Åslaug Haga (Senterpartiet), 1999-11-30:
Når det gjelder sponsing i kringkasting, slutter flertallet i komiteen seg i hovedsak til Regjeringens forslag. Samlet sett betyr dette at vi får klarere skiller mellom vanlige reklameinnslag og sponsoridentifikasjon. Samtidig oppheves den noe kunstige grensen for hvor store inntekter NRK kan få fra sponsing. Hvis NRK etter dette skulle få høyere inntekter fra sponsing, vil dette bety at allmennkringkastingen i Norge blir styrket. Regjeringens forslag om strengere regler for NRK enn for andre fjernsynsselskap når det gjelder sponsoridentifikasjon, bygger for det første på et ønske om å holde NRK mest mulig reklamefritt. Jeg nevner her at departementet har mottatt mange reaksjoner på omfattende presentasjon av sponsorer, spesielt i NRKs sendinger. Særlig gjelder dette sportssendinger. For det andre er det kommet klare indikasjoner på at de kommersielle fjernsynsselskapene vil tape penger på innskrenkninger i forhold til dagens regler. Det er ikke uten videre gitt at disse selskapene kan kompensere dette tapet gjennom økte reklameinntekter. Det var således ut fra en samlet vurdering av disse elementene at Regjeringen tok sitt standpunkt om ulike regler for NRK og de øvrige selskapene. Men jeg tar selvsagt flertallets syn om like regler for alle selskap til etterretning. Vi vil snarlig følge opp behandlingen av proposisjonen, og et utkast til forskrifter vil bli sendt på høring tidlig på nyåret. Jeg er glad for at flertallet i komiteen slutter seg til departementets forslag om NRKs forretningsmessige virksomhet. Hensikten med departementets forslag er tredelt. For det første er dagens regelverk ikke presist nok og bidrar til å så tvil om hvilke muligheter NRK reelt har til å engasjere seg i forretningsmessige aktiviteter. For det andre utsettes NRK i dag for en helt annen konkurranse fra kommersielle kringkastere i inn- og utland enn for bare få år tilbake. Skal NRK beholde sin sentrale posisjon som allmennkringkaster, må selskapet kunne engasjere seg bredere enn tilfellet er i dag. For det tredje er det viktig å få presisert at det er en absolutt forutsetning at overskuddet fra forretningsdriften skal brukes til å produsere og kjøpe inn programmer for sending i allmennkanalene. Forslaget bidrar dermed til å styrke allmennkringkastingen i Norge, noe det i lang tid har vært bred politisk enighet om i denne sal. Det vil imidlertid være feil å tro at disse inntektene – viktige som de vil være – gjør lisensinntektene mindre sentrale for NRK. Et viktig element i departementets forslag er å hindre at det blir brukt lisensmidler til å kryssubsidiere forretningsvirksomheten, som mange har vært inne på her. Jeg kan forsikre om at vi vil følge utviklingen svært nøye, og om nødvendig innføre spesielle regler om separat regnskapsføring, slik vi har beskrevet i brede ordelag i proposisjonen. Et flertall i komiteen ber om at det blir utarbeidet forslag til regler slik at filmer som er i strid med straffelovens bestemmelser om utilbørlig bruk av grove voldsskildringer, kan vises når det ikke skjer i næring. Dette vil i praksis si i filmklubber. Jeg vil her benytte anledningen til å presisere at straffelovens § 382 setter forbud mot å vise slike voldsskildringer offentlig. Jeg vil også understreke at de aller fleste filmklubbene er tilgjengelige for det brede publikum. Med andre ord er visning i de fleste filmklubbene offentlig visning selv om visningen ikkje skjer i næring. Dette betyr at dersom flertallets forslag blir realisert, vil tilgangen på voldsfilmer øke. Jeg finner dette beklagelig i lys av bl.a. handlingsplanen mot vold i bildemediene, som regjeringen Harlem Brundtland iverksatte. Jeg vil imidlertid lojalt følge opp flertallets merknad og ta saken opp med Justisdepartementet, som er den rette instans når det gjelder endringer i straffeloven. Flertallets syn kan – slik jeg ser det – ikke gjennomføres uten at det skjer endringer i straffeloven.