trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-03:
Da Color Line gjennom et partssammensatt utvalg fikk flertallets støtte for å gjøre de endringene som vi foreslo å følge opp, var bekymringen til Color Line – dette er de bedre til å snakke om enn jeg – at det ville bli for store endringer i rammevilkårene. Som selvfølgelig alle er klar over: Når man har støtteordninger knyttet til hvor skip flagges hen, er det ikke politisk styrt om man flagger ut eller inn, direkte. I bunn og grunn er det gode nyheter her, for det er jo flere skip som flagger inn til Norge. Det er flere skip som flagger hjem. Så var et av premissene for spørsmålet at regjeringen hadde gjort sitt ytterste for å få arbeidsplasser ut av landet. I så fall har vi gjort en fryktelig dårlig jobb, for det investeres jo. I norsk industri går investeringene opp. Arbeidsledigheten går ned. Ja, vi solgte ut SAS, som ikke lenger hadde noen meningsfull grunn til å være i statlig eierskap. Det som kommer til å jage arbeidsplasser ut, er jo EØS-politikken og skattepolitikken til Senterpartiet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-03:
Nå er det jo mindre gunstig å investere i eiendom enn tidligere, bl.a. på grunn av endringer i verdifastsettelsen i formuesskatten, og det er veldig klokt. Men spørsmålet er jo: Hvor er det disse arbeidsplassene kommer fra? For dette henger jo sammen. Reis f.eks. til hjertet av norske maritime næringer langs kysten, særlig på Sunnmøre. Hvem er det man møter da? Man møter ikke folk som er i avisen som kjendisrikinger i Norge. Man møter folk som har bygd opp bedrifter gjennom generasjoner. Og hva er det de forteller? Jo, de forteller at den særnorske formuesskatten ikke rammer et investeringsfond fra London eller en eller annen riking som har pengene sine på Cayman Islands, nei, den rammer norske private, lokale eiere. Den rammer dem. Så er spørsmål nr. 2: Hvor skal disse grønne arbeidsplassene komme fra? Hvor er det de kommer nå? Hvor er det de utvikler en elektrisk sjark? Hvor er det de utvikler elektriske løsninger for oppdrettsnæringen? Jo, i akkurat den samme klyngen. Så SV lever i den villfarelsen at man kan ha en fryktelig dårlig næringspolitikk, men en god grønn næringspolitikk, og det henger ikke sammen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-03:
Takk for spørsmålet. Jeg har ved flere anledninger fått se på situasjonen i Rausand, ikke minst takket være spørsmål og engasjement fra representanten Reiten. La meg bare være helt klar og tydelig på det: Det Stortinget har sagt, er også utgangspunktet når vi skal følge dette opp. Vi ønsker å ha en oppfølging og et eventuelt salg som både er ansvarlig, som rydder opp i det som har vært gamle synder, og som også selvfølgelig følger engasjementet som stortingsflertallet har hatt, ikke minst representanten Reiten.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Etter fem år med Høyre i Næringsdepartementet er det egentlig vanskelig å se hva Høyre har hatt av egne initiativ der. Alt som er gjennomført og har kommet ut av departementet til Stortinget, er egentlig pålagt av Stortinget – påtvunget en Høyre-statsråd – bortsett fra én ting, og det er viljen til å gjennomføre en forskriftsendring som direkte skulle medføre at norske sjøfolk ble satt i land, mens utenlandske arbeidstakere kunne gå om bord. Engasjementet handler altså ikke om sakene, men om å prøve å sette sjøfolk i land. Næringsministeren har i ganske skarpe ordelag og med et sterkt engasjement forsvart forskriftsendringen og behovet for å sette disse sjøfolkene i land. Nå viser budsjettavtalen at en setter strek over forskriftsendringen. En skal ikke gjennomføre den. Mitt spørsmål til næringsministeren er: Støtter nå næringsministeren budsjettavtalen og forliket, eller er det fortsatt sånn at han argumenterer for å sette sjøfolk i land? Og uansett: Hva er endringen den siste måneden?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-12-03:
I fem år har regjeringa hatt kreativt gruppearbeid for å finna måtar å flytta norske arbeidsplassar ut av Noreg på. Det handlar om å selja seg ned i statlege selskap, det handlar om å finna på næringsfiendtlege avgifter, og det handla òg, inntil nyleg, om å bytta ut 700 norske sjøfolk med billegare utanlandsk arbeidskraft. Etter at regjeringa gjekk på eit tap i den saka og skipa til Color Line framleis skal vera i NOR-registeret, har det kome signal frå selskapet om at dei har behov for tryggleik for rammevilkåra. Då er mitt spørsmål: Kva har statsråden tenkt å gjera for at eit norsk selskap, eit norsk reiarlag under norsk flagg, i større grad har det føreseieleg enn tilfellet er i dag?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-12-03:
Ein av dei mest gledelege tinga med denne budsjettprosessen er at kampen for å sikra arbeidsplassane til minst 700 norske sjøfolk i Color Line vart vunnen. Representanten Steinar Reiten frå Kristeleg Folkeparti snakka om dette i eit innlegg tidlegare i dag. Eg har lyst til å rosa representanten Reiten for grundigheita og engasjementet hans i denne saka. Men Reiten tek også feil på nokre punkt. Når han hevdar at eg tek feil når eg seier at regjeringa vart tvinga til å snu i denne saka, tek representanten Reiten feil. Ei regjering som har jobba målretta med ei sak over år, og som i tillegg har føreslått det i årets budsjett, endra forskrifta for å opna opp for at Color Line kunne byta ut norske sjøfolk med billig utanlandsk arbeidskraft, har vorte tvinga på plass. Representanten Reiten var også bekymra for ordbruken i debatten. Han kunne ikkje forstå kvifor ikkje alle kunne snakka som Kristeleg Folkeparti, med låg stemme, og finna løysingar med regjeringa. Det kan nok ha falle harde ord. Eg har sagt i denne saka at Framstegspartiet seglar under sjørøvarflagg. Det er ein hard påstand, men han er like fullt sann. Problemet med Reitens verkelegheitsbeskriving er at dersom det ikkje hadde vore for denne kampen som opposisjonen har ført – ja, så ville det ikkje ha vore nokon sjøfolk igjen å kjempa for. I denne saka har regjeringa på punkt etter punkt kome med påstandar som har vorte tilbakeviste. Det har vore eit stort engasjement, frå opposisjonen, frå fagrørsla, frå folk flest, frå nordiske politikarar. Det er det som har gjort at denne saka fekk ei løysing. Berre for å ta ein kontrollsjekk i saka: Både den noverande og den førre næringsministeren sa at gjer vi ikkje den endringa, vil Color Line flytta ut heile skipsflåten sin frå Noreg. Det som er fint når ein spår om framtida, er at fasiten kjem for ein dag. Etter at avgjerda var teken, sende Color Line ut ei pressemelding om at dei vert verande i Noreg. Det som er viktig for Senterpartiet no, er å kjempa for at me kan gje endå sikrare og meir føreseielege rammevilkår for norske reiarlag som ønskjer å segla under norsk flagg med norske sjøfolk, og sikra norske arbeidsplassar. Når Kristeleg Folkeparti no er på veg inn i regjeringa, kan eg godt forstå at dei ønskjer ein opposisjon med dempa innestemme og liten kampvilje. Eg kan lova Kristeleg Folkeparti at det kjem dei ikkje til å få.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Eg beit meg merke i at statsråden meinte at det hadde vore ein raud-grøn dugnad for å snakke ned dei som skaper verdiar i landet. Spørsmålet kan vel eigentlig vridast til det motsette: Når skal denne regjeringa begynne å bry seg om faktisk verdiskaping og mindre om dei aller rikaste og eigarane? Gjennom dei fem åra som regjeringa har sete, har dei ikkje klart å finne nokon nye grøne arbeidsplassar. Det har vore skattekutt til dei rikaste utan målbar næringseffekt. Det har vore meir ein omfordelingspolitikk, ikkje ein næringspolitikk. Vi har sett auka utslepp, og eigedom er framleis gunstigare å investere i enn ny industri og ny næring. Kva er eigentleg solskinshistoria til regjeringa? Kva er det han kan påpeike som viser at vi no er inne i eit grønt skifte?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Vi er i ein ganske unik situasjon i Noreg i dag. Vi har ei regjering som har klart kunststykket å forvalte ei heilt utruleg moglegheit – med kanskje ein av dei rikaste økonomiane i verdshistoria – reint middelmåtig. Faktum er at ein i løpet av dei siste fem åra har klart å auke forskjellane. Rundt 100 000 barn lever i fattigdom. I 2019 kjem dei 10 pst. rikaste til å få 40 pst. av alle personskattekutta. Når det gjeld klima og miljø, har utsleppa auka under dei blå, og ein ligg langt etter dei klimamåla vi har sett for både 2030 og 2050. Så skulle alt dette bety at vi måtte gjere det for verdiskapinga. Men tala for verdiskaping, kva viser dei? Vi klarer ikkje å finne statistikk for såkalla nye, grøne arbeidsplassar. Det har rett og slett ikkje vore ein markant auke som vi kan finne fram til i statistikken i det heile. Det har vore industrinedgang dei siste åra. Det er ganske unikt, med den fantastiske moglegheita industrien har, den gode valutasituasjonen og dei gode handelsvilkåra. Regjeringa har klart å sørgje for ein nedgang for landindustrien i ein situasjon der vi skulle hatt oppgang. Under denne regjeringa er det gunstigare å plassere pengar i eigedom enn å investere i ny industri og næring. Vi har ei regjering som har klart å auke forskjellane, som ikkje har klart å skape verdiskaping, ikkje klart å nå måla på klima og miljø. Dei har svikta på dei aller viktigaste indikatorane, dei største utfordringane vi har i samfunnet. Det er ei bragd, ei historisk bragd. Dei har klart å bruke desse fem åra til å demonstrere det. Det er å feire Noregs stordomstid med det middelmåtige. Det er det ein har klart i denne situasjonen. Det er to grunnar ein kan trekke fram for korleis det kunne skje, korleis ein klarte å stå for ei slik bragd. Anten er det fordi ein har vore ideologisk blind, fordi ein trudde at å køyre på med formueskattekutt til dei rikaste var vegen å gå for verdiskapinga – det har ein ikkje klart – eller ein har rett og slett berre tent interessene til dei aller rikaste i samfunnet. Uansett om ein har vore ideologisk blind eller har tent interessene til dei få, har vi her å gjere med ei regjering for dei rike.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
I budsjettforliket med regjeringspartiene ble følgende anmodningsvedtak angående fullmaktsvedtaket om salg av statens eiendommer på Rausand tatt inn: «Stortinget ber regjeringen om at forurensningen på statens grunn må håndteres i forbindelse med salget av statens eiendom på Rausand i Nesset kommune i Møre og Romsdal og at det legges til rette for at gruvesjakter og avfallsdeponier på områdene sikres samtidig.» Dette dreier seg bl.a. om store mengder saltslagg fra aluminiumsindustrien som har ligget lagret ulovlig siden 2004, og mitt spørsmål til statsråden er om han kan gjøre nærmere greie for hvordan dette anmodningsvedtaket vil bli fulgt opp, når staten nå er inne i en prosess med å selge sine eiendommer der de gamle gruvene på Rausand ligger.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
For en ukes tid siden leste jeg et intervju med et lykkelig ungt ektepar som fikk mitt aldrende Kristelig Folkeparti-hjerte til å banke litt fortere. Lykken besto i at de endelig kunne puste lettet ut og konstatere at arbeidsplassene deres var sikret, sånn at de kunne gå julen i møte sammen med den lille datteren sin uten frykt for å stå uten jobb og inntekt om noen måneder. Grunnen til at arbeidsplassene til Therese, Per Magne og 700 andre sjøfolk ikke kommer i spill, er budsjettforliket som ble inngått mellom Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene den 20. november. Der ble det bl.a. oppnådd enighet om å skrinlegge den varslede endringen i fartsområdeforskriften for utenriksferger og styrke refusjonsordningen for sjøfolk med 35 mill. kr. Dermed gis det ikke anledning for Color Line til å flagge Kiel-fergen over i Norsk Internasjonalt Skipsregister. Dette gir en vinn-vinn-situasjon. Rederiet Color Line kan fortsatt nyte godt av en raus og god refusjonsordning som sikrer selskapet statlige overføringer på 100 mill. kr per år, så lenge selskapet drifter Kiel-fergen under norsk flagg og med norsk mannskap. De ansatte om bord har fortsatt et solid stillingsvern gjennom bestemmelsen om at NOR-registrerte skip skal bemannes av norske sjøfolk. I intervjuet med Therese og Per Magne i Dagsavisen ga de to uttrykk for at budsjettforliket mellom Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene er en seier for demokratiet. Det er jeg helt enig i. Vi i Kristelig Folkeparti har det siste året hatt en tett og god dialog med regjeringen om denne saken. I forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i vår ba vi om en redegjørelse om hvorvidt en endring av fartsområdeforskriften var nødvendig for å sikre konkurransekraften til Color Line. Den rapporten har vi nå fått, og regjeringspartiene har akseptert Kristelig Folkepartis argumentasjon for at endringen ikke bør gjennomføres. Derimot er jeg ikke enig med lederen i Stortingets næringskomité, Geir Pollestad, som i VG den 22. november prøver å framstille dette som et smertelig nederlag for regjeringen. I motsetning til representanten Pollestad har jeg deltatt i dialogen med regjeringspartiene i denne saken, og jeg vil berømme både næringsministeren og Fremskrittspartiets fraksjonsleder i næringskomiteen, Morten Ørsal Johansen, for godt samarbeid, slik at vi nå har landet saken på en god måte, både for det berørte rederiet og for deres ansatte. De øvrige opposisjonspartiene har ført en høylytt og tidvis stygg retorikk i denne saken. Blant annet ble det i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for et år siden brukt ord og vendinger fra denne talerstolen, rettet mot representanter i salen, som var av en slik karakter at stortingspresidenten valgte å bruke klubben mot upassende ordbruk. Vi i Kristelig Folkeparti har derimot valgt saklighet og dialog som vår arbeidsmetode. Dermed har vi greid å lande saken på en måte som gjør at et enstemmig storting nå går inn for en løsning som sikrer 700 norske arbeidsplasser. Det er ikke et nederlag for noen. Det er en stor seier for demokratiet.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Takk for komplimenten om at det er et rødt budsjett. Det står i stil med vår partifarge, så det er jeg glad for at representanten har fått med seg. Det er et godt og rettferdig budsjett, som følger Arbeiderpartiets linje med å bruke de store pengene på de oppgavene som er viktigst i livet, i arbeidslivet og i næringslivet. Folk med opp til 750 000 kr får lettelse med vårt opplegg. Det er de av oss med mest i inntekt og formue som bidrar noe mer. Med det utgangspunktet kan vi også gjøre noe Arbeiderpartiet alltid har stått for – investere. Vi kan investere mer i klimavennlig teknologi, vi kan investere mer i sykehusene våre, og vi kan investere mer i ungene våre i form av hva de får i barnehage, i skole, i opplæring. Vi tror at disse grepene på sikt er vesentlig bedre for å skape nye arbeidsplasser, et aktivt næringsliv og omstillingsdyktige bedrifter. Så sammenhengen mellom å skape og dele handler om at måten vi deler på, også har stor betydning for måten vi skaper på.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Den siste observasjonen kom da det ble klubbet. Det er bra det ble klubbet, for det er helt feil. Arbeiderpartiet er for å skape, og vårt budsjett bidrar til det. Jeg vil advare mot at Norge nå blir en del av et race mot bunnen på selskapsskatten. Vi har hatt en stor, gjennomarbeidet og utredet skattereform, slik vi bør ha i Norge, og vi har satt selskapsskatten ned. Det begynte i vår regjering. Det ble landet på en enighet om 23 pst. Jeg mener at om vi da bare ett til to år etter skal sette den ytterligere ned, sender det feil signal, og jeg har ikke sett det bevist i regjeringens papirer at den ene prosenten skal utløse nye investeringer – tvert imot. Så mener jeg det samme er tilfellet for det man gjør med formuesskatten. Vi kan gjennom våre ressurser bruke penger til å støtte omstilling innen næringslivet, innen teknologi, innen investeringer bedre enn de flate kuttene som går til folk med mest i dette landet. Det er en annen prioritering, en annen strategi, og det gir resultater for både vekst og omstilling i norsk næringsliv.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Nei, 80 kr måneden for ett barn tror jeg ikke har avgjørende påvirkning på akkurat det regnestykket. Men det som framkom i mediene denne uken, var at samlet sum av kontantoverføringer har noe å si. Hvis en familie med to som jobber, skulle tjene f.eks. over 530 000 kr, vil man miste en del av de behovsprøvde velferdsordningene som denne regjeringen har gjennomført, og dermed kommer spørsmålet: Lønner det seg å jobbe? – Nei. Så hvis den samlede summen av hva man får i kontantoverføringer, som jeg har opplevd vi iallfall blant store partier i Norge har vært ganske enige om, kommer opp på et visst nivå, går incentivet til å arbeide ned. Det er klart at barnetrygden passer inn i det bildet. Vi er ikke imot barnetrygden, vi er for den. Det er en strategi å øke den ved å inflasjonsjustere. Vi kan være åpne for å diskutere det, men når det gjelder summen, må vi se på sammenhengen mellom den og andre kontantytelser og stille spørsmålet: Kan vi bruke de pengene bedre for å nå mål både for familiene og for samfunnet for øvrig?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
For det første har vi lagt fram et klimabudsjett – det har ikke denne regjeringen gjort – og vist år for år hvordan vi må nå målet mot 2030. Jeg er sikker på at det arbeidet, som jeg gjerne anerkjenner mine medarbeidere som har jobbet med det, for, har et grunnlag som er krevende, fordi regjeringen ikke har gjort den jobben de burde. Men vi har tatt inspirasjon fra byrådet i Oslo, som har klart å legge det fram for hovedstaden. Da bør vi også klare det for landet. Og vi har vist vei mot 2030. Jeg tror vi må få en bedre metode og arbeidsform for det i 2019, 2021 osv. Men det gir iallfall en indikasjon på at det er mulig å komme dit hvis vi bevilger pengene. Jeg setter pris på at representanten hører Arbeiderpartiets stemme når det gjelder klima og energi. Det er jo viktig ettersom Venstres stemme forsvinner i den diskusjonen når de nå er i regjering. Men jeg tror at vi er nødt til å ha noen langsiktige mål og kunne dokumentere innsatsen vi skal komme med for å nå det målet, og jeg vil håpe at regjeringen tar den utfordringen at de i neste statsbudsjett også legger fram mye tydeligere klimabudsjett for å vise veien til de forpliktelsene vi har.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Jeg synes det er bra at statsministeren har et internasjonalt engasjement, men jeg bemerker at vi i dag diskuterer regjeringens budsjett, det skal vedtas her, og statsministeren er på politiske samtaler i Angola. Jeg mener hun burde vært i salen når vi diskuterer statsbudsjett for neste år. Det brer seg en selvtilfredshet over denne regjeringen, og vi har hørt det i denne debatten. Det er forlengelsen fra da budsjettet kom, da finansministeren sa at nå skinner solen på alle. Det er en forlengelse av «nu går alt så meget bedre», og mange av innleggene vi har hørt i dag fra regjeringens side, har begynt med talepunkt om at Norge er verdens beste land å bo i. Men er det en betryggende analyse, når vi står i 2018 og ser mot 2020-tallet og de utfordringene Norge har? På den ene siden skulle det bare mangle at Norge er et bra land å bo i, med vårt utgangspunkt, men det fundamentet dette landet bygger på, tar regjeringen meget lett på, det som har skapt det landet, skapt de mulighetene, med en rettferdig fordeling og vilje til å gjennomføre det i politikk, med sterk offentlig velferd som gir likhet, rettferdighet og høy kvalitet, med satsing på et sterkt trepartssamarbeid som gir folk tillit og ansvar i samfunn og arbeidsliv, og med frontfaget og støtte til innovasjon og sterk industri. I stedet ser vi en politikk hvor man berømmer et samfunn der man på mange måter kom til dekket bord, som har gjort oss mer oljeavhengig, med tro på skattekutt som stimulans, privatisering, svak satsing på fellesskapets velferd og passiv og næringsnøytral næringspolitikk. Nobelprisvinner Paul Krugman skrev en artikkel i New York Times i midten av november om skattekuttpolitikken som økonomisk virkemiddel for å få til innovasjon og fornyelse. Han skrev: Resultatet av lavere selskapsskatt er at selskaper betaler mindre skatt – punktum. Han klarer ikke å påvise at Bush 1, Bush 2, Obama og den nåværende amerikanske presidentens skattekutt til selskapene faktisk resulterer i økte investeringer. Jeg mener, som Slagsvold Vedum sa, at det er et spørsmål å diskutere her også. Gir det de resultatene? Det var riktig å sette selskapsskatten ned, slik vi gjorde gjennom et stort forlik, men regjeringen fortsetter altså med klokkertro på den. Det er feil vei å gå, det er en doktrine som ikke virker. Så vil jeg si, som mitt siste punkt her, at dette også handler om å se hva dette samfunnet trenger framover. Arbeidslinjen tar denne regjeringen lett på. Store kontantoverføringer som gjør at det er mer lønnsomt ikke å jobbe, er gal utvikling for Norge. Klimapolitikken tar man også lett på, man blir hengende etter målene man har satt seg, snakker seg rundt det og setter ikke opp de løypemerkene vi skal ha til 2030 for å nå Norges internasjonale forpliktelser. Man klarer heller ikke å gjøre klimapolitikken til også en mulighet for norsk nærings- og arbeidsliv, som det burde vært. Det har denne debatten avklart veldig tydelig.
Trond Helleland (Høyre), 2018-12-03:
Først vil jeg si at jeg er veldig glad for det varme forsvaret av EØS-avtalen og NATO-medlemskapet som representanten Gahr Støre hadde. Jeg tror det er viktig i en tid der det stormer litt rundt i Europa, at store partier kan stå sammen om viktigheten av EØS-avtalen. Men så sier Gahr Støre at en skal skape mer og dele bedre, og han listet i sitt innlegg opp mange milliarder i nye utgifter som han ønsket å gjennomføre. Problemet er bare at budsjettet til Arbeiderpartiet er det rødeste siden 2013. Det er dårlig nytt for norsk verdiskaping og nye arbeidsplasser. En ønsker å øke personskatten og trinnskatten med nesten 1 mrd. kr, øke formuesskatten med 4,7 mrd. kr, kutte tilskuddet til private barnehager med 85 mill. kr, fjerne fritt behandlingsvalg, fjerne ordninger med individuell pensjonssparing, eller kutte med nesten 1 mrd. kr, og også foreta en rekke kutt som ikke bidrar til verdiskaping. Hva er det som gjør at Arbeiderpartiet fullstendig har forlatt linjen om ansvarlig budsjettering(presidenten klubber) og systematisk undergraver muligheten til(presidenten klubber igjen) å skape nye arbeidsplasser i Norge? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Trond Helleland (Høyre), 2018-12-03:
Vi står selvsagt inne for den reduksjonen i muligheten til å kreve inn eiendomsskatt som budsjettet legger opp til. Jeg tror det er en riktig utvikling. Det kan ikke bli slik at det å kreve inn eiendomsskatt er en sovepute for manglende rasjonalisering, for effektivisering i kommunene osv. Selv har jeg sittet i bystyret i Drammen. Der var det litt slik da Arbeiderpartiet styrte, at man hadde eiendomsskatt i mellomvalgår, og så fjernet de den i valgår. Det var en god strategi. Men etter at Høyre overtok, har vi altså fjernet eiendomsskatten for godt og har klart å styre byen på en god måte uten den ekstraskatten på folks bolig. Jeg mener at en reduksjon i eiendomsskatten er bra, jeg mener det er viktig for kommunene også å være kreativ når det gjelder å finne andre måter å hente inn de inntektene på, eller å redusere kostnadene. Så jeg støtter nedgangen i eiendomsskatten, jeg tror det er en riktig utvikling.
Trond Helleland (Høyre), 2018-12-03:
Nei, representanten Helleland kan ikke det, fordi denne økningen i avgiften er rettet inn mot å få en mer grønn og bærekraftig taxinæring. Derfor skjønner jeg veldig godt at Senterpartiet har lett med lys og lykte i årets budsjett for å finne den avgiften de kan plage særlig finansministeren med det neste året. Men jeg tror ikke denne avgiften bærer. Dette er en endring i avgiften som bidrar til at en får en grønnere bilpark også i taxinæringen .
Trond Helleland (Høyre), 2018-12-03:
Før jeg kom på Stortinget, jobbet jeg med regionalutvikling i fylkeskommunen. Jeg har permisjon derfra fortsatt. Det begynner å bli litt over 20 år siden, men det kunne vært interessant å gå tilbake. Det er kanskje litt mindre i kassa nå enn det var den gangen. Det som var litt av utfordringen, var at når jeg skulle rundt i Buskerud og møte de ulike søkerne som ønsket å få tilskudd til gode tiltak, kjørte jeg på humpete og dårlige fylkesveier, og jeg kjørte på dårlig vedlikeholdte riksveier. Vi gjorde en veldig strategisk beslutning ved å si at den beste regionalutviklingen, den beste distriktspolitikken er å ha god infrastruktur. Vi har prioritert fylkesveiene, vi har prioritert samferdselsbudsjettet – det er økt med 75 pst. Det har vært en helt klar satsing. Da man sto i fakkeltog her ute for ca. ti år siden, var det for å få ny og bedre vei, det var ikke for å få mer i regionale utviklingsmidler.
Trond Helleland (Høyre), 2018-12-03:
Problemet til SV er at de gjerne vil ha mye på én pott, der man kan dele ut pengene, men de vil stramme skatteskruen skikkelig til for nettopp de samme folkene, som er gründere, som starter bedrifter, som kanskje etter hvert må betale formuesskatt, som skal betale selskapsskatt – der går SV i helt feil retning. Hvis SV hadde konsentrert seg om det som var fundamentet for verdiskapingen, nemlig at man skal ha gode vilkår for å drive business her i landet, kan det hende jeg hadde lyttet til innleggene fra Karin Andersen når det gjelder de regionale utviklingsmidlene. Men det viktige er jo den statistikken vi nå ser, der arbeidsledigheten i Distrikts-Norge er lavere enn på over ti år, der det går så det suser i reiselivsnæringen, innen fisk, innen ulike gründervirksomheter. Det skyldes ikke de regionale utviklingsmidlene, det skyldes skatteregimet her i landet og den gode næringspolitikken regjeringen driver.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Vi kan vel nå konstatere at Arbeiderpartiet med sitt alternative budsjett for neste år langt på vei oppfyller valgløftet fra 2017 om skatteøkninger på 15–20 mrd. kr. Forutsigbarhet kan vi være enige om er viktig, spesielt for næringslivet. Da Stortinget behandlet skattereformen i 2016, ble det etablert enighet om to vesentlige endringer. Det ene var en reduksjon i selskapsskatten fordi nivået på den norske selskapsskatten var blitt veldig høyt. Så var det en reduksjon i formuesskatten på arbeidende kapital. I tillegg ble man enige om at man skulle se på en ytterligere reduksjon i selskapsskatten hvis endringer skjedde i andre land, og spesielt i våre naboland, altså i Norden. Nå har det skjedd, men Arbeiderpartiet vil ikke være med på en ytterligere reduksjon, og vil heller ikke være med på en tilrettelegging for norske bedrifter og norske bedriftseiere gjennom en økt reduksjon i formuesskatten på arbeidende kapital. Hva(presidenten klubber) er det som gjør at Arbeiderpartiet(presidenten klubber) har endret sitt syn på skatteregimet, og ikke lenger er opptatt av å skape(presidenten klubber igjen) før man kan dele? (presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Jeg takker for et meget detaljert og lokalt spørsmål, men samtidig viktig. Uten å ta stilling til akkurat den grensestasjonen på Bjørnfjell vil jeg si at det er helt klart at generelt er Fremskrittspartiet veldig opptatt av å legge til rette for både havbruk og næringsutvikling, og selvfølgelig eksport. Det er en av grunnene til at vi satser så mye på å bygge god infrastruktur, som er viktig for å få alle varer som produseres – og spesielt ferskvare – fra produsent og ut i markedet og ut til kunden. Det gjelder ikke bare vei, men også på banesiden. Så det vi har bidratt med de siste årene – og det kan dokumenteres – har virket positivt for de aller fleste næringer i Norge, og det ser man også på den økonomiske utviklingen, som er positiv. Så kan ikke jeg si at jeg skal støtte deler av Arbeiderpartiets alternative budsjett, for jeg mener vi har et meget godt statsbudsjett, som nå er forlikt mellom de fire ikke-sosialistiske partiene.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Det lever ikke Fremskrittspartiet med, og heller ikke regjeringen. Nettopp derfor har man hatt en så betydelig styrking av justissektoren og politiet de siste årene. Det er grunn til å minne om at politireformen ikke er ferdig. Strukturen er gjennomført, men selve kvalitetsdelen av politireformen skal ferdigstilles i 2020. Det er sikkert rom for forbedringer, men det vi har bidratt med de siste to årene, er å bevilge penger direkte til politidistriktene, altså ikke via POD, men direkte ut til distriktene, nettopp fordi man kan bruke pengene til å øke bemanningen, og også forbedre den rent operative funksjonen ute i hvert politidistrikt. Tallene taler egentlig for seg når man ser økningen i politidekning – antall(presidenten klubber) nyutdannede som får jobb i politiet osv. – så vi kan dokumentere at det er en riktig utvikling. (presidenten klubber)
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Nå tror jeg ikke vi skal overlate til representanten Lysbakken å definere transformasjonen av Fremskrittspartiet. Vi har en skatte- og avgiftspolitikk som kommer folk flest til gode. Det er nå engang slik, Lysbakken, at jeg blir ikke noe mindre fattig av at du blir mindre rik. Ting henger sammen. Det avgjørende er hvordan disse pengene som frigjøres, investeres til å skape arbeidsplasser, til å etablere bedrifter, nyskaping, gründerskap – som igjen betyr at man får flere over i arbeid, og at man øker det samlede skattegrunnlaget, som igjen går til fordeling av velferdsgoder. Så ting har en sammenheng. Det blir helt feil å overfokusere på noen relativt få rike. Man burde heller være opptatt av alle de andre der ute som er villige til å investere penger og drive bedrifter og ta risiko, og der synes jeg SV svikter gang på gang.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Den er litt forunderlig, den påstanden som Senterpartiet her kommer med. Det er ikke slik at taxinæringen får en avgiftsøkning over natten. Det som skjer, er at den fordelen de har hatt når det gjelder redusert vektkomponent i engangsavgiften, blir borte. Men den slår ikke ut før man eventuelt bestiller og kjøper ny bil. Det er altså en endring i engangsavgiften. Vi prøver å motivere taxinæringen, som vi har gjort overfor de øvrige bilistene, til å velge mer effektive biler, kanskje biler som har lavere vekt, slik at vi får også en taxinæring og en taxipark som slipper ut mindre, i likhet med det vi har oppnådd når det gjelder den øvrige bilparken i Norge. Men dette slår inn først når man kjøper en ny taxibil.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Representanten Jonas Gahr Støre har i det siste vært veldig opptatt av arbeidslinjen i mediene. Det er vi selvfølgelig veldig glade for. SV støtter hundre prosent at det å sikre folk arbeid er helt avgjørende for verdiskaping og også for å redusere fattigdom. Men han dro med seg at det var en del trusler mot den såkalte arbeidslinjen, bl.a. kontantstøtte og barnetrygd. Vi i SV ble ganske overrasket over at også barnetrygd blir framstilt som en trussel mot arbeidslinjen, m.a.o. at det å øke barnetrygden skulle få folk til å velge å være hjemme og passe barna sine selv. Det ble det framstilt i mediene at representanten Gahr Støre mente. Da er mitt spørsmål til ham: Er det noen dokumentasjon hos Arbeiderpartiet på at det å øke barnetrygden bidrar til at folk velger å være hjemme i stedet for å arbeide?
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Jeg er engasjert i justisbudsjettet, og det budsjettet skal sikre trygghet, lov og orden. Det skal både dømme og straffe – det skal være penger til det – og rettsstaten skal bygges gjennom dette budsjettet. Aller mest bekymret er jeg for at justisbudsjettet ikke er innrettet slik at regjeringen greier å omstille politiet til det nye kriminalitetsbildet i Norge. Den tradisjonelle kriminaliteten i Norge går ned, altså kriminalitet knyttet til vold i det åpne rom, vinningskriminalitet og narkotikakriminalitet. Det er et bilde vi ser i hele Vest-Europa, og det gjelder alle grupper, også innvandringsmiljøer. Faktisk går ungdomskriminaliteten også ned, hvis vi ser det i et tiårsperspektiv. Men i saker der i hovedsak kvinner er ofre, ser vi en voldsom økning i anmeldelser. I saker hvor i hovedsak kvinner er ofre, som voldtekt, familievold og menneskehandel, ser vi også at systemet svikter. På området familievold har politiet en oppklaringsprosent på bare 33, og på området voldtekt blir 80 pst. av sakene henlagt. På tross av stadig økte bevilgninger til politiet, flere politifolk og et driftsbudsjett til politiet på nærmere 18 mrd. kr greier ikke politiet å prioritere disse sakene på en ordentlig måte. På tross av en tydelig beskjed fra Riksadvokaten om at slike saker skal gis forrang foran andre saker – altså foran et innbrudd eller å løpe etter ungdom som har hasj i lomma – greier ikke politiet å omprioritere disse sakene. Vi har derfor kommet til at det er på tide å gjøre noen grep for å detaljstyre politiet for å sikre at de tusenvis av kvinner i Norge som utsettes for vold i nære relasjoner, får den oppfølgingen fra politiet som de trenger. Vi har derfor i vårt budsjett lagt opp til et opplegg hvor vi i langt sterkere og mer detaljert grad ønsker å øremerke midler til dette området, slik at når politiet får tilført midler, får de ikke lov til å bruke de pengene på noe annet enn etterforskning av voldtekt, familievold, bl.a. Vi vil ha egne grupper i hvert politidistrikt som er øremerket for dette arbeidet, og vi har til og med bedt justisministeren – det har vi gjort i merknaden – om å se om det går an å bruke type måltall som styringsverktøy for å dytte politiressurser mer i den retningen. Vi står her overfor en av Justis-Norges aller, aller største utfordringer, og vi i SV mener at Stortinget må ta et tydeligere ansvar og faktisk gå inn og styre politiet mer i dette arbeidet.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Det er godt å høre i denne finansdebatten representanter fra spesielt regjeringspartiene som forteller om hvor godt det går i Norge. Og det gjør det – jeg skal være enig i at vi har det fantastisk bra i Norge i forhold til hvordan man har det i mange andre land. Men da kunne jeg kanskje ønske at vi hadde brukt det handlingsrommet vi har, økonomisk, til å tette hullene for noen av dem som det ikke går så godt for. Det skal ikke så veldig mange meter motorvei til for å løse det problemet som jeg skal snakke om nå. SVs mål med justispolitikken er at man skal sikre lik rett og lik tilgang til rettsvesenet. Det skal altså ikke være størrelsen på lommeboka som avgjør om en får rettssikkerhet her i landet. Derfor vil vi styrke et system hvor vi gir fri rettshjelp som tilbys av advokater, til dem som har dårlig råd, slik at de kan få dekket sine regninger av det offentlige. Vi vil også styrke og gi mer økonomisk støtte til organisasjoner som gir rettshjelpstiltak eller -råd. Det skal være et rettssystem for de mange og ikke for de få. Denne regjeringen har ikke greid å oppfylle disse målsettingene. I en tid med økende forskjeller og økende fattigdom, spesielt blant utsatte grupper, presterer regjeringen å redusere bevilgningen til fri rettshjelp som tilbys av advokater. Både i det reviderte budsjettet rett før sommeren og i dette budsjettet er det kuttet drastisk i disse tiltakene. Regjeringen mener altså at det er mindre bruk for ordningen med fri rettshjelp. Sakens kjerne er at inntektsgrensen som bestemmer hvem som kvalifiserer til fri rettshjelp, har stått stille i nesten ti år. Samtidig blir lønninger og trygd justert opp etter inflasjon og økte levekostnader. Det gjør at stadig flere som tidligere kvalifiserte til fri rettshjelp, nå kommer over inntektsgrensen. På den måten vil færre og færre få fri rettshjelp. En av gruppene som i praksis mister retten til fri rettshjelp, er unge uføre som i dag mottar minstepensjon. Grunnbeløpet for minstepensjon er i dag 247 000 kr. Det er kun 1 000 kr over inntektsgrensen for fri rettshjelp på 246 000 kr. Tjener man altså 1 000 kr mer – og da definitivt er fattig – mister man retten til fri rettshjelp. Vi opplever at regjeringen her gradvis struper denne ordningen for en gruppe som har lite penger, og som hele ordningen egentlig er ment å dekke. Denne strupingen svekker rettssikkerheten for folk med lav inntekt. På godt norsk er dette ganske dårlig gjort overfor denne gruppen av folk, og det er veldig smålig – jeg vil nesten kalle det en hån – mot dem som er aller fattigst, og i vårt budsjett gjør vi hva vi kan for å rydde opp i dette.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-12-03:
Aller først vil jeg gi en liten, rød rose til Gahr Støre for at han har begynt å snakke om klima og energi i mye større grad bare det siste året. I finansdebatten i fjor var ikke det tema i representantens innlegg. Det er veldig bra. Det siste året har også regjeringspartiene og Arbeiderpartiet blitt enige om EUs energipakke 3, som EU vedtok for snart ti år siden. Det var på tide at vi fikk vedtatt den i Norge, og at Arbeiderpartiet erkjenner at vi trenger utenlandskabler for å utveksle ren og fornybar energi. Representanten var også i stor grad innom EØS-avtalens betydning for Norge, og Arbeiderpartiet er jo et stødig ja-til-EU-parti, så jeg er litt forundret over at Arbeiderpartiet ikke til fulle var med regjeringspartiene på klimastrategien og viktigheten av å samarbeide med EU. Men i Arbeiderpartiets budsjett er det et eget utslippsbudsjett, og hvilken informasjon er det Arbeiderpartiet vil ha ut av det? For de tallene er hentet fra regjeringas(presidenten klubber) eget forslag hvor det er sektorvise utslipp. Er det noe nytt(presidenten klubber igjen) en ønsker seg? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-12-03:
Da kan representanten Arnstad gå videre med å forklare hvorfor avgiftslettelser virker for klimaet, for Senterpartiet foreslår altså å gi lettelser på 935 mill. kr når det gjelder diesel- og bensinavgifter. Da må hun nesten forklare hvilken effekt det har på klimaet. Senterpartiet er nå det siste partiet som ikke er kommet seg ut av eksoståka. I 2006 ga de store avgiftslettelser på diesel, i 2009 ble avgiftslettelser på biodrivstoff avviklet, og det førte til et stort salg av dieselbiler, men også til at vi sluttet å produsere biodrivstoff i Norge. Dette stemmer ikke egentlig overens med det Senterpartiet jeg kjenner, som vil premiere biodrivstoffproduksjon og skogbaserte ressurser. Ingenting av dette går i hop, men først av alt: Kan representanten Arnstad forklare hvor bra avgiftslettelser på diesel på 1 mrd. kr er for klimaet?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-12-03:
Jeg forstår godt at SV må bruke 9 mrd. kr på klimatiltak etter en dieselbilpolitikk som har skapt mye eksos, og som vi holder på å få ut av norsk luft. Representantens tidligere partileder, Kristin Halvorsen, sier i Dagsavisen i dag at det nok gikk litt for langt. Det er noe av det vi holder på å rydde opp i, i dag. Jeg kunne jo spurt om representanten Lysbakken er enig med sin tidligere finansminister og partileder i at man ga for store lettelser i dieselbilavgiftene, og at vi sånn sett har en stor oppryddingsjobb, som vi holder på med. Men jeg spurte Jonas Gahr Støre tidligere i dag om klimabudsjett, for det er jo et felles forslag fra Arbeiderpartiet, Rødt, Miljøpartiet De Grønne og SV. Hva er det klimabudsjettet skal gi, ut over det å lage et budsjett? Informasjonen står jo i regjeringas forslag, det er Miljødirektoratet som har levert tallene, og fra 2021 skal vi levere klimaregnskap til EU, så hva er det det klimabudsjettet skal gi oss?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-12-03:
Jeg må få lov til å si at jeg er veldig mye mer fornøyd med debatten i dag enn den for et år siden. En årsak er selvfølgelig at Arbeiderpartiet snakket veldig lite om klima og miljø i debatten i fjor, og har snakket veldig mye om det i år. Det synes jeg er gledelig. Det betyr at klima, energi og miljø tydeligvis er viktigere enn noen gang. Det har dette året i praksis også vist oss. Jeg er leder i energi- og miljøkomiteen. Jeg tror alle komiteens medlemmer har vært på talerstolen og snakket om energi og klima. I veldig mange innlegg hører jeg det. Det er jeg veldig glad for, for vi står foran noen store utfordringer. For Venstres del har vi jo håpet å komme i denne situasjonen – at flere enn vi og Miljøpartiet De Grønne skal bruke mye tid på å prate om dette, og også legge mye innsats i å gjøre tiltak. Vi har vært igjennom et år der vi har forhandlet både om utenlandskabler og om renere energi i hele Europa, men også om målsettinger fram mot 2030. Vi skal kutte 40 pst., og vi skal gjøre det i samarbeid med landene rundt oss, våre naboland. Det er de nordiske landene som er de mest offensive, som setter inn flest tiltak, og som er flinkest i klassen til å kutte utslipp. I Norge peker vi på at elbilsatsingen er vellykket – og det er mange land rundt oss som også peker på det – men det gjenstår en stor oppgave med å skifte ut bilparken framover. Så vi må holde tempoet oppe, både skifte ut biler og skifte ut drivstoff. En av diskusjonene de siste årene har vært om innblanding av biodrivstoff vil fungere. Nå vet vi at det fungerer, for det kuttet utslipp med 10 pst i 2017. Det er riktig at vi må få palmeoljen ut, og vi må få annet biodrivstoff inn på tanken. I forrige uke kom en gledelig melding fra Biozin i Åmli, som har med Preem på laget, og som vil investere 3,5 mrd. kr i framtidsrettet klimapolitikk: å blande inn mer biodrivstoff produsert på kortreist, norsk trevirke. Vi er på vei. I disse dager åpner klimaforhandlingene i Katowice. Vi skal få til en regelhåndbok, så det internasjonale arbeidet er også utrolig viktig. Vi har satt av 2018 til å gjøre noen viktige avtaler, som å få på plass en regelhåndbok. Vi får antakelig også på plass en avtale med EU om å knytte oss til deres utslippsmål fram til 2030. Klimarisikoutvalget skal legge fram sin rapport i desember. Gitt at alt dette kommer på plass, er det mulig å øke ambisjonene skrittvis. Jeg hører at andre partier nå ønsker seg det. Jeg skal også minne om at vi har vedtatt en klimalov i Norge. Avtalen med EU innebærer at vi skal rapportere. Så det å snakke så veldig mye om dette i forbindelse med budsjettet – i hvert fall må vi begynne å rapportere, både til oss selv og til EU. Der vil vi vise fram tiltakene. Det er viktig at vi i 2019 forbereder oss på det.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-03:
Ja, det ble en god cupfinale i går, og pokalen kom akkurat dit den skal være. Men finansministeren svarte ikke på noe om taxiavgift, og representanten Helleland var i sitt innlegg opptatt av verdiskapere. Jeg fikk en henvendelse fra en drosjeeier i Meråker. Meråker er en kommune med 2 500 innbyggere. 90 pst. av hans kjøring er offentlig kjøring og anbudskjøring, og han kommer til å få ekstrakostnader på 650 000 kr fra 1. januar 2019. Nå har enkelte av Høyres talsmenn her sagt at dette er en slags grønn avgift. Det er å ødelegge troverdigheten til grønne avgifter å kalle det det. Kan ikke representanten Helleland ganske enkelt erkjenne at dette nok en gang handler om et kreativt forslag for å prøve å få i hop en vanskelig budsjettbalanse for regjeringen, nok et avgiftsforslag som skal klare å gjøre det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-03:
Det er utrolig mange driftige sjeler rundt omkring i Norge som skaper arbeidsplasser. Det å legge til rette for dem er en svært viktig oppgave. Det er mange måter å gjøre det på. Å innføre den typen sukkeravgift som Høyre var med på i fjor, og som rammet hele den næringsmiddelindustrien som ikke minst er viktig i den regionen som representanten Holm Lønseth og jeg kommer fra, er ikke vegen å gå. Det å bidra til god samferdsel er en veg å gå. Senterpartiet foreslår i sitt alternative budsjett f.eks. å øke bevilgningene til fylkesvegene med 1 mrd. kr fordi det er et utrolig etterslep. Fylkesvegene utgjør tross alt tre fjerdedeler av vegnettet i landet vårt, og det er der trykket må legges inn når det gjelder å lage gode rammer for dem som skaper verdier i samfunnet vårt. Ellers er jeg enig i at vi må få solgt varene våre, det er veldig viktig. Det kommer vi til å få gjort, uansett om det er med Senterpartiets opplegg eller med Høyres opplegg.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-03:
Vi har et samlet skatte- og avgiftsopplegg som vi mener er fornuftig, og som også bidrar til at de som har mest i samfunnet, er nødt til å bidra mest skattemessig. Men det vi gjør – i motsetning til regjeringen – er at vi reduserer avgiftene, for avgifter er grunnleggende usosialt. Problemet med denne regjeringen er at den har finansiert sine skattelettelser med økte avgifter, mange av dem helt vilkårlige, lagt inn i budsjettet i en nattetime på slutten av budsjettforhandlingene og gjort gjeldende bare en halv måned etterpå, slik som den taxiavgiften som vi har diskutert her i dag, som kommer til å bidra til at én næringsdrivende i min nabokommune får 650 000 kr i økte kostnader bare fra 1. januar 2019. Det er i alle fall ikke forutsigbar næringspolitikk og skatte- og avgiftspolitikk.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-03:
Jeg er svært opptatt av at vi i årene framover må få en kraftig og fornuftig klimapolitikk som også har legitimitet. Det å foreslå avgiftsøkninger som ikke har klimaeffekt, er å undergrave klimapolitikken. De avgiftsøkningene som denne regjeringen, med Høyre og Fremskrittspartiet i spissen, har foreslått, f.eks. innen transportsektoren, er avgifter som beviselig nesten ikke har klimaeffekt. Det mener jeg i det langsiktige løp blir et problem for legitimiteten til klimapolitikken, særlig når denne regjeringen samtidig ikke er villig til å satse på f.eks. et CO 2 -fond for næringstransport og tungtransport. Der handler det ikke om å ta inn økte avgifter, men om å bruke avgiftsinntektene staten får, til å omstille en hel del av transportsektoren. Det ville ha vært viktig. Men denne måten å forsvare enhver liten avgiftsøkning på som et klimatiltak kommer til å skape problemer for legitimiteten i klimapolitikken. Det er en utfordring vi er nødt til å ta på alvor – sammen. Og så skal vi komme tilbake til også det som angår palmeolje, der vi langt på vei er enig med SV.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-03:
Senterpartiet foreslår en rekke avgiftslettelser i dette budsjettet. Grunnen til det er at vi synes den avgiftspolitikken som denne regjeringen står for, er grunnleggende usosial. Her foreslår man altså skattelette til dem som har mye fra før av, og så finansierer man det gjennom nye avgifter som rammer oss alle sammen, også dem som tjener lite og har lite. Det er grunnleggende usosialt. Og til det at Venstre prøver å overbevise miljømessig om at de skal saldere både miljøprofilen sin og budsjettbehovet sitt med stadig nye avgifter: Det bør Venstre tenke grundig gjennom, for det vil i det lange løp redusere legitimiteten til klimapolitikken. Jeg tror ikke våre lettelser heller har noen særlig påvirkning på klimapolitikken; jeg tror de kraftfulle klimatiltakene ligger i en positiv omstilling bl.a. gjennom CO 2 -fondet som Venstre snakket så ivrig om før de kom i regjering, men som vi nå ikke ser snurten av etter at de kom i regjering.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Jeg har tatt med meg budsjettet, for jeg lurer veldig på om Helleland og regjeringen egentlig har lest hva som står i dens eget budsjett. Jeg hører innlegget fra Helleland, der han snakker om jobber og jobbskaping, han heier på alle gründere osv., og i budsjettet står det jammen at det er ett virkemiddel som i gjennomsnitt gir 5,6 prosentpoeng høyere vekst i verdiskaping sammenlignet med tilsvarende bedrifter og 6,1 prosentpoeng høyere vekst i antall ansatte, og det er de regionale midlene – de som regjeringen nå for femte år på rad har kuttet i og mer enn halvert. Disse gir arbeidsplasser og god inntjening i distriktene. SV foreslår å øke disse, selvfølgelig fordi det skaper mange arbeidsplasser. Vi mener at vi skal heie mer på dem som skal skape disse arbeidsplassene, men hvis man tjener mye, bør man også være med og bidra mer til fellesskapet. Hva er grunnen til at Høyre mener at disse pengene rett og slett skal kuttes, og at det ikke er viktig?