Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-04-29:
Fremskrittspartiet er også fornøyd med at det vises et stort engasjement, og at det her gis uttrykk for tverrpolitisk enighet om de aller fleste tiltak som er iverksatt, men også dem som Regjeringen har til vurdering. Vi har en grunnleggende uenighet om dobbelt statsborgerskap, og jeg ser også at situasjonen rundt forslaget fra Fremskrittspartiet vedrørende en særdomstol krever ytterligere vurdering – ikke fordi Fremskrittspartiet ser på det som en prioritert oppgave i forhold til de andre forslagene som er fremmet her, men det er en diskusjon som må tas, fordi problemstillingen som er reist i forslaget, vil bli større. Utfordringene i forbindelse med det vi her kaller barnebortføring, vil som et resultat av at grenser har blitt fjernet, et mer flerkulturelt samfunn, blandingsekteskap og doble statsborgerskap, måtte bli større framover – det er jeg ikke i tvil om. Dette handler heller ikke bare om der det er konflikt mellom foreldre. Jeg mener jo at i de tilfellene der en får en konflikt mellom foreldre, vil dobbelt statsborgerskap gjøre konflikten større og vanskeligere. Det er det som er motivasjonen vår i forhold til dette. Men mange av disse sakene vil også i framtiden, tror jeg, handle om rett og slett å gripe inn mot barns vilje. Små barn, men også barn og ungdom opp mot 18 år vil møte denne utfordringen i mye større grad framover. Jeg tror at vi lurer oss litt selv også i forhold til hvor stor problemstillingen er i dag. Jeg mener og tror at det er store mørketall her, fordi mange av disse sakene faktisk ikke når fram og ikke blir anmeldt, og mange saker som er tapt i rettssystemet mot andre land, er ikke registrert. Der vil jeg be statsråden i mye større grad se på problemstillingen knyttet til at politiet avviser anmeldelser inntil man har fått rettslig avgjørelse om omsorgsdelen. Det er et stort problem, for da går tiden. I forhold til Haagkonvensjonen er det viktig at man handler raskt, faktisk innenfor 100 dager. Men hvis den forelderen som skal gå til anmeldelse, må gjennom det norske rettssystemet for å få en rettslig avgjørelse om omsorgsdelen, vil det naturligvis ta mer enn 100 dager. Det er noe av problemstillingen. Da kommer vi i en situasjon der Haagkonvensjonen brukes omvendt av det som er intensjonen, der intensjonen om å sikre at barnet umiddelbart skal bli brakt tilbake, faller bort, for da er man i en situasjon der barnet har blitt integrert, kanskje har lært seg et nytt språk, fått andre omgivelser og en annen tilknytning til det landet man har blitt bortført til. Da blir Haagkonvensjonen nærmest brukt for å renvaske barnebortførere – på grunn av tidsaspektet og av hensyn til barns beste. Det kjenner vi også til i tilknytning til diskusjonen om barnefordeling i Norge. Vi har også en situasjon i forhold til Nav. Jeg er veldig glad for at Regjeringen nå har sendt dette på høring, og at det sies så klart og tydelig her i dag, både fra SV og Arbeiderpartiet, at dette ønsker vi, at vi nå skal bruke økonomisk motiverte saker og stoppe det, for det er jo det som ligger her. Når det gjelder de konfliktene vi har, tror jeg at mange av disse sakene faktisk er økonomisk motivert. Hvis vi greier å fjerne dette, slik jeg nå tolker dem som har hatt ordet, og også ut fra brevet fra statsråden, har vi en tverrpolitisk enighet om det. Da tror jeg vi har gjort et godt grep. Årsaken til at Fremskrittspartiet har fremmet alle disse forslagene på nytt, selv om de har vært behandlet tidligere, og at Regjeringen har iverksatt høringsprosesser og er enig i mange av forslagene, er at det er et helhetlig forslag som omfatter alle tiltak. For vi kan ikke nå gå i den fella at vi tar ett tiltak om gangen. Her må vi samlet få alle tiltakene på plass, sånn at vi får en full virkning av det. Til slutt vil jeg ta opp de forslagene som Fremskrittspartiet står bak.