trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Fremskrittspartiet undergraver ikke sine egne forslag eller standpunkter. Jeg må be representanten Chaudhry om å lese forslagene; lese dem hver for seg og se på dem samlet. Vi ønsker at det skal innføres obligatorisk kontroll av gjenstander, besøkende og innsatte som går inn og ut av norske fengsler. Det er en helt vanlig sikkerhetskontroll som for en stor del er i norske fengsler i dag, men som vi ønsker skal videreføres. Når man kommer inn på barn og visitasjon, ligger det innenfor forslag nr. 9, som gjelder full visitasjon av besøkende til innsatte som er tatt for besittelse eller bruk av narkotika under soning. Det er der forskjellen ligger. Jeg skjønner godt at det kan være vanskelig for enkelte å se den forskjellen, og representanten Chaudhry er ekspert på ikke å se slike forskjeller. Familien blir straffet, sier representanten Chaudhry. Ja, familien blir på en måte straffet. Det blir faktisk også familien idet personen blir satt i fengsel. Med en gang en forbryter blir satt i fengsel, er det også en straff for familien, for da frihetsberøves far, eller en representant i familien, og blir tatt vekk fra familien sin. Det er på en måte også en straff. Men det er også slik at når denne personen sitter i fengsel og igjen bryter loven – igjen bryter lover og regler – skal personen straffes for det, og en av konsekvensene er beklageligvis at familiemedlemmer også kan bli straffet for det. Representanten Chaudhry sa i sitt tidligere innlegg noe slikt som at Fremskrittspartiet påstår at familiemedlemmer smugler narkotika. Nei, vi påstår det ikke, men det er en kjensgjerning at de gjør det. Da vil jeg stille spørsmålet tilbake til Chaudhry: Vil Chaudhry påstå at familiemedlemmer ikke smugler narkotika inn i fengsler?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-05-27:
TV 2 har et program som jeg regner med at flere følger med på, nemlig «Torsdag kveld fra Nydalen». Det er et veldig bra program. Dessverre var det ikke slik at det var Morten Ramm eller noen andre fra «Torsdag kveld fra Nydalen» som tok seg en tur i studio, det var TV 2-krimjournalist Kadafi som kom seg inn i det aller helligste med våpen – prikk likt det som kom fram i 2005 og prikk likt det en øvelse for fire år siden viste, og som man har på bånd. Da blir dette sjokk og denne vantro – som statsråden fremstiller det i sitt brev til komiteen – litt spesiell, med tanke på at dette måtte man ha visst om i flere år. Så sjokket må på en måte være foranlediget av at man har lyst til å vise en enorm følelse utad, selv om den følelsen burde ha vært sunket inn for lengst. Innsattesammensetningen ved Skien fengsel er krevende, og den er blitt mer krevende de siste årene. Jeg må si at det er skuffende at regjeringen ikke etter denne runden, ved revidert, har funnet midler til faktisk å vise at man tar innsattes og ansattes trygghet på alvor. Så var foregående taler inne på informasjonsflyten. På ulike måter har regiondirektør og statssekretær vært ukjent med – det var helt fremmed for dem – at dette noen gang eller på noe som helst tidspunkt var prioritert av noen, og det fremfører man i den offentlige debatt. Da må jeg si at det er ganske spesielt å se hva slags informasjonsflyt det tydeligvis er mellom avdeling, region, sentral forvaltning og departement, og ikke minst videre til Stortinget, for dette handler altså om trygghet på det mest grunnleggende nivå. Jeg må si at jeg reagerer også når jeg opplever at ansatte og tillitsvalgte nærmest blir fotfulgt fordi de ser seg nødt til å varsle til opposisjonen på Stortinget, for de føler at de ikke blir tatt på alvor, de føler at de ikke blir hørt, og de opplever at de plutselig blir problemet når de varsler, ikke det det varsles om. Høyre og Fremskrittspartiet sendte en rekke spørsmål basert på disse påståtte manglende kunnskapene man har hatt om situasjonen ved Skien fengsel. Svaret var voluminøst, men jeg kan vel ikke akkurat si at det ga noen særlig forvissning om at her har man gode rutiner for å fortelle hvordan situasjonen er videre i systemet. Man skylder heller på dem som er nederst i systemet. Jeg synes det er problematisk at Stortinget ikke blir gjort kjent med denne typen helt grunnleggende forhold. Alle skjønner at en regjering og et flertall har lyst til å skryte av det som er bra – og det er mye som er bra. Men når man i et av fengslene, som har en rimelig krevende innsattesammensetning, ikke greier å formidle videre, eller ikke sørger for at det formidles videre, denne typen bekymringer, sånn at noen er nødt til å varsle utad i media, må jeg si at da står det dårlig til med kommunikasjonsflyten fra kriminalomsorgen til departementet. Jeg håper at statsråden i sitt innlegg lover at det blir satt av midler til å få en sluse på plass – da dette ikke ligger i revidert, at man finner andre, kreative måter å gjøre det på. Det håper jeg kan komme ut av debatten. Ellers vil Høyre varsle at man vil støtte Fremskrittspartiets forslag.
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-05-27:
Ble statsråden gjort kjent med situasjonen med slusen i Skien fengsel da TV 2 gjorde ham oppmerksom på det, eller tidligere? Og hvis tidligere, hvilken dato og hvilket år er det snakk om at statsråden ble kjent med det?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-05-27:
I mitt forrige spørsmål var jeg veldig konkret. Jeg regner ikke med at statsråden skal huske alt mulig, men når man altså har fått skriftlig spørsmål og allerede sendt en skriftlig redegjørelse, ser jeg ikke noe behov for en ny skriftlig redegjørelse. Så jeg synes vel egentlig man kan svare på det man ikke svarte på i den skriftlige redegjørelsen man allerede har gitt, nemlig når ble departementet gjort kjent med – og også statsråden pr. definisjon – situasjonen i sikkerhetsslusen, og hva er grunnen til at man først nå reagerer på situasjonen?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-05-27:
. Høyre og statsråden er enige på prinsipielt grunnlag, og Høyre bruker, i likhet med statsråden, ikke EMK som en slags krykke, men som et støtteargument for et felles verdibasert standpunkt. Dette blir fort en debatt for og mot Fremskrittspartiet. Det synes jeg er en ganske uinteressant debatt, men det som er interessant å diskutere, er jo: Hva mener statsråden vil være det viktigste å gjøre for på en effektiv måte å hjelpe de kvinnene det her er snakk om, uavhengig av standpunktet man har i spørsmålet om forbud eller ikke mot burka?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-05-27:
Høyres prinsipielle utgangspunkt er at forbud brukes når forbud fungerer, og at forbud ikke skader personer som er uskyldige. Det er grunnen til at Høyre ikke ville kriminalisere kjøp av sex, ikke av hensyn til kundene, men fordi et forbud først og fremst ville rammet dem man sa man ville hjelpe, nemlig den enkelte prostituerte indirekte. Da var Høyre og Fremskrittspartiet på samme prinsipielle linje. Tilsvarende utfordringer har vi når vi diskuterer et eventuelt forbud mot tigging. Den typen prinsipielle diskusjoner er vi også nødt til å ta: Hvem er det vi hjelper eller ikke hjelper med et forbud? Å forby dem man sier man skal hjelpe, i realiteten adgang til å oppholde seg ute er vanskelig å se er en spesiell hjelp. Hjelpen må bestå i sosiale tiltak og ikke minst, som statsråden var inne på, at vi håndhever alle de straffebudene som et overbelastet politi har fått i oppgave å håndheve. Representanten Amundsen sa at han ikke var jurist, men politiker. Juss kan selvfølgelig brukes og misbrukes og hindre utvikling, men juss er også det verktøyet man har for å ta vare på dem som ikke er i flertall, og som flertallet fort kan begå overtramp mot fordi politikere uten grunn, forankring, i demokratiske verdier fort kan være litt løse på avtrekkeren. Det er ingen som lener seg på EMK, eller som lener seg på Grunnloven nærmest passivt, men EMK og Grunnloven er ganske kjekke å ha. De er laget ved en rimelig ettertanke og i ro i et øyeblikk hvor lure mennesker satt sammen og tenkte seg om og på hva som ville bli konsekvensen hvis man ikke hadde en viss type regulering som beskyttet minoriteter. Det man vet, er at hvis man begynner å lempe på den holdningen, og vekslende flertall i affekt fatter vedtak etter vedtak om enkeltminoriteter, er det til slutt ikke plass igjen til noen av oss. Jeg synes at denne debatten fortjener at vi diskuterer overgrep og vold mot kvinner, ikke Fremskrittspartiet. Til det er debatten rett og slett for viktig og integreringsspørsmålet for sammensatt og vanskelig. Vi har hatt en lang rekke debatter om denne problematikken. Det er altså ikke sånn at flertallet ikke vil gjøre noe, ikke har sett utfordringene, ikke aner noe som helst om problematikken. Vi mener rett og slett at virkemidlet ikke vil fungere, pluss at det er verdimessig feil. Vi må begynne å diskutere: Hva gjør man for å hjelpe de kvinnene som har blitt påtvunget et antrekk de ikke vil ha? Man hjelper dem ikke ved å hindre dem i å bevege seg. Så, avslutningsvis: Det skaper nok overskrifter, dette forslaget. Spørsmålet er om det skaper et bedre samfunn for de kvinnene man sier at man skal hjelpe. Høyres svar er nei.
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-05-27:
Hvis det var toleransens, likestillingens og kvinnekampens stemme jeg hørte da representanten Tybring-Gjedde hadde ordet, må jeg virkelig si at da er jeg veldig lite bekymret for en dame i burka. Da er jeg desto mer bekymret for ham. Om litt over en måned skal det avvikles et arrangement, bl.a. på Grønland. Der har det vært en del diskusjon om snikislamisering og diverse. Da skal faktisk Skeive dager-paraden gå gjennom Grønland. Jeg lurte en stund på om jeg skulle gå i burka for å være påkledd nok, for hvert år pleier nemlig en eller annen fremskrittspartipolitiker, enten på Stortinget eller utenfor, å foreslå at man legger ned denne paraden fordi man er så lettvint og seksuell og kler seg på en veldig spesiell måte. Det interessante med det er jo at man ikke akkurat har den historiske erfaringen med hva det handler om, nemlig at den paraden går man i fordi New York-politiet krevde at man skulle kle seg på en bestemt kjønnsspesifikk måte, ellers ble man buret inn. Da tror jeg vi er ved kjernen i det det ene forslaget handler om. Det handler om at noen reagerer på, og noen synes det er ubehagelig å se – ikke nødvendigvis å ta inn over seg – overgrepene som skjer mot de få kvinnene det er snakk om. Hvis det er slik at man skal vedta et lovforbud fordi noen av oss synes det er ubehagelig og ekkelt og de føler seg utrygge ved å se noen som ser sånn og sånn ut, da skaper vi parallellsamfunn. På det treningsstudioet jeg går på, er jeg med på en aktivitetstime. Der deltar en kvinne som ikke har burka på seg, men hun er fullt påkledd – man ser bare så vidt ansiktet. Hun går rundt i et senter med masse halvnakne menn. I USA er man kommet mye lenger. Sikkerhetskontrollører har på seg hijab. Der diskuterer man det ikke. Da stiller jeg meg spørsmålet: Skal vi lage lovforbud basert på hva vi føler er riktig, eller på hva vi tror at noen ute i det norske samfunnet synes er ille? Så er det slik at representanten Kolberg og flere har stilt spørsmål om hva det egentlig er som er offentlige tjenester. Til nå sitter vi igjen med at det handler om flyplasskontroll og det å få pass. Representanten Amundsen sa at han ikke var jurist. Jeg må virkelig si at når man fremlegger forslag som man skal ta til en seriøs debatt i Stortinget, så hadde det kanskje vært greit å definere hva innholdet i forslaget faktisk handler om, for til nå – i løpet av en snart to timers debatt – har man ikke klart å definere: Hva er offentlige tjenester – hva inkluderes og hva inkluderes ikke i det begrepet? Meg bekjent er jo ikke en flyplasskontroll – som man eventuelt sikter til – en offentlig tjeneste. Jeg synes det minner om den gangen man sa at det var krav om halalkjøkken i norske fengsler. Det var ikke et krav, men man fremstilte det slik i forslags form. Ok, kanskje noen leser EMK eller Grunnloven, men noen ganger kan det kanskje være greit å definere forslagene sine noe bedre før man fremmer dem.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-05-27:
Kristelig Folkeparti mener at en sikkerhetsutbedring ved Telemark fengsel, Skien avdeling er nødvendig. Det må på plass tilfredsstillende kontrollpunkter i den første slusen inn i fengselet som besøkende må gå gjennom. Telemark fengsel, Skien avdeling er et fengsel som også har fanger som krever høy sikkerhet. Derfor er det ikke betryggende at en TV 2-reporter klarte å smugle med seg maskingevær og håndvåpen inn i fengselet i februar i år. Det er heller ikke betryggende at til tross for at ansatte advarte mot manglende sikkerhet allerede i 2005, og at det har blitt avholdt en gisseløvelse som synliggjorde sikkerhetssvakheter ved fengselet, så har ingen oppgradering av sikkerheten knyttet til besøkende blitt gjort nå, nesten fem år senere. I tillegg har også Kriminalomsorgens Yrkesforbund og Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund påpekt behov for sikkerhetsutbedringer ved fengselet. Kristelig Folkeparti mener at vi må lytte til disse tydelige signalene, og imøteser justisministerens grep for å sørge for at sikkerheten ved fengselet styrkes. Jeg er klar over at det allerede er foretatt en del sikkerhetsutbedringer ved fengselet. Jeg vet også at antall rømninger fra norske fengsler ligger på et lavt nivå. Det er bra. Likevel kan ikke vi som ansvarlige politikere la være å lytte til alle de advarslene som har kommet inn når det gjelder sikkerheten ved nettopp Telemark fengsel, Skien avdeling. Dypest sett handler denne saken om tryggheten i samfunnet – folks opplevde trygghet. Derfor forventer Kristelig Folkeparti at justisministeren sørger for de nødvendige utbedringer av sikkerheten snarest, og forventer at man også finner rom for dette i sin budsjettbehandling, hvor slike bevilgninger hører hjemme. Kristelig Folkeparti kommer til å stemme for å la denne saken vedlegges protokollen, men ber justisministeren om å ha saken langt framme i sin bevissthet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Jeg mener det er avgjørende viktig, slik jeg også sa i mitt innlegg, at man legger stor vekt på hva de ansatte sier. Men det innebærer også at man har mulighet til å komme i posisjon til å si sin mening, og at vi har stor nytte av det de ansattes organisasjoner og de ansatte faktisk bidrar med inn i kriminalomsorgen – ikke bare når det gjelder sikkerhet, men også på andre områder. Men å si at dette er en situasjon som nå er fyllestgjørende og at det er godt nok, vil jeg ikke påstå. Derfor er det så viktig det arbeidet som kriminalomsorgen og Kriminalomsorgens sentrale forvaltning nå gjør opp mot sikkerhet, opp mot tilbakeføringsgaranti, opp mot oppfølging av alle de tiltakene som står i stortingsmeldingen om en straff som virker – nettopp det at man er ute, får med seg regionene til å rapportere inn, slik at informasjonsflyten blir så god som mulig, slik at vi får best mulig forutsetninger for å fatte gode politiske vedtak.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Jeg oppfatter det slik at når informasjon om dato og år for når informasjonen er kommet til departementet, har statsråden konstitusjonelt ansvar for det. Men hvis representanten er ute etter dato, vil jeg i så fall få lov til å komme tilbake til ham med det i et skriftlig svar, for det har jeg ikke i hodet, og det ber jeg om forståelse for. Men det er klart at saken ble betydelig aktualisert politisk for vår del da den gikk på TV 2. Det er det ingen tvil om.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Det må vi ikke ha. Det er derfor regjeringa nettopp har viet veldig mye av det arbeidet som vi gjorde i tilknytning til St.meld. nr. 37 for 2007–2008, til sikkerhet. Og det er derfor regjeringa, som jeg også prøvde å redegjøre for i hovedinnlegget mitt, nettopp foretar betydelige grep når det gjelder sikkerhet. Byggingen ved Halden fengsel er et godt sikkerhetsmessig tiltak. Innholdssatsingen vi gjør, er også avgjørende for å sikre sikkerhet, og jeg mener jo også at den langvarige satsingen som har vært både på dynamisk sikkerhet og annen type sikkerhetsarbeid, viser at man har lyktes, fordi vi har et veldig lite antall rømninger og tilfeller, i motsetning til en del andre sammenliknbare land. Og det at man nå foretar arbeid, og har foretatt arbeid, f.eks. knyttet til portvakt ved Stavanger fengsel og Ullersmo fengsel og andre fengsel, hvor det nå bygges opp, er jo et tegn på at dette er noe som regjeringa tar på alvor. Men samtidig skal vi være ydmyke i forhold til de utfordringene man har, og til at kriminalitetsbildet og klientellet endrer seg. Derfor er jeg åpen for å diskutere dette, særlig det som er reist i forhold til Skien fengsel, når vi nå skal behandle …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Representanten Oktay Dahl behøver ikke sende meg noen skriftlig henvendelse. Jeg har tilbudt meg å sende et skriftlig svar til representanten Oktay Dahl for at det skal være riktig. Og når jeg da blir spurt om dato for når man ble orientert, ber jeg om respekt for at det ønsker jeg å sjekke slik at det er riktig når jeg sier det. Og det ønsker jeg å undersøke med departementet. Jeg har såpass respekt for Stortinget at man skal gi korrekt informasjon. Det lover jeg at representanten Oktay Dahl vil få skriftlig.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Det er ikke meg gitt å svare på hva andre land måtte legge til grunn når det gjelder menneskerettslige forpliktelser. Men nå brukte altså representanten Per-Willy Amundsen hele sitt innlegg på å beskylde den rød-grønne regjeringa og flertallet for å dekke seg bak menneskerettighetsfanen – og det første man gjør i replikkordskiftet er nettopp å trekke fram denne. Jeg vil heller utfordre Per-Willy Amundsen til å se på dette: Hva slags effekt ville et forbud faktisk få for de kvinnene som rammes av denne type tvangsmessig atferd? Og er det riktig at de kvinnene som lever i slike situasjoner – de som må ikle seg slike plagg mot sin vilje – faktisk skal miste de offentlige tjenestene som ville kunne hjelpe dem med integrering? Det er den reelle debatten. Og da overrasker det meg at Fremskrittspartiet i sin første replikk begynner å måle andre lands oppfatning av menneskerettslige standarder. Hvis vi virkelig skal få en reell debatt om dette, som Per-Willy Amundsen ønsker, burde man jo nettopp se på hva slags konsekvenser det vil få her i Norge hvis vi fratar de kvinnene som måtte bære sånne plagg, offentlige tjenester. Det er et viktig spørsmål.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Det er veldig vanskelig å peke på ett tiltak som er viktigst, men jeg mener flere av representantene i debatten allerede har pekt på det virkemiddelsettet vi faktisk har. Det det handler om, som jeg tror er veldig viktig, er at vi kommer inn veldig tidlig overfor unge jenter, og at skolen som fellesskapsarena blir helt avgjørende. Det er jo heldigvis slik at det er et fåtall som vi ser bærer denne type plagg, men det betyr ikke at vi må hvile, det betyr at vi skal være aktive for å forhindre at flere kommer til å bære slike plagg. Jeg tror at skolen og skolens tiltak – det å sikre at vi har god deltakelse fra familier med minoritetsbakgrunn i norsk alminnelig skole – er helt avgjørende. Jeg tror også at å trekke flere av disse kvinnene inn i arbeidslivet er helt avgjørende, ikke bare i forhold til hva slags plagg man bærer, men også når det gjelder det generelle integreringsarbeidet. Så vil jeg – sist, men ikke minst – peke på at det ville være viktig om man også klarer å få opp straffesaker som er knyttet til menn som bruker tvang overfor kvinner, enten det gjelder klesplagg eller andre ting.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Når det gjelder alle de sikkerhetstiltakene vi har ute i samfunnet, og for så vidt også regler og praksis knyttet til at folk får offentlige tjenester – f.eks. pass, at de kommer innom passkontroll, kommer inn i offentlige bygninger – så er det sånn at der må mennesker finne seg i å måtte avgi identitet. Derfor er jeg helt åpen på at i den grad det blir problemstillinger rundt dette, er vi parat til å se på regler hvis de ikke er fyllestgjørende. Men så langt ser det ikke ut til at dette har utgjort noe nevneverdig problem.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Det er fortsatt veldig påfallende at man fra Fremskrittspartiets hold beskylder flertallet for å gjemme seg bak EMK, mens den som vier all oppmerksomhet til EMK i denne debatten, er Fremskrittspartiets representant. I saksordfører Anders B. Werps eminente innlegg hørte jeg reelle, gode argumenter som står veldig godt uavhengig av alle konvensjoner. Men det er godt også å støtte seg til konvensjoner når man har gode argumenter. Representanten Siv Jensen påpeker at dette er kvinner «uten vern og beskyttelse», og utfordrer flertallet på hvordan vi kan komme i posisjon til disse. Jeg mener det er en viktig debatt. Det at man nå har klart når det gjelder vold og overgrep i nære relasjoner – og det dreier seg også om kvinner fra andre land i Norge – med stortingsflertallets gode hjelp å bygge arenaer enten det er krisesentre, barnehus, bistandsadvokat, som er offentlig tjenestetilbud, som møter disse kvinnene, og å få opp antall saker til nærmest en dobling, viser jo at det nytter også å komme inn i svært lukkede miljøer. Da er det for meg påfallende at også lederen i Fremskrittspartiet, Siv Jensen, viker unna for å svare på det spørsmålet som representanten Kolberg reiste. Når det er kvinner, som hun sjøl sier er «uten vern og beskyttelse», er det da riktig at vi skal frata disse kvinnene uten vern og beskyttelse det offentlige tjenestetilbudet? Det syns jeg denne debatten fortjener å få et svar på. Er det slik at disse ikke skal kunne ta del i bistandsadvokatordningen? Er det slik at disse ikke skal kunne ta del i offentlig finansierte krisesentre og barnehus når de utsettes for tvang og overgrep? Det må man komme med et svar på. Jeg skjønner at det er plagsomt å svare på det, og at det er greit å bare skyve ansvaret over til flertallet og si at nå må dere svare på hva dere skal gjøre. Men i denne debatten, hvor det er et konkret forslag knyttet til dette, syns jeg det fortjener et svar – med respekt å melde. Mange av disse kvinnene fortjener faktisk et økt tilbud av offentlig tjenester. I mange henseende når det gjelder integrering, men også ved problematisk atferd er det det som er problemet: at vi ikke klarer å komme i posisjon til mange nok, samtidig som vi ser at mange av de tiltakene som man har satt i verk gjennom mange år, faktisk virker. Vi kan ikke begynne å kutte i det nå. Så hvis det er noe som helst slags frihetsaspekt i denne debatten, måtte det nettopp være at dette tilbudet overfor disse kvinnene må styrkes, og flere må kunne få ta del i det. Da er det også besnærende å tenke på det partiet som foretar drastiske kutt bl.a. i integreringstilskuddet, som kanskje er det viktigste konkrete enkeltvirkemidlet vi har for å integrere og sette kommunene i stand til nettopp å ta vare på også disse kvinnene – ja, det er Fremskrittspartiet som går i front for å kutte der.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
I den bevegelsen der jeg har gått min politiske skole, lærte vi ganske tidlig at hvis man hadde en dårlig sak, var det bare å snakke så høyt som mulig. Jeg må jo si at den strategien har meldt seg når jeg har hørt på representanter for Fremskrittspartiet i dag. Det er to trekk i denne debatten som bør stå igjen som veldig viktige konklusjoner, og det er jeg glad for. Det er en bred enighet i Stortinget, unntatt Fremskrittspartiet, om at dette faktisk er en så stor utfordring, ikke bare når det gjelder klesplagg, men når det gjelder tvang, undertrykkelse, vold, overgrep mot kvinner – og jeg vil også si mot barn – at det løser vi ikke ved den typen symbolpolitikk. Det er så viktig at vi er helt avhengig av å sette kvinnen og offeret i sentrum, og ikke – for å si det billedlig talt – i fengsel. Og når representanten Tybring-Gjedde utfordrer meg og regjeringen på at vi må gjøre noe med det, er det for meg et kjempeparadoks at det som et ganske bredt flertall i Stortinget – ja, det samme flertallet, faktisk, med unntak av Fremskrittspartiet – faktisk har bevilget betydelige penger til i år, enten det er språkkurs, introduksjonskurs, generelt integreringsarbeid, i løpet av de siste månedene, bl.a. i pressen, har fått absolutt godkjentstempel. Det hjelper mange yngre kvinner inn i det norske samfunnet, og vi ser jo til alt overmål og til stor glede at mange av de kvinnene skårer veldig høyt, enten det er på skole eller i arbeidsliv. Det er de tiltakene som Fremskrittspartiet hver gang vi vedtar budsjettet, nærmest inviterer oss til å radere bort. Så her blir det egentlig ikke snakk om at flertallet må gjøre noe, men faktisk det motsatte: Fremskrittspartiet må slutte å gjøre noe. For meg er det fortsatt en gåte at den som utsettes for tvang og overgrep, er den som skal bære straffen. Det er forslaget til Fremskrittspartiet. Det andre i dette er jo selvfølgelig at man skal fratas de offentlige tjenestene. Det bringer meg inn på det som liksom er hovedbjelke 2, og som bør stå igjen etter denne debatten: Vi fikk ikke noe svar – vi fikk ikke ordentlig svar når det gjelder det å skulle frata disse kvinnene offentlige tjenester. Tybring-Gjedde vet hvem de blir forfulgt av – han visste hvem det var. Dette har vi ikke fått noe svar på. Med respekt å melde mener jeg at når man fremmer forslag i Stortinget, må man også begrunne det – bedre enn det er gjort i dag. Dette har vært en viktig manifestasjon av at arbeidet for å gjøre noe med undertrykking av kvinner fortsetter med uforminsket styrke. Og man foretar i realiteten ikke den avsporingen som Fremskrittspartiet inviterte Stortinget til.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Jeg skal prøve å tolke et spørsmål ut av dette. Vi i justissektoren og Kriminalomsorgens sentrale forvaltning er fullstendig klar over at folk bringer med seg narkotika inn i fengslene. Vi vet endog at det blir kastet over murene. Men jeg vil ikke beskrive det som et under – og nærmest noe guddommelig – at vi ikke klarer å holde det helt rent. Det er jo det som er utfordringen med et fengsel, at det skal være en viss kontakt med omverdenen, bl.a. besøk av barn. Vi vet også at det er permisjoner. Vi vet samtidig – og det har Fremskrittspartiet vært med på å støtte – at man ønsker å ha progresjon i soningen. Det inviterer fangene til å ta del i mer åpne soningsforhold, endog framstillinger hvor man har mulighet til å ta del i utdanning, arbeid og behandling. Det skaper en større risiko for at man også ruser seg. Men på sikt og totalt sett(presidenten klubber) mener vi det gir mindre(presidenten klubber) rusbruk. (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Det er derfor kontrolltiltakene er økt i løpet av de siste årene. Det er ikke bare i Oslo-fengslet vi har disse utfordringene, det er også andre steder. Det er f.eks. en økning i antall hundeekvipasjer, man må i større grad rett og slett foreta patruljeringer rundt fengslet for å kartlegge og holde vakt, og det er en teknologisk utvikling. Det har jo heller ikke stått stille i Oslo fengsel når det gjelder spørsmålet om overvåkning med kamera, osv. Men samtidig mener jeg det er behov for å ta ytterligere grep. Det er tatt et initiativ overfor Kriminalomsorgens sentrale forvaltning i tildelingsbrevet for 2010, før dette ble aktualisert i pressen, hvor alle regionene er blitt bedt om å utarbeide en analyse av misbrukets omfang og muligheter for tiltak knyttet til den lokale enheten. Jeg mener at det er et arbeid som vi egentlig aldri blir ferdig med og som vi stadig må videreutvikle, også i lys av at det stadig er ny teknologi man kan bruke.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Denne saken viser jo at det er store utfordringer knyttet til sikkerhetssituasjonen i norske fengsler. For noen dager siden var statsrådens partikollega Jan Bøhler ute og kritiserte regjeringen for manglende sikkerhet ved Oslo fengsel. Det er flere slike eksempler. I sitt innlegg sier statsråden hele tiden at han skal vurdere, han skal komme tilbake i fremtidige budsjettproposisjoner, osv. osv. til om det er nødvendig at det skal komme midler til ytterligere sikring bl.a. ved Skien fengsel. Må vi ha en skarp situasjon i norske fengsler før statsråden skal forstå alvoret og komme med midlene?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Bruk av heldekkende plagg skaper mange utfordrende problemstillinger. Nå har vi forstått at statsråden ikke vil være med på et generelt forbud i det offentlige rom mot bruk av slike plagg. Det er mange problemstillinger. Det kan være alt fra sikkerhetsmessige utfordringer, identifikasjon når man kommer til et offentlig kontor og krever sin rett, henting av barn i barnehage, skole osv. Mange norske samfunnsinstitusjoner, bedrifter osv. trenger å ha en betydelig sikkerhetskontroll når det gjelder å slippe folk inn i bedriften eller institusjonen, bl.a. Stortinget. Mener statsråden at det vil være greit at f.eks. Stortinget nekter personer å komme inn med heldekkende plagg?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Egentlig burde denne debatten være helt unødvendig, som flere talere i debatten har påpekt. Det er et stort under hvorfor vi i det hele tatt har narkotika i fengsel. Fengslet er det mest lukkede vi har i samfunnet vårt. Det er et sted hvor man skal gjennom betydelig kontroll – det er bruk av narkotikahunder, osv. Derfor er det et stort under hvorfor man har en såpass stor utfordring med narkotika i fengsel. Jeg la ikke merke til at statsråden i sitt innlegg adresserte problemstillingen, hvordan narkotika kommer inn i fengslene – for det er det jo åpenbart at det gjør. Det er noen som tar narkotika med seg inn i fengslet, hvem det måtte være(presidenten klubber)(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Nå må presidenten utvise likhet.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Egentlig burde jeg ha oversett representanten Chaudhrys siste innlegg, fordi det var så langt ute på viddene som det går an i forhold til å fortolke forslagsstillernes forslag og intensjonen med forslaget. Det er ingenting i dette forslaget som er noen argumentasjon for å straffe andre enn den innsatte. Det representanten Chaudhry her tar til orde for, er enklere og mindre sikkerhetskontroller i norske fengsler enn det jeg tror flertallet ønsker. Så er det et spørsmål som man må stille seg, og det er: Hva skal man gjøre med dem som tar narkotika inn i fengsler? Det er på det rene at folk som besøker innsatte i fengsel, tar med seg narkotika. Det må få konsekvenser for vedkommendes mulighet til å besøke norske fengsler i fremtiden.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Me har alle som utgangspunkt at me ønskjer trygge og gode samfunn – det vere seg i kvardagen eller på arbeidsplassen. Ikkje minst er dette viktig for tilsette i utsette yrkesgrupper som politi eller tilsette i kriminalomsorga. Derfor legg me sterk vekt på at desse yrkesgruppene har gode kvalifikasjonar og har ei forsvarleg bemanningsnorm. Telemark fengsel, Skien avdeling er eit fengsel med høg tryggleik. Den pågåande gjennomgangen av tryggleiksklassifiseringa av fengsla i Noreg vil sjølvsagt òg medføre ei vurdering av fengselet i Skien. Bortsett frå det stuntet som TV 2-reporteren gjennomførde ved Telemark fengsel, Skien avdeling då ein delegasjon frå Framstegspartiet besøkte fengselet, har eg aldri høyrt at det har vore tilfelle av alvorleg eller dramatisk art ved perimetersikringa i Skien. Det betyr ikkje at det ikkje kan bli aktuelt å vurdere bemanna tryggleikssluse ved fengselet. Dersom valet stod mellom ei ny og forbetra sluse og ei styrkt bemanning ved fengselet, er eg ikkje i tvil om kva dei tilsette ved fengselet ønskjer å prioritere. Eg er overtydd om at svaret ville vere ei styrkt bemanning. Det var også mi oppfatning då eg besøkte fengselet tidlegare i vår. Eg har heller ikkje registrert at ein forbetra kontrollpost i inngangspartiet til Telemark fengsel, Skien avdeling har hatt topp prioritet i Kriminalomsorga region sør. Dersom det skulle vise seg at fengselet i Skien i framtida skulle bli eit permanent fengsel som det er knytt særleg høg risiko til, ja så stiller saka seg heilt annleis. Då må det sjølvsagt vere relevant å vurdere bygging av portvakt og utbetringar av inngangspartiet ved anstalten, slik også statsråden sa i innlegget sitt. Dette er også bakgrunnen for at regjeringspartia ikkje ønskjer å avvise forslaget, men heller ønskjer at forslaget blir lagt ved protokollen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-05-27:
Det er ikke så fryktelig mange gode nyheter fra justissektoren når man leser avisene i Telemark for tiden. Det handler stort sett om at det er for få politifolk i forhold til hva som er normen – eller i hvert fall hva som er snittet nasjonalt – og det kom fram for en tid tilbake at grenlandsområdet sannsynligvis mangler 50 politistillinger. Det var jo noen som jublet, bl.a. undertegnede, da det kom flere sivile stillinger i forbindelse med krisepengene i forbindelse med finanskrisen. Men det har jo vist seg i ettertid at politiet i Telemark og politiet i Grenland ikke har fått midler nok til å kunne opprettholde det antallet stillinger de ønsker. Så har man denne saken, som for innbyggerne i Telemark nok fortoner seg som en slags om ikke kirsebær på toppen av kaken, så i hvert fall toppen av kransekaken: Dette ble jo kjent for folk i Telemark i 2005. Da var det innslag på lokal-tv. Det er flere i dag som har referert til TV 2s innslag – TV 2 kom jo lenge etterpå. For folk i Telemark og for lokalmedier der, og man må anta at også for departementet – som så vidt jeg vet har ganske gode medieovervåkingsprogrammer for å finne ut hva som står om justissektoren rundt omkring i landet – var dette kjent i 2005. Så har det gått år og år og år, og ingenting har skjedd. Jeg må innrømme at jeg ærlig talt hadde trodd at det skulle komme noe nå i revidert budsjett. Men det har altså ikke kommet én krone. Det synes jeg er veldig synd, både for tryggheten for de ansatte som jobber der, og også for tryggheten til befolkningen i Telemark. Her må det komme penger på plass, for dette er en situasjon som ikke er holdbar lenger, og det er en situasjon som ikke kan løses med mer prat, nye år, mer diskusjon om hvem som visste hva, når. Nå vet vi det vi trenger å vite, nå er det på tide å få penger på bordet for å få løst situasjonen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-05-27:
Jeg vil først si at også jeg er veldig glad for at det er et godt samarbeid om pensjonssaker. Jeg mener at dét viser noe av styrken ved norsk politikk, at når det er store reformer som er viktige, klarer forskjellige partier å stå sammen. Men jeg har lyst til å utfordre statsråden litt på dette som går på i hvilken grad den midlertidige ordningen som legges fram nå, legger føringer for det som kommer fremover. Hvis det er slik å forstå at statsråden mener det overhodet ikke ligger noen føringer, betyr det at statsråden mener at man så å si starter fra nivå null, altså med ingenting, med helt blanke ark, når man skal legge fram et forslag til en permanent ordning? Betyr det i så fall at prinsippet om levealdersjustering, som har vært helt sentralt i pensjonsreformen, og som det etter min forståelse, i hvert fall underforstått, har vært implisitt skal gjelde for alle, er kastet ut?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-05-27:
Det er mulig jeg er litt vrang i tolkningene mine nå, men det høres unektelig ut som om det kommer ett svar når Høyre stiller spørsmål, og et annet svar når Kristelig Folkeparti stiller spørsmål. Vi forstår alle at dette er en midlertidig ordning, men det statsråden understreket i sitt innlegg, var at dette la overhodet ingen føringer på hva som skulle bli den permanente ordningen. Så er da mitt spørsmål, som jeg nå gjentar med en litt annen formulering: I pensjonsforliket er det jo et sentralt premiss at det skal være levealdersjustering, implisitt også at den levealdersjusteringen skal gjelde for alle. Er statsråden enig i at det er et sentralt premiss i pensjonsforliket, som også selvfølgelig kommer til å prege det som kommer om den permanente ordningen fra regjeringen?
Anders B. Werp (Høyre), 2010-05-27:
Det som fortsatt står som et ubesvart spørsmål i saken om dette forslaget, er: Hvordan hjelper vi ofre, som i dette tilfellet er kvinner, ved å straffe dem? Det spørsmålet er fortsatt ikke besvart. Erfaringen fra andre land – jeg viste i mitt tidligere innlegg i saken til Frankrike – viser at man får en motsatt effekt av det forslagsstillerne ønsker med forbudslinjen, nemlig at kvinnene trekker seg tilbake og inn i enda mer lukkede miljøer. Det tror jeg ingen i denne sal ønsker, heller ikke forslagsstillerne. Fra Høyres side er vi opptatt av at det er integreringspolitikken som skal løse de åpenbare utfordringer som forslagsstillerne setter fingeren på, og som er viktige. Det er integreringspolitikken som skal løse de utfordringene. Jeg og vi etterlyser at det får en større og bredere plass i fortsettelsen når vi skal ta denne saken videre, slik at vi kan få disse kvinnene bokstavelig talt fram i lyset ved å fjerne sløret.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-05-27:
Aller først bare en kort merknad til representanten Lillehovde, som nok dessverre kom i skade for å inkludere Høyre i forslag nr. 9, om full visitasjon. Det er Høyre ikke med på, det er det kun Fremskrittspartiet som står bak. Så til representanten Bøhler. Høyre takker for det vi opplever som en støtte til forslagene nr. 1 og 2, ved at Stortinget på den måten inviteres til å vedta at det oversendes regjeringen. Etter vårt syn, er det – som også representanten redegjorde for – en understreking av at dette er et tema Stortinget er opptatt av, og som vi ønsker å holde et trykk på og ha fokus på. Det er viktig. Jeg har også snakket med Fremskrittspartiets talsperson på området, og vi vil fra vår side støtte oversendelsesforslaget som gjelder forslagene nr. 1 og 2. Så gjelder det forslag nr. 10, som i alle fall vi i Høyre ble kjent med i dag, vedrørende Oslo fengsel. Fra Høyres side er vi, også som opposisjonsparti, tilbakeholdne med fra Stortingets side å bedrive detaljstyring. At Stortinget her inviteres til å mene noe om Oslo fengsel som ett av flere viktige fengsler i kriminalomsorgen, kan oppfattes som detaljstyring. Likevel kommer Høyre til å støtte forslag nr. 10, fra Fremskrittspartiet, fordi dette er et tema og en sak som vi er blitt kjent med er en akutt utfordring – og på den måten er vi med på å understreke at dette er et tema som vi som folkevalgte er opptatt av. Det ligger ikke noen mistillit til den jobben som gjøres, men snarere tvert imot en støtte til den jobben som gjøres, ved å forsterke innsatsen og det politiske fokuset ytterligere. Derfor kommer vi til å støtte det framlagte forslag nr. 10, fra Fremskrittspartiet.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2010-05-27:
Jeg vil understreke, som også saksordføreren og justisministeren gjorde, at en samlet komité, et samlet storting og regjeringen ønsker bedre kontroll med narkotikamisbruk i fengslene. Jeg viser til saksordførerens innlegg om mange av tiltakene, og jeg vil særlig trekke fram innlegget fra representanten Anders B. Werp. Jeg var enig i hele hans innlegg, altså hans understreking av at det trengs vedvarende tiltak – ikke noe er løst med en «quick fix» – og at vi hele tiden også må vurdere nye tiltak. Når det gjelder de to første forslagene som er fremmet her i dag av mindretallet, altså av Fremskrittspartiet og Høyre, omhandler de tanker som også regjeringspartiene er for. Det er problemstillinger som er omtalt i kriminalomsorgsmeldingen, omtalt i styringsbrev fra ministeren osv., så vi ønsker å jobbe sammen med opposisjonen om de to temaene som tas opp i forslagene. Jeg vil derfor foreslå at de oversendes regjeringen, i stedet for at det blir noen motsetninger rundt de to sporene som er trukket opp der. Når det gjelder de øvrige forslagene som er fremmet av Fremskrittspartiet, som saksordføreren, Tove-Lise Torve, kommenterte, er mange av dem til dels som å slå inn åpne dører, fordi det jobbes med alle disse temaene. Men mange av forslagene er upresise. For eksempel har man i år økt kapasiteten til tolv narkotikahunder, og to er under opplæring, slik at det blir 14. Og man vurderer behovet for nye. Så kapasiteten der økes. Når det gjelder det neste forslaget, er det egne besøksrom med glassvegg etc. i alle fengsler med høy sikkerhet. Når man skal legge fram forslag i Stortinget, må man være mer presis – om det er andre steder, i tillegg til disse, der man ønsker slike besøksrom. Det samme gjelder f.eks. vurderingen av ny teknologi, som er det neste forslaget. Ministeren svarer til komiteen at man vurderer den nye teknologien, og holder på med det, på samme måte som den teknologien også vurderes i forhold til flyplassene. Så her er det mer snakk om hvor man legger seg i forhold til prosesser, arbeid som faktisk er i gang, ikke at komiteen for øvrig ikke er opptatt av de problemstillingene som ligger i Fremskrittspartiets forslag. Jeg er glad for den oppmerksomheten som flere representanter har vist Oslo fengsel etter at jeg har tatt opp problemene, som også fengselsledelsen der er veldig klar over og har presentert. De strakstiltakene som det nå er mulig å gjøre der, er f.eks. økt bruk av narkotikahunder, som er i ferd med å skje, økt personell, økt kapasitet – bl.a. har ministeren lansert at en KRUS-klasse skal utdannes innenfor kriminalomsorgen. Det vil gi økt personell til stede og økte muligheter til å foreta kontroller underveis i fengslet, f.eks. på vei ut til luftegårdene. Så jeg tror på at det kommer en del strakstiltak, som også ministeren nevnte, og jeg tror også på at vi kan få en vurdering av om dette på lang sikt er et egnet sted å ha et fengsel.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Jeg skal ikke prøve å gjøre dette til en kamp om Arnulf Øverland, men jeg tror man skal ha i bakhodet at Øverland var vel den siste som ble tiltalt etter blasfemiparagrafen i Norge. Han hadde faktisk en del kritiske holdninger til religion i samfunnet. Han hadde vel ganske sikkert blitt dømt dersom regjeringen hadde fått gjennomført sitt forbud mot angrep på religion og livssyn, så jeg tror statsråden skal være litt forsiktig med å ta Arnulf Øverland til inntekt for sitt syn. Men den er jo litt merkelig, denne diskusjonen rundt artikkel 9 i Den europeiske menneskerettskonvensjon. Nå ser man altså at Frankrike kanskje kommer til å innføre et forbud, Belgia har allerede gjort det i førstegangsbehandling, og det skal nå behandles for andre gang i senatet. Hva er det disse landene ikke forstår, som Lovavdelingen i Justisdepartementet åpenbart har skjønt?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Sjelden har jeg vel opplevd en debatt hvor man fra flertallets side har prøvd å kompensere det man kan fordi man rett og slett mangler gode argumenter. Ett argument som brukes her – representanten Chaudhry tok det opp i sitt innlegg, da han problematiserte bilulykker – er at en dame som bærer niqab, ikke skulle få hjelp av ambulansen. Det viser litt av nivået på denne debatten. Selvfølgelig er det ikke det vi snakker om. For å ha det helt klart: Det burde være en selvfølge at når man f.eks. oppsøker et Nav-kontor og forlanger ytelser, bør man kunne bekjentgjøre sin identitet på dertil egnet vis. Det er det vi snakker om her i dette forslaget. Så bruker man som argument at dette gjelder så få mennesker. Ja, det er riktig. Foreløpig er det ikke mange som bærer niqab og burka i Norge. Det er en svært liten trøst for dem som blir tvunget til det. Dette er en problemstilling som kommer til å øke i årene som kommer. Det vil bli stadig flere som bærer heldekkende religiøse plagg. Da vil det være desto vanskeligere å innføre et forbud. Derfor hadde Stortinget vært klokt dersom man allerede nå kom med et klart signal. Så er det en dobbeltmoral her som er helt vanvittig. Vi er imot å bruke lovverket, sies det fra flere rød-grønne representanter, til å forby eller vedta ting vi er imot, eller som vi ikke liker. Det er altså representanter for de samme partiene som er villig til å bruke lovverket, med tvangsmidler, for å sikre kvinners representasjon i styrer i norske bedrifter. Der er man villig til å bruke lovverket, men man er ikke villig til å gjøre det for å sikre fundamentale rettigheter til alle borgere i dette landet. Forstå det den som kan! Det er også merkelig at man bruker EMK igjen – man springer bak og skyver den foran seg, for den samme regjeringen er villig til å ta en strid med Den europeiske menneskerettskonvensjonen når det gjelder forbud mot politisk reklame i norsk tv. Man er villig til å utfordre konvensjoner i en liten sak som det. Men når det gjelder grunnleggende menneskerettigheter til minoritetskvinner i dette landet, er man ikke villig til å ta den samme utfordringen. Det viser en dobbeltmoral som man sjelden ser i denne salen. Det gjenspeiler seg også i nivået på argumentene som benyttes. Er EMK et problem i forhold til(presidenten klubber) rettigheter til alle mennesker, er det EMK som er problemet, og ikke at alle skal ha de samme rettighetene i det norske samfunnet. (presidenten klubber)
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Jo, jeg vil gjerne ta opp vårt forslag.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-27:
Til det siste: Jeg tror vi har gjentatt flere ganger: Forbudet mot burka og niqab vil hjelpe fordi disse plaggene da forsvinner fra det offentlige rom, og man vil sende klare signaler. Det samme gjelder rett til bl.a. offentlige ytelser. Selvfølgelig skal liv og helse gå foran, men hvis man søker sosialhjelp fra kommunen, må man ikke forvente at man får det hvis man bærer burka eller niqab. Men så: Det dette dreier seg om, er helt fundamentale ting. Det er de helt fundamentale verdiene som kjennetegner vårt samfunn. Det handler om frihet, det handler om demokrati, det handler om likestilling, likeverd. Og av og til er det sånn at noen av disse verdiene kommer i konflikt med hverandre, som religionsfrihet, som det hevdes her, kontra den individuelle friheten alle kvinner skal ha i det norske samfunnet. Når man møter den typen problemstillinger, må man tenke klart. Det gjør Fremskrittspartiet her. Vi tar parti med de svake kvinnene fremfor mullaen og dem som står for mørke tanker …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-27:
Det er ikke noe nytt at hver gang Fremskrittspartiet blir utfordret på sine forslag, begynner de å – hva skal vi si – undergrave dem. Vi spør om to ting. For det første spør vi: Er det nå slik at staten skal bestemme at du skal gå kledd sånn og sånn for å få visse rettigheter, og hvis du ikke gjør det, skal du miste disse rettighetene? Er det denne linjen Fremskrittspartiet nå skal legge til grunn for sin politikk? Det er det ene. Med én gang jeg spurte: Er det sånn at en burkakledd kvinne som blir påkjørt av en buss, ikke skal få ambulansehjelp, så unntar representanten Per-Willy Amundsen akkurat dette. Nei, hun skal få det. Javel, hvem er det som ikke skal få offentlige tjenester? Er det kvinnen som trenger bistand til advokat, er det hun som ikke skal få det? Er det kvinnen som blir utsatt for et overgrep, som ikke skal få politihjelp? Jeg håper at Fremskrittspartiets representanter nå forsvarer dette og forteller oss hva det betyr. Det andre er at de sier at vi ikke har noen løsninger. Det er klart at flertallet har løsninger. Se bare på den lille biten som vi var innom – barnehagen. Alle småjentene som går i barnehagen, blir opplært til å bli selvstendige individer når de en dag blir voksne. Og alle mødrene får mulighet til å bruke denne frigjorte tiden til å ta arbeid og bli økonomisk selvstendige. Dette er løsningen. Se på de jentene som nå har inntatt universitetene. Når de står fram som advokater og som forretningskvinner, er de de beste rollemodellene for jenter som kommer etter dem. Det vil virke kvinnefrigjørende. Representanten Hagesæter svarte på et spørsmål fra Jan Tore Sanner at når han ser en burkakledd kvinne som tar trikken, så er det en utvikling han ikke liker. Hvilken del av utviklingen er det han ikke liker? Er det at kvinnen tar trikken? Er det at hun leverer guttungen sin til barnehagen, eller er det at hun tar trikken til Rosenhoff for å ta språkopplæring? Eller er det at hun er på vei til et eller annet universitet? Hvilken utvikling er det representanten Hagesæter ikke liker? Nå ønsker vi å få svar på disse spørsmålene, og det ene spørsmålet som fortsatt står igjen, er: Hvordan mener de at burkaforbud fremmer integrasjon og frigjør kvinner fra undertrykkelse?