Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-01-09:
Jeg vil slutte meg til dem som takker interpellanten og Kristelig Folkeparti for å ha tatt et veldig viktig initiativ. Miljøpartiet De Grønne deler åpenbart bekymringen for utviklingen av nedbygging av matjord i Norge. Norge har, som samtlige talere i denne debatten har påpekt, usedvanlig små arealer av den ressursen som jo er selve grunnlaget for menneskelig sivilisasjon. Samtlige partier og samtlige regjeringer har gjennom tiår etter tiår hatt som mål og forpliktelse å begrense nedbyggingen av matjord i Norge. Det er ingen politisk uenighet om nødvendigheten av å gjøre det. Derfor er det et stort paradoks, som det er veldig viktig å ta med seg i denne debatten, at mens det har vært målsettingen, og mens partier som har vært sterkt opptatt av jordvern i sitt politiske program, har sittet med regjeringsmakt, har nedbyggingen av matjord fortsatt nærmest uten stopp. Det er veldig bra at det har vært en oppbremsing i nedbyggingen de siste årene, men nedbyggingen fortsetter altså. Og enhver kan regne ut hva som vil være konsekvensene av at denne utviklingen fortsetter i mange flere tiår. Effektivisering i landbruket er bra, diskusjoner om kommunereformer er bra, men ingen av disse tingene kan eller må brukes til å kamuflere det faktum at nedbyggingen av en mer eller mindre uerstattelig ressurs fortsetter. Og det er uforsvarlig og uansvarlig av en nasjon som Norge på lang sikt å basere seg på stadig større import av den maten vi trenger, og å basere seg på en utvikling som gjør landbruket til en stadig mer presset og stadig vanskeligere næring å leve av for dem som er i den næringen. Så skjønner alle at andre samfunnsmessige hensyn er vesentlige faktorer, men vi kan altså ikke holde opp å ta hensyn til det grunnfaktum at nedbyggingen fortsetter med den typen politiske målsettinger som er nå. Da er det interessant at både statsråden og nærmest samtlige representanter som har hatt ordet i denne debatten, distanserer seg fra en nullvisjon og slår fast at en nullvisjon for jordtap er urealistisk. Miljøpartiet De Grønne er uenig. Vi mener at det eneste mulige er en nullvisjon for jordtap. Det er ikke noe annet alternativ enn å gjøre det klart og forpliktende at matjordtapet i Norge skal stanse. Og da er det interessant, som mange allerede har påpekt, at IKEA, som selvfølgelig ikke burde få bygge i Vestby, i det minste har en langt mer offensiv og langt mer konkret jordvernpolitikk enn det både denne regjeringen har og det foregående regjeringer har hatt, fordi de har forpliktet seg til å erstatte i hvert fall matproduksjonen – jeg er ikke helt klar over om det innebærer arealet – som deres utbygging innebærer. Som mange har påpekt, er det ikke enkelt å erstatte matjord, men det er heller ikke umulig å erstatte matjord. De virkemidlene vi nå må se på, er en nullvisjon, en reell nullvisjon for tap av matjord i Norge, kombinert med avgifter knyttet til de tilfellene hvor utbygging faktisk må skje, som øremerkes til ny matjord og krav om erstatningsareal. Så har mange påpekt de store mulighetene som ligger i mer fornuftig arealdisponering av alle de andre hensynene som er årsaken til at vi taper matjord. En nullvisjon for tap av matjord er ikke urealistisk. Det som er urealistisk, er en videreføring av en politikk som notorisk fører til at vi stadig taper mer matjord.