Pål Farstad (Venstre), 2016-03-01:
Først vil jeg takke interpellanten, Marit Nybakk, for å ta opp en meget viktig og aktuell sak. Tunisia har oppnådd viktige demokratiske milepæler. Samtidig utfordres landet av en dyp økonomisk krise og er sikkerhetsmessig sårbart. Venstre mener at Norge bør intensivere støtten til Tunisia, spesielt når det gjelder tiltak som bidrar til økonomisk vekst, sikkerhet, styrking av sivilsamfunn og godt styresett. En slik støtte er i Norges interesse og i tråd med en utenrikspolitikk som premierer land som respekterer menneskerettigheter og demokrati. På kort tid har Tunisia oppnådd en sterkere demokratisk utvikling enn noe annet land berørt av den arabiske våren. Blant reformene er innføring av en ny liberal grunnlov, flere frie valg og fredelig maktoverføring mellom folkevalgte regjeringer. Samtidig tegner det seg et dystert bakteppe: IS har utført en rekke terrorangrep i Tunisia, økonomien står i stampe, og arbeidsledigheten, spesielt blant unge, øker kraftig. Tunisia er sikkerhetsmessig sårbart. Som vi har hørt tidligere i debatten, har over en million libyere flyktet til Tunisia, og våpen og terrornettverk flyter relativt uhindret over grensen mellom de to landene. Flere tusen har vervet seg til IS og andre terrororganisasjoner, slik utenriksministeren nevnte. Terrorangrepet i turistbyen Sousse sommeren 2015, der 20 turister ble drept, gjorde enorm skade på en allerede vanskelig økonomisk situasjon. Mange land, deriblant Norge, har siden frarådet sine borgere å reise til Tunisia. Dette har medført tap av inntekter til turistnæringen. Videre økonomisk nedgang kan komme til å frata tunisierne troen på demokratiet de nettopp har innført, og regjeringens sikkerhets- og antiterrortiltak kan føre landet tilbake til mer autoritære styreformer. I skyggen av den akutte humanitære krisen i Syria og Irak er det stor sannsynlighet for at Tunisias utfordringer ikke blir prioritert av det internasjonale samfunnet. Men å overlate landet til seg selv kan vise seg å bli en stor feil. Investeringer vil bli oppfattet som en anerkjennelse av reformene som har funnet sted. Utenriksministeren viste til flere områder der norske institusjoner og organisasjoner bidrar positivt i Tunisia. Det er bra. Partnerskap med privat sektor er viktig. Konkret samarbeid og økt handel med det eneste landet i regionen som så langt har kommet styrket gjennom den arabiske våren, vil bli lagt merke til langt utover Tunisias grenser. Europa er den viktigste handelspartneren for Tunisia, men landet sliter med høye tollmurer ved eksport av bl.a. olivenolje. Ved å gi Tunisia toll- og kvotefri adgang til det norske markedet kan Norge bidra til å støtte opp under reformene. Dessuten bør Norge jobbe for at de pågående forhandlingene om frihandelsavtale mellom EU og Tunisia utvides til også å gjelde for EØS- og EFTA-landene. Venstre mener at det bør arbeides videre med å gi Tunisia samme handelsstatus som de 90 lav- og mellominntektslandene som i dag har toll- og kvotefri markedsadgang for alle sine varer til Norge gjennom den såkalte GSP-ordningen. Tunisiske myndigheter må tilbys hjelp for å bedre sikkerhetssituasjonen særlig rettet mot turistsektoren, slik at Norge og Europa på sikt kan oppheve frarådingen om å reise til Tunisia. Det er også viktig at tunisiske myndigheter tilbys et bredt samarbeid for å styrke sivilsamfunnet, og at det tilbys midler og kompetanseoverføring i arbeidet mot radikalisering.