Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Likelønn er viktig for regjeringen, men lønnsoppgjørene er partenes ansvar. Dette presiseres også når regjeringen møter partene i arbeidslivet. Jeg er glad for at flertallet i denne salen slår fast det i innstillingen. Det er også viktig i lønnsoppgjør at konkurranseutsatt industri legger rammene for lønnsoppgjøret. I hovedtariffoppgjøret for 2010 så vi at ulike tariffområder fant rom til likelønnsavsetninger. Avsetningene var innenfor forsvarlige økonomiske rammer. Også i statlig sektor, der jeg har et ansvar, prioriterte vi likelønn. Selv om det i staten, i motsetning til i andre tariffområder, ikke er store kvinnedominerte stillingskategorier, klarte vi å finne løsninger og å prioritere likelønn. I staten jobber kvinner og menn i de samme stillingskategoriene. Det gir utfordringer når vi skal utforme likelønnstiltak i arbeidsgiverpolitikken. En annen utfordring er at ikke nok kvinner søker seg til høyere saksbehandlerstillinger eller til lederstillinger. I lederstillinger i staten er det ca. en tredjedel kvinner og to tredjedeler menn. Når en måler kvinners andel av menns lønn, påvirkes statistikken av disse strukturelle forholdene. I det statlige tariffområdet har vi flere virkemidler vi kan bruke. I 2010 ga vi likelønns- og lavlønnstillegg på de generelle tilleggene. Vi hadde sentrale justeringer, hvor de kvinnedominerte utdanningsgruppene ble prioritert, og i de lokale forhandlingene ble partene enige om strenge føringer på hva de lokale forhandlingene skulle brukes til for å treffe nettopp kvinnegruppene. Resultatet fra hovedtariffoppgjøret i staten i 2010 viser seg i statistikk innhentet 1. oktober 2010. Den viser at kvinner mottar gjennomsnittlig 94 pst. av menns regulativlønn. Korrigerer man for kjente variabler, som alder, utdanning, yrkeserfaring, ansiennitet og arbeidstid, har kvinner opp mot 99 pst. av menns regulativlønn. Vi ser at fra 1. oktober 2009 til 1. oktober 2010 er lønnsforskjellen mellom kvinner og menn redusert med hele 16 pst. Så det har altså skjedd noe. Lønnsoppgjøret i 2010 bidro til å omfordele i overkant av 200 mill. kr til kvinner. Dette har bidratt til å redusere likelønnsgapet i det statlige tariffområdet. Da hovedtariffoppgjøret i 2010 ble sendt til uravstemning hos hovedsammenslutningene, sa om lag 90 pst. av medlemmene ja til det framforhandlede resultatet. Det viser at vi lykkes. Tiltakene i hovedtariffoppgjøret bidro til å utjevne lønnsforskjellene mellom kvinner og menn. I mellomoppgjøret i 2011 ble partene enige om å videreføre de generelle tilleggene og de lokale forhandlingene. De generelle tilleggene i år har også hatt en likelønns- og lavlønnsprofil, og likelønnsføringene som ble avtalt i 2010, gjelder også for de lokale forhandlingene som skal føres i 2011. Også i KS, Spekter og Oslo kommune var det et spesielt fokus på likelønn i hovedtariffoppgjøret i 2010. Partene har vist at de klarer å finne løsninger på lønnsforskjellene mellom kvinner og menn innenfor forsvarlige økonomiske rammer. Det dreier seg om å prioritere. Når forslagsstillerne viser til de såkalte kvinnedominerte lavlønnsyrkene, er dette primært grupper som hører innunder kommunesektoren, hvor arbeidsgiver er representert enten av KS eller Oslo kommune. Men det er mitt og regjeringens syn at partene i de ulike tariffområdene selv må finne løsninger på alle lønnsspørsmål. Vi legger derfor til grunn at partene vil fortsette å finne løsninger på bl.a. likelønnsspørsmål også i kommende statsoppgjør. Men det er viktig å ha fokus på at likelønnsspørsmålene også dreier seg om heltids- og deltidsproblematikk, det dreier seg om å ha gode velferdsordninger, og ikke minst dreier det seg om å ha fokus på utdanning og yrkesvalg. Det at vi har et så kjønnssegregert arbeidsmarked i Norge, er jo med på å skape de likelønnsutfordringene vi har, og det er derfor viktig at vi oppfordrer jenter til å gjøre utradisjonelle yrkesvalg. Det vil bidra til å utjevne lønnsforskjeller.