Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-09:
Først av alt tar jeg opp forslagene som Fremskrittspartiet enten står alene om eller er sammen med andre om. Så er det gjort. Av og til er det selvfølgelig slik at man ønsker at verden sto stille. Av og til er det sikkert slik at man ønsker at ingen endringer skal skje, og at man trygt kan sitte på plassen sin og bare tro at alt går som det skal. Det er dessverre slik at også innenfor næringslivet og andre steder endrer situasjonen seg med jevne mellomrom, også innenfor fiskerinæringen. Jeg skal nevne et enkelt eksempel. I disse dager har vi en oppløsning, eller deling, av et rederi i Norge, Møgster-rederiet, knyttet til bl.a. det med utskillelse av båter. Vi har sett i FiskeribladetFiskaren bl.a. prisene satt på kvoter, osv. Her kommer nettopp problemstillingen inn i bildet veldig fort i forbindelse med et generasjonsskifte i et rederi. Hvis den ene parten har hatt en eierandel som er på under 50 pst., og ikke har vært aktiv fisker, må han da søke om dispensasjon for å kunne ta over. Den dispensasjonen blir gitt over et visst antall år, det er vel fem år. Hva så? Det viser jo faktisk at regelverket ikke er tilpasset den virkeligheten vi befinner oss i. Jeg skal ta et annet eksempel. Hvorfor er det av absolutt viktighet at hvis du driver et rederi som består både av en fiskebåt og sju supplybåter, sier man følgende gjennom deltakerloven: Du har ikke lov til å eie denne fiskebåten hvis ikke du er aktiv fisker. Vel, da er mitt spørsmål: Hvilken kompetanse er det vi skal kreve av dem som skal drive rederi i framtiden? Man har fått en masse sånne kombinasjonsrederier, som driver både med fiskeri og supply- og offshorevirksomhet. Det viser jo med all tydelighet at kanskje tiden har gått litt fra det mest rigide regelverket i deltakerloven. Jeg satte meg ned på kontoret mitt før i dag og leste deltakerloven en gang til, nettopp for å se på om det er ting som det er absolutt grunn til å vurdere. Ja, selvfølgelig er det det! Derfor bør jo statsråden igangsette et arbeid nettopp med å se på om det er regler og forskrifter tilknyttet denne loven som man med fordel kan forsøke å endre – ikke forsøke å endre, statsråden og regjeringen kan jo endre – slik at de blir mer tilpasset virkeligheten som er der ute per i dag. Når det gjelder denne saken, som jeg også hørte nå fra representanten Lange Nordahl, prøver man altså nok en gang å nøre opp under nord–sør-konflikten og viktigheten av å holde på fylkesdelingen, fylkesbindingene. Hvorfor det? Det hadde vært fristende å si at fisken ser jo ikke fylkesgrensen under vann. Men det er jo helt åpenbart at her er det er altså bostedsadressen, hvor langt nord du kommer fra, som er det som skal være bestemmende, ikke hvor fiskeriavhengig du er. Lange Nordahl viser til fiskeriavhengighet – men det er jo mange kommuner langs hele kysten som er fiskeriavhengige. Se på Herøy, se på Austevoll, se på Egersund. Ja, det er mange kommuner som er fiskeriavhengige, men det ser altså ut som om enkelte mener at fiskeriavhengighet er synonymt med Nord-Norge. Det er det ikke. Vi må ha en flåte som er tilpasset hele fiskeriet. Strukturen i flåten må være av en sånn karakter og med en variasjon som gjør at vi kan høste bærekraftig av det naturen gir oss. Man kan ikke lage sånne konstruerte problemstillinger mellom nord og sør. Det er greit å flytte konsesjonen fra sør til nord, men du må bare ikke prøve å gjøre det motsatte! Dette viser med all tydelighet at det er på tide i hvert fall å foreta en gjennomgang og en modernisering av deltakerloven.