Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 1999-10-06:
Reform 94 er på mange måter avslutningen av det reformarbeidet som startet med lov om videregående opplæring i 1974, og som ble iverksatt 1. januar 1976. Utover på 1980-tallet ble det gjort flere strukturelle justeringer, spesielt for allmennfagene. Elevenes valgfrihet ble utvidet, en åpnet for større valgfrihet på tvers av linjedelingen. Reform 94 er både en strukturreform og en innholdsreform. Strukturdelen omfatter først og fremst yrkesfagene. Innholdsreformen omfatter alle studieretningene. Evalueringen viser klart at vi har lyktes bra med strukturdelen. Flere velger yrkesfag, og det er færre som går på tvers. Flere enn tidligere når fram til fagbrev. Det gir likevel grunn til bekymring at nesten en tredel av alle som velger yrkesfag, ikke når fram til planlagt sluttkompetanse i løpet av opplæringstiden på fire eller fem år. Det er store variasjoner når det gjelder hvor mye lærlingene og elevene mangler på å nå fram til endelig sluttkompetanse. Jeg er derfor glad for at komiteen har tatt problemet på alvor og samlet seg om to viktige endringsforslag fra SV. Komiteen har erkjent at det er behov for å etablere et sluttkompetansenivå under fagbrev. Ikke alle kan eller er motivert for å planlegge et utdanningsløp som i løpet av fire eller fem år skal resultere i fagbrev. Det er viktig at disse elevene også etter fullført utdanning har en utdanning som aksepteres som kompetansegivende i forhold til arbeidslivet. Det er også viktig at utdanningen bygges opp på en måte som gjør det lett å bygge på fram til fagbrev. Det er nå opp til departementet, sammen med partene i arbeidslivet, å utforme forslag til hvorledes dette kan gjøres. Det er allerede gjort spennende forsøksarbeid i mange fylker, som må inngå i dette arbeidet. Jeg forventer også at departementet arbeider raskt, slik at utdanningsnivået skal komme på plass i loven så snart som mulig. Jeg er også glad for at alt nå tyder på at det forslaget som vi stod alene om i komiteen, nå vil få flertall. Det skulle forresten bare mangle etter det som var sagt bl.a. i valgkampen. Vi er i en situasjon der små lærefag er truet. Andre fag, eksempelvis innenfor byggfagene, har dårlig rekruttering mange steder. En måte å hindre at gamle og viktige kulturfag ikke dør ut på, kan være å åpne for alternative løp. To år i skole og to år i lære er hovedmodellen, og den skal ligge fast. Vi må likevel akseptere at det skal være anledning til å lage andre løp, bl.a. for å redde fag eller for å sikre rekrutteringen i områder av landet der en ikke klarer å få nok elever til å etablere klasser innenfor systemet og innenfor hovedløpet. Det er også viktig å erkjenne at ikke alle ungdommer er like. Vi lærer på ulik måte. En del elever vil ha problemer med å starte med to år med hovedvekt på teori for deretter å avslutte med den mer praktiske opplæringen i bedrift. Hvis det går som alt nå tyder på, får vi flertall for forslag nr. 25, som er en oppmyking av den noe stive strukturen, altså mer fleksibilitet. Dette er et forslag som Høyre nå har sagt de vil stemme for, og det gleder meg. Det som undrer meg, er at Høyre trengte hele sommerferien på å oppdage at dette var en oppmyking av det de tidligere kalte A4-skolen. Der vi har kommet kortest, er selve innholdsreformen. Det blir galt når denne erkjennelsen fører til at vi velger å senke ambisjonsnivået fremfor å ta fatt i de forhold som hindrer større elevmedvirkning på planlegging, gjennomføring og evaluering av undervisningen. Vi i SV har tatt resultatet fra forskningen på alvor, og pekt på noen forhold som vi må ta fatt i. Vi kan ikke få til en omfattende innholdsreform der vi skal etablere nye arbeidsformer og demokratisere undervisningen, uten at vi også gjør noe grunnleggende med vurderingsformene. Det er gjort endringer i løpet av denne perioden, men vi er nødt til å foreta mer omfattende omlegging av hele vurderingssystemet. Å tro at vi skal skape en nye skole, men beholde vurderingssystemet fra den gamle, er i beste fall en grov misforståelse. Hvorfor lyktes vi bedre med reformen innenfor barnetrinnet enn i resten av undervisningen? Jeg er helt sikker på at en del av svaret ligger i at en på barnetrinnet har kuttet ut individuelle karakterer. Jeg tror også at vi må gjøre noe med den tradisjonelle læreboken. Det får jeg dessverre ikke tid til å si så veldig mye om, men jeg tar opp forslagene som vi har fremmet i innstillingen.