Siri A. Meling (Høyre), 2012-05-15:
Mye av norsk industri er bygget med basis i våre naturressurser, og to forhold gjør at vi står foran et nytt mulighetsbilde når det gjelder investeringer i ny fornybar energiproduksjon. For det første representerer klimautfordringen at vi og våre gode naboer i Europa har satt mål om en større andel fornybar energi. For det andre har vi nylig inngått en avtale med Sverige om et felles elsertifikatmarked for å stimulere frem 26,4 TWh ny fornybar energiproduksjon innen utgangen av 2020. Begge deler representerer et mulighetsvindu for Norge, norske energiprodusenter, norske lokalsamfunn og norsk industri. Dette mulighetsrommet ønsker Høyre at vi skal kunne benytte oss av, og vi vil legge til rette for en politikk som stimulerer frem denne type investeringer. Ordningen med elsertifikater innebærer at norske forbrukere skal finansiere halvparten av denne ordningen uavhengig av om investeringene i ny fornybar energiproduksjon kommer i Norge eller i Sverige. For Høyre er det derfor viktig at minimum halvparten, dvs. 13,2 TWh investeres i Norge. Jeg tviler på at norske forbrukere og norsk næringsliv er interessert i å subsidiere investeringer i Sverige. Bakgrunnen for at Høyre fremmet representantforslaget som nå behandles, er erkjennelsen av at tiden det tar å få konsesjon til nye prosjekter – både nye fornybarutbygginger og infrastrukturprosjekter – er lang, så lang at den representerer en flaskehals i forhold til å utnytte mulighetsbildet frem mot 2020. Saksbehandlingstiden for nye konsesjonssøknader er lang både for førstegangsbehandling i Norges vassdrags- og energidirektorat, NVE, og for ankebehandling i Olje- og energidepartementet. Spesielt gjelder dette søknader som omhandler småkraft. Ifølge Energi Norge ligger det mer enn 800 konsesjonssøknader for utbygging av vann- og vindkraft og venter på å bli behandlet i NVE. Om lag 600 av disse er søknader om småkraft. Dersom disse prosjektene skal komme under ordningen med elsertifikater, må de være i drift innen utgangen av 2020. I dag skriver vi 15. mai 2012. Det betyr at det er 3 150 dager igjen til å skru på startknappen på et nytt fornybart energiprosjekt, dersom du ønsker å benytte deg av subsidieordningen som det felles elsertifikatmarkedet med Sverige representerer. Utbygging av en del energiprosjekter er omfattende og tidkrevende også etter at en eventuell konsesjon faktisk er gitt. Dette betyr at konsesjoner sannsynligvis bør være endelig avklart innen 2016–2017 for at disse skal komme inn under elsertifikatordningen. Når vi samtidig vet at behandlingstiden for nye energiprosjekter kan være opp til fem år, betyr dette at spørsmålet om raskere konsesjonsbehandling er overmodent i forhold til å ta reelle grep. NVE har fått økt saksbehandlingskapasiteten – ifølge statsrådens brev til energi- og miljøkomiteen datert 28. mars 2012 er antall årsverk innen konsesjonsbehandling i NVE doblet siden 2005 – og NVE har gjort endringer for raskere saksbehandling. Ifølge samme brev er det også endringer i fokus og ressurser innen Olje- og energidepartementet. Spørsmålet er om dette er nok. Fra Høyres side er vi utålmodige etter å få resultater i form av flere endelig avgjorte konsesjoner. Derfor er jeg glad for at vi og de andre opposisjonspartiene står samlet om å kreve raskere behandling av energiprosjekter. Vi står samlet om å be regjeringen utarbeide en tiltaksplan som raskt kan iverksettes for å redusere den samlede konsesjonsbehandlingstiden. Videre ønsker en samlet opposisjon at det utarbeides tidsfrister for saks- og klagebehandlingen av energianlegg hos NVE og OED. I den sammenheng er det viktig at fristene også har konsekvenser for andre aktører som har innspillsmuligheter i disse saksprosessene. Vi har etter hvert utarbeidet en rekke lover og forskrifter for hvordan søknader om energianlegg skal behandles, hvilke hensyn som skal tas, verdier som skal balanseres opp mot hverandre, og ulike aktører som har medinnflytelse over søknadens utfall. Dette har sannsynligvis vært en stor bidragsyter til å forlenge tiden det tar for å behandle konsesjonssøknader. En samlet opposisjon ønsker å nedsette et ekspertutvalg for å utvikle et enklere lovverk med mindre overlapping, mer effektiv saksbehandling og bedre koordinering mellom de ulike myndighetsinstansene. For norsk energiproduksjon, norsk industri og norske arbeidsplasser er det uheldig at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet signaliserer at de vil stemme imot disse forslagene. Politisk enighet om energiutbygging er sannsynligvis også en forutsetning for raskere saksbehandling. Med tanke på alle de saker som har avdekket en intern uenighet mellom regjeringspartiene, er det nærliggende å mistenke at f.eks. statsråden i Olje- og energidepartementet har en ulik innfallsvinkel til en del prosjekter enn hans kollega i Miljøverndepartementet, som representerer et annet parti. Denne type interne dragkamper er også en hemsko i forhold til rask saksbehandling.