Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-08:
Her har det vært mange gode og nyanserte innlegg. Jeg har lyst til å starte med å si at det er viktig at vi raskt får på plass gode kontrollsystemer og et sertifiseringssystem som sikrer at det biodrivstoffet vi tar i bruk, virkelig er klima- og miljøvennlig. På samme måte som NoBio og ZERO er SV opptatt av at det rapporteringssystemet som SFT utarbeider forslag til, må knyttes til konkrete krav om klimanytte og bærekraft. Det må ikke bli slik at en importør kan rapportere «ukjent», og slippe unna med at de ikke vet hvordan drivstoffet er produsert. Vi må ha minstekrav. Med dette som bakteppe vil jeg si at jeg syns det har vært underlig å se den unyanserte måten særlig to partier i Stortinget nå har grepet an debatten om biodrivstoff på. Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet har begge bedt Regjeringa legge biodrivstoffpolitikken på is. At Fremskrittspartiet mener dette, er ikke uventet. De gjør alt de kan for å hindre at Norge skal omstilles i klimavennlig retning. Dagfinn Høybråtens posisjon, slik han argumenterte i Dagbladet i går, er derimot langt mer foruroligende. Høybråten har i løpet av rekordtid gått fra å stå bak krav i klimaforhandlingene som ville bety en kraftig økning av biodrivstoffandelen i norske biler, til å mene at dette er et blindspor, og at biodrivstoff nærmest er umoralsk. En slik posisjon er etter min mening tredelt uheldig. For det første kan den true utviklinga av annengenerasjons biodrivstoff og stagnere en nødvendig utvikling. For det andre vil den ikke forhindre dagens matvarekrise, men heller representere en avsporing. Hvete og ris er de matvarene som har økt mest i pris, og de brukes ikke til å produsere biodrivstoff. Jeg skal si mer om dette senere. For det tredje kan et slikt standpunkt bidra til å forsinke omstillinga fra fossil avhengighet til lavutslippssamfunn. At Fremskrittspartiet syns dette er helt i orden, bør ikke overraske noen. Men at Kristelig Folkeparti skulle kaste seg på, syns jeg er både overraskende og leit. Det fins både bra og dårlig biodrivstoff. Det fins bærekraftig biodrivstoffproduksjon, og det fins produksjon som verken tar hensyn til mennesker eller miljø. Den siste tidas debatt har fått mange til å tro at alt biodrivstoff er dårlig, og at biodrivstoff i alle sine former tar maten ut av munnen på de fattige. At mange fattige får bedre betalt for råvarene de produserer, eller at brakklagt jord sannsynligvis i økende grad tas i bruk til biodrivstoff, løftes ikke fram. At mye potensiell matjord allerede brukes til å produsere tobakk, bomull, alkohol og kraftfôr, har heller ikke ført til noe ramaskrik akkurat. Et annet poeng er at satsing på biodrivstoff kan gjøre fattige land mindre avhengige av å importere dyr olje, som også Marit Nybakk var inne på, altså et gode for dem og for verden. Hvis jordbruket dessuten gjøres mindre avhengig av fossilt drivstoff, vil matprisene også bli mindre utsatt for svingninger i oljeprisen og dermed mer stabile. Vi bør alle være opptatt av matvarekrisen som har oppstått. I SV mener vi at dette er en varslet krise, og bl.a. et resultat av en landbrukspolitikk som verken er bærekraftig eller rettferdig. EU og USA har i årevis dumpet matvarer på verdensmarkedet. Dette har skapt enorme problemer for matproduksjonen i mange u-land. Lokale bønder er blitt utkonkurrert på hjemmebane, mye jord er lagt brakk, og verdifull produksjon er gått tapt. Eksportsubsidiene holder mange av de fattige landene ute fra verdensmarkedet fordi de ikke kan konkurrere på pris. USAs rolle er spesielt viktig fordi landet er storprodusent av flere av de viktigste u-landsproduktene som bomull, ris, soya og mais. USAs biodrivstoffproduksjon baserer seg også i stor grad på varer som har betydning for matvareprisene, dessuten driver de utstrakt eksportsubsidiering, også av det biodrivstoffet de produserer. FNs matvare- og jordbruksorganisasjon, FAO, sier at biodrivstoff innebærer både muligheter og risiko, og viser til at fattige bønder kan få bedre betalt når prisene stiger, men at dette samtidig rammer fattige i byene. FAO viser til at det er mange årsaker til prisøkningen vi har sett i det siste. Mange av de årsakene har jeg vist til, så jeg trenger ikke å bruke tid på det. Vi mener også at biodrivstoffproduksjon står for omtrent 10 pst. av den prisøkninga vi har sett til nå. Likevel er biodrivstoff blitt den store syndebukken. Hvorfor? Det er nærliggende å tenke seg at det står sterke lobbyinteresser bak en slik unyansert diskusjon som den vi har sett utvikle seg den siste tida. Vi bør iallfall stille oss selv spørsmålet: Hvem tjener på en unyansert biodrivstoffdebatt? Et åpenbart svar er oljeindustrien. I Sverige har regjeringa faktisk gått ut og advart mot nettopp dette. I dag er 99 pst. av drivstoffet til transport fossilt, med store utslipp av klimagasser som konsekvens. Bærekraftig drivstoff er ett av flere svar på dette problemet. Det viktigste er fortsatt at vi endrer transportmønsteret vårt gjennom bedre arealplanlegging og restriksjoner på biltrafikken, krav til skips- og luftfart samt tilrettelegging for kollektivtrafikk, sykling og bruk av beina. I tillegg må vi gå over fra fossilt drivstoff til fornybare alternativer og mer energieffektive løsninger. Uansett kommer vi ikke utenom at vi må kjøre mindre bil og forbruke mindre energi. Alt annet er å lure oss sjøl. Det fins nemlig grenser for hva jorda kan gjøre for oss mennesker.