Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-03-14:
La meg starte med å si at det at vi har denne debattformen gjør i seg selv denne dagen til en historisk dag i Stortinget. Det er første gang vi velger å gi mulighet for å drøfte framlagte grunnlovsforslag i den perioden de er lagt fram. Presidentskapets hensikt med det er selvsagt å prøve å bidra til at de forslag til endringer av Grunnloven som foreligger når vi går til valg, skal være mer kjent og debattert enn det som kanskje har vært vanlig. Vi mener det understreker betydningen av det faktum at velgerne skal ha en mulighet til å si noe om grunnlovsforslag før Stortinget eventuelt vedtar dem, fordi endringer av Grunnloven er det viktigste vi gjør som representanter. Dette følger opp de tre seminarene som vi har hatt i lagtingssalen, der forslagene har blitt diskutert, men da med mulighet for eksperter, fagfolk og andre interesserte til å delta i debatten om de framlagte grunnlovsforslagene – noe det selvfølgelig ikke er anledning til her i salen. Så har vi på dagens møte valgt å ta fram de forslagene som forslagsstillerne har bedt om skulle komme fram til debatt i møtet, og førstkommende mandag vil vi debattere de forslag som er knyttet til spørsmål om menneskerettigheter og de mange forslag som foreligger i den sammenhengen. Så til forslaget: Forslag nr. 1 er altså et forslag om endring i § 14 i Grunnloven. Det er et forslag som er framsatt av representantene Øyvind Korsberg, Per-Kristian Foss, Marit Nybakk, Dagfinn Høybråten, Trygve Slagsvold Vedum, Trine Skei Grande, Snorre Serigstad Valen og undertegnede. Hensikten er altså å sørge for at regjeringen ikke kan utnevne sittende stortingsrepresentanter til statssekretærer. Begrunnelsen for det forslaget er at i vårt parlamentariske system er det aller øverste politiske organet velgerne i valg – valgting. Da mener forslagsstillerne at det er en logisk konsekvens av det at velgernes dom og velgernes sammensetning av det folkevalgte organet Stortinget skal respekteres. Så har noen sagt at det hender jo at stortingsrepresentanter blir statsråd. Det er selvfølgelig en helt annen sak, for en statsråd er konstitusjonelt og parlamentarisk ansvarlig overfor Stortinget, mens en som blir utnevnt som statssekretær, ikke står ansvarlig overfor Stortinget og sånn sett trer ut av sitt folkevalgte verv uten å måtte stå til ansvar for Stortinget. For min del handler dette om å respektere velgernes dom, eller for å si det mer formelt: sørge for at vi unngår den situasjonen vi har i dag, at regjeringen – eller det som på grunnlovsspråk er kongemakten – faktisk kan påvirke sammensetningen av folkemakten. Etter min vurdering undergraver det den forståelsen vi skal ha av forholdet mellom de konstituerte makter. Det må være bare folket i valg som kan påvirke sammensetningen av Stortinget. En kan i dag tenke seg, rent hypotetisk, at en brysom stortingsrepresentant som nettopp utfører sin kontrollerende rolle i forhold til regjeringen, kan tas ut av Stortinget av den regjering han eller hun skal kontrollere, og det er da det prinsipielle blir så åpenbart. Det samme gjelder selvfølgelig – og i noen av alternativene er det også tatt inn uttrykkelig i forslaget – for politiske rådgivere. Så har vi foreslått at virkningen skal være fra neste valg. Det vil være slik at dersom dette forslaget vedtas, vil det virke først etter valget i 2017. Det er naturlig, fordi forslaget ikke først og fremst er ment å kommentere den dagsaktuelle situasjonen der vi har noen slike tilfeller, noe vi også har hatt under tidligere regjeringer. Dette er altså ikke noe unikt. Det understreker at det prinsipielle som adresseres i forslaget, er å få orden på det for framtiden. Så vil jeg si at jeg er blitt positivt overrasket over hvor mye oppmerksomhet og interesse forslaget har vakt, for det er ikke alle grunnlovsforslag som fører til mye debatt i samfunnet. Når det gjelder dette forslaget, har det i hvert fall ført til noen kommentarer og noe debatt, også fra de fagmiljøer som er opptatt av konstitusjonelle forhold. Det gleder meg at det har vært ganske unison oppslutning om at vedtakelse av et slikt grunnlovsforslag vil rydde opp i forholdet mellom statsmaktene på en prinsipielt riktig måte. Ja, det har faktisk vært så unisont at det var vanskelig å finne opponenter da vi skulle diskutere det samme spørsmålet i lagtingssalen. I veldig stor grad har det også vært responsen i de politiske miljøene. Det gir i hvert fall meg et håp om at dette grunnlovsforslaget er et av de grunnlovsforslagene som faktisk kan komme til å bli vedtatt i neste periode, men det er altså opp til neste storting å avgjøre det. Dersom vi vedtar forslaget, vil det klargjøre maktfordelingsprinsippet. Det vil styrke det viktige folkesuverenitetsprinsippet, som er viktig element i Grunnloven, og sånn sett kan vi si at det ville, i tråd med § 112 i Grunnloven, faktisk være med på å styrke Grunnlovens ånd. Det er med glede jeg ser fram til en debatt om forslaget.