Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-06-14:
Jeg tar ordet fordi årsmeldingen fra EFTA-parlamentarikerkomiteen gir anledning til å si litt om et tema som sjelden omtales her i salen, nemlig handelspolitikk. Etter 50 år er vi få medlemmer igjen i EFTA, men det er fortsatt en viktig organisasjon for Norge. EFTA er med og sikrer norsk næringsliv bedre markedsadgang på mange og voksende markeder. Det er to forhold som nå står på dagsordenen, i tillegg til forhandlinger om frihandelsavtaler med Ukraina, Russland, Algerie, Hongkong, Kina og India. Det ene er hvordan vi kan innarbeide miljøkrav og krav om anstendige arbeidsvilkår i frihandelsavtalene. Det andre er EFTAs framtid. Under møtet på Island vil det bli lagt fram en rapport om miljøstandarder og arbeidstakerforhold. Rapporten bør danne grunnlag for en bred debatt om disse viktige forholdene. Frihandel er viktig for den økonomiske veksten, kanskje spesielt i den situasjonen vi nå er i, men vi må evne å kombinere frihandel og økonomisk vekst med miljøhensyn og anstendige forhold for arbeidere, også i fattige land. Vi må finne veier for dette som ikke fungerer som handelshindringer, slik de landene vi forhandler med, ser det. Det blir en viktig oppgave framover. EFTAs framtid er satt på dagsordenen på grunn av Islands søknad om EU-medlemskap og Færøyenes interesse for EFTA-medlemskap. Men det vil trolig gå både én og to vintre før dette avklares. I mellomtiden må vi sørge for at EFTA gjør jobben sin, til beste for næringslivet i medlemslandene. Denne komiteens andre oppgave er å se til at EØS-avtalen fungerer godt. Her er utfordringene knyttet til at Lisboa-traktaten nå styrer EU. Den gjør det mer krevende å vite hvilke saker som ligger innenfor EØS- og Schengen-avtalene, og hvilke som ligger utenfor. Og den gir Europaparlamentet større innflytelse. I den felles parlamentarikerkomiteen mellom Europaparlamentet og EFTA må vi fortsatt konstatere at engasjementet fra Europaparlamentets medlemmer kunne vært større, for å si det diplomatisk. Til gjengjeld har vi nå sett at den indre markedskomiteen i Europaparlamentet har foretatt en vurdering av hvordan EØS-avtalen og avtalen med Sveits virker inn på hvordan det indre markedet fungerer. Når det gjelder EØS-avtalen, reiser komiteen spørsmål om den bør justeres i lys av den utviklingen som er skjedd siden den ble inngått for 15 år siden, bl.a. når det gjelder Europaparlamentets nye og større innflytelse i beslutningsprosessen. De siste månedene har Norge blitt invitert til interparlamentariske høringer i Europaparlamentet – den ene i forbindelse med den indre markedskomiteens vurdering av EØS-avtalen og den andre om implementeringen av tjenestedirektivet. At vi deltar fra Stortingets side, blir lagt merke til – og vi får ordet. Jeg tror noe av det viktigste vi kan gjøre, er å utnytte disse kanalene for kontakt med våre kolleger i Europaparlamentet. Her vil den tjenestemannen Stortinget nå får i Brussel, være viktig for å følge med på aktuelle muligheter og bistå med avtaler og kontakter. Jeg regner med at dette kontoret er på plass når høstsesjonen tar til, og viser for øvrig til det representanten Ivar Kristiansen sa om dette. Saksordføreren, Morten Høglund, pekte på at EFTAs parlamentarikerkomité er vårt viktigste bindeledd mot Europaparlamentet. Det er det eneste formelle bindeleddet mot Europaparlamentet, og således er det selvsagt viktig. Men jeg tror også at en vel så viktig kanal vil være at vi har kontakt med våre respektive partigrupper. Fra Arbeiderpartiets side har vi arbeidet mot S&D-gruppen når det gjelder direktivet og forbrukerrettigheter, og erfarer at partikanalen er nyttig og viktig inn mot komiteen i arbeidet med konkrete saker. Så kan man alltid diskutere nytten av parlamentarisk samarbeid. Flere har vært inne på det og understreket at det er nyttig. Jeg vil bare sitere en svensk kollega som deltok under COSAC-møtet i Madrid, som sa det på denne enkle måten: Det er nyttig for meg å høre hvordan kolleger i andre land vurderer den aktuelle situasjonen som er. Også på det planet er det nyttig – det gir innsikt og perspektiver. Jeg er enig med representanten Høybråten i at vi i sterkere grad burde utveksle erfaringer mellom de ulike parlamentarikerforsamlingene, men også inn mot Stortinget som helhet. Jeg synes det er gledelig at det er så mange fra parlamentarikerkomiteen som deltar i denne debatten. Til slutt mente jeg å høre at representanten Høybråten etterlyste regjeringspartienes bekymring for reformarbeidet i FN. Det er klart uttrykt i en felles komitémerknad. Jeg vil også vise til at både statsminister Jens Stoltenberg og tidligere statsminister Gro Harlem Brundtland har engasjert seg aktivt i dette arbeidet.