Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Arbeidet med å finne en løsning på EFTA-statenes tilknytning til EUs finanstilsynssystem ble innledet av finansminister Sigbjørn Johnsen allerede i 2009. Jeg ble i oktober 2014 enig med økonomi- og finansministrene i EUs medlemsstater og Island og Liechtenstein om prinsippene for en tilknytning. Tilknytningen er, helt kort og overordnet, basert på de to hovedelementene i EØS-avtalen, som er enhetlig regulering i to separate pilarer. Jeg orienterte Stortingets europautvalg om disse prinsippene 13. oktober 2014. EØS- og EU-minister Helgesen orienterte Stortinget om disse prinsippene i redegjørelsen om EØS-saker 20. november 2014. Etter dette har Stortinget jevnlig fått informasjon om arbeidet med konkrete tilpasningstekster som operasjonaliserer disse prinsippene. Arbeidet pågikk frem til mars i år. Proposisjonen som ble lagt frem 15. april, inneholder utkast til vedtak i EØS-komiteen med konkrete tilpasningstekster i tråd med prinsippene det ble enighet om i oktober 2014. Det foreliggende utkastet til EØS-komitébeslutninger innebærer at en helt avgrenset myndighet skal overføres fra Finanstilsynet til EFTAs overvåkingsorgan. Tilsynet med norske finansforetak og det norske finansmarkedet skal fortsatt utføres av Finanstilsynet, med unntak for tilsyn med kredittvurderingsbyråer og noen typer registre for verdipapirtransaksjoner. EFTAs overvåkingsorgan får videre myndighet til å forby eller begrense visse typer finansiell virksomhet eller spareprodukter dersom dette ikke er tilfredsstillende håndtert av nasjonale tilsyn å avgjøre uenighet mellom nasjonale tilsyn og å treffe vedtak direkte mot markedsaktører dersom nasjonale tilsyn ikke skulle gjøre jobben sin Det alt vesentlige av tilsynet med finansmarkedet og finansforetakene i Norge skal, som nevnt, fremdeles ligge til det norske finanstilsynet. Fordi denne overføringen av myndighet til EFTAs overvåkingsorgan i Grunnlovens forstand anses som «mer enn lite inngripende», ber vi om at Stortinget gir samtykke med tre fjerdedels flertall, jf. Grunnloven § 115. Det vi oppnår med disse avtalene, er for det første et formelt grunnlag for at Finanstilsynet får ta del i samarbeidet mellom nasjonale tilsyn i regi av EUs finanstilsynssystem. En formell tilknytning for det norske finanstilsynet i EUs finanstilsynsmyndigheter, der Finanstilsynet med unntak av stemmeretten vil delta fullt ut, vil gi Finanstilsynet mulighet til å øve innflytelse på de faglige vurderingene som gjøres i tilsynsmyndighetene. Finanstilsynet får delta i ulike forberedende organer og undergrupper på lik linje med EU-landene, ha talerett i beslutningsorganet og være medlem i tilsynskollegier til finansinstitusjoner med grensekryssende virksomhet med betydning for Norge. For det andre vil jeg peke på at formålet med EØS-avtalen i hovedtrekk er at EFTA-statene deltar i det indre markedet for bl.a. varer og tjenester, og skal følge et EØS-regelverk som svarer til EUs regelverk. Denne grunnleggende mekanismen endres ikke gjennom tilknytningen til EUs finanstilsynssystem. Finanskrisen i 2008–2009 viste at et felles europeisk regelverk er nødvendig for å unngå nye kriser i banksektoren. En krise i banksektoren i ett land vil påvirke flere land, noe som krever et internasjonalt samarbeid. EU har etter finanskrisen utarbeidet svært mye nytt regelverk for finansmarkedet. Mange av disse EU-rettsaktene inneholder referanser til EUs finanstilsynsmyndigheter. For å kunne ta slikt regelverk inn i EØS-avtalen må vi derfor ha en løsning på hvordan EFTA-statene skal forholde seg til EUs finanstilsynssystem. Vi har i dag 180 rettsakter som ikke er tatt inn i EØS-avtalen, i påvente av den saken Stortinget nå behandler. Vi har i Norge f.eks. allerede innført nye kapitalkrav for banker, som ble vedtatt våren 2013, og for forsikringsselskaper, som ble vedtatt våren 2015, som stort sett svarer til det regelverket EU-landene er forpliktet til å ha. Men EØS-avtalen forutsetter at vi også etablerer en forpliktelse til å ha slikt regelverk, og ekstern overvåking av at vi følger forpliktelsen. På bakgrunn av noen av merknadene og utspillene i denne saken vil jeg gjerne få si noe om hva denne saken ikke er: EU skal ikke ta over tilsynet med norske banker. Finanstilsynet skal fortsatt føre tilsyn med norske banker, forsikringsselskaper og andre finansforetak, med unntak av kredittvurderingsbyråer og transaksjonsregistre. Vi har per i dag ikke slike foretak. Man må heller ikke forveksle EUs finanstilsynssystem med bankunionen med felles krisehåndteringsmyndighet, og verken EUs finanstilsynsmyndigheter eller EFTAs overvåkingsorgan skal håndtere en eventuell fremtidig finanskrise i Norge. Fremgangsmåten for å ta nytt EU-regelverk inn i EØS-avtalen og gjennomføre det i norsk rett påvirkes ikke av tilknytningen til EUs finanstilsynssystem. Dette gjelder både spørsmål om fullharmonisering, EØS-tilpasninger og mengden og utformingen av regelverket. Jeg hadde mer på hjertet, men jeg ser at tiden er ute.