trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Helleland (Høyre), 2017-12-05:
Det er betimelig og riktig å ha en debatt om hva slags prosedyrer Stortinget skal følge for å oppnevne medlemmer til Nobelkomiteen. Tildelingen til Liu Xiaobo viste at selv om Stortinget ikke blander seg inn i Nobelkomiteens arbeid, kan det være andre land som oppfatter at uavhengigheten ikke er så stor som den burde være. Derfor vil Høyre støtte alle forslag som går på å utrede hvem som skal være valgbar, og hvem som ikke skal være valgbar. Men det vi ikke kommer til å støtte, er forslag som blir fremmet for å sette en stopper for en kandidat, som er fremmet av et parti nå. Det er veldig enkelt: Den dagen Carl I. Hagen ble Fremskrittspartiets valg som medlem av Nobelkomiteen, våknet flertallet på Stortinget og sa at dette ikke går an. Hadde den diskusjonen kommet opp da Stortinget trådte sammen i høst, eller helt uavhengig av det valget som skal gjøres i år, ville Høyre ikke hatt noen problemer med å støtte det. Men dette oppfatter vi som en straffeekspedisjon mot Fremskrittspartiet, som vi ikke kan støtte. Så vi vil ikke støtte punkt nr. 1 i forslaget, men vi vil be om at dette blir satt inn i en større utredning. Men vi vil støtte punkt nr. 2 i forslaget, om å se på internasjonale verv og eventuelt andre verv. Det innebærer f.eks. at generalsekretæren i Europarådet vil bli rammet av en sånn regel. Jeg mener at dette også bør være et veldig tydelig signal – for punkt nr. 2 i forslaget vil også bli vedtatt – til Thorbjørn Jagland om at han bør trekke seg fra Nobelkomiteen. Stortinget sier at vi ønsker å utrede dette, men jeg har ikke hørt noen si at det å sitte som generalsekretær i Europarådet er helt greit og forenlig med å sitte i Nobelkomiteen nå. Så jeg mener at dette bør være et veldig tydelig signal også om at han bør vurdere sin plass i Nobelkomiteen. Det har hendt før at medlemmer har trukket seg, da i protest mot at det har vært tildelinger av priser som de ikke har vært enige i. Men også av hensyn til Norges renommé og med tanke på uavhengigheten bør dette være et veldig tydelig signal, og derfor vil Høyre støtte punkt nr. 2 i forslaget. Jeg opplever at det Arbeiderpartiet sa i sitt innlegg, også egentlig er en støtte til at en nå får ryddet opp i dette forholdet. Da vil vi ha en ny situasjon. Da vil det antagelig også bli diskusjoner om å oppnevne et nytt medlem fra Arbeiderpartiets side.
Trond Helleland (Høyre), 2017-12-05:
President! Jeg varslet tidligere i dag at vi ville stemme for punkt nr. 2 i dette Dokument 8-forslaget, så det er greit. Det som går på tilbakevirkende kraft, vil vi stemme imot, men det som går på utredning, vil vi stemme for. Så da ber jeg om at vi tar voteringen på nytt.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-05:
Vi er vitne til et stykke trist politisk teater, regissert av stortingsgruppene til Fremskrittspartiet og Høyre. Det har vært bred enighet lenge om de prinsippene som her er til diskusjon. Grunnen til at et forslag som dette ikke har kommet på bordet, er at det har vært en bred oppfatning av at det var en måte å tenke på som alle gruppene på Stortinget ville forholde seg til i utnevning av medlemmer til Nobelkomiteen. Når det ikke er sånn, er det nødvendig å stadfeste de prinsippene. Derfor er SV med på å fremme det forslaget som skal behandles i dag, og SVs gruppe vil stemme for det. Det handler om hensynet til komiteen og prisen, understrekingen av uavhengigheten. Og de erfaringene som både Nobelkomiteen og Norge har gjort seg de siste årene, tror jeg understreker for oss alle hvorfor det er riktig. Jeg er enig i at det går an å ha en diskusjon om ulike sider ved den praksisen som har vært knyttet til valg tidligere. Men det er ingen tvil om, og det er også slått fast i det arbeidet som Fremskrittspartiets stortingsgruppe har bestilt i forkant av dette valget, at det har vært og er en forskjell på utgående representanter og det vi står foran her, nemlig en som er valgt inn til Stortinget ved begynnelsen av en periode. Det blir sagt at dette forslaget handler om én person. Nei, det gjør ikke det. Det er Høyre og Fremskrittspartiet som får dette til å bli en sak om én person. Jeg synes representanten Helleland sa det ganske oppsiktsvekkende klart her i sted, han sa at Høyre ikke ville hatt noen problemer med å støtte dette på et annet tidspunkt. Det er ganske oppsiktsvekkende. Det betyr jo at det er Høyre som veldig tydelig får denne saken til å handle om Carl I. Hagen, for Høyre har et prinsipp, det gjelder bare ikke for akkurat Carl I. Hagen. Det samme gjelder Fremskrittspartiet, som har hatt dette prinsippet og åpner for å ha prinsippet igjen i framtiden, men som ikke vil ha det akkurat nå. Så ansvaret for denne situasjonen ligger 100 pst. hos Høyres og Fremskrittspartiets stortingsgrupper, ikke hos de partiene som prøver å stadfeste et prinsipp som vi trodde vi var enige om. Representanten Arnstad har hørt om et forslag fra SV som jeg ikke har hørt om. Vi har ikke foreslått at det skal bli forbudt å oppnevne tidligere politikere, men jeg synes det også er en del av denne diskusjonen – den kan vi komme tilbake til på fredag – for den praksisen som til tider har vært med å fylle komiteen med tidligere partitopper, er vi kritiske til. Derfor er også SVs forslag til vara til komiteen et forslag som skiller seg veldig tydelig fra den praksisen og fra andre partiers forslag. Vi legger to prinsipper til grunn. Det ene er at medlemmene av Nobelkomiteen skal ha tilstrekkelig avstand til Stortinget. Det andre er at partiene skal bestemme selv. Jeg mener at den beste måten å forene de to prinsippene på er å slå fast prinsippet om uavhengighet nå, før Stortinget skal gjøre sine valg til komiteens sammensetning.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-05:
Statsrådens svar avdekker veldig tydelig at det fortsatt er stor usikkerhet etter de punktene man har klart å bli enige om i Stortinget, både når det gjelder helikopterkapasitet, og når det gjelder hvor raskt vi kan få modernisert stridsvogner og andre viktige kapasiteter for landmakten. Da må vi snakke om elefanten i rommet, nemlig at vi behandler denne landmaktproposisjonen etter at Stortinget har slått fast noen mål for bl.a. innkjøp av kampfly som gjør at vi er i en økonomisk situasjon der det krangles om beskjedne investeringer og gamle helikoptre. Mitt spørsmål er om statsråden har tenkt å bli stående igjen som den forsvarsministeren som gjennom overinvestering i rådyre fly, overinvestering i Luftforsvaret, kjørte Forsvaret i luksusfellen og sørget for at det ble pengemangel for hær og heimevern, eller om han har tenkt å gjøre en ny vurdering av å fryse kampflykjøpet på 40.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-05:
Bare en kort stemmeforklaring siden det er levert to løse forslag fra Rødt. Vi oppfatter at forslag nr. 7, selv om det er litt uklart, skiller seg fra det som Senterpartiet og SV har fremmet, der vi går inn for en delt løsning, som også gir helikopterkapasitet på Rygge. Derfor vil vi stemme mot det, selv om vi også er veldig tydelige på at vi ønsker å opprettholde kapasiteten på Bardufoss. Når det gjelder forslag nr. 8, oppfatter jeg at forsvarsministeren allerede har fått et ganske bredt mandat til å utrede ulike løsninger for stridsvognene. Det er ikke oss imot at også dette perspektivet trekkes inn i det, men jeg opplever at forsvarsministeren allerede har fått en klar bestilling på å utrede en modernisering, og at han har frihet til å komme til Stortinget med de forslagene han mener er nødvendig. Vi får debattere det da. Derfor vil vi også stemme mot det forslaget.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2017-12-05:
Dette innlegget står for min egen regning. Jeg tar ordet fordi jeg var en av dem som fremmet Carl I. Hagens kandidatur, og jeg synes faktisk at denne saken er såpass viktig at flere burde ha mot i seg til å ta ordet istedenfor at vi får oppramsing fra de parlamentariske lederne. Arbeiderpartiet har i denne saken drevet et uverdig og politisk spill og brukt Stortinget som sin egen lekeplass. For å referere Groucho Marx: Jeg har mine prinsipper. Liker du dem ikke, har jeg andre. Denne dobbeltmoralen summerer på greit vis Arbeiderpartiet og småpartiene i denne saken. Med et fikenblad har de på desperat vis lett etter muligheter for å hindre demokratiet i å virke, til stor applaus fra mediene, som ikke har noe meningsmangfold, det er den samme meningen som gjentas mangfoldige ganger. Nobels fredspris er det norske folks pris. Den tilhører verken Jonas Gahr Støre, Trine Skei Grande eller mediene. Nåde dem som trekker inn folket i denne politisk korrekte prosessen. Nobelkomiteen skal ikke ha alternative røster. Medlemmene skal ha den samme innfallsvinkelen til de store trender, til konflikter, til globale institusjoner, og de skal ha det samme verdenssynet. Carl I. Hagen vil ødelegge denne idyllen. Det er blitt hevdet at med vararepresentant Hagen i komiteen vil utenlandske myndigheter mene at prisen har politiske bindinger. Ærlig talt, dette fikenbladet er så bitte lite at alt er synlig, og det som blottlegges, er ikke mye å være stolt av. Her har Stortinget nominert tidligere statsministre og partiledere på rekke og rad, og så skulle Carl I. Hagens varaplass være utslagsgivende? Hvor informert tror egentlig salen at ambassadene fra utenlandske land er om forholdene i Norge? Tror de virkelig at Carl I. Hagens varaplass, med oppmøte to–tre ganger i året, skal være det som gjør at Norge virker ikke troverdig, og at de boikotter Norge? Det er en ganske underlig innstilling å ha, særlig når Carl I. Hagen ikke var i komiteen da boikotten fra Kina skjedde. Mediene elsker å hevde at Carl I. Hagen er høy på seg selv. Det singler i glass. Er det noen som er høye på seg selv, er det medienes kommentatorer, de som hausser opp hverandre, konkluderer helt likt og er helt innenfor. I morgen kommer de til å være helt enige igjen: Christian Tybring-Gjedde er en oppvigler. Han er en oppvigler i Stortinget, i eget parti, og selvsagt har de snakket med en eller annen som kan bekrefte akkurat dette. Store deler av det norske folk ønsker Carl I. Hagen i komiteen. Hva betyr det? De som kommer innenfor, forholder seg til folket hvert fjerde år, samme kan det være ellers. Kristelig Folkeparti sier at i den påståtte medmenneskeligheten vil kanskje Carl I. Hagen få en pensjonsslipp i posten, men han skal altså dø i skam i det han har gjort i 30 år i norsk politikk, både for medier og for det norske folk. Venstres illojalitet i denne saken taler for seg selv.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2017-12-05:
Jeg er også opptatt av helheten i denne planen. Nå ligger det langt flere elementer inne enn det som lå i det opprinnelige forslaget som regjeringa kom med, der ramma var satt til 2,7 mrd. kr. Jeg har to spørsmål til statsråden. Det ene er: Vil vi få en oppdatert kostnadsramme for hele Forsvaret i revidert nasjonalbudsjett, slik alle partier nå ber om? For det er åpenbart at dette blir dyrere enn det vi opprinnelig vedtok. Det andre er: Vil vi også få en vurdering av innkjøp av brukte Bell-helikoptre i revidert, slik at Stortinget kan ta stilling til det? For det er åpenbart at forslaget om innleie av helikoptre møter mye motstand også på det folkerettslige plan.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2017-12-05:
Jeg synes kanskje det er litt defensivt å vente til Stortinget har vedtatt det det nå er enstemmighet om i salen. Vi må jo diskutere det som ligger på bordet, og det som ligger i innstillinga. Det som ligger her, er at Stortinget ber om en oppdatert kostnadsramme for Forsvaret. Jeg tror at alle vi som sitter her, vet at dette blir dyrere enn 7,2 mrd. kr – eller 7,75 mrd. kr i 2017-kroner. Jeg bare spør konkret: Vil vi få en slik sak til Stortinget i revidert? Det andre er: Vil statsråden gi en kostnadsoversikt over hvor mye det koster å kjøpe brukte Bell-helikoptre, slik jeg nå ber om?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2017-12-05:
Jeg er tilfreds med at vi har fått en bred enighet. Men det fordrer at forsvarsministeren følger opp de vedtakene som er gjort, og jeg kan ikke si at jeg er fornøyd med måten denne regjeringa har fulgt opp forlik, heller ikke på forsvarsområdet. Ett punkt er Kystjegerkommandoen. Jeg synes det er rørende at Elvestuen ville være med og ta ansvaret for det forliket om forsvar som vi inngikk for en tid tilbake, men det sier vel hvor godt dette forliket var. Her skulle man utrede og se på kystjegerne sammen med marinejegerne og spesialstyrkene. Det er ikke gjort. Vi ba om en utredning når det gjaldt Bell-helikoptre – om hvor mye det koster å ha en del Bell-helikoptre stående på Bardufoss, eller kjøpe nye hærhelikoptre. Vi fikk bare utredning av det ene. Nå må man gå videre med den jobben og utrede hva en delt Bell-helikopterløsning mellom Rygge og Bardufoss koster. Så jeg kan ikke si at forvaltningen av vedtakene på forsvarsområdene har inngitt tillit. Når vi allikevel inngikk en bred enighet, var det fordi vi fikk mange kort på bordet. Svakheten er hele tida at pengene ikke ligger her. Det blir snakket om at hær og heimevern skal prioriteres. Da må jeg bare si at i det siste forliket på Stortinget som budsjettkameratene inngikk med regjeringspartiene, ble Heimevernet kuttet med 3 mill. kr og Hæren med ekstra 11 mill. kr – bare på noen timer en natt før budsjettenigheten ble vedtatt. Dette inngir ikke tillit, for det er helt avgjørende for Forsvaret at den strukturen vi vedtar, betales fra dag én. Det er helt åpenbart at det må komme en ny forsvarsramme til Stortinget våren 2018. Dette er ikke nok penger. Jeg synes vi har hatt en god diskusjon. Det er greit at det er enighet på en del områder. Jeg vil også avslutte med å si at SV var enig på vesentlige punkter når det gjaldt stridsvogner, men det står og faller på om pengene kommer. Regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre var ikke villige til å gi penger fra dag én. Det er en stor svakhet ved den enigheten vi har oppnådd her i dag. Vi kan ikke fortsette å planlegge forsvar på den måten. To år må landmakten vente på at langtidsplanen gjøres gjeldende for dem. Det holder ikke. Vi må tilbake til ansvarlig langtidsplanlegging i Forsvaret der vi får planer for fire hele år. Til slutt en liten visitt til Hårek Elvenes’ historiebeskrivelse av forsvarsutviklingen i Norge, en historiebeskrivelse som er mer politisk, og som i hvert fall ikke står til laud innen historiefaget: Det er helt åpenbart at de endringene som vi gjorde fra 2000, har ført til en langt bedre planlegging i Forsvaret, hvor man har satt en basestruktur i forhold til den økonomien man har.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2017-12-05:
Jeg vil bare at forsvarsministeren skal få med seg det som var et avgjørende initiativ i NATO – som ble tatt av daværende statsminister Jens Stoltenberg sammen med daværende utenriksminister Jonas Gahr Støre – som het Nærområdeinitiativet i NATO. Det ble lansert i 2008, og det handlet om at det etter at vi hadde vært mange år i utlandet, var viktig å fokusere mer på arbeidet vårt i nærområdene. Det resulterte bl.a. i en god del forslag om investeringer i Hæren, og i 2012 ble det vedtatt en rekke investeringer i Hæren. Jeg husker hva Høyre mente om proposisjonen den gangen: Den var ikke forpliktende nok til hær og heimevern. I de siste fem årene har Høyre i grunnen forholdt seg til det, skjøvet på investeringene og utredet videre. Det var det ingen grunn til. Tvert imot er den landmaktproposisjonen som vi har fått oss forelagt her, ganske lik den hæren som vi kjenner fra før. I våre dager skal vi ha et forsvar som både kan delta internasjonalt og styrke og støtte arbeidet mot terror internasjonalt, og forsvare seg i våre nærområder. Kampflyene handler også om forsvar i våre nærområder. Så den historiefortellingen som her blir presentert av forsvarsministeren, er rett og slett ikke korrekt. Den er like lite korrekt som den historiefortellingen Elvenes presenterte, at det først etter at denne regjeringa tiltrådte, i 2013, ble satset på forsvar. Det som har vært helt grunnleggende for forsvarsplanleggingen de siste årene, er at det må være et forhold mellom den strukturen vi vedtar, og de pengene som kommer. Hæren var – som representanten Kolberg var inne på – på sitt aller svakeste i 2005, da den rød-grønne regjeringa tok over. Den rød-grønne regjeringa doblet antall ansatte i Hæren og la fram en proposisjon med flere investeringer – som ble skjøvet på, som ble skjøvet ut i tid. Jeg er glad for at vi har fått en enighet på flere områder her i dag – om stridsvogner, som vi har ventet på. Det er ikke noe å rope hurra for at man skal investere i nytt artilleri – det vedtok Stortinget i grunnen i 2012 – men det er viktige investeringer, som tar Hæren framover. Men dette er ingen revolusjon fra regjeringas side. Dette er en sakte opptrapping, som det er bred enighet om på Stortinget.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-12-05:
Representanten Navarsete sa at vi fikk en 2. bataljon ribbet for folk. Det er jo fri fantasi. Vi får en 2. bataljon som vil være stridsklar i løpet av få dager, en 2. bataljon som vil være meget sterkere enn den vi har i dag. I tillegg vil den være mekanisert. Det betyr at den vil være hjul- og beltedrevet, og at den vil være pansret. Er det en 2. bataljon ribbet for folk? Så til representanten Borch: Forsvaret i Nord-Norge vil bli styrket. Flyene flyr mer. Kystvakten seiler mer. Vi har en ubåt som er konstant seilende i Norskehavet og Barentshavet. Forsvaret av Finnmark er styrket betraktelig gjennom en kavaleribataljon på garnisonen i Porsanger. Det er styrking av HV og et jegerkompani på garnisonen i Sør-Varanger. Nord-Norge er, som resten av landet, opptatt av den nasjonale forsvarsevnen. Det er det som har vært retningsgivende for regjeringens politikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-05:
Ja, eg tek opp forslaga Senterpartiet har åleine, og dei vi har saman med SV.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-05:
Statsråden seier at ein satsar på Hæren. Ja, det gjer dei ved å flytte rundt på ulike element, men det forliket som skal vedtakast i dag, tilfører ikkje Forsvaret ei einaste krone ekstra, verken i 2018 eller for ramma for langtidsplanen. Innleige av helikopter har vore nemnt her, men ikkje veit ein kostnad, ikkje veit ein kor lenge ein skal ha dei, ikkje veit ein om dei kan stille i strid – det kan dei ikkje, i høve til folkeretten. Eg vil fokusere på stridsvogner, for ein kjøper heller ikkje inn eigna stridsvogner. Det er heilt uklart kor mange stridsvogner ein ser føre seg å lease eller leige, kva prisen er på dei, kor lenge ein skal leige dei. Den nye generasjonen stridsvogner som regjeringa snakkar om, kjem altså ikkje før om 20 år, seier industrien. Skal me lease stridsvogner i 20 år? Eg oppfordra statsråden til å seie noko om denne problemstillinga i sitt innlegg, men det gjorde han ikkje. Kan statsråden gjere greie for kva ein eigentleg planlegg for å skaffe moderne stridsvogner raskt?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-05:
Eg vert overraska når eg høyrer statsråden påstår at me har moderne stridsvogner i dag. I 2012 vart det gjort vedtak om å skaffe nye stridsvogner. Det var linka til vedtaket om å oppgradere CV-90 kampvogner på ei digital plattform. I dag har me stridsvogner som ikkje kan kommunisere på ei digital plattform, og så seier statsråden at vi har moderne stridsvogner i dag. Det er aldeles utruleg å høyre. Me får ikkje moderne stridsvogner før me får ikkje nødvendigvis ein ny generasjon, men i alle høve oppgradert dei stridsvognene me har i dag, og hærsjefen ønskjer seg det. Men igjen sit ein på toppen og lèt vere å lytte til dei som har skorne på, som veit kva ein treng, og som kan gå i gang med å skaffe det som Hæren faktisk treng i dag. Eg vil utfordre igjen: Meiner statsråden at me har moderne stridsvogner i dag, og når vil han skaffe dei og ikkje berre lease inn? Det er vel ingen hær elles i noko moderne land rundt oss som leasar stridsvogner. Kva tid vil han skaffe stridsvogner?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-05:
Det var «eine grausame Salbe», som det heiter, frå representanten Elvenes i høve Senterpartiet og vår forsvarspolitikk. Eg trur at av dei som har skoa på av dei som er i Forsvaret i dag, er det vel så mange som synest Senterpartiet har ein truverdig forsvarspolitikk, som dei som har tillit til at regjeringa vil bringe Forsvaret så mykje framover som dei snakkar om. Det er noko som heiter at du skal heve røsta når du har dårlege argument, og representanten Elvenes var ganske høgttalande og sparka i alle retningar i innlegget sitt. Det er lov, men om det er så konstruktivt, kan ein vel diskutere. Politikk handlar om å bryte meiningar, og om kompromiss, men òg om å påverka, slik at ein byggjer opinion og på den måten flyttar fleirtalet i den retninga ein ynskjer. Etter at Arbeidarpartiet gjekk i forlik med regjeringa og støttepartia om langtidsplanen i fjor, mista opposisjonen ei viktig røyst for å flytte regjeringskonstellasjonen i den retninga me ynskjer. Difor har Senterpartiet stått som det tydelege opposisjonspartiet. Då landmaktproposisjonen vart lagd fram, peika me straks på fire kampsaker: Me skulle oppretthalde 339-skvadronen på Bardufoss med lokal styring, som i dag, og ei delt løysing med det behovet som spesialstyrkane har, ei gradvis opptrapping av Heimevernet i staden for ein reduksjon, og me ville oppretthalde Sjøheimevernet i det same, investere no i moderne digitale stridsvogner, og ein 2. bataljon som ikkje var ribba for folk. Då er det interessant å sjå at når fleirtalet i dag legg fram sine forslag og har hatt forhandlingar om det, er det nøyaktig på dei same punkta. Kan det vere ein samanheng? Ikkje veit eg. Men eg trur at det er viktig å ha ein opposisjon som utfordrar regjeringa. Der alle tenkjer likt, vert det ikkje tenkt særleg mykje. Senterpartiet si oppgåve i forsvarspolitikken, om me er i mindretal her i dag, er å vere ei tydeleg røyst for den politikken me trur på, og dra dei andre nærare. Statsråden sa i innlegget sitt i dag at han vil verte hugsa som den som bringa oss nærare NATO. Eg undrast på det når han legg fram ein plan som ikkje er i tråd med det NATO ynskjer seg av Noreg i tida framover. Me har fått kritikk fordi me ikkje er med i forliket, men Senterpartiet kan ikkje vere med i eit forlik som er så «wishy-washy», som kan tydast i så mange retningar, som er så utydeleg, og som eigentleg seier, som statsråden har sagt i dag, at ein skal kome tilbake til det på eit anna tidspunkt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-05:
Det har vore hevda fleire gongar at eg skal ha sagt at ein ikkje klar var over at det stod så dårleg til med Forsvaret. Det er ei veldig fantasifull tolking av det eg sa, for det som låg i utsegna mi, var at det var ein heilt annan sikkerheitspolitisk situasjon i tida då den langtidsplanen vart drøfta – og det var i 2009, 2010 og 2011. Dersom nokon av Høgre sine representantar meiner at det ikkje var det, at den sikkerheitspolitiske situasjonen i dag ikkje er endra sidan den gongen, får dei seie det, men då fylgjer dei i alle fall ikkje med i timen. Så til røystinga i dag: Senterpartiet kjem til å røyste for våre eigne forslag, men me kjem òg til å røyste for I, V og VII i tilrådinga frå fleirtalet, for det er i alle fall nokolunde tydeleg. Resten er såpass utydeleg og kan tolkast i så mange retningar at Senterpartiet vel ikkje å støtte dei.
Abid Raja (Venstre), 2017-12-05:
Jeg vil gratulere forsvarsministeren med at vi her på Stortinget er kommet fram til en god løsning om landmakten. For Venstres del er vi også veldig godt fornøyd med leasing-biten. Det vil iallfall gjøre at vi vil kunne ha en noe mer moderne stridsvognkapasitet. Mitt spørsmål til statsråden knytter seg til at vi også er enige om at vi skal innhente en helhetlig faglig vurdering av Heimevernets behov og bemanning, trening og utstyr for å løse oppgaver, samt hvordan man sikrer vakthold av objekter i kystsonen best etter nedleggelsen av Sjøheimevernet. Mitt spørsmål til statsråden i forlengelsen av det – dette har vi også hatt i kontrollkomiteen i forrige stortingsperiode – er: Hvordan tenker statsråden vi best kan ivareta de oppgaver Sjøheimevernet hadde, og hvordan vil statsråden sikre at vesentlige objekter i kystsonen er godt sikret?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Nå skal jo denne proposisjonen vedtas senere i dag, så å gi alle svarene akkurat nå på det som skal utredes, synes jeg er litt prematurt. Jeg mener det er åpenbart at vi leverer på kostnader når vi skal informere Stortinget – hva det har å si for totalrammen. Når det gjelder hvilken type helikopter som eventuelt skal brukes, mener jeg det er for tidlig å si noe om det. Vi skal gå inn og gjøre en grundig jobb med det vedtaket som gjøres i Stortinget i dag, selvfølgelig, og så skal vi komme tilbake med kunnskap og forslag i så henseende, når vi finner tida rett for det.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
På første spørsmål var svaret ja forrige gang, og så er svaret ja når jeg svarer for andre gang. Til det andre spørsmålet: Jeg mener det faktisk er for tidlig å svare på hva slags type helikopter vi skal komme med i den vurderingen. Dette er et komplekst spørsmål, det er representanten klar over – så nært har hun jobbet med akkurat denne saken. Vi skal komme tilbake med vurderinger av det vedtaket som gjøres i Stortinget – selvfølgelig.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Først til det med kutt: Når vi sier at vi satser på Hæren, er det ikke sånn at hvis vi hiver inn en million til, så er det umiddelbart økt satsing. Vi satser på Hæren. Vi flytter altså landstyrkene nordover, vi etablerer oss i Finnmark, vi tar Forsvaret tilbake til Finnmark, og vi forsvarer Norge fra russergrensa og sørover, inkludert alle havområdene. Jeg registrerer at det av og til er problematisk for Troms-representantene å sette seg inn i det bildet, men for Finnmark-representantene og for en del andre representanter er det viktig at vi forsvarer hele landet, inkludert alle havområdene. Når det gjelder spørsmålet om helikoptre – og sivile helikoptre – er det sånn at det har vært en tredelt bruk av Bell-helikoptrene. Man har også hatt en sivil beredskap i Troms. Den forutsetter vi skal overtas når vi får nye redningshelikoptre, når vi får annen helikopterkapasitet til stede. Så er det sånn at Hæren også i dag leier inn sivile helikoptre for å gjøre oppdrag av og til, hvis man skal flytte personell eller materiell. Det er ikke noe nytt, og det har vi sagt at vi også skal vurdere i denne saken.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
I debatten rundt stridsvogner har det satt seg hos mange av debattantene, registrerer jeg, en forståelse av at Hæren ikke har stridsvognkapasitet i dag. Men det har vi, så det er ikke snakk om at vi skal innføre en helt ny kapasitet. Vedtaket som skal gjøres senere her i dag, er at regjeringen skal legge til grunn at landmakten skal ha en moderne stridsvognkapasitet, og en ber regjeringen legge fram en sak om lån eller leasing av stridsvogner tilgjengelig fra 2019 for å oppnå en raskest mulig oppgradering av brigadens stridsvognkapasitet. Vi skal gjøre den jobben. Vi skal gi gode svar. Men å avkreve de svarene fra talerstolen før vi er ferdig med å behandle saken, og før vedtakene er gjort – nei. Det er mulig det er for sent for Senterpartiet, men jeg synes faktisk det ville vært litt prematurt å ta den vurderingen fra talerstolen. Jeg mener vi skal gjøre denne jobben grundig og ta Stortinget på alvor. Da følger vi det vedtaket som gjøres i Stortinget i dag.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Representanten Navarsete ønsker nok inderlig at jeg hadde sagt at vi hadde moderne stridsvogner, men det sa jeg ikke. Jeg antar at det var et brennende ønske også, siden hun repeterte det fire ganger i spørsmålstillingen sin. Jeg sa at vi har stridsvognkapasitet i dag. Alle er enige om at de 52 Leopard-ene vi har, er eldre, at de trenger modernisering, at de ikke har pansring god nok, at de ikke kommuniserer bra nok. Men det er det som er løsningen i landmaktproposisjonen. Vi har gått igjennom det prosjektet og konkludert med at det å bruke veldig mye penger på å løfte dem til noe som er like under bra, ikke er riktig bruk av penger. Så skal vi vurdere det vedtaket som gjøres, med tanke på hvordan vi kan være helt sikre på at vi har stridsvognkapasitet i perioden framover. Vi skal se på det som er lagt inn i forbindelse med lån og leasing. Men jeg har ikke sagt at vi har en moderne stridsvognkapasitet – det ville ikke være riktig – jeg har sagt at vi har stridsvognkapasitet. Og alle er enige om at den må bli bedre.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Denne forsvarsministeren har tenkt å bli stående igjen som den statsråden som forvaltet, ivaretok og forbedret vårt forhold til NATO. Vi baserer forsvarspolitikken vår på forsvarskraften vår, på å være en pålitelig alliert i NATO-alliansen. Jeg registrerer at SV er ute og sier at vi kjøper inn tolv ekstra fly for at vi skal kunne være ute og krige for USA rundt omkring i verden. Det er feil. Det antallet fly er beregnet ut fra hva vi trenger på egne baser, hva vi trenger for å trene hjemme. Så er det tatt med tolv ekstra fly, og dem trenger vi for å trene med våre allierte ute, i mye større grad enn at vi trenger dem for å være ute og – som SV sier – krige for USA. Dette handler om at vi skal ha så gode mannskaper og godt materiell og være så godt samtrent med våre allierte at vi opprettholder forsvarskraften og den avskrekkingen vi trenger i en mer turbulent verden. Dette handler rett og slett om forsvarskraft, og jeg skal være den forsvarsministeren som står igjen og sier at jeg ivaretok det gode forholdet vi har til våre allierte i NATO.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Dette er flere spørsmål i ett. Det ene handler om objektsikring og de prosessene vi har hatt når det gjelder hvordan vi sikrer objektene våre. Der bruker Forsvaret, inkludert Heimevernet, ganske mye midler på å bli bedre og flinkere framover. Vi skal også rapportere til Riksrevisjonen på den delen. Så det er en pågående prosess der man er mye bedre i dag enn det man var i 2013, og der vi skal bli enda bedre i framtida. Det innebærer hvordan vi skal bruke teknologi, hvordan vi skal bruke mannskaper – om vi har mannskaper som har riktig trening og riktige «skills» til dette. Den andre delen når det gjelder Heimevernet: Der opplever jeg at vi vet mye, og så skal vi ta den kunnskapen videre med tanke på de spørsmålene vi har fått fra Stortinget – hvordan vi skal bruke Heimevernet. Jeg opplever også at vi skal være mer konkrete på hvilke deler av Heimevernet vi da eventuelt skal bruke for objektsikring i kystsonen – hvis det er et slikt oppdrag som skal være aktuelt. Vi skal komme tilbake med gode svar på disse spørsmålene, så jeg regner med at vi skal gjøre både Venstre og andre partier på Stortinget fornøyd med den løsningen som velges.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Dette synes jeg har vært en god debatt, men det er noen litt merkelige trekk ved den. Det er ikke som Senterpartiet hevder, at vi ikke har levert noe etter to år, at spørsmålene kom for to år siden, og ennå har vi ikke svarene. Vi har levert svarene. Vi leverte proposisjonen – det var vårt svar på de utfordringene som lå her. Så har proposisjonen gått til forhandlinger i Stortinget. At det da kommer nye forslag om at vi skal vurdere ting, respekterer vi, og så skal vi behandle dem seriøst. Når representanten Slagsvold Vedum mener at vi ikke har gjort noe, at vi ennå står uten svar, at dette er spørsmål som er stilt for lenge siden, og at vi aldri har hatt noen framdrift i dette, er det feil. Det er den typen retorikk som har ført oss inn i det – på mange måter – uføret vi er i. Man har brukt alle kreftene på tom retorikk i stedet for å være konstruktive. Når representanten Navarsete tidligere sa at hun ikke var klar over at det sto så dårlig til med Forsvaret, forteller det hva slags ansvar man har tatt tidligere når man har sittet i posisjon. Til dem som er bekymret over at vi ikke oppfyller NATOs mål: Satsingen vår på langtidsplanen og landmaktproposisjonen er for en stor del i tråd med planene til våre allierte – helt i tråd med det øvingsmønsteret vi skal ha med våre allierte. Jeg vil avslutningsvis til denne typen debatter si: Jeg er veldig glad for at Forsvaret er til debatt igjen. Jeg er veldig glad for at det er engasjement for Forsvaret. Og jeg er helt enig med Liv Signe Navarsete når hun sier at vi skal være en stemme litt på siden, at vi skal lytte til de andre. Det er helt rett, en debatt trenger det. En debatt trenger flere meninger, og en debatt trenger brytninger. Da får vi de beste løsningene. Men vi skal være også klar over hva slags strukturer vi jobber med. Hva slags struktur er Forsvaret? Og når den ene representanten etter den andre går på talerstolen her i dag og sier at hærsjefen har sagt at vi ikke har den hæren vi trenger, skal vi også være klar over at det første hærsjefen sa, var at han stilte seg bak prioriteringene til forsvarssjefen: Jeg stiller meg bak prioriteringene til forsvarssjefen, og så vil jeg som hærsjef få lov til å tilføye at for mine folk, for mine avdelinger, har jeg disse behovene. Men alt handler om å prioritere – alt handler om å prioritere. Når vi henter fagmilitære råd, henter vi dem fra forsvarssjefen. Det er mange pensjonerte generaler og admiraler som har en sterk stemme der ute i dag. Det er litt forunderlig av og til å lytte til dem om hva slags bilde de nå har av sin gjerning den gangen. Men for at vi skal opptre seriøst, er det faktisk sånn at vi følger rekkene. Det er forsvarssjefen som stiller med et fagmilitært råd til politisk behandling, og så legger vi fram en proposisjon for Stortinget som blir behandlet her. Sånn har det vært, og sånn skal det være.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Det var ankomsten til representanten Kolberg som gjorde at jeg ba om å få ordet en gang til når det gjelder spørsmålene rundt dette med helikoptre. Debatten om Bell-helikoptrene i Troms har vært forskjellig. På den ene siden har vi diskutert den sivile beredskapen som disse helikoptrene har tatt. Fylkesmannen og politimesteren i Troms har vært ute og vært bekymret for at vi, når den kapasiteten forsvinner, tar ned den sivile beredskapen. Derfor har vi sagt at vi ikke tar bort disse helikoptrene før vi har alternativ helikopterkapasitet til stede. Den sivile delen skal dekkes. Den vil dekkes ved at vi kan ha NH90 fra Kystvakten, og, primært, vi får nye redningshelikopter, som også skal dekke den delen. Så er den borte. Så har det vært en debatt om å flytte hærstyrkene med helikopter. Vi må være klar over at da snakker vi om en helt annen helikopterkapasitet, da snakker vi om store helikoptre som kan ta en helt annen last enn det Bell gjør. Og så til den tredje delen, at vi ville kraftsamle Bell-helikoptrene på Rygge som støtte for spesialstyrkene, og at vi da kunne sette inn sivile helikoptre som støtte for Hæren i en del av de oppdragene de kan gjøre i nord: Det er ikke unikt, det er ikke farlig, og det er heller ikke slik at det ikke er mulig å bruke sivil helikopterkapasitet når man øver en hær i fredstid. Så til de forskjellige utredningene som har vært. Vel, det har vært lagt fram tall for de forskjellige kostnadene. Det er nok ikke helt korrekt, det som representanten Huitfeldt kommer med her. Jeg er helt enig, en planprosess skal være så god at alle forsvarsgrenene kan forholde seg til den. Men vi må være klar over hva slags arbeid vi startet da vi startet det. Jeg er helt enig med Liv Signe Navarsete i at sikkerhetssituasjonen har endret seg, men vi bygde i forbindelse med langtidsplanen for 2009–2012 primært et forsvar som skulle forsvare oss i Libya og i Afghanistan. Nå må vi bygge et forsvar som skal forsvare oss hjemme. Nå bygger vi et forsvar som forsvarer oss fra russegrensa og sørover, inkludert alle havområdene. Jeg ser at representanten Huitfeldt er overrasket – jo, vi hadde en langtidsplan som så et helt annet trusselbilde da. Det var primært slik at vi skulle ha styrker der vi skulle være ute med allierte. Vi bygde ikke veldig mye forsvar hjemme. Det er en god regel å bygge forsvar i gode tider. Vi gjorde ikke det i de årene.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Jeg mener det er en feilkobling å tro at nærområdeinitiativet automatisk førte til at vi startet å bygge et nytt forsvar igjen. Det er også slik at nåværende generalsekretær i NATO, Jens Stoltenberg, som statsminister sto på Rena og sa at omstillingen i Forsvaret er ferdig – før vi overtok. Jeg er helt enig i at langtidsplanlegging er viktig. Jeg er også klar på at endring av sikkerhetssituasjonen underveis har gjort at vi har måttet dreie underveis. Det har vært en lengre jobb. Det er en god jobb. Og det er ikke slik at ingenting skjedde de første årene fra 2013 med hensyn til investeringer i og utvikling av Forsvaret. Men vi er nødt å eskalere det, for vi trenger et annet forsvar – for en annen tid. Det gjør vi.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Stortingets debattopplegg for interpellasjoner gir heldigvis statsråden mulighet til å komme med et mer handlekraftig innlegg nummer to. Spørsmålet dreier seg primært om nordisk samarbeid i så måte, og det jeg redegjorde for i innlegget i stad, er en del av initiativene som allerede er i gang – hva vi gjør nasjonalt. Så skal vi være klar over at veldig mye av det nordiske samarbeidet blir påvirket av at vi har noen land som er medlem av EU, og gjennom EØS-avtalen er vi på mange måter tilsluttet samarbeidsprosjektene i EU. Når EU vedtar miljøstandarder og direktiver, påvirker det hvordan vi utøver næring i Norden. Sist vi var i Stockholm med Nordisk råd, ble det tatt initiativ til å se på skipsfart i Arktis i et nordisk samarbeidsperspektiv. Det sa vi i Ministerrådet ja til, jeg synes det er et godt prosjekt. Det prosjektet skal gå i gang. Vi ba dem ta hensyn til at vi akkurat har vedtatt Polarkoden, den ligger i bunnen for hvordan vi skal regulere vår skipsfart i Arktis. Den blir liggende der, og så skulle man rett og slett gå inn og se hvilket regelverk som finnes, hvilke muligheter som finnes – der vi har Enova, finnes det andre ting i de andre nordiske landene – og hvordan man kan samle seg, slik at man for det første får et felles lovverk, men også det som jeg mener er viktigere, at vi får et felles regelsett i denne sammenhengen, sånn at markedsdelen og konkurransedelen i dette er med på å løfte miljøaspektet i skipsfarten i Norden. Jeg tror det er et veldig godt prosjekt. Når vi får samlet dette, viser det seg gjennom andre prosjekter vi har hatt, at det er åpenbart at det finnes veldig mye likt lovverk rundt omkring som kan brukes. Og så kan det hende vi får innspill om at vi må justere ting vi har gjort tidligere, for å gjøre dette likere, lettere og bedre i et nordisk perspektiv. Men jeg tror det prosjektet skal være veldig bra med hensyn til spørsmålsstillingen som representanten tar opp.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-12-05:
Ja, representanten har helt rett – Norden er i verden. Det handler rett og slett om at vi gjennom et nordisk samarbeid kan markere oss bedre. Jeg synes representanten la det fram bra når det gjelder mulighetene vi har for å påvirke IMO, som nordisk og gjennom EU, så jeg bare slutter meg til det som ble sagt. Representanten Nævra omtaler skattlegging av skipsfarten som en hellig ku. Jeg tror også vi skal ta med at en del av bildet er nok at hvis vi ikke hadde hatt de skatteordningene for norsk skipsfart som vi har hatt de seneste tiårene, hadde vi hatt en annen teknologisk standard på internasjonal skipsfart. Vi er en betydelig sjøfartsnasjon, og vi har stått for betydelige forbedringer teknologisk innenfor norsk skipsfart gjennom mange år. Ja, sett fra noens ståsted kan kanskje skattleggingen ses på som en form for verning, men det har også teknologisk hatt veldig mye å si for at vi har utviklet det maritime clusteret vi har i Norge i dag. Det er verdensledende. Jeg mener NO x -fondet er en god modell for denne typen innordninger, for der setter vi av penger som næringen selv kan bruke til forbedringer. Vi bare kontrollerer at de pengene brukes til forbedringer. Det er en god sak. Når det gjelder hurtigrute-anbudet, er det helt utenfor mitt ansvarsområde. Det var for så vidt det med IMO også, det ligger under Samferdselsdepartementet. Men da kan jeg være litt friere, for dere kan vanskelig arrestere meg etterpå. Jeg ser at finansministeren ser på meg – det skal ikke koste en krone. Jeg har mange års erfaring med å jobbe med anbud når det gjelder samferdsel, primært fly. Jeg er helt enig i at det er et veldig godt verktøy for å stille klimakrav, å innrette anbudene slik at vi kan stille strengere klimakrav. Men det som er viktig, er at man tuner anbudet i forhold til realitetene. Jeg har registrert noen av innspillene som har kommet ute, og jeg deler nok ikke representantens syn, at det er en hel næring som krever strengere klimatiltak i akkurat det hurtigrute-anbudet. Jeg tror vi også skal huske på at et anbud betinger at det er innrettet slik at vi får en konkurranse, det skal kunne være flere tilbydere. Der tror jeg ikke vi er akkurat nå når det gjelder Hurtigrute-anbudet, at vi bare kan peke på den øverste visjonen og si at det skal stå, det kan man levere i dag. Det er jeg ikke så sikker på. Det er en viktig rute for kysten, for både persontransport, godstransport og reiseliv. Da tror jeg vi skal være litt edruelige når vi stiller krav til hva som kan leveres fort. Dette er helt utenfor mitt ansvarsområde, men da fikk jeg svart på det uten at noen kan skyte meg ned.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2017-12-05:
Det kunne vært interessant å gå videre på det spørsmålet som nettopp ble stilt, om nye helikoptre, og om det er sånn at man kunne tenke seg å vurdere andre typer helikoptre til Hæren enn dem man har. Men det får vi ta på et senere tidspunkt. Det sies ofte at man satser mye, og at det er økninger til Hæren gjennom den politikken som regjeringen fører. Men i det budsjettforliket man nettopp har inngått, ligger det visselig et kutt til Hæren på 11 mill. kr, men at HV får en ekstrabevilgning på 3 mill. kr. Da er spørsmålet: Er dette et kutt, eller er det en økning? Det ville være interessant å få høre. Så vil jeg oppfordre ministeren til å ta med seg den sterke motstanden som er, mot bruk av sivile helikoptre.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2017-12-05:
Det har vært knyttet høye forventninger til behandlingen av landmakten. Da langtidsplanen ble vedtatt tidligere i år, var det knyttet stor usikkerhet til hovedbase for helikopter på Bardufoss. Dette er en av sakene som har engasjert mest i valgkampen i Nord-Norge, og flere partier i denne salen har gjennom valgkampen vært tydelig på at dette skulle man komme tilbake til nettopp i behandlingen av landmakten. Forventningene i Forsvaret og i Nord-Norge var store, men igjen ser vi at usikkerheten rundt Bardufoss fortsatt lever videre. Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og Arbeiderpartiet er enige om å utsette avgjørelsen om helikopter på Bardufoss til våren. Senterpartiet ønsker et tydelig vedtak på dette. Det som nå er forslag til vedtak, er utydelig og svakt, og det sier ingen ting om hvor mange helikoptre det skal være på Bardufoss og på Rygge. Det sier ingen ting om hvor hovedbase skal være. I forslaget til vedtak går det fram at Hæren skal sikres dedikert helikopterstøtte, men man sier også at man skal se på muligheten for «alternativ supplerende kapasitet». Dette kan ikke forstås som noe annet enn at man åpner for innleie av sivile helikoptre, noe Forsvaret har advart kraftig mot. Dette er ingen ting annet enn en ny usikkerhet rundt Bardufoss. Senterpartiet ønsker et tydelig vedtak i denne saken, men nok en gang ser man at enkelte andre partier velger å forhandle dette bort. Jeg kan ikke annet enn å si at jeg er skuffet over at Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, som i valgkampen garanterte for helikoptrene og for helikoptermiljø på Bardufoss, nå har forhandlet dette bort. Vi hadde faktisk hatt flertall i denne salen i dag om de hadde stått ved sine lovnader. Denne landmaktproposisjonen og innstillingens forslag til vedtak er utydelig. Senterpartiet har klare forventninger til tydelige vedtak, og vi legger i dag fram – alene og sammen med Sosialistisk Venstreparti – fem tydelige forslag som skaper ro og forutsigbarhet for Forsvaret. Dette er ikke noe annet enn en skuffelse for Nord-Norge og ikke minst for Forsvaret og Norges forsvarsevne. Bare for å ha det sagt: Senterpartiet kommer til å følge denne saken videre med argusøyne.
Erlend Larsen (Høyre), 2017-12-05:
Det er mye som kunne ha vært gjort. En rekke avdelinger og militær kompetanse burde ha vært tatt vare på. Forsvaret burde ha blitt forsterket før. Det er mye en kan kritisere partier og politikere for, men alt dette er historie. I dag vedtar vi en viktig utvikling for framtiden. Jeg setter veldig stor pris på at så mange partier står samlet om landforsvarets utvikling. Det sikrer en nødvendig stabilitet over tid, uansett om det er Høyre eller Arbeiderpartiet som leder framtidige regjeringer. Det trenger Forsvaret. I tillegg synes jeg kompromisset har gitt mange gode løsninger for forsvaret vårt. Jeg er veldig glad for at Heimevernet utvikles videre som en selvstendig enhet, og at det ikke sauses sammen med Hæren. Heimevernet har en rekke kvaliteter som ville ha blitt borte dersom det skulle ha blitt en del av Hæren. Jeg synes det er bra at mobiliserbare hæravdelinger gjenoppstår. For et land som Norge er dette en god og økonomisk metode for å ta vare på kampkraft. Samtidig skaper rep-avdelinger en viktig kontakt mellom folk og forsvar. Det har alltid vært en viktig del av norsk forsvarstradisjon at folket står samlet bak Forsvaret. Jeg er veldig tilfreds med at Stortinget kom til en løsning hvor Brigade Nord får fast dedikert helikopterstøtte. En hær trenger taktisk helikopterstøtte for å skape dybde i forsvaret. Samtidig sender vi ikke soldater i strid uten nødvendig evne til evakuering og sanitetsstøtte. Nå ser det ut til at Hæren blir tilført nytt artilleri, stridsvogner og kampluftvern. Det vil styrke våre muligheter til å løse tunge stridsoppdrag. Det er også veldig positivt at garnisonen i Porsanger og Heimevernet i Finnmark blir tilført bærbart luftvern. Samtidig skal vi huske på at Norge alltid vil være avhengig av støtte fra NATO. Ideelt sett burde vi også ha deltatt i det nye europeiske forsvarssamarbeidet som kalles Pesco. Vi skal være oppmerksom på at 16 måneders førstegangstjeneste vil ta to skoleår. Dette kan føre til at gode soldatemner velger bort tjeneste i avdelinger hvor vi ønsker dem. Jeg tror med andre ord at dette kompromisset er det beste vi kan få til slik rammene er i dag. Det blir med andre ord gjort mye for å styrke Forsvaret, men det er fremdeles mye som gjenstår. Flere av partiene i Stortinget har sagt at de vil øke bevilgningene til Forsvaret slik at det kommer opp på 2 pst. av brutto nasjonalprodukt innen 2024. Jeg håper vi kan følge opp den ambisjonen og gjennom det fortsette å styrke vår kollektive forsikring.