Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2000-12-12:
La meg aller først få kvittere ut Dokument nr. 8:86 for 1999-2000, som gjelder et utbyggingsprogram for et værradarnett i Norge. Komiteen slutter seg til dette forslaget, slik det framgår av innstillingen. Så over til budsjettet for utdanningsområdet. Senterpartiet gikk inn i budsjettdrøftingene med følgende hovedpunkter: kraftig løft for forskning og høyere utdanning, kvalitetsløft i ungdomsskolen og mangfold i Skole-Norge. Vi kan i dag slå fast at vi langt på vei fikk innfridd disse kravene. La meg likevel understreke at vi gjerne skulle hatt mer penger til nettopp ungdomstrinnet. Tom Tiller har følgende tittel på et foredrag: «Når læringssola skinner». Han beskriver nødvendigheten av å skape det varme landskap der barn og unge får lyst til å lære. Samfunnet forandrer seg, og barna påvirkes naturligvis i takt med det, og det er behov for andre måter å møte elevene på i vår teknologiske og digitaliserte hverdag. Men dette til tross: Det meste står fortsatt ved lag når det gjelder læring. Det er verdiene, entusiasmen og gleden som får læringssola til å skinne. Med fare for å bli oppfattet som noe romantisk i denne beskrivelsen, velger jeg å ha dette perspektivet når skolepolitikken skal drøftes og besluttes i dette hus. Jeg har flere ganger fra denne talerstol framhevet behovet for å styrke ungdomstrinnet. Sentrumsregjeringens skolepakke fra i fjor la nettopp hovedvekten på ungdomstrinnet. Der ble det bl.a. foreslått midler til forsøk med alternative etterspurte ressurser til organisering av timetildeling. Jeg registerer at her er det ubenyttede midler, men velger å tro at dette ikke er en bevisst trenering fra departementets side. Men det undrer meg at det har tatt så lang tid å få gjort dette kjent for ungdomsskolene. Senterpartiet er særlig bekymret for de teorisvake elevene, ikke minst i de store klassene. Behovet for differensiering av undervisningsopplegget er påtrengende, men det krever ressurser. Jeg registrerer at departementet har store forventninger til den nye arbeidstidsavtalen for lærere. Senterpartiet er glad for avtalen, men vi advarer mot å tro at dette skal bli en sovepute for ikke å gi friske midler til ungdomstrinnet. Det er begrenset hva en får med i et 5-minuttersinnlegg. Derfor viser jeg til mitt innlegg i finansdebatten når det gjelder forsknings- og universitetssektoren, og gjentar bare kort at påplussingene på mer enn 230 mill. kr til dette området var helt nødvendig. Mangfold i utdanningssektoren er etter Senterpartiets syn et tegn på at vi ønsker å imøtekomme ulike behov som foreldre, elever og studenter har. La meg likevel understreke at det offentlige skal være bærebjelken i utdanningssystemet, slik vårt stortingsprogram befester, og som sentrumspartiene la til grunn i sin regjeringstid. Jeg er direkte skuffet over Regjeringens kutt på det særnordiske skoleslaget folkehøgskoler. Disse representerer et viktig supplement i vårt utdanningssystem, som ikke må svekkes. Senterpartiet mener det må være rom for utdanningstilbud mellom videregående opplæring og høgskole-/universitetssystemet. Vi mener det skal være et mangfold også her, slik landet vårt har hatt råd til lenge før vi fikk oljeinntekter. Ikke minst er det viktig med en stor grad av fleksibilitet i forhold til kompetansereformen, som nettopp er satt på skinnene. De statlige høgskolene er svært viktige i en regionalpolitisk sammenheng i tillegg til det ansvaret de har for en rekke profesjonsutdanninger. Mange av disse institusjonene har lange historiske tradisjoner, mens andre er et produkt av 1970- og 1980-årenes kamp for å få høgskoleutdanning ut i distriktene. En konsekvens av høgskolereformen kan være faren for å radere ut små skoler. Jeg har lyst til å trekke fram Høgskolen på Nesna som eksempel. Denne skolen er ikke stor i antall studenter, men den oppfyller måltallene og vel så det, til tross for redusert søkning til lærerutdanningen generelt i landet. I tillegg har skolen utviklet studietilbud i samarbeid med regionen, som f. eks. IT-kandidatstudium i Mo i Rana, sykepleierutdanning i Sandnessjøen, ex.phil.-studium i Mosjøen, desentralisert førskoleutdanning i Brønnøysund og offentlig tjenesteyting for voksne med spesielle behov, i tillegg til en rekke grunnfag mm. Jeg vil også trekke fram høgskolene i Hedmark og Oppland, som nå ønsker å kalle seg «innlandshøgskolen», med det klare mål å utvikle seg til et innlandsuniversitetet i framtiden. Skolene, som fysisk befinner seg på fem-seks steder, har i fellesskap og hver for seg et utstrakt internasjonalt samarbeid for å utvikle nye studietilbud til beste for regionen og studentene. For øvrig viser jeg til innstillingen når det gjelder de kapitlene der jeg er saksordfører og der komiteen eller et flertall står bak. Jeg vil særlig trekke fram økningen innenfor marin forskning og fiskeriforskning.