Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Det er, som saksordføreren sa, en enstemmig innstilling som foreligger fra komiteen, og det er bare å si at Regjeringen også slutter seg fullt ut til det komiteen sier om at «en effektiv bekjempelse av økonomisk kriminalitet er viktig både av allmennpreventive hensyn og for tilliten til politiet, påtalemyndigheten og domstolene». Dette er helt i tråd med Soria Moria-erklæringen, der Regjeringen sier at vi vil «intensivere innsatsen mot økonomisk kriminalitet». Viktige sider av Regjeringens innsats på dette området vil framgå av kommentarene i mitt innlegg, og sikkert også i finansministerens, og av mer konkrete merknader fra min side på Justisdepartementets område. Det er helt riktig, som komiteen sier, at det er viktig å forebygge økonomisk kriminalitet. Det er antatt at den allmennpreventive effekt av reaksjoner er spesielt stor innenfor økonomisk kriminalitet, der kriminaliteten ofte beror på en veloverveid kalkulasjon av gevinstpotensialet opp mot risiko for oppdagelse og eventuell reaksjon. I tråd med dette har også Regjeringen de siste årene økt innsatsen mot økonomisk kriminalitet. Et mål har bl.a. vært å øke allmennprevensjonen innenfor økonomisk kriminalitet. I forhold til tilliten til politiet gjorde Politidirektoratet en nasjonal innbyggerundersøkelse om politiet 2008, hvor publikum i undersøkelsen fikk direkte spørsmål om tilliten til politiet. Der svarer 83 pst. at de har tillit til politiet. Det er et høyt tall, men det kan selvsagt alltid jobbes for en forbedring. Det er meningen at man regelmessig gjør slike undersøkelser, så vi får et godt verktøy. Resultatene skal legges inn i Politimesterens styringsverktøy, og bl.a. brukes aktivt i styringsdialogen mellom Politidirektoratet og det enkelte politidistrikt. I innstillingen peker komiteen også på at «avdekking av økonomisk kriminalitet både er avhengig av politiets egeninnsats og innsatsen til kontrolletatene». Jeg overlater til andre å svare for kontrolletatene, men for Justisdepartementets vedkommende er det viktig å nevne Økokrims Enheten for finansiell etterretning, som er styrket med elleve personer og har fått betydelige midler til et meget avansert og spesialutviklet system for analyse av mistenkelige transaksjoner og annen finansiell etterretning. Systemet ble satt i produksjon våren 2008 og genererer analyserapporter som vil være utgangspunktet for å initiere etterforskning av personer i politidistriktene. Sett i lys av de øvrige tiltak for å styrke innsatsen mot økonomisk kriminalitet har vi stor tro på at dette vil generere en økt egenproduksjon av økonomiske straffesaker i politiet, herunder også økt allmennprevensjon. Jeg deler komiteens bekymring når den skriver at det er svært uheldig dersom kontrolletater unnlater å anmelde saker på grunn av «manglende ressurser/prioriteringer» i politiet. Det er nettopp en av grunnene til at Regjeringen satser mye på dette området. Jeg er ikke sikker på at det er riktig å snakke om en manglende prioritering innenfor politiet når det gjelder innsatsen mot økonomisk kriminalitet. Riksadvokaten sier for sin del at det er «intet holdepunkt for at politiet har brukt en for stor andel av sine ressurser på bekjempelse av andre kriminalitetsformer». Jeg er enig med Riksadvokaten i den vurderingen. Det er vanskelig å se for seg at politiet skulle redusere innsatsen på andre områder. Regjeringen har satt i verk en rekke tiltak for å styrke politiet generelt. Denne styrkingen av politiet øker også politiets evne til å satse på de enkelte sakstyper, herunder økonomisk kriminalitet. Det vil til enhver tid være den samlede ressursmengde til politiet og hvordan man utnytter de ressursene politiet har tilgjengelig, som avgjør hvor mye man kan gjøre, hvilken satsing man kan ha, herunder selvsagt også satsingen på økonomisk kriminalitet. Det er alltid nyttig å få slike gjennomganger som Riksrevisjonen har hatt. Vi noterer oss selvsagt det komiteen sier, og det vil også være viktige innspill i utarbeidelsen av en ny handlingsplan mot økonomisk kriminalitet.