Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Dagens debatt viser at det så langt er innen samferdselspolitikken vi klarest ser den nye politiske kursen regjeringen Bondevik varslet i sin tiltredelseserklæring. Den nye kursen innebærer imidlertid ikke at det nå blir betydelig mer veibygging eller høyere jernbaneinvesteringer, slik som alle som stamper i bilkø på mange av våre mest belastede veistrekninger eller opplever forsinkelsene på jernbanen, hadde forventet etter den kritikk som kom da Stoltenberg-regjeringen la fram sitt budsjett. Denne kursendringen forble på papiret i Sem-erklæringen. På disse områdene må regjeringspartiene etter nærmere ettertanke ha kommet til at forgjengerens forslag kanskje var godt nok og innebar en betydelig økning i bevilgningene både til vei og jernbane. Det nye går på de strukturelle endringene av viktige samferdselspolitiske redskaper, som NSB, Vegvesenet, Luftfartsverket og Posten, noe også komiteens leder la hovedvekten på i sitt innlegg ved debattens begynnelse. Her skal selskapene bli aksjeselskaper, og det skal innføres konkurranse på skinnegangen. Dette innebærer endringer som gir større åpning for oppsplitting, omorganisering og overføring av oppgaver til selskaper utenfor offentlig eierkontroll, og som kommer til å ha én konsekvens, nemlig mindre politisk styring og mindre muligheter for å nå overordnede samfunnsmessige målsettinger innen samferdselspolitikken. Hele poenget med aksjeselskapsformen er jo å gi selskapene større handlefrihet. Poenget er at de løpende beslutningene skal tas et skritt borte fra politiske organer. Det kan være gode grunner til det, f.eks. for Posten, hvis de skal kunne møte en økende konkurranse fra andre aktører. Men da kan man ikke, som talerne fra flertallet forsøker seg på her i dag, late som om vi kan styre like greit gjennom de krav som settes i konsesjoner, osv. Aksjeselskap betyr at det skal legges større vekt på forretningsmessige hensyn, og det betyr igjen at samfunnsmessige hensyn i sterkere grad må vike. La oss ta konkurranse på jernbanen, hvor disse partiene synes å tro at problemet f.eks. på Østfoldbanen kan løses ved at flere selskaper skal konkurrere om kundene. For alle oss som gjennom noen år har hatt mange og varierte opplevelser på Østfoldbanen, er ikke savnet at NSB blir AS, eller flere svenskevogner. Savnet er dobbeltspor gjennom hele fylket og et nytt dobbeltspor mellom Ski og Sentralbanestasjonen. Det er dette som vil gi oss et togtilbud uten forsinkelser, med kortere reisetid og en rutetabell hvis viktigste funksjon ikke er å måle forsinkelsen. Det er behov for mye vei i vårt langstrakte land av hensyn til næringsliv og bosetting. For nær 80 pst. av all transport som skal ut og inn av Norge, er det da slik på grunn av geografien i landet vårt at den må gjennom Østfold på E6 og E18. Nesten åtte av ti biler på disse veiene er gjennomgangstrafikk. Det er stamveier som er like viktige for fisketrailerne fra Møre som for trailerne med papir fra Peterson i Moss. Trafikkveksten har vært på 66 pst. siden 1993, langt sterkere enn for landet som helhet. Nå er utbyggingen til firefelts vei kommet i gang med bompengefinansiering. Problemet er imidlertid at med de planene som ble vedtatt i våres, vil det kreve så lang tid å bli ferdig med denne 62 kilometer lange veien at bommene kommer til å bli tatt ned før veien er ferdig. Jeg er glad for de signalene som statsråden har gitt i dag om at E6 må bygges ut raskere, og at hun vil komme tilbake til Stortinget med et opplegg for dette. Men det er viktig at de ti millionene som flertallet bevilger i dag, oppfattes som en bevilgning til å åpne strekningen Patterød–Jonstein for utbygging neste høst. Det er det som er nøkkelen til at E6 kan stå ferdig i 2008–2009, som er det raskeste som er praktisk mulig. Derfor må disse millionene ikke få lov til å koke bort i en byråkratisk krangel om hva Stortinget har ment. Utbygging av denne veistrekningen var et viktig tema i valgkampen i Østfold, og alle partier fikk sine sentrale politikere til å uttrykke stor forståelse for hvor viktig det var. Lengst av alle gikk Høyres leder, Jan Petersen, som sa at det ikke skulle stå på Høyre. Men da regjeringen Bondevik la fram sitt budsjett med 100 mill. kr mer til vei, var ikke denne strekningen prioritert. Fremskrittspartiet hadde «roadshow» så sent som i november, og forklarte at bare de fikk ordne opp, skulle det gå fortere. Fremskrittspartiet kunne sikret 35 mill. kr mer til utbygging både av E6 og E18 neste periode hvis de hadde valgt å samarbeide med Arbeiderpartiet, men det var viktigere å sikre aksjeselskap i samferdselssektoren.