Solveig Schytz (Venstre), 2020-12-15:
Få av oss tenker over hvor mye vi gjør i vår hverdag som knytter oss sammen som mennesker og som samfunn. Det skjer på butikken, på arbeidsplassen og på skolen, gjennom naboskap, i nærmiljøet og i frivillige organisasjoner. Jobben vår er å sikre at alle mennesker som bor i Norge, gis anledning og hjelp, om nødvendig, til å inngå slik relasjonsbygging. I Norge er vi gode på integrering, likevel skal vi være ærlige på utfordringene. De som kommer til Norge i voksen alder, har en spesielt stor utfordring i arbeidslivet. Det er uheldig når vi vet at disse menneskene ofte har viktig kunnskap fra yrkeslivet i hjemlandet som de ikke får benyttet seg av her i Norge. Jeg er glad for at vi har en regjering og en statsråd som tar disse utfordringene på alvor. Med Venstre i regjering jobber vi nå med en integreringsreform som tar tak i utfordringene som møter nye landsmenn som skal lære Norge å kjenne. Samlet sett prioriterer regjeringen tiltak på integreringsområdet for om lag 130 mill. kr. I dette ligger bl.a. styrking av norskinnsatsen og Jobbsjansen. Tidligere i høst vedtok Stortinget en lov som gir innvandrere et bedre introduksjonsprogram og bedre norskopplæring, slik at flere innvandrere skal kunne delta i arbeidslivet og forsørge seg selv. Introduksjonsprogrammet vil i større grad enn i dag kvalifisere flyktningene til de kompetansekravene som er i det norske arbeidsmarkedet. Integrerings- og asylpolitikken setter følelsene i sving hos oss fordi det handler om mennesker og menneskeverd. På Stortinget sitter partier som deler Venstres primærstandpunkt i innvandringspolitikken, men som utgjør et mindretall, og jeg skal være ærlig på at Venstre i sine primærstandpunkter skiller seg fra andre partier som vi samarbeider med i regjering og på Stortinget. Samtidig vil jeg understreke at vi i integreringspolitikken har samme mål – at de som kommer til Norge, skal få gode muligheter til å integreres i samfunnet. Nesten 80 millioner mennesker var drevet på flukt ved utgangen av 2019. Den viktigste årsaken til dette er krig og konflikter, men med utsikter til klimaendringer og flere naturkatastrofer i tillegg må vi forvente enda større flyktningstrømmer. Venstre har fått gjennomslag for at Norge skal ta imot 3 000 kvoteflyktninger i året, og det er veldig bra at EU nå tar en gjennomgang av migrasjonsutfordringene. Norge må følge arbeidet tett og stå klar til å yte sitt, for dette må vi løse sammen. Samtidig er det viktig å understreke at Norge verken har kapasitet eller anledning til å ta imot et antall flyktninger som er tilstrekkelig til å ha avgjørende betydning for å redusere flyktningstrømmen. Dette kommer ikke til å gå over. Når vi tar imot 50 flyktninger fra leire i Hellas, er det viktig for dem det gjelder, men det løser jo på ingen måte situasjonen, og det vil på ingen måte ta bort utfordringen som greske myndigheter står i. Derfor er det viktig å ha med seg at Norge også bidrar med 650 mill. kr til asylhåndtering, rettssikkerhet og verdige mottaksforhold i Hellas, og at vi har bidratt med medisinsk personell. Dette er penger som har bidratt til en bedre situasjon for flyktningene. Innvandringsdebatter har en lei tendens til å utvikle seg til en kamp om hvem som vil mest for mennesker på flukt. Ofte står vi tilbake og diskuterer antallet mennesker Norge er villig til å ta imot, men vi må ha flere tanker i hodet samtidig. Jeg er ikke i tvil om at vi alle deler samme empati for mennesker som trenger en trygg havn, og jeg håper på en debatt som reflekterer nettopp det. Så er det opposisjonens privilegium alltid å ha mer penger til integreringstiltak og kreve at Norge skal ta imot flere på flukt. Da må vi også huske på hva de samme partiene gjorde da de satt i regjering. Med påtrykk fra Venstre og Kristelig Folkeparti fikk vi i 2014 en endring i utlendingsloven § 38 for bedre å ivareta lengeværende asylbarn, og konklusjonen var krystallklar: De barna som har slått rot, skal få bli. Etter denne endringen i regelverket har vi nå heldigvis svært få slike saker, men det skjer allikevel noen ganger. Vi mener at Norge må ha en asyl- og innvandringspolitikk som gir forutsigbarhet for de menneskene som befinner seg i en håpløs situasjon, og som venter på en skjebnesvanger avgjørelse. Akkurat nå ser vi en sak om Mustafa i Asker som har bodd i Norge i 13 år, og der det er svært vanskelig – basert på den informasjon som er kjent i media – å forstå at han ikke får opphold basert på de reglene som Venstre og Kristelig Folkeparti kjempet fram i 2014. Med Venstre i regjering har vi fått på plass en integreringspolitikk og en asyl- og innvandringspolitikk som har blitt vesentlig forbedret etter åtte år med rød-grønt styre, og det er verdt å merke seg. Partier som hadde alle muligheter til å gjennomføre sin politikk i regjering, går i dag i strupen på regjeringen, som tross alt fører en mer liberal og human innvandringspolitikk enn vi noen gang har sett. Så lenge Venstre sitter i regjering, vil vi være en garantist for en human innvandringspolitikk, og vi vil jobbe hardt for at regelverket så langt det er mulig, blir forutsigbart å forholde seg til. Vi erkjenner samtidig at vi som et mindre parti i regjeringen ikke alltid får medhold for vår primærpolitikk.