Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-04-07:
Denne debatten foregår i en litt nedblåst tone, i den forstand at det står ikke så greit til, men alle er enige om at det skal bli bedre. De lærerne jeg møtte gjennom min skolegang, var ikke nedblåste. De visste hvor de kom fra, og de visste hva de ville. Det som nok er problemet, er at vi har som et betydelig felles ansvar å bygge status for norske lærere - jeg snakker både om de som er faglærere, og om de som er allmennlærere. Jeg vil gå rett på allmennlærerne, som jeg oppfatter er hovedpoenget her. For det første skal vi ha en debatt senere om lengden på utdanningen, og jeg vil gjerne gjøre oppmerksom på én ting fra Venstres side: Venstre har ingen planer om bare å legge opp til et år til av et eller annet som ligner på det vi har nå. Venstres resonnement rundt fem år, når vi kommer så langt, er en totalambisjon på vegne av det lærere trenger for å kunne henge med i den tiden som kommer. Jeg har fått høre av Utdanningsforbundet i Norge at utdanningsforbundene i hele Europa nå mener at en kommer ingen vei i årene som kommer, hvis en skal være god nok, uten de fem årene som ligger i en mastergrad. Jeg skal ikke gå i detalj om det, men både fordypning i fag og pedagogikk og, ikke minst, det å øve seg tar tid. Men jeg skal la det ligge, for det kommer vi tilbake til. Jeg skal isteden heller gjøre Astrid Søgnens ord på det seminaret som komiteen hadde sist fredag, til mine. Da tiltok hun seg retten til å tale på vegne av skoleeierne, og hun er jo skoleeier, som etatssjef for den store etaten vi har i Oslo. Hun sa følgende, og det blir min utfordring til statsråden nå: Hva vil statsråden gjøre for ganske umiddelbart å sørge for å gjennomgå rammeplanen for allmennlærerutdanningen, og at den henger sammen med Kunnskapsløftet? Dette var et av de temaene som har vært berørt av tidligere talere, men jeg vil si det helt eksplisitt: Det er å sette i gang et raskt arbeid, for å være helt sikker på at det er sammenheng mellom rammeplanen, Kunnskapsløftets forutsetninger og Kunnskapsløftets beskrivelser av ferdigheter og mål. Og Kunnskapsløftet handler ikke bare om å ha ferdighetene, men om å være god nok til å sørge for at man kan følge opp elever på en slik måte at man vet at de har ferdighetene. Det var i den sammenhengen, som har vært nevnt tidligere, at Oslo kommune laget et 50 timers kurs, for å være sikker på at alle som kommer ut, har alle de prakktiske ferdighetene med seg. Utfordring nr. 1: Hva er nå gjort for å sørge for at man sjekker ut at rammeplanen samsvarer i praksis med Kunnskapsløftet når det gjelder kravene som norske elever skal møte? For det andre sa Astrid Søgnen at det er nødvendig å gå helt systematisk inn og tenke seg studentkarrierer. Det betyr oversatt til en annen type språk at en må ha en type veiledning som gjør at folk ganske effektivt kommer gjennom det. Det er tidligere satt som et tema i statusrapporten for Kvalitetsreformen, første fase, at det er en del problemer med de korte profesjonsutdanningene. En del av disse problemene er at vi ikke er gode nok på veiledning. Vi har vært opptatt av veiledning i videregående skole. Det er selvfølgelig like viktig med god veiledning for studenter, enten de driver med fag eller de driver med profesjonsutdanning. Det er helt nødvendig for at man får progresjon i det man skal holde på med. Så sa Søgnen som det tredje, og jeg skal gjøre hennes ord til mine egne på dette punktet også: Gå nå gjennom alle studiespesialiseringene, for å være sikker på at de er så gode som vi nå forutsetter at de skal være. Det, sa hun, er det som man umiddelbart må gjøre hvis man skal ha ambisjoner som oppfyller det skoleeierne forventer når de skal ta imot lærere som skal stå i det løpet som heter Kunnskapsløftet. Det løpet handler om helt klare mål for ferdigheter som elever skal mestre. Da må vi vite at lærerne også er i stand til å mestre de samme ferdighetene, og ikke minst hvordan elever skal lære seg å mestre dem. Det er faktisk det mest brennende som vi kan gjøre. Så kan man si: Ja, det er en dugnad som man kan sette i gang fra et departement. Det er også en sak som retter et stort trykk på det interpellanten tok opp, nemlig hvordan man leder på lærerinstitusjonene, gjennom styrer og ledelse, for å følge opp dette. Men det er dette som er testen: Er det slik nå at rammeplanen faktisk forholder seg til Kunnskapsløftet? Det vil fort bli veldig mye prat rundt dette hvis man ikke har trykk på så praktiske ting. Skoleeiere må kunne forvente, når samfunnet satser så mye som det gjør på Kunnskapsløftet, og når vi har disse forventningene, at denne kvalitetssikringen blir satt i gang. Denne kvalitetssikringen er ikke debatten om morgendagens lærerutdanning, det er debatten om dagens lærerutdanning. Det er en debatt som ikke skjærer inn istedenfor en debatt om hvilke fagkrav en skal ha ved opptak, eller hva slags krav en skal ha til hvor god en skal være, men det er en debatt som går på hva man faktisk tilbyr i den undervisningen man har. Jeg har stilt tre konkrete spørsmål til statsråden, og jeg håper disse spørsmålene kan kvitteres ut, enten ved at det er gjort, eller ved at det vil bli iverksatt med stort trykk og klem, og med stort engasjement. Det var mine utfordringer til statsråden i debatten her i dag. Det ble bygd opp litt trykk under debatten om Veterinærhøgskolen, og nå kanaliserer jeg det konstruktivt også her.