trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Man får litt en déjà vu-følelse av dagens finansdebatt. Jeg må innrømme at den minner mistenkelig mye om fjorårets debatt og debatten året før det. Vi i posisjonen kommer opp og skryter av våre satsinger – og det med god grunn – og opposisjonen kommer fram og prøver å sette oss på plass fordi de har klart å skrape sammen noen ekstra kroner til en del av disse satsingene. Det er en øvelse jeg må innrømme at vi både husker og savner litt fra tiden i opposisjon. Men det er derfor minst like viktig å huske på alt det som gjøres, også i budsjettet, som ikke handler om penger – for penger er ikke løsningen på alle verdens problemer. Hadde det vært det, hadde vi knapt hatt noen problemer i Norge. Jeg ønsker derfor å trekke fram noen av de systemendringene, noen av de eksemplene som viser at man tør å tenke nytt og utfordre gamle systemer, og som jeg tror er minst like viktig som en del av summene i statsbudsjettet. Ett slikt eksempel er etableringen av Nye veier, et eksempel på at man bygger helhetlig i stedet for stykkevis og delt. Og hva er resultatet? Jo, man ser at de klarer å bygge sin portefølje 25 mrd. kr billigere enn alternativet. Og hva betyr det? Jo, det betyr mer samferdsel for pengene og mer velferd for skattebetalerne. Det samme har vi sett innenfor togsektoren, hvor Vy på grunn av innføringen av konkurranse sier at de fra det ene året til det neste klarer å drive de samme togstrekningene til en fjerdedel av prisen – samme selskap, samme strekninger, men det skjer ved at man utfordrer systemene og organiserer ting på en annen måte. Også innenfor helsesektoren ser man det samme. Pasienttaket ble fjernet etter regjeringsskiftet i 2013. Ved å fjerne taket på hvor mye pasientbehandling de offentlige sykehusene kunne drive, kombinert med satsing på helsesektoren og innføringen av fritt behandlingsvalg, har man altså klart å få ned pasientkøene. Det er en viktig endring som ikke bare handler om kroner og øre, men også om det å tørre å utfordre systemene og organisere ting på en annen måte. Et siste eksempel jeg har lyst til å trekke fram, er et prosjekt som er veldig viktig for Fremskrittspartiet, nemlig statlig finansiering av eldreomsorgen. Vi ser at i de kommunene som har innført dette, sier administrasjonen at brukerne blir satt i sentrum, at kvaliteten på tjenestene øker, og at de får økt forutsigbarhet og større økonomiske muskler. Disse eksemplene viser at det å tørre å utfordre systemene, tenke nytt og kanskje bruke litt sunn fornuft kan være minst like viktig som en del av summene og en del av kronene og ørene i dette budsjettet.
Jonny Finstad (Høyre), 2019-11-27:
SVs alternative budsjett kutter over 2 mrd. kr til bygging av nye og bedre veier, eller motorveier, som SV liker å kalle det. I VG presenterte Lysbakken en kuttliste på 450 mrd. kr til veibygging – de fleste i distriktene. Av disse er 220 mrd. kr kutt i Nord-Norge. Ny E39 på Vestlandet, med fastlandsforbindelse for lokalbefolkningen, nevner SV ofte som et meningsløst pengesløseri. Om få år har vi utslippsfri transport i Norge. Klimaargumentet blir borte, men det kan fremdeles være gode grunner til å redusere biltrafikken i byene. Mitt spørsmål er: Hvorfor mener SV det er lurt å satse på kollektivtrafikk og subsidiere økt mobilitet for folk i byene, men ikke lurt å satse på veibygging som gir økt mobilitet til folk i distriktene? Er ikke SV lenger opptatt av likhet?
Åshild Bruun-Gundersen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Tenk at SV vil avvikle Nye Veier, selskapet som har revolusjonert måten vi bygger vei på i dette landet, som sikrer raskere veibygging, mindre bompenger, og som – når hele porteføljen er ferdig utbygd – har spart norske skattebetalere for 28 mrd. kr. Ikke bare bygger de raskere og billigere, de tar også et stort samfunnsansvar – krav om at entreprenører må ha 20 pst. med lærlinger, begrenset antall ledd med underentreprenører. Ja, de har til og med en LO-koordinator ute i alle prosjekt for å sikre at de ansatte får det de har krav på. Fremskrittspartiet vil definitivt videreføre Nye Veier og gi dem flere prosjekter. Det handler om trygghet i hverdagen for alle dem som ikke kan gå til jobb og ikke kan gå til barnehagen, alle dem som må forholde seg til veien – for folk flest. Det jeg lurer på når det gjelder SV, som nå vil strupe bevilgningene til Nye Veier med 1,4 mrd. kr, kutte en fjerdedel av alle prosjektene de har, er: Gjør de det fordi de ikke liker selskaper som oppnår suksess, eller er det bare fordi de ikke unner oss trygge veier i Norge?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Statsminister Erna Solberg påsto at hun skulle gjøre Norge mindre oljeavhengig, såkalt omstille økonomien. Men de ferskeste tallene fra SSB viser at landet vårt nå er i ferd med å få tidenes største underskudd i handelen med utlandet når vi korrigerer for petroleum, og underskuddene har kontinuerlig forverret seg alle de seks årene under Erna Solberg. Hennes svar er at det tar for lang tid. Det tar ikke bare lang tid, det tar altfor lang tid, og det er en av grunnene til at vi må skifte ut regjeringen. Det er et spektakulært løftebrudd, og underskuddet i år ligger an til å bli 270 000 mill. kr. Hva er representanten Terje Breiviks forklaring på hvorfor underskuddet kontinuerlig har blitt forverret hvert år, og hvordan dette spektakulære løftebruddet har oppstått?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Resultatenes tale, de offisielle tallene, er tydelig, det går altfor svakt, faktisk går det i feil retning, det er det som er poenget mitt, og det har gått i feil retning i seks år på rad. I Stortinget har vi i Arbeiderpartiet kommet med konkrete forslag om forsterking av havvind som en egen næring, som Norge kan bli sterk på leverandørsiden av – det stemmer høyrepartiene imot. Vi har forslag for skogindustrien og om en opptrappingsplan for trygg matproduksjon på norske ressurser – alt forslag som høyrepartiene stemmer imot. Når politikken er bare negativ til alle gode forslag som kommer, tror da representanten Terje Breivik at underskuddene fortsatt vil bli enda verre under Erna Solberg også i året som kommer, i 2020?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Norge er mulighetenes land. Vi kan skape framtidshåp og nye arbeidsplasser og forsterke velferdsstaten vår. I stedet kuttes det nå i velferden til folk. Grunnleggende tjenester står i fare under den stadig økende skjevfordelingen av ressursene i samfunnet vårt. Landet skal bygges, ikke demonteres – alt fra tingretter til skattekontor. Arbeiderpartiet kjemper for et mer rettferdig Norge, derfor sier vi klart nei til høyreregjeringen, som tar penger vekk fra støtte til unger som trenger briller og tannregulering. Vi vil tvert imot ha en bedre fordeling på felt etter felt. Også de som har råd til en Tesla, har mulighet til å bidra lite grann. Vårt fornuftige grasrotforslag for å sørge for at vi tar ned sponsingen av de aller mest luksuriøse elbilene, kaller Venstre og Trine Skei Grande for misunnelse. La meg si det helt klart: Arbeiderpartiets politiske arbeid har alltid dreid seg om å løfte det brede lag av befolkningen, skape et mer rettferdig samfunn, og dersom Skei Grande eller Siv Jensen tror at det kommer av misunnelse, overser de det som er selve kjernen i det som har gjort landet vårt så bra å bo i, nemlig et sosialt demokrati som løfter arbeidstakere og våre familier, som sørger for et sikkerhetsnett som hjelper oss alle, små økonomiske forskjeller som gjør at vi stoler på folk. Det er akkurat det motsatte av misunnelse, for det handler om å løfte hverandre og om å løfte i flokk. Det er det som gjør at vi alle sammen kan få et bedre liv. Norge trenger nå virkelig en ny, mer rettferdig og framtidsrettet regjering, rett og slett bedre styring av landet vårt. Forskjellene må ned, og fornuften må fram. Tryggheten skal igjen bli et gode for oss alle.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2019-11-27:
Representanten Breivik snakker om at regjeringen driver en ansvarlig økonomisk politikk. Ja, det gjør man bl.a. ved å legge full avgift på biodiesel. Representanten Breivik snakker også om at det er viktig å redusere klimagassutslippene raskt, det er vi helt enige om, men med regjeringens avgiftsgrep risikerer man altså å øke utslippene av klimagasser fra transportsektoren med 700 000 tonn neste år. Nå vil Breivik sikkert hevde det samme som statsministeren gjorde tidligere i denne sal, nemlig at man gjør dette for å få ned bruken av palmeolje. Men bruken av palmeolje stuper allerede – to tredeler ned bare i fjor. Hvorfor ønsker Venstre å ødelegge det viktigste klimatiltaket for transportsektoren ved å legge avgift på biodiesel?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2019-11-27:
Det kan være litt pussig å stå her i finansdebatten og måtte snakke om rovviltforliket, men det må vi altså fordi rovviltforliket forutsetter at endringer gjøres gjennom aktive vedtak i Stortinget. Men i denne budsjettproposisjonen prøver regjeringen å legge føringer for å utvide arealet for brunbjørn – det til tross for at Stortingets forlik forutsetter at uttak av binner skal skje når disse skader og dreper husdyr i beiteprioriterte områder. Som man vet, bygger rovviltforliket på en arealdifferensiering, og slik jeg tolker det, kan ikke regjeringen bare endre prioriterte områder for bjørn gjennom kommentarer i budsjettproposisjonen. Så spørsmålet er: Mener statsråden at dette er i tråd med rovviltforliket, og har han i så fall Høyre og Fremskrittspartiets representanter bak seg?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2019-11-27:
Skal vi nå klimamålene våre, må vi ta skogen i bruk. Det er ikke Senterpartiet som sier det, det er FN. FNs klimapanel forutsetter i sin femte rapport at bruken av moderne bioenergi minst må femdobles for å nå 2-gradersmålet. Norge som et viktig skogland må ta sin del av ansvaret. Dessverre glimrer satsingen på skog som klimavirkemiddel her i landet med sitt fravær – og dessverre også i regjeringens forslag til statsbudsjett. Det er sånn at skogen på en måte er naturens eget fangst- og lagringssystem, men det betinger også at skal vi bruke det effektivt, må det hogges, og det må plantes mer skog. Likevel er det sånn at regjeringen forholder seg passiv når det gjelder å ta skogen i bruk. Det vi trenger, er et krafttak for skogplanting og -skjøtsel. For hvert år skoginnsatsen utsettes, går vi glipp av store klimagevinster i framtiden. Skogen gir ikke bare klimaeffekt når den står på rot. Dersom hogst foregår på riktig tidspunkt, når skogen er hogstmoden, kan vi bruke biomassen til klimavennlige produkter i en bred skala. Alt som kan lages av det svarte karbonet, kan i framtiden lages av tre. Det gir fantastiske muligheter og understreker at skogen og tilgang på bioressurser er et klimafortrinn Norge må utnytte i en helt nødvendig omstilling av næringslivet. Skog kan erstatte utslippsintensive alternativer i en rekke anvendelser, som økt bruk av tre i bygg, økt bruk av avansert biodrivstoff og økt bruk av biomasse til erstatning for fossile varer. Det vil være en klok og fornuftig del av bioøkonomien, som krever bevisst satsing i årene framover. Senterpartiet vil sørge for at det plantes skog på nye områder. Ny skogplanting på en million dekar vil over tid gi et stort opptak av karbon, 1,8 millioner tonn CO 2 fram til 2050, og et samlet meropptak på 75 millioner tonn fram mot århundreskiftet. I rapporten Planting av skog på nye arealer som klimatiltak, utarbeidet av NIBIO, Miljødirektoratet og Statens landbruksforvaltning, vises det til at det kan plantes skog på en million dekar uten store negative miljøkonsekvenser. Senterpartiet mener det er på tide å få på plass en opptrappingsplan som sikrer at det i løpet av en tiårsperiode plantes skog på en million dekar, og vi setter altså av rundt 110 mill. kr til planting og skjøtsel i vårt budsjett. Regjeringen gjør ingenting på feltet. Det er nærmest skandaløst. Senterpartiet vil sette naturen i arbeid for å vinne klimakampen, og derfor vil vi også bruke penger på skog og en handlingsplan som en del av det.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Mitt spørsmål dreier seg også om biodrivstoff. SV har flere ganger med rette beskyldt regjeringens klimapolitikk for å bade i palmeolje. Neste år økes kravet fra 12 pst. til 20 pst. for omsetning av biodrivstoff. Hvilke tiltak vil Venstre sette i verk for å forhindre at det kommer inn biodrivstoff basert på palmeolje innenfor dette omsetningskravet?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
I 2017 badet regjeringens klimapolitikk i palmeolje. Neste år har regjeringen foreslått å innføre en veibruksavgift på det biodrivstoffet som omsettes utenfor omsetningskravet. Jeg er enig med regjeringen i at det vil forhindre bruk av biodrivstoff basert på palmeolje utenfor omsetningskravet. Men når omsetningskravet øker fra 12 til 20 pst., og man ikke legger inn virkemidler for å forhindre at palmeoljebasert biodrivstoff blir omsatt innenfor omsetningskravet, risikerer regjeringen også neste år å svømme i palmeolje. Så mitt spørsmål til klima- og miljøministeren er: Hvilke tiltak vil han sette i verk for å forhindre at det blir omsatt palmeoljebasert biodrivstoff innenfor omsetningskravet?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
I går kom nyheten fra FN: Verden er overhodet ikke i nærheten av å nå sine klimamål. Vi går mot en klimakrise og en oppvarming av vår felles framtid på mellom tre og fire grader. Beskjeden fra FN var tydelig: Vi må kutte utslippene i årene framover på en måte som får utslippsgrafene til å ligne utforløypene i Kitzbühel. Sånne kutt er den sittende regjeringen langt unna. I stedet velger regjeringen å føre en politikk som bryter med Stortingets klimamål fra 2012. Dette har regjeringen vært klar over veldig lenge, for prognosene har i mange år vist oss at regjeringens klimapolitikk er helt utilstrekkelig. I tillegg risikerer regjeringens klimapolitikk nok en gang å bade i palmeolje. Man øker kravet til omsetning av biodrivstoff i Norge. Det er bra. Men man stiller ingen krav om at dette biodrivstoffet skal være fritt for palmeolje. Man stiller ikke krav om at dette biodrivstoffet ikke skal bidra til økt avskoging, regnskogsødeleggelse og økte klimagassutslipp i andre deler av verden. Og ikke nok med det – innføringen av veibruksavgift på biodrivstoff som selges utover omsetningskravet, skal gjennomføres for alle, også for dem som kan garantere at de kjører på et biodrivstoff som er miljøvennlig, og som ikke bidrar til ødeleggelse av regnskogen. Derfor har SV ved behandlingen av dette statsbudsjettet foreslått to ting: Det ene er at det ikke skal være lov å telle biodrivstoff basert på palmeolje eller annet biodrivstoff med høy avskogingsrisiko inn under omsetningskravet. Det andre forslaget vårt er at de som kan garantere at de kjører på et biodrivstoff som ikke bidrar til avskoging av regnskogen, skal bli kompensert for det når de bruker mer biodrivstoff enn det som er satt i omsetningskravet. Dette er et forslag som også næringslivet har støttet. Dette er et forslag som ASKO, som i dag kjører på store mengder biodrivstoff, selv har ment er det riktige. Det holder ikke lenger å gjøre hvert statsbudsjett marginalt grønnere enn det forrige. Vi trenger en grønn ny deal, en grønn ny deal som kutter norske utslipp, som sikrer en rettferdig fordeling, som sikrer at det ikke er de fattigste som må betale klimaregningen, og som trygger og skaper nye arbeidsplasser i dette landet. Vi har alle muligheter for å starte den omstillingen i dag. I stedet ser vi regjeringen legge fram et statsbudsjett som fortsatt gjør oss sterkt avhengig av oljeindustrien, som fortsatt skal pumpe opp olje og gass i flere tiår framover når Norge og verden skal bevege seg mot null i utslipp. Det er ikke bare oppskriften på klimakatastrofe, men det er også oppskriften på en økonomisk katastrofe. For hva skjer den dagen da resten av verden ikke ønsker å kjøpe disse fossile produktene? Vi må gjennom dette statsbudsjettet gi folk de verktøyene de trenger for å kutte sine utslipp og for å kutte samfunnets utslipp. Derfor foreslår SV også en kraftig satsing på Enova, som vil være viktig i omstilling av næringsliv og bidra til å gjøre folks hverdag mer miljøvennlig.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Representanten brukte tid i innlegget sitt til å snakke om barns muligheter, også om barns muligheter på skolen. I tillegg til skolemat og gode lærere er det å kunne se et godt bidrag for å lykkes i skolen. Men regjeringen kutter i ordningen med stønad til barnebriller. På denne talerstolen tidligere i dag har statsministeren sagt at alle som tidligere har fått støtte, skal fortsette å få det. Problemet er bare at de får så mye mindre, de får ikke nok til å kjøpe brillene de faktisk trenger. Da er det på sin plass å spørre om ikke briller til barn nådde opp på Kristelig Folkepartis prioriteringsliste da budsjettet skulle lages.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Dette må representanten gjerne forklare nærmere, for det kuttes 122 mill. kr i ordningen. Samtidig gis det et inntrykk av at det skal opprettes en ny ordning for barn med spesielle behov, og at noen skal skyves over i en annen ordning. Det bevilges ikke mer penger til noen av de nye ordningene som representanten skisserer. Problemet er at det skapes et inntrykk av at noen skal skånes, samtidig som det ikke bevilges penger til det. Jeg lurer på: Hvordan skal man kunne klare å skjerme noen barn fra kuttet når man ikke legger inn penger til det?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Regjeringen har med dette statsbudsjettet lagt fram et kraftig kutt i arbeidsavklaringspenger til unge under 25 år. Med regjeringens politikk må de som er under 25 år og på arbeidsavklaringspenger, leve på 130 000 kr i året. Det er en kraftig reduksjon i inntekten til noen av dem som har veldig lite å rutte med fra før av. Selvsagt skal det lønne seg å jobbe – men det gjør det jo også. Arbeiderpartiets arbeidslinje handler om å løfte folk inn i arbeid, stille krav og stille opp fordi vi tror at alle har noe å bidra med, hvis de får muligheten. Den siste tiden har vi fått beskrevet flere triste historier om unge, syke mennesker som for alt i verden så gjerne skulle byttet plass med unge på samme alder som er i full jobb eller utdanning. Men økonomisk utrygghet fører ikke syke folk inn i arbeid. Regjeringens kutt i arbeidsavklaringspenger føyer seg inn i rekken av angrep på denne ordningen. Regjeringen har tidligere redusert maksimal stønadsperiode, strammet inn på vilkårene for forlengelse i tillegg til en tydeliggjøring av sykdomskravet. Nå ser vi konsekvensene av kuttene. Flere må overleve på sosialhjelp, og flere skyves over på uføretrygd. Det er alvorlig at det settes ny uførerekord, og det er en utvikling som er særlig bekymringsfull når vi ser det gjelder unge. Unge på utsiden av arbeidslivet fortjener politikere som prioriterer tiltak for at arbeidslivet skal ha plass til nettopp dem, og det gjør Arbeiderpartiet. For noen handler det om riktig helsehjelp, for andre handler det om kompetanse, og for noen igjen handler det rett og slett om tettere oppfølging fra Nav. Så framfor å kutte i livsgrunnlaget til unge burde regjeringen stoppe underfinansieringen av norske sykehus og sørge for at ansatte i Nav har tid til å følge opp, tid til å gjøre jobben sin. De burde reversere kuttene i arbeidsmarkedstiltakene, og de burde gjøre festtalene om satsing på psykisk helse til en realitet. Vi vet ikke hva morgendagen bringer, og sykdom er verken ønsket eller planlagt. I fellesskap har vi over mange år bygd opp et sikkerhetsnett som gjør det litt tryggere hvis livet vårt blir snudd på hodet. Men år for år med denne regjeringen har sikkerhetsnettet blitt krympet.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2019-11-27:
Dette gjeld frivilligsentralar og finansieringa av desse. I regjeringa sitt forslag til budsjett føreslår ein å endra fordelinga frå løyving per frivilligsentral til finansiering via innbyggjartilskott i kommunane. Dette vil ramma frivilligsentralar i små kommunar. Senterpartiet er for lokalt sjølvstyre, men i nokre tilfelle er detaljert løyving best for å sikra like tilbod i heile landet. Senterpartiet meiner forslaget frå regjeringa er alvorleg, og har fremja forslag om å vidareføra dagens fordeling av tilskota. Senterpartiet har òg lagt inn ei auke på 2 mill. kr i sitt alternative budsjett. Saka har heilt klare parallellar til veterinærvaktordninga, der det opphavlege forslaget til regjeringa ville gått hardt ut over små kommunar. Etter påtrykk frå Senterpartiet snudde regjeringa i den saka. Det er ikkje for seint å snu i denne saka. Spørsmålet til representanten Grøvan er om Kristeleg Folkeparti synest det er greitt at ein vedtek ei finansiering som slår så skeivt ut for frivilligsentralar i mindre kommunar, eller om Kristeleg Folkeparti vil ta eit initiativ for å endra attende til dagens finansiering i samband med kommuneproposisjonen til våren.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Veldig mange organisasjonar og små grupper i samfunnet treng støtte, nokre av dei treng støtte meir sårt enn andre. Viss me ser på kven som får støtte og kven som ikkje får, kan det gje nokså uheldige utslag om ein sett dei opp mot kvarandre. Den islamkritiske organisasjonen Human Rights Service får igjen 1,8 mill. kr i støtte over statsbudsjettet, medan Salam, organisasjonen for lesbiske, homofile og skeive muslimar, får ingenting. Er representanten Grøvan tilfreds med at nokre som har heilt klart islamkritiske standpunkt, får støtte frå staten, medan nokre av dei aller mest sårbare minoritetane i Noreg, skeive muslimar, ikkje får ei krone og dermed må leggja ned arbeidet sitt?
Ola Elvestuen (Venstre), 2019-11-27:
Når det gjelder nullutslippsfondet, har vi fått resultater veldig raskt. Dette ble vel lansert i august, og allerede tre uker etterpå var det bestillinger. Jeg skal være forsiktig med å si tall, men jeg tror det var bestillinger på over 2 000 elvarebiler, som nettopp er en støtte for å få i gang et marked hvor teknologien er der, men hvor det er for lave salg. Det er også en støtte for at både de større bedriftene og, ikke minst, de mindre kan ta en overgang over i nullutslippstransport. Hele formålet med dette er jo å gi støtte der en trenger å få en raskere innfasing, men hvor det tar lengre tid fordi teknologien er her først nå. Det er innenfor tungtransport, med biogass, hydrogen og elektrifisering, og også innenfor skipsfart, hvor dette er ett av tiltakene.
Ola Elvestuen (Venstre), 2019-11-27:
For det første er det nå en støtteordning også innenfor Samferdselsdepartementet for å få gods fra vei over til bane – jeg tror den er på 88 mill. kr, men det skal jeg ikke være sikker på. Fra mitt område er det 20 mill. kr til et program for grønn skipsfart for nettopp å se på hvordan vi kan fornye den kystflåten som vi trenger. Der ser vi støtte innenfor Enova, vi har NOx-fondet, og det er noen store og gode eksempler på at en ikke bare har elektriske fartøy, som er på vei inn, men også autonome elektriske fartøy. ASKO har ett av disse, og «Yara Birkeland» er det som vises fram i hele verden. Så det skjer mye på dette feltet. Grunnen til at de 20 mill. kr er der, er nettopp at man skal få en bedre oversikt over hva som er de neste stegene for å få til denne utviklingen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2019-11-27:
Det er ingen endring i områder i dette budsjettforslaget. Det er to prosesser som pågår. Det er en i rovviltregionen Trøndelag og Møre og Romsdal, hvor det gjennomføres kunnskapsinnhenting fra rovviltnemnda sin side for å se på hvordan området for bjørn fungerer. Når vi ser på forvaltningsplanen for Nordland, så pågår det et arbeid i departementet for å se på hvordan vi skal få den til å fungere bedre i forhold til den todelte målsettingen, som også handler om bjørn. Så man må ta med alle delene av rovviltforliket – det at man har den todelte målsettingen samtidig som man skal oppnå de bestandsmålene som vi har. Det er en prioritering i forliket også når det gjelder binner, som er det viktige for å nå bestandsmålet på 13 ynglinger, mens uttaket av hannbjørn skjer ofte og vil skje nå også.
Ola Elvestuen (Venstre), 2019-11-27:
Nå går utslippene ned i Norge for tredje år på rad, og biodrivstoff har også vært en viktig årsak for å få det til. Og det går jo ned, fra to år tilbake, nå var det vel 93 mill. liter i fjor, og forventningene er at det går ned også i år. Et av tiltakene som er viktig, er at det er et godt samarbeid med bransjen, ved bransjeavtalene, og de fleste aktørene bruker nå ikke palmeolje. Det er også viktig å sørge for at det er bedre informasjon om innholdet i biodrivstoffet via Miljødirektoratet, og også gi råd om hvordan man skal ha offentlige anskaffelser uten palmeolje. Så forventningen er at det vil fortsette å gå ned, samtidig som biodrivstoff er en viktig del for å ned utslipp raskt nok.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg synes det var interessant å høre innlegget til klima- og miljøministeren, ikke minst med tanke på at det nå har blitt etablert et fond for næringstransport i Enova. Statsråden sa også at man er veldig opptatt av resultater, og jeg ønsker å utfordre statsråden på hva resultatene er så langt. Hva slags muligheter har statsråden for å følge så konkret som mulig med på at utslippene går ned til det nivået man har satt seg som mål? Hvordan følges dette opp fra statsrådens side?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg ønsker å snakke kanskje litt på vegne av mitt eget fylke, som er et meget eksportrettet fylke: Møre og Romsdal. Der lages det veldig mange produkter som skal ut av fylket. Det vi ser nå, er at det har vært en nedgang med hensyn til bane fra Romsdals-siden, og vi har utfordringer med å finne løsninger på å få nærskipsflåten til å bli fornyet. Det er noe statsråden har tatt tak i ved å lage en plan for det. Igjen tilbake til det som går på resultater: Jeg er veldig opptatt av å høre hva statsråden konkret gjør for å få fornyet denne flåten, slik at det kan være positivt å si at man skal få mer gods over på kjøl, fordi det er et grønt tilbud man har. I dag er jo båtene som kjøres, i gjennomsnitt 30–35 år. Noen må finne en løsning på dette, markedsmessig, få det til å drive, og vi ønsker å få en ny ordning på plass i forhold til det regjeringen har gjort tidligere, som ikke traff.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Mandag sendte TV 2 en episode av den nye serien Norge bak fasaden. I episoden får vi et innblikk i et arbeidsliv vi ikke kan akseptere at eksisterer i Norge. Serien viser oss arbeidere fra Øst-Europa som bor under kummerlige forhold, i brakkeby, tjener langt under den allmenngjorte tariffen og lever under et enormt press. Men enda verre: Vi ser eksempler på mennesker i Norge som aktivt utnytter disse menneskene i sårbare situasjoner. Vi ser eksempler på menneskehandel som skjer rett bak ryggen vår i vårt eget land. Den internasjonale slaveriindeksen antar at så mange som 9 000 mennesker kan defineres som slaver i Norge i dag, mennesker som blir utsatt for tvangsarbeid for å overleve. I episoden som ble sendt, får vi se representanter fra Kirkens Bymisjon som går rundt i bybildet og møter mennesker som har falt ut av samfunnet som følge av tvangsarbeid og umenneskelige press og vilkår i det norske arbeidslivet. De forteller oss at de ofte møter mennesker som har selvmordstanker når de plukkes opp på gata i Oslo. Kirkens Bymisjon tar også ansvar for et «safe house» for mennesker som er så redde for forfølgelse fra sine arbeidsgivere at de er nødt til å bo på hemmelig adresse med strenge sikkerhetstiltak for å trygge sin egen sikkerhet. I serien ser vi at de mest vellykkede grepene vi har gjort mot denne arbeidslivskriminaliteten og utnyttingen av mennesker, er å samle de forskjellige enhetenes ansvar i et felles a-krimsenter. Serien viser oss at det er behov for enda sterkere samarbeid, skal vi få bukt med denne uheldige utviklingen. Derfor skuffer det meg å se at regjeringen i sitt budsjett kutter Arbeidstilsynet, gjennom de såkalte ABE-kuttene. Det vil bety færre aksjoner og tilsyn som kan stoppe den utviklingen som vi nå ser. I 2018 hadde Arbeidstilsynet 4 500 færre tilsyn enn i 2015. For Arbeiderpartiet er situasjonen klinkende klar. Vi kan ikke være fornøyd med den situasjonen Norge er i, hvor mange mennesker lever under moderne slaveri. Vi må styrke innsatsen mot bakmennene som utnytter mennesker i sårbare situasjoner. Vi må stoppe den utviklingen av arbeidslivet før den biter seg fast. Derfor ville vårt budsjett gitt 170 mill. kr mer til arbeidstilsyn og til nye a-krimsentre for å bekjempe denne virkeligheten. Det er synd at ikke flere følger opp et sånt forslag i dag.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-11-27:
Her var det veldig mange påstander. For det første foregår det ingen snikprivatisering. Mitt hovedanliggende er å sikre en god offentlig skole. All min arbeidsinnsats går til å sikre god kvalitet. Samtidig er vi opptatt av at det skal være et reelt mangfold, en mulighet til å velge et alternativ. Det er en reell politisk debatt. Men alle de vurderingene som foretas i departementet når vi behandler klagesaker, er grundige, og de er i henhold til loven og i henhold til god forvaltningspraksis. Alle spørsmål som stilles fra Aftenposten, blir besvart. Aftenposten beklaget deler av sitt første oppslag, som det her vises til. Vi behandler forslagene i henhold til loven og i henhold til lovens forarbeider.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-11-27:
Jeg har lest den beklagelsen fra Aftenposten. Det virker som representanten Tvedt Solberg kjenner mer til de indre tanker i Aftenposten enn det jeg gjør. Jeg forholder meg til mitt embetsverk, og jeg synes det er ganske grove påstander representanten kommer med. Her er det grundig behandling, utført av dyktige jurister som behandler hver klagesak i henhold til loven og i henhold til lovens forarbeider. Det er riktig at det i løpet av seks år er omgjort 14 saker i departementet. Under rød-grønt styre ble det omgjort seks saker. Så kan man diskutere hvor stort dette omgjøringsrommet skal være, og man kan diskutere hvem som skal foreta klagesaksbehandlingen. Men så lenge dagens lov gjelder, forholder vi oss til loven og lovens forarbeider. Vi legger selvsagt vekt på synspunktene fra kommunen, men de må veies opp mot de elementene som ligger i loven og lovens forarbeider.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-11-27:
Det som sies her, er ikke riktig. Når vi satser halvannen milliard kroner på videreutdanning av lærere, handler det om at lærere skal ha faglig fordypning i å lese, skrive og regne, norsk, engelsk og matematikk. Det er grunnleggende fag, som også er styrket i de nye læreplanene. Innenfor videreutdanningspotten ligger det også penger til f.eks. programmering. Programmering er noe som vektlegges i de nye læreplanene. Programmering og algoritmisk tenkning har kommet inn i flere fag. Vi setter også av flere hundre millioner kroner til den desentraliserte kompetansemodellen, og der er det nettopp den enkelte skole og skoleeier som prioriterer midlene til de behovene skolen har, f.eks. knyttet til spesifikke behov i fagfornyelsen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-11-27:
Den fuglen som SV har i hånden, den flyr ganske fort. Så vidt jeg har forstått av SVs alternative budsjett, ønsker man å avvikle ordningen med lærerspesialister. Vi ønsker å sikre alle skoler en lærerspesialist i begynneropplæring innen 2025. Vi har innført en plikt for skolene til å gi elever som blir hengende etter i lesing, skriving og regning, intensivopplæring. Så vidt jeg har forstått, er SV også imot dette. Her er det ulikt syn på hva man prioriterer. Vi mener at elevene skal få vurdert sine norskkunnskaper i god tid før de begynner på skolen, slik at de kan få den hjelpen og støtten de trenger for å ha gode norskferdigheter når de begynner på skolen. Vi vil gi elevene intensivopplæring hvis de blir hengende etter, og vi vil sørge for at det er mer spesialpedagogisk kompetanse der barna er, i barnehagen og i skolen.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg vil igjen utfordre statsråden på Aftenpostens avsløringer om Høyres snikprivatisering av Skole-Norge. Jeg merker meg også at kunnskapsministeren ennå ikke har stilt til noe intervju med Aftenposten, og at det fortsatt er mange ubesvarte spørsmål i saken. Helt oppriktig lurer jeg faktisk på hva det er som ligger bak departementets begrunnelse når en politisk ser bort fra de faglige rådene om negative lokale konsekvenser. Jeg har hatt tid til å se litt på departementets drøftinger rundt dette da loven ble vedtatt. Ser en der på det som skrives om dokumentasjon og omfanget av alvorlighet og negative konsekvenser, er det klart for meg at det skal forholdsvis lite til av synliggjorte ulemper for en vertskommune for at en søknad skal avslås. I den praksisen som statsråden har lagt seg på, virker det som om lista er lagt noe høyere. Nedlegging av skoler, svekking av det offentlige skoletilbudet og økonomiske ulemper er ikke å regne som alvorlige konsekvenser, virker det som på eksemplene vi har fått. Så når statsråden har lagt lista høyere: Hvor går nå grensa for at noe skal regnes som alvorlige konsekvenser for det offentlige skoletilbudet?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg ser fram til at statsråden tar seg tid til å møte Aftenposten, og jeg vil igjen minne om at det eneste de beklaget, var at statsråden ikke ble forelagt all informasjon på forhånd – de står bak alt det som er lagt fram i saken. Grunnen til at jeg graver i dette og spør om det, handler også litt om hvordan samtlige kommuner i Norge skal forstå den praksisen som Kunnskapsdepartementet har lagt seg på, og om Kunnskapsdepartementets tolkning av negative lokale konsekvenser. Ta f.eks. eksempelet fra Flekkefjord, der kommunen sa klart fra om at dette kom til å få negative lokale konsekvenser, med en rådmann som sa tydelig fra om at her måtte man legge ned en barneskole. Dette ser departementet bort fra. Grunnen til at jeg skulle ønske meg at statsråden kunne svare på hva som ligger bak denne praksisen, er nettopp å gjøre det lettere for kommuner å forstå hva som ligger bak vurderingene til departementet når en ser vekk fra de negative lokale konsekvensene. Jeg hadde håpet at statsråden kunne svare på det.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-11-27:
Det frister å diskutere EØS, men jeg tegnet meg fordi jeg ville ta replikk på statsrådens innlegg knyttet til nye læreplaner, som nå er lagt fram. Fra høsten 2020 skal fagfornyelsen rulles ut på alle skoler og i alle klasserom over hele landet. Det er en omfattende reform som vil kreve mye samarbeid og andre måter å jobbe på for at målet om tverrfaglighet og dybdelæring skal skje i praksis. Vi skulle tro at regjeringen ville sørge for den helt nødvendige kompetanseutviklingen på skolene, slik at den enkelte lærer og lærerkollegiene ble forberedt, men nei. Regjeringens budsjett mangler tiltak for å forberede dem som skal realisere fagfornyelsen ute i klasserommene. Hvorfor vil regjeringen bruke 1,5 mrd. kr på å pålegge erfarne lærere videreutdanning, men null kroner på kompetanseutvikling som alle lærere har behov for når de skal gjennomføre fagfornyelsen?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-11-27:
Høyre er tilsynelatende veldig opptatt av skole og utdanning, men virker å glemme at alle pålegg og reformer til sjuende og sist må bli gjennomført i kommunene, på skolene og i førstelinja, der lærerne står. Representanten Asheim og kunnskapsministeren skryter av nye læreplaner. Vi er et samlet storting som gleder oss over at det blir mer aktiv og praktisk læring i skolen – endelig. Men jeg lurer fælt på hvordan Høyre tror det vil gå når kommunene bare i Oppland fylke må kutte for over 200 mill. kr samlet. Senterpartiet ønsker nye læreplaner velkommen, men vil i motsetning til regjeringen gjøre langt mer for å sette fylkeskommunene og kommunene i stand til å sikre flere lærere med mer tid og tillit til å realisere stadig økende ambisjoner og mål for skolen. Kritikk mot måten spesialundervisning blir gjort på, faller igjennom når det i stedet for flere stillinger må bli gjort kutt ved mange skoler. Senterpartiet stiller med 4,4 mrd. kr ekstra til tjenester nær folk, og vi vil være med og gi vekst i kommunene i vårt alternative statsbudsjett. I tillegg mener Senterpartiet at yrkesfagene og driften av Norge ikke får nok satsing, og setter av 400 mill. kr mer til dette enn regjeringen. Det er bl.a. håndverkere, yrkessjåfører og helsefagarbeidere som står i førstelinja der folk skal få en jobb gjort eller kjøpe en vare. Disse må ha en praktisk skole som motiverer til å fullføre, og et reelt og fullgodt yrkesfaglig tilbud å gå til, med oppdaterte faglærere og utstyr. Fagskolene skal bli satt i stand til å ta imot de stadig flere studentene som ønsker å ta utdanningen de tilbyr, med kvalitet og flere studieplasser. Basisfinansiering er viktig både ved høyere yrkesfaglig utdanning og annen høyere utdanning. Senterpartiet prioriterer mer til dette, sammen med flere studieplasser til IKT-fag, medisin og mye mer. Forskningsfeltet vil vi løfte særlig i landbruket og spredt over hele landet. Med mer midler til regionale forskningsfond tror vi forskningsaktiviteten nær folk vil øke i hele landet. Forskningsinstituttene er vi i tillegg opptatt av å løfte for å få forskningen tatt i bruk. På bakgrunn av dette mener vi at Senterpartiets alternative statsbudsjett vil bidra til å ta hele landet i bruk og gi utdanning og mer forskning nær folk i hele Norge.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
I går kom Riksrevisjonen med advarsler om at mangel på bemanning kan få alvorlige konsekvenser for tjenestetilbudet til innbyggerne. Hver sjette spesialsykepleier og jordmor er over 60 år og går av med pensjon om ikke lenge. Samtidig er det i perioden 2014–2018 blitt utdannet færre jordmødre og spesialsykepleiere enn kandidatmålene. Sykehusene har ikke nok praksisplasser og oppretter ikke nok utdanningsstillinger. Sykehusene bidrar ikke nok til å dekke det framtidige bemanningsbehovet. Flere studieplasser, flere praksisplasser, flere bemanningsstillinger og en bemanning på fødeavdelingene som gjør hverdagen mer tålelig, er tiltak som regjeringen burde ha satt inn – men tydeligvis ikke i dette budsjettet. Hvordan skal statsråden klare å sikre nok bemanning på sykehusene framover?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Til en annen sak i budsjettet som blir vedtatt i år: Statsråden står fast på tannreguleringskuttet på 130 mill. kr, selv om Helsedirektoratets arbeidsgruppe nå anbefaler et lavere kutt, på 78 mill. kr, for å gi større rom for bruk av skjønn i den gruppen som nå mister støtten med regjeringens forslag. Statsråden har uttalt at færre med tannregulering vil gjøre underverker mot kroppspress. Da er det påfallende at statsråden slår fast at regjeringen fortsatt vil kutte disse 130 mill. kr. Det fjerner enhver tvil om at dette utelukkende var økonomisk motivert. Så mitt spørsmål er: Hvordan skal innsparingen på 130 mill. kr oppnås? Vil en endring i f.eks. takstene også kunne gå ut over de gruppene av ungdom som har alvorlige kjeveortopediske utfordringer, slik statsråden har antydet i svar på spørsmål til Stortinget?
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-11-27:
Det må være lov å stille spørsmål om hva som rir representanten Kolberg. Hans agg mot de rike er jo direkte oppsiktsvekkende. Det Kolberg glemmer, er at mange av de rike har startet med to tomme hender, pantsatt hus og hjem, etablert bedrifter, skaffet arbeidsplasser, skaffet inntekter. Det er små og mellomstore bedrifter som er hjørnesteinsbedriftene i Distrikts-Norge. Hvor er logikken i å skatte av dreiebenken i møbelfabrikken? Hvor er logikken i å skatte av dreiebenken når møbelfabrikken går med underskudd? Det representanten Kolberg glemmer, er det som Arbeiderpartiet faktisk har sluttet seg til – hvordan man skulle bruke avkastningen av oljefondet. Det skulle brukes til infrastruktur, forskning og vekstfremmende skattelettelser. Vekstfremmende skattelettelser er jo et ukjent begrep for representanten Kolberg. Det som også er en smule oppsiktsvekkende, er representanten Kolbergs blindhet for nødvendigheten av å gjennomføre reformer i offentlig sektor. Det virker som om representanten Kolberg og Arbeiderpartiet har en form for berøringsangst hva gjelder å gjøre noe med sosiale støtteordninger. Det kan hende, mot formodning, den dagen Arbeiderpartiet sitter med ansvar, at man da kanskje møter en ny hverdag og blir konfrontert med realitetene og nødvendigheten av også å gjøre noe med offentlig sektor. Så til representanten Holen Bjørdal fra Arbeiderpartiet, som hevder at Høyre ikke har noen forutsetninger for å skjønne distriktene og bli et distriktsparti. Da tror jeg man må sette sitt lys under en skjeppe – eller en bøtte, som man vil si i dag. Dette er altså partiet som etter hvert er blitt et nokså mellomstort, i høyden mellomstort, parti fra Stjørdal og nordover. Jeg brukte en god del av min sommerferie på sykkel rundt omkring i Norge. Det er en fryd å se den velstanden og de livsvilkårene som er i Distrikts-Norge. Tidvis slo det meg: mon tro det hadde vært generasjonsskifte i samtlige hus, når jeg så den velstanden og den trivselen som folk jeg pratet med i nord og i sør, ga uttrykk for. Det står så i grell kontrast til det bildet som Senterpartiet og Arbeiderpartiet tegner av Distrikts-Norge. Så er det noen som ikke skjønner Distrikts-Norge, må det kanskje være Arbeiderpartiet.
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-11-27:
Jeg ser meg nødsaget til å korrigere en opplagt faktafeil fra representanten Slagsvold Vedum. Han sa at det var en fraflytting fra Nordland på over 700. Det stemmer ikke. Det er befolkningsnedgangen som er på over 700, og det har igjen sammenheng med fødselsraten og innvandring.
Bent Høie (Høyre), 2019-11-27:
Jeg synes den listen representanten kommer med, er en god liste over mange av de tiltakene som regjeringen har både i dette statsbudsjettet og i det budsjettet som gjelder for dette året. Vi øker nå utdanningskapasiteten på den type spesialsykepleiere som vi har stor mangel på. Vi sørger for at det skal være nok praksisplasser i helseregionene, men det er også viktig at universitets- og høyskolesektoren følger opp de kandidatmålene som regjeringen har satt, og som de har fått penger til. Bemanningssituasjonen på de store fødeavdelingene har vi tatt tak i. Vi har nedsatt et eget faglig utvalg nå under ledelse av Helsedirektoratet, som skal legge fram sitt forslag 1. mars, nettopp for å sikre at vi har en bemanning og kompetanse ved de store fødeavdelingene som svarer til det som er dagens situasjon blant de fødende.
Bent Høie (Høyre), 2019-11-27:
Det som har skjedd etter at regjeringen la fram statsbudsjettet, er at vi har blitt enige med Tannlegeforeningen om at det faktisk er faglig riktig å gjøre en kraftig innstramming på tannregulering i Norge. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet ikke har tatt hensyn til dette i sitt alternative budsjett. Det overrasker meg at Arbeiderpartiet fortsatt vil presse foreldre til å gjennomføre tannregulering på barn der Tannlegeforeningen er enig i at dette er unødvendig. For det er det som er realiteten. Det er foreldrene som tar størstedelen av denne regningen, selv om staten tar noe. Når det offentlige gir beskjed om at dette er noe de dekker, vil foreldrenes inntrykk være at det er en helsemessig begrunnet tannregulering. Det er det ikke. Den er kosmetisk begrunnet. Jeg har aldri brukt ord som «underverker» – det er altfor sterke ord å bruke. Men at dette er en del av kroppspresset, er jeg ikke i tvil om, og det overrasker meg at Arbeiderpartiet fortsatt står fast på at staten skal subsidiere den typen kroppspress.
Bent Høie (Høyre), 2019-11-27:
Fagmiljøene skal vi ta godt vare på. Derfor er det også slik at på det ene området der en ikke har blitt enig om funksjonsfordelingene mellom det nye sykehuset på Gaustad og Aker sykehus, nemlig innenfor traume, går arbeidet videre, nettopp for å prøve å finne en felles løsning for hva som skal være oppgavefordelingen mellom de to sykehusene. Det er jeg overbevist om at en kan få til, for det har vi fått til på de andre områdene. Det som er det store paradokset i denne saken, er at Senterpartiet går inn for en modell som i realiteten ville drenert resten av Norge for den typen kompetanse som mange sykehus i distriktene faktisk har utfordringer med å rekruttere. Så her står Senterpartiet for en sykehuspolitikk som ville dratt enda flere ressurser, enda flere fagfolk til hovedstadsområdet, på bekostning av de mindre sykehusene i distriktene. Det overrasker meg.
Bent Høie (Høyre), 2019-11-27:
Dette økonomiske virkemidlet var jo et veldig sterkt virkemiddel som ble innført av forrige regjering, og som vi ser har virket, ved at kommunene har tatt imot pasientene raskere enn før. I de tilfellene kommunene ikke tar imot pasientene, må de betale for dette til sykehusene. I noen tilfeller er det riktig av kommunene å gjøre det. Hvis kommunene ikke er forberedt på å ta imot pasientene, er det bedre at kommunene betaler sykehuset for å ha pasientene til de er klare til å ta imot dem. I andre tilfeller er det veldig uheldig, for dette er også det som skaper utfordringen for kommunene: hvis pasienter som kommunene har, som burde vært på sykehuset, ikke kommer dit fordi sykehuset er fylt opp med pasienter som skulle vært i kommunene. Kommunene fikk overført penger fra sykehusene da denne reformen ble innført, nettopp for å bygge opp et tilbud. En god del av det tilbudet som kommunene fikk penger for, har de enten ikke bygd opp, eller det har vært underforbrukt i mange år. Det er også en del av dette bildet.
Torleif Hamre (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Vi har i det siste sett medieoppslag om berget av såkalte dagbøter som kommunene må betale for overliggingsdøgn på sykehusene, altså for pasienter kommunen ikke greier å ta ansvaret for så raskt som spesialisthelsetjenesten vil. Dette er toppen av det isfjellet som egentlig heter statlig underfinansiering av samhandlingsreformen. Noen kommuner, som min egen hjemkommune Eidsvoll, har klart å redusere denne belastningen. Vi tar imot når vi skal, stort sett. Men det har også sin pris. Vi finner ikke overskuddet til å gjøre nok av alle de andre tingene vi gjerne ville gjøre, og som regjeringen også vil at vi skal, ikke minst satsing på forebygging, frivillighet og tett individuell oppfølging og tilrettelegging i omsorgen. Driften går for det meste med minimumsbemanning, og ikke lovpålagte oppgaver må ofte kuttes. Når skal regjeringen gi kommunene de midlene de trenger for å kunne følge opp helsepolitiske prioriteringer det er bred enighet om, og som også er regjeringens egen politikk?