Erling Brandsnes (Arbeiderpartiet), 2000-06-14:
Behovet for å sikre en god dyrehelseforvaltning i Norge er begrunnet i flere forhold. Internasjonale avtaler som WTO og EØS, økt oppmerksomhet omkring dyrevern, en stor akvakulturnæring og kravet til en effektiv og troverdig forvaltning legger rammer for hvordan dyrehelseforvaltningen må organiseres. St. prp. nr. 54 redegjør for hvilke prinsipper som skal legges til grunn for å sikre en god tjeneste, både for offentlige og private behov. Det er nødvendig å sikre alle ledd i matvareproduksjonen og ha god kontroll og tilsyn med internasjonal handel med levende dyr og animalske produkter. For vår viktige akvakulturnæring, med oppdrett av laks som den foreløpig viktigste, er det av avgjørende betydning at vi har et tilsyn og en kontroll som er troverdig hos dem som importerer laksen fra Norge. En samlet komite støtter disse synspunktene, slik det er uttrykt i forslaget til vedtak II, hvor det henvises til proposisjonens kapitler 4, 5 og 7. Nåværende lov om veterinærer er fra 1948, og komiteen er enig i at denne er moden, for ikke å si overmoden for en revisjon. I tillegg har vi fått annet personell som arbeider med å sikre god dyrehelse, f.eks. fiskehelsebiologer, som også vil omfattes av et nytt lovverk. Proposisjonen fremmer også forslag om en ny vaktordning for offentlige veterinære tjenester utenom ordinær arbeidstid, og forslag om økt bevilgning over statsbudsjettet for å styrke klinisk og offentlig vakt. Proposisjonen legger opp til en tredelt ordning: klinisk vakt, spesialistvakt og offentlig vakt. En velfungerende klinisk veterinærtjeneste er nødvendig for at alvorlige dyresjukdommer, akutte dyrevernsaker og ulovlig importerte dyr blir oppdaget og meldt så raskt som mulig. Det er god tilgang på veterinærer i Norge. For å sikre tilgang også i områder med mindre dekning er det foreslått å bruke økonomiske virkemidler, med et etableringstilskudd. Flere og flere veterinærer ønsker ikke å fornye sine avtaler om vakt i henhold til gjeldende ordning. Det er især godtgjørelsen for vakt som har skapt misnøye. Dessuten ønsker også veterinærene å få mer ordnet fritid, slik mange andre yrkesgrupper har. Disse uoverensstemmelsene må ikke overskygge det faktum at veterinærene er en yrkesgruppe som har gjort og gjør en svært god jobb i samfunnet, med høy faglig kvalitet og lojalitet overfor både myndigheter og dyreeiere. Komiteen forutsetter at nye vaktordninger må opprettes på en kostnadseffektiv og ressursbesparende måte. Komiteen mener også at de nye ordningene ikke må føre til økt byråkratisering, men fortsatt må bygge på fleksible løsninger i samarbeid med veterinærene. Samtidig må vaktordningene ivareta hensynet til nødvendig kompetanse, habilitet og responstid. Her må en finne løsninger slik at innbyggerne i Norge og internasjonale organer ikke kan stille spørsmål ved om vi i Norge har ivaretatt disse hensynene på en god nok måte. Det betyr at kompetansen til enhver tid må være god nok, at habiliteten blir klargjort og at responstiden blir forsvarlig. I det arbeidet som en nå står foran, er det viktig at en også ser på inndelingen av vaktområdene, slik at en om mulig kan redusere vaktbelastningen for veterinærene og dermed gi disse mer ønsket fritid. Et flertall i komiteen mener i denne forbindelse at den økte bevilgningen som ligger i forslaget til vedtak I, vil føre til et bedre økonomisk vederlag for vakt. Det er forutsatt at den nye vaktordningen skal tre i kraft allerede fra 1. juli i år. Som alle skjønner, kan det bli vanskelig å få dette gjennomført så snart. Komiteen ber også departementet se om en kan styrke dyrevernnemndenes arbeid. Det har kommet fram at årets budsjett for nemndene er svært stramt. Videre har det vært stilt spørsmål ved økningen i avgiften på fôr til hund og katt. Nåværende avgift er begrunnet i å sikre helsemessig trygg produksjon og omsetning av dette fôret. Økningen skal etter forslaget dekke kostnader med den nye spesialistvakten. Et flertall i komiteen følger proposisjonen i dette spørsmålet. Det er usikkerhet knyttet til hvordan den praktiske gjennomføringen av de nye ordningene blir. I tillegg er det også usikkert hvordan det økonomiske opplegget, inkludert avgiften på dyrefôr, slår ut. Derfor forutsetter en samlet komite at ordningen blir evaluert og resultatene meddelt komiteen i løpet av 2002.