Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2004-06-14:
"Myopisk" er et ord som fagøkonomer bruker for å karakterisere en beslutning som ikke tar hensyn til langsiktige virkninger. Det kunne vi lese i et debattinnlegg i Dagens Næringsliv torsdag 10. juni. Innlegget var skrevet av professor Lars Thue ved Handelshøyskolen BI. Han brukte ordet "myopisk" for å beskrive dagens regjerings forslag om å omorganisere Statkraft. I 1936 var Stortinget framsynt. De stemte imot et forslag fra finansminister Adolf Indrebø i Johan Nygaardsvolds regjering om å selge unna statlige kraftverk - et fornuftig flertall i datidens storting. Det er vel også siste gangen en statsråd fra Arbeiderpartiet har foreslått å selge statlige kraftverk. Riktignok har jeg lest i en del avisinnlegg fra høyresiden i norsk politikk at Olav Akselsen i den tid han var olje- og energiminister, skulle ha pønsket på noe slikt. Det samme antydet også saksordfører Olav Gjedrem i sitt innlegg i dag. Men siden Olav Akselsen er i salen i dag, kan jo han få svare på høyresidens påstander. Jeg tror at vi en gang for alle vil få dette avkreftet. Så over til den konkrete saken. Mange rundt om i Norges land er opptatt av at det er visse ressurser som bør beholdes på statens hender, og kraften er en slik ressurs. Det engasjementet vi har opplevd i denne saken, vitner om det. Selv om støyen ikke har vært øredøvende, vil den nok bli det den dagen en prøver seg på å selge aksjer - noe som ennå ikke er foreslått. En omgjøring fra SF til AS er etter vår mening en klargjøring til et framtidig salg. Fra Arbeiderpartiets side har vi vært helt klare i denne saken. Vårt landsmøte i 2002 sa i det som var vår plattform for kommunevalget i 2003, at Arbeiderpartiet vil: "beholde samfunnsmessig styring innenfor viktige sektorer, blant annet ved å sikre hjemfallsretten og si nei til delprivatisering eller salg av Statkraft og Statskog". Dette er utgangspunktet for det standpunktet vi har tatt i den saken vi i dag behandler. Så kan noen si: Men det foreligger ikke forslag om verken delprivatisering eller salg i proposisjonen. Det er riktig, men det ligger en god porsjon tilrettelegging og varsel om mulig salg der. Allerede i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 22 for 2001-2002, Et mindre og bedre statlig eierskap, varslet Regjeringen at denne saken ville komme. Allerede da sa de om Statkraft: "Det vil bli tatt initiativ til å omdanne selskapet til aksjeselskap. Regjeringen vil være åpen for industrielle løsninger der Statkraft inngår, og der staten ikke lenger vil være eneeier." Dette er også gjentatt i proposisjonen vi i dag behandler. Riktignok har flertallet i komiteen fremmet følgende forslag: "Det skal ikke skje salg av aksjer i et framtidig Statkraft AS uten at salget på forhånd er godkjent av Stortinget. Også en eventuell fusjon der Statkraft AS er delaktig skal behandles av Stortinget." Det er bra, men hvem kan garantere at det ikke blir solgt aksjer til private? Ingen. Det vil avhenge av stortingsflertallet - Fremskrittspartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti. Og kjenner jeg høyresiden rett, vil de være raske med å godkjenne et slikt salg. Kristelig Folkeparti er jeg mer usikker på. Ellers er jo dette en rar sak. Hvem vil forhandle om kjøp av aksjer som de ikke er sikre på å få kjøpt? Er dette et forsøk fra Kristelig Folkeparti på å sukre pillen? I så tilfelle er dette et meget tynt sukkerlag, og pillen inni er desto bitrere. En annen viktig del av denne proposisjonen er utbyttepolitikken, hvor Regjeringen i proposisjonen sier følgende: "Departementet vil i tiden fremover legge til grunn at eier vil kreve et relativt høyt utbytte(i øvre kvartil) (i øvre kvartil) Det beste en kan si om dette forslaget, er at det i hvert fall er forutsigbart. Problemet for bl.a. Statkraft er at vi har brukt utbytte som et middel i budsjettarbeidet her på Stortinget, kanskje uten å tenke nøye igjennom hvilke behov selskapet har - det gjelder oss alle. Regjeringen Stoltenberg vedtok i sin tid at det ikke skulle tas et høyere utbytte enn 50 pst., men det er ikke fulgt opp. De senere årene har utbyttet ligget i øvre kvartil, dvs. nærmere 90 pst. enn 50 pst., noe som bl.a. har medført at Statkraft har søkt om kapitaltilførsel. Statkraft har en ambisiøs visjon, og den lyder: "Statkraft vil være ledende i Europa innen miljøvennlig energi. Statkraft er Europas nest største produsent av fornybar energi. Selskapets strategi er å foreta betydelige investeringer i vannkraft, vindkraft, ny fornybar energi og gasskraft både i Norge og utenfor landets grenser." Til dette trenger en kapital, forskning og utvikling, som er en forutsetning for denne satsingen, og som for øvrig Regjeringen roper høyt etter. Det er viktig for å nå visjonen til Statkraft. Det er ikke småpenger Statkraft har tilført kommuner, fylkeskommuner og staten opp gjennom årene. Noen tall i den forbindelse: Følgende kan leses i Statkrafts bærekraftrapport for 2003: I 2003 hadde Statkraft-konsernet et årsresultat på 4 754 mill. kr før skatt. Det ble utbetalt et utbytte på 2,6 milliarder kr, og de betalte ca. 1,9 - eller nesten 2 - milliarder kr i skatt til kommuner, fylkeskommuner og staten. I NOU 2004: 7, Statens forretningsmessige eierskap, kan vi lese følgende under kapitlet om utbyttepolitikk: "Statens utbyttevedtak i heleide selskaper har i flere tilfeller vært kritisert for at det ikke tas tilstrekkelig hensyn til selskapenes investeringsbehov." Det er vel tilfelle når det gjelder Statkraft. Fra Arbeiderpartiets side ønsker vi nå å gjøre noe med det. Vi foreslår at styret i Statkraft får fullmakt til å fastsette utbytte, men at det bør ligge på et gjennomsnitt på om lag 50 pst. over en femårsperiode. For at dette skal kunne skje så snart som mulig, vil vi i Odelstinget senere i dag foreslå at det allerede nå foretas endringer i statsforetaksloven og aksjeloven, og at dette skal tre i kraft straks og legges til grunn ved behandlingen av statsbudsjettet for 2005. Av innstillingen ser vi at det er flere partier som er enige med oss i prinsippet, men at de ikke går det siste, lille skritt. Når Fremskrittspartiet i sine merknader argumenterer for det samme som oss, men bare ber Regjeringen legge aksjelovens normalregler til grunn ved fastsettelse av utbytte for Statkraft SF, er jeg veldig usikker på hva Fremskrittspartiet mener. Jeg undrer meg på hvorfor de ikke tar skrittet fullt ut og blir med på våre forslag i Odelstinget. SVs forslag er det samme som Stoltenberg-regjeringen i sin tid vedtok, og som aldri har fungert. Det er endatil svakere enn det som ble sagt den gangen. Når vi diskuterer utbyttepolitikken, er det igjen grunn til å sitere fra NOU 2004: 7, Statens forretningsmessige eierskap: "Et utgangspunkt for en god industriell utvikling er at selskapene har kapital til å finansiere lønnsom vekst. Hvilken utbytteandel som er fornuftig vil således variere med selskapets situasjon. De fleste større, internasjonale selskaper betaler gjennomgående 30 til 50 prosent av gjennomsnittlige overskudd over tid i utbytte." Hvis vi ser på andre europeiske selskaper som Statkraft konkurrerer med, ligger det utbyttet de har betalt de seinere årene, langt under det Statkraft har måttet betale. Det er nok å nevne våre naboer i Sverige og Finland. Vattenfall i Sverige betalte i 2003 26 pst. utbytte, og Fortum i Finland betalte 46 pst. Vi bør ikke svekke Statkrafts konkurransemuligheter ved å ta for stort utbytte. Min konklusjon når det gjelder utbyttepolitikken, er at alle er enige om at en skal redusere utbyttet til ca. 50 pst., men det er bare vi i Arbeiderpartiet og Senterpartiet som er modige nok til allerede nå å foreta den lovendringen som skal til for å gjennomføre dette. Samtidig vil vi gi styret i Statkraft det samme ansvaret som alle andre AS-styrer har, nemlig å fastsette utbyttet basert på den visjon og de planer selskapet har. Ellers er vi fornøyd med at hele komiteen er enig om at Statkraft ved omdannelsen til AS, som vi er kraftig imot, slipper å betale dokumentavgift. Helt til slutt: Selv om vi i innstillingen sammen med SV og Senterpartiet utgjør flertallet i komiteen, vet vi jo at dette ikke er tilfellet i Stortinget. Vi vet derfor at etter denne stortingsbehandlingen vil Statkraft bli et AS, et første skritt på veien - kanskje - til en delprivatisering. Dette til tross for at et meget stort flertall av Norges befolkning synes at Statkraft bør være et heleid norsk statlig selskap.