Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-12-11:
Det er bred enighet i denne salen om at variasjoner i kommunenes utgiftsbehov knyttet til rus og psykiatri ikke er godt nok fanget opp gjennom kriterier i dagens inntektssystem. Det er også et faktum at spørsmålet om oppfølging på området har vært reist flere ganger i Stortinget. Bakgrunnen for at saken ligger på vårt bord i dag, er et vedtak under behandlingen av kommuneproposisjonen for 2004, der Fremskrittspartiet fikk flertall for et forslag der Stortinget bad Regjeringen høsten 2003 fremme egen sak for Stortinget vedrørende endringer i kostnadsnøkkelen for kommunesektoren. I vedtaket ble det videre bedt om at saken ble fremmet parallelt med fremleggelsen av statsbudsjettet 2004. Det er det vi nå holder på å behandle. Dette handler altså om valg av modell, og konsekvensene av dette modellvalget vil komme til uttrykk i det budsjettet for kommunal sektor som kommende mandag skal behandles i Stortinget. Dagens kostnadsnøkkel for sosiale tjenester bygger på data fra 1993. Variasjoner i kommunenes utgiftsbehov knyttet til sosiale tjenester handler i stor grad også om rus og psykiatri. Dette fanges derfor ikke godt nok opp gjennom dagens inntektssystem. Høyre tilhører det flertall i kommunalkomiteen som mener at forslaget til ny kostnadsnøkkel for sosiale tjenester som Regjeringen har lagt frem, har fordelingsvirkninger som imøtekommer muligheten for en rekke større kommuner til å kunne gi et bedre tilbud til sine innbyggere. Vi skal imidlertid være bevisst på det forhold at for en rekke kommuner vil den foreslåtte endringen slå negativt ut. Dette er kommuner med til dels store utfordringer innenfor rusomsorg og psykiatri, eksempelvis Sandefjord, Fredrikstad, Skien, Haugesund, Kristiansund og Verdal. Det er grunn til å peke på at dette også skyldes andre endringer enn forslaget til nytt urbanitetskriterium. Felles for flere av disse kommunene er også rollen som et regionalt senter, med tilbud til langt flere innbyggere enn dem som har bopel i byen. Det betyr en magneteffekt, også i forhold til problemer relatert til rus og psykiatri. Slike utslag kan imidlertid godt fanges opp og justeres via skjønnsmidler. Videre er det grunn til å minne om at de kommuner som som følge av gjennomføring av fire endringer i inntektssystemet som ble påbegynt i 2002, samt nye delkostnadsnøkler for landbruk og miljø og rus og psykiatri, har under 110 pst. av gjennomsnittlige skatteinntekter, vil få kompensert tap utover 200 kr pr. innbygger gjennom skjønnstilskudd. Likevel har Høyres, Fremskrittspartiets og Kristelig Folkepartis medlemmer i kommunalkomiteen bedt om at departementet gjennomgår konsekvensene for kommuner som kommer særlig dårlig ut ved endringen av kostnadsnøklene i inntektssystemet, og som har særskilte og muligens mer tidsbegrensede utgifter knyttet til rus og psykiatri. Vi ber departementet om å kompensere slike kommuner for ekstraordinære utgifter gjennom skjønnsmidler, i den grad øvrige endringer og tiltak ikke veier opp tap som følge av endringer i kostnadsnøkkelen for rus og psykiatri. Dessuten ber vi om at det nedsatte Inntektssystemutvalget gjør en egen vurdering av om og hvordan objektive kriterier kan fange opp særskilt store utgifter forbundet med rus og psykiatri, uavhengig av kommunens størrelse. Likevel er det god grunn til å understreke at hovedbildet som tegnes i underlagsmaterialet fra SIRUS, eller Statens institutt for rusmiddelforskning, er at en høy andel innbyggere i kommunen først og fremst virker utgiftsgenererende på sosialbudsjettet. Derfor er det svært relevant å innrette inntektssystemet slik at kommunene kompenseres gjennom delkostnadsnøkkelen for sosiale tjenester, slik departementet har foreslått i den saken vi her behandler. Det er altså ikke noe grunnlag for å utsette behandlingen av denne saken. Jeg tror ikke analysemetoder og datagrunnlag vil bli vesentlig bedre i løpet av den korte tiden frem til kommuneproposisjonen skal fremlegges. Derfor er det langt mer fruktbringende å gjøre det regjeringspartiene og Fremskrittspartiet her anmoder Regjeringen om, nemlig å komme tilbake til dette arbeidet i forbindelse med oppfølgingen av arbeidet i Inntektssystemutvalget. Det kan også være grunn til å understreke at endringer i tilskudd grunnet ny kostnadsnøkkel for sosiale tjenester og avviklingen av hovedstadstilskuddet og storbytilskuddet vil omfattes av overgangsordningene i inntektssystemet. Dette medfører at endringene kun får 20 pst. gjennomslag i 2004. På dette grunnlaget er det god grunn til å anbefale den foreliggende innstilling i denne saken, slik at vi fortsatt kan holde tempo i arbeidet med å modernisere og forbedre inntektssystemet for Kommune-Norge.