Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2000-03-02:
Først må jeg få rette opp en feil jeg kom til å gjøre i stad. Jeg skulle sagt at sentrumspartiene og Arbeiderpartiet er uenig i to flertallsforslag – jeg sa ett – og at vi heller ikke støtter mindretallsforslaget fra Arbeiderpartiet og SV. Dermed er det også rettet opp, håper jeg. Det er alvorlig dersom ikke unge mennesker finner det interessant å ta lærerutdanning. Situasjonen er ikke enestående for Norge. Andre land sliter med samme problemet, og dette i en tid da kompetanse skal være vår viktigste konkurransefaktor. En må spørre om det er en trend i tiden at ungdom ikke ønsker å arbeide med mennesker. Det er ikke et enkelt svar å finne på denne utfordringen. Rekrutteringen til læreryrket er avhengig av både sosiologiske, psykologiske og økonomiske aspekter. Følelsen av hvilken status læreren har, virker naturligvis inn på hvor attraktivt læreryrket oppfattes av ungdom. Med synkende ungdomskull vil det bli konkurranse om arbeidskraft også til skolen. St.meld. nr. 12 har belyst en rekke problemstillinger og foreslått tiltak som virker inn på lærerrekrutteringen. Dette har dessverre blitt lite omtalt i media, og jeg overdriver ikke når jeg sier at berørte fagorganisasjoner fullstendig har oversett dette. Brevbunkene vi har mottatt, er et godt bevis på det, ulike demonstrasjoner det samme. Det er lønn som har stått i fokus. Medieoppmerksomheten har vært betydelig, og jeg siterer litt fra lederen i Oppland Arbeiderblad den 26. februar i år: «Som vanlig, lover de partiene som minst står i fare for å måtte innfri løftene, mest. Denne gangen gjelder det Høyre og SV. De lærerne som måtte ha forventet at et ansvarlig stortingsflertall skulle avgi mer håndfaste lønnsløfter enn det som nå foreligger, må ha skulket undervisningen i samfunnskunnskap på lærerhøyskolen.» Senterpartiet har respekt for den frie forhandlingsretten. Vi støtter derfor ikke mindretallets forslag, som vil instruere Regjeringen. I en rapport fra konferansen om lærerrekruttering som Norsk Lærerstudentlag og Studentenes Landsforbund arrangerte nylig, svares det slik på spørsmålet: «Hvorfor tror vi folk ikke vil bli lærere?: studentene kommer ut i praksis. Lærerene er negative, mange studenter slutter. mange følger det som er «in i tida». Nå er det IT. gjør den videregående opplæringa bedre, så vil flere få inspirasjon til å bli lærere. for lite informasjon hva yrket går ut på, det gjelder også utdanningen. lærerene klager hele tiden på lønn lærere klager for mye i media på hvor «ille» det er å være lærer(vold i skolen) (vold i skolen) Så langt studentene på den konferansen. Rapporten er vedlagt kirke-, utdannings- og forskningskomiteens postliste pr. 28. februar 2000. La meg for ordens skyld tilføye at lærerstudentene også mener lønn er viktig for rekrutteringen, slik det faktisk også sies i meldingen. Dette forsterkes i innstillingen. Det er en viss uenighet om det eksakte behovet for lærere i framtida. Det er naturlig, for det er ikke mulig å forutse alle eventualiteter innen arbeidsmarkedet. Ikke minst vil konsekvensene av etter- og videreutdanningsreformen slå ut på behovet for lærere på ulike nivå. Senterpartiet mener det til nå er gjort for lite for lærere som har stått lenge i lærerjobb. Det er på høy tid å utvikle en seniorpolitikk der en kan dra nytte av den kompetanse eldre lærere besitter, samtidig som den enkelte lærer får følelsen av å bidra positivt i skoleutviklingen. Det er bra at meldingen sier at de forsøkene som nå er i gang på dette området, bør videreutvikles i samarbeid med lærerorganisasjonene. Det er betenkelig at svært mange lærere ikke står i jobben til pensjonsalder. Jeg tror skolereformene kan være noe av årsaken. Det er forståelig at mange eldre lærere finner det tungt å forholde seg til den nye skolehverdagen. Komiteen har i likhet med departementet framhevet problemet med at så få realfagstudenter går inn i læreryrket. Her må det tas et krafttak, slik meldingen går inn for. Det er positivt at det i hovedtariffavtalen av 1. mai 1999 er åpnet for at arbeidsgiverne på visse vilkår kan lønne personalet bedre enn før. Dette bør kunne virke inn på rekrutteringen. Større satsing på etter- og videreutdanning med mulighet for lengre permisjonsordninger er positive tiltak som departementet får full tilslutning til. Komiteen vil også få utredet muligheten for sabbatsår for lærere. Det er bra. Særlig viktig er det at lærere behersker IKT, ikke minst som det pedagogiske hjelpemiddel det er. Dette er ett av satsingsområdene i Regjeringens skolepakke, som Arbeiderpartiet gav sin støtte til under budsjettavtalen sist høst. Utprøving av praksisår etter tredje studieår, slik det foreslås i meldingen, er også et spennende tiltak for å gjøre studiet mer fleksibelt og praksisorientert. Komiteen ønsker at det legges til rette for en fadderordning for nyutdannede lærere. Det er også et positivt tiltak. I vårt flerkulturelle samfunn trenger skolen spesiell kompetanse i ulike morsmål. Derfor må arbeidet med å skolere lærere for slik opplæring, i tillegg til norsk som andrespråk, intensiveres. Få vil bli skoleledere i dag. Det er alvorlig, for skolelederens rolle er helt sentral for pedagogisk utviklingsarbeid ved den enkelte skole, heri innbefattet personalutvikling. Senterpartiet er glad for at det skal nedsettes en arbeidsgruppe for å se nærmere på skoleledernes arbeidsforhold. Arbeidsmiljøet for elever og lærere er en viktig faktor for trivsel i skolen. Her tenker jeg ikke bare på det fysiske miljø, minst like viktig er det psykososiale arbeidsmiljøet. Senterpartiet støtter departementet, som sammen med KS skal gjennomføre en bred kartlegging av lærernes arbeidsmiljø i forbindelse med den neste levekårsundersøkelsen i 2001. Jeg er saksordfører for Dokument nr. 8:71 for 1998-99 om likeverdig skoletilbud når det gjelder bl.a. spesialundervisning, undervisningstimetall og delingstimer. Dette ble fremmet av representantene Sylvia Brustad og Grete Knudsen like før avslutningen av forrige sesjon. Jeg understreker at det er læreplaner og forskrift som beskriver minste timetall for fag på de ulike klassetrinn. Slik sett finnes det en form for nasjonale minstestandarder allerede. I tillegg vet vi at det trengs spesialpedagogiske tiltak som støttetimer m.v., og andre timer. Det er stor forskjell på hvor mange timer som brukes til dette. Statsråd Lilletun og Regjeringen har åpnet for alternativ bruk av timeressursene der klassedelingstimetallet eventuelt kan falle bort. Målet er å øke voksentettheten i de store klassene, ikke minst på ungdomstrinnet. Stortinget har vedtatt at dette kan prøves ut på ungdomstrinnet. Senterpartiet støtter Regjeringens ønsker om å høste erfaringer før en går til permanente endringer. Komiteen slutter seg til dette. Det går fram i forslag til vedtak i romertall VI, der Regjeringen bes om å komme tilbake til Stortinget med forslag om timeressurs til hver skole. Dette skal bygge på bl.a. forsøkene, slik jeg nevnte. I Innst. S. nr.119 mener Arbeiderpartiet og SV at det ikke er behov for forsøk, men heldigvis står de samme partiene sammen med sentrumspartiene i Innst. S nr.120 om dette. Senterpartiet mener en må øke ressursene til kommunene, slik at vi kan sikre en god offentlig skole der det er mulig å gi hver enkelt elev tilpasset opplæring ut fra egne forutsetninger. Jeg viser til at både statsminister Bondevik og kommunal- og regionalminister Enoksen har uttalt seg om at ressursene til kommunesektoren bør økes. For egen regning vil jeg understreke betydningen av at kommunene har en skolefaglige ledelse som har innsikt i skolens daglige utfordringer, og som har utviklingsperspektivet i sin tenkning. Jeg er redd for at så ikke er tilfellet i alle kommuner i dag. Senterpartiet støtter ikke Høyres forslag i Innst. S. nr. 115 om en omorganisering av ungdomstrinnet, som kan føre til nivådifferensiering. Jeg mener det må legges til rette for bedre differensiering av fagstoffet, slik at alle elever kan få bruke sine evner ut fra sine forutsetninger. Regelverket er ikke til hinder for det i dag, men en må tørre å prøve ut nye opplæringsmodeller. Her tror jeg mange skoler, særlig på ungdomstrinnet, har stivnet i et gammelt mønster. Derfor trengs det både mer etterutdanning til det pedagogiske personalet, mer ressurser til skolen og friere bruk av disse. I lærerrekrutteringsmeldingen åpnes det også for at andre yrkesgrupper kan arbeide i skolen for å avlaste lærerne i arbeid som ikke har direkte med undervisningsopplegget å gjøre. Her må det understrekes at det er pedagogen som skal styre opplæringen, mens andre kan ta seg av andre støttefunksjoner i en skole der det er plass til alle.