Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
KRL-faget ble innført trinnvis i grunnskolen som obligatorisk fag fra skolestart 1997-1998. Formålet med faget var å få til et samlende fag der elevene så langt som mulig deltar i en felles undervisning. Dette er og har vært med på å gi et vesentlig bidrag til det felles kunnskaps-, kultur- og verdigrunnlag samfunnet bygger på, med innslag fra ulike kulturer, religioner og livssyn. Faget har siden det kom vært under kontinuerlig revidering. På grunnlag av to uavhengige evalueringer av KRL-faget ble det gjennomført en omfattende revisjon av læreplanen og fritaksordningen i 2001. Navnet på faget ble også endret. Etter uttalelsen i FNs menneskerettighetskomite i 2005 ble det gjort nødvendige endringer i lovbestemmelsen for faget. Henvisningen til formålsparagrafen ble tatt ut av opplæringsloven § 2-4 i reglene for fritak og i læreplanen, for å komme uttalelsen fra nettopp denne komiteen i møte. Bakgrunnen for de endringene Regjeringen nå har foreslått, er dommen i Den europeiske menneskerettighetsdomstol, EMD, i 2007. EMD fant at KRL-faget, vel å merke slik det var etter ordningen av 1997, ikke i tilstrekkelig grad tar hensyn til foreldrenes overbevisning. I forkant av at proposisjonen ble lagt fram, ble det ført forhandlinger mellom regjeringspartiene og opposisjonen om faget. Disse førte dessverre ikke fram, og komiteen har ikke maktet å samle seg om en felles innstilling i denne saken. Den enigheten det var mulig å få til under forhandlingene om stat-kirke og tilhørende diskusjoner om verdiparagrafer, har ikke vært mulig å få til i forhandlingene om KRL-faget. Jeg tror jeg snakker for alle partier når jeg sier at vi synes det er synd. Faget, fagmiljøene, KRL-lærerne og elevene hadde fortjent ro rundt faget og bred enighet. Vi må dessverre konstatere at sånn blir det ikke. I innstillingen er det enighet om endringene i § 2-3 a, som går på fritak. Det gjelder kravet om at foreldrene skal få god informasjon om innholdet i opplæringen. Videre gjelder det også et tillegg som komiteen har tatt inn: «Skolen skal vise respekt for elevane og foreldra sine religiøse og filosofiske overtydingar og sikre retten til likeverdig opplæring. » La meg presisere med en gang at dette siste ikke innebærer en kartlegging av foreldrenes religiøse overbevisning, men å få fram det positive grunnlaget for den generelle regelen om fritak, som gjelder for all obligatorisk undervisning. Så langt i beskrivelsen står komiteen samlet. Det er i hvilke endringer som er nødvendige ut fra dommen, at komiteen skiller seg. Jeg regner med at flertallet selv vil redegjøre for sitt syn. Det er et faktum at komiteen i dag deler seg i to, for og imot Regjeringens forslag. Regjeringen fremmer sitt forslag. Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti har et annet alternativ. Også Venstre har gjort en redelig jobb i å formulere et alternativ til Regjeringens som bl.a. betoner kvantitet. I sum står hele opposisjonen mot Regjeringens forslag. Det er veldig viktig å ha et fag som ikke er i strid med menneskerettighetene. Alle partiene respekterer Menneskerettighetsdomstolens innsigelser i sine forslag, men Regjeringen går mye lenger enn det dommen fra EMD gir saklig grunnlag for. EMD har vurdert faget i innkjøringsperioden fra 1997 til 2001, uten hensyn til de store endringene som med bred politisk tilslutning er gjennomført etter den tid. Dette har ikke dommen tatt hensyn til. Derfor er det ikke behov for å gjøre like store endringer i KRL-faget som det departementet og Regjeringen foreslår. I stedet for å arbeide for å få et bredest mulig forlik om et fag som kunne bli stående over tid, bruker Regjeringen i dag sitt knappe flertall på å trumfe igjennom et RLE-fag som skal erstatte dagens KRL-fag. Hadde Regjeringen gjort dette på bakgrunn av dommen i Menneskerettighetsdomstolen, kunne jeg ha skjønt det. Det underlige og tragiske er at uenigheten oss imellom særlig går på to punkter som ikke er omtalt i dommen: kristendommens kvantitative plass i faget og fagets navn. «Ingen timekutt i krl-faget, » lød overskriften i et leserinnlegg av statssekretær Lisbet Rugtvedt i Vårt Land denne våren. Her skrev departementet: «Med den sterke stillingen som kristendom har i Norge, er det naturlig at den har større plass i faget enn de andre religionene. Dette har Norge fått aksept for i Den Europeiske Menneskerettighetsdomstolen, og derfor legger vi ikke opp til noen omfattende endring av denne siden ved KRL-faget. » Og videre: «Dette vil kreve like mye tid som før brukt på kristendom. » Dessverre kunne nok ikke statssekretæren skrevet det samme innlegget i dag. Med det nye RLE-faget som nå vedtas, vil kristendomsdelen miste 130 timer. Grunnen er at punktet om at undervisningen i kristendom skal utgjøre 55 pst., skal fjernes. Vi finner ingen begrunnelse for dette i dommen. Tvert imot slår domstolen, i likhet med statssekretær Rugtvedt, fast at i lys av den plass som kristendommen har i den nasjonale historie og tradisjon i den aktuelle staten - det vil i vårt tilfelle si Norge - må dette anses å falle innenfor den aktuelle statens skjønnsmargin når den planlegger og fastsetter pensum for faget. Heller ikke navnet på faget er problematisert i dommen. Vi mener at dagens navn beskriver faget på en god måte, og ser ingen grunn til å endre dette. Vi er også helt enig med regjeringspartiene som i innstillingen skriver at «det faktiske innholdet og rammene for faget er av større betydning enn navnet på faget ». Men hvorfor endrer Regjeringen fagets navn da, hvis det likevel ikke har noen betydning for faget? Hva er det som er så provoserende med ordet «kristendom » for denne regjeringen at det må fjernes? For oss handler navnet om en helhet. Dersom faget skal ha den kvantitativt største delen av lærestoffet, er det helt unaturlig om ikke dette skulle gjenspeiles i navnet. Jeg er redd for at det faget vi nå får, vil bli sterkt teoretisert. Dette kommer klart til uttrykk i de forslagene til læreplan som allerede er sendt ut på høring, ved at f.eks. kirkerommet ikke lenger skal utforskes, men det skal beskrives. Det er dessuten en større vektlegging av religionens historiske betydning i fagplanen enn av den betydningen den har for enkeltmennesker og for samfunnet vårt i dag. Men religion er mye mer enn historie, det er levende nå for mange. For å sitere biskop Skjevesland: Det er forskjell på et herbarium og en blomstereng. Det er jeg enig i. Jeg mener det er historieløst å svekke kristendommens plass i faget. For det er det Regjeringen gjør i dag. Det er viktig med god kunnskap om vår kristne og humanistiske arv - ikke i form av forkynnelse, men gjennom engasjerende kunnskapsformidling. Kristelig Folkeparti kommer til å gå til valg i 2009 på å gjenoppbygge et inkluderende fag med tydelig verdiforankring i vår kristne arv. Vi vil ha et nytt KRL-fag som er i tråd med menneskerettighetene, men som er uten SV-tillegget. Jeg har god tro på at det RLE-faget som vedtas i dag med knappest mulig flertall, vil bli et midlertidig fag i skolen. Vi hadde ønsket ro rundt faget. I stedet må nå skolen forholde seg til et nytt og midlertidig fag. Skal vi lykkes med integrering i Norge, er det viktig å øke kunnskapen om verdens religioner. Bare gjennom kunnskap og forståelse for de religiøse følelser kan vi hindre konflikter. Derfor er KRL-faget så viktig som et felles fag i skolen. KRL-faget har til nå vært et prosjekt som Stortinget har vært enig om og samarbeidet om. Det har vært et fag som har blitt dannet gjennom dialog, for å få til et felles fag som kan gi kunnskap, og et felles kulturelt referansegrunnlag, og bidra til respekt mellom ulike livssyn. I dag er det SV som styrer, og Arbeiderpartiet og Senterpartiet lar seg styre. Det er med litt sorg jeg må si at vi leverer et alternativt lovforslag. Jeg tar opp forslag nr. 1. Ellers går det fram av innstillingen hva vi støtter.