Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-06-09:
I den norske transplantasjonsloven § 15 er det inntatt et midlertidig forbud når det gjelder xenotransplantasjon, og dette midlertidige forbudet gjelder fram til 1. januar 2005. Nå ber Regjeringen om at man skal utvide og forlenge dette forbudet fram til 1. januar 2008. Det er viktig at vi går riktig fram her, og at vi ikke gjør det på en slik måte at vi lager problemer istedenfor å lage en bedre løsning innenfor helsefeltet. Som tidligere talere også har vært inne på, er det ikke så lenge siden dette med transplantasjoner av menneskelige organer fra menneske til menneske ble startet opp, og dette med xenotransplantasjon, altså transplantasjon av dyreorganer eller dyremateriell til mennesker, er bare på et eksperimentelt stadium og er lite utprøvd. Vi vet at Europarådet har behandlet denne saken og sagt at det er ønskelig at alle medlemslandene har sine lovhjemler og har regulert dette feltet før en åpner for det på bred basis. Jeg synes det er riktig, som også Regjeringen påpeker, at man tar seg tid her. For å få referatet riktig vil jeg påpeke at representanten Alvheim tok et vel snevert flertall med seg med hensyn til innstillingen: Senterpartiet utgjør også en del av dette flertallet. Vi mener at dette forbudet bør vare fram til 1. januar 2007, og at man bruker tiden godt der i forhold til å belyse både de etiske og de medisinske forholdene som må belyses og avklares før en eventuelt skal åpne for xenotransplantasjon i Norge. Det er ikke slik som representanten Alvheim sa, at fra 1. januar 2007 mener samtlige i dette flertallet at det skal åpnes for xenotransplantasjon. Det er en debatt og en vurdering - medisinskfaglig og etisk - som skal foretas fram til den tiden, og hvis en er moden for det, vil det være slik at dette midlertidige forbudet blir avløst av et lovverk som tar innover seg at man skal ha et regelverk for xenotransplantasjon. Til det prinsippet som ligger til grunn for vårt standpunkt her, er det det å si at det er føre var-prinsippet, som betyr at vi ønsker å ha et fortsatt forbud mot xenotransplantasjon. Det er mange ting som er knyttet til dette med xenotransplantasjon, bl.a. smitterisikoen for mennesker, både for den som er mottaker av organ, og smitterisikoen fra denne personen til øvrige deler av befolkningen. Dette må avklares mye bedre enn i dag. Det er også et dyrevernsaspekt i denne saken som etisk sett må avklares før man kan sette dette i gang. Når det gjelder behovet for å få organ til organdonasjon, har det vært gjort en god jobb i Norge den senere tid, bl.a. med disse kortene. I tillegg til det som flertallet foreslår her i dag, håper vi at det at Regjeringen tar opp dette og vurderer et organdonorregister, vil bety at vi får flere som melder seg frivillig til å donere organ, slik at behovet for xenotransplantasjon kan minke, og også at vi slipper den handelen som man nå ser i økende grad med menneskelige organ fra den fattige delen av verden til den rike delen av verden. Det er en internasjonal handel som vi ikke bør ha, etter min mening. Jeg håper altså at Regjeringen ser på det forslaget som nå er lagt fram av representanten Ballo på vegne av flertallet, og at vi får tilbake en sak i løpet av 2005 der vi kan behandle hvordan ordinær organdonasjon kan styrkes og økes i Norge, slik at man kan unngå den handelen som jeg nevnte, og også at man kanskje ikke har det store behovet for xenotransplantasjon når vi skal ta den nye debatten i forkant av en endring av loven den 1. januar 2007.