Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-04-12:
Først vil jeg takke Ruth Grung for å ha løftet denne problemstillingen til debatt. Arbeiderpartiet er positiv til havbruk. Vi er et parti som har som rettesnor at vi skal skape for å dele. Det betyr at norske naturressurser kan utnyttes for å skape arbeidsplasser, vekst og utvikling. Arbeiderpartiet er opptatt av at norsk havbruk skal skape verdier i Norge. Oppdrett av fisk i hav er en slik mulighet, og vi ser at oppdrett nå utgjør en større del av verdiskapingen i fiskerinæringen enn villfanget fisk. Oppdrettsnæringen og den øvrige fiskerinæringen lever side ved side og deler på arealet i sjøen. Det er ikke like uproblematisk, men med gode kommunale og lokale prosesser er det mulig å dempe konflikter knyttet til areal og felles bruk av havområder. Vi vet at det er ulike syn på oppdrett og havbruk, og at mange er både skeptiske til og motstandere av oppdrettsanlegg i merder i sjø. Kravet om lukkede anlegg for å hindre lakselus og rømning er ofte framme i den offentlige debatten. Regjeringens ambisjon er å øke oppdrettsnæringen i betydelig grad. Det betyr at kommunene, som er ansvarlig for arealplanlegging, må avsette enda mer areal i sjø til havbruk. Det betyr igjen at kommunene og innbyggerne i de aktuelle kommunene må ha en positiv innstilling til havbruk. Uten økt tilgang på areal, ingen økning i produksjon. De fleste kystkommunene som har havbruk innenfor sine grenser, er positiv til denne næringen. Den gir gode, trygge og attraktive arbeidsplasser lokalt. Det betyr mye for de fleste kommuner. Dersom havbruksnæringen setter seg i en slik situasjon at de outsourcer arbeidsplasser ut av landet for å øke egen profitt, er jeg redd de gjør seg selv en bjørnetjeneste. Næringen går godt i dag, og det er ikke mange truende skyer å se for oppdrettsnæringen. Kanskje det viktigste denne næringen kan jobbe med framover, er sitt eget omdømme og befolkningens holdning til den. Uten folkelig oppslutning vil tilgang på nytt areal kunne bli vanskelig. Dette er en alvorlig utfordring for havbruksnæringen. For oss som parti, som ønsker næringen alt vel, er det viktig å minne om at omdømme henger nøye sammen med vekst og utvikling. Det å legge til rette for å eksportere arbeidsplasser ut av landet vil ikke føre til forbedret omdømme for oppdrettsnæringen. Fiskeriministeren bør ta signalene fra samfunnsdebatten alvorlig og bidra til at havbruksnæringen faktisk kan oppnå myndighetenes ambisjoner på dette området. Norge som sjømatnasjon bør ha en ufravikelig ambisjon om at våre naturressurser skal gi aktivitet og arbeidsplasser i Norge, og at de kommunene som avgir areal til disse formål, skal kunne tilgodeses med lokale arbeidsplasser. Norsk oppdrettslaks gir allerede mange arbeidsplasser i utlandet. Dersom dette ytterligere øker, med tilsvarende tap av arbeidsplasser i Norge, kan den lokale goodwillen bli mindre, med de konsekvenser det kan få. Alle næringer er opptatt av og avhengig av omdømme, men noen næringer er mer sårbare for endring enn andre. Havbruk er en slik næring. Den sliter allerede med rømning, lakselus, bruk av kjemikalier og avfall fra oppdrett. Mitt inntrykk er at næringens organisasjoner ser denne utfordringen, men holdningsendringer i befolkningen knyttes til hva hvert enkelt selskap gjør og bidrar med av lokal verdiskaping. Dette er viktig, ikke bare for omdømmet til næringen, men for framtiden for oppdrettsnæringen.