Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Den 8. juni ble det debattert i flere timer i denne sal om hvordan kommunekartet i Norge skulle seg ut i fremtiden. Med bare små korrigeringer de siste 50 årene har dagens Norge vist oss at vi trenger større kommuner, og vi trenger å bruke våre ressurser på de viktige tingene. Dette har kommunene selv sett, og debatten om kommunesammenslåing har versert på lokalt nivå i mange år. Premissene som flertallet på Stortinget var enige om ved behandlingen av kommunereformen, ble fulgt da Stortinget vedtok disse sammenslåingene. Det er svært krevende prosesser som skal gjennomføres når kommuner skal slå seg sammen, og jeg vil på vegne av disse kommunene beklage at enkelte partier har skapt usikkerhet og langt på vei satt noe av arbeidet på vent ved å fremme forslag om reversering av flere av vedtakene som ble gjort i juni. Jeg håper vi etter vedtaket i dag kan se fremover og bruke våre ressurser på å sørge for gode tjenester over hele landet. Etter å ha skapt usikkerhet om kommunesammenslåing står vi igjen, ifølge innstillingen, med én liten korrigering, nemlig sammenslåingen av Bindal, Leka, Vikna og Nærøy. Kristelig Folkeparti fremmer følgende forslag: «Leka kommune, Bindal kommune, Vikna kommune og Nærøy kommune slås ikke sammen fra 1. januar 2020, jf. vedtak 828 av 8. juni 2017. Fylkesgrensen mellom Trøndelag og Nordland justeres ikke. Vikna kommune og Nærøy kommune slås sammen fra 1. januar 2020.» Fremskrittspartiet støtter dette subsidiært for å minimere skaden mest mulig. Det er helt avgjørende at vi nå en gang for alle lander saken, slik at prosessene kan fortsette som planlagt. Det er viktig at Leka og Bindal nå er klar over at de ikke lenger vil være berettiget til tilskudd, og at disse midlene i utgangspunktet skal betales tilbake. På denne bakgrunn mener vi at det er rimelig at Vikna og Nærøy får beholde noe mer enn en forholdsmessig andel av tilskuddene, da de økonomiske forutsetningene for dem nå blir endret. Jeg har mottatt en rekke bekymringer rundt en eventuell reversering av sammenslåingen mellom Forsand og Sandnes, og jeg vet at det er mange som er glad for at denne prosessen får fortsette som planlagt. Jeg er litt forundret over Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet, som de fire siste årene har vært så opptatt av kommunal kompetanse når det gjelder barnevernet, jordmødre, psykologer, ernæringsfysiologer, ergoterapeuter, logopeder og til og med musikkterapeuter i kommunene, at de ikke innser at små kommuner har null mulighet til å ha all denne ekspertisen. Om vi ikke sørger for at de små kommunene slår seg sammen, vil vi få enda større forskjeller mellom tilbudene våre innbyggere vil få i fremtiden. Skal ungdommen ønske å bli boende i distriktene, vil det kreve at vi kan tilby heltidsstillinger og faglig utfordrende miljøer. Å slå sammen kommuner handler ikke bare om å bruke pengene på tjenester, fremfor unaturlig mange lokalpolitikere, rådmenn, kommunalsjefer, kultursjefer, skolesjefer og pleie- og omsorgssjefer – det handler om å gi faglig gode tjenester uansett hvor man bor i landet. For meg er dette det aller viktigste. Jeg konstaterer at debatten som har gått de siste årene, har utløst mye naboprat, og at nabopraten fortsetter. Jeg får mange henvendelser fra kommuner som nå er bekymret for at de ikke vil få de samme gunstige ordningene om de nå i ettertid slår seg sammen, kontra dem som ble sammenslått i juni. Det er utrolig positivt at stadig flere ser at det arbeidet vi har påbegynt, er viktig og riktig, og at stadig flere vil være med på laget. De fleste kommuner er godt i gang med å forberede for nye kommuner. Dette er en stor omstillingsprosess, som involverer mange. Fremskrittspartiet er opptatt av å trygge tjenestene i hele landet, vi vingler ikke, og vi holder inngåtte avtaler. Derfor henviser vi til debatten som gikk i juni. Det vi mente da, mener vi fortsatt. Til slutt et par ord om forslaget om at «Stortinget ber regjeringen ikke videreføre arbeid med grenseendring mellom Ski og Ås». Her har jeg fått like mange henvendelser fra dem som mener at en grenseendring er helt nødvendig, som dem som mener at det ikke er ønsket. Fremskrittspartiet mener derfor at det er hensiktsmessig å se dette, men enda viktigere: At Stortinget nå går inn og mener noe om en grense, gjør at Stortinget for evig og alltid vil få seg forelagt krav om å behandle slike grensesettinger. Fremskrittspartiet ønsker ikke at Stortinget skal behandle alle grensesaker uten en utredning og kun basert på en rekke mailer som spriker i alle retninger. Slike saker vil være tjent med en bedre type behandling, og vi vil derfor stemme imot.