trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
La meg først understreke at det er styrene som setter lønningene til de ledende ansatte i de ulike selskapene. Men fra regjeringens side er det helt klart at vi har noen tydelige forventninger om at lønnsnivået skal være konkurransedyktig, men ikke lønnsledende. Det er den forventningen vi har til styret i de selskapene hvor vi har eierinteresser. Vi utøver også eierskapet vårt aktivt gjennom generalforsamlingene, og uttrykker vår mening når det er behov for det. Også i år har Nærings- og fiskeridepartementet hatt protokolltilførsler knyttet til lederlønninger – i år i to selskaper, begge knyttet til moderasjon. I det ene tilfellet stemte vi også mot forslaget til styrets retningslinjer. Det var selskapene DNB og Entra.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Jeg skal ikke uttale meg om lederlønningene i staten. Det må representanten spørre en annen statsråd om. Jeg forvalter eierskapet i selskapene, og der er staten opptatt av å være en profesjonell, seriøs og langsiktig eier. Derfor legger vi også fram vår eierskapspolitikk i eierskapsmeldingen, som har vært bredt og godt diskutert i Stortinget. Jeg forstår at representanten Hadia Tajik har stor tro på forskjellen mellom «skal» og «må». Det som har vært viktig for meg, er å tydelig kommunisere en forventning til styrene i de selskapene som staten har eierinteresser i. Vi er helt tydelige på at vi skal ha konkurransedyktige lønninger. Det må vi ha for å sikre oss den kompetansen som trengs i det som er store og viktige selskaper i landet vårt, men vi skal ikke være lønnsledende.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Staten stiller tydelige krav. Staten har tydelige forventninger. Vi snakker her om store og små, men viktige bedrifter for landet vårt. Det er styrene som må ha ansvaret for lønnsfastsettelser, for det er de som har ansvaret for driften i selskapet. Men staten som eier er både en tydelig og en aktiv eier. Det er nettopp derfor vi stiller i generalforsamlingene med en mening også om lønnspolitikken i selskapene. Det er nettopp derfor vi har protokolltilførsler når vi mener det er nødvendig. Det har vi gjort flere år, også i år i to selskaper.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
For det første forstår jeg at den maritime næringen skulle ønske at ordningene var uten tak. Dette er jo en næring som har en ordning som er helt spesiell for denne næringen, og som ingen andre næringer har. Grunnen til det er at vi har et ønske om å beholde norske sjøfolk i den næringen og i den sektoren. Det regjeringen nå gjør, er, som representanten også sier, at vi setter et tak på 200 000 kr på nesten alle ordningene, og så avvikler vi ordningen for NIS-lasteskip i utenriksfart. Grunnen til at vi gjør det, er nettopp for å skape forutsigbarhet, for nå er det sånn at uten tak har vi heller ikke kontroll på kostnadene. Når vi setter et tak, har vi også en kostnadskontroll med denne ordningen, som er en betydelig ordning. Den er, etter de endringene regjeringen nå har foreslått og lagt fram for Stortinget, fortsatt på ca. 1,9 mrd. kr. Så vi bruker et betydelig beløp inn i denne næringen for å sikre norske sjøfolk. Når det gjelder den ene ordningen spesielt, for NIS-lasteskip i utenriksfart, er den endret fordi den har hatt en lavere effekt på sysselsettingen enn det som ble lagt til grunn da den ble opprettet i 2017. Rederier som tidligere har mottatt støtte gjennom tilskuddsmodellen for NIS-lasteskip, vil fortsatt kunne få støtte, men da gjennom den generelle ordningen for skip i NIS.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Vi kan ikke kalle det en rasering av en ordning som er på rundt 2 mrd. kr, når ordningen fortsatt er på 1,9 mrd. kr. Vi bruker et betydelig beløp på denne såkalte nettolønnsordningen. Nå har vi, som også representanten er godt kjent med, satt ned et utvalg som ser på litt ulike aspekter ved nettolønnsordningen, også knyttet til lønns- og arbeidsforhold på sokkelen og i norske farvann. Det utvalget skal levere sin rapport rundt årsskiftet, og det vil slik sett generere en ny debatt om hvordan vi organiserer ordningene våre i tilknytning til denne sektoren. Men å kalle det en rasering når vi fortsatt bruker 1,9 mrd. kr på en ordning som er veldig spesiell for denne sektoren, synes jeg er å ta litt vel hardt i.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Helt uforståelig kan det ikke være at en regjering innfører et tak for å ha kontroll på kostnadsøkningen i en ganske stor og omfattende ordning, som utgjør rundt 2 mrd. kr av statsbudsjettet vårt. Det er det vi gjør. I ordningene som tidligere ikke hadde noe tak, der setter vi et tak på 200 000 kr. Det betyr fortsatt at sjøfolk er omfattet av ordningen, og det betyr fortsatt at rederiene får støtte til å ansette norske sjøfolk. Men det er altså et tak, for å ha kontroll på kostnadene i en meget kostnadskrevende ordning. Men det vil påvirke rederiene, og det vil omfatte enkelte sjøfolk, og vi kan gi et ganske konkret estimat av hvor mange det vil utgjøre. Men det er altså å sette et tak. Det er bare én ordning av flere som avvikles, og det er fordi den ikke har hatt den effekten som var forventet da den ble innført.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Representanten begynte med å kommentere dette med tid. Sånn sett har jeg gjort mitt, da, for at regjeringen skulle sitte i alle fall én time lenger i 2020, nå som vi skal stille klokka på søndag. Begrunnelsen er den samme som jeg har gitt på de øvrige spørsmålene som er stilt knyttet til denne nettolønnsordningen, eller tilskuddsordningen for sjøfolk. Det er fordi vi har en ordning i dag som er stor og omfattende, og som ikke har et tak, og sånn sett har vi heller ikke kontroll på de kostnadene som denne ordningen utgjør. Derfor foreslår vi nå et tak på de fleste ordningene, og den ene ordningen foreslår vi å ta ut. Den ble innført i 2017, og den har ikke fungert etter intensjonene da den ble innført.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Den smitten vi nå har i verden, og de smittetiltakene ulike land har innført, gjør at situasjonen er veldig spesiell og veldig uforutsigbar. Jeg tror vi alle sammen håper på og lengter etter å få en vaksine, slik at hverdagen kan komme tilbake til normalen igjen. Reiselivsnæringen opplevde tidlig å bli rammet av smitten og smitteverntiltakene og er blant de næringene som fortsatt merker effekten godt, og som kommer til å merke effekten en god stund framover. De er selv veldig bevisste på nettopp det, for de ser jo selv at dette ikke er noe som nødvendigvis tar slutt den dagen vaksinen kommer. Dette kan påvirke folks reisemønster i verden på lengre sikt. Ta bare flyselskapene, som gir estimater for når de er tilbake på 2019-nivået, som ligger langt fram i tid. Det gjør at vi har en reiselivsnæring som i den frustrasjonen de står i, allikevel bretter opp ermene og tenker at nå må vi omstille oss, nå må vi finne nye markeder, og nå må vi gjøre ting på en annen måte enn vi har gjort før. Det heier regjeringen på, og det legger regjeringen til rette for. Men vi har nå, siden 12. mars, hatt noen generelle ordninger som har gjeldt hele næringslivet, brede ordninger, og det har vært både på avgiftssiden og på kompensasjonssiden. Nå er vi over i en ny fase. Nå må vi lage ordninger som er mer spisset og rettet mot de næringene som fortsatt står i en usikker situasjon, og reiselivsnæringen er blant dem. Derfor har vi nå fått på plass to nye ordninger, i går. Vi har jobbet godt, vil jeg si, sammen med partene i arbeidslivet for å finne en ny ordning som er basert på den gamle kompensasjonsordningen. Men det er en helt ny ordning som nå gjelder, og som er avgrenset til reiselivet, og som også gjør at regjeringen – hvis vi ser at situasjonen fortsetter ut i 2021 – har en mulighet til å støtte reiselivet også da. Men da kommer vi tilbake til det.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
1,4 mrd. kr – det blir vel ikke mer konkret enn det? I går la vi fram en ordning, en ny kompensasjonsordning, for reiselivsbedrifter, som er estimert til en kostnad på 1,3 mrd. kr fram til jul. I tillegg har vi laget en ordning som vi i mangel på et bedre ord kaller ventilordningen, for å fange opp nettopp de bedriftene som er sterkt knyttet til reiselivet, uten at de er reiselivsbedrifter, på 100 mill. kr. Så dette er en regjering som viser at vi ønsker å hjelpe og støtte reiselivet gjennom en veldig spesiell og vanskelig tid for den næringen. Samtidig har vi også lagt på bordet først 250 mill. kr til omstilling. Vi så en stor interesse for det og har da lagt på bordet ytterligere 250 mill. kr til omstilling. Det er et stort behov, og reiselivsnæringen er selv ivrig etter å ta de grepene som trengs. Så skal regjeringen også komme tilbake, hvis det er behov for mer hjelp og støtte, i 2021.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Da vi avsluttet den generelle kompensasjonsordningen som gjaldt hele næringslivet, måtte vi sette oss ned og lage en helt ny ordning rettet mot den delen av næringslivet som var hardest rammet av pandemien og smittevernstiltakene, altså reiselivet. Det å lage en helt ny ordning, slik vi har gjort nå, er rimelig krevende, og jeg er glad for at Brønnøysundregistrene har hivd seg rundt og sagt ja til å forvalte den ordningen. Nå har vi en ordning på plass, nå har vi blitt enige med partene om hvordan den skal innrettes, og så må regjeringen komme tilbake igjen til Stortinget med eventuelle behov som er i 2021. Men nå har vi den ordningen for reiselivet på plass, som vi har brukt mye tid på. Jeg vil også legge til at det er riktig som representanten sier, at sesongen allerede er i gang. Det er viktig at vi nordmenn bruker vårt eget land fortsatt, ikke bare at vi gjorde det i sommer. Det er gode muligheter både for å gå på restaurant og for å bruke hoteller i hele landet vårt også framover.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Det er et stort spørsmål som representanten stiller, men jeg er ikke helt enig i premissene som ligger der. Representanten begynner med eksport og de utfordringene som vi har knyttet til eksport. Jeg er enig i at selv om vi i Norge er heldig stilt og har viktige råvarer som olje, gass og fisk, så har vi allikevel et stort potensial når det gjelder eksport knyttet til andre områder som vi må bli bedre på. Det som skiller regjeringen fra Arbeiderpartiet i spørsmålet om hva vi skal satse på, er at Arbeiderpartiet ønsker politisk å plukke vinnere, mens regjeringen er opptatt av å få næringslivet med seg, fordi det er næringslivet som skal levere de produktene og de tjenestene som skal eksporteres i framtiden. Og maritim sektor er en av de sektorene der vi er verdensledende på noen områder, særlig knyttet til teknologi, klimavennlig teknologi. Derfor står vi ikke bare passive når det gjelder den maritime sektoren. Vi har f.eks. en hydrogensatsing. Vi har grønn plattform, som vi har lagt fram nå, på 1 mrd. kr. Vi har lagt fram en kondemneringsordning på 75 mill. kr. Vi har en låneordning på 600 mill. kr. Så det er lagt fram flere pakker knyttet til den krisen som vi har stått i, og fortsatt står i. Samtidig er det også noen utfordringer i maritim sektor som maritim sektor selv er de eneste som kan løse. For eksempel har vi sannsynligvis for stor kapasitet på flåten når det gjelder olje- og gassektoren, fordi vi hadde en oljedupp. Etter oljeduppen er det fortsatt skip som ikke har kommet i virksomhet, og det ser jo ikke ut til at de kommer til de gamle høyder som de en gang var på. Så det er også et behov i næringen for å gjøre noe. Men at dette er en framtidsrettet og viktig næring for Norge, er ikke regjeringen eller noen andre i tvil om.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Vi må jo også la noen av disse tiltakene få tid til å virke, for det er store beslutninger som skal tas f.eks. i et rederi hvis de skal kondemnere et skip, kjøpe et nytt eller bygge om ett av dem de har. Dette er ordninger som vi åpnet opp for muligheten til å søke på i høst, så vi må jo også la rederiene få bruke den tiden som trengs for at de skal benytte seg av ordningene. Jeg mener det er altfor tidlig nå å si at kondemneringsordningen og låneordningen enten ikke virker eller ikke var stor nok. Man må få tid til å fatte beslutninger og bruke ordningene før vi vurderer om det er behov for noe mer.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Alpinanleggene har hatt tilgang til de samme støtteordningene som andre bedrifter i Norge har hatt. I tillegg ble det opprettet en egen tilskuddsordning for alpinanleggene og fornøyelsesparkene, sånn at de skulle kunne gjennomføre lovpålagt vedlikehold i henhold til kravene i tivoliloven og taubaneloven. Bakgrunnen for ordningen var at den generelle kompensasjonsordningen for faste, uunngåelige kostnader ikke kompenserte for vedlikeholdskostnader. Alpinanlegg og andre bedrifter med driftstillatelse etter tivoliloven eller taubaneloven har lovpålagte vedlikeholdskostnader som ikke lar seg nedskalere på kort sikt. Det var også bakgrunnen for at det ble besluttet å gi kompensasjon for lovpålagte vedlikeholdskostnader for denne gruppen, på lik linje med andre faste, uunngåelige kostnader. Ordningen gjaldt for mars, april og mai. Støtten beregnes på samme måte som støtten til sesongbedrifter i den generelle kompensasjonsordningen. Det vil si at det gis kompensasjon for en andel av de årlige vedlikeholdskostnadene som tilsvarer andelen av årsinntekten søkerne mistet som følge av nedstengningen. Søknadsbeløpet det refereres til, er selskapenes totale årlige lovpålagte vedlikeholdskostnader. Det utbetalte beløpet gjenspeiler andelen av årsinntekten selskapene mistet på grunn av nedstengningen i vår. I gjennomsnitt hadde søkerne etter ordningen mistet om lag 15 pst. av årsomsetningen sin, noe som var lavere enn først antatt. For alpinanleggenes del kan det skyldes at salget av sesongkort var tidlig i sesongen, og at mange anlegg normalt stenger i begynnelsen av april. Rammen for ordningen ble fastsatt på bakgrunn av innspill fra bransjen, som antydet at om lag 20 pst. av omsetningen ble brukt til nødvendig vedlikehold. Så har det i ettertid vist seg at selskapenes lovpålagte vedlikeholdskostnader er langt lavere enn det som var antatt først, og at rammen derfor ble for stor. Vedlikeholdsordningen for tivoli- og taubanevirksomheter har truffet riktig i den forstand at selskapene har fått kompensert en andel av sine lovpålagte vedlikeholdskostnader. Anlegg som tapte 15 pst. av årsinntekten i sesongen, har fått kompensert 15 pst. av kostnadene, justert for en faktor på 0,9, som i den generelle kompensasjonsordningen. Bakgrunnen for den relativt lave utbetalingen er altså at lovpålagte vedlikeholdskostnader har vist seg å være langt lavere enn først antatt, og at mange søkere mistet en langt mindre del av sesongomsetningen sin enn først antatt.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Jeg mener at den ordningen vi har hatt, har vært innenfor vedtaket Stortinget har fattet. Det er helt sikkert riktig, som representanten sier, at det i enkelte tilfeller kan ha slått annerledes ut enn de generelle tallene viser. Men i går la jeg fram en ny ordning for reiselivet, en ny kompensasjonsordning, estimert til kostnader på 1,3 mrd. kr. Det er usikkert hvordan neste sesong blir for denne delen av næringslivet, men vi har nå inkludert alpinanleggene i den ordningen, sånn at de kan få kompensert deler av sine faste og uunngåelige kostnader. Jeg håper så mange nordmenn som mulig som har lyst på en dag eller mer ute i fjellet for å drive med litt aktivitet, benytter alpinanleggene. Det er fortsatt usikkert hvordan det blir, men de er altså inkludert i den nye ordningen.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-10-21:
Selve denne spesielle ordningen for å få kompensert deler av de lovpålagte vedlikeholdskostnadene er avsluttet. Den gjaldt i vår og ikke nå. Vi har likevel stor oppmerksomhet rettet mot denne delen av reiselivet og næringslivet. Det var også grunnen til at vi ga 600 mill. kr i vår, som deltes ut lokalt – nettopp fordi man skjønnsmessig skulle kunne se at det her var deler av vårt reiseliv og næringsliv som ble veldig hardt rammet. Nå har vi inkludert dem i den nye kompensasjonsordningen, som skal gjelde for resten av dette året. Vi kommer også til å følge med; vi kommer til å se hvordan utviklingen blir framover. Men jeg håper også at disse skal ha god aktivitet i sesongen som kommer, og jeg håper at selv om vi kanskje ikke kan reise til Østerrike og stå på ski, kan vi bruke våre norske anlegg.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-10-21:
Det kunne vært fristende å stille «tidsministeren» oppfølgingsspørsmål om å stille klokken i helgen, men vi skal holde oss til ulikhet og finansministeren. Representanten Tajik tok utgangspunkt i tall som kommer fra regjeringen, og det vil også jeg gjøre. Aller først en kommentar til regjeringens inngang og Sanners svar her: Finansministeren sier at vi må diskutere hvordan vi skal få forskjellene ned. Bra! Men regjeringen er systematisk opptatt av kun å se på de fattigste. Selv om regjeringens egen stortingsmelding om ulikhet viser at hoveddriveren bak økt ulikhet i Norge er at det er de rikeste som trekker ifra folk flest, viser også internasjonal erfaring at hvis en skal oppnå varig reduksjon i f.eks. fattigdom i samfunnet, eller sikre en god sosial mobilitet, må nivået på ulikhet i samfunnet ned. Så tilbake til å få forskjellene ned: Vil Sanner si at forskjellene økes eller reduseres når regjeringen gir 8 mrd. kr i skattekutt til landets 10 pst. rikeste?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-10-21:
Regjeringen har i realiteten valgt å se bort ifra det som er stortingsmeldingen til regjeringen, som slår fast at hoveddriveren bak økt ulikhet i Norge er at de på toppen trekker ifra. Som jeg var inne på i mitt innlegg, handler det om å få til varig reduksjon i fattigdom, å redusere ulikheter. Det er helt sentralt. Det må også være et tankekors for en regjering som i sin retorikk først og fremst vektlegger de fattige, at også antallet unger som vokser opp i fattige familier i Norge, øker dramatisk. Finansministeren har presentert nye tall som skal ha oss til å tro at gjennom budsjettet som er lagt fram nå, vil ikke ulikheter i Norge øke, og man har regnet på effekten av det budsjettet. Mitt spørsmål til Jan Tore Sanner er: Hva er fordelingseffekten av de samlede statsbudsjettene som har vært, og de skattesystemene som er blitt presentert fra regjeringen gjennom de siste årene, når man har valgt å prioritere store kutt i formuesskatten til dem på toppen?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-10-21:
Spørsmålet, og det som er interessant, er jo om skattesystemet fungerer omfordelende eller ikke. Og spørsmålet er om skattesystemet gjennom de siste årene, siden 2013, har blitt mer omfordelende eller ikke. Det har vært gitt store skattekutt under denne regjeringen, og også folk flest har fått lavere skatt, selv om mye av det har blitt motvirket gjennom økte avgifter og f.eks. økt foreldrebetaling i barnehage. Men spørsmålet er hvem som har fått de største skattekuttene, og samtlige av tallene fra regjeringen viser at det har vært de på toppen. Så det spørsmålet som Sanner må svare på, er: Er skattesystemet mer eller mindre omfordelende med denne regjeringen og mer eller mindre omfordelende med det forslaget som Stortinget behandler nå, når man fortsetter å kutte skattene for dem med de store formuene? Det er jo det som er relevant, med mindre regjeringen har bestemt seg for at det ikke er gjennom skattesystemet man skal drive omfordeling i Norge. Og det ville jo være oppsiktsvekkende.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-10-21:
Jeg ønsker å stille spørsmål til næringsministeren. Fremskrittspartiet har alltid vært opptatt av den maritime næringen og av norske sjøfolk. Vi har jobbet hardt for bl.a. å få inn, beholde og styrke nettolønnsordningen. Vi sørget bl.a. for at vi hevet taket på denne ordningen. Den ble forenklet og utvidet i 2016/2017, og vi fikk den lovfestet i 2017. I statsbudsjettet som er lagt fram nå, er det lagt opp til en svekkelse av ordningen. Vi avvikler den ordningen som går på NIS-lasteskip, altså det såkalte deep sea-segmentet. Det var en ordning som ble innført i 2017. Samtidig innføres det et tak på ordningen på 200 000 kr. Hele nettolønnsordningen svekkes altså med 270 mill. kr. Maritim næring kaller dette for en skuffelse, og de er veldig fortvilet over at regjeringen legger opp til en enorm uforutsigbarhet i den situasjonen vi er i nå. Så spørsmålet mitt er ganske kort: Hvorfor er regjeringen så opptatt av å rasere den maritime næringen?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-10-21:
Jeg registrerer at statsråden mener at svekkelse av ordningen er forutsigbart. Det er jo litt spesielt. Når det gjelder nettolønnsordningen og støtteordningene for maritim næring, er det flere land som har dette, og maritim næring konkurrerer til de grader på det internasjonale markedet, og da bør i hvert fall ikke den maritime næringen i Norge ha dårligere vilkår enn sine konkurrenter. Oslo Economics ga ut en rapport for litt siden, der de gikk igjennom nettolønnsordningen, og den viser at denne ordningen har bidratt til at mellom 200 og 500 flere skip er i norske registre. Samtidig sier de at en svekkelse vil bidra til at flere tusen sjøfolk mister jobben. Dette vil igjen gå ut over maritim næring gjennom utdanning, og vi mister kompetanse. Allikevel mener statsråden at dette ikke er en rasering av næringen. Hvordan i alle dager går det an?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-10-21:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål som jeg ønsker å stille til forsvarsministeren. Som statsråden er kjent med, rekvirerer Forsvaret kjøretøy til transport av både personell og utstyr. Også Sjøforsvaret har denne muligheten til å rekvirere, og i beredskapsplanen for Sjøforsvaret ligger det inne skip som skal være med og bidra til frakting av både mannskap og materiell. Så er det slik at på norske skip er det flere nasjonaliteter med på disse oppdragene. Da er mitt spørsmål til forsvarsministeren: Hvor bekvem er forsvarsministeren med at norske skip på en øvelse eller i en skarp situasjon kan ha østeuropeisk og russisk mannskap til å utføre jobb for det norske forsvaret?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Takk for et godt spørsmål. Dette går jo på en del av mobiliseringsregimet vårt, men også en del på det vi kaller for strategiske avtaler med en del private selskap. Tanken bak er at vi i de daglig ledede øvelser, også hvis det virkelig gjelder, vil være tjent med at de som gjør en øvelse til vanlig, som kan være transport eller annet i det daglige, også er gode til å gjøre det hvis vi har krise og krig. Så stilles det en del folkerettslige spørsmål rundt dette. Vi skal ramme inn de strategiske avtalene, slik at vi er helt sikre på at lovverket ligger der. Det er også slik at i det vi behandler i de planlagte avtalene, og i kommunikasjonen med de forskjellige selskapene, er også problemstillingen hvor sikkert dette er. Selskapene forplikter seg til å stille med kapasiteter som også skal være operative i krise og krig. Det er et godt spørsmål, men jeg mener vi dekker det inn i de forhandlingene vi gjør gjennom de strategiske rammeavtalene vi har.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Først må jeg få lov til å si at det var de rød-grønne, med Lysbakken i regjering, som reiste utenlands og la igjen kredittkortet der. Kampflyanskaffelsen ble vedtatt i 2012. Så må jeg få lov til å si at kampflyanskaffelsen som sådan har ingen kostnadssprekk. I forhold til de prognosene som var lagt, de planene som var lagt, er den faktisk 7–8 mrd. kr billigere. Men representanten Lysbakken har helt rett i at valuta, med en svak krone over lengre tid, gir oss en utfordring. Kostnadsestimatet som er beskrevet i budsjettet, har sin årsak i en sterkt svekket krone i forhold til den valutakursen som lå til grunn for kostnadsrammen i 2012. Siden 2015 har vi sett en krone som har vært betydelig svekket i forhold til den amerikanske dollaren, og vi rapporterte om det første gang i 2016-budsjettet. For å kunne se et objektivt bilde av utviklingen har vi brukt den samme metodikken hele tiden, den som ble vedtatt i 2012, for å fokusere på valutakursen. Og da kostnadsberegningen for 2021-budsjettet ble hentet i mars 2020, var valutamarkedet sterkt preget av koronaepidemien. Vi har variasjoner på pluss/minus 1,5 mrd. kr – så et underskudd på 1,5 mrd. kr – og vi har gått i null i månedene etter april når vi har satt kostnadene opp mot valutaen. Vi har sagt at vi hele tida fokuserer på dette, og vi kommuniserer det og presenterer det også for Stortinget, slik at Stortinget også skal være klar over det. Vi har også sagt at når det gjelder den valutadelen, har vi en dialog med Finansdepartementet, og vi skal komme tilbake med en løsning på disse problemene. Men det viktigste her er at dette er ikke noe som har kommet brått på. Dette er en metodikk som det har vært allmenn enighet om siden 2012, og vi har rapportert på dette kontinuerlig siden vi kom i regjering.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Vi har rapportert om utviklingen av svak kronekurs. Vi svarte kontroll- og konstitusjonskomiteen med det vi visste da, med de prognosene som var da. Vi har rapport i budsjettet for 2021, med det vi visste i mars, og det vi vet nå. Beslutningen om å bestille de seks siste kampflyene ble gjort ikke primært på grunn av valutakurs. Den ble gjort fordi sikkerhetsutfordringene er annerledes, og de vurderingene som er gjort for å bygge et forsvar som gir oss den tryggheten vi trenger i en vanskelig tid, tilsier at vi er avhengige av også de seks siste flyene. Vi har sagt at vi skal gjøre de prioriteringene som trengs, men det bør ikke være ukjent for representanten Lysbakken at når man gjør et vedtak i 2012, kan både sikkerhetssituasjonen, sikkerhetsomgivelsene, valutakurs og andre prioriteringer i Forsvaret gjøre at man må justere på ting. Vi har sagt at vi skal komme med en ordning som tar vare på dette.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Prognosene på de innleggene som representanten Lysbakken har holdt her, tilsier jo at han ganske raskt vil overskride taletiden. Prognoser er prognoser. Forsvaret handler mye i fremmed valuta. Lysbakken sier at dette vil gå ut over Hæren. Nei, hvis vi ser Hæren for seg selv, så er det også en utfordring med en svak krone i forhold til sørkoreansk valuta, som vi muligens skal kjøpe stridsvogner i. Det tilsier at det blir dyrere enn vi i utgangspunktet hadde en prognose på for to, tre eller fire år siden. Forsvaret har alltid måttet ta hensyn til valutasvingninger, og så har vi sagt at nå, med en svak kronekurs over så lang tid, er dette en utfordring som er større. Det har vi rapportert på hele tida, og vi har sagt at vi er i dialog med finans for en eller annen løsning på det. Men valutasvingninger – euro, amerikanske dollar, svenske kroner – er ikke ukjent for Forsvaret.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Som representanten Lysbakken er vel kjent med, er forsvarsbudsjettet en del av statsbudsjettet, så svaret er at det må dekkes over statsbudsjettet. Så gjør vi forhandlinger og presenterer et statsbudsjett hvert år der vi også hensyntar disse tingene. Det er rapportert i hvert eneste statsbudsjett, det er rapportert på forsvarsbudsjettet hvert år hvordan tilstanden er. Dette er ikke noe nytt. Vi er enige om at en svak krone gir oss utfordringer når vi skal handle dyrt materiell i utlandet, uansett hva slags valuta det er snakk om, og så har vi sagt at vi har rapportert på det, vi har synliggjort utfordringene, og vi skal justere for dette. Det skal tas innenfor statsbudsjettet, og så er det forhandlinger på hvert enkelt budsjett som forteller hva vi kan gjøre. Hittil har vi altså levert på alt vi har lovet når det gjelder forsvarsbudsjettet, siden vi kom i regjering i 2013. Hver krone vi har lovet vi skulle bruke, har vi levert i statsbudsjettet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Det er et veldig godt spørsmål, som jeg er veldig glad for å få lov til å svare på, og det kan besvares ganske enkelt. Når vi gjør den typen beregninger, når vi lager den typen prognoser og presenterer tall som skal si noe om framtida, gjør vi det med alt vi vet nå. Veldig mange av de tingene som er nevnt i den amerikanske riksrevisjonens rapport, er ting som når det kommer til oss, der vi er i kampflyprogrammet, allerede er rettet opp i. Så mange av de kostnadene som har vært synliggjort av den amerikanske riksrevisjonen, har vi ettergått i vår del av programmet. Det er rettet opp før vi kommer så langt med flyene våre. Når vi presenterer en prognose eller et tall, gjør vi det med det vi vet nå. Det er en veldig grei leveregel, og det gjør det også enklere for opposisjonen å vite hvor vi er.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Svaret er det samme. Når vi leverer prognoser og tall, gjør vi det med det vi vet nå. Vi jobber tett i kampflyprogrammet. Det er heller ikke riktig som representanten sier, at alt dette ligger hos Lockheed Martin. Reservedeler produseres av ganske mange. Logistikksystemet har vi også vært åpne om at det har vært utfordringer med. Det er gjort justeringer på den delen. Dette er et stort prosjekt, et stort program, og hvis vi ser bort fra valutaen, og bare ser på kampflyprogrammet, har vi i dag besparelser på mellom 7 mrd. og 8 mrd. kr rett og slett fordi man har skaffet reservedeler på en bedre måte. Man flyr mer i simulator og mindre i fly. Dette er et teknologiutviklingsprosjekt som tar oss sjumilssteg videre, og som på mange måter forteller oss hver dag hvordan teknologien utfordrer oss og gir oss muligheter.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Hvilke installasjoner og hvilken infrastruktur NATO skal bruke i Norge, er det norske myndigheter som bestemmer. Når det gjelder Andøya, har vi sagt at i krise og krig kan også den, som alle andre flyplasser i Norge, få et beredskapsoppdrag. Vedtaket om at flystasjonen på Andøya skal nedlegges, og at aktiviteten skal flyttes til Evenes, er gjort i Stortinget, og det står ved lag. Når representanten viser til Andøya som alternativ, er det et planverk for nordisk øving. Andøya som alternativ der står fram til luftflystasjonen på Andøya legges ned, og så overtar Evenes den funksjonen. Grunnen til det er at vi er avhengig av å ha riktig kompetanse og personell på flyplassen som skal være et alternativ for finske eller svenske fly. Det har vi da på Evenes. Det er meg bekjent ikke sånn at amerikanske myndigheter eller NATO-myndigheter verken er misfornøyde eller har gitt uttrykk for andre sinnsstemninger når de har vært rundt. Vi har jobbet tett mot både NATO og andre allierte med langtidsplanen vår. Vi opplever at de er særdeles fornøyd med satsingen vi har. Vi bygger forsvar og struktur, også nordover, som er veldig bra. Så jeg klarer ikke helt å kjenne meg igjen i de beskrivelsene. Når det gjelder sivil bruk av Andøya, har jeg akkurat hatt et møte med Andøya kommune og omstillingsstyret der. De er veldig fornøyd med skissen de fikk fra forsvarssjefen. Vi behandler den i departementet nå. Det gjør vi i tett samarbeid med omstillingsstyret og Andøya kommune – rett og slett fordi hvis det er behov der vi kan gjøre ting sammen som forsterker omstillingen, altså noe vi har vedtatt og vært tydelige på at vi skal prioritere, skal også infrastruktur på Andøya kunne være med og hjelpe til i det arbeidet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Først til de innledende bemerkningene. Hvis ordføreren på Andøya, som er partifelle av Liv Signe Navarsete, ikke føler at han i møte med meg har klart å kommunisere behovene i omstillingsprosessen på Andøya, og hvis det er representanten Navarsetes inntrykk at det han har kommunisert i det som jeg nå refererte til, ikke medfører riktighet, eller det ikke kan være det man har ment, tror jeg vi må være så behjelpelige overfor omstillingsprosessen på Andøya at vi begge tar kontakt med ordføreren og spør om det møtet jeg hadde med omstillingsstyret og ordføreren, og om vi har feilet så fatalt. Det er mitt bestemte inntrykk at de var fornøyd. Dette tar jeg på største alvor. Når det gjelder alliert tilstedeværelse på Evenes, er det slik at alt etter hva slags aktivitet det skal være, så forventer vi at allierte også er med på å bygge. Det er satt av plass til alliert aktivitet der og alliert infrastruktur.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Jeg må nesten be representanten om å fortelle meg hva slags referanse hun bruker når hun sier at Hæren bare har fått 50 pst. av de investeringsmidlene de skulle hatt…
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
…for vi har vi fulgt opp de tingene vi har sagt vi skal gjøre i langtidsplanen, så det blir for meg et merkelig tall. Så kommer vi også med en betydelig satsing i den langtidsplanen vi har lagt fram nå, både den første, 1.0, og 2.0. Det tar tid å bygge kapasiteter, det tar tid å snu et forsvar fra å være i en nedbyggingsprosess til å bli i en oppbyggingsprosess. Det handler om å bygge kompetanse, det handler om å bygge opp reservedelslager, beredskapslager, ammunisjon, og det handler om å få leirene opp å gå. Vi har gjort veldig mye, og Hæren har også fått betydelige løft i denne tiden.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Det er et godt og kjærkomment spørsmål. I arbeidet med langtidsplanen har det vært mange -moen: Haslemoen, Evjemoen, Drevjamoen. Alle som har en nedlagt militærleir eller en militærleir som gjør litt, i nærheten av seg, mener at den neste rekruttskolen bør ligge der. Grunnen til at Terningmoen er valgt for rekruttskolen, er at vi flytter rekruttene ut av bataljonene våre, brigaden vår, Hæren, og så har vi en dedikert rekruttskole på Terningmoen. Det er rasjonelt å gjøre det på den måten. Så har vi sett eksempelet med at Forsvaret etablerte rekruttskole ved garnisonen i Porsanger, rett og slett for å klare å fylle opp de heimevernsområdene som ikke var blitt fylt opp på årevis, for å ha finnmarkinger nok til å fylle opp heimevernsområdene. Forsvarssjefen står fritt til å fremme den typen forslag hvis han mener det kan være slik. De som mener det bare er å ta i bruk en militærleir i dag, må også være klar over at vi har gode tall på at det kan være ganske dyrt å ta i bruk en gammel leir til moderne drift.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-10-21:
Nei, vi har lagt fram en langtidsplan der vi sier at Terningmoen er der vi vil ha rekruttskolen for Hæren. Det er rasjonelt å gjøre det sånn. Vi har kompetansen, vi har alle de tingene. Det er ikke ikke sånn at vi ikke har utredninger. Vi har gode forholdstall på hva det vil koste å ta i bruk andre leirer, så vi vet om kostnader på det, vi vet om det rasjonelle. Men som jeg sier, har forsvarssjefen stor frihet, og hvis man skal ha en rekruttskole for heimevernsområder, noe som har vist seg vellykket i Finnmark, kan jo det være noe som gjøres andre plasser også. Vi har behov for å rekruttere til Heimevernet etter at en i mange, mange år ikke har tatt inn folk fra forskjellige steder i landet. Jeg stiller meg ikke avvisende til de tingene. Vi har gode tall på hva det vil koste å ta i bruk en annen leir, og vi mener vi har landet på den beste løsningen, men som sagt skal vi i forhandlinger i Stortinget. Det ser jeg veldig fram til, og jeg ser fram til at vi kan få legge fram de tallene vi har på dette feltet.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-10-21:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til næringsministeren. Det er helt uforståelig at regjeringen – i en tid hvor sysselsettingen er utrygg, hvor helt vanlige folk er utrygge på både arbeidsmulighetene og inntektsmulighetene i tiden framover – kommer med et forslag i statsbudsjettet hvor de direkte svekker mulighetene for å ansette norske sjøfolk eller å ha norske sjøfolk om bord i sine båter. Det er helt uforståelig at det faktisk skjer i dette statsbudsjettet, også sett i lys av at Stortinget nettopp har diskutert forholdet til norske lønns- og arbeidsvilkår om bord i norske båter i norsk farvann og på norsk sokkel. Det er helt uforståelig. Fremskrittspartiet burde jo være tydeligere i sine bestillinger heretter. I alle analyser og i næringen selv frykter man at dette vil bety at flere tusen sjøfolk settes i land. Hvilke beregninger har næringsministeren som tilsier at dette ikke skjer? Og har næringsministeren noen som helst føringer på at dette ikke vil berøre sysselsettingen om bord i norske båter?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-10-21:
Norge ligger på bunnen blant OECD-landene når det gjelder eksportfremme. Vi taper markedsandeler hver eneste dag, det gjøres lite for å fremme bedriftenes muligheter for eksport, vi taper i konkurransen mot våre naboland, og vi vinner ikke nye andeler i framvoksende økonomier som i Asia og i Afrika. Dette er tapte muligheter. Spørsmålet går til næringsministeren. Utfordringen er selvfølgelig økonomisk bærekraft og trygge, framtidsrettede arbeidsplasser. I lys av manglende satsing på eksportfremme er det manglende tiltak for viktige framtidsnæringer her hjemme. Et godt eksempel er regjeringens manglende innsats overfor den maritime klyngen, en klynge som vil være et viktig fundament for vår framtid når det gjelder arbeidsplasser, verdiskaping og ikke minst framtidige eksportinntekter. Menons prognoser for den maritime næringen fra august 2020 er skremmende lesning. Hovedscenarioet er tap av 100 mrd. kr i omsetning i løpet av 2022, 15 000 årsverk kan bli borte. Hvis vi får nye smittebølger, kan omsetningsfallet være 130 mrd. kr, 20 000 årsverk kan bli borte. At folk langs kysten nå er redde for arbeidsplassene sine, har jeg stor forståelse for. 60 pst. av arbeidsplassene til de verftansatte kan være borte. Det er ganske dramatisk. Oljepakken og statsbudsjettet bygger ikke nye muligheter som direkte virker inn på den maritime klyngen, og som kan trygge arbeidsplassene. Den maritime klyngen er vår inngang til framtiden på mange måter. Det er avgjørende hvis vi skal lykkes med havvind, karbonfangst og -lagring, blått hydrogen, havmineraler, og hvis vi fortsatt skal kunne være ledende innenfor sjømat. Og ikke minst: Den maritime kompetansen er også løsningen på nullutslipp for skipsfarten. Vi mener det er totalt uakseptabelt å sitte passiv og se på det som skjer innenfor den maritime klyngen. Arbeidsplassene er viktige, og den maritime kompetansen er et viktig bidrag for framtidens løsninger. Spørsmålet til statsråden er derfor: Er det akseptabelt å sitte stille i båten som en passiv tilskuer og se på at man tapper kysten, verftene og den maritime industrien for kanskje 20 000 arbeidsplasser allerede i løpet i 2022?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-10-21:
Det kan være mulig å plukke – hva skal vi si – vinnere i norsk næringsliv. Men uansett om man velger å plukke vinnere eller ikke, er det ingen tvil om at maritim næring er en viktig næring for Norge totalt sett. Mye kompetanse ligger der, mye teknologi ligger der. Og det er en av de næringene som er betydelig eksportrettet, og som er en vesentlig faktor med hensyn til eksportinntektene våre, også i framtid, fordi den også kan inneholde nye næringer. Men det vi ser av tallene, er at de tiltakene som er iverksatt, ikke virker – de gir ikke effekt i 2021 eller 2022. Det betyr at hvis ikke noe nå skjer, vil mest sannsynlig Menons scenarioer for den maritime klyngen faktisk slå til. Det betyr at en kan ende opp med 130 mrd. kr i omsetningssvikt. Det kan ende opp med at en mister 20 000 arbeidsplasser. Derfor er mitt spørsmål: Hvilke ytterligere tiltak har næringsministeren på sin blokk for å bistå en næring som er særdeles viktig for Framtids-Norge?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-10-21:
Mitt oppfølgingsspørsmål går òg til næringsministeren – og «tidsministeren», som me har fått med oss. Eg trur på vegner av sjøfolk og den maritime næringa at viss ein kan bidra til å få stortingsvalet til å koma noko raskare, vil det verta teke godt imot. For regjeringa og støttepartiet Framstegspartiet vinglar når det kjem til sjøfolk og maritim næring. Me høyrde her tidlegare i eit svar at ein var oppteken av føreseielegheita for staten, at det var regjeringas ve og vel som måtte sikrast føreseielegheit oppi dette. Eg meiner det minner fælt om piratverksemd, i den situasjonen som næringa er i no, å koma med ei svekking av ordninga og gjera det dyrare å tilsetja norske sjøfolk. Eg skal gjera spørsmålet veldig enkelt: Kva er grunngjevinga for at regjeringa no ønskjer å gjera det dyrare å bruka norske sjøfolk?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-10-21:
Reiselivsnæringa er ei viktig næring i bygd og by, og det har eg eit spørsmål til næringsministeren om, for det er ei næring som er svært hardt ramma av koronatiltaka. Om lag 170 000 menneske jobba i reiselivsnæringa før korona – arbeidsplassar i heile landet. Senterpartiet er oppteke av at flest mogleg av desse skal behalda jobbane sine, at flest mogleg av dei sunne verksemdene i landet vårt skal overleva koronakrisa. Det er viktig for kvar enkelt som jobbar i næringa, og det er viktig for familiane deira og for lokalsamfunna. Reiselivsnæringa er ei framtidsnæring. Å hjelpa reiselivsnæringa er ikkje å gje almisser; det er ei investering i verdiskaping og arbeidsplassar i heile landet. Næringa opplever ei regjering som har ei passiv tilnærming og manglande forståing for situasjonen som næringa er i. Samtidig som regjeringa forsøker å skapa eit intrykk av handlekraft, aukar frustrasjonen i næringa. Ein presenterer tiltak, men desse er kortsiktige og lite treffsikre. Det verkar som om regjeringa er meir oppteken av å halda hyppige pressekonferansar enn av å sikra langsiktige rammevilkår for reiselivet. Regjeringa ser ut til å ha eit engasjement for reiselivsnæringa som går ut på nyttårsaftan. Det er tiltak som vert kutta, og ein vektlegg ikkje den krisa som ein står midt inne i. Og i denne situasjonen vel regjeringa bl.a. å gå inn for at avgifta for reiseliv skal doblast frå 1. januar 2021, frå 6 pst. til 12 pst. Mitt spørsmål til næringsministeren – og reiselivsministeren – går på situasjonen som reiselivet står i. Kva er det reiselivsministeren ser med situasjonen i reiselivet som gjer at det, i den situasjonen me no står i, framstår som ein god idé å kutta ordningar samt å dobla reiselivsmomsen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-10-21:
Det er jo her me er ved kjernen av det som er problemet, nemleg at reiselivet ikkje veit kva som gjeld frå 1. januar 2021. Næringsministeren uttalte til NRK i august, i forbindelse med eit besøk i Bergen, at reiselivet måtte slutta å snakka om krise. Men der tek næringsministeren feil, for tala si tale er klar: Det er krise i reiselivsnæringa. Då nyttar det ikkje med ord for å ta dette vekk. Når regjeringa ikkje erkjenner krisen, er regjeringa heller ikkje i stand til å løysa krisen. Det nyttar ikkje å stilla opp med denne typen utsegn på Torgallmenningen. Ein må stilla opp med langsiktigheit og konkrete politiske tiltak. Mitt spørsmål går igjen på dette: Er det denne manglande verkelegheitsforståinga som gjer at næringsministeren meiner at reiselivsnæringa skal kunna tola å ikkje vita kva for rammevilkår som skal gjelda etter 1. januar 2021, og bl.a. òg tola ei dobling av reiselivsmomsen frå det tidspunktet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-10-21:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til finansministeren. I forbindelse med krisepakken som ble behandlet for snart to uker siden, beskrev flertallet at reiselivsmomsen berører næringer som er spesielt hardt rammet av krisen, samtidig som at en avsluttet med at fra 1. januar skal den tilbake igjen til såkalt normalt nivå – det er altså et nivå som er dobbelt så høyt som dagens nivå. Det er godt mulig at Fremskrittspartiet har fått gjennomslag for at en skal tilbake til det rekordhøye nivået som en hadde da de selv hadde finansministeren, og at Venstre har fått gjennomslag for at dette skal være den nye normalen for reiselivet, men hvorfor mener finansministeren og Høyre at det er fornuftig å doble avgiften for en næring som er spesielt hardt rammet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-10-21:
Det er helt riktig at den lave momssatsen gjelder mer enn reiselivet; den gjelder transport og den gjelder kultur, som også er spesielt hardt rammet av krisen. Det er riktig at Senterpartiet over tid har jobbet for at momssatsen bør være lavere enn i dag. Da ville også reiselivet vært bedre rustet ved inngangen til krisen. Men her står en altså overfor næringsdrivende som fortsatt er i en svært krevende situasjon. I min egen nabokommune, Ullensaker, er arbeidsledigheten fortsatt på 14 pst. I Trysil og Hemsedal er den på 10 og 12 pst. Det er fortsatt en alvorlig krise i reiselivet. I kombinasjon med at en skal opp med avgifter der, foreslår regjeringen også å gjeninnføre flypassasjeravgiften, som vil skape ytterligere utfordringer for reiselivet, men også for transport i vårt langstrakte land. Hvorfor mener regjeringen det er fornuftig å øke avgiftene med anslagsvis over 3 mrd. kr når en fortsatt står i en så alvorlig krise?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-10-21:
«Alpinanleggenes Landsforening beskriver i en pressemelding 12. oktober situasjonen som dramatisk, og mener at regjeringens krisetiltak i liten grad har truffet næringen. Vedlikeholdskompensasjon til alpinanleggene utgjør kun ca. 12 prosent av det næringen har søkt om. Tilsvarende tilbakemeldinger kommer også fra fornøyelsesparker og omreisende tivoli. Er statsråden villig til å endre innretningen på ordningen, slik at midlene Stortinget har bevilget, faktisk blir nyttet for å ivareta de kriserammede virksomhetene i stedet for å stå ubrukt?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-10-21:
Jeg takker for svaret, men ut fra det som blir beskrevet som virkeligheten av en rekke aktører i næringen, er det veldig vanskelig å kjenne seg igjen i den beskrivelsen statsråden her kommer med. En rekke aktører har hatt store tap, langt større tap enn den kompensasjonen en er blitt gitt. Eksempelvis har Ålen skisenter tapt ca. 0,5 mill. kr, men fått 39 000 kr i støtte. Strandafjellet tapte ca. to tredjedeler av sesongomsetningen da påsken røk, men har fått bare en veldig liten andel i støtte. Varingskollen, i mitt eget område i Nittedal, har tapt mellom 1,5 mill. kr og 2 mill. kr og har 1,9 mill. kr i lovpålagt vedlikehold, men har så langt ikke fått en krone, på grunn av en spesiell situasjon knyttet til forrige periode. Det har også vært andre, som Tyin-Filefjell, eksempelvis, og Ljosland skisenter, som er blitt omtalt i Dagens Næringsliv, og som vel fikk et tilbud om drøyt 1 000 kr, som er 0,5 pst. av det en søkte om. Her er det altså en rekke aktører som grunnet ulike omstendigheter har kommet svært dårlig ut. Er statsråden villig til å gå inn og se på dette igjen?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-10-21:
Men nå står alpinanleggene i en situasjon der en hadde betydelige tap på slutten av forrige sesong, og de har hatt store myndighetsbestemte vedlikeholdskostnader. Innenfor rammen av det som nå er lagt fram, har jeg også oppfattet at det skal være mulighet for en skjønnsmessig vurdering. Vil statsråden gå igjennom og se på effekter for enkeltaktører – hvordan ordningen har slått ut – sånn at en faktisk ivaretar alpinanleggene rundt omkring i Norge? Veldig mange av dem er små anlegg som er basert på mye frivillighet, og der det er utrolig viktig at en kan opprettholde dette. Tilsvarende for den andre delen av ordningen, som går på fornøyelsesparker og omreisende tivoli, som jo er avhengige av å ha mye av vedlikeholdet om vinteren, og som fortsatt driver aktivitet til langt utpå høsten: Vil statsråden eksempelvis se på varigheten av vedlikeholdsordningen, sånn at en større andel av vedlikeholdskostnadene deres kan bli inkludert, også andre typer vedlikehold enn kun det som gjelder fornøyelsesinnretninger?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-10-21:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til næringsministeren. Det er reiselivet det er snakk om. I går kom det en pakke. Akkurat nå går vi inn i mørketida i Nord-Norge, og det er ikke sånn at det kommer en sesong, vi er i vintersesongen. Det er ingen løsning for 2021 på bordet. Det kommer til å bli beintøft, det året som kommer, og det har allerede vært det. Fra denne regjeringen har det kommet for lite, for sent – hele tiden. Man har vært bakpå, og man har aldri klart å skape den forutsigbarheten som reiselivsnæringen trenger. Så mitt spørsmål er: Næringsministeren sier at man har muligheten til å utvide til 2021. Hva er det næringsministeren vet om januar, om april? Tenker ministeren at det kommer turister til f.eks. Troms da, siden man ikke nå kan si til næringen at man har en plan?