trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2004-06-18:
Målet på lukke er det ikkje alltid så godt å ha tydelege parametrar på, men i Kristeleg Folkeparti er me svært nøgde med at me har fått ein budsjettavtale som gjer at Regjeringa sin politikk for nyskaping, innovasjon, arbeidsplassar og gode velferdstilbod kan vidareførast. Ei sjansesegling ved såkalla slalåmkøyring i Stortinget i samband med revidert nasjonalbudsjett ville ha skapt ei heilt anna uvisse. Sett på denne bakgrunnen er me lukkelege. Så vil eg igjen presisera at det ikkje er grunnlag for å hevda at løyvingane til forsking og utvikling osv. har gått ned. Me ligg veldig høgt. Me er omtrent på opptrappingsplanen. Me har i regjeringsperioden vår auka dette med milliardbeløp, i tillegg til at SkatteFUNN-ordninga er særs vellukka.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2004-06-18:
Det er ikkje rett at det er Fattig-Noreg som betalar rekninga, for ikkje noka regjering har gjort så mykje for å kjempa mot fattigdom, både heime og ute, som nettopp vår regjering. Når Regjeringa føreslår ein auke i m.a. rettsgebyret, har det samanheng med at ein skal skaffa inndekning for ulike velferdstiltak og andre gode som må finna si løysing i budsjettet. Her må eg berre innsjå at regjeringspartia, inklusiv Kristeleg Folkeparti, og Framstegspartiet er grunnleggjande usamde. Framstegspartiet løyser alle problema med å bruka meir pengar frå oljefondet osv., medan me har ei heilt anna tilnærming til dette. Me meiner og har òg faglege belegg for at det ville føra til at økonomien vår ville bli øydelagd, skadelidande. Derfor må me frå tid til anna gripa til avgiftsauke.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2004-06-18:
Det er betydeleg empirisk belegg for at når nokon har jobba fram ei god løysing, melder det seg mange på banen etterpå for å ta æra for det som har skjedd, utan at dei har medverka så synderleg mykje og teke ansvar. Øystein Djupedal og SV er ikkje noko unntak i så måte, snarare tvert om. Når det gjeld etiske retningslinjer for Petroleumsfondet og tobakk, veit representanten Djupedal at Bondevik I-regjeringa hadde eit forslag om dette der regjeringspartia og SV stod i lag og vart nedstemde i Stortinget. Graver-utvalet har vurdert tobakk i høve til dei etiske retningslinjene. Dei har vurdert for og imot og har konkludert med at dei i denne omgang ikkje ville føreslå det. Dette har Regjeringa følgt opp. Men med dei mekanismane som ligg i både uttrekk og filtrering osv., er det ikkje noko i vegen for at ei uetisk, umoralsk investering i tobakksindustri òg fell innafor der, anten det er filtrering eller uttrekk.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2004-06-18:
Representanten Meltveit Kleppa peikar på ei veldig aktuell problemstilling, som mange har nær inn på livet. Det finst nok ikkje enkle løysingar på dette. Ei låneordning kan vera éi løysing. Eg oppfatta det som eit forsøk på å vera morosam og ikkje seriøs, då nokon snakka om å riva kyrkjer. Eg hugsar den debatten, og det er vel ei litt romsleg fortolking, for å seia det slik, av det som vart sagt. Realiteten er at me ikkje har for mange kyrkjer, men plasseringane kan nok diskuterast, kvar dei kyrkjene ligg. Korleis ein skal ta vare på kyrkjene, som både er kulturskattar og gudshus, og halda dei ved like på ein forsvarleg måte, er ei utfordring som Regjeringa og statsråden heilt klart kjem til å sjå nærmare på. Men eg kan ikkje her og no seia at dette skal løysast på den eller den måten.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2004-06-18:
Nei, sjølvsagt legg ikkje vår regjering opp til å svekkja velferdstilbodet, og all politisk handling viser det motsette. Nettopp derfor har kommunesektoren under vår regjering fått ei betydeleg styrking. Me veit at for inneverande år svikta skatteanslaget, men samtidig veit me at anslaget for prisveksten for kommunal tenesteyting, den såkalla deflatoren, er redusert med prosentpoeng til 3 pst., som ei følgje av lågare lønsvekst i 2004. Me veit òg at den anslåtte inntektstveksten for kommunesektoren i 2004 vert den høgaste sidan 1997, som ei følgje av gode opplegg gjennom budsjettbehandlingane. Sjølv om me ser at kommunesektoren har behov for ytterlegare midlar, er det ikkje grunnlag for å seia at ein ikkje har ytt noko til denne sektoren. Snarare tvert imot, inga regjering har gjort meir for kommunesektoren enn vår.
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
Det er mange økonomiske teorier som er utprøvd under denne regjeringen. Én av teoriene er at store skattekutt til personer gir moderate lønnsoppgjør og dermed økt konkurransekraft for bedriftene og økt sysselsetting. Fremskrittspartiet bruker også denne anledningen til å etterlyse store skattekutt med denne teorien som begrunnelse. Statsbudsjettet for 2002 gav oss store skattelettelser med fremskrittspartiprofil. 80 pst. av lettelsene gikk til 20 pst. av de rikeste. I tillegg ble det gitt fritak for utbytteskatt som gjorde at det ble utbetalt 41 milliarder kr skattefritt. Lønnsoppgjøret i 2002 ble rekorddyrt - pluss 5,3 pst. Fremskrittspartiet tror likevel på denne teorien, så vidt jeg har skjønt. Hva gikk feil med virkeligheten i 2002, eller er det teorien som er blitt motbevist?
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
I 2003 ble 667 mill. kr i gaver til frivillige organisasjoner trukket fra på 373 000 selvangivelser. Det er en stor økning fra de 10 mill. kr som ble gitt med den gamle grensen for fradrag. Det viser at skatteincentiv virker. Senterpartiet var positive til den utvidelsen, SV var negative. I løpet av 2003 fikk langt flere organisasjoner godkjennelse til å ta imot slike gaver, bl.a. kan alle idrettslag og alle musikkorps nå få slike gaver. Nå står kampen om å få godkjent gaver med skattefradrag til lokale lag uten landsomfattende overbygninger, og Regjeringen vil begrense utvidelsen til lag med religion og livssyn som arbeidsfelt. Senterpartiet foreslår å fjerne denne begrensningen. Hvorfor vil ikke SV bidra til at de som driver frivillig arbeid på lokalplanet, skal få det litt lettere?
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
Arbeiderpartiets bekymring for ekspansiviteten i vårt budsjett, er jeg litt lei meg for. Det er synd at vi ikke kunne bli enige om at vi akkurat nå, disse årene etter at den nye regjeringen greide å kjøre næringslivet i Norge nærmest i grøfta, over offentlige budsjetter skulle kunne bidra med noen milliarder mer og med tro på det å stimulere og hjelpe dem som kan skape nye arbeidsplasser med statlig støtte, slik at SND, eller Innovasjon Norge, som det nå heter, kan si ja i stedet for nei. Det hjelper litt, det som Arbeiderpartiet har gjort, men det hjelper ikke nok, og det har vi nå etter hvert erfaring for. Det lave rentenivået har ikke fått bedriftene i Norge til å investere mer. Investeringene har gått dramatisk ned i 2002 og 2003, og ennå har de ikke begynt å vokse. Det burde vi være bekymret for. Det trengs noe mer enn en ekspansiv pengepolitikk for å få maskineriet i gang igjen. Det ser vi.
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
En ny næringslivsvennlig flertallsregjering med et sterkt senterparti vil være en betydelig forbedring i forhold til i dag. Når vi møter næringslivet med deres henstillinger om å gjøre noe f.eks. med permitteringsloven, er ikke SV og Senterpartiet uenig med dem i det. Når det ønskes betydelig styrking på samferdsel, enten det er i forbindelse med transportplanen eller det enkelte års budsjett, er det ikke SV og Senterpartiet som holder igjen. Det er det Regjeringen som har gjort. Når det så gjelder å rette opp skavankene etter det reviderte nasjonalbudsjettet nå for Innovasjon Norge, er det jo ikke Senterpartiet og SV som er problemet for å få rettet opp det. Vi har plusset på betydelige beløp i forhold til det, på toppen av de kuttene som er tatt. Jeg tror det ikke skulle være den minste kunst å være bedre i forhold til norsk næringsliv enn den regjeringen vi har i dag. Erfaringene fra 2002 og 2003 skremmer.
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
Det trengs større inntekter til helseforetakene. Det tror jeg vi bør bli enige om alle i hop når vi ser underskuddstallene fra 2003 som har kommet på bordet. Det monner ikke med 1 milliard kr ekstra heller, og vi har tidligere framsatt forslag om å slette gjelden de drog med seg fra tidligere. I tillegg skulle vi selvfølgelig ha ønsket at Stortinget kunne ha lagt strenge føringer på lønnsveksten. Vi har i dag lagt et forslag på bordet som vil gjøre noe med pensjonsavtalene og sette begrensninger på pensjonsavtalene først og fremst i helseforetakene. Folk er fortvilt når de ser hva som har skjedd på disse få årene. Men fordi helseforetakene ble fristilte helseforetak, mot våre stemmer, er det kanskje begrenset hvilke muligheter en egentlig har. Men vi inviterer i dag Stortinget til å ta fatt i akkurat dette punktet. La oss begrense pensjonene som direktørene i helseforetakene kan få, til 8G. Ingen skal kunne få mer i offentlige pensjoner i Norge, er vårt forslag.
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
Etter at norske velgere i ganske lang tid har hatt mindretallsregjeringer og sett hva slags tap det fører med seg, tror jeg at det etter valget blir vanskelig å unngå at vi får en flertallsregjering. Det håper jeg inderlig at vi får, og at noen vil ta ansvar for å sitte i en slik regjering. Senterpartiet ønsker det. Senterpartiet vil være med hvis vi blir sterke nok og får gjennomslag nok i den politiske plattformen som skal legges. Da må også de andre vise vilje til det. Hva politikken blir på det enkelte området, er ikke så godt å si. Hvis vi tenker tilbake til forrige valgkamp og ser på det som var Kristelig Folkepartis standpunkt i diverse saker før valget, og det som ble stående i Sem-erklæringen, ser vi at det kan skje forandringer. Jeg håper at Senterpartiet ikke forandrer sine politiske standpunkt så mye som det Kristelig Folkeparti har gjort i denne perioden. Vi har mange ganger vært fortvilet over det, men vi håper at Kristelig Folkeparti også kan forandre seg tilbake til det de var da vi skrev merknader til langtidsprogrammet før forrige valg.
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-18:
Vi støtter bare forslag nr. 2.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Det nytter ikke å bruke statistikk for å bortforklare at den sittende regjering har kommet til Stortinget med historiens største økning i egenandeler - og har gjort det i de to siste års budsjettforslag. Heldigvis ble en del av disse kraftige økningene redusert i budsjettavtalen før jul. Det er da ikke mening i å bruke tidligere økninger i egenandeler som argumentasjon for nye økninger! Det skulle ha vært omvendt! Nettopp fordi Regjeringen kom med så kraftige økninger i budsjettet for 2003, og med så kraftige økninger i budsjettet for 2004, blir det ekstra meningsløst å foreslå nye økninger i egenandelene også i revidert nasjonalbudsjett. Jeg er fornøyd med at regjeringspartiene i Stortinget har vært med på å reversere de siste økningene.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Nå har ikke Fremskrittspartiet noen omfattende erfaring med å inngå budsjettavtaler i Stortinget, men noe har de jo. Jeg skal ikke plage representanten Siv Jensen med å repetere hva Fremskrittspartiet den gangen fikk til. For å si det slik: Det var ikke akkurat noen kioskveltere som kom ut av de budsjettavtalene. Det var uhyre vanskelig å se sammenhengen mellom det Fremskrittspartiet da fikk til, og det som de ellers slår om seg med i stortingssalen og i andre sammenhenger. Så når Fremskrittspartiets representant Siv Jensen massivt angriper avtalen Arbeiderpartiet har inngått med Regjeringen, synes jeg det er ganske meningsløst. Så er det slik at 4 000 tiltaksplasser betyr at 8 000-10 000 flere personer får mulighet til å prøve seg i arbeidsmarkedstiltak, fordi det ganske sikkert er større sjanser for at de kommer over i varig arbeid med en slik mulighet. Når viktige prosjekter innenfor nyskaping og nyetablering kan gjennomføres fordi vi får redusert kuttene fra Regjeringen, kan det også bli skapt nye arbeidsplasser som ellers ikke ville ha kommet.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
I motsetning til de tradisjonene som representanten Bjørlo Lysbakken bærer med seg, har Arbeiderpartiet alltid vært veldig opptatt av å få noe til, og vi får faktisk noe til i revidert nasjonalbudsjett - noen viktige ting. Vi har fått svært mange positive tilbakemeldinger til Arbeiderpartiets stortingsgruppe fordi vi ikke minst har klart å få bort disse meningsløse kuttene i arbeidet for nyskaping og etablering av nye arbeidsplasser. Vi har også fått veldig mange positive tilbakemeldinger fordi vi har styrket innsatsen for de arbeidsledige, og vi har fått positive tilbakemeldinger fordi vi har klart å få en økning på milliard kr til sykehusene. Derfor synes jeg at istedenfor å karakterisere dette som puslete burde SV vært voksne nok, store nok, til å si at ja, her er noen viktige ting på plass. I stedet velger man altså å karakterisere dette som puslete. Det sier jeg meg sterkt uenig i. Det er viktige ting som har blitt løst i denne budsjettavtalen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Jeg tror det er en litt for stor utfordring på 1 minutt å gjøre rede for all den uenighet som eksisterer mellom Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti når det gjelder synet på kontantstøtten. Vi er grunnleggende uenige i den ordningen. Vi er for veldig gode ordninger for barnefamiliene på alle områder. Men det meningsløse med kontantstøtten er at det eneste vilkåret for å få denne støtten er at man ikke benytter seg av en barnehageplass. Det synes vi er en feilslått familiepolitikk. Derfor er vi uenig i det. Derfor har vi også i våre alternative budsjetter tatt høyde for at kontantstøtten ikke skulle videreføres om vår politikk hadde blitt gjennomført. Det står vi fast ved. Det er et faktum. Så er jeg litt overrasket over at representanten Sørfonn er så fortvilet over at vi kan tenke oss å ta ting fra folk, for han representerer jo et parti som gjennom Regjeringen har redusert dagpengene til folk som er arbeidsledige, uten å blunke, og som har tatt fra dem feriepengene og redusert rettighetene f.eks. til arbeidsledige.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Det er jo positivt og hyggelig at også representanten Enoksen peker på at det at Arbeiderpartiet har vært med på å ta ansvar for budsjettet for 2004, har hatt en betydning for hva som har skjedd i politikken. Selvfølgelig er det også slik at Senterpartiet og representanten Enoksen er vel kjent med hvordan situasjonen var sist høst, da budsjettet var til behandling i Stortinget og Fremskrittspartiet raskt meldte seg ut. Det som har forundret meg aller mest når det gjelder Regjeringens forslag om oppsigelse av fiskeriavtalen, er hvor om å gjøre det var for statsråd Ludvigsen og Regjeringen å få sagt opp denne avtalen. Det er det fortsatt ingen som skjønner. At vi inngikk en avtale om at det ikke skulle behandles i forbindelse med revidert, er riktig. At vi ikke kan binde Regjeringen i alle andre komiteer fordi vi har en avtale om budsjettet, er også riktig. Men det som overrasket meg, er hvor om å gjøre det var å få dette igjennom i Stortinget, og at man absolutt, nærmest gjennom et benkeforslag i næringskomiteen, ville bruke det flertallet man hadde sammen med Fremskrittspartiet, for å si opp avtalen. Det overrasket mange, ikke minst næringen, som føler seg fullstendig overkjørt av det politiske flertallet.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Det er veldig bra at vi er kommet ut av den perioden vi hadde med stagnasjon i økonomien. Det er positivt at det nå er vekst i norsk økonomi, og at vi har lav rente. Det er også positivt at sysselsettingen øker. Det som er foruroligende oppe i denne situasjonen, er at selv med økende sysselsetting er det ikke tilsvarende reduksjon i ledigheten. Vi har sett eksempler fra andre lands økonomier, når ledigheten først var kommet på et ganske høyt nivå, at selv om økonomien utviklet seg positivt, ble de ledige isolert fra arbeidsmarkedet, og kom aldri inn dit igjen. Arbeiderpartiet er opptatt av at vi skal ha en veldig aktiv politikk for å unngå å komme i den situasjonen i Norge. Det er en risiko for det nå, og vi ser at spådommene om reduksjon i ledigheten er at ledigheten vil gå veldig lite ned. Mitt spørsmål til finansministeren er: Er finansministeren helt trygg på at vi ikke skal komme i en slik situasjon i norsk økonomi at vi til tross for oppgang, gode tider og vekst i økonomien får innelåst en ganske stor andel av arbeidsstyrken i arbeidsledighet?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Statsråd Ludvigsens innlegg fikk meg til å be om ordet igjen. Jeg må bare peke på det faktum at det i dag faktisk er på dagen to år siden den båten som har blitt det eneste spenningsmomentet i denne debatten om revidert, forliste i Lofoten. Det var den 18. juni for to år siden. Dette er en sak som er i ferd med å utvikle seg til en skandale på mange måter. Nå har statsråd Ludvigsen gjort rede for den prosessen som innebærer at båten fortsatt ikke er kommet opp. Saken omtales for Stortinget i revidert, og det foreslås en bevilgning på 19 mill. kr. I et brev til Stortinget den 28. mai sier statsråden at han har gjort om beslutningen om at båten skal heves. Han gjør ikke på noen måte rede for hva kostnadene ved å heve båten er. Det Svein Ludvigsen sier i sitt innlegg, som kommentar til det forslaget som ligger på bordet til Stortinget i dag, innebærer etter min oppfatning - hvis ikke jeg misforstår Ludvigsen - at denne båten ikke kan heves i sommer. I revidert nasjonalbudsjett peker departementet selv på at det er problematisk, og at det også er store merkostnader ved å gjennomføre operasjonen tømming og heving i flere etapper. Hvis departementet skal komme tilbake til Stortinget i budsjettet til høsten for å ta endelig beslutning om heving, betyr det jo at fartøyet må ligge en vinter til. Ludvigsen er fullt ut kjent med at det er den siste vinteren som bl.a. har påført fartøyet de store skadene man nå ser. Det hadde selvfølgelig vært å foretrekke at Stortinget nå i forbindelse med revidert kunne ha gitt den bevilgning som var nødvendig for å få gjennomført hele operasjonen. Men det har ikke Stortinget fått forutsetninger for, i og med at departementet bare sier i et brev at de har ombestemt seg. De gjør heller ikke rede for kostnadene ved å heve fartøyet, selv om det er veldig sannsynlig at det blir kostnader utover de 19 mill. kr som blir bevilget i dag. Det Regjeringen får klar beskjed om fra Stortingets flertall i dag, er at ut fra de miljømessige vurderingene som før er gjort, og de anbefalingene som er kommet fra Statens forurensningstilsyn, mener man at det er riktig å heve dette fartøyet som ligger så utsatt til. Da må Regjeringens oppgave være å gjøre det, og så får den komme til Stortinget ved første anledning for å skaffe nødvendig budsjettdekning for det denne operasjonen koster. Stortinget er ikke gitt forutsetninger i dag for å bevilge annet enn de 19 mill. kr som statsråd Ludvigsen i utgangspunktet hadde lagt inn i budsjettforslaget.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Jeg finner det nødvendig å be om ordet etter å ha hørt på representanten Sanners innlegg, der han er forundret over at temaet ikke er tatt opp i budsjettforhandlingene. Det som virkelig er forunderlig i denne saken, er at regjeringspartiene overhodet ikke har forholdt seg til saken. De har ikke kommentert statsrådens brev, ikke kommentert flertallsmerknaden i innstillingen der flertallet gir uttrykk for at de er uenig i statsrådens beslutning. De har valgt å lukke øynene, se bort fra hele saken og håpe på at det skulle bli stille om "Gudrun Gisladottir". Men det var å håpe på for meget! Det er ganske merkelig å høre at representanten Sanner nå gir uttrykk for at det hadde jo bare vært å ta opp spørsmålet, så kunne man ha ordnet opp i nødvendige bevilgninger. Ja, hva er da nødvendige bevilgninger? Stortingets dilemma er at vi ikke er blitt forelagt det. Jeg vil, som representanten Djupedal gjorde for litt siden, gi uttrykk for vår vilje i denne saken og gi statsråden og Regjeringen fullmakt til å gjennomføre operasjonen. Så må Stortinget ved første anledning - Stortinget går fra hverandre i dag, så vi har ikke anledning i neste uke - komme tilbake til endelig bevilgning.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Etter å ha hørt på debatten i dag knyttet til dette forslaget har det kommet fram at det er et klart flertall for forslaget, men etter først å ha lyttet til anmodningen fra statsråden om oversendelse og deretter også fra medforslagsstiller Fremskrittspartiet ønsker vi at forslaget skal oversendes. På grunn av anmodningene om å legge debatten til grunn, foreslår jeg at forslaget oversendes.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
"Aldri et budsjettforslag uten økte egenandeler", sier representanten Hill-Marta Solberg. Ja, på seg selv kjenner man andre. Jeg står her med en liste over alle budsjettforslag hvor Arbeiderpartiet har foreslått økte egenandeler - i 1995, i 1996 og i 1997. Og hvis jeg ikke tar helt feil, var det representanten Hill-Marta Solberg som da var sosialminister, og som var arkitekten bak forslagene om økte egenandeler. Jeg stiller meg helt uforstående til at man karakteriserer 6 kr mer for et legebesøk som usosialt, samtidig som Arbeiderpartiet over natten ønsker å fjerne kontantstøtten til familier som har tillit til at ordningen skal videreføres, og som har belaget seg på det. 3 600 kr pr. måned ville en familie som hadde forventet å få kontantstøtte, ha beholdt. Det er usosialt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Jeg kan jo for sikkerhets skyld gjøre det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Takk. Det er et faktum at den økonomiske veksten i Norge har tatt seg betraktelig opp. Det er et faktum at arbeidsledigheten nå går mer ned enn det vi la til grunn da vi ble enige med Arbeiderpartiet om en budsjettavtale for 2004. Og det er et faktum at den sterke økningen i folketrygdens utgiftsside må dekkes inn. Vi har vært åpne hele veien for å diskutere andre kutteforslag, men vi har ikke fått veldig mange seriøse kutteforslag på bordet fra opposisjonen. Jeg vil også vise til at man må kunne heve blikket noe og ikke bare se snevert på budsjettpostene akkurat i mai 2004 - juni 2004, når faktum er at i løpet av de tre årene sentrum-høyre-regjeringen har sittet, har innsatsen innenfor forskning og utvikling blitt betraktelig økt. Man følger om lag den opptrappingsplanen som er lagt, når det gjelder forskning, og hvis vi legger til også det som gjøres innenfor SkatteFUNN-ordningen, har det vært en betydelig økning innenfor forskning og utvikling.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Det er flere grunner til at Høyre mener at vi bør være forsiktige med bruk av oljepengene. Den viktigste grunnen er at oljepengene er morgendagens pensjoner. Vi er opptatt av forvalteransvaret, og at ikke én generasjon skal tømme hele oljeformuen. Vi er opptatt av at den skal forvaltes, og at den også skal være til glede for dem som kommer etter oss. Dernest er vi opptatt av å føre en fast og ansvarlig økonomisk politikk. Jeg hadde håpet at Gjermund Hagesæter hadde merket seg at den politikken har gitt resultater, nemlig at fastheten i den økonomiske politikken har bidratt til lavere rente, har bidratt til en mer konkurransedyktig kronekurs, som igjen har bidratt til mer optimisme i næringslivet. Vi er ikke med på å eksperimentere med den økonomiske politikken. Hvis det er slik at Fremskrittspartiet har ambisjoner om å komme i et nærmere samarbeid med regjeringspartiene, bør de tenke igjennom den siden av sin politikk.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Det er fasthet, og det er ansvarlighet. Representanten Djupedal kan bare blåse seg opp så mye han måtte ønske, men jeg synes realitetene på mange måter taler for seg. Vi kan se på resultatene av Regjeringens politikk, nettopp det at man har ført en fast og ansvarlig økonomisk politikk, som har bidratt til lavere rente til glede ikke bare for næringslivet, men også for privatpersoner, og som har bidratt til en mer konkurransedyktig kronekurs. Det er ikke slik at vi skryter av at man bruker 700 mill. kr mer i oljepenger etter budsjettavtalen med Arbeiderpartiet, men det er et faktum og en realistisk konstatering at hvis vi ikke hadde fått denne avtalen, ville representanten Øystein Djupedal, sammen med Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet, samlet flertallet om mange utgiftsområder som vi allerede har kunnet se i løpet av denne debatten, innenfor helseområdet og helt garantert innenfor andre områder. Man ville samlet seg om å øke de offentlige utgiftene, uten samtidig å kunne dekke dem inn. Derfor er det en realistisk konstatering om fasthet i vår linje, det at vi søkte en avtale fremfor å la det skure og gå i Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Representanten Marit Arnstad bør fra tid til annen heve blikket over budsjettpapirene og se hvordan det står til ute i næringslivet. Realiteten er at optimismen er på vei tilbake, at den økonomiske veksten har tatt seg opp, at arbeidsledigheten har begynt å gå ned. Det er et faktum at innsatsen innenfor forskning og utvikling og innovasjon har økt betraktelig i løpet av disse tre årene. La meg bare nevne at bevilgningene til forskning og utvikling har økt i løpet av disse tre årene med nesten 3 milliarder kr. SkatteFUNN-ordningen har bidratt til 4 milliarder kr i skattelette ved satsing på forskning og utvikling. Bare i 2004 bidrog SkatteFUNN-ordningen til at det realiseres 8 milliarder kr mer til forskning i bedriftene, og forskningsfondet har økt fra 10 milliarder kr til 32,8 milliarder kr. Hvis man av og til evner å heve blikket litt over budsjettpapirene og ser hvordan det faktisk er, og hvordan linjene har vært gjennom disse årene, vil man se at det føres både en aktiv næringspolitikk og en økonomisk politikk som gir positive resultater.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Representanten Ranveig Frøiland bør ikke være i tvil om at jeg mener at helheten i vårt budsjettforslag er bedre enn helheten i budsjettforslaget med avtalen med Arbeiderpartiet. Jeg er også litt forundret over at man ensidig knytter spørsmålet om innovasjon og nyskaping i næringslivet til bevilgninger over statsbudsjettet. Vi har nylig lagt frem en plan for innovasjon i Norge, hvor det fremsettes en serie forslag for å gjøre Norge til et av verdens mest nyskapende land. Da er selvsagt satsing på innovasjon over de offentlige budsjetter ett virkemiddel, men bare ett av svært mange virkemidler. Jeg synes man skal, som jeg også har vært inne på i en del andre innlegg, se hva som nå skjer ute i næringslivet, der optimismen er på vei tilbake. Men samtidig vil jeg gjerne si at vi har jo aldri lagt skjul på at vi har vært åpne for å se på andre kutteforslag, andre prioriteringer som ville gjøre at vi kunne satset enda mer på forskning og utvikling og innovasjon. Det har vi vært åpne for hele tiden. Men vi har jo ikke fått de alternativene på bordet. Det eneste forslaget som er lagt frem, er kutt i kontantstøtten. Vi mener at det er usosialt å ta fra familier som har basert sin familiesituasjon og økonomi på at man skal motta kontantstøtte. Det mener vi ville være et galt forslag.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-18:
Representanten Hill-Marta Solberg begrunner sin manglende vilje til å etterkomme fiskeriministerens forsiktige anmodning med at Stortinget ikke har hatt forutsetning for å foreta nødvendig bevilgning for å få skipet hevet. Det er ikke riktig. Stortinget ble i et brev 28. mai informert om at en heving ville innebære betydelige merkostnader. I tillegg er det også fremført andre argumenter knyttet til den risikoen som vil foreligge ved en eventuell heving, som begrunnelse for Regjeringens konklusjon. Med andre ord hadde det vært fullt mulig, hvis representanten Hill-Marta Solberg hadde ønsket det, å ta opp dette spørsmålet i de forhandlingene som foregikk om revidert nasjonalbudsjett, og å få foretatt de nødvendige bevilgninger for å kunne heve båten. Men her fremføres det også andre vesentlige argumenter fra fiskeriministerens side, nemlig at det er nødvendig også å få vurdert den risikoen som er knyttet til en eventuell heving. Jeg vil be representanten Solberg om igjen å vurdere om det ikke vil være fornuftig, ikke bare av en budsjettmessig årsak, men også ut fra en vurdering av risikoen på den miljømessige siden, at fiskeriministeren får mulighet til å foreta den vurderingen som han bad om i sitt innlegg.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-06-18:
De partiene som i utgangspunktet skulle være hovedmotstandere i denne salen, har nå inngått en budsjettavtale både om statsbudsjettet for inneværende år og om revidert nasjonalbudsjett. Dette burde ikke minst Kristelig Folkeparti være særdeles godt fornøyd med, for man har på den måten unngått en ytterligere høyredreining av politikken ved å holde Fremskrittspartiet utenfor budsjettavtalen. I så måte er det positivt at også Arbeiderpartiet har tatt ansvar. Men man kan ikke la være å undres på hvordan det må føles for Arbeiderpartiet å bli utsatt for det som vi opplevde under behandlingen av revidert. Da tenker jeg på oppsigelsen av fiskeriavtalen, som var et av Regjeringens forslag. Arbeiderpartiet hadde altså forhandlet seg fram til en avtale om å beholde avtalen. Da forutsetter jeg at det var fordi Arbeiderpartiet mente dette oppriktig og ærlig og var opptatt av å beholde avtalen. Så opplevde vi altså at omtrent samtidig som man forhandlet om en budsjettavtale, satt det andre på et annet rom og skrev forslag som ble fremmet i en annen komite allerede før finanskomiteen avgav innstilling. Da må jeg spørre representanten Solberg: Stoler man i det hele tatt på de partnerne man har inngått avtale med? Og hvorfor vil ikke Arbeiderpartiet vurdere å ta i bruk den form for avtale som man selv brukte mens man satt i regjering, hvor man ville måtte forhandle før man kunne flytte på et komma?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Vi har merket oss at i dette reviderte budsjettet som nå er framlagt, og som vi har til behandling i dag, valgte Regjeringen å gå direkte i konfrontasjon med Stortinget på flere saker som den har lidt nederlag på. Det var spesielt å se at de da hadde et fundamentalt angrep på mesteparten av ordningen innenfor innovasjon og bekjempelse av arbeidsledigheten. Heldigvis skjønte regjeringspartiene dette og kom i forhandlinger. Det samlede kuttet som ble framlagt på Innovasjon Norge, var bl.a. på ca. 165 mill. kr. Nå er vi kommet ut med et budsjett som er styrket med ca. 300 000 mill. kr. Så sier regjeringspartiene og Regjeringen at det er viktig å få Norge som verdens mest nyskapende land, og at her må det settes inn virkemidler. Jan Tore Sanner sa i sitt innlegg at optimismen er tilbake i næringslivet, og at det er bare småjusteringer som har skjedd i dette reviderte budsjettet. Da spør jeg Jan Tore Sanner: Var det små justeringer da vi nå fikk Innovasjon Norge på plass, og all innsatsen for å bekjempe arbeidsledigheten? Og: Kan vi regne med at det til høsten, i hovedbudsjettet i oktober, blir satt inn nye angrep på disse områdene?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Jeg lyttet med interesse til Morten Lunds innlegg og beskrivelsen av Senterpartiets budsjett, for det budsjettet er ganske ekspansivt. Men jeg legger merke til visse merknader som Morten Lund har skrevet i innstillingen. Senterpartiet frykter at et lavt rentenivå ser ut til å bli videreført, og det kan føre til, skriver Senterpartiet, en sterk stimulans i norsk økonomi. Det synes jeg ikke samsvarer med det Morten Lund sa i sitt innlegg. Det står videre i komitemerknaden fra Senterpartiets side at det norske arbeidsmarkedet viser tegn på hysterese-effekter. Det er en betegnelse jeg må ha en dypere forklaring på. Menes det at det er hysterese-effekter Senterpartiet legger inn i sitt budsjett nå når de skal øke det med så mange arbeidsplasser som de regner med?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2004-06-18:
Takk for den beskrivelsen, den satte jeg meget stor pris på. Jeg lyttet til finansministerens innlegg om oppgangen i norsk økonomi, og det fikk meg til å tenke på: Vil det da være så stort behov for å stimulere norsk økonomi gjennom mer bruk av penger fra oljefondet? Skal vi følge den såkalte handlingsregelen, har vi brukt opp alt det handlingsregelen tilsier at vi kan bruke, fram til 2010. Jeg vil høre finansministeren syn på det. For når man samtidig kjører en ganske offensiv linje på skattelettelser, som også skal komme i høst, til dem som trenger det minst, hvor skal da kuttene komme? Skal de komme overfor de arbeidsledige, skal de komme på de sosiale ytelsene, eller skal de komme innenfor kommuneøkonomien?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2004-06-18:
Eg konstaterer igjen at Høgre har eit nokså merkverdig forhold til dette med bruk av såkalla oljepengar. Når Framstegspartiet i statsbudsjettet for 2004 foreslo 5 milliardar meir til m.a. skatte- og avgiftslette, meinte Høgre at dette ville skade norsk økonomi, medan når vi kjem til revidert, brukar Høgre meir oljepengar enn dette. Då er det positivt for norsk økonomi. Bodskapen er framleis den same, ein skal ha ein stram finanspolitikk, og ein skal ha eit stramt budsjett. Det siste året viser tala at låneveksten til private hushald har vore på 117 milliardar kr. Dersom vi ser i forhold til lønsutviklinga, er dette i alle fall 70 milliardar kr meir enn forholdet mellom løn og gjeld skulle tilseie. Då er mitt spørsmål til representanten Sanner: Korleis har det seg at når Framstegspartiet ønskjer å bruke 5 milliardar ekstra, skadar dette norsk økonomi, medan når hushalda aukar gjeldsbyrda med 70 milliardar - som går til forbruk - er dette positivt for norsk økonomi?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2004-06-18:
Representanten Sørfonn snakkar ivrig om dei gode løysingane, som han seier, som regjeringspartia og Arbeidarpartiet har kome fram til. Eg vil peika på ei av desse løysingane som dei har kome fram til, ein auke i rettsgebyret frå 740 kr til 845 kr. Det er altså ein auke på 14 pst. Dette vil også gi nesten 100 mill. kr meir til staten. Då er det interessant å sjå på kven som må betale denne rekninga. Faktum er at ein veldig stor del av denne rekninga blir betalt av dei som har økonomiske vanskar. Dersom f.eks. eit pengekrav på 5 500 kr fører til eit tvangssal, vil dette medføre at staten no tek seg betalt for ca. 16 000 kr - altså ein auke på 2 000 kr, som blir ei ekstra belasting for dei som har dårleg råd. Då er mitt spørsmål: Synest representanten Sørfonn det er greitt at det er Fattig-Noreg som betaler rekninga for salderinga av nasjonalbudsjettet?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Diskusjonen om stram finanspolitikk, fasthet, ansvarlighet og en rekke andre uttrykk som ble brukt av representanten Sanner, får utvilsomt et komikkens skjær over seg når man ser hva Regjeringen har gjort gjennom det siste året. Man la først fram et budsjett med 16,5 milliarder kr mer i bruk av oljepenger enn det handlingsregelen tilsier, så plusset man på 4,5 milliarder kr som man ikke dekket inn i det ordinære revidert, og på toppen av alt bruker man 700 mill. mer nå enn det som man har klart å dekke inn - 21,7 mill. kr til sammen. Vi fra SV har hele tiden ment at en viss fleksibel bruk av oljepenger er fornuftig. Det betyr at vi har hatt strammere budsjett enn Regjeringen mange ganger, og noen ganger har vi hatt et mer ekspansivt budsjett, når det har vært nødvendig. Men jeg må si at begrunnelsen for dette var at det var verre i fjor. Hvis vi ikke hadde gjort dette, hadde Stortinget sikkert sprukket i forhold til dette. Er det det som kalles fasthet, ansvarlighet, i budsjettpolitikken? Blir ikke dette rett og slett litt for komisk?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Det er klart at vi har en regjering som ikke har noen ambisjoner på vegne av fellesskapet. Vi har en regjering som har som hovedpolitikk "hands off" og ikke "hands on". Det er klart at det betyr at ting humper videre. Det forliket Arbeiderpartiet har inngått, er et forlik som går i riktig retning. Det har vi gitt honnør for. Men jeg tror nok at det i mine år på Stortinget ikke er inngått et forlik som er mer beskjedent i økonomisk omfang, og der innholdet stort sett dreier seg om å rette opp de seirene som Arbeiderpartiet vant i den ordinære budsjettbehandlingen. Så kommer Regjeringen og kutter i det, og så får Arbeiderpartiet dyttet noen av pengene tilbake. Ære være Arbeiderpartiet for det. Men det er vanskelig å si at dette var noe annet enn puslete, beskjedent eller smått. Men det er klart at jeg registrerer, og det skal Arbeiderpartiet på en måte ha honnør for, at de nå reviderer et budsjett de selv har gått inn for, og de har fått en regjering som har en grunnleggende annen tilnærming til fellesskapet, til å akseptere noen påplusninger på viktige områder. Det skal de ha. Men det er klart at denne regjeringen har en dagsorden som er veldig forskjellig fra det Arbeiderpartiet og SV har. Rudihagen har rett i at vi forhåpentligvis sammen skulle klart noe langt bedre enn det Arbeiderpartiet har fått til sammen med Regjeringen.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Representanten Flåtten kan nok ikke ha lest vårt alternative budsjett særlig nøye, for han ville da sett at næringslivet får lettelser med SV. Vi foreslår flere omfattende næringslivslettelser som bl.a. går på bedre avskrivningsmuligheter og lavere arbeidsgiveravgift. Men vi mener faktisk, og det tror jeg nok store deler av næringslivet også vil være enig i, at det er mange rammevilkår som er viktigere enn bare skatt alene. Regjeringen har et ensporet fokus: Bare vi får lav nok skatt, så er sikkert næringslivet fornøyd. Men næringslivet blir aldri fornøyd av lav skatt. Historisk viser det seg at de nasjoner som har bygd opp en samfunnskontrakt mellom næringsliv, stat og borger, er de som har kommet lengst også i å utvikle et robust og godt næringsliv. Poenget er at vi er de beste til å understreke akkurat dette. Dette dreier seg om en kontrakt der næringslivet selvfølgelig må bidra, som vi må bidra, til å bygge barnehager og skoler - og alt dette er ting næringslivet også får igjen. Derfor forbauses vi over at man f.eks. i dette budsjettet foretar kutt på forskning og kutt på innovasjon, som er noe av det staten må bidra med for å få næringslivet til å vokse, og for å få ledige hender i arbeid.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
I tider med stor arbeidsledighet og mange ledige hender er det viktig å bygge ut infrastrukturen i et land. Vi satser massivt på jernbane. Jernbanen har gjennom mange, mange år vært forsømt. Det betyr at vi har en jernbane som ikke er god nok eller konkurransedyktig nok, ikke fordi de mange som jobber innenfor jernbanen, ikke ønsker at det skal bli bra, men simpelthen fordi materiellet er for dårlig, skinnegangen er for dårlig - det er rett og slett forsømmelser gjennom mange år som gjør at vi ikke har lyktes med å få opp jernbanen som et alternativ, for mange, til biltrafikk. I vårt alternative budsjett finner vi på ny plass til store investeringer innenfor jernbanesektoren for å bedre infrastrukturen for dette kollektivmiddelet, og også for å få ledige hender i arbeid. Vi har altså over 10 000 ledige bygg- og anleggsarbeidere i Norge som bare står der og lurer på: Hvorfor i himmelens navn kan ikke bare noen gi meg en jobb? Det er det vi prøver å gjøre. Det betyr at dette har vært vårt fokus. Vi har hørt hva de fra Flytoget sier, at dette sannsynligvis vil føre til 10 kr i økt billettpris. Vi mener at det hadde vært en riktigere satsing innenfor jernbanesektoren å satse på å bygge ut infrastrukturen enn å gå på billettprisen på Flytoget.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Jeg er lei meg for at regjeringspartiene i denne innstillingen har valgt ikke å være med på den storstilte satsingen på barnehager som SV tok initiativet til. Etter omfattende forhandlinger i fjor ble de med, heldigvis, så det betyr at det i utgangspunktet var et enstemmig storting som stod bak satsingen på barnehager. Nå hopper Regjeringen av, og det er jeg lei meg for. Det betyr at dette nok en gang vil være Stortingets reform, og at det er Stortinget som sørger for denne storstilte satsingen på barnehager som SV har satset på. Det er vår hovedprioritet. Og det bør ikke overraske noen at SV er imot kontantstøtten. All erfaring med kontantstøtten tilsier at de mål som man hadde satt seg, ikke er oppnådd, nemlig mer likestilt samvær med barna ved at en av foreldrene da skulle få mulighet og økonomi til å være hjemme. Vi er imot kontantstøtten, vi mener at den skal avvikles. I dette reviderte budsjettet foreslår vi på nytt - som vi har foreslått en rekke ganger før, og som også Arbeiderpartiet foreslår - at disse pengene skal gå til andre deler av budsjettet enn til kontantstøtte. Det betyr at vi ønsker å gå videre på den veien, som stortingsflertallet har gått inn for, og som Regjeringen var med på: Det vi har bruk for nå framover, er å bygge ut barnehageplasser til alle som har bruk for det, til en overkommelig pris.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
I likhet med svært mange hjelper jeg - og min familie - mange lag og organisasjoner gjennom frivillige bidrag. Dette gjør jeg fordi jeg synes det er verdifullt, og fordi de gjør et verdifullt arbeid som jeg ønsker å støtte. Jeg synes det er positivt at man bidrar til lag og organisasjoner osv. man ønsker å gi penger til, men jeg har egentlig aldri forstått hvorfor staten skal sponse eller subsidiere det. Det at man ønsker å bidra på dugnad eller være med på idrettslaget eller gi penger til Amnesty, er jo enestående. Men denne koblingen, at dette med å gi penger skal være skattemotivert - som ordningen i utgangspunktet er - at det skal ligge skattemotivasjon i bunnen, har jeg vanskelig for å forstå og vanskelig for å akseptere. Å bruke penger på frivillige organisasjoner er veldig bra. Denne posten har SV fått økt betydelig gjennom endring av tippenøkkeltilskuddet, noe som gjør at frivillige lag og organisasjoner nå får en helt annen mulighet til økonomisk støtte enn før. Dette er en objektiv måte å tildele penger på. Skattemodellen vil føre til en total skjevfordeling når det gjelder hvem som faktisk mottar penger, og hvem som ikke mottar penger, alt etter hvem som er flinkest til å samle inn. Og jeg tror også Morten Lund vil være enig i at det ikke er kriteriet for hvem som skal få dette.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Kristelig Folkepartis forhold til etiske retningslinjer for oljefondet har vært en studie i dobbeltkommunikasjon gjennom mange år. De var altså imot i den innstillingen der finanskomiteen vedtok at det skulle opprettes. Så snudde man i salen, åpenbart fordi det var for pinlig, men man hadde jo ikke snudd hvis det ikke allerede var flertall i utgangspunktet. Det var mange anledninger tidligere til å prøve å være med på dette, men de valgte å ikke være med, sannsynligvis litt motstrebende, fordi det var Høyre som hadde makten, og som bestemte at det fikk de ikke lov til å være med på. Men i dag får vi heldigvis vedtatt denne typen etisk regelverk. Det som da er interessant å legge merke til, er at man velger å ikke være med på å inkludere tobakk i dette - tobakk, som Kristelig Folkeparti har hatt som sin merkefiende, som de har brukt så mye krefter på - de har sågar fått Stortinget til å vedta den mest vidtrekkende røykelov i verden. Likevel kan man fremdeles mene at det er greit at vi investerer over 4 milliarder norske kroner i de store internasjonale tobakkselskapene, som det er svært enkelt å trekke seg ut av, svært enkelt å administrere. Kristelig Folkeparti velger altså nok en gang å ha den samme dobbeltmoralske holdning til dette som man har hatt fra dag én.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Jeg er også litt forbauset over den skjønnmalingen av norsk økonomi som finansministeren gjør seg skyldig i. I de konjunkturtendensene som er lagt fram av byrået, fra i går, heter det at det bare er en svak bedring av arbeidsmarkedet som vil bli meget beskjeden. Det heter videre: "Arbeidsledigheten vil trolig synke svakt, fra 4,3 prosent i 2004 til 3,8 prosent i 2006, godt over nivået på 3,2 prosent under forrige høykonjunktur i 1998." Det betyr at vi skal se for oss en situasjon hele veien framover der arbeidsledigheten i løpet av tre år vil være på over 100 000. Så er det mange ting i norsk økonomi som går bedre. Delvis skyldes dette internasjonale konjunkturer, og delvis skyldes det nasjonale konjunkturer. I begrenset grad skyldes dette Regjeringen. Dette fastslås også av byrået, som henviser til det internasjonale konjunkturbildet. Min utfordring til statsråden er da følgende: Hvis det er riktig at det i mange land eksisterer det som kalles "jobless growth", altså vekst uten at arbeidsledigheten blir markert redusert, mener statsråden det ville være riktig at man hadde spesielle tiltak for dette i budsjettet til høsten, for å bli kvitt arbeidsledigheten?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
Representanten Kjæstad sa akkurat nå at kampen mot arbeidsledighet var Regjeringens adelsmerke. Det er vel en god begrunnelse for hvorfor vi har avskaffet adelen for mange år siden i Norge. Maken til adelsmerke er det vanskelig å tenke seg når vi har en arbeidsledighet på over 100 000. Og som prognosene dessverre viser, skal den være på over 100 000 - hvis Regjeringen får det som den vil - i alle år framover til 2007. Det betyr altså et misbruk av menneskelig arbeidskraft som det ikke finnes maken til, og hvis dette da er adelsmerket, så sier det mye om at vi bør skifte ut denne regjeringen i 2005. Det som gjorde at jeg tok ordet, var denne diskusjonen rundt "Gudrun Gisladottir" og den fullmakten som Regjeringen gis i dag. Situasjonen er den at denne tråleren har ligget to år på havets bunn og bør heves. Saken har vært litt fram og tilbake også i dette hus. Det har hele tiden vært en forutsetning fra SVs side at det var tilstrekkelig med penger for å heve denne båten. Det finnes altså en bevilgning på 19 mill. kr til dette. At Kystverket og statsråden nå trekker dette i tvil, er en annen skål, og vi har, sammen med et flertall i denne sal, følt behov for å gi en fullmakt til at båten skal heves. Hvilke budsjettmessige konsekvenser dette på lengre sikt får, får Stortinget komme tilbake til. Det finnes en bevilgning i dag som må benyttes. Hvis man trenger ytterligere bevilgning utover dette, så er det i dag gitt en fullmakt til at statsråden kan komme tilbake til Stortinget, og et flertall vil da se positivt på en slik bevilgning. Det som er viktig, er at hevingen skjer i løpet av sommermånedene. Å la det vente til høsten, betyr at det vil gå et helt nytt år, med kanskje uheldige konsekvenser for vraket der det ligger, i forhold til forurensing. Derfor er det at Stortinget i dag gir denne fullmakten. Det betyr etter mitt skjønn at statsråden ikke trenger å gjøre noe mer hokuspokus ut av dette enn at denne fullmakten her blir gitt, og at Stortinget i så fall får komme tilbake til hvor mye penger det vil dreie seg om. Etter det jeg forstår, er det en overkommelig sum. Så vidt jeg vet, dreier det seg om noen titalls millioner. Det vil kanskje koste mer, men uansett vil det i forhold til den forurensningsfaren tråleren faktisk representerer, være overkommelig. Det betyr etter mitt skjønn at det ikke er nødvendig med noen ytterligere presisering av dette fra stortingsflertallets side, fordi fullmakten etter mitt skjønn, som sagt, er mer enn god nok til at statsråden kan gjøre det han blir bedt om.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-18:
To korte merknader skal jeg rekke. Det ene var "SVs våryre finanspolitikk", som jeg egentlig syntes var et godt uttrykk. Hvis det gir uttrykk for vår utålmodighet, at vi ikke kan tolerere over 100 000 arbeidsledige, så er det riktig. Da skal jeg love å være konstant våryr hele året, for dette kan vi aldri akseptere eller tolerere fra SVs side. Det andre var "Gudrun Gisladottir" en gang til. Jeg må si at jeg forbauses høylig over Siv Jensens opptreden her. Hvis man er med på et fellesforslag som dette, så er man med på dette fellesforslaget. Det å utsette dette til en ny sak, betyr at den tidligst kan legges fram for behandling i oktober. Da er hele sommeren gått, hvilket var poenget med dette forslaget. Den tråleren bør ikke ligge en ny vinter i stormen i Nord-Norge, så måten å behandle dette på fra Siv Jensens side er svært useriøs. Vi fra vår side føler ikke noe annet behov enn å gi statsråden den fullmakten som ligger i dette forslaget. Det ligger 19 mill. kr der, og det er en betydelig start for å få til dette. Hvis det viser seg at det trengs mer enn det, slik som det framkom i svar til SVs gruppe, er vi beredt til å være med og bevilge dette.