Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-02-14:
Denne debatten bekrefter den brede enighet det er i denne salen om betydningen av å opprettholde forbudet mot alkoholreklame i alle medier og – må vi legge til – så langt det er mulig. Det har vært – og er – hull i forbudet, som mange har pekt på. Vi kan kjøpe internasjonale aviser og blader med reklame, og parabolantenner representerer en kanal som går rundt reklameforbudet. Det kan vi ikke regulere. Men det er ikke noe argument for å åpne opp for reklame også i rettede sendinger eller, generelt sett, reklame i norske aviser eller på norsk fjernsyn. Til det representanten Nesvik pekte på, tror jeg det er forskjell på å se en plakat med et navn for et ølmerke på en fotballbane, eventuelt et reklameskilt i en by når du ser Tour de France, og det å ha et reklameinnslag. Det er en vesentlig forskjell. Jeg synes regjeringen har funnet en god måte å håndtere direktivet på, og jeg er glad for interpellantens positive reaksjon på det. Dette bør få bred oppslutning. Når det gjelder spørsmålet om å benytte reservasjonsmulighetene i denne saken, er jo utgangspunktet at det er senderstaten som har jurisdiksjon over tilbyderne av medietjenestene. Så det ikke å implementere dette direktivet vil neppe være et virkemiddel som kunne verne oss mot alkoholreklame i rettede sendinger. Det er de norske bestemmelsene som i et samarbeid med tv-selskapene og det land sendingene sendes fra gjennom den konsultasjonsmekanismen direktivet foreskriver, som kan gi oss den virkning vi er ute etter. Europa-utredningen, som nettopp har kommet, sier at etter den vurderingen de gir, er handlingsrommet for tilpasninger større enn vi kanskje har trodd og har benyttet oss av, men – sier de – det forutsetter at man jobber innenfor systemet og ikke mot systemet. Det vi nå gjør, er å implementere direktivet, og vi kan da bruke direktivets konsultasjonsmekanismer. Hadde vi ikke implementert direktivet, hadde vi satt oss utenfor, og mulighetene for å oppnå det vi skulle, ville i dette tilfellet kanskje ikke blitt enklere, men tvert imot vanskeligere. Så sa interpellanten Høybråten i sitt første innlegg at om vi brukte reservasjonsmuligheten, ville det ikke skade vårt forhold til EU. Jeg har lyst til å kommentere dette uttrykket, fordi det fra andre enn interpellanten for tiden er en viss iver etter å benytte denne reservasjonsretten. I Politisk kvarter i dag hadde jeg en debatt med Senterpartiets leder, Navarsete, som brukte uttrykket at hun ikke trodde EU ville svarteliste Norge om vi brukte reservasjonsretten i f.eks. vikarbyrådirektivet. Når jeg nevner det, er det fordi det er viktig at vi i debatten rundt dette legger den type tenkning og begreper til side, for det handler ikke om det. Det handler ikke om å skade vårt forhold til EU. Det handler ikke om at EU vil svarteliste oss eller gå til mottiltak. Det handler om det som er regulert i EØS-avtalen. Vi har reservasjonsmuligheter, foreskrevet prosedyre to ganger seks måneder osv., og hvis man – Norge, Island eller Liechtenstein – fortsatt står på at man ikke vil ta direktivet inn, ja, så skal det området direktivet gjelder, settes ut av kraft. Det handler ikke om svartelisting, og det handler ikke om dårlig forhold. Det handler om å følge avtalen. Det blir et hull i avtalen. Vi har to store hull i avtalen: landbrukspolitikk og fiskeripolitikk. Vi kan få et tredje eller fjerde hull hvis vi reserverer oss. Det er helt ryddig og greit. Men jo mer hullete avtalen blir, jo flere områder er det som ikke er beskyttet av regelverket i det indre marked. For det handler ikke bare om at vi slipper å ha EUs regelverk i Norge, det handler om at norske bedrifter på de områdene der avtalen er satt ut av spill, ikke er beskyttet av det felles regelverket når de eksporterer. Jeg kan bruke et eksempel: Fordi fiskeripolitikken ikke er omfattet av EØS-avtalen, har EU kunnet herje med oss med dumpinganklager når det gjelder laks. Det ville de ikke kunne gjort om fisk hadde vært omfattet av EØS-avtalen og regelverket hadde beskyttet lakseksportørene. Det er på siden av innholdet i debatten og innholdet i interpellasjonen, men jeg tror det er viktig at vi i tiden framover holder orden i hva en reservasjon innebærer, og hva den ikke innebærer, selv om det ikke er tema å benytte det i denne saken.