Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Jeg syns vi skal prøve å flytte litt mer av jordbruksdebatten tilbake til Stortinget. Jeg tror at med den farten vi nå ser innenfor jordbruket, bør vi antakelig få mer jordbruksdebatt inn i denne salen. Når vi debatterer jordbruksoppgjøret og det er enighet, tar vi det til etterretning, som naturlig er, men debatten i nasjonalforsamlingen forsvinner på den måten. Jeg tror at det er to områder som krever at vi nå tar en grundigere jordbrukspolitisk debatt. Det første gjelder det at mange bønder står framfor store investeringer. Hvis man skal bygge et nytt fjøs, snakker man om investeringer som skal vare i 20-30 år. Også på maskiner og utstyr har man et ganske langt tidsperspektiv, og mange er usikre på hvordan den norske jordbrukspolitikken blir framover. Er det fornuftig av en 25 år gammel jente å satse på jordbruket, eller er det for vågalt? Hva vil vi med norsk landbruk? Er det liv laga å være jordbruker i Nord-Norge, osv.? Den debatten tror jeg vi skal ta tilbake til stortingssalen. Jeg oppfordrer statsråden til å legge til rette for at vi kan få en grundigere debatt på det. Det andre vi må debattere, er den enorme utviklingen som skjer på struktur hvert eneste år. Jeg syns dette akselererer. Når vi hører at det er ti bruk som legges ned hver eneste dag, er det et enormt tempo i forhold til dette med strukturrasjonalisering. Vi har snart under 50 000 bruk. Vi vet ikke hva som blir utviklingen de neste årene, men alt tyder på at dette vil fortsette. Disse spørsmålene er vi nødt til å debattere grundigere i stortingssalen. For slik jeg oppfatter situasjonen nå, er det opp til statsråden og forhandlerne å gjøre en del avtaler i forbindelse med jordbruksforhandlingene som Stortinget mer eller mindre godtar, uten at man legger litt flere premisser. Derfor vil jeg vise til det fellesforslaget som Senterpartiet og SV har fremmet, nr. 7, og ta opp det, så jeg ikke glemmer det ved slutten av mitt innlegg. Så vil jeg kommentere to andre forhold. Det første går på dette med økologisk produksjon. Vi registrerer at den produksjonen nå har kommet over 3 pst. Det er fortsatt et stykke opp mot 10 pst., men vi registrerer at vi er i bevegelse framover, og de inntrykkene jeg iallfall får når jeg er rundt og møter gårdbrukere, er at det er stadig flere som er interessert i å legge om til økologisk produksjon. Men det er ett ledd som ikke henger med, og det er markedsleddet. Man har altså ikke klart å profilere de økologiske varene, og det viser seg faktisk at det blir ikke solgt økologiske varer som står i forhold til den produksjonen som er. Derfor vil jeg oppfordre statsråden sterkt til å ta et krafttak på omsetningsleddet innenfor økologisk produksjon, slik at denne type varer får en mer offensiv håndtering, både i form av kampanjer og i samarbeid med kjedene. Det siste jeg rekker å ta opp i mitt innlegg, går på det som landbruksministeren har flagget i tre år nå, Landbruk Pluss. Da vil jeg vise til en felles merknad fra samtlige partier i komiteen som jeg syns er veldig gledelig. "Komiteen mener rammevilkårene for nisjeprodusenter må bedres for å få ytterligere fortgang på denne produksjonen. Ett av områdene som må prioriteres er forenkling av regelverket for gårds- og småslakterier." At en enstemmig komite står bak dette, syns vi er veldig, veldig bra, for vi ønsker nemlig nå å gjøre en innsats, slik at det blir enklere for dem som vil satse på nisjeproduksjon, både i forhold til regelverk og i forhold til rammevilkår for øvrig. Jeg vil da oppfordre sterkt statsråden til å ta tak i en enstemmig komitemerknad og gjøre det som er mulig for at det skal bli enklere for disse slakteriene å kunne få lov å slakte hjemme og foredle varene sine i tråd med intensjonene i Landbruk Pluss. Fram til i dag har veldig mange opplevd det som så krevende at man faktisk ikke har våget å starte med egen produksjon, fordi både avgifter, regelverk og andre forhold har gjort det nesten umulig å starte opp.