trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Leie av fengselet i Nederland er et viktig midlertidig tiltak for å avhjelpe et stort behov for fengselsplasser med høyt sikkerhetsnivå. Den rød-grønne regjeringen etterlot seg en soningskø på over 1 200 domfelte, og brudd på fristen for overføring fra politiarrest til varetekt var vanlig. Det var ikke ferdig planlagt en eneste ny fengselsplass, og vedlikeholdsetterslepet var betydelig. Fengselskapasiteten i Norge var altså meget utfordrende. Ofrene møtte ofte gjerningsmenn mellom en ugjerning og soning, og domfelte måtte sette livet på vent for å gjøre opp for seg eller gjorde flere nye straffbare handlinger. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tok derfor viktige grep og satte i gang planlegging og bygging av flere nye fengselsplasser med høy sikkerhet. Samtidig rehabiliterer vi eksisterende fengselsplasser, i tillegg til midlertidig leie av fengsel i Nederland inntil Norge har nok kapasitet selv. Tiltakene har vært riktige. Soningskøen er for ubetingede dommer nå å anse som avviklet. Regjeringen er meget bevisst pengebruken i offentlig sektor, og vi vil derfor se an om situasjonen tilsier at Norge selv har nok kapasitet, før vi forlenger kontrakten med Nederland, og før de nye fengslene i Agder står ferdig i 2020. Det er en situasjon vi følger nøye. En grunnleggende forutsetning for avtalen var at partene – Nederland og Norge – anerkjenner og er bundet av internasjonale standarder og normer for menneskerettigheter. Besøksrapporten fra Sivilombudsmannen er gjennomgått og besvart, og bemerkningene er fulgt opp. Det er også et faktum at en nedgang i belegget gir kriminalomsorgen økt fleksibilitet til å styrke innholdet i soningen og ikke minst arbeidsmiljøet for de ansatte. Sikkerhet skal alltid prioriteres først. Den situasjonen vi er i, med et noe lavere belegg – hvor man må vurdere midlertidig eller langsiktig effekt før man legger til grunn endringer basert på det – er å anse som en fordel, ikke minst for arbeidsmiljøet og for oppfølgingen av de innsatte. I januar ferdigstilles en driftsanalyse for å få en objektiv beskrivelse av situasjonen og konsekvensene av ABE-reformen i kriminalomsorgen, og det er noe jeg vil komme tilbake til på egnet måte overfor Stortinget.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg må si at det er litt spesielt å motta kritikk fra et tidligere regjeringsparti – et parti som satt i den tidligere regjeringen, og som overhodet ikke gjorde noe for å løse utfordringsbildet i kriminalomsorgen. Det å kritisere denne regjeringen for at vi faktisk løste de utfordringene som den forrige regjeringen skapte, er det knapt grunn til å ta alvorlig når kritikken kommer den veien. Det er et faktum at denne regjeringen har løst soningskøen. I puslespillet for å få til det var vi – og er fremdeles – helt avhengig av de fengselsplassene vi har i Nederland. Men som jeg sa i mitt forrige svar, er det en midlertidig løsning. Og det er ikke riktig at vi ikke legger til rette for flere fengselsplasser. Det har vi gjort fortløpende i hele perioden, samtidig som vi nå også går i gang med å bygge Agder fengsel, som også vil legge til rette for en situasjon der vi ikke trenger fengselsplasser i Nederland.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Det er mulig at representantens parti mener at det er en feilprioritering å løse utfordringen i norsk kriminalomsorg, at det er en feilprioritering å faktisk avvikle fengselskøen, som denne regjeringen har gjort. Men da må jeg si meg totalt uenig. Som jeg har gjort rede for, var det en krevende situasjon i kriminalomsorgen da denne regjeringen overtok. Vi var nødt til å ha midlertidige plasser tilgjengelig i prosessen for å få til nok fengselskapasitet i Norge. Det er vi godt i gang med, og det vil la seg løse. Fengselsplassene i Nederland er midlertidige, og når vi har tilstrekkelig kapasitet i Norge, vil de bli avviklet. Det er spesielt at man skal få kritikk fra opposisjonen for at vi har løst et problem som tidligere har blitt karakterisert som den største utfordringen i kriminalomsorgen. Jeg er stolt av det regjeringen har fått til, men vi følger selvfølgelig situasjonen videre. Det er ikke noe selvstendig poeng å benytte fengselskapasitet i utlandet dersom vi ikke har behov for det.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Et bredt flertall i Stortinget vedtok 10. juni 2015 som del av behandlingen av nærpolitireformen å slå sammen 27 tidligere politidistrikt til 12 nye politidistrikt. Tidligere Hordaland politidistrikt og Sogn og Fjordane politidistrikt ble slått samen til Vest politidistrikt. Den viktigste årsaken til å etablere større politidistrikt er behovet for å samle kompetanse i større fagmiljø, herunder å etablere viktige funksjoner som små politidistrikt ikke klarer alene. Styrkede kompetansemiljøer er avgjørende for å kunne løse og møte dagens og morgendagens kriminalitetsutfordringer. Operasjonssentraler med en styrket kapasitet og flere disponible patruljer under én ledelse har større mulighet til å håndtere flere samtidige hendelser i politidistriktet, samtidig som en kan levere bedre og likere polititjenester uavhengig av hvor man bor. I Vest politidistrikt ble det besluttet å avvikle operasjonssentralen i Florø og bygge opp en ny og større sentral i Bergen. Vest politidistrikt opplyser at både politiets egne mannskaper og de øvrige nødetatene uttrykker tilfredshet ved måten akuttinnsatsen ledes og koordineres på, og at den faglige støtten til patruljemannskapene og samhandlingen med nødetatene i Sogn og Fjordane i akuttfasen har fått en vekst. Befolkningen får gode tjenester. Videre opplyser Vest politidistrikt at operasjonssentralen i Sogn og Fjordane på noen områder hadde et bredere nedslagsfelt enn den nye operasjonssentralen, bl.a. som kontaktpunkt for lokale forebyggende tiltak og gjennom utstrakt kontakt med lokale media. Gjennom etablering av politikontakter, mer forpliktende politiråd, etablering av lokale beredskapsråd og en politipatrulje som gjør mer politiarbeid på stedet, er målet at arbeidet skal skje lokalt, nært der folk bor. Operasjonssentralen skal først og fremst lede, støtte og koordinere den akutte innsatsen i nødsituasjoner og ved etterforskning av kriminalitet. Avslutningsvis ønsker jeg å sitere Vest politidistrikt på at ulike måter å tenke på og ulike måter å løse oppgaver på tidligere har møtt hverandre med samanslåingen av operasjonssentralene. Nye måter å tenke på og endrede samhandlingsmønster utvikler seg i felles retning. Dette mener jeg viser at nærpolitireformen og de endringene som følger av den, utvikler og forbedrer polititjenester til landets befolkning. Det gjelder også selvfølgelig for innbyggerne i Sogn og Fjordane.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Det er mulig at det i Senterpartiets verden er sånn at alt var bedre før. Jeg mener at det er gode grunner til at vi gjør de endringene som er helt nødvendige for norsk politi, og som er forutsetningen for reformen. Da er det som jeg nevnte i mitt svar, at Vest politidistrikt opplyser at den faglige støtten til patruljemannskapene og samhandlingen med nødetatene i Sogn og Fjordane i akuttfasen har fått en vekst. Og politidistriktet opplyser også – på bakgrunn av tilbakemeldinger de har fått – at inntrykket fra befolkningens side er at man får gode tjenester. Jeg kan opplyse at Vest politidistrikt så langt i 2017 alene har økt med 21 årsverk, hvorav 33 av disse årsverkene er politiutdannet personell. Den nye reformen og de endringene som skjer i politiet, er nødvendig for å ruste politiet for fremtiden, men samtidig oppbemanner vi, og det gir mer kapasitet, også i Sogn og Fjordane.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg tror representanten bør være tilbakeholden med å referere til enkeltuttalelser i media, enkelthendelser som gjerne kan ses i sammenheng med samtidskonflikter, og bruke disse enkelteksemplene som grunnlag for å bedømme de viktige endringene som skjer med norsk politi. Som jeg understreket i mitt svar flere ganger: Det er en grunn til at vi gjennomfører denne reformen. Det er fordi vi trenger et annet politi enn det vi hadde for flere tiår siden. Vi trenger et politi som er i stand til å håndtere et mer komplisert kriminalitetsbilde, f.eks. overgrepssaker og kriminalitet som skjer på nettet. Det er en grunn til at vi gjennomfører dette. Man kan alltids komme med enkelteksempler der politiet står i konkrete utfordringer. Sånn vil det alltid være. Men at man samlet sett, gjennom denne ressursinnsatsen i norsk politi og gjennom den viktige reformen som gjennomføres, vil komme ut med et bedre politi, derom kan det ikke herske noen tvil.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Helikopteret som veltet på Sola den 24. november, var en alvorlig hendelse som kunne medført store skader på både mennesker og materiell. Jeg er først og fremst svært glad for at det ikke oppsto personskader som følge av denne hendelsen. Helikopteret som veltet i forbindelse med bakkekjøring etter vedlikehold, skulle hatt en viktig rolle i forbindelse med forberedelsene frem mot oppstart av ordinær drift mot slutten av 2018. Det fortsatte kort tid etter denne hendelsen, og det er uavklart hvordan hendelsen vil påvirke innføringen av de nye helikoptrene. Det er på det rene at det neste redningshelikopteret ikke vil være levert før jul, slik det lå til grunn i planene før denne hendelsen skjedde. Justis- og beredskapsdepartementet jobber likevel aktivt med å vurdere ulike scenarioer for å opprettholde fremdriften i leveransene, nettopp med sikte på å nå de målene som er lagt frem for Stortinget. Stortinget vil selvfølgelig også bli orientert på egnet måte. Å opprettholde god fremdrift er viktig, men det skal aldri gå på bekostning av hensynet til flysikkerhet. Det er derfor viktig å avklare den bakenforliggende årsaken til denne hendelsen. Når alle fakta er klarlagt, vil Justis- og beredskapsdepartementet vurdere hva slags konsekvenser denne ulykken vil ha for videre testing og innfasing av de nye redningshelikoptrene. Som operatør og forvalter av helikoptrene på vegne av Justis- og beredskapsdepartementet er det forsvarssektoren som håndterer oppfølgingen av hendelsen, med tanke på å avdekke hva som var årsaken. Det er Statens havarikommisjon for Forsvaret som håndterer den videre undersøkelsen for å avklare årsakssammenheng og hendelsesforløp. Det er foreløpig uklart når informasjonen om de pågående undersøkelsene vil foreligge. For øvrig har leverandøren, Leonardo Helicopters, forsikret Justis- og beredskapsdepartementet om at de stiller alle nødvendige ressurser til disposisjon for å bistå i håndteringen av hendelsen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Fra mitt perspektiv handler dette om at vi ikke agerer på bakgrunn av mangelfull kunnskap. Jeg er opptatt av å få faset inn de nye redningshelikoptrene. Det er i utgangspunktet det som ligger til grunn. Jeg ser heller ikke noen grunn til å gjøre noe annet enn nettopp det. Det er et faktum at helikoptrene etter planen skal tas i bruk på redningshelikopterbasene i perioden 2018–2020. Når vi har fått klarlagt alle fakta, vil vi vurdere hvilke konsekvenser denne ulykken vil ha for videre testing og innfasing av redningshelikoptrene. Stortinget vil selvfølgelig bli orientert, men jeg vil advare sterkt mot å agere på et tidspunkt da man ikke har nødvendig informasjon tilgjengelig for å kunne gjøre en god vurdering.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg antar at representanten har forståelse for at jeg ikke på stående fot kan gjengi alle hendelser som har vært med vårt gode, kjære Sea King-helikopter, som jo har vært en fantastisk ressurs for Norge gjennom lang tid. Jeg er opptatt av at vi i den videre prosessen legger til grunn fakta, legger til grunn kunnskap, og at det er det vi baserer den videre vurderingen av fremdriften på. Det er mitt fremste anliggende nå å få på plass fakta, som vi da legger til grunn for det videre arbeidet med innfasing av de nye redningshelikoptrene, som jeg må si på mange måter er ganske fantastiske maskiner, som vil løfte Norge voldsomt når det gjelder redningshelikopterkapasitet. Det er altså gode grunner til at vi først må legge til grunn kunnskap, før vi fatter beslutninger. Jeg ser representantens bekymringer, men jeg kan love at dette følger vi godt opp, og jeg vil komme tilbake til Stortinget med nødvendig oppfølging.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Regjeringens overordnede mål med nærpolitireformen er å sikre et nærpoliti som er operativt, synlig og tilgjengelig, og som har kapasitet til å forebygge, etterforske og påtale kriminelle handlinger og sikre innbyggerne trygghet. Målsettingen er et kompetent, effektivt lokalt politi med robuste fagmiljøer som kan møte dagens, men også fremtidens kriminalitetsutfordringer. Store omstruktureringer av en etat i døgnkontinuerlig drift er utfordrende. Etaten har imidlertid evnet å opprettholde tjenesteproduksjonen fra oppstartsåret 2016. I 2017 og 2018 gjennomføres de største endringene med konsekvenser for de ansatte i politidistriktene. Dette innebærer en midlertidig risiko for svakere resultatoppnåelse, og det følges derfor nøye fra departementets og fra min side. Jeg er glad for at årets medarbeiderundersøkelse i politiet viser at hele 83 pst. er godt tilfreds med jobben i etaten, og at det er optimisme knyttet til reformen. Reformens strukturtiltak ferdigstilles i 2018 og skal bidra til å effektivisere og frigjøre ressurser som kan brukes til å øke kvaliteten på tjenestene politiet leverer. Endringskapasiteten kan da i større grad konsentreres om utvikling av tjenestetilbud, utvikling av kvalitet. Det er allerede igangsatt en rekke tiltak for å heve kvaliteten ved etterforskning og påtalearbeid i hele landet. Sammen med mer politiarbeid på stedet og felles straffesaksinntak for hele politidistriktet vil dette gi resultater. For 2015–2017-budsjettene er det bevilget om lag 575 mill. kr ekstra på politibudsjettet til gjennomføring av nærpolitireformen. Midlene er bl.a. bevilget til tilpasning av gamle IKT-systemer til ny struktur, prosjektorganisasjon, tilpasning av nye operasjonssentraler, etablering av fellestjenester i politiet, omstillingsmidler og selvfølgelig IKT-tiltak. Regnskapstallene fra 2014–2016 samt prognoser departementet har mottatt fra Politidirektoratet for 2017, viser at politiet kommer til å bruke samlet om lag 600 mill. kr på de samme tiltakene i tilsvarende periode. I tillegg er det bevilget om lag 70 mill. kr i perioden 2014–2017 til samlokalisering av nødetatene, politi, brann- og redningsetatene, i de nye operasjonssentralene. Politidirektoratet har beregnet at de samlede investeringskostnadene til nærpolitireformen vil utgjøre om lag 1,1 mrd. kr. Utover dette kommer etterforskningsløftet, digitalisering og IKT-støtte på om lag 300 mill. kr, og i tillegg kommer driftsutgifter som følge av tiltak.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Det er veldig uheldig dersom det skulle danne seg et inntrykk av at det er uenighet rundt nærpolitireformen. Min departementsråd, Tor Saglie, har selv forsikret om at han selvfølgelig helhjertet støtter reformarbeidet. Departementsråden har i møte med meg gitt utrykk for at han synes det har vært ubehagelig at hans foredrag kunne skape et feilaktig inntrykk og usikkerhet rundt reformarbeidet. Han ønsker ikke å undergrave dette viktige arbeidet. Departementsråden har også klargjort sitt standpunkt i media. Det er ingen tvil om nærpolitireformen. Departementsråden stiller seg helt og holdent bak planleggingen og gjennomføringen av reformen, og det er bred enighet i Stortinget om at det er nødvendig for å møte det moderne kriminalitetsbildet. I departementet er vi ferdig med denne saken. Både politisk og administrativ ledelse i departementet vil ufortrødent følge opp det gode og grundige reformarbeidet.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-12-06:
Eg les spørsmålet: «Det første av dei nye redningshelikoptra av typen AW101 velta den 24. november på Sola. Det skal koma til saman 16 slike innan 2020. Havarikommisjonen skal avgi rapport, men denne kjem først etter at fleire redningshelikopter har vorte leverte. Nummer to er venta allereie før jul. Meiner statsråden at denne velten gir grunn til å utsetje innkjøp av fleire helikopter til årsaka er klårlagd, eller er han trygg på at dette var eit hendig uhell som ikkje seier noko om kvaliteten eller moglege feil på helikoptra?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-12-06:
Eg takkar for svaret. For meg høyrest det ut som om det er ein god del bra i dette svaret. Likevel er det ikkje så klårt at eg forstår det godt nok, så eg vil spørje litt vidare: Statsråden slår fast at det er ei alvorleg hending, og at årsaksforholda ikkje er klarlagde enno. Eg har forstått det slik at det kan ta fleire månader, opptil eit år, før havarikommisjonen har kome med rapporten sin. Det at det ikkje kjem eit nytt helikopter før jul, kan jo tolkast som eit teikn på at her vil ein leggje prosessen til sides til ein har fått årsaksforholda heilt fram i lyset. Men det er jo venta, så vidt eg forstår, eit nytt helikopter allereie i februar. Tida går fort, så det eg lurer på om statsråden kan klårgjere nærare, er om det faktisk er slik at ein ventar med leveransane til den endelege årsaka til denne velten er klarlagd og ein ser om det må setjast i verk tiltak, eller om det kan kome nye helikopter i perioden før havarikommisjonen har levert rapporten.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-12-06:
Det å agere kan ein gjere på ulike måtar. Det er anten ved å leggje prosessen til sides eller ved å fortsetje å kjøpe inn. Eg forstår det slik at departementet ønskjer å fortsetje å kjøpe inn, sjølv om ein ikkje har klarlagt kva årsaka til velten var. Bjørn Ivar Aarseth, som er leiar for NAWSARH-prosjektet til departementet, innkjøpsprosjektet, har uttalt at det ikkje er uvanleg med slike helikoptervelt. Det eg kunne tenkje meg å høyre om, er: Kor mange velt har det vore med dei Sea King-helikoptera som har vore i aksjon i mange år, og er denne typen velt noko ein frå tid til anna faktisk må forvente også med dei? Eit viktig spørsmål er også: Kva er den gode grunngjevinga for å fortsetje innkjøpa i perioden fram til årsaka til helikoptervelten er heilt klarlagd? Ein kan jo sjå for seg at svaret frå havarikommisjonen vil vere at det var manglar eller feil som det faktisk burde vore gjort noko med før levering, og då kunne det vore ein fordel å vente med levering.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-08:
På vegne av stortingsrepresentanten Iselin Nybø og meg sjøl ønsker jeg å fremme forslag om nye tiltak for å fremme likestilling.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-08:
Statsråden syns tydeligvis det er vanskelig å snakke om lovverket, men hjelpeapparatet styrer jo statsråden sjøl. Jeg har lyst til å løfte fram en gruppe som taper i dette hjelpeapparatet. Kvinner som blir utsatt for vold i hjemmet, har et fantastisk system i krisesentrene våre, som gjør en uvurderlig god innsats. Men krisesentrene tar ikke imot kvinner med rusproblem. Så blir du utsatt for vold i det partnerskapet du er i, og du har rusproblematikk, får du ingen hjelp. Da har du ikke noe «shelter» å komme til, du har ingen som kommer og tar deg imot. Dette er jo kvinner som ofte blir utsatt for vold. Så mitt spørsmål er: Har statsråden noen løsning på hva vi gjør for den gruppen kvinner som blir avvist i krisesenterdøra på grunn av sitt eget rusproblem – ofte som en konsekvens av den volden man har levd med lenge?
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-08:
Jeg har lyst til å stille oppfølgingsspørsmålet til kunnskapsministeren. Det å bekjempe vold og voldtekt handler også om å snu holdninger i et samfunn og bygge kunnskap i et samfunn. En av nøklene for å få til det er å ha god seksualundervisning i skolen og god undervisning i barnehagen, som gjør at barna lærer seg både å sette grenser rundt seg selv og om kroppen sin. Dette er en av de tingene som er god forebygging mot at vi i det hele tatt opplever de voldtektene som vi opplever – det er jenter som klarer å sette klare grenser, og folk som har et bevisst forhold til sin egen seksualitet. Så jeg spør kunnskapsministeren, som sitter på mye av virkemiddelapparatet for å få til en god seksualundervisning helt fra barnehage og oppover, om ikke det er en av de satsingene som virkelig kan forebygge de voldtektene vi ser.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-08:
Det er kvinnedagen, og da syns jeg jo at damene skal få vist seg fram, så da må arbeidsministeren fram igjen. Det er den internasjonale kvinnedagen i dag, og vi i Norge har en lang og stolt tradisjon når det gjelder likestilling. Vi er et av de fremste landene i verden når det gjelder valgfrihet for kvinner, men det er fortsatt mye igjen. Blant annet har vi et av de mest kjønnsdelte arbeidsmarkedene i Europa. Det er veldig liten valgfrihet, føles det som, for mange unge jenter og gutter. Når de skal velge karriere senere i livet, er det mange som føler at de må velge tradisjonelt. Jeg tror at det dumme med det, er at man mister mange talenter innenfor mange områder. Det er dumt at vi nesten bare har kvinner som er helsesøstre i skolen, fordi det er mange gutter som har behov for å snakke med en mann som skjønner dem, det er dumt at vi har noen yrker som nesten er forbeholdt ett kjønn, noe som gjør at man får mindre forskjellighet utøvd i de enkelte yrkene. Jeg tror ikke vi får ut potensialet i Norge hvis vi bare skal ha kvinner som er sykepleiere, og menn som er ledere i privat næringsliv. Mitt spørsmål til arbeidsministeren på denne dagen er: Hvilke effektive tiltak kunne vi ha gjort for å gjøre et så likestilt land som Norge også mer likestilt i arbeidslivet, få til mer likelønn, mer likestilling i valgfriheten man føler når man skal velge yrke, og få ut potensialet i Norge? Det er soleklart at kvinners deltagelse i yrkeslivet er mye viktigere for norsk velferd enn hva olje eller noen finurlig oppfinnelse har vært.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-08:
Jeg misunner av og til svenskene for å ha en litt mer livlig likestillingsdebatt enn det vi har i Norge. En av diskusjonene har handlet om innovasjon også i offentlig sektor, gründerskap også i offentlig sektor, muligheten for de tradisjonelle kvinneyrkene og også gründerbedrifter. Blant de tallene som jeg er mest glad for fra i fjor, var de som viste at vi fikk til en økning på nesten 10 pst. innenfor området kvinner som starter for seg sjøl. Det tror jeg er fordi vi har kjempet igjennom i budsjettene sterkere sosiale rettigheter for gründere. Fortsatt er det risikabelt å starte egen bedrift, både når det gjelder sykefravær, når det gjelder sykefravær på grunn av syke barn, og når det gjelder pensjonsrettigheter – alle de tingene der man ikke stiller like sterkt i køen hvis man skaper arbeidsplassen sin sjøl, som hvis man får den av andre. Så: Er det ikke viktig for å fremme likestillingen i Norge også å løfte fram de kvinnelige gründerne? En av de beste måtene å gjøre det på er å gi større sosialt sikkerhetsnett til dem som til dem som er arbeidstakere.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-08:
Jeg skal tilbake til hovedspørsmålet som ble stilt, og linke det til det jeg spurte om tidligere, om man tror at kommersialisering innenfor offentlige tjenester fører til at kvinner taper. Vi har sett at det å tillate gründerskap, entreprenørskap, innenfor tradisjonelle kvinneyrker gir en mulighet til at kvinner kan ha en sterkere lønnsutvikling. Vi har jo en historie om tradisjonelle kvinneyrker som gjennom kompetanse- og lønnsløft har klart å løfte hele sektorer. Hvis man tar finanssektoren, var de som jobbet i bank for 20 år siden, nesten bare kvinner. Nå er det en ganske mye mer sammensatt gruppe. Det er kanskje et av de yrkene som har forandret seg mest på 20 år. Det å tillate entreprenørskap, det å tillate innovasjon og gründerskap innenfor offentlig sektor, er viktig for å løfte nettopp de kvinneyrkene også lønnsmessig. Det gjør man ved å tillate at noen faktisk gründer innenfor den sektoren.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Martin Kolberg, Gunvor Eldegard, Michael Tetzschner, Erik Skutle, Helge Thorheim, Gjermund Hagesæter, Per Olaf Lundteigen, Bård Vegar Solhjell og meg selv legge fram et representantforslag om endringer i EOS-kontrolloven.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2017-03-08:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Kari Kjønaas Kjos, Ketil Kjenseth og meg selv fremsette et representantforslag om å styrke det internasjonale og nasjonale arbeidet mot antibiotikaresistens.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. For få dagar sidan fall det ein dom i Stavanger tingrett. Ein mann hadde banka opp kona si etter å ha funne bilde på mobilen hennar som viste at ho hadde vore utru. Domstolen gav han ein mildare dom enn det han elles ville ha fått, ved å visa til straffelova § 80 bokstav e fyrste ledd om såkalla «berettiget harme». Ei tilsvarande sak kjenner me frå tingretten i Kristiansand i fjor. Ei gravid kvinne vart slått, sparka og påført kutt på kroppen, men fordi valdsmannen nettopp hadde fått veta at ho – som då var kjærasten hans – hadde vore saman med ein annan mann, fekk han mildare straff. Domstolen behandlar enkeltsaker. Det gjer ikkje me, så heller ikkje utfallet i desse sakene tek me stilling til. Men me er lovgjevarar, me bestemmer prinsippa som folk vert dømde etter. Vald i nære relasjonar er eit viktig tema for oss i Arbeidarpartiet. Me registrerer òg at riksadvokaten har prioritert dette, og det er me glade for. Samtidig ser me at det er heilt nødvendig å bruka denne dagen – 8. mars, kvinnedagen, i 2017 – til å stadfesta: Det finst ikkje «berettiget harme» i ein partnarrelasjon. Det finst ikkje noko raseri som gjer det greitt å banka kona si. Viss rettspraksis utviklar seg i motsett retning, er Arbeidarpartiet budd på å ta dei politiske initiativa som trengst for å stoppa at paragrafen om «berettiget harme» vert brukt i partnarvaldssaker. Spørsmålet mitt er: Er justisministeren budd på å gjera det same?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Eg synest svaret frå justisministeren er ganske oppsiktsvekkjande. Han legg vekt på domstolenes ansvar for å avgjera kva som er riktig og rimeleg ut frå dei omsyna ein må vektleggja. Han seier at det ikkje er behov for å gjera nokon lovendringar slik som han ser det i dag. Det er vanskeleg å tolka det på nokon anna måte enn at han meiner at paragrafen om «berettiget harme» òg skal brukast i partnarvaldssaker, i saker som handlar om mishandling i nære relasjonar, for han seier i alle fall at han ikkje vil gjera noko for å hindra at dette skjer. Han vil ikkje ta nokon politiske initiativ. Då må eg nesten spørja: Dersom statsråden meiner at ein bør ha anledning til å bruka «berettiget harme» til å sette straffen ned i partnarvaldssaker, kan han gje oss nokre eksempel på situasjonar der han meiner at vald eller mishandling mot partnarar er «berettiget»? Det vil det vera til nytte for oss å få klargjort.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Eg tillèt meg å stilla justisministeren følgjande spørsmål: «Manglane ved gjennomføringa av politireformen, som er avdekka av Difi, Politiforum og VG, er alvorlege. Dårleg styring frå justisministeren og manglande tillit både hjå dei som jobbar i politiet og hjå folk flest gir grunn til uro. Stortinget vedtok ein reform som skulle sikre gode lokale prosessar og som skulle gje oss eit politi som er nær folk, som kjem når folk treng dei, betre polititenester og meir politikraft. Kva vil statsråden gjere for å sørge for at politireformen vert gjennomført etter intensjonen?»
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Justisministeren gjev uttrykk for at politiet òg er einig i måla i reforma, og det har han heilt rett i, men det er altså ikkje det som er saka. Kritikken knyter seg til gjennomføringa av reforma, og det er en kritikk som er dokumentert gjentekne gonger, no seinast ved Difi sin rapport. Justisministeren seier at han meiner kritikken som har framkome, ikkje er alvorleg. Det er eg ueinig i. Den er alvorleg, og må takast alvorleg. Eg vil gjerne spørja justisministeren heilt konkret om nokre av funna i Difi-rapporten. Dei skriv bl.a. at avbyråkratiserings- og effektiviseringskutta er «spesielt uheldig for politiet i en krevende reformperiode». Dei skriv òg at distrikta bruker «ressurser til reformarbeidet som tas ut av linjen uten at det blir kompensert». Spørsmålet mitt til justisministeren er: Har han tenkt å ta konsekvensen av dette?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Eg er glad for at justisministeren lyttar, men eg skulle på ein måte òg ønskja at han handla. Difi-rapporten går ganske langt i å slå fast at politiet er på marginane økonomisk. Ja, dei leverer, som justisministeren seier, men er på marginane økonomisk, og det er det eg skulle ønskja at justisministeren òg klarte å ta konsekvensen av. Eg vil gjerne bringa inn eit anna moment som går fram av Difi-rapporten. Der står det eksplisitt: «Ansatte i POD viser til at de advarte mot å bruke betegnelsen nærpolitireform», fordi, som dei påpeikte, dette er eit omgrep som dei tilsette i tenesta, dei som skal gjennomføra reforma, ikkje kjenner seg igjen i. Mitt spørsmål er då eigentleg berre kvifor regjeringa har insistert på å bruka dette namnet trass i det som tydelegvis er sterke åtvaringar frå Politidirektoratet sjølv.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
I likhet med representanten kan heller ikke jeg kommentere denne konkrete saken. Det er domstolenes ansvar å idømme riktig straff i det enkelte tilfellet. Påtalemyndighetene vil kunne anke dommen dersom de er uenig i den. Partnervold er aldri berettiget. Vold i nære relasjoner er grov kriminalitet, som regjeringen tar på det største alvor. Det gjennomføres en rekke tiltak mot vold i nære relasjoner, og nye tiltak vurderes fortløpende. Ved straffeutmåling i den enkelte sak har domstolene ofte stor frihet innenfor den strafferammen som er satt av lovgiver. I straffesaker settes tingretten med én fagdommer og to lekdommere, bl.a. for å sikre at straffeutmålingen er forankret i den alminnelige rettsbevissthet. Den utmålte straffen skal framstå som en riktig og rimelig reaksjon i den enkelte saken og skal bygge på en totalbedømmelse, hvor både den straffbare handlingen og lovbryterens person spiller inn. Retten vurderer den enkelte sak ut fra det konkrete, foreliggende, bevisbildet. I utgangspunktet bør lovverket ikke avskjære retten fra å legge vekt på bestemte sider av faktum i den enkelte saken. Jeg finner det derfor ikke riktig per i dag å ta initiativ til en lovendring, men det gjøres likevel vurderinger fortløpende om lovendringer er nødvendig, nettopp for å gi voldsutsatte et tilstrekkelig strafferettslig vern. Det må vi også vurdere mer når det kommer til saker som dette.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg legger til grunn at representanten i likhet med meg selv mener at vi skal la domstolene drive med det domstolene driver med, og vi skal heller ikke ha sterke meninger om vurderinger som gjøres i enkeltsaker. Men lovgiver har selvfølgelig en oppgave i å påse at lovverket er i tråd med en alminnelig rettsoppfatning. Det synet deler jeg også. Jeg tenker at det selvfølgelig er grunn til å gå nærmere inn og se på om det er nødvendig å gjøre lovmessige grep, og det mener jeg vi alltid må gjøre, for å bekjempe partnervold og bekjempe vold i nære relasjoner er en viktig sak for regjeringen og også, slik jeg oppfatter det, for Stortinget. Så jeg utelukker det ikke, men jeg tenker at vi kan ikke på bakgrunn av en enkeltsak legge til grunn hvordan vi skal utforme lovverket. Dette trenger en mer nøye gjennomgang.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Forebygging og bekjempelse av vold og overgrep i nære relasjoner er høyt prioritert av regjeringen, som jeg også var inne på i forrige innlegg. Jeg vil sette søkelyset på voldsutsatte som opplever truende adferd fra nåværende eller tidligere partnere. Det er altså en gruppe som lever med vedvarende frykt, og som ikke har blitt beskyttet godt nok. Jeg mener at samfunnet i tidligere tider på mange måter har sviktet denne gruppen. Jeg er ikke fornøyd med bruken av omvendt voldsalarm. Det er benyttet i altfor få tilfeller. Derfor har jeg også tatt initiativ til at departementet skal gå igjennom og se på om vi har mulighet for å snu på prinsippet – ikke bare at vi skal ha omvendt voldsalarm, men også at det skal være hovedregelen i slike tilfeller. Det er noe vi faktisk vurderer, for jeg er på ingen måte fornøyd med i hvilket omfang omvendt voldsalarm har blitt tatt i bruk.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg tenker at domstolenes avgjørelser i enkeltsaker – og det er det vi snakker om, det er summen av enkeltsaker – kan være ganske krevende å ta stilling til på et overordnet aggregert nivå og si at her er det andre, jeg holdt på å si, bakenforliggende årsaker til de vurderinger som blir gjort med hensyn til straffeutmåling. Jeg tenker at det er viktig at vi alltid vurderer og evaluerer hvordan vi håndterer straffesaker på en god måte, men jeg mener at det er vanskelig å se at det skulle være noen åpenbar grunn til å kunne si at domstolene her opptrer urimelig. Men det må man alltid gjennomgå, man må alltid ha et fokus på at man skal drive likebehandling. Så vil det alltid være sånn at enkeltsaker er enkeltsaker, og hva man da aggregert i sum kommer fram til, trenger ikke å fortelle så mye om andre hensyn enn nettopp straffeutmålingen i forhold til den …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg tenker her at som i de fleste andre tilfeller hvor man har behov for å spre kunnskap, må vi legge til rette for at så skjer. Så tenker jeg at når det kommer til straffereaksjoner, bør vi som politikere, enten i lovgivende eller i utøvende makt, være tilbakeholdne med å trekke konklusjoner på vegne av domstolene. Jeg legger til grunn at domstolene og den norske rettsstaten fungerer svært godt. Vi har en velfungerende rettsstat i Norge, likebehandlingsprinsippet står sentralt, og jeg tenker at vi bør være tilbakeholdne med å legge til grunn noe annet enn at rettferdig straffeutmåling skjer. Men det er alltid grunn til å evaluere, det er alltid grunn til å forske mer på disse tingene, for kunnskap vil her – som på alle andre områder – bidra til å opplyse og til at man i neste instans blir enda bedre.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg må si at jeg har stor forståelse for problemstillingen som reises av representanten. Det kan være situasjoner hvor disse typer avveininger ikke nødvendigvis er gitt, og det kan være grunn til å se nærmere på hvordan dette skal håndteres i fremtiden. Jeg tenker at her er vi mellom to ulike tilbud som kanskje med fordel kan samordnes bedre. Det vil jeg absolutt se nærmere på, om vi kan bidra til at vi kan håndtere det på en bedre måte i fremtiden. Uansett er det viktig at alle som blir utsatt for vold i nære relasjoner, skal ha et godt tilbud fra samfunnet, og det best mulige tilbudet vi kan legge til rette for. Det betyr at jeg også er åpen for om vi kan organisere dette bedre på andre måter i fremtiden.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
SARA er et veldig godt verktøy som gjør politiet bedre rustet til å bekjempe og gi riktig oppfølging når man har å gjøre med vold i nære relasjoner. Det er et virkemiddel som skal tas i bruk over hele linjen, og jeg oppfatter at det er i ferd med å bli gjort. Jeg kan ikke garantere det, men det kan jeg sjekke. Dette er et virkemiddel som fungerer godt, som har gitt oss gode resultater, og som også skal brukes. Jeg oppfatter det slik at politiet selv er veldig ivrig etter å ta det i bruk, for man har sett at det fungerer godt, men jeg kan ikke svare nå og garantere 100 pst. at så er gjort. Det skal ha vært gjort, og jeg kan komme tilbake og gi et mer konkret svar på det. Jeg leser ikke opp byråkratiske talepunkter. Dette er faktisk en sak som engasjerer meg sterkt, og jeg mener at vi som samfunn har gjort for lite for å hjelpe disse ofrene.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Vi har ikke umiddelbare planer om det fra regjeringens side, men jeg ser poenget. Jeg mener det av flere grunner er en viktig sak å løfte frem. Jeg skal ta dette med meg i det videre arbeidet, for jeg er veldig opptatt av at vi bekjemper dette. Det er mye problematikk på dette området som nå blir mer og mer synlig for samfunnet. Jeg tenker på overgrep mot barn, som har fått mye oppmerksomhet i det siste, generell voldtektsproblematikk, personer som blir utsatt for vold i nære relasjoner. Dette er komplekse saker, som vi som samfunn har fokusert for lite på, og jeg tenker det er viktig at vi gjennomfører målrettede tiltak for å redusere omfanget av dem. Da kan en handlingsplan være en måte å imøtekomme det på. Det viktigste er at vi leverer gode, treffsikre tiltak som fungerer. Og jeg lover at dette er viktige saker som jeg er opptatt av, som vi kommer til å jobbe videre med, og som vi vil komme med flere oppfølgingstiltak på – uavhengig av hvorvidt vi kommer med en egen plan for det.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
I likhet med representanten finner jeg at dette – i fare for å bryte parlamentarisk språkbruk, som jeg ikke skal gjøre – er tekster jeg synes svært lite om. Jeg deler representantens syn, at dette er nedverdigende for kvinner, men det er enda verre enn det, for det er faktisk også direkte oppfordring til lovbrudd, hvis man skal forstå de låtene riktig. Jeg tenker det er veldig viktig at vi sier fra om at dette faktisk ikke er greit. Det er på ingen måte greit at populærkulturen i ungdomsmiljøene sprer og benytter seg av denne type «underholdning», for dette er på ingen måte bra. Da er det viktig at vi sier i fra. Heldigvis registrerer jeg at det har kommet mange reaksjoner, som for så vidt også kanskje har bidratt til at enkelte har tenkt seg om en gang til. Men dette er ikke bra, og det er viktig at vi sier i fra om det – ikke minst på en dag som denne, den 8. mars.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg er svært opptatt av at vi legger til rette for at terskelen skal være lav for å få hjelp – at vi har et mottakssystem som gjør terskelen lav, og at man har kompetansen ute til å håndtere det på en god måte. Dette er regjeringen svært opptatt av. Så tenker jeg at lovmessig er det alltid grunn til å gå igjennom og se på både straffeutmåling og innretning. Vi vil komme med en sak til Stortinget på et senere tidspunkt, som er varslet, der vi bl.a. ser på strafferettslige reaksjoner, for å følge det sporet. Langs det andre sporet har jeg stor oppmerksomhet rundt dette. Jeg er enig med representanten i at dette ikke er enkeltsaker, men enkeltmennesker, og som enkeltmenneske skal man bli tatt imot på en god måte.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Rettssikkerhetshensyn tilsier at vi skal ha et likt tilbud nettopp for å sikre bevis, som i neste runde kan være avgjørende i en rettssak. Jeg tenker at det bekymrer meg dersom man ikke opplever at det tilbudet er likt over hele landet i den forstand at man er i stand til å sikre bevis, for det mener jeg at det må legges til rette for. Jeg ønsker på bakgrunn av det du sier, å se nærmere på dette, se om det er noe vi kan gjøre. Er den situasjonen du beskriver, reell i den forstand at det ikke bare er opplevd, men at det også har reelle virkninger i enkeltsaker, så kan det være grunnlag for å se nærmere på det. I utgangspunktet skal rettssikkerheten være sånn at uansett hvor en blir utsatt for et overgrep, om det er i en by eller på landet, i distriktene, så skal du sikres samme rettsmessige oppfølging.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg er på ingen måte avvisende til noen som helst slags tiltak som på effektivt vis kan bekjempe vold og overgrep mot barn. Det vi har fått avdekket gjennom den siste tiden, gjennom de siste årene og særlig det siste året, viser at dette er en utfordring som samfunnet står overfor, som er langt større enn mange hadde trodd. Det betyr at vi må følge opp langs flere spor. Jeg utelukker ingen ting i så måte dersom det kan være effektivt for å bekjempe denne typen svært alvorlig kriminalitet. Dernest er det også grunn til å peke på at et av de tiltakene som kommer til å gjøre oss sterkere i stand til å bekjempe nettopp vold og overgrep mot barn, er nærpolitireformen. Så jeg håper jo også at Senterpartiet kan se behovet for at vi faktisk gjennom de tiltakene som ligger der, mer effektivt kan bekjempe denne typen alvorlig kriminalitet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg mener at helt sentralt for på bedre vis å kunne bekjempe overgrep er nærpolitireformen, som for øvrig representantens parti er motstander av. Det handler om å bygge den kompetansen som er nødvendig for å kunne på effektivt vis bekjempe kriminalitetstyper som er utfordrende, og som også krever mer kompetanse. Det er ikke slik at disse sakene lar seg løse med dagens lensmannskontorstruktur, hvis det foregår i distriktene. Vi er avhengig av å ha kompetente miljøer og bygge kompetanse for å kunne håndtere disse sakene på en god måte. Derfor står dette sentralt i nærpolitireformen. Det er et av de viktige virkemidlene, som dessverre har kommet dårlig frem i debatten. Noen er heller opptatt av å diskutere by–land-problematikk enn av det som er realiteten: innholdet for å levere bedre på dette området.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg er ikke enig med representanten Tajik i at bildet som tegner seg ved gjennomføring av nærpolitireformen så langt er alvorlig. Medarbeidere i politiet er enig i at vi trenger å endre politiet, og mange er enig i både mål og viktige tiltak i nærpolitireformen. En del opplever nok at det er ambisiøse mål, og at det er store forventninger til hva man skal klare å oppnå, og ikke minst hvor raskt resultatene kommer. Politireformen er ikke gjennomført, og 2016 har stort sett vært et planleggingsår. Reformen skal være gjennomført innen 2020. Så er det riktig at i midten av februar leverte Direktoratet for forvaltning og IKT sin første situasjonsrapport til departementet, hvor det gis en vurdering av reformarbeidet som er gjennomført i 2016. Oppdraget til Difi vil gå over fire år. Rapporten konkluderer med at arbeidet med nærpolitireformen så langt er i rute. Politiet har i hovedsak gjennomført de tiltakene som var planlagt i 2016. Det har vært et utfordrende år for politiet, og mange har nedlagt en stor innsats. Politireformen innebærer en betydelig omstilling av politiet med det formål å styrke etatens måloppnåelse og bidra til å trygge samfunnet. Gjennomføring av reformen har den høyest prioriterte utviklingsoppgaven i politiet de nærmeste årene, samtidig som kvaliteten på tjenesten på de viktige områdene skal forbedres, eller videreføres på samme nivå. Politidirektoratet har sammen med dyktige fagfolk fra hele etaten arbeidet med å konkretisere Stortingets bestilling. Det er medarbeidere som kjenner politihverdagen godt. Endringen i den lokale strukturen er fundert på forslag fra lokale arbeidsgrupper, involvering av berørte kommuner og tett samarbeid med lokale organisasjoner. Difi konkluderer med at samarbeidet med organisasjonene lokalt i hovedsak er konstruktivt og godt. Politidirektoratet opplyser at samarbeidet sentralt er konstruktivt, selv om det er mange krevende saker og mange krevende diskusjoner. Difi konkluderer med at kontakten mellom ledelsen i Politidirektoratet og organisasjonene er tett, kanskje tettere enn i mange andre organisasjoner. Difi gir noen anbefalinger for det videre arbeidet, bl.a. at departementets styring av reformen bør samordnes med den ordinære styringsdialogen. Dette har departementet allerede iverksatt ved at Politidirektoratet i forkant av hvert etatsstyringsmøte skal gi en overordnet statusrapport på den helhetlige fremdriften i nærpolitireformen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg tenker at det er lurt å lytte, og jeg lytter. Jeg hadde senest i går møte med organisasjonene i departementet, og jeg hører mye på de innspillene som kommer, og de vurderingene som gjøres, og hvordan ting oppfattes der ute blant alle ansatte i politiet. Så tenker jeg at ja, det er sikkert ekstra utfordrende å stå i to reformer samtidig, som man i realiteten gjør med de effektiviseringstiltakene som følger av ABE-reformen, samtidig som man står i nærpolitireformen i utgangspunktet. Men samtidig konstaterer jeg at politiet leverer. Politiet leverer på alle indikatorene som kan ettergås fra i fjor. På de fleste områder er det gode polititjenester og lojal oppfølging fra de ansatte i politiet. Jeg tenker at det også er viktig å skryte av dem og skryte av de resultatene man faktisk oppnår, istedenfor å forsøke å male situasjonen svartere enn den egentlig er.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Logikken er at når man slår sammen en del kontorer og får en del fellestjenester f.eks. på lønn og regnskap, gjør vi det for å frigjøre ressurser nettopp for å få mer politikraft der ute hvor folk bor, der hvor folk ferdes. Dermed er nærpolitireformbegrepet i seg selv ganske beskrivende for det man faktisk gjør. Så ser jeg selvfølgelig at noen prøver å ha litt moro med det. Jeg synes ikke det er så viktig hva barnet heter, det viktige er at dette er en reform for politiet. Om vi kaller det nærpolitireform, kaller det politireform – jeg bruker for øvrig begge deler – eller reform i politiet, får man velge selv. Poenget mitt er at både undertegnede og representanten Tajik gjennom sine partier har stilt seg bak denne reformen. Jeg tenker at det er viktig at vi alle samarbeider for at den skal lykkes, og at man ikke bidrar til å fremstille det som om det er en annen situasjon enn det reelt sett er der ute. For som sagt: Reformen er i rute, og det leveres.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
La meg først vise til ansvars- og arbeidsdelingen mellom Domstoladministrasjonen og Justis- og beredskapsdepartementet. Domstolene er rammebudsjettert – det er altså DA som foretar de nødvendige prioriteringene av midler når ikke annet fastsettes gjennom Stortingets budsjettbehandling. DA har ansvaret for å bidra til effektivitet i hele rettskjeden og prioritere sånn at samfunnets ressurser blir utnyttet på best mulig måte. Disponering innenfor rammen, som f.eks. samlokalisering, ligger i selve kjernen av hva DA har ansvaret for å vurdere, og er forhold som jeg som statsråd ikke ser at jeg bør gå inn i. Når det gjelder den nærmere begrunnelsen av saken, har jeg fått opplyst fra DA at en samlokalisering av Hallingdal tingrett og Øvre Buskerud jordskifterett på Gol vil medføre økte kostnader. Tilbudet fra Nes kommune vil innebære årlige merutgifter til husleie på over 1 mill. kr. Tilbudet i seg selv er ikke nødvendigvis urimelig, men dette må ses opp mot hva domstolene betaler i leie i nåværende lokaler, som på grunn av standarden er svært rimelig. Dette er en fordobling i forhold til de nåværende husleieutgiftene ved de to domstolene, i tillegg har domstolene beregnet et behov for minimum 1,5 mill. kr i engangsinvesteringer ved flytting til nye lokaler. Så må de økte utgiftene vurderes opp mot gevinster en eventuell samlokalisering vil gi, noe DA har gjort, og har så kommet frem til at tiltaket ikke bør gjennomføres. De økte kostnadene ved samlokalisering, ombygging og økte leieutgifter tilsvarer om lag fire saksbehandlerårsverk. Dette er en av flere vanskelige prioriteringer DA må gjøre for å balansere drift på domstolenes øvrige områder, bl.a. sikre bemanning. Avslutningsvis vil jeg si at jeg deler DAs syn på at samlokalisering på mange steder er ønskelig for å bygge større fagmiljø, og derfor til det beste for samfunnet. Det er likevel sånn at flere forhold må ses i sammenheng i en sånn vurdering, deriblant økonomi, for at man skal finne frem til det som er den mest fornuftige løsningen. Jeg har hatt en god dialog med Domstoladministrasjonen om dette og har tillit til at Domstoladministrasjonen prioriterer domstolenes ressurser på en god måte, så også i denne saken.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Som jeg nettopp sa i mitt forrige innlegg, er det Domstoladministrasjonen, DA, som må foreta sin vurdering og disponering innenfor sine rammer. Jeg har også, som jeg understreket i mitt forrige innlegg, stor tillit til at DA forvalter ressursene på en god måte.