Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Arbeiderpartiet adresserer de store utfordringene i sitt alternative statsbudsjett. Det handler om arbeid, om å styrke fellesskapet og ikke minst om å stanse klimaendringene. Økt verdiskaping og flere i jobb er den aller viktigste jobben. Vi satser derfor på havet som en av mulighetene for framtidens verdiskaping. Vi satser langt mer på industrien, mer på jordbrukets evne til å produsere trygg mat, vi satser mer på oppstartsbedrifter, mer på teknologi og teknologiutvikling, vi satser mer på digitalisering, vi vil ha et landslag på viktige teknologiområder som kunstig intelligens og autonome systemer, et landslag med kraft til å løfte de mange små og mellomstore bedriftene i en stadig mer digitalisert hverdag. Vi styrker næringslivet gjennom en betydelig satsing på klima og framtiden, med et CO 2 -fond for næringstransporten. Vi styrker Enova, som igjen kan forsterke sitt arbeid inn mot industrien. Vi er tydelig på at vi vil prioritere karbonfangst og -lagring, og vi satser betydelig mer på miljøteknologi. Vi satser mer på fellesskapet, fordi vi tror trygge mennesker våger mer, og vi tror gode velferdsordninger som fellesskolen, barnehage og trygghet for helse er med på å gjøre menneskene mer effektive og produktive. Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett er en klar prioritering av å bruke de mange mulighetene, legge til rette for flere trygge jobber og ikke minst økt verdiskaping. Mye er heldigvis bra i Norge, men selvtilfredsheten kan fordekke utfordringer. I fjor vår var NHO ute med en klar advarsel: Vi bygger vei og bolig, men ikke framtidsrettede arbeidsplasser, sa Øystein Dørum den gangen, og pekte da på at investeringsnivået i bedriftene må betydelig opp. I år er det LOs sjefsøkonom, Roger Bjørnstad, som er ute og advarer mot at vi er sårbare, og at ressursene plasseres i eiendom og lavproduktive arbeidsplasser. Jeg tror det er verdifullt å lytte til disse advarslene. Det bør bekymre at Norge faller ned til 16. plass i kåringen av verdens mest konkurransedyktige land – syv plasser bak Sverige. Det bør også bekymre regjeringen at forskjellene i Norge øker. Det rammer også næringslivet. Vi må sikre økt verdiskaping og flere arbeidsplasser utenfor olje- og gassektoren i tiden som kommer. Norge er mulighetenes land. Vi er høyt utdannet, vi har en kompetent arbeidskraft, vi har lavt konfliktnivå, vi er kapitalsterke, og vi er beriket med store naturressurser. Men dessverre, mulighetene utnyttes ikke godt nok. Det er blitt slik at skattekutt til dem som har aller mest, er blitt svaret uansett hva spørsmålet er, og det hjelper ikke i næringspolitikken. Vi har sett det nå i fem år. Da jeg hørte innlegget til næringsministeren tidligere i dag, var det en sammenhengende glorifisering av egen innsats. «Hvor er Torbjørn? Har du sett’n?», skrev næringsavisen E24 i oktober i høst. Men det var vanskelig å få øye på hvilke ambisjoner og hva slags politisk prosjekt denne næringsministeren har. Vi er flere som lurer på det. Stortinget tar initiativet og instruerer regjeringen. Eksemplene på det er mange: industrimeldingen, bioøkonomistrategien og meldingen om handelsnæringen, som ble lagt fram sist fredag, og som igjen inneholder noen og tredve tiltak, hvor de aller fleste allerede er pålagt av Stortinget. Ja, jeg kommer ikke på et eneste eget initiativ fra Høyre fra Næringsdepartementets side. Regjeringen snakker mye om havet, men budsjettet var grått og framstår som et stort gjesp, skrev FiskeribladetFiskaren. Bare for å minne om noen av våre havsatsinger: Vi satser på et eget verdiskapingsprogram for havet, og vi styrker maritim sektor. Derfor satser vi mer på grønn skipsfart, autonome og digitale løsninger. Vi vil ha mer kunnskap om kysten og fjordene for å sikre bærekraftig næringsutvikling. Vi vil sikre at fisken kommer på land, så den kan bearbeides og skape merverdier. Næringspolitikken handler om næringslivets framtidsmuligheter. Vi sier klart ja, og regjeringen sier i beste fall tja. Til slutt: Uansett, det viktigste er trygge mennesker og trygge arbeidstakere. Det forstår ikke regjeringen. Derfor har regjeringen brukt krefter på å gå imot kraftfulle tiltak mot sosial dumping, stopp i midlertidige ansettelser, bedre løsninger for innleieproblematikken og ikke minst viktige reguleringer av arbeidslivet til fordel for arbeidstakere og helt vanlige folk. Vi kan også nevne Color Line-saken og sjøfolkene. Skal vi lykkes, må mulighetene utnyttes bedre. Høyreregjeringens manglende initiativ i næringspolitikken gir ikke økt verdiskaping og økt trygghet for helt vanlige folk. Det gir kun økte forskjeller.