trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
For å slå fast de faktiske forhold: Norge har Europas høyeste ølavgifter, og med budsjettforliket øker de ytterligere med 2,5 pst. Hvis Borg Bryggerier, som er et moderne bryggeri, hadde hatt samme ølavgifter som i Sverige, ville de være fullt ut konkurransedyktige og faktisk på enkelte varer kunnet produsere rimeligere enn i Sverige. For å ta et eksempel på hvor ille dette er: Borg Bryggerier leverer juleøl til Sverige. Hvis Kari og Ola østfolding kjørte etter bryggeribilen til de svenske systembolagene, kunne de kjøpe tilbake norske varer og spare kr 10,50 på en flaske juleøl! Er det ikke snart på tide at vi gjør noe med disse urimelighetene, slik at de 5 300 bryggeriarbeidsplassene vi har igjen i Norge, kan forbli i Norge? Jeg minner om at vi har mistet ett stort og to mindre bryggerier alt i inneværende år. Det eneste som skjer, er at arbeidsplassene flyttes ut, men ølet blir konsumert likevel.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg må bare konstatere at jeg er sterkt uenig med finansministeren. Det må da være klinkende klart at hvis avgiftene er på det samme nivået, og Regjeringen og næringsvennlige Høyre ikke følger opp med det samme avgiftsnivået som nabolandene har, får vi en negativ konkurransevridning, i norsk disfavør, og det vil selvfølgelig bety at vi taper mange industriarbeidsplasser. Jeg vil minne om at vi har mistet 21 000 industriarbeidsplasser – det er nesten norgeshistoriens største industridød – fra tredje kvartal i fjor til tredje kvartal i inneværende år. Så det finansministeren bidrar til, er å fase ut nye deler av norsk industri, i dette tilfellet bryggerinæringen.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Eg har følgjande spørsmål til finansministeren: «I brev om sak 2003-0616, datert 29/9-03, stiller Sivilombudsmannen bl.a. spørsmål ved km-satsene for firmabilbeskatning, og ber om at satsene blir vurdert satt ned med virkning for 2003. Disse satsene fastsettes av Skattedirektoratet normalt først i månedsskiftet nov/des 2003. I brev fra Skattedirektoratet til Sivilombudsmannen, datert 4/11-03, gir skattedirektøren uttrykk for at det ikke vil bli tatt hensyn til Sivilombudsmannen sin uttalelse når satsene skal fastsettes for 2003. Støtter statsråden denne vurderingen?»
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Eg vil takke for svaret. Når det gjeld det skriftlege spørsmålet som finansministeren svarte på, blei svaret gitt før dette brevet frå Skattedirektoratet, og slik eg oppfatta det, ville finansministeren ta initiativ til ein større gjennomgang av både sjablonregelen på 13 000 km og kor mykje den enkelte skulle skattleggjast, men slik at også Skattedirektoratet skulle sjå på satsane. Det er openbert både i forhold til dette brevet som er sendt, og i forhold til det finansministeren svarer no, at ein ikkje ønskjer å ta omsyn til Sivilombodsmannen sine utsegner når satsane for 2003 skal fastsetjast, slik Sivilombodsmannen bad om. Mitt spørsmål er: Trur ikkje finansministeren at denne holdninga kan svekkje Sivilombodsmannen sin autoritet?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Eg synest at ein har eit godt grunnlag for å ta tak i dette, og dette treng ikkje utgreiast så veldig mye. Det er openbert her at skattytarane blir skattlagde meir enn for den fordelen som ein reelt har når ein har ein firmabil. Eg vil berre ta eit enkelt eksempel: Dersom ein har ein bil til 300 000 kr, og arbeidsgivar stiller denne bilen til disposisjon for arbeidstakar, er verdien, fordelen, pr. kilometer vurdert til 7 kr. Dersom arbeidstakaren stiller ein liknande bil til disposisjon for arbeidsgivaren, er fordelen, verdien, utrekna til 3 kr. Kunne finansministeren gi eit kort svar på kvifor denne fordelen blir verdsett til 7 kr i éin samanheng og 3 kr i ein annan samanheng?
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
«Folldal kommune i Hedmark er tilgodesett med bemannet lensmannskontor fire timer annenhver uke. Innbruddsraid og innbrudd i lokal bank har bidratt til at flere etterlyser mer tilstedeværelse fra politiets side, noe som også er intensjonen med politireformen. Mener statsråden situasjonen i Folldal er tilfredsstillende, og finnes det noen muligheter for Regjeringen til å styrke distriktspolitiet, slik Arbeiderpartiet har tatt til orde for?»
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for svaret. I dag måles politiets arbeid i oppklaringsprosent, saksbehandlingstid og uoppklarte saker. Burde vi ikke snart begynne å måle politiarbeidet også på andre måter? Er statsråden enig i at det er en mulighet å tenke på?
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for det svaret også. Jeg vet jo at politireformen skal evalueres. Blir det i den evalueringen også tatt til hensyn til og sett hvordan økonomien og eventuelt menneskelige ressurser er blitt fordelt under reformtida, og tenker Regjeringen framover, ikke bare hva gjelder politifolk, men også hva gjelder økonomi?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Representanten reiser en usedvanlig viktig problemstilling. Jeg har tidligere sagt – jeg vil gjerne gjenta det og utdype det noe – at så lenge vi ikke har andre måleinstrumenter, bruker vi dem vi har. Men det er helt åpenbart at når det f.eks. gjelder én side ved det kriminelle landskap, det å forebygge at ungdommer blir kriminelle, kan vi ikke lett måle det i prosentuell innsats, men vi vet at gjennom godt samarbeid – altså god samarbeidsånd på norsk – kan vi få resultater. Kanskje kan vi få fram de resultatene gjennom gode og vellykte historier – og la oss kalle det den beste praksis – som vi med glede deler med andre. Noe lignende kan vi selvfølgelig gjøre når det gjelder organisert kriminalitet, som også er veldig tidkrevende. I tillegg kan vi gjøre det gjennom den innsatsen som politiet nå gjør mange steder i Norge: De ser på kartet, de ser hvor hendelsene finner sted, og så prøver de å være der i forkant, gjerne i samarbeid med lokalbefolkningen, for både å forebygge kriminaliteten og slå raskt ned på den. Da tenker man på nye måter. Jeg skal derfor ta med meg representantens spørsmål til meg i mitt videre arbeid.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Det er en evaluering som vi for det første må måle mot mange forhold. Vi må måle den mot hvordan man internt i politiet opplever det, hvordan folk opplever det. Vi må se på den økonomiutviklingen som har vært, og på ressursutviklingen. Det må vi få gjort på en skikkelig måte. Jeg er enig med Politiets Fellesforbunds leder, Arne Johannessen, som sier at reformen har vært svært viktig, men at det i Norge alltid er en debatt om ressurser. Da er det også viktig å måle gode eksempler på klok bruk av ressurser, og noe av det er faktisk kjernen i det spørsmålet som representanten tar opp på vegne av representanten Storberget, nemlig at det er klokt at man også lokalt – om en gjør det på sin spesielle måte – sikrer seg. Det gjør man faktisk i hele landet. Det å sikre både hus og hjem og næring er med på å forebygge kriminalitet mange steder. Så kommer politiets innsats sammen med den lokale innsatsen, og så får vi godta at både fantasi og vett – og da mener jeg vett i god forstand – er jevnt fordelt i landet. Samarbeid mellom godt lokalt vett og godt politi er avgjørende for trygghet for befolkningen. Det er det jeg legger til grunn både for reformen og mitt ansvar for politiet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Det spørsmålet som er tatt opp av representanten Holstad, er ett av flere spørsmål som er drøftet i prinsipputredningen NOU 1994:20. Utredningen går inn på en rekke spørsmål som gjelder utmåling av personskadeerstatning, men er ikke en tradisjonell lovutredning med konkret utformede lovforslag. En hovedsak i utredningen er problemstillingen om en standardisering av utmålingsreglene mer generelt, som i tilfelle innebærer at også erstatningsoppgjør til voksne standardiseres i større eller mindre grad. Tanken bak er å gjøre erstatningsoppgjørene enklere. Et annet viktig spørsmål i utredningen er hvordan fradragsreglene for ytelser fra pensjons- og forsikringsordninger bør være. Dessuten er flere enkeltspørsmål reist i forhold til reglene om utmåling av barneerstatning. I tillegg til at utredningen går inn for at det bør vurderes å øke maksimumssatsen på 40G til 45G, tas bl.a. opp spørsmålet om betydningen av barnets alder og spørsmålet om det i enkelte nærmere konkretiserte tilfeller bør gis adgang til en mer individuell vurdering enn det reglene åpner for i dag. Videre er det bl.a. reist et spørsmål om å innføre terminerstatning fram til barnet blir 18 år. Jeg mener også at det kan være grunn til å vurdere om den nedre grensen på 15 pst. uførhet som vilkår for erstatning etter standardregelen for erstatning til barn bør opprettholdes slik den er i dag. Representanten Holstad sammenlikner erstatningsnivået med erstatningsnivået der skadelidte er over 16 år. Det ligger i mitt svar så langt at det er grunn til å vurdere barneerstatningsregelen nærmere. Når man sammenlikner barneerstatningsregelens maksimum med et generelt erstatningsnivå, må jeg likevel framheve at barnerstatningsregelen bare gjelder for menerstatningen og det framtidige ervervstapet. Dette nevner også representanten Holstad. Det innebærer at erstatningspostene som dekker skadepåførte utgifter, lidte og framtidige, blir utmålt etter vanlige regler. Dette kommer som et tillegg til den standardiserte barneerstatningen. I mange erstatningsoppgjør er utgiftserstatningen en betydelig post. Flere av spørsmålene som er problematisert i den nevnte personskadeutredningen, kan det være aktuelt å få utredet nærmere med sikte på å få utarbeidet helt konkrete lovforslag. Blant annet gjelder dette helt klart for barneerstatningsregelen. En del av dette arbeidet vil være å vurdere hvilket nivå maksimumssatsen bør ligge på i dag, f.eks. 45G eller et eventuelt høyere nivå. I det videre arbeidet kan det være aktuelt å opprette et lovutvalg for å utarbeide konkrete lovforslag om disse spørsmålene. Jeg tar sikte på å avklare den videre framdrift av den saken som her er tatt opp, og som er besvart av meg, over årsskiftet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Det er riktig. Departementet la den gang ned en god del arbeid i dette spørsmålet, etter at det ble forsert framfor andre spørsmål i NOU 1994:20. I departementet ble det i 1999 også utarbeidet et konkret lovutkast som la til rette for etablering av et slikt organ i bransjeregi, underlagt visse regler og offentlig kontroll for å sikre nødvendig uavhengighet. Etter samråd med bl.a. både Forsikringsforeningen, Legeforeningen og talsmenn for skadelidte og forbrukersiden ble arbeidet lagt til side for å avvente Røsæg-utvalgets utredning. Man ønsket å behandle spørsmålet videre der. Røsæg-utvalgets innstilling er trykt i NOU 2000:23, Forsikringsselskapers innhenting, bruk og lagring av helseopplysninger. Utvalget foreslår at det etableres en nøytral instans for oppnevning av medisinsk spesialist og et veiledende medisinskfaglig organ. Oppfølgingen av denne delen av NOU 2000:23 er lagt til Helsedepartementet og vil bli sett i sammenheng med oppfølgingen av NOU 2001:12, Om rettsmedisinsk sakkyndighet i straffesaker.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Som jeg har gjort rede for, er saken krevende – lovteknisk og arbeidsmessig. Så har den også «vandret», av grunner jeg ikke hadde oversikt over da jeg gav svaret i 1999. Jeg har gjort rede for denne vandringen og skal på behørig vis ta de initiativ jeg kan ta, for at vandringen bringes fram til en klok avslutning.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Som ansvarlig for samordning mellom nødetatene brann, politi og helse har Justisdepartementet i samarbeid med berørte departementer igangsatt en utredning, «Forenkling og effektivisering av nødmeldetjenesten», som vil være ferdig våren 2004. Den gjelder bl.a. dagens organisering av nødmeldetjenesten, overgang til eventuelt ett nødnummer, tilgjengelighet for publikum og tiltak for å bedre sikkerheten for nødkommunikasjonsformidling i telenettet. Problemstillingen som representanten Kvakkestad tar opp i sitt spørsmål, forventes å bli vurdert i utredningen. Jeg vil gi noen faktaopplysninger om nødnummerbruken: Resultatene fra en undersøkelse som ble gjennomført høsten 2001, viser at feil og misbruk av nødnummer dessverre er utbredt. Landets nødsentraler mottok i overkant av 1,7 millioner meldinger eller anrop i løpet av år 2000, av disse fikk politiet ca. 1 million. Om lag 78 pst. av disse – hos politiet 92 pst. –karakteriseres som feilmeldinger, feil bruk eller misbruk av nødmeldetjenesten. På tross av dette viser tallene at befolkningens reelle behov tilsvarer nesten 386 000 meldinger – hos politiet 83 000 – som utgjør om lag 1 058 reelle anrop i døgnet, hos politiet 227, hvorav halvparten –hos politiet 22 pst. – førte til en utrykning. Jeg vil også gi noen kommentarer om det som her er betegnet som «misbruket»: En undersøkelse gjennomført i 1999 ved seks politidistrikter i Midt-Norge konkluderte med at feilanropene til politiets nødnummer 112 hovedsakelig fordeler seg i tre kategorier: 1. Teknisk eller menneskelig feil – herunder fra barn som feilringer.2. Anrop fra personer som tror de kan ringe til politiet med generelle henvendelser, eller som mener bagatellmessige saker kvalifiserer til nødanrop.3. Anrop med falske opplysninger som gjøres bevisst for at politiet skal rykke ut. Undersøkelsen viser at årsakene til feilanropene er svært sammensatt, og at det kun er en begrenset del som er bevisst misbruk av nødnummeret. Dessuten vil det være slik at de vilkår straffeloven stiller, begrenser politiets mulighet til en straffereaksjon. Det er også en kjensgjerning at etterforskning av slike saker ofte er uforholdsmessig ressurskrevende. Det er imidlertid likevel viktig at politiet reagerer. I mange tilfeller oppsøker politiet de aktuelle personene, eller foreldrene til barn og unge som misbruker nødnummeret, for å forklare alvoret i saken. Man opplever at dette har gitt god effekt, uten at det har blitt opprettet straffesak. Selv om det er noe begrensede muligheter til å avhjelpe misbruksproblemet, vil jeg gjerne nevnte et tiltak som jeg forventer stor effekt av. Det gjelder innføringen av politiets nye servicenummer 02800 og de kampanjene som er gjennomført for å gjøre dette kjent. Undersøkelser som er foretatt, viser ifølge Politidirektoratet en markant økning i bruken av dette nummeret.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Jeg vil ikke gå inn på detaljer, men jeg vil selvfølgelig i samråd med Politidirektoratet når vi skal ta opp dette spørsmålet, som er nøye knyttet sammen med politireformen, se på om det er andre reaksjoner som trengs for å hjelpe til og slå ned på misbruk. Jeg skal ikke stille meg i veien for praktiske former for det, men jeg vil at politiet først og fremst gjennom andre virkemidler, slik som å sørge for at den brede allmennhet er informert om at man ikke skal bruke 112, men 02800, har kontakt med dem som misbruker det. Om det så skulle vise seg at det er gjengangere, som jeg forstår at representanten er opptatt av, og at vi i den sammenheng må se på virkemidler, er jeg åpen for å vurdere det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Jeg har nå gjort rede for at det er et begrenset antall situasjoner hvor vi har det vi kaller for det svært aktive og kynisk bevisste misbruket. Jeg oppfatter det slik at det er det representanten Kvakkestad mener å ta opp. Jeg har sagt i et tidligere svar at jeg diskuterer gjerne med Politidirektoratet hva som kan være effektive midler for å bekjempe dette, men det må også være slik at politiet kan gjøre en innsats som er forholdsmessig fornuftig, for å stoppe dette, også i forhold til annen innsats politiet skal gjøre. Men er det praktiske muligheter her som vil være til hjelp, har jeg sagt – og jeg gjentar det – at det diskuterer jeg gjerne med Politidirektoratet. Vi må gjøre det vi kan, ikke bare ved god folkeopplysning og god oppdragelse, som jeg gav eksempler på, men vi må også se på andre nødvendige tiltak. Det er jeg åpen for å vurdere.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Det har fra flere politidistrikter de senere årene blitt rapportert om en økning i antallet ulovlige pirattaxier – og jeg vil kalle det for ulovlig pirattaxier og ikke en næring. Denne utviklingen gir grunn til bekymring for så vidt som det, slik representanten Marthinsen peker på, innebærer flere typer lovstridige forhold. Både det offentlige, gjennom problemet med «svart» omsetning, og enkeltpersoner som benytter pirattaxi, gjennom manglende sikkerhet og trygghet, påføres betydelige ulemper gjennom denne ulovlige virksomheten. Tiltak mot pirattaxi faller inn under flere myndigheters ansvarsområde, hvilket tilsier at en effektiv bekjempelse forutsetter et aktivt samarbeid mellom de ulike organer for iverksettelse av de tiltakene som skal til både for å forebygge og følge opp etterpå med nødvendige tiltak. Videre er dette et område hvor det i særlig grad skal fokuseres på samspill med publikum for å finne løsninger. Aktiv informasjon til publikum om manglende sikkerhetstiltak, forsikring og kontroll er et virkemiddel som har vist seg å ha god forebyggende effekt. Andre virkemidler som erfaringsmessig har vist seg å dempe virksomheten, er aktiv bruk av skilt som setter forbud mot parkering eller stopp, samt fysisk sperring av de områder hvor bilene henter sine passasjerer. Et annet tiltak er å redusere behovet for den ulovlige virksomheten gjennom økt lovlig transportkapasitet, som flere lovlige taxier, eller økt kollektivtransport i de utsatte områdene. Totalt sett vil en samordnet innsats av både forebyggende tiltak og en streng og konsekvent straffeforfølging av de ulovlige forholdene som er knyttet til virksomheten, være av stor betydning. Politiet arbeider aktivt for å stoppe piratdrosjene, og det er i flere politidistrikter igangsatt tverretatlig samarbeid for å bekjempe den ulovlige virksomheten. Politimesteren i Søndre Buskerud opplyser at det også i dette politidistriktet er etablert tverrfaglig samarbeid med bl.a. Drammen kommune og transportnæringen. Politiet i Drammen har videre ført en restriktiv holdning til oppsatte forbudsskilt, med konsekvent håndhevelse og bøtelegging av pirattaxisjåførene. Det planlegges også flere konkrete aksjoner rettet mot virksomheten i tiden framover. Jeg har tillit til at Politidirektoratet og politimestrene tar utviklingen i pirattaxinæring – der må jeg korrigere meg selv: utviklingen med bruk av pirattaxi – alvorlig, og gir området den nødvendige prioritet og oppfølging.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Jeg har merket meg det representanten har registrert i Aftenposten Aften, og jeg kjenner fra før til at politiet bl.a. i Oslo i samarbeid med næringen har gjort tiltak. Jeg vil også vise til det utmerkede næringen her i Oslo har gjort, ved å sørge for at man ordner køer og ved at man på viktige tider av året har vakter til stede for å ha kontroll over dette. Jeg kjenner også til slike initiativ andre steder. Stikkordet er nettopp samarbeid mellom den seriøse transportnæringen og politiet, og at publikum har kunnskap. Jeg tror det er viktig at publikum får kunnskap om hva man i ytterste fall kan risikere med pirattaxi. Jeg tror det er viktig med et samarbeid med næringen. Og jeg tror det er viktig at man, som jeg sa i mitt første svar, samarbeider tverretatlig, og jeg har gitt eksempler på det. Jeg synes at det politiet i Søndre Buskerud har gjort i så måte, er utmerket – også de tiltakene som de har gitt meg informasjon om at de gjennomfører. Derfor har jeg også sagt at jeg stoler på at politiet gjør denne jobben bra, fordi de vet at i samarbeid med andre får de også mer igjen for politiressursene enn om de gjør dette alene.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-19:
Norsk lovgivning har en rekke lovhjemler som når de brukes, og bl.a. brukes i et samarbeid mellom etater, gir betydelige resultater. Det har vi bl.a. sett i de såkalte restaurantaksjonene som har vært gjennomført bl.a. her i hovedstaden. Det er det jeg sikter til. Det er nettopp det tverretatlige som er viktig. Hvis det er slik at viktige etater kan trekkes inn i dette, og dette kan utvikles videre, er det en tankegang jeg selv er tilhenger av. Vi har sett gode effekter av det i bekjempelsen av useriøs virksomhet innenfor en seriøs bransje, altså i reiselivsbransjen og i restaurantnæringen. Jeg tar med meg representantens momenter og oppfordring i det videre arbeidet som jeg skal gjøre med disse spørsmålene.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
«Dersom en under 16 år utsettes for en ulykke og får en varig skade, skal menerstatning og framtidig ervervstap beregnes etter standardregler i skadeserstatningsloven § 3-2a. Det maksimale erstatningsbeløp som utbetales ved konstatering av 100 % varig medisinsk uførhet, er 40G(2 274 440 kr) (2 274 440 kr) Vil statsråden foreslå lovendring for at barn og voksne skal få et likeverdig vern mot erstatningsbetingende skader?»
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg takker for svaret. En av anbefalingene i NOU 1994:20 var å vurdere å opprette et organ som etter anmodning fra en eller begge parter i en forsikringssak om personskadeerstatning skulle ha kompetanse til å gi rådgivende uttalelser om medisinske spørsmål. Til tross for positiv tilbakemelding fra statsråd Dørum i 1999 er organet ennå ikke etablert. Hvordan vil statsråden forklare dette?
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Ut fra min kjennskap til denne problemstillingen håper jeg at statsråden kan bidra til å få en fortgang, eventuelt få en sak fram, slik at vi kan imøtekomme det behovet som tydeligvis finnes i landet vårt på dette området.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
«Misbruk av politiets nødnummer 112 er et problem som viser seg vanskelig å bekjempe. Ved siden av at det krever ressurser å håndtere alle disse anropene, kan det også blokkere for at nødvendige samtaler kommer inn. Personer kan ikke straffes for å misbruke nødnummeret med mindre dette medfører en konkret utrykning. Dermed er ikke straffemuligheten reell bl.a. der en har gjengangere en vet ikke behøver utrykning. Hva vil statsråden gjøre for å løse dette problemet?»
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for svaret. I Haugesunds Avis 13. november var det et oppslag om at også politiet følte at det var et problem at personer i voksen alder hadde stadige oppringninger til politiets nødnummer – dette var riktignok ikke i de politidistriktene statsråden refererte til, men i Sunnhordland politidistrikt. Der går det fram at det er et ønske om ikke bare å kunne foreta samtaler med dem som misbruker nødnummeret, men også å kunne ha et ris bak speilet, nemlig en straffesanksjon. Dette er ikke mulig etter det nåværende lovverk. Vil statsråden vurdere å justere lovverket?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for det svaret også. Det som er dilemmaet i slike saker, er at dersom man rykker ut og dette er misbruk av et nødnummer, har man mulighet til å ha en straffesanksjon. Men dersom man kommer fram til at personen ikke har behov for utrykningen, da er det ikke mulig å bruke lovverket i den straffemessige sammenheng. Det kan vel ikke være slik at statsråden anbefaler politiet å foreta utrykninger kun for å få lov til å benytte seg av lovverket, altså en straffesanksjon?
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
«Drosjenæringen i Drammen forteller om en eksplosiv økning i antallet pirattaxier. Det hevdes at pirattaxinæringen omsetter for om lag 200 mill. kr årlig. Næringens inntekter rapporteres ikke til likningsmyndighetene og unndras dermed beskatning. Førerne av pirattaxi har videre ikke forsikring som ivaretar hensynet til passasjerene om det skulle skje en ulykke. Hvordan vurderer statsråden utviklingen i pirattaxinæringen, og mener statsråden det er behov for tiltak for å komme næringen til livs?»
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Ja, jeg kan i stor grad slutte meg til det statsråden sier, og takker for svaret. Jeg er også enig i at «næring» sikkert er et upassende ord i denne sammenheng, fordi dette er av de tingene som er ulovlig, og da bør det heller ikke være noen næring. Det som jeg synes er viktig – det er mange vesentlige momenter i det statsråden har svart – er at det understrekes nødvendigheten av at man gir dette fagområdet, eller manglende fagområdet, den nødvendige oppfølging, slik at flere etater samarbeider. Det har vært skrevet, senest i går i Aftenposten Aften, og i Drammens Tidende, også i går, om at politiet nå vil se på dette med patruljer og annen oppfølging, kanskje nå spesielt i tiden fram mot jul når det er lange køer og også drosjenæringen har et spesielt ansvar for å sørge for at folk ikke blir stående for lenge og vente.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg takker igjen for svaret fra statsråden. La meg bare som en siste oppfølging av dette understreke at statsråden i svaret sier at det bør være «en streng og konsekvent straffeforfølging av de ulovlige forholdene». Jeg tillater meg da å spørre, fordi jeg ikke vet det, om hva den strenge straffeforfølgingen består i. Personlig stiller jeg meg spørsmålet: Burde man ikke f.eks. inndra førerkortet til disse personene? Burde man gå så langt som å beslaglegge pirattaxibilen? Og ikke minst lurer jeg på dette med beskatning av den såkalt svarte inntekten. Så langt jeg har fått opplyst, og som det er blitt meddelt gjennom avisen i Drammen, sier skatteetaten at dette ikke er noe de prioriterer. Har statsråden noen synspunkter på disse forholdene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg vil få lov til å stille den ærede helseminister følgende spørsmål: «Apotekene er blitt forelagt en ny oppgjørsavtale som innebærer at det skal tas kopi av ikke-ferdigekspederte blåresepter, ordne disse i en bestemt rekkefølge og sende dem til trygdekontoret ved hvert oppgjørstidspunkt, to ganger pr. måned. Siden det må tas kopi på begge sider av ca. 7,5 millioner resepter, innebærer dette nesten 15   millioner kopieringer. Anslagsvis vil dette koste ca. 150 mill. kr. Vil statsråden stoppe dette forslaget, som fortoner seg som meningsløst?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg vil takke statsråden for et langt på vei positivt og imøtekommende svar. Jeg forstår at statsråden ikke kan si seg enig med meg i at det virker som et meningsløst forslag. Det aksepterer jeg. Men jeg håper det kommer noe ut av det møtet som er varslet senere i dag. Det er med respekt å melde lite fornuftig bruk av farmasøytisk ekspertise og ressurser innenfor apoteknæringen at en stor del av arbeidsdagen faktisk skal gå med til å kopiere. Det er mulig hensikten er å fagutdanne kopieringspersonell innenfor helsevesenet og apoteknæringen, men det er i hvert fall ikke fornuftig bruk av ressurser. Spørsmålet mitt videre til helseministeren er: Hva slags framdrift ser man for seg for å få en endelig avklaring på dette spørsmålet? Vi skal nå inn i en budsjettbehandling her i huset. Så hvis ikke disse tingene kan løses, har vi da en mulighet til å ta dette opp og tvinge fram en løsning.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Nå kjenner helt sikkert helseministeren rutinene i Rikstrygdeverket bedre enn undertegnede gjør, og slik sett har jeg stor tiltro til at det kan komme noe ut av det. Jeg håper virkelig at denne saken kan løses. Man ser for seg muligheten for elektroniske resepter i et to–tre års perspektiv. Da kan vi faktisk snakke om en oppsamlet sum i utgifter for apotekene på bortimot 450 mill. kr – hvis det tar tre år, og kostnaden på 150 mill. kr er korrekt. I den forbindelse vil dette i det alt vesentlige skyves over på norske pasienter i form av økte egenandeler. Avslutningsvis har jeg et spørsmål til helseministeren. Dette vil forbruke veldig mye tid i apotekene. Vi vet at pr. i dag sliter allerede fire av ti apotek økonomisk. I den forbindelse vil man her bli påført ytterligere utgifter. Er statsråden enig med undertegnede i at det å bruke farmasøyter til å kopiere og sende inn kopier til Rikstrygdeverket er en lite hensiktsmessig måte å bruke en begrenset ressurs på?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg er enig i at dagens løsning med kopiering av resepter som kan fornyes, er veldig ressurskrevende og tungvint både for apotekene og for trygdeetaten. Trygdeetaten er avhengig av tilgang til tilstrekkelig dokumentasjon som viser det konkrete grunnlaget for den enkelte utbetaling. Dette er dokumentasjon som i dag bare finnes på blåresepten. På den blå resepten er det ført opp hva legen har forskrevet og i hvilken mengde. Videre kvitterer pasienten for det som er mottatt på resepten. Disse opplysningene går ikke fram av informasjonen fra apotekenes datasystemer. Den informasjonen som produseres i disse datasystemene, er den informasjon som framkommer på samleregningen. Denne inneholder formalia i forhold til det som er utlevert, slik som medlemmets navn, utleveringsdato, utleveringsmengde, pris og forskrivende lege. Denne informasjonen fra apotekenes datasystem bekrefter verken legens forskrivning eller at legemidlet er mottatt av pasienten. Trygdeetaten har derfor ikke mulighet til å kontrollere grunnlaget for utbetalingene uten at en kopi av blåreseptene følger med som bilag til samleregningene. Riksrevisjonen har påpekt at Rikstrygdeverket foretar oppgjør uten at kravene er tilstrekkelig dokumentert med bilag. Det er følgelig av hensyn til Riksrevisjonens krav at apotekene er bedt om å vedlegge reseptene ved hver sendte regning til trygdeetaten. Dette innebærer at resepter som kan fornyes, og som kunden derfor beholder selv, må kopieres. Norges Apotekerforening og Rikstrygdeverket har hatt en dialog om ulike løsninger for å samle inn tilstrekkelig dokumentasjon for den enkelte utbetaling. Rikstrygdeverket har etter å ha vurdert ulike alternativer funnet at kopiering av reseptene er den beste løsningen på å skaffe tilstrekkelig dokumentasjon for oppgjøret. Løsningen hvor alle fornyede resepter må kopieres, er en midlertidig løsning inntil elektroniske resepter blir innført. Når de elektronisk innsendte oppgjørene er vedlagt elektroniske resepter, foreligger det en løsning som kan forenkle innsamling av den dokumentasjonen som er nødvendig, og som oppleves som hensiktsmessig både for apotekene og for trygdeetaten. Jeg synes ikke denne løsningen er tilfredsstillende. En overgang til bruk av elektroniske resepter må derfor være en høyt prioritert oppgave. Jeg vil i et møte med Rikstrygdeverket senere i dag drøfte mulige alternative løsninger på kort sikt, og hvordan en kan sikre en samordnet og god framdrift på det som må bli den framtidige løsning, nemlig elektroniske resepter. Jeg vil nøye følge med i hvordan ordningen med dokumentasjonen av resepter fungerer, både for trygdeetaten og for apotekene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Det er to viktige hensyn som her står mot hverandre. På den ene siden er det nødvendig for trygdeetaten å ha et tilstrekkelig grunnlag for å kunne kontrollere utbetalingene. På den andre siden må dette systemet være praktikabelt og oppleves rasjonelt både for etaten selv og for apotekene. Jeg konstaterer at man her har kommet fram til en modell som ikke åpenbart ivaretar disse hensynene på en balansert måte, og det er grunnlaget for min dialog med Rikstrygdeverket. Jeg tror ikke jeg vil si noe mer om framdriften enn at det etter mitt syn er viktig å få til både en praktikabel kortsiktig løsing og fortgang i det som må bli framtidens løsning på dette området, nemlig elektroniske resepter.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
La meg først si at jeg ikke går god for de tallene som representanten Nesvik nå refererer og multipliserer. Det reflekterer i så fall en meget høy pris pr. kopi – men det skal jeg la ligge. Jeg kan heller ikke gå god for hans resonnement om at slike kostnader automatisk blir veltet over på pasientene i form av økte egenandeler. Egenandelene fastsettes som kjent gjennom vedtak i budsjettprosessen her i huset. Men når det er sagt, deler jeg representanten Nesviks oppfatning av at omfattende kopieringsoppgaver neppe er veldig god bruk av farmasøytisk personale, som er en knapphetsressurs i Norge.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg kan glede representanten Gaundal og alle andre som måtte ha vært bekymret for julebaksten, med at det blir egg til jul. Helsedepartementet har gitt dispensasjon til å forlenge holdbarhetsdatoen for egg – dette for å sikre en tilstrekkelig tilgang på egg til jul. Den forlengede holdbarhetstiden vil ikke medføre noen økt helserisiko for befolkningen. De tidligere dispensasjonene er blitt gitt under den forutsetning at eggbransjen etablerer et forsyningsapparat som er i stand til å betjene den økte etterspørselen som er ved jule- og påskehøytidene. Det har blitt satt i gang en rekke tiltak, men på grunn av økt etterspørsel av egg i 2003 har de vist seg ikke å være tilstrekkelige. Helsedepartementet har derfor funnet det riktig av hensyn til forbrukerne å gi dispensasjon fra kravene om holdbarhetsmerking. Departementet har samtidig understreket at bransjen for framtiden ikke kan påregne rutinemessige dispensasjoner, og at den følgelig må søke andre måter å dekke økt etterspørsel på, som f.eks. gjennom økt import av egg fra trygge importland.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Tilleggsmerknaden foranlediger ikke noe nytt svar fra min side.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Sykehusreformen legger til rette for nasjonal politisk styring av spesialisthelsetjenesten og helseforetakene. Det må ikke reises tvil om dette. I siste omgang vil det være Stortinget som bestemmer hva som skal være innhold og innretning av denne styringen. Vi skal være på vakt mot ytringer som kan underminere dette. På den annen side er organiseringen av foretakene et nytt system som skal utvikles med utgangspunkt i det ansvars- og fullmaktssystemet som den nye loven fastsetter. Et sentralt element i denne sammenheng er at det skal skje en overordnet politisk styring av sykehusene, og at dette skal kombineres med at det enkelte helseforetak får forutsigbare rammer for driften. Bak dette ligger det en oppfatning om at dette er den beste måten å sikre aktiv gjennomføring på av de mål og rammer som overordnede politiske organer fastsetter. Jeg vil også føye til at lovens system åpner for at sykehuseier kan gripe inn i enkeltsaker hvis disse er av vesentlig karakter, og da gjennom foretaksmøtet. Det må ikke etableres en forståelse av at enhver inngripen i enkeltsaker er i strid med modellen. Men jeg understreker at hvis omfang og innretning av slike inngrep truer foretakenes mulighet for en helhetlig og rasjonell planlegging av deres drift, er sentrale elementer ved modellen truet. Det er viktig at alle aktører er med på å underbygge den styring som helseforetaksmodellen forutsetter fra de politiske nivåene. Men det er også viktig at en ny modell som nå skal sette seg, gir aksept for drøfting av hva som vil være gode løsninger, både sett ut fra et pasientperspektiv og ut fra at tjenesten skal være under politisk styring. Jeg har sett gjennom det innslaget på TV 2-nyhetene som representanten Alvheim refererer til. Selv om uttalelsene fra styreleder Førde til en viss grad har bakgrunn i en enkeltsak i den offentlige debatt og må ses i lys av nyhetssendingen på TV 2 den 12. november, er de også et generelt innlegg i en offentlig debatt. Jeg ser dermed uttalelsene fra styrelederen for Helse Nord som et innspill i en systemdebatt om ansvarsforhold mellom det politiske nivået og foretakene. Jeg synes at vi bør ha en romslighet for at det føres en aktiv systemdebatt, bygd på et felles ansvar for at innhold, form og eventuell kopling opp mot enkeltsaker ikke er slik at de ansvarlige politiske organenes rolle i foretaksmodellen direkte eller indirekte undermineres. Jeg har ved min praksis vist at jeg ikke viker tilbake for å bruke denne myndigheten som Stortinget har gitt meg.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg har snakket med styrelederen i Helse Nord om dette innslaget, og jeg kan forsikre representanten Alvheim om at styrelederen i Helse Nord ikke har den oppfatning at sykehusene er fristilt fra politisk styring. Jeg vil også be om at når hans uttalelser blir diskutert, skiller man mellom det han selv sa i direkte tale i intervjuet, og det som var referert av reporter. For min del vil jeg, uavhengig av hva som sies i debatten, ikke la meg rive med av følelser når det gjelder sykehusdebatten. Jeg vil forvalte den myndighet som Stortinget har gitt meg, og jeg vil forsøke å styre både med hodet og hjertet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg tror at representanten Alvheim og jeg da vurderer innholdet og intensjonen i det Olav Helge Førde i dette tilfellet har sagt, på litt ulik måte, og det synes jeg må være greit. Jeg er imidlertid enig med representanten Alvheim i at det er klart det vil gå en grense for hva en styreleder kan ytre mot eier, i forhold til fortsatt å ha dette oppdraget. Det vil jeg være meg bevisst også for framtiden.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Jeg vil stille følgende spørsmål til helseministeren: «Fjørfebransjen i Norge melder at det mangler egg for å dekke juleetterspørselen. Bransjen har søkt SNT om dispensasjon til å forlenge holdbarhetsmerkingen med fire dager i ukene før jul, men fått avslag. Norske egg har sannsynligvis den beste smittestatusen i verden og er fri for salmonella. Ved manko på egg er alternativet import fra land med vesentlig dårligere smittestatus på egg og fjørfe, og dermed med større risiko for forbruker. Hva vil statsråden gjøre for å sikre norske forbrukere trygge egg til jul?»
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Jeg takker for et utmerket svar. Jeg synes det illustrerer at det går an å ta fornuftige politiske grep. Nå er det slik at bransjen sjøl er innforstått med at de må sette i verk en del tiltak for å prøve å øke eggproduksjonen før jul. Jeg vet at de bl.a. har sagt at høns som skulle vært slaktet, er i produksjon på grunn av mangel på egg. Jeg er glad for at det sies at det er riktig av hensyn til forbrukerne å gi en slik dispensasjon. Jeg ser også at det kan være snakk om import ved senere anledninger, men da import fra land som er trygge for smitte. Nå er det faktisk bare Sverige og Finland i vårt nærområde som f.eks. ikke har salmonella. Erfaringene viser at de har det samme problemet som oss. Men som sagt, jeg synes dette var et veldig godt og greit svar.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helseminister: «Styreleder i Helse Nord uttalte til TV 2s nyhetssending kl. 18.30 onsdag 12. november at politisk mykhet er en trussel mot sykehusreformen, han advarte videre helseministeren mot å la seg rive med av følelser, og han fryktet at politisk mykhet kan velte hele sykehusreformen. Vil statsråden akseptere denne type politiske uttalelser fra styrelederen i Helse Nord?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg ikke er tilfreds med. Som sjef for foretakene burde helseministeren komme med en reaksjon. Jeg ble virkelig provosert av uttalelsene fra styreleder i Helse Nord, hvor han uttalte at politisk mykhet er en trussel mot sykehusreformen, og over at han videre tillater seg å advare helseministeren mot å la seg rive med av følelser. Denne type politisk innblanding fra en styreleder i et helseforetak aksepterer jeg ikke, og det bør heller ikke helseministeren gjøre. Styrelederen i Helse Nord må tydeligvis ha misforstått sin oppgave når han gir uttrykk for at sykehusene skal være fristilt fra politisk styring. Hvis det skulle være en gjengs oppfatning blant de øvrige styrelederne i de regionale helseforetakene, bør de snarest finne noe annet å gjøre. Jeg spør igjen: Vil helseministeren foreta seg noe i forhold til styrelederen i Helse Nord?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg har også sett intervjuet, det han har sagt, og det som er tilføyd, og jeg kan ikke finne slike formildende omstendigheter som helseministeren gjør. Som sagt, og jeg gjentar: Jeg vil ikke akseptere dette, for det kan til de grader ødelegge reformen hvis vi nå skal få styrelederen på banen med kritikk av sin egen eier. Det kan ikke aksepteres, og jeg mener fremdeles at dette må heller ikke helseministeren akseptere.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-11-19:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Man registrerer med undring at mange nettselskap, i en tid med sterkt økende kraftpriser, øker nettleien i både fastledd og energiledd. Det fremstår i dag som svært urimelig at nettselskapene utnytter sin monopolsituasjon til å hente ut en stor profitt. Hva akter statsråden å gjøre for å sikre forbrukerne mot den urimelige prissettingen på nettleie, og vil det bli tatt skritt for å sikre et offentlig eierskap over nettselskapene?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-11-19:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til ministeren. Utbyttekravet til Statkraft økes, og det må betales av den menige mann og kvinne. Er dette i tråd med Kristelig Folkepartis politikk?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-11-19:
Det var ikke det vi fikk opplyst av Statkrafts mann på TV, men la nå det hvile. Det gir legitimitet til de andre kraftselskapene til å øke nettleien, og jeg er ikke så helt sikker på at hele beløpet blir brukt til å vedlikeholde linjene. Kan statsråden bekrefte eller avkrefte at økning i nettleie også gir legitimitet til de andre selskapene, som ikke er i Statkraft?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Siden dette er et litt omfattende tema i forhold til spørretimen, ber jeg om presidentens tillatelse til å gå noe utover den reglementerte taletid.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Når det gjelder utbyttekravet til Statkraft, er det i tråd med det viktige hensynet at Statkraft skal ha de nødvendige midler til både å være en sikker strømleverandør, og med hensyn til nettleien, hvor Statkraft også har eierandeler, å kunne vedlikeholde nettet slik at en har en stabil strømforsyning. Vi mener at det budsjettet som Statkraft har, er tilstrekkelig til å ivareta disse grunnleggende hensyn og forhold.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg vil først presisere at når det gjelder regulering av nettleien, er det NVE som bestemmer inntektsrammen. Den er bestemt i forhold til effektivitetskrav og også med nødvendig hensyn til at nettselskapene vedlikeholder nettet slik at vi har en sikker og robust energiforsyning, og at energien kommer fram dit den skal. Når det så gjelder økt utbytte, er det et forhold som vil måtte reguleres i forhold til inntekten til selskapet. Igjen er det monopolbedriften som må forholde seg til NVEs regulering, og jeg mener at dette gjennomføres på en forsvarlig måte. Det er også slik at det finnes bestemmelser for uregelmessigheter når det gjelder nettransport, som straffer selskaper som ikke vedlikeholder nettet på en tilfredsstillende måte. Det såkalte KILE-prinsippet er derfor en viktig del av omleggingen av nettariffene, som vi fikk på begynnelsen av 1990-tallet.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
I mitt foredrag på Statnetts høstkonferanse har jeg ikke sagt at jeg «vil presse kraftleverandørene til å senke prisene kommende vinter». Jeg er til og med en smule overrasket over dette spørsmålet, siden jeg mener å huske at representanten Vaksdal faktisk var til stede på høstkonferansen og hørte hva jeg sa i mitt foredrag. I NTB-meldingen som det her åpenbart refereres til, er heller ikke dette utsagnet tillagt meg som et direkte sitat. I kraftmarkedet har prisene en viktig funksjon for å balansere den løpende produksjonen og forbruket. Slik var det sist vinter, og slik vil det også være kommende vinter. De høye prisene sist høst og vinter førte til en økning i produksjonen og en reduksjon i forbruket i den anstrengte situasjonen som vi hadde i det nordiske kraftmarkedet sist vinter. Det var viktig for forsyningssikkerheten. En annen sak er at prisutslagene ble uakseptabelt store. Det skyldes bl.a. en for stor vannkraftavhengighet, manglende fleksibilitet på forbrukssiden og en for liten overføringskapasitet mot utlandet. Regjeringen vil trekke opp en langsiktig strategi for å redusere vår sårbarhet for tilsigsvariasjoner. Jeg viser til at vi tar sikte på å legge fram en stortingsmelding om forsyningssikkerheten før jul.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg er enig i at et av de viktigste tiltakene er å øke produksjonen av energi. Men det er også et annet moment som er like viktig, nemlig å øke uavhengigheten av vannkraften, altså redusere avhengigheten, for derigjennom å lage et mer robust system, særlig i forhold til tørrår. Regjeringen har allerede begynt på dette arbeidet. I løpet av de to årene jeg har vært energiminister, har det vært gitt konsesjon til dobbelt så mange GWh som det Regjeringen på 1990-tallet fikk til. Det er derfor ikke riktig det inntrykket som Fremskrittspartiet prøver å skape, nemlig at denne regjeringen ikke gjør noe for forsyningssikkerheten. I tillegg har denne regjeringen satset rekordhøyt på å få fram nye fornybare energikilder. Særlig gjelder det vindkraft og vannbåren varme. Ellers viser jeg til mitt første svar, hvor det refereres til forsyningssikkerhetsmeldingen, hvor vi ytterligere vil komme inn på tiltak som vil forbedre forsyningssikkerheten, og på den måten skape en bedre balanse i markedet.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Når det gjelder situasjonen nå i høst, viser jeg til hva NVE har sagt i sin pressemelding. Jeg anbefaler den til lesing også for representanten Vaksdal, hvor direktøren sa at han mener det ikke er noen grunn til uro. Vi vil fremdeles ha høye strømpriser, men vi vil forhåpentligvis unngå de sterke prisutslagene vi fikk i fjor. Når det gjelder kortsiktige tiltak, hvis det skulle bli nødvendig, og hvis værsituasjonen skulle utvikle seg så ugunstig som representanten Vaksdal frykter, har også Regjeringen tiltak som kan bøte på en slik situasjon. Blant annet kan økt reservekapasitet være aktuelt å ta i bruk. Jeg vil være positiv bl.a. til mobile gasskraftverk, slik jeg også var i fjor. Men da strandet det på at den som søkte om konsesjon, likevel ikke gjennomførte tiltak.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg vil stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Ifølge en NTB-melding etter Statnetts høstkonferanse skal olje- og energiministeren ha sagt at han «vil presse kraftleverandørene til å senke prisene kommende vinter». I året som gikk, fikk vi derimot høre fra Regjeringen og regjeringspartiene at det frie kraftmarkedet, med en pris som reflekterer tilbud og etterspørsel, gav viktige incentiver til å redusere kraftforbruket og dermed forhindre rasjonering. Hvordan henger statsrådens anti-rasjoneringsstrategi for 2004 sammen med strategien for 2003?»
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden for svaret, som for så vidt bekrefter det jeg trodde, at man bruker markedsargumentasjonen når det passer, og stryker den når det ikke passer. Vi må hele tiden fokusere på tiltak som skal holde strømprisene i sjakk. Det viktigste tiltaket for å oppnå dette er selvfølgelig å styrke tilbudssiden i markedet ved hjelp av økt kraftproduksjon. Jeg registrerte at statsråden i Aftenposten få dager før kommunevalget tok selvkritikk for manglende oppfølging av tilbudssiden. Når kan vi forvente konkrete tiltak eller forslag fra Regjeringens side for å få balanse mellom tilbud og etterspørsel og derigjennom lavere priser?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg takker statsråden igjen for svaret. Strømprisene er nå mange steder allerede høyere enn de var i fjor på denne tiden, og fyllingsgraden i våre magasiner er lav. Likevel har en mild og nedbørrik høst berget oss fra forsyningskrise. Det ser dessverre ut som om Regjeringen fortsatt ensidig skal satse på værgudene. Vil Regjeringen i år vurdere å sette i gang mobile gasskraftverk dersom situasjonen forverres, eller har man andre strakstiltak som man kan sette i verk dersom det blir en krise?