Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-15:
Jeg vil først få lov til å takke interpellanten for å reise en viktig debatt. Vår fremste oppgave som politikere er å beskytte innbyggerne. 22. juli 2011 satte nasjonen vår på prøve. Smerten over 77 tapte liv er fremdeles stor. Vi maktet ikke å beskytte mennesker som gjorde sin samfunnstjeneste i regjeringskvartalet, eller ungdommene våre – som forberedte seg på å gi tilbake til samfunnet. Vi som politikere må kontinuerlig gjøre det vi kan for å trygge samfunnet. Interpellanten tar opp mange av de utfordringene som vi står overfor i dag – utfordringer vi gjerne skulle ha kommet så mye lenger med. Det er derfor veldig bra at vi diskuterer det, med det formål å gjøre Norge tryggere, ikke for å skåre billige partipolitiske poeng. Til det er temaet altfor viktig og for alvorlig. Dersom en leser de ulike partienes alternative budsjett for disse fire årene, er det egentlig ingen partier som kan bruke utestemme i denne debatten. Terroren som rammet oss, var det verste angrepet mot norske borgere siden annen verdenskrig. Ansvaret for ugjerningene er terroristens, hans alene. Men Gjørv-rapporten avdekket en rekke kritiske og alvorlige forhold. Riksrevisjonens rapport om politiets og Forsvarets evne til å sikre samfunnskritiske objekter påpekte alvorlig svikt på en rekke områder. Det er dessverre ikke overraskende. I fjor ble den årlige fellesøvelsen, Gemini, mellom Forsvaret og politiet delt i to separate øvelser fordi de ikke klarte å bli enige om hvordan en skal bekjempe terrorangrep til havs. Når konklusjonen etter 22. juli var at vi må få på plass mer samvirke og øving, kan vi ikke godta at Forsvaret og politiet, som er de viktigste institusjonene som skal beskytte borgerne våre, går i stikk motsatt retning. Norge er et lite land. Vi må derfor bruke ressursene våre med klokskap og fornuft, og ikke minst må vi investere i de oppgavene som det er helt avgjørende at vi gjør for å trygge samfunnet vårt. Politireformen var nødvendig å få på plass. For å løse utfordringene vi står overfor, må vi sikre kunnskap, kompetanse og samvirke og mest mulig politi der folk er. Det var målet med reformen, men jeg må samtidig si at jeg er bekymret. Politifolk jeg møter på mine reiser, forteller om manglende prioritering av politifolk der ute hvor folk er. Det bekymrer meg, og jeg forventer at regjeringa nå ordner opp og utfører det mandatet som de har fått fra Stortinget. Vi må bygge videre på det vi er gode på, og tette hullene der det er nødvendig. Skal vi bekjempe terror og ha beredskap, er det helt avgjørende at politiet og Forsvaret jobber sammen. Men da må de også øve sammen. Regjeringa kan ikke tillate at revirkamper trumfer innbyggernes sikkerhet. Det er statsministeren som har det øverste ansvaret for sikkerheten i landet vårt. Jeg forventer at det ryddes opp. Statsministeren tok flere grep da hun overtok regjeringskontorene. Statsministeren opprettet et nasjonalt beredskaps- og sikkerhetselement ved Statsministerens kontor, og regjeringsplattformen var tydelig: Sikkerhet og beredskap skulle prioriteres, Norge skulle bli tryggere. Riksrevisjonens dom er knallhard. Det foreligger alvorlige mangler ved sikkerheten i Norge. Sentrale objekter er ikke sikret, og svikten kan utgjøre en fare for liv og helse. Forsvaret og politiet har nok en gang ikke klart å samarbeide. Det må regjeringa ta på alvor. At Justis- og beredskapsdepartementet og Forsvarsdepartementet ikke har klart å styrke samarbeidet mellom politiet og Forsvaret, slik Stortinget har forutsatt, er for meg uforståelig. Etter Riksrevisjonens mening er det sannsynlig at verken politiet eller Forsvaret, sammen eller hver for seg, vil være i stand til å utøve tilstrekkelig beskyttelse av viktige objekter ved en trusselsituasjon. Det er alvorlig, svært alvorlig. Riksrevisjonen påpeker også, i sin ugraderte rapport, at regjeringa ikke har gitt en god forklaring på hva som er årsaken til at de ikke har prioritert arbeidet med objektsikring og grunnsikring i tilstrekkelig grad. Det er bra at regjeringa nå har varslet økte midler i revidert nasjonalbudsjett til objektsikring, 20 mill. kr, samt at den vil øke sikkerheten i nødnettet, 5 mill. kr. Dette burde selvsagt vært på plass før, og vi forventer at det nå løser utfordringene. Det er tid for handling og ikke bare store ord.