Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-06-10:
På tross av at vi har ganske mange saker om denne typen spørsmål til behandling både i komiteen og i plenum, viser dessverre utviklingen at resultatene lar vente på seg. Vi ser at konsumet av energi i Norge dessverre går den gale veien, det går kraftig oppover. CO2-utslippene går kraftig oppover i Norge, mens produksjonen av ny fornybar energi som kunne kompensert for litt av de negative utviklingstrekkene, lar vente på seg. Det betyr også at vi har et samfunn der vi mer og mer blir avhengige av fossilt brensel når det gjelder både dagens konsum og det konsumet vi ser fremover på kort sikt. Dette må vi faktisk gjøre noe med. Når resultatene lar vente på seg, kan man i hvert fall ikke slå fast at de små kampanjene som har vært satt i verk i landet for å legge om konsumet, forbruket, har gitt noe slags resultater, snarere tvert imot. Jeg tror at det er et sterkt behov for en gjennomgang både av de oppgavene som Enova har vært satt til å utøve på vegne av storsamfunnet, og også av de tiltak som Stortinget har vedtatt. Med den bedrøvelige utviklingen vi har hatt hittil i forhold til vår målsetting gjennom klimaforliket om å ha på plass inntil 30 TWh ny fornybar energi innen 2016, tror jeg vi i dag kan stille oss spørsmålet: Er det i det hele tatt mulig å nå disse målene, når vi nesten ikke klarer å komme oss ut av startblokken i vår politikk og vår ambisjon, og å få synlige resultater på plass? Det er dessverre slik, for å kommentere forslaget fra Kristelig Folkeparti, at all energiproduksjon har miljøkonsekvenser. Vi vet alle at fossil energi gir utslipp av klimagasser, atomkraft gir lagringsproblemer med hensyn til svært farlig ikke-nedbrytbart avfall, vannkraftutbygging betyr inngrep i naturen, vindkraftutbygging fører med seg visuelle inntrykk langs kysten, osv. Derfor er den eneste formen for «energiproduksjon» som ikke gir negative miljøkonsekvenser, faktisk den energien vi sparer, og derfor er det svært viktig at vi kommer oss over fra et pratestadium til et handlingsstadium. Vi må eksempelvis ta i bruk ny teknologi som kan bidra til energisparing. Vi savner tiltak som toveiskommunikasjon. Toveiskommunikasjon er et tiltak som bidrar til å gjøre den enkelte mer bevisst på eget strømforbruk, samtidig som det vil ha en viktig funksjon i forhold til å få markedet til å fungere mer effektivt. Vi må komme mye raskere frem mot målet om å få en merkeordning på plass som er opplysende for forbrukeren, særlig når det gjelder hvitevarer. Hvis Norge, når vi skal implementere EUs fornybardirektiv, skal følge utviklingen og oppnå slike ambisiøse mål som våre naboland har satt seg, må vi også øke fornybarandelen av forbruket av energi i Norge, fra 62 pst. til 76 pst. Det høres nesten uoppnåelig ut, og derfor er det viktig at vi tar på alvor den situasjonen vi er i. Det går dessverre ikke fremover, det går bakover, på den måten at konsumet øker nærmest ukontrollert i Norge. Derfor må vi komme oss videre i en handlingsfase. Dagens regjering må snart begynne å oppdage at man er i regjeringsår tre av fire, og man har kort tid på seg til å komme over i en handlingsfase. Til slutt tar jeg opp det forslaget som er referert i innstillingen som vi står sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre om.