trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2010-05-05:
Dette er jo ingen god uke for klimaet med tanke på rensing av gasskraftverk når vi hører statsrådens svar og vet Regjeringens historie når det gjelder Kårstø, som skulle vært renset i 2009. Fortsatt vet vi ikke når det skjer, eller om det skjer, og statsråden ga også beskjed 1. mai om at Regjeringen utsetter rensing av Mongstad. Men det er komplisert, det er det ingen av oss som betviler. Det er viktige beslutninger, det er det heller ingen av oss som betviler, men det er på en måte påkrevd at vi kommer oss litt videre. Når det gjelder Mongstad, har statsråden sagt at vi må se på alle planene, når rensingen skal utsettes. Når man nå skal se på helheten, vet vi at på Mongstad er det en utslippstillatelse på nokså mye når det gjelder dette energikraftverket. Da blir mitt oppfølgingsspørsmål: Vil dette bli sett på, nå når Regjeringen foretar en helhetlig gjennomgang av endringer av vilkårene etter 1. mai-budskapet fra statsråd Terje Riis-Johansen?
Erna Solberg (Høyre), 2010-05-05:
Det bekymringsfulle med utsettelsen og forsinkelsen knyttet til både Kårstø- og Mongstad-rensingen er at det går inn i et bilde slik at nesten alle viktige veivalg og vedtak vi skal gjøre for å nå målsettingene våre i klimapolitikken, skyves ut i tid. Under denne regjeringen har man først stoppet grønne sertifikater, så satt de i gang igjen – kanskje vil det være en fem års forsinkelse. Vi vet at en tredjedel av klimautslippene i Norge kommer i transportsektoren. Det er da viktig å sørge for at vi får bedre og mer miljøvennlige biler, busser, transportmidler, men at vi også gjør noe med hvilke drivstoffer de går på. Regjeringen kuttet ut det viktigste virkemidlet knyttet til biodiesel, og har ikke laget noen ny strategi knyttet til drivstoff. Det forsinker overgangen til en renere transportsektor i Norge. I Stortinget stemmer de rød-grønne imot forslag om mer miljøvennlig kollektivtrafikk, de stemmer imot forslag om mer energieffektive bygg, og de stemmer imot forslag knyttet til å skifte ut bilparken raskt. I tillegg: Vi har hatt en god satsing på flere forbrenningsanlegg, og vi har fått utviklet mer fjernvarme i løpet av de siste ti årene, men dette torpederes for øyeblikket ved at tilgangen på boss – eller søppel, som østlendingene kaller det – nå stoppes av en brenselsavgift som bidrar til at faktisk flere forbrenningsanlegg vurderer å bruke fossile brensler i disse anleggene. Poenget er at vi to år etter klimaforliket står lenger fra å nå de målene vi satte oss i fellesskap, enn det vi gjorde da vi forhandlet om det. Kan statsministeren nå forsikre oss om at vi får en strategi som gjør at vi når målene i klimaforliket? Kan han garantere oss – jeg ber ikke om hånden på hjertet denne gangen – at vi vil oppnå Kyoto-målsettingene våre?
Erna Solberg (Høyre), 2010-05-05:
Jeg kan ikke gjøre annet enn å konstatere at statsministeren nå sier at han garanterer at vi skal nå Kyoto-målsettingene våre. Det er ambisiøst. Det er ikke det vi kan lese av statistikken pr. dags dato når det gjelder utslipp i Norge. Men dette er det mulig for velgerne å måle statsministeren på før neste valg. Dette dreier seg ikke bare om å kjøpe kvoter i utlandet, det dreier seg også om våre hjemlige utslipp. Men når vi kjøper kvoter i utlandet, er det nå dokumentert at bare 27 øre av hver krone vi bruker på kvotekjøp, faktisk bidrar til klimareduksjoner. Resten går bort til administrasjon, og tiltakene fungerer ikke. Da er mitt spørsmål: Er statsministeren like sikker på at så mye kan tas med kjøp ute, at det er like effektivt som han har trodd tidligere? Eller er det slik at vi nå trenger en mye klarere strategi og faktisk forslag til dette Stortinget som gjør at vi kan få til den teknologiutviklingen og de endringene som er nødvendige for å få gjort noe med miljøutslippene og klimautslippene i Norge?
Erna Solberg (Høyre), 2010-05-05:
Dette har vært en interessant historierunde, men det har også vært interessant å se hva statsministeren ikke vil svare på i denne sal. Derfor vil jeg gjenta det spørsmålet som Siri Meling stilte tidligere, for det er veldig viktig for Stortinget å vite om de statsråder som stiller her, og sier noe i salen, stiller på vegne av seg selv, eller om de stiller på vegne av Regjeringen. Spørsmålet som statsministeren ikke ville svare på, var: Da Kristin Halvorsen i denne salen sto og garanterte – ikke bare garanterte, men garanterte med hånden på hjertet – at fullskalarensingen skulle være på plass i 2014, gjorde hun det på vegne av seg selv, eller gjorde hun det på vegne av Regjeringen?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-05-05:
Det er ingen tvil om at Regjeringen fremdeles er verdensmester i klimaretorikk, men i resultater ser vi dessverre at det rakner i alle ender samtidig – månelandingen, prestisjeprosjektet til Stoltenberg, kvotehandelen, som det dessverre vil bli svært vanskelig å komme i land med, og, ikke minst, at klimameldingen om hva vi skal gjøre hjemme, er utsatt. Det eneste Regjeringen kan trøste seg med, er regnskogsatsingen, som kom etter forslag fra Høyre. Men jeg har lyst til å spørre statsministeren om følgende: Rensing av både Kårstø og Mongstad ligger inne i referansebanen for Klimakur 2020. Vil statsministeren kompensere for manglende rensing gjennom andre kutt innenlands? Og hvordan vil han kompensere for den rensede CO2 fra testsenteret på Mongstad, som vil slippes rett ut igjen i atmosfæren inntil lagring er på plass?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-05-05:
Det er interessant å høre statsministeren gjenta og gjenta og gjenta at vi er verdensledende, og at fase 1, som er teknologisenteret, er i rute, all den tid teknologisenteret er utsatt. Men det blir fullført. Det er vi alle glad for. Realiteten er at det blir riktig så folksomt på månen innen vi lander der. Jeg har lyst til å stille statsministeren et spørsmål. Det er slik at Gassnova har anslått at det koster mellom 10 milliarder kr og 27 milliarder kr å rense Kårstø. Statoil har anslått at det vil koste 25 milliarder kr å rense Mongstad. Samtidig har f.eks. Sargas sagt at de kan rense Kårstø for 5 milliarder kr, og Aker Clean Carbon har selv sagt at det å rense Mongstad fullskala blir langt billigere enn Statoils anslag. Hva tror statsministeren det skyldes at Gassnova og Statoil mener at det er vesentlig dyrere å rense Mongstad og Kårstø enn det teknologileverandørene som skal gjøre jobben, selv gjør?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-05-05:
Etter å ha lyttet til statsministeren i dag skjønner jeg at han tar forholdsvis lett på det faktum at den prestisjetunge månelandingen hans er utsatt. Det er altså et lite tilbakeskritt for hr. Stoltenberg, men det er et gigantisk tilbakeskritt for miljøet. Faktum er at vi dette året får et nytt, sterkt forurensende gasskraftverk som vi nå kan risikere blir stående et tiår framover uten noen form for rensing. Det slår bena under de planene som denne regjeringen så langt har hatt for hjemlige bidrag til håndtering av CO2 – senest Klimakur-planene, som ble lagt fram for en tid tilbake, og som forutsetter rensing både på Kårstø og på Mongstad. Arbeiderpartiet har hele tiden ønsket – helt fra tusenårsskiftet – å bygge gasskraftverk i Norge, gjerne uten rensing. I år 2000 ønsket dere det så sterkt at dere felte sentrumsregjeringen for å få det til. Kårstø-kraftverket står der i dag uten rensing som et monument over gasskraftsaken fra 2000. SV trodde det var en stor seier for miljøet på Soria Moria i 2005. Da erklæringen var klar, sendte de ut en pressemelding, hvor det sto: «15 års kamp om gasskraftverk er avsluttet. Miljøet vant!» I dag vet vi at den seieren var meget kortvarig. Løftet om rensing er nå skjøvet iallfall til 2018; kanskje blir det aldri noe av. Så langt er det bare én ting som er kommet ut av Soria Moria og løftene om månelanding, og det er kraftig økning av klimagassutslippene og brudd på norske internasjonale forpliktelser. Debatten har vist at det handler mye om penger, mindre om teknologi. Det som også er kommet fram, er jo at Statoils opprinnelige ønske om rensing i 2018 nå er blitt Regjeringens politikk. Kan statsministeren bekrefte at det ikke bare er Statoils opprinnelige plan A som nå har vunnet fram, men at dette i realiteten også har vært statsministerens egen opprinnelige framdriftsplan, og at den endelige investeringsbeslutningen er blitt skjøvet over på den regjering som måtte ha makten etter neste valg?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-05-05:
Jeg vil gjerne ha svar på spørsmålet mitt: Er det slik at det som nå blir resultatet, er Statoils plan A og statsministerens plan A? Jeg vil også gjerne vite hva statsministeren har å si til de mange ungdommene som så nyttårstalen hans i 2007, som hørte den fantastiske miljøtalen han holdt til Arbeiderpartiets landsmøte samme året, og som så en visjonær politiker som ikke var den gamle gasskraft-Jens som tok makten på forurensende gasskraftverk, men som nå hadde en visjon for Norge. Nå er visjonen utsatt, og resultatet er ikke et miljømonument, men det er jo et monument som spyr ut 1,2 millioner tonn CO2 pr. år – i hvor mange år vet vi ikke ennå. Hva har statsministeren å si til dem?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2010-05-05:
Eg må få lov til å informere statsministeren om at den dagen me har teknologien klar til å reinse på Melkøya, skal det reinsast på Melkøya. Det var føringa frå Bondevik II-regjeringa, og det læt unekteleg veldig likt det som statsministeren seier i dag. Eg synest det er rart å oppleve at me har ein statsminister som skryter av løftebrot. Det er rart i forhold til Stortinget, i forhold til SV, som ønskjer å vere eit miljøparti. Mine spørsmål til statsministeren er: Når me no veit at me vil få store utslepp i 2014, i 2015, i 2016, i 2017, i 2018, som ikkje er tekne med i Klimakur, er det da berre målet for 2020 som gjeld? Vil ein ikkje da måtte kome med nye tiltak i denne perioden?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2010-05-05:
Det blir mi glede å få lov til å oppsummere denne debatten, ein debatt som har vore prega av eit stort engasjement. Det er mange i salen, fullt i presselosjen og fullt på galleriet, men det er berre ein einsleg SV-ar som har følgt dei siste hovudspørsmåla og svara frå statsministeren. Eg må òg seie at det skin meir av Kennedy for meg enn av statsminister Stoltenberg når det gjeld månelandingsprosjekta. Det som står som eit uavklart spørsmål etter denne spørjetimen, er: Vi har ein avtale som Regjeringa og Statoil har inngått i 2006, som slår tydeleg fast at me skulle hatt reinsing på plass i 2014. Er det no inngått ein ny avtale mellom Regjeringa og Statoil? Det er eit uavklart spørsmål for Stortinget. Og vil den avtalen bli lagd fram for Stortinget?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-05-05:
Det går en klar grønn tråd gjennom Venstres miljøpolitikk, og det har det gjort i mange tiår. På samme måte går det en klar rød tråd gjennom Arbeiderpartiets. For Arbeiderpartiet har det alltid vært viktigere med olje og gass enn miljøet. Det har vært veldig viktig faktisk å bygge gammeldags, forurensende gasskraftverk. Det var så viktig at man kastet Venstre ut av Bondevik I-regjeringa for å få det til, for å svekke forurensingsloven og for å bygge de to gasskraftverkene på Mongstad og Kårstø med CO2-utslipp. Hadde statsministeren hatt et like stort engasjement her som å bygge, hadde vi nok hatt rensing allerede i dag. Men jeg har lyst til å sitere hva Stoltenberg sa i Stortinget på kvelden den 9. mars 2000. Det er sikkert en kveld statsministeren husker: «Såkalt CO2-fri gasskraftteknologi har vært rett rundt hjørnet i ti år. Da jeg var statssekretær i Miljøverndepartementet, møtte Thorbjørn Berntsen og jeg selskaper og teknologimiljøer som sa at det var rett rundt hjørnet. De fikk noen millioner – vi trodde på det. Nå er det gått ti år, og å være rett rundt hjørnet i ti år er et langt hjørne.» Ifølge referatet skapte det munterhet i salen. Det er klart at man bryr seg mye mer om olje og gass enn man bryr seg om klima, siden man var villig til å kaste regjeringa for å få til forurensende gasskraftverk, mens klimaet ble latterliggjort. Nå har dette hjørnet til statsministeren vart i 20 år. Det er ti år siden han sto her og latterliggjorde det. Så spørsmålet mitt er egentlig: Vil man fortsatt holde seg til den røde tråd og latterliggjøre miljøløsningene, eller vil man kanskje snu seg og gripe den grønne og heller satse på det som er framtida, det som faktisk er de klimanøytrale løsningene, det som faktisk ikke er gass og olje, men som er fornybar energi, som er det som vi kan leve med i framtida?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-05-05:
Som historiker syns jeg det er viktig å bidra til at historien blir riktig, så det kan vi gjerne bidra til. Melkøya var så godt som vedtatt da vi gikk i regjering. Melkøya har faktisk CO2-fangst på en del av produksjonen, og jeg er nå spent på om statsministeren kommer til å si at også Melkøya skal renses med prosjektet hans, for det høres ut som om det skal det. Men for å sitere en alliert av statsministeren, nemlig Kristin Halvorsen, hva hun sa i den samme debatten: «Nå tror jeg Arbeiderpartiets parlamentariske leder» – som på dette tidspunkt var nåværende statsminister – «snart er i ferd med å lette av begeistring over gasskraftverk.» Hun sier videre: «Det som forundrer oss i dag, og som forundret oss i går og tidligere, er hvilket råkjør Arbeiderpartiet legger opp til i gasskraftsaken.» Og: «Nøkkelpunktet for å forhindre et fornuftig politisk samarbeid mellom sentrumspartiene, SV og Arbeiderpartiet er miljøpolitikken.» Jeg er helt enig med Kristin Halvorsen. Dette er også proppen som gjør at man ikke får til et fornuftig politisk samarbeid mellom Arbeiderpartiet og Venstre. Hvorfor klarer man ikke å ha fokus på de viktige tingene som handler om framtida?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-05-05:
«Ifølge en artikkel i Bergens Tidende 27. april fremgår det at det skal finnes upubliserte rapporter fra Statnett som omhandler to mer miljøvennlige alternativer til det planlagte luftspennet mellom Sima og Samnanger. Deler av innholdet i rapportene er gjengitt i konsesjonssøknaden fra 2006 og tilleggsutredningen fra 2007. Er statsråden kjent med innholdet i disse rapportene, og vil han medvirke til at disse blir tilgjengelige for offentligheten før regjeringen konkluderer i klagesaken om linjen?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-05-05:
Da drar jeg den konklusjonen at statsråden kjenner rapportene. Dette er et enormt stort naturinngrep. Det er en vanskelig avgjørelse å ta. Alternativet som heter fjordkabel, er et veldig dyrt alternativ. Det alternativet det er snakk om her, kan være i størrelsesorden 30 mill. kr dyrere og oppover. Det som er et større problem, syns jeg, for å skape tillit til prosessene, er at så mye av dette holdes hemmelig. Jeg skjønner det er viktig å ha grunnleggende sikkerhetssystemer knyttet til elforsyninga vår, men veldig mange av de spørsmålene som det er redegjort for, og som Bergens Tidende har spurt om, ønsker ikke Statnett å svare på. De sier først at de skal svare, og så gjør de det ikke. Spørsmålet mitt er om statsråden vil bidra til at all informasjon som offentligheten trenger om trasévalg – ikke om kraftforsyninga generelt – vil bli lagt fram i prosessen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-05-05:
Det foreligger masse dokumentasjon knyttet til at Statnett holder informasjon tilbake. Det er mange spørsmål som ikke går på beredskap, men som går på trasévalg og informasjon ved de ulike trasévalgene som holdes tilbake. Dette er en stor og viktig sak for viktige naturområder i Norge, som på en måte er vår nasjonale arv. Så mitt spørsmål er igjen om statsråden vil bidra til at Statnett svarer på de spørsmålene som de ikke med loven i hånd kan si at dette skal vi ikke svare på.
Borghild Tenden (Venstre), 2010-05-05:
Statsministeren var veldig opptatt av forurenser skal betale-prinsippet i forbindelse med innføring av økt avgift på biodiesel, altså avgift på et miljøvennlig alternativ. Hovedbegrunnelsen var av prinsipiell karakter. 24. november i fjor holdt statsministeren en tale til Fagforbundet, og da sa han følgende: «Det har heller aldri vært slik at vi fritar alt vi liker for avgift. Jeg er for arbeide, men jeg er for arbeidsgiveravgift. Jeg liker melk, men jeg er for avgift på melk. Jeg liker epler, men det er også avgift på epler.» Godt sagt! Dette er en prisverdig tilnærming til avgiftsområdet. Men så kommer vi til gasskraftverk, og da er jeg litt usikker på om det er like prisverdig, for man er ikke så nøye med avgift på gasskraft, som i motsetning til biodiesel fører til utslipp av en stor mengde CO2. Hva er årsaken til det?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
Jeg kan vel begynne med å si at man kanskje ikke har oppnådd å få fjernet CO2, men de fleste SV-erne har man i hvert fall klart å fjerne fra denne salen! Jeg vet ikke om statsministeren vil være fornøyd når jeg nå bytter tema, for etter 20 spørsmål om Mongstad er det vel på tide å snakke om noe annet. Det som kanskje ikke er fullt så hyggelig, er at jeg har tenkt å snakke om et annet mageplask, nemlig eldreomsorgen. Hvis man googler statsministeren sammen med ordet «eldreomsorg» og tilfeldigvis velger august i valgkampen, får man 150 treff på én måned. Det viser litt hvor opptatt statsministeren var av eldreomsorg i valgkampen. Så har jeg også googlet statsministeren med samme kombinasjon i januar, februar, mars og april i år, og da får man fire–fem treff i måneden. Av de tallene kan man vel trekke den konklusjonen at man er mer opptatt av eldreomsorg i valgkamp. Samtidig, hvis man går inn og ser på tall fra SSB, en institusjon statsministeren vel er godt kjent med, og går god for tallene, må man helt tilbake til 1954 før man finner så få institusjonsplasser innen eldreomsorgen i Norge som man har i dag. Mitt spørsmål til statsministeren blir da som følger: Når utviklingen i antall plasser for eldre pleietrengende fortsatt er på nivå med det året da statsministerens kjente far og min litt mindre kjente far fylte 23 år, samtidig som Arbeiderpartiet har sittet med makten i 36 år, vil han fortsatt at velgerne skal tro på hans løfter om en skinnende eldreomsorg, eller må man beregne en sykehjemsdekning som fortsatt er på 1954-nivå?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
Jeg takker for svaret. Man kan jo si at noe annet som kjennetegnet 1950-årene, var vinylplatene. De var også kjent for «hakk i plata» etter hvert. Sånn hørtes dette svaret ut også. Det er mye planer, det er mye man har tenkt å gjøre, og det er mye man har sagt man skal gjøre. Men når faktum er at vi er tilbake på 1950-tallet når det gjelder antall institusjonsplasser, hjelper det dårlig å si at vi har omsorgsboliger i tillegg. Omsorgsboliger er et veldig bra tilbud, men det er som kjent mennesker som bor i en bolig som de eier selv, og de betaler alt selv, inkludert medisiner osv. Så jeg ønsker fortsatt å forfølge: Ønsker statsministeren en eldreomsorg i fremtiden som er basert på platespillerens tid, eller en fremtid der de eldre får en rettighetsbasert eldreomsorg, verdighet i eldreomsorgen og valgfrihet, slik Fremskrittspartiet ønsker?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
I Brennpunkt i går ble vi presentert historien til fire demente pasienter. Både statsministeren og jeg er friske og oppegående i dag, men hvis vi hadde blitt rammet av denne sykdommen, kunne vi innen året var omme, være i en såkalt vegetativ tilstand og være totalt uten viljestyrke. Noen hadde kanskje sagt at det ikke var den store forskjellen! Men det forteller meg om et alvorlig sykdomsforløp. Da vi var guttunger, kom pasientene syklende til syke- og aldershjemmet. I dag kommer de i ambulanse. 80 pst. av sykehjemspasientene våre er demente og har også en rekke andre tilleggsdiagnoser. Vi har 60 000 demente i dag, og det vil stige til 160 000 om noen år. Vi trenger tidlig innsats fra kompetent personale som ser hele pasienten. Vi ligger etter skjemaet. De 12 000 plassene statsministeren viser til, er på langt nær nok. Vi trenger et taktskifte. Kan vi forvente at Regjeringen nå viser handlingsvilje og handlingsevne, slik at vi kan møte utfordringen med et økende antall demente med et faglig godt tilbud? Eller må det et regjeringsskifte til?
Bent Høie (Høyre), 2010-05-05:
Gårsdagens Brennpunkt viser at en verdig eldreomsorg ikke bare handler om antall plasser, men også om kvalitet og kompetanse. Vi vet at god legedekning i eldreomsorgen på sykehjem er avgjørende for at eldre får en god behandling. Ifølge Riksrevisjonen har de eldre i Norge fra 2004 til 2007 fått fem minutter ekstra med legen når de er på institusjon. Det store spørsmålet er hvordan en skal få flinke leger til å ønske å jobbe i eldreomsorgen. Høyres svar er en kombinasjon av lønn på nivå med sykehusene, faglige utviklingsmuligheter og en statlig norm for legedekning, sånn at stillingene faktisk blir opprettet. Arbeiderpartiets svar er å tvinge fastlegen til å jobbe to dager i uken i kommunehelsetjenesten og la turnuskandidatene jobbe med de sykeste eldre. Mener virkelig statsministeren at svaret for en verdig eldreomsorg er en kombinasjon av tvangsarbeid og å gi jobben til turnusleger uten autorisasjon?
Bent Høie (Høyre), 2010-05-05:
«I ordinær spørretime 28. april i år spurte jeg statsråden om hun var enig i at Ullevåls praksis når det gjelder avvisning av ruspasienter, var i samsvar med loven. Statsråden henviste i svaret til Helse Sør-Østs vurdering og professor Syses vurdering, der statsråden sa: «Etter professor Syses vurdering er ikke sykehusets praksis i strid med lovverket.» Mener fortsatt statsråden at Ullevåls praksis var i samsvar med lovverket?»
Bent Høie (Høyre), 2010-05-05:
Hensikten med dette spørsmålet er ikke å kverulere over at statsråden tok professor Syse til inntekt for en praksis som han i et brev til Oslo legevakt sier er i strid med loven, men å ta opp det faktum at hvis ikke helseministeren er veldig tydelig overfor tjenesten på at det psykiske helsevernet har et ansvar også for pasienter som er ruset, er jeg bekymret for at en negativ utvikling som vi har sett, hvor psykisk helsevern avviser rusede pasienter, ville kunne bli forsterket gjennom et signal fra helseministeren. Dette problemet er også veldig godt tatt opp i Olsen-utvalgets arbeid, som ble lagt fram på mandag, der Olsen-utvalget er veldig tydelig på at denne typen pasienter som har dobbeltdiagnose, rus og psykiatrisk lidelse, bør behandles på ett sted. Ut fra regelverket vil det være naturlig at det skjer i psykiatrien. Er statsråden enig i det?
Bent Høie (Høyre), 2010-05-05:
Selv om det er en målsetting for oss å redusere bruken av tvang i psykiatrien, er det likevel slik at man faktisk har en slags rett til å bli vurdert for tvangsbehandling i en situasjon med en kombinasjon av rus og psykotiske lidelser. Det er derfor veldig viktig at det er tydelig at retten til å bli vurdert for tvang ikke blir undergravd ved at man henvises videre f.eks. til behandlingstilbud for rus, som ikke har den samme muligheten til å vurdere bruk av tvang i forhold til behandling. Jeg oppfatter at helseministeren er enig i det, og det er jeg veldig glad for. På hvilken måte vil helseministeren følge opp Olsen-utvalgets klare anbefaling nå om at denne pasientgruppen skal ha ett behandlingssted, det behandlingsstedet som kan gi det helhetlige tilbudet?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-05-05:
Jeg har et spørsmål til statsministeren som også dreier seg om gjentatte utsettelser – i et år, i to år, og nå snart i tre år. For det er snart tre år siden Regjeringen inngikk en avtale med Kristelig Folkeparti og Venstre om å innføre en verdighetsgaranti i eldreomsorgen for å sikre eldre sterkere rettigheter og bedre behandling og omsorg. Mitt spørsmål er: Hvor blir verdighetsgarantien av? Og vil det komme penger i kommuneproposisjonen som vil sikre gjennomføringen av garantien? Jeg spør ikke om hva Regjeringen har gjort, eller hva Regjeringen vil gjøre – det vet vi. Men når kommer verdighetsgarantien? Og kan vi nå se resultater av arbeidet – av høringen og alt? Jeg vil ha en dato. Når kommer den? Tre år er gått.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2010-05-05:
Sammen med utenriks- og forsvarskomiteen besøkte jeg Afghanistan for to uker siden. I en uke var komiteen sammen med norske soldater i Mazar-e Sharif og Meymaneh, og vi hadde politiske samtaler i Kabul. Det var et besøk som gjorde dypt inntrykk. Norske soldater gjør en utrolig solid jobb. Det er viktig for oss å vise soldatene at vi støtter dem – det er vi som har sendt dem ut – og det er viktig for oss at vi får førstehåndsinformasjon om hva som skjer i Afghanistan. Norge er nå i ferd med å endre innretningen på vårt militære bidrag. Norske soldater skal trene, lære opp, være partnere, mentorer, og ansvar og oppgaver skal overføres til afghanerne. Blant annet har forsvarsministeren uttalt at Norge kan komme til å være blant de første land som overfører hovedansvaret for sikkerheten til afghanerne selv. En slik overføring og hele innretningen av det norske bidraget bygger på en forutsetning om at sikkerhetssituasjonen gjør det mulig. Samtidig ser vi at situasjonen også i Faryab, og kanskje særlig i Ghowrmach, er alvorlig. Det fikk vi et bevis på senest på søndag, da åtte norske soldater ble skadet i kamp, to av dem svært alvorlig. Vi fikk førstehåndsinformasjon i Afghanistan om at norske styrker er i kamp annenhver dag. Hvordan planlegger Regjeringa for å møte en stadig mer krevende sikkerhetssituasjon og endrede forutsetninger for innretningen på det norske bidraget? Er man villig til å vurdere å endre innretningen på bidraget, utføre andre oppgaver, ha mer robuste enheter, tyngre materiell og våpen og flere ressurser om situasjonen skulle tilsi det?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2010-05-05:
Bare for å gripe det siste av det statsministeren sier i sitt svar: Kan statsministeren da garantere at det ikke blir reduksjoner i norske styrkebidrag eller en overføring av sikkerhetsansvaret til afghanerne før man på militært hold sier at det er forsvarlig?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-05-05:
Først: Jeg finner det vanskelig å kritisere statsministeren for at han i dag har bidratt til å rydde stortingssalen for SV-ere. Men for å følge opp representanten Eriksen Søreides spørsmål er mitt spørsmål om statsministeren er komfortabel med dagens innretning og oppsetting av det norske forsvarets Afghanistan-bidrag, sett i lys av dagens stridssituasjon og uomtvistelig i forhold til hvordan situasjonen kommer til å utvikle seg.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Slik jeg oppfatter representanten Høies oppfølgingsspørsmål fra spørretimen i forrige uke, var han ikke tilfreds med det jeg redegjorde for i mitt svar da og svarene mine på hans oppfølgingsspørsmål. La meg med en gang slå fast at rusmiddelavhengige har akkurat de samme pasientrettigheter som øvrige pasienter i spesialisthelsetjenesten. Det må det ikke være noen tvil om. Det er samtidig riktig, som representanten Høie sa i sitt svar til meg i forrige uke, at det ikke er noen hjemmel i lov om psykisk helsevern for bruk av tvangsavrusning overfor rusmiddelavhengige. En slik anledning til tvangsavrusning er ikke hjemlet i noen lov. Imidlertid er det i lov om sosiale tjenester hjemmel for tilbakeholdelse, som medfører at pasienter kan hentes tilbake til en institusjon dersom de uten samtykke fra institusjonen forlater denne. Denne hjemmelen innebærer kun en hjemmel om tilbakeholdelse og ikke hjemmel til å tvangsbehandle, som en avrusning ville være. Slik jeg har forstått denne saken, dreier den seg om hvorvidt berusede pasienter som henvises til Oslo universitetssykehus, Ullevål for tvangsinnleggelse etter lov om psykisk helsevern, kan avvises med henvisning til at de skal avruses først. Hvorvidt det er grunnlag for å tvangsinnlegge en pasient, må alltid foretas ut fra best mulig faglig skjønn og i tråd med lovverket. En slik faglig vurdering kan jeg som statsråd ikke ha noen formening om. Poenget er at pasienten skal sikres en forsvarlig vurdering og sikres annen behandling dersom det vurderes å være behov for dette. Dersom så ikke skjer, er det ikke i tråd med gjeldende regelverk. Jeg har fått forsikringer fra Helse Sør-Øst om at ingen som henvises til det psykiske helsevernet i Oslo universitetssykehus, Ullevål, skal avvises uten at de er sikret annen oppfølging enten fra andre deler av spesialisthelsetjenesten eller kommunale tjenester, dersom de vurderes å ha behov for slike tjenester. Jeg legger til grunn og forventer at Helse Sør-Øst ved Oslo universitetssykehus følger opp kravet som er stilt i årets oppdragsdokument, og som jeg redegjorde for i mitt svar i forrige uke. Formålet med et slikt krav er jo nettopp at personer som henvises til det psykiske helsevernet, skal sikres en helhetlig vurdering. Som jeg sa i forrige uke, vil jeg følge nøye opp de regionale helseforetakene, og at disse følger styringskravet i oppdragsdokumentet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Jeg oppfatter ikke representanten Høie som kverulant, tvert imot at han har et oppriktig engasjement både for de rusavhengige og for dem som har behov for hjelp innenfor psykisk helsevern. Når det gjelder de pasienter som har en kombinasjon av rus og psykisk lidelse, skal det ikke være noen tvil om at de skal få den hjelpen de har krav på i helsevesenet, og jeg er også opptatt av å følge opp dette. De skal få behandling enten på den institusjonen de er, eller videre i hjelpeapparatet hvis de er friske nok til det.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Når det gjelder Olsen-utvalget, ble den offentlige utredningen overlevert meg i denne uken, for to dager siden. Det er en stor utredning. Det er et omfattende arbeid som er gjort der. Det er mange vurderinger som er gjort, og det er helt klart mange anbefalinger som ligger her. Vi kommer til å gå veldig nøye inn i dem, fordi dette dreier seg om en gruppe som er svært utsatt, og vi må gjøre det vi kan for at de skal ha de beste forhold. Samtidig er en del av tiltakene i Olsen-utvalget allerede iverksatt. Det går spesielt på oppsøkende behandlingsteam, som er viktig. Det er også en rekke andre anbefalinger som vi kommer til å gå nøye gjennom og se hvordan vi kan følge opp på beste måte.
Ingjerd Schou (Høyre), 2010-05-05:
«14 av Norges festningsanlegg befinner seg i Østfold, en kulturarv det er viktig å ta vare på. Det foregår mye godt restaureringsarbeid i dag. Det er imidlertid ikke tvil om etterslep og behov for ytterligere innsats. Vil statsråden ta initiativ til at Forsvarsbygg kan ta opp lån slik Statsbygg kan gjøre?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2010-05-05:
Jeg takker for svaret. Jeg hører at statsråden ikke vil jobbe for at de samme særreglene som i dag er for Statsbygg, skal gjelde for Forsvarsbygg. Men jeg merker meg også at statsråden er opptatt av å holde midlene på et godt nivå, slik at vi fortsatt kan restaurere og rehabilitere. Det er slik at to av de nasjonale festningsanleggene, Gamlebyen i Fredrikstad og Fredriksten festning, ligger i Østfold. Det er imidlertid en rekke andre festningsanlegg i mitt fylke, sikkert fordi det har vært strategisk plassert, og er det fortsatt. Er det slik at statsråden kan tenke seg å vurdere særregler også for Forsvarsbygg, på samme måte som for Statsbygg, og ikke bare bevilge midler over de årlige budsjettene? Tiltakspakker kommer som kjent ikke nødvendigvis hvert år.
Ingjerd Schou (Høyre), 2010-05-05:
Jeg takker for svaret. Når det gjelder både Fredriksten festning og Gamlebyen, er det slik at det er viktig å verne ved samtidig å bruke. Det er krevende – det er store bygningsmasser. Det er også krevende å få inn leietakere som over lang tid, fortløpende og forpliktende, kan inngå i leieavtaler, fordi restaurerings- og rehabiliteringsarbeidene nødvendigvis ikke er tilpasset det spesielle formålet de har, det være seg opera, «Allsang på grensen» eller andre passende leietakere som i dag har noe leie i disse lokalene, særlig på Fredriksten festning. Det er noe av grunnen til at jeg tar opp den problemstillingen med å ha midler fortløpende og over lang tid, hvor man ikke bare ser det enkelte år. En siste problemstilling: I mitt fylke og ellers i landet har vi gamle middelalderkirker, vi har herregårder, og vi har festningsanlegg. Det krever spesiell håndverkskompetanse som man ikke nødvendigvis finner hos dem som går rett ut av videregående skole – de skal være erfarne. Gjør statsråden seg noen tanker om hvordan denne kompetansen kan sikres, i samarbeid med andre statsrådskollegaer?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Forsvarsbygg gjennomførte i løpet av 2007 tilstandsanalyser av samtlige 14 nasjonale festningsverk, hvorav to ligger i Østfold. Analysene avdekket, slik representanten Schou riktig påpeker, et betydelig vedlikeholdsbehov. Vedlikeholdsbehovet er av en slik størrelse at det i sin helhet ikke vil kunne dekkes gjennom de ordinære bevilgningene og de årlige inntektene fra festningsverkene. Det er derfor nødvendig å tilføre midler over tid til ekstraordinært vedlikehold. Analysene var således et nødvendig grunnlag for å iverksette målrettede tiltak. Regjeringen ser det som viktig å sørge for at festningsverkene overleveres til kommende generasjoner i god stand. Det er jeg sikker på at det er oppslutning om i alle politiske partier. Bevilgningene har gjennom mange år ikke vært tilstrekkelige. Regjeringen har siden 2008 bevilget 273 mill. kr til ekstraordinært vedlikehold av festningene, inkludert 88 mill. kr i 2009 gjennom Regjeringens tiltakspakke for å stimulere aktiviteten i norsk økonomi. Dette er bevilgninger som kommer i tillegg til det årlige ordinære tilskuddet til festningsverkene og Forsvarsbyggs egne leieinntekter fra festningene, som skal dekke ordinært vedlikehold. Forsvarsbygg ble etablert i 2002 som et forvaltningsorgan underlagt Forsvarsdepartementet. I henhold til økonomireglementet i staten har forvaltningsorganer ikke anledning til å ta opp lån. Statsbygg, som er underlagt Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, er en forvaltningsbedrift med andre særregler enn Forsvarsbygg. Men heller ikke Statsbygg har anledning til å ta opp lån, verken til investeringer eller til vedlikehold av bygninger som Statsbygg forvalter. Å ta opp lån er således ikke en mulighet, men jeg vil arbeide aktivt for å oppnå Regjeringens målsetting om at festningene skal ha et ordinært vedlikeholdsnivå innen 2020.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Som jeg sa, er det særregler for Statsbygg. De er likevel ikke av en slik art at Statsbygg har anledning til å ta opp lån. Byggeprosjektene som Statsbygg er byggherre for, blir finansiert etter to ulike modeller – ordinære byggeprosjekter og såkalte kurantprosjekter. Ordinære byggeprosjekter blir fremmet enkeltvis for Stortinget. Kurantprosjektene er prosjekter der de statlige oppdragsgiverne selv dekker husleiekostnadene innenfor sine eksisterende budsjettrammer. Slike prosjekter blir behandlet etter forenklede budsjettprosedyrer på grunnlag av særskilt fullmakt og egne budsjettrammer fra Stortinget. Så slik sett ser jeg ikke at det å ta en diskusjon om lik ordning for Forsvarsbygg bringer oss dit hen spørreren ønsker, nemlig hvordan vi kan løse de utfordringene som vi begge ser for festningsverkene framover.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
De virkemidlene som har vært aktuelle de senere år – utover det ordinære vedlikeholdet som er sikret på budsjettet innenfor Forsvarsdepartementet – har blitt supplert med tilleggsbevilgninger. Så legger vi vekt på å utvikle festningene til attraktive arenaer både for næringsvirksomhet og for aktivitet innenfor kultur og rekreasjon. Det spesielle spørsmålet som representanten Schou tar opp knyttet til det å videreføre gammelt håndverk, opplever jeg blir en helt ny diskusjon, og det er egentlig svært vanskelig å gå inn i dette med mening i dette formatet, så det får vi heller komme tilbake til ved en senere anledning.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
På vegne av justisministeren har jeg den glede å svare som følger: Regjeringen legger stor vekt på å ivareta både politifaglige og lokaldemokratiske hensyn når vi behandler forslag om endringer i lensmannsdistriktene. Det er Regjeringens mål å sikre et politi med en tjenestestruktur og en bemanning om ivaretar publikums behov for service og beredskap. Den politiske plattformen for flertallsregjeringen ligger til grunn for vårt arbeid med å få mer politikraft ut av tilgjenglige ressurser og videreutvikle distriktsstrukturen. Vi vil opprettholde en desentralisert politistruktur, styrke lensmannskontorene, ha flere politiposter og mindre administrasjon for å få et mer synlig og tilgjengelig politi. Vi har derfor satt i verk prøveordninger i to politidistrikter for å få prøvd ut både grensereguleringer, samlokalisering med offentlige servicekontorer og et strukturert og forpliktende samarbeid med kommunene – politiråd. Politidirektoratet har fått instruks om å oversende enkeltsaker der det er lokal enighet om behovet for grensereguleringer, til departementet for videre behandling. Det er presisert at formålet med grensereguleringene er å styrke distriktenes evne til effektiv kriminalitetsbekjempelse og å legge grunnlaget for en bedre publikumstjeneste og responstid. Det er en forutsetning at forslagene er forelagt både kommuner og fagorganisasjoner. 26. april i år presenterte Politidirektoratet en driftsanalyse av politi- og lensmannsetaten. Analysen bekrefter at Regjeringens betydelige styrking av politibudsjettene nå gir merkbar forbedring i politiinnsatsen. Driftsanalysen peker også på behovet for å foreta en gjennomgang av dagens organisering i politi- og lensmannsetaten. Justisministeren følger opp analysen med en resultatreform som skal bidra til redusert kriminalitet, økt oppklaring og et mer nært og sterkt politi. Politidirektøren har derfor fått i oppdrag å vurdere politiets distriktsstruktur, bemanning, arbeidsformer og administrasjon for å bygge opp under denne målsettingen. Utredningene vil foreligge ved årsskiftet.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Det gjøres svært mye for å øke tjenestetilbudet til publikum. Det jobbes også derfor med nye driftsløsninger, hvor man effektiviserer administrasjonen og dermed får til større operativ evne i politiet, til glede for befolkningen, og økt tjenestetilbud. Så må dette med endrede driftsløsninger holdes fra spørsmålet om grenser rundt f.eks. lensmannskontor/lensmannsdistrikter. Slike spørsmål behandles særskilt og av Kongen i statsråd. Dette er det gitt en grundig redegjørelse for i Innst. S. nr. 145 for 2005–2006, hvor den videre saksbehandlingen av denne type spørsmål er beskrevet.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Det gjøres et veldig grundig arbeid nå. Denne driftsanalysen har blitt gjort fra Politidirektoratets side, og justisministeren jobber nå med den såkalte resultatreformen, på bakgrunn av dette arbeidet som er kommet fra Politidirektoratet. Så grunnleggende sett ligger analysen av den norske politi- og lensmannsetaten til grunn for de forslag som jeg antar vil komme ut av dette resultatreformarbeidet. Og nettopp når spørreren bruker uttrykket «sentralisering av politiet», er det viktig å understreke at dette arbeidet har som grunnleggende forutsetning å sikre et bedre polititilbud over det ganske land. Man jobber altså med mer effektive løsninger knyttet til det administrative arbeidet, først og fremst for å øke den operative kraften ute blant publikum.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Jeg kan egentlig ikke forstå hvordan svaret kan oppleves som om Regjeringen ikke tar fatt i disse problemstillingene. Hele svaret går på å beskrive de ulike tiltak som er iverksatt bare i løpet av den siste tiden, med fokus på denne felles strategien fra sommeren 2009, pluss den kriminalitetsforebyggende handlingsplanen Gode krefter, som inneholder 35 tiltak. Alt sammen er innrettet mot samarbeid mellom etater, mellom faggrupper, for å kunne stille sterkt opp rundt barn og unge som trenger det.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-05-05:
Jeg har lyst til å nevne det prøveprosjektet som nå pågår i Bergen. For barn som begår alvorlige kriminelle handlinger, er det innenfor kriminalomsorgen etablert en egen enhet i Bergen, som en prøveordning. Vi jobber også med sikte på å etablere tilsvarende i Oslo. Ettersom det her er tale om barn under strafferettslig lavalder, har ikke politiet de samme tvangsmidlene til å stanse vedkommende på samme måte som når det gjelder personer over 15 år. Dette henger bl.a. sammen med at det fra lovgivers side har vært ansett som uheldig å pågripe og fengsle barn. Innenfor rammen av gjeldende lovgivning jobbes det nå med sikte på flere ulike praktiske tiltak for å imøtekomme de behov som denne gruppen barn reiser.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-05-05:
«I debatten om endringer av grensene for lensmannsdistrikter og plassering av lensmannskontorer skal man ivareta både politifaglige og lokaldemokratiske hensyn. Folk som bor i distriktet, har behov for et nært og sterkt politi med en akseptabel responstid. En solid grunnbemanning er en avgjørende forutsetning for å opprettholde en desentralisert politistruktur. Hvilke styringssignaler ligger til grunn for endringer av grensene for lensmannsdistriktene?»
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-05-05:
Jeg takker statsråden for et grundig svar. I Sør-Trøndelag, mitt hjemfylke, er det nå åtte lensmannskontorer som ønsker å slå seg sammen til ett lensmannskontor. Dette skaper naturlig nok sterke reaksjoner i lokalsamfunnene, både fordi man der er opptatt av å ha et synlig nærpoliti i sitt distrikt, samtidig som de aller fleste forstår hvor viktig det er med et politi som kjenner til de lokale forholdene, og ikke minst den preventive effekten dette har. Det er også en forventning til at man fortsatt skal ha et sterkt nærpoliti nettopp fordi Stortinget så klart har uttrykt det. Er det nå slik at man nå vil legge ned lensmannskontorene, slå dem sammen og ta oppgaver fra de enkelte, for å få en overordnet lensmann på toppen? Kan statsråden svare på det?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-05-05:
La meg også understreke at Høyre er opptatt av at vi skal bruke pengene på et sterkt og synlig politi og ikke på mest mulig administrasjon. I Sverige gjennomførte de for en del år siden endringer i organiseringen av politiet på lokalt nivå, der det ble mer sentralisering av politiet. Dette ble gjort for å hente ut effektiviseringsgevinster. Sverige har såpass dårlige erfaringer med de endringene som ble gjort, at de nå vurderer å reversere de endringene som ble foretatt den gang. Den trygghetseffekten som et tilstedeværende og lokalt politi har i lokalsamfunnet, ble dessverre ikke tilrettelagt i tilstrekkelig grad. Kan statsråden garantere for at også Regjeringen vil se på de erfaringene de har gjort i Sverige, og legge det til grunn for sitt videre arbeid – og ikke minst lære av de feilene de har gjort i Sverige, slik at ikke vi er nødt til å gjøre de samme feilene her i Norge?
Tor Sigbjørn Utsogn (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
Jeg vil begynne med å understreke at selv om dette spørsmålet handler om en spesifikk gutt, er spørsmålet ment å belyse det prinsipielle med barn som verken barnevern eller politi har myndighet til å hindre i å begå nye kriminelle handlinger …
Tor Sigbjørn Utsogn (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
Takk skal du ha, president! «Ifølge Fædrelandsvennen 27. april i år har en 14-åring stjålet 25 biler siden sommeren 2009. Bilene brukes til råkjøring, gjerne i rus. Det er et tidsspørsmål før noen blir drept. Problemene økte dramatisk da barnevernet tok over og ikke kunne holde gutten inne for å hindre biltyveri og ruskjøring. Politiet har heller ikke konkrete maktmidler for å beskytte barna som åpenbart trenger behandling. Hva vil statsråden gjøre for å gi politiet de nødvendige maktmidler for å forhindre at denne gutten risikerer å bli drapsmann?»
Tor Sigbjørn Utsogn (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
Jeg takker for svaret. Men samtidig kan vi vel konkludere med at nå-situasjonen og den situasjonen vi har hatt i noen år, ikke ser ut til å bli endret. Det ligger ikke i svaret fra statsråden her noe konkret signal om å ta fatt i eller løse de problemer som nå beskrives over hele landet i media. Dette handler først og fremst om å beskytte barna fra et langt liv i kriminalitet og et liv i rus. Barnevern og politi er klar over dette tilfellet med en 14 år gammel gutt som har stjålet 25 biler osv. Dette er et akutt behov. Kan statsråden leve med og sove godt med et hjelpeapparat som på dette området tydeligvis spiller fallitt? Vil statsråden sørge for å starte arbeidet – enten med lovendring, forskriftsendringer eller et større fokus på dette – for å trygge barna og omgivelsene i disse tilfellene?
Tor Sigbjørn Utsogn (Fremskrittspartiet), 2010-05-05:
Takk igjen for svaret. Men grunnen til at jeg sier det jeg sier, er at tiltakene som er beskrevet, ikke løser barnevernsinstitusjonenes akutte behov for f.eks. å holde en ung person tilbake når han sier han skal ut midt på natta. De har ikke anledning til å holde ham tilbake, selv om de vet det betyr kriminelle handlinger. De har ikke lov til å undersøke rommene til disse unge, f.eks. for å beslaglegge narkotika. Her er det en rekke helt konkrete fysiske forhold som må ordnes opp i. Vi må sørge for at det settes tydelige krav til den enkelte når straffereaksjonen skal iverksettes. Det er også sånn at det hjelpeapparatet vi har, som i utgangspunktet er godt skikket, må trå mer tydelig til på mistanke. Hjelpeapparatet har ikke myndighet til å holde barna på plass for å ta imot det hjelpeapparatet har å tilby. Det må endres på. Kan statsråden fortsette med status quo?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2010-05-05:
«Uhlens Biodiesel har søkt om fritak for 2. generasjons biodiesel som er laga av animalsk feitt. Dei ber om at denne typen biodiesel blir samanlikna med biogass, og har same avgift som denne. Dei har fått avslag. Fleire transportselskap har investert i vogntog som kan nytte biodiesel fordi dei vil ta miljøomsyn og redusere kostnadene. Dette gjeld ikkje minst mot andre utanlandske aktørar. Ein av desse er Byrknes Auto frå Sogn og Fjordane. Kvifor vil ikkje statsråden gjere eit unntak for denne typen biodieselavgift?»
Bjørn Lødemel (Høyre), 2010-05-05:
Eg takkar for svaret. I avslag på søknad om fritak for autodieselavgift blir det vist til at biodiesel skal ha same avgift som autodiesel på grunn av samfunnet sine kostnader i form av ulykker, kø, støy og vegslitasje i tillegg til utslepp til luft. Dette er etter mitt syn ei dårleg grunngjeving. Biodiesel laga av animalsk feitt må samanliknast med biogass, og må ha same avgift som denne. Det er klart at det ville ha vore ei rettferdig ordning som kan forsvarast ut ifrå eit miljøperspektiv. Dersom eg ikkje hugsar feil, fjerna Sigbjørn Johnsen avgifta på biodiesel sist han var finansminister. No er han tilbake som finansminister og innfører denne avgifta på nytt. Kva har endra seg sidan sist han var minister, når det gjeld avgifter på biodiesel?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2010-05-05:
Eg takkar for svaret. Mange transportørar ønskjer å ta miljøomsyn, og utsleppa frå transport er betydelege. Biodrivstoff – biodiesel – er eit viktig verkemiddel for å redusere dette. Å leggje om til biogass kostar 300 000 kr. Eg veit at staten går inn med store subsidier i kollektivtransport, og det betyr at mange offentlege kroner som blir brukte til kostbare miljøtiltak, kunne vore brukte langt meir samfunnsnyttig, t.d. til ei omlegging til biodiesel, dersom biodiesel hadde same avgift. Byrknes Auto i Sogn og Fjordane, som er eit av dei største transportselskapa i Noreg når det gjeld termotransport, har bygd om fleire vogntog for å kunne nytte biodiesel, dette både for å kunne ta miljøomsyn og for å kunne redusere kostnadene på drivstoff. Alt dette er mogleg å få til dersom ein kan få ei rettferdig avgift på biodiesel, som er det same som biogass. Ser ikkje statsråden at dette er gode argument for å fjerne avgifta på biodiesel?