Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-03-03:
Jeg deler den oppfatningen at det er et klart behov for at det systematiske sykefraværs- og tilretteleggingsarbeidet settes på dagsordenen i virksomhetene i enda sterkere grad enn det som er tilfellet i dag. Det er grunnen til at det nå foreslås en endring i arbeidsmiljøloven § 14, for å klargjøre i loven at arbeidsgivers ansvar for det generelle og systematiske arbeidsmiljøarbeidet i virksomheten også omfatter det generelle og systematiske sykefraværsarbeidet. At denne klargjøringen er lagt til § 14, understreker at hovedansvaret ligger på arbeidsgiver, og at det er arbeidsgiver som plikter å ta initiativ til at arbeidet igangsettes. I den sammenheng er det også grunn til å understreke at et vellykket, systematisk tilretteleggings- og sykefraværsarbeid er avhengig av at arbeidet skjer i nært samarbeid med den enkelte arbeidstaker. Det er en enstemmig kommunalkomite som ser det som viktig å fokusere kontinuerlig på arbeidsmiljøet, sykefraværet og uføretilgangen. Det er et faktum at det har vært en negativ utvikling i sykefraværet helt siden 1995. Sykefraværet har økt merkbart de siste fem årene. Utgiftene til sykefravær utgjorde 23 milliarder kr i 2001, samtidig som økningen i tallet på uføre har vært betydelig og nådde 33 milliarder kr i utgifter det samme året. I tillegg må vi ta med de tap dette medfører for den enkelte, og de tap samfunnet får av slikt fravær ved redusert verdiskapning og lavere produktivitet, både i offentlig og privat sektor. Et godt arbeidsmiljø er den viktigste forutsetningen for å stimulere til redusert sykefravær og færre uføre. Intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv fra 2001 har som mål å redusere sykefraværet med 20 pst. i løpet av avtaleperioden på vel fire år. Intensjonsavtalen går som kjent også ut på å ansette langt flere yrkeshemmede og uførepensjonister samt å øke den gjennomsnittlige avgangsalderen fra arbeidslivet. Intensjonsavtalen er et positivt bidrag i arbeidet med å redusere sykefraværet og uføretilgangen, selv om meldingene så langt tyder på at målene som er satt i avtalen, kan bli vanskelige å oppnå. Det er også grunn til å vise til det partssammensatte Arbeidslivslovutvalget, som har som mandat å revidere arbeidsmiljøloven, og som innen 1. desember i år skal legge frem forslag til forbedringer av gjeldende arbeidsmiljølovgivning. Selv om Regjeringen fremholder at det ikke bør foretas vesentlige endringer i arbeidsmiljøloven før Arbeidslivslovutvalget har levert sin innstilling, er det bl.a. på bakgrunn av Intensjonsavtalen allerede nå behov for å foreta midlertidige endringer i loven for å presisere, tydeliggjøre og til dels utvide arbeidsgivers ansvar for oppfølging av og tilrettelegging for sykmeldte samt å tydeliggjøre arbeidstakernes medvirkningsplikt. Det er grunnen til at det foreslås endringer som presiserer arbeidsgivers generelle plikt til systematisk, forebyggende sykefraværsarbeid og individuell tilrettelegging, som presiserer arbeidstakers plikt til medvirkning, som presiserer oppsigelsesvernet ved sykdom samt tar for seg Arbeidstilsynets tilsynsstrategi med presisering av tilsynets rolle rettet mot utstøting. Avslutningsvis er det verdt å nevne at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet mener det kan bli vanskelig å opprettholde dagens sykelønnsordning i fremtiden dersom man ikke nå klarer å snu den negative utviklingen i sykefraværet merkbart. På dette grunnlaget vil jeg anbefale Odelstinget å støtte de foreliggende forslag til lovendringer i arbeidsmiljøloven samt til et par mindre endringer i folketrygdloven, brann- og eksplosjonsvernloven og eltilsynsloven.