Gunnar Kvassheim (Venstre), 1999-06-18:
«Opposisjonen slakter budsjettet», det var overskriften Aftenposten brukte da revidert budsjett ble presentert. Et visjonsløst og svakt budsjett, forklarte Per-Kristian Foss, mens Siv Jensen la til at budsjettet var kjedelig og uten vesentlige politiske grep. At Arbeiderpartiets Thorbjørn Jagland og Hill-Marta Solberg heller ikke var begeistret, framgikk av samme artikkel. I dag diskuterer vi et budsjett som er endret med 0,1 pst. gjennom behandlingen i finanskomiteen. Det betyr at Regjeringens opplegg i det alt vesentlige får tilslutning. Nærmere blink er det vanskelig å komme. I nok en sak følges tøff retorikk opp med at Regjeringens opplegg i det alt vesentlige legges til grunn for det vedtak som blir gjort. Det har på mange felter blitt fast mønster. Vi har sett det senest denne uken, hvor vi har hatt en debatt om rammevilkårene for olje- og gassvirksomheten. Hvor Regjeringens opplegg var utgangspunkt for de vedtak som ble fattet, og hvor en del av de bebudede forslagene ikke fikk flertall. Og vi så det når det gjaldt rammevilkårene for den kraftkrevende industrien, hvor det i det alt det vesentlige var Regjeringens opplegg som fikk flertall, til tross for at det var en forutgående og til dels hard debatt. Dette bekrefter at Regjeringens forslag er avbalanserte og godt gjennomarbeidet. Dessuten viser det at opposisjonen kan ønske å endre på Regjeringens opplegg, men å makte å bli enig om hvordan det skal skje, ja, det er vanskelig. En sentrumsregjering har det beste utgangspunkt for å finne balansepunktet i økonomisk politikk. Det er et utgangspunkt som både høyrepartiene og Arbeiderpartiet mangler, det framgår også av de budsjettoppleggene de har presentert. Sentrum er det maktpolitiske veikryss i økonomisk politikk, man må innom sentrum for å finne de balanserte løsningene. Da 1999 budsjettet ble behandlet, sa Venstre at det viktigste for oss var å bidra til rentenedgang. Renteøkningen er den mest usosiale måten å foreta innstramning på. Renteøkning er en klar belastning også for bedrifter og for kommunene. Det er meget tilfredsstillende at renten nå er på vei ned. Regjeringen er i ferd med å nå det som var et av de viktigste målene med 1999-budsjettet. Det er også en positiv utvikling når det gjelder ledighetstallene, som holder seg lave tross spådommer fra Arbeiderpartiet og SV. Jeg håper man er i stand til å glede seg over at vi har de laveste mai-tallene for ledighet på ti år. Da revidert budsjett ble lagt fram, var det noen som etterlyste sentrumsprofilen. Som om en skulle spa om budsjettet fullstendig og gi det en skjerpet eller annen profil i forbindelse med revideringen! Jeg går ut fra at det er bred enighet om at den beste karakter et revidert budsjett kan ha, er at det har den samme profil og den samme innretning som det budsjett som ble vedtatt i desember. Der var sentrumsprofilen tydelig på mange viktige områder, og den profileringen er fortsatt i behold. Men det tas også noen nye grep i revidert, som viser hvilken politikk denne sentrumsregjeringen ønsker å legge om i retning av. Det tas grep som vil gjøre det lettere å gjennomføre generasjonsskifte i bedrifter ved at dokumentavgift kan trekkes fra i arveavgiften. Det foreslås 1   milliard kr av oljefondet som skal investeres med miljøføringer, og det er et område som flertallet tidligere ikke har vært villig til å gå inn på. Vi ser endog at Arbeiderpartiet, som før har vært mot dette, nå dobler for å få en profil i forhold til Regjeringen. Og det er en del av denne Regjeringens politiske misjon, å føre til nytekning også i opposisjonen. Med dette budsjettet og med denne revisjonen er vi i ferd med å oppfylle flere av de løftene som Venstre og andre regjeringsparti gikk til valg på. Dagsavisen oppsummerte for kort tid tilbake det politiske arbeidet som Bondevik-regjeringen har gjort, og sa at en var om lag halvveis i forhold til det som var ambisjonsnivået i Voksenåserklæringen. Det må være en god status midt i perioden. Så litt tilbake til en replikkveksling jeg hadde med Øystein Djupedal fra SV tidligere i dag, hvor jeg påpekte det meningsløse i at man kritiserer Regjeringen for ikke å ta tak i forhold til petroleumsnæringen, for så ikke å følge opp med noen forslag selv. Da svarte Djupedal at det ikke var korrekt når jeg sa at de var mot reduksjon i produksjonsavgiften. Det framgår i innstillingen fra energi- og miljøkomiteen at SV nå ikke er beredt til å støtte opp om dette forslaget fra Regjeringen, men vil avvente og ta stilling til det på et senere tidspunkt.