjettdebatten, der man kanskje skulle tro at beløp i 4-milliardersklassen hørte hjemme. Jeg tror denne vedvarende omsorgen for Statkraft må ses i lys av at Statkraft faktisk har fått styrket sin egenkapital det siste året med ca. 5 milliarder kr. Jeg tror flere av partiene i Stortinget, nå også de partiene som står bak dette forslaget, ville stå seg på at Statkraft selv i denne prosessen får anledning til å legge fram sine forslag til hvordan de akter å anvende en styrket egenkapital. Statkraft har, sammenlignet med ethvert annet selskap i Norge, hatt en bevågenhet og en generøsitet fra Stortinget som intet annet selskap i Norge har hatt. Jeg tror at i denne iveren etter å skulle bære penger til selskapet bør man i hvert fall ta seg tid til å se hvordan Konkurransetilsynet og de organer som skal følge konkurransesituasjonen i markedet, får presentere seg i forhold til en kommentar og en anbefaling fra Nærings- og handelsdepartementet i den videre oppfølging av selskapet. Det samme er, etter min oppfatning, nødvendig når det gjelder å vurdere hva Statkraft skal anvende sin nytilkomne egenkapital til. Jeg har ikke hørt en eneste diskusjon i Stortinget fra forslagsstillerne om hvilket område, hvilken nisje eller hvilken energitype – er det infrastruktur eller grønn energi vi snakker om – som Statkraft skal engasjere seg i. I alle fall har Konkurransetilsynet bombastisk slått fast hvilken ramme Statkraft har å forholde seg til innenlands. Jeg tror vi alle sammen, av hensyn til våre strømabonnenter, vil stå oss på å bruke den nødvendige tid, slik at vi ikke bare blir sittende igjen med andre aktører enn nettopp Statkraft. Når det så gjelder denne gjentatte runden om distriktsfond, såkornfond, bør det ikke overraske noen at det finnes en rekke miljøer rundt i Norge som har synspunkter på hvordan denne distriktsmilliarden – eller halvannen milliard, hva det nå måtte ende med til slutt – bør anvendes. Jeg anser dette også for å være en omkampsrunde. Når dette distriktsfondet er vedtatt, når det blir iverksatt, og når den marsjordren som er gitt Innovasjon Norge om å få dette til på best tenkelige vilkår, som det beste såkornfond i Norge som noen gang har sett dagens lys, tror jeg av hensyn til utviklingen i Distrikts-Norge at Stortinget vil stå seg på å la disse folkene som skal gjøre denne jobben, få den nødvendige ro og fred. Etter å ha hørt på debatten tidligere i dag, har jeg det bestemte inntrykk at det Stortinget hittil har vedtatt, blir gjennomført.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Jeg skal ta opp tråden fra representanten Kristiansen, fordi jeg føler at representanten Gaundal ikke svarte særlig konsist. Jeg skal derfor prøve å være litt mer konkret i spørsmålsstillingen. Hun sa hun var veldig opptatt av at vi skal bevare arbeidsplasser og hindre utflytting av industri. I lys av viljeserklæringen fra Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet om en såkalt rød-grønn regjering hvis man får flertall etter valget, skal jeg ta noen næringspolitiske eksempler: Når vi ser på dette med konvensjonelle gasskraftverk, sier Arbeiderpartiet ja, mens SV og Senterpartiet sier nei til gasskraftverk uten total CO2-rensing. Når det gjelder oljeboring i Barentshavet, sier Arbeiderpartiet ja, mens SV sier nei. EØS-avtalen, som Kristiansen var inne på, som er den viktigste avtalen vi har med våre viktigste handelspartnere når det gjelder å selge varer og tjenester, vil SV oppheve. Arbeiderpartiet vil beholde matmomsen, Senterpartiet vil fjerne matmomsen. Og så nettolønnsordninger, da: SV ønsker ikke å ha nettolønnsordninger f.eks. for ferjerederiene, og de ønsker heller ikke å gjøre noe med tonnasjeskatten. Hvordan henger dette sammen? Hvordan kan vi få en helhetlig næringspolitikk?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Representanten Aud Gaundal var opptatt av at man skal ha en aktiv næringspolitikk. Det er Fremskrittspartiet veldig enig i. Men så vidt jeg kan finne, har Arbeiderpartiet i sitt alternativ budsjett foreslått 158 mill. kr mer til forskjellige virkemidler. Man har også noen ordninger for sjøfolk og noen andre ting. Når vi ser på de land som virkelig har satset på en aktiv næringspolitikk, som Finland, Irland og USA, er det langt mer aktive virkemidler som settes inn. Jeg vil minne om at Arbeiderpartiet var grunnleggeren for Argentum Fondsinvesteringer. Der er det innenfor private equity- og ikke-børsnoterte selskaper, der det er et betydelig behov, og der det kan vises til resultater, kun Fremskrittspartiet som går inn. Arbeiderpartiet gjør heller ingen ting i den modne fasen. Samtidig skal de ha et skyhøyt skatte- og avgiftsnivå. Hvordan kan dette gi de resultatene Arbeiderpartiet ønsker?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har inngått et budsjettforlik denne gangen som trekker ting også relatert til næringspolitikk og næringsutvikling i riktig retning. Men på ett område er regjeringspartiene og Fremskrittspartiet sterkt uenige. Det gjelder skipsfartspolitikken. Vi behandlet skipsfartsmeldingen i vår, men svært mye har endret seg siden da. De fleste hadde vel ikke trodd at nedbyggingen av skipsfarten skulle gå så raskt i Norge. Wilhelmsen, Farstad, Sohmen osv. flagger ut nye skip, altså sentrale norske rederier. Også Royal Caribbean Cruises, som har vært i NIS, har flagget ut til Bermuda. Her har vi også norske sjøfolk. Og nå har vi Fjord Line. Mener representanten Kristiansen at vi nå har en ny situasjon i forhold til den vi hadde da vi behandlet skipsfartsmeldingen? Høyre vil jo ha harmonisering på alle andre områder, også når det gjelder skipsbygging. Hvorfor ønsker man ikke det når det gjelder skipsfarten?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Det er ordet «senest».
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Jeg kan dessverre ikke kommentere representanten Vaksdals uttalelse, i og med at jeg ikke har lest den og ikke vet om dette er trukket ut av sin sammenheng. Men jeg mener selvfølgelig at Fremskrittspartiet har den beste næringspolitikken. Ingen står for å gi 25 milliarder kr i skatte- og avgiftslettelser og å fjerne formuesskatten, slik vi ønsker primært. Jeg leste i Aftenposten for et par dager siden at nå fjerner Finland formuesskatten – det landet som også har gått nesten lengst når det gjelder å føre en aktiv næringspolitikk – og Sverige legger seg på et nivå på 3 mill. kr før formuesskatten i det hele tatt inntrer, nettopp for å skaffe nye arbeidsplasser. Dette er i tråd med det Fremskrittspartiet ønsker. Det som er det famøse her, er at disse landene har statsgjeld. Sverige har 1 300 milliarder svenske kr i statsgjeld, men allikevel vet de hvordan de skal skaffe arbeidsplasser og gjøre de riktige trekkene. Når det gjelder forliket, skal jeg få ramse opp en rekke ting.(Presidenten klubber.) Ja, det blir det visst ikke tid til, men jeg regner med at jeg får det i neste replikk. (Presidenten klubber.)
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Selvfølgelig er vi i hvert fall delvis enig med regjeringspartiene og Høyre i dette, ellers ville vi ikke subsidiært ha støttet budsjettet. Hvis vi mente at det ville gå i gal retning, ville vi sagt nei til det. Men vi synes at vi bør utnytte den posisjonen vi har i dag. Vi har 90 000 arbeidsledige. Vi har naturressurser vi kan utnytte, vi kan utvikle mulighetene innenfor reiseliv, osv. Nå har det vært en debatt de siste dagene om fiskerier og den nordlige landsdel. Øvrige europeiske land misunner oss de mulighetene vi der har: olje, gasskondensat, turisme, reiseliv, tradisjonelle fiskerier, oppdrett osv. Vi har jo så masse muligheter hvis vi får en politikk som gjør det mulig å utvikle dette til noe positivt for Norge.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Det er riktig at næringskomiteen besøkte indre Finnmark. Det jeg roste de unge gründerne på landbrukssiden for, var at de innenfor det bestående politiske system forsøkte å utvikle landbruket mest mulig. Men går man til statistikken fra NILF, ser man at et gårdsbruk i Finnmark i gjennomsnitt har en inntekt på 500 000 kr. Det ligger høyest i landet under polare strøk. Da burde flere enn Fremskrittspartiet stille noen spørsmål i forhold til den landbrukspolitikken som føres. For snart faller tollmurene, og vi vil bli utsatt for knivskarp konkurranse i dette landet. Men foreløpig er det bare ett parti som ønsker å utvikle en robust landbruksnæring. Alle de andre står for betydelige overføringer og knytter landbrukspolitikken til distriktspolitikken. Det ønsker altså ikke vi. Vi ønsker ikke at næringsdrivende som sliter i distriktene, over skatteseddelen skal være med og finansiere Europas dyreste landbrukspolitikk.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Fremskrittspartiet har innsett at landbrukspolitikken i distriktene ikke vil kunne være noen stor næring i fremtiden. Vi mister 2 000–3 000 bønder hvert eneste år, og departementet – vi har jo Sponheim her – har selv regnet ut at hvis vi beholder de nominelle overføringene vi har i dag, vil vi i år 2010 kun ha 42 000 bønder igjen. Antallet reduseres altså gradvis med den nåværende politikk. Da burde man jo være interessert i å ta et oppgjør med den politikken og endre den. Jeg skal ta et eksempel på et land som har gjort det, nemlig Finland, på samme breddegrader, med samme topografi, samme sosiale institusjoner som Norge, osv. De har lagt om landbrukspolitikken. Der har prisene gått ned ca. 10 pst. Det er blitt noen færre bønder, men de som er igjen, har fått en fremtidstro. Og når det gjelder fiskeriene: Det vi først og fremst trenger å gjøre der, er å gjøre noe med overkapasiteten både til vanns og til lands.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Det var mange ting vi fikk til i forhandlingene med regjeringspartiene som direkte eller indirekte har stor betydning for næringspolitikken. Jeg har bare 1 minutt til rådighet, men jeg skal forsøke å ramse dem opp: Vi fikk redusert matmomsen med 1 pst. Regjeringen ønsket å heve den med 1 pst., altså en differanse på 2 pst., med et proveny på 1,2 milliarder kr. Det er en forutsetning at det skal komme forbrukerne til gode. Dette vil også være positivt for verdikjeden for matvarer. Vi fikk en forlengelse av midlertidig utvidelse av permitteringsordningen fra 26 til 42 uker. Det er viktig for næringslivet. Arbeidsgivers lønnsplikt ved permittering ble redusert fra ti til fem dager. Det er positivt. Vi fikk en utvidelse av SkatteFUNN-ordningen for gründere i enkeltmannsforetak i revidert. Det er lagt inn midler til dette for å få en rammestyrt støtteordning for ulønnet forskningsinnsats i næringsforetak. Og vi fikk ganske riktig til, som representanten Enoksen sa, et såkornfond i Stavanger – et landsdekkende såkornfond, der det er prosjektenes godhet som avgjør, ikke beliggenheten.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-12-09:
Angående sjøfolkene og regjeringsforhandlingene: Fremskrittspartiet brakte inn saken om nettolønnsordningen for ferjerederier, men tapte. Og det er intet grunnlag for å si, hvis Arbeiderpartiet, og særlig SV, hadde vært forhandlingspartnere, at vi hadde fått gjennomslag for dette. Men grunnen til at jeg bad om ordet til replikk, var at jeg ikke helt forstod Ryans resonnement om at vi må ha skatteinntekter. Det var nesten som å høre finansminister Per-Kristian Foss – når han sammenligner med Singapore og Hongkong osv. Men de landene som har nettolønnsordninger, er høykostland i Europa. Vi ville fått inn langt mer i skattepenger ved å beholde den maritime klynge i Norge – med ringvirkninger for 70 000 mennesker, leverandørindustri, forsyningstjeneste, bank, megler, forsikring. Det vi taper på karusellen, ville vi ha tatt igjen på gyngene. Ville vi ikke ved å beholde den maritime klyngen på norske hender få langt mer i skatteinntekter enn den milliarden vi taper på nettolønnsordningen?