Lars Sponheim (Venstre), 1998-12-08:
Vårt næringsliv står overfor store utfordringer de nærmeste årene. Store strukturendringer i Europa og resten av verden gir mer integrerte markeder. Dette forsterker den internasjonale konkurransen. For stadig færre bedrifter er det meningsfullt å skille mellom hjemmemarkedet og eksportmarkedet. De møter den internasjonale konkurransen også på hjemmebane og må være best på sitt område internasjonalt for å kunne lykkes. Det skapes ofte et inntrykk av at vi lever av olje og råvarer i Norge. Det er ikke riktig. Det er og blir menneskelig kunnskap og kompetanse som står for det vesentligste bidraget til verdiskapingen. Høykonjunkturen vi har opplevd de siste årene, har vist oss at vår viktigste ressurs, kompetent arbeidskraft, ikke er noe vi har ubegrenset tilgang på. Situasjonen stiller derfor store krav til et budsjett som både demper presset i økonomien og legger grunnlaget for et konkurransedyktig og omstillingsdyktig næringsliv. Det er grunn til å være fornøyd med budsjettavtalen mellom regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet. Den ivaretar det som var Regjeringens viktigste mål med statsbudsjettet, nemlig å få til den nødvendige innstrammingen. Som nærings- og handelsminister er jeg opptatt av i større grad å målrette budsjettmidlene mot nyskaping i næringslivet. I forslaget til statsbudsjett lå det mange tiltak som har denne begrunnelsen. Det gjelder f.eks. prosjektutviklingstilskuddet. Det skal bidra til mer kommersialisering av forskningsresultater. Et annet eksempel er den nye tilskuddsordningen for høyhastighetskommunikasjon. Videre prioriteres ressursbruken i SND og Forskningsrådet i større grad mot prosjekter som bygger på bruk av teknologisk kompetanse. Jeg er svært glad for at denne nyskapingsorienteringen i det alt vesentlige har fått tilslutning under komiteens behandling av budsjettet. Samtidig med budsjettet la Regjeringen fram en handlingsplan for småbedrifter. Planen er en konkretisering av Regjeringens hovedmål i næringspolitikken, å gjøre det enklere å starte og drive bedrifter i Norge. Den store utfordringen er å fjerne unødige hindringer for bedriftenes vekst og utvikling. Sterkere fokusering på offentlig forvaltning og en aktiv innsats for å redusere skjemaveldet er her nødvendig. Opprydding i forskriftene, bedre analyser av konsekvensene av regelendringer for småbedrifter, økt gjenbruk av data og brukertilpasset informasjon er viktige innsatsområder i en slik sammenheng. For næringslivet er det viktig at det offentlige virkemiddelapparatet framstår som enhetlig, og at det er godt organisert. Det er et mål at det skal være én felles dør inn til offentlig veiledning og bistand for næringslivet. Her skal man kunne få hjelp enten behovet er råd i forbindelse med oppstart av en bedrift eller veiledning i eksportarbeid til andre verdensdeler. Samordningen når det gjelder Norges industriattachèer og arbeidet i Norges Eksportråd er ett viktig tiltak her. Samordningen er basert på erkjennelsen av at internasjonalisering ikke bare dreier seg om å øke eksporten av nye produkter. Dette dreier seg om å få tilgang til ny teknologi og kompetanse for å produsere disse produktene. Dagens regjeringspartier var en del av det stortingsflertallet som bad den forrige regjeringen om å få fremmet et forslag om en såkornkapitalordning. Først gjennom Regjeringens forslag til statsbudsjett for 1999 har vi fått en sterk regional fordeling av innsatsen. Såkornkapital er viktig for nyskaping. Derfor skal selvfølgelig disse ordningene også gjelde for det indre Østlandet, selv om det ikke er et eget regionalt såkornfond for denne delen av landet. Det er meningen at det sentrale såkornfondet, START-fondet, også skal ivareta denne funksjonen. Jeg vil understreke at Regjeringen er opptatt av at såkornordningene er tilgjengelige over hele landet, og vi vil derfor, som komiteen også ber om, vurdere situasjonen for det indre Østlandet. På enkelte områder vil det framover være sterk konkurranse om arbeidskraften. Det er viktig at norske bedrifter kan hevde seg her, og at også nystartede bedrifter klarer å holde på kompetent arbeidskraft. Det er derfor viktig at regelverket for opsjoner i arbeidsforhold nå blir forbedret. Tilbakemeldingene fra næringslivet har da også vært gode. Mulighetene til å kunne bruke opsjonsavtaler er avgjørende for at nye bedrifter med svak lønnsevne skal kunne holde på kompetente arbeidstakere. Innstillingen bærer preg av enighet om norsk næringslivs langsiktige utfordringer. Det er også enighet om å legge forholdene til rette for et framtidsrettet og konkurransedyktig næringsliv som kan redusere vår avhengighet av petroleumsinntektene. Dette er også hovedsiktemålet i Regjeringens næringspolitikk. En langvarig og internasjonal høykonjunktur har ført til at det nesten bare har vært gladmeldinger fra næringslivet de siste årene. I den krevende økonomiske situasjonen Norge nå er i, vil det trolig også bli flere av de mindre oppmuntrende meldingene. I denne situasjonen er det avgjørende at vi makter å holde fast ved de langsiktige målene for næringspolitikken, og at vi fokuserer på evnen til omstilling. Å motsette seg nødvendig omstilling vil neppe føre fram på lang sikt.