trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Tidligere statsminister Gunnar Knudsen er bl.a. kjent for et interessant sitat: «For tiden er den politiske himmel verdenspolitisk sett skyfri i en grad som ikke har vært tilfelle på mange år.» Enda mer kjent enn selve sitatet er tidspunktet for når han valgte å si dette. Det var i februar 1914, og da vet vi at bare noen måneder etter det, så – helt uten at Gunnar Knudsen kunne forutse det – brøt første verdenskrig ut bl.a. i etterfølgelsen av skuddene i Sarajevo. Det var vanskelig å se for seg at et virus fra Wuhan skulle føre til en nedstengt verden. Ser representanten Skjelstad at det egentlig er det samme som Gunnar Knudsen sa den gangen, som det tidligere landbruksminister Jon Georg Dale hevdet da han påsto at vi ikke visste hva vi skulle beredskapslagre imot?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Det er jo en nyttig kommentar, for det betyr at representanten må lese forslaget en gang til. Det står nasjonale lagre, og det kan være lagring desentralt mange steder i landet, både mindre og større, og det kan være større lagre enkeltsteder. Og vi er veldig glad for at det har blitt åpning for å lagre korn på gårdene. Det var vi i Arbeiderpartiet som først tok det initiativet helt i starten av denne stortingsperioden, og det er supert at det følges opp. Det er vi veldig stolt av. Men til selve saken: I forrige stortingsperiode var det sånn at vi av og til opplevde – heldigvis – at Venstre og Kristelig Folkeparti kunne frigjøre seg lite grann. Men her skjer det noe utrolig rart. Det er allerede et vedtatt punkt i Stortinget at regjeringen skal følge opp. Allikevel opplever vi at representantens parti setter bakbeina i bakken og forhindrer oppfølging.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Landbruks- og matministeren sa i innlegget sitt at hun ikke avviser beredskapslagring av matkorn. Men det er ikke oppgaven til landbruks- og matministeren å avvise beredskapslagring av matkorn; det er oppgaven til landbruks- og matministeren å gjennomføre det Stortinget allerede har vedtatt. Så her må en ha en grunnleggende rolleforståelse. Det samme opplevde vi dessverre under koronakrisen – Stortinget gjorde to enstemmige vedtak hva gjaldt å sørge for matsikkerhet for folk i Norge. Ingen av dem er ennå oppfylt. Det er sterkt alvorlig og sterkt kritikkverdig, og det er klart at hele huset her må se på hva som har skjedd ved at de enstemmige vedtakene ikke har blitt fulgt opp. Vi ble enige om at vi skulle styrke planteproduksjonen i år. Det ville si at man raskt måtte sette mer poteter i vår. Nå forsøker regjeringen å gjemme seg bak jordbruksavtalen, men den får virkning framover, og hvis vi mangler mat i høst og i vinter, hjelper det fint lite at det kommer noen ekstra poteter i bakken våren 2021.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Dette viser jo at departementet ikke har satt seg inn i hva som er selve saken. Tanken med beredskapslagring er, som jeg sa i stad, at en står rustet til å takle en kritisk situasjon i overgangsfasen, fordi en rask knapphet fører til ustabilitet i samfunnet. Under det som ble kalt den arabiske våren, var det akkurat det som skjedde, for da var mangelen på mat og særlig høye brødpriser en av årsakene som gjorde at samfunnet ble destabilisert, og det sliter en hel region fortsatt med i dag. Jeg synes faktisk det er veldig alvorlig, for jeg hadde oppriktig håpet at vi kunne forvente da Kristelig Folkeparti kom inn i regjering, at man i det minste gjennomførte positive vedtak som Stortinget allerede hadde bestemt. Men det ser vi ikke skjer. Det er nesten så det hadde vært ønskelig at vi fikk tilbake Fremskrittspartiet i departementet. Kan vi fra nå av forvente at det blir en oppfølging av vedtak her i Stortinget?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Det er helt riktig at vi skal øke produksjonen, og det er derfor Arbeiderpartiet har foreslått det hele denne stortingsperioden og fortsatt kommer til å foreslå det. Og under debatten etter jordbruksavtalen i fjor utfordret jeg nettopp landbruksminister Vervik Bollestad på om hun kunne garantere for at det våren 2020 ble lagt en plan som sikret økt kornareal i Norge, nettopp det som landbruksministeren nå tar til orde for. Vi ser ikke spor av det i den jordbruksavtalen som nå er inngått, snarere tvert imot er det en kritisk situasjon hvor kornarealet har blitt mindre i alle landets fylker de siste årene. Så vi står nå overfor et tydelig valg. Hvis vi skal gjennomføre det som Stortinget har vedtatt for å øke sikkerheten til innbyggerne i Norge, trenger vi klart en ny regjering. Det er det som er konklusjonen etter denne debatten og de andre punktene som ikke har blitt fulgt opp av det Stortinget har vedtatt.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Det er bra med litt smil og morsomme kommentarer. Men samtidig er dette et dypt alvorlig tema, for det handler jo om sikkerhet. Jeg synes det var overraskende å høre landbruksministeren si at hun ikke hadde blitt kuet av Høyre, for det betyr jo at det er Kristelig Folkeparti selv som bevisst har valgt ikke å følge opp de vedtakene som Stortinget gjør for økt matsikkerhet og for bedre trygghet for befolkningen. Det er faktisk ganske oppsiktsvekkende, for det kan være så sin sak at man blir kuet og presset til å gå imot noe man egentlig er for, men hvis dette er riktig, er jo det en helt ny linje, og det forklarer også hvorfor vi ikke har fått oppfølging av helt vesentlige punkter for bedre sikkerhet og for bedre selvforsyning. Det samme så vi etter tørkekrisen i 2018. Da var Kristelig Folkeparti også fri – fri til å stemme hva man ville. Vi fremmet da forslag som skulle øke selvforsyningen og bedre beredskapen. Det ble dessverre stemt ned. Så den økte produksjonen som landbruks- og matministeren nå sier at regjeringen skal prioritere, kunne allerede vært i gang og allerede vært forsterket hvis Stortinget hadde gått inn for Arbeiderpartiets forslag høsten 2018, etter tørkekrisen. Det er dette som gjør hele sakskomplekset så paradoksalt. Det minner egentlig om den debatten vi hadde rett før den om beredskapslagring av korn, nemlig vaksineproduksjon. I en situasjon i Norge som regjeringen selv hevder er den største krisen etter annen verdenskrig – det er kanskje å ta litt kraftig i når man bruker så store ord – burde man i hvert fall bruke makten sin til å følge opp og sørge for at det blir bedre trygghet for innbyggerne i Norge. Derfor er dette dypt alvorlig. Det er – som jeg har nevnt før – greit med mye fin retorikk fra Høyre, men jeg tror dette er litt av årsaken til at mange folk i Norge blir litt frustrert over det de kaller politikken, for det blir mange ord. Så opplever vi at Høyres landbrukspolitiske talsperson prater varmt om beredskap, og så stemmer man stikk motsatt, når man kunne ha vært med og forsterket det. Da har vi et inderlig ønske på vegne av sikkerheten og selvforsyningen: en ny regjering som kan ta inn over seg realiteten i hvordan matforsyning faktisk fungerer i virkelighetens verden. Ikke teori og bortforklaringer, men handling, oppfølging og en konkret, jordnær holdning er det som skal til for en bedre trygghet for folk i Norge.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-09:
Reindriften er en flott del av kulturen i landet vårt, og det er en helt super måte å produsere trygg mat av topp kvalitet på – på ressurser som ofte ellers ville bli stående ubrukt. Fra Arbeiderpartiets side synes vi det er positivt at reindriftsavtalen i år gjør at det blir bedre muligheter for å kombinere ferie og fritid i reindriftsnæringen. Derfor ser vi det som veldig positivt at det er enighet mellom partene om å øke distriktstilskuddet, og at det gjøres en endring slik at distriktene kan dekke utgifter til avløser når reineiere skal ha ferie. Det er en viktig side av landbrukspolitikken vår som andre deler av landbruket også trenger og har glede av, så det er supert at det også forbedres innenfor reindriftsnæringen. Ellers har det vært en krevende vinter for mange i næringen med en fôrkrise. Det viser betydningen av å ha beredskapstiltak og av å ha et kriseberedskapsfond som er stort nok til å håndtere den typen uforutsette situasjoner.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-09:
Gjennom debatten har vi hørt at denne saken har litt ulike aspekter ved seg. Så langt har den næringspolitiske siden ved forslaget blitt debattert, men også den medisinske og beredskapsmessige siden ved forslaget. Jeg ønsker i mitt innlegg å fokusere på den næringspolitiske delen, for det overordnede målet for regjeringens næringspolitikk er størst mulig samlet verdiskaping i norsk økonomi innenfor bærekraftige rammer. I et næringspolitisk perspektiv må utvikling og produksjon av vaksiner og legemidler gjøres der næringsaktørene selv finner det lønnsomt. For næringslivet er det langsiktige, forretningsmessige og strategiske vurderinger som er med på å avgjøre lokalisering av bedrifter. Gode, generelle rammebetingelser for verdiskaping, kapitaltilgang, kompetanse, virkemidler for stimulering av forskning, innovasjon og teknologiutvikling er noe som kan bidra til at aktører velger å legge sin produksjon til Norge, og alt dette står høyt oppe på den næringspolitiske agendaen. Jeg glad for at forslagsstillerne ser verdien av offentlig-privat samarbeid, og nettopp klyngene er jo veldig gode eksempler på den typen samarbeid. Vi har mange fremragende klynger og nettverksmiljøer i Norge med deltakelse fra innovative og dyktige næringslivsaktører. Jeg mener noe av det viktigste vi kan gjøre for å utvikle gode klynger, er å bidra til gode og forutsigbare rammebetingelser, og så trenger vi å etablere en kultur for og en vilje til å fremme samarbeid mellom offentlige aktører og næringslivet. Klyngemiljøene våre er med og utvikler norsk næringslivs internasjonale konkurransekraft og evne til verdiskaping og til å lage lønnsomme arbeidsplasser. Gjennom klyngene kan ulike miljøer få tilgang til kompetanse og informasjon om ulike finansieringskilder, tilgang til eksisterende infrastruktur, og de kan motiveres til deltakelse i forsknings- og innovasjonsarbeid både nasjonalt og internasjonalt. Regjeringen har derfor de siste årene styrket satsingen på klyngene, men det er ikke sånn at det er regjeringen som bestemmer hva slags klynger som skal etableres, og hvilken innretning de skal ha. Vi kan ikke bestemme politisk hvor næringslivsaktørene i klyngene skal legge sin produksjon, eller hvordan de skal innrette sin FoU-aktivitet.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-09:
Nå har ikke jeg lest den kronikken, så jeg kan ikke gå inn i detaljene på det. Det er fortsatt to ulike ting vi snakker om, for vi har et klyngeprogram, vi har et virkemiddelapparat som bidrar til dette klyngeprogrammet. Programmet som sådant kan støtte klyngene, men klyngene selv må jo komme sammen. Det er et initiativ som må skje mellom forskningsmiljøene og næringslivet. Det er de som må avgjøre hva de skal lage klynger på, og hvordan de skal utvikle seg videre. Så har man den mer beredskapsmessige siden. Skal vi ha et beredskapslager for legemidler her, er det behov, er det grunnlag for å drive med produksjon i Norge innenfor et beredskapsmessig bilde? Det er det opp til Helse- og omsorgsdepartementet å vurdere. Jeg har forstått at det jobbes en del med det nå. Blant annet har helseministeren vært ute og sagt at det kan være potensial for noe produksjon av smalspektret antibiotika i Norge.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-09:
Fra Næringsdepartementets side kommer vi ikke til å pålegge noen aktører å produsere bestemte vaksiner. Det får være en vurdering som er opp til helsemyndighetene å ta. Vi bruker betydelige offentlige midler på nettopp denne industrien, på det offentlige og private samarbeidet som helsenæringene utgjør. Vi bruker penger gjennom virkemiddelapparatet vårt. Vi har et godt fagmiljø på medisin og på helseteknologi. Det er i stadig utvikling. Som sagt: Gjennom virkemiddelapparatet vårt bruker vi betydelige midler på det. Det bygges et helt nytt bygg ved Universitetet i Oslo nettopp for at vi skal ta ut det potensialet som ligger på forskningssiden, men også på næringslivssiden i dette viktige og potensielt store framtidige forretningsområdet.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Jeg tror alle som er her i salen, ønsker å gjøre det som skal til for å sikre befolkningen på alle måter i krig og kriser. Denne saken viser imidlertid at vi ikke alltid er enige om hvordan dette skal gjøres. Vi skal nå debattere et forslag fra Senterpartiet om å etablere beredskapslagring av korn. Grunnlaget for forslaget er et representantforslag som ble fremmet av Senterpartiet i 2017, da det ble gjort et vedtak der regjeringen ble bedt om å fremme en sak om etablering av nasjonale matkornlagre. Regjeringen kom tilbake med en vurdering og var tydelig på at et sentralisert beredskapslager av matkorn ikke ville være et målrettet og kostnadseffektivt tiltak for å styrke norsk matsikkerhet. Norge hadde sentrale matkornlagre fram til 2003. Da ble de avviklet. Det var flere lagre – to i Nord-Norge og tre i Sør-Norge. De fleste land har faktisk avviklet sine nasjonale kornlagre. Det er ikke fordi de føler seg trygge på at det ikke kan oppstå en krise, men fordi det ikke lenger var et selvstendig beredskapstiltak som lot seg forsvare som kostnadsmessig effektivt og hensiktsmessig. I Norge koster det 500 mill. kr å etablere et lager som varer i tre måneder, og det koster 50 mill. kr å drifte det – minst. Det viktigste vi kan gjøre for å styrke matsikkerheten i Norge, er å styrke den kontinuerlige produksjonen. Norsk matproduksjon er styrket under denne regjeringen. Selvforsyningsgraden, som gikk ned under de rød-grønne, har gått opp, antallet gårdsbruk som legges ned, er redusert, og vi legger opp til mindre kornlagre på gårder. Det ga vi tilskudd til gjennom jordbruksoppgjøret i fjor. Så er det slik – men det snakkes lite om det – at lagerbeholdningen vi har per i dag på møller og hos private, var på 38 pst. av det totale forbruket i 2018 og 2019. Det er litt volatilt – det går litt opp og ned avhengig av året – men dette er et viktig bidrag til den totale beredskapen. Vi har i tillegg styrket beredskapslagringen av såkorn, og vi satser nå, sammen med landbruket, på å øke norskandelen i fôr. Slik situasjonen er i dag, er Norges matberedskap svært godt ivaretatt. Vi foreslår derfor at en etablering av beredskapslagring av korn ikke vedtas.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Hvis det hadde vært sånn at jeg hadde trodd at beredskapslagring av korn var viktig for å sikre matsikkerheten i Norge, skulle jeg vært den første til å bifalle dette forslaget. Beredskap generelt, og spesielt rundt matsikkerhet, er viktig. Men mange rapporter har faktisk bekreftet at dette ikke er et effektivt tiltak. Et kornlager er uansett ikke en langsiktig løsning. Verdensbanken har, sammen med EUs mat- og landbruksorganisasjon, utgitt en rapport der de er veldig klar på at hvis et land velger å ha et matkornlager, må man fortsatt kombinere det med handel og investering i økt produktivitet. Og som jeg ramset opp da jeg sto på talerstolen, har vi sørget for økt produktivitet i landbruket under denne regjeringen.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Representanten Sandtrøen mener at vi ikke har en samordnet politikk på beredskap, men vi skal nå gi ut en fullstendig stortingsmelding om samfunnssikkerhet og beredskap, som også tar for seg matsikkerhet. Jeg vil stille spørsmål tilbake til Sandtrøen om hans rød-grønne regjerings satsing på dette området. I 2013 fremmet man første gang forslaget om å etablere matkornlager og la da inn hele 5 mill. kr til dette forslaget. Nå har man økt det til 30 mill. kr etter hvert, men det er ikke i nærheten av det som skal til for å greie å etablere et matkornlager. Så jeg stiller spørsmål tilbake: Er man virkelig seriøs i sitt ønske om etablering av et matkornlager når man ikke er villig til å prioritere det i budsjettene sine?
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Vi har nå vært igjennom en pandemi og ser at landene rundt oss faktisk også ser det er viktig å opprettholde handelen med andre land. Det har gått nesten som vanlig med handel og transport inn til Norge. Hvis det mot formodning skulle bli sånn at alle tilførselslinjer til landet vårt blir lukket, er Norge i en unik situasjon – for vi har fisken. Fisken gjør at vi så å si er 100 pst. selvforsynt. Det er også sånn at i en såpass stor krisesituasjon, der alt er stengt, vil vi måtte legge om kostholdet vårt. Vi må kanskje bruke korn som vi nå bruker til fôr, som føde for mennesker. Vi vil måtte greie oss på mye mindre. Norge er i en unik situasjon hvis det skulle skje.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Arbeiderpartiet er vanligvis et parti som legger stor vekt på internasjonal handel. Det synes jeg er veldig bra. Vi er jo en liten og åpen økonomi som er svært avhengig av verden rundt oss, og nå har vi vært gjennom en covid-19-pandemi. Hvordan vurderer Arbeiderpartiet matsikkerhetssituasjonen under covid-19-pandemien?
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Jeg synes ofte – eller alltid – Arbeiderpartiet og opposisjonen har matkornlagring som svar når vi skal snakke om matberedskap, og man snakker ikke så mye om alle de andre tiltakene som må på plass. Hva vil Arbeiderpartiet gjøre i tillegg til å etablere matkornlager om vi skulle havne i en situasjon der logistikken inn til landet skulle skjære seg?
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Vi fikk et brev fra landbruks- og matministeren i forbindelse med dette forslaget der det ble redegjort for at det er en betydelig lagring av matkorn i dag på møller og hos kornkjøpere og på gårder. Fra 2018 til 2019 utgjorde det hele 38 pst., og vi mener dette er et betydelig bidrag til den totale matsikkerheten. Har dette vært en del av Arbeiderpartiets kunnskapsgrunnlag når dere nå vil bruke store penger på nasjonale og statlige lager?
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
Jeg startet innlegget mitt i dag med å si at alle vi som sitter i salen, ønsker å jobbe for en så god beredskap som overhodet mulig for befolkningen i Norge. Når Senterpartiets representanter da står på talerstolen og påstår at det ikke stemmer, synes jeg det er både arrogant og selvgodt og lite ydmykt. Jeg opplever at etableringen av matkornlager og forslag om det som blir fremmet gang på gang, har blitt en slags symbolpolitikk for Senterpartiet. Jeg lurer på hvorfor ikke Senterpartiet gjorde noe som helst med dette de åtte årene man satt med makten selv. Først da man var i ferd med å gå ut av regjering, fremmet man et forslag om det. I løpet av åtte år gjorde man ingenting med det. Dernest må jeg si at jeg blir litt forvirret over dette forslaget. Man vil etablere et matkornlager, men hva slags matkornlager vil man egentlig etablere? Skal det være ett stort nasjonalt? Skal det være tre–fire? Skal det være sånn som det var sist gang, med to stykker i nord og tre stykker i sør? Representanten Sandtrøen sto her i sted og sa at det kan være veldig fint med litt lagring på gårder også. Dette tror jeg opposisjonen må studere litt nøyere, og komme fram til hva man egentlig vil. Som en del av beredskapstenkningen mener vi det er viktig å legge til rette for mindre lagringslokaler. Vi har gjort rede for de mengdene som finnes på norske møller og hos innkjøperne av korn. Vi har gjort rede for hvor viktig det er at man legger til rette for lagring av matkorn, noe vi har styrket. Norge har aldri vært bedre rustet til å håndtere en krise av slike dimensjoner som vi har sett nå, både økonomisk, matsikkerhetsmessig og beredskapsmessig. Pandemien vi har hatt, har vist oss at det er noen huller der, men ikke innenfor matsikkerheten. Jeg ser nå fram til å få satt matsikkerhet og alle ulike områder for beredskap inn i en og samme sammenheng ved en oppdatert versjon av stortingsmeldingen om samfunnssikkerhet og beredskap.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-09:
I årets forhandlinger om reindriftsavtalen har avtalepartene prioritert dem som har reindrift som hovednæring, og partene har også viet den pågående beitekrisen stor oppmerksomhet. Situasjonen med mye is og snø, som utilgjengeliggjorde beiteområdene, ble karakterisert av partene som «en ekstraordinær situasjon». Jeg er glad for at avtalepartene har styrket kriseberedskapsfondet over gjeldende avtale, slik at det blir gitt støtte til innkjøp av fôr. Avtalen for 2020/2021 legger også opp til å styrke fondet ytterligere for å kunne gi støtte i tilsvarende situasjoner framover. Vi støtter styrking av distriktstilskuddet for at distriktene kan dekke utgifter til avløser og ferier, slik at reineiernes muligheter for mer fritid og ferie blir styrket. Vi har merket oss at overvåkningsprogrammet for Finnmarksvidda viser at reinbeitene har hatt en positiv utvikling etter reintallsreduksjoner, men at situasjonen er at beitearealene er utnyttet maksimalt. Avtalepartene er enige om å øke produksjonen og lønnsomheten på andre områder enn gjennom økt dyretall. Da er det bra at mulighetene reineierne har til oppfølging og støtte til utviklingsprosjekter, videreføres. Avtalepartenes prioriteringer innebærer en styrking av rammevilkårene til næringen. Det er bra, og vi gir vår tilslutning til reindriftsavtaleproposisjonen slik den foreligger.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2020-06-09:
Like sikkert som at våren kommer, vet vi at Senterpartiet kommer med sine nye forslag om beredskapslager for matkorn. Dette har vært debattert og utredet i flere runder. I 2015 konkluderte Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning med at forsyningsevnen for matkorn var god. I januar 2017 konkluderte Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap også med at det ikke var hendelser med høy risiko for norsk matforsyning. Videre er Landbruksdirektoratet gitt i oppdrag å følge med på den internasjonale markedsutviklingen for landbruksvarer. Jeg lurer virkelig på om Senterpartiet ikke har tillit til alle rapportene som viser at et sentralt beredskapslager – eller et beredskapslager uansett – ikke er det mest målrettede og kostnadseffektive tiltaket for å trygge matsikkerheten?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
God matsikkerhet er helt grunnleggende for et samfunn. Den beste beredskapen får vi ved å legge til rette for å produsere så mye som mulig i Norge av den maten som norske forbrukere etterspør. Derfor har det vært en tydelig prioritering fra denne regjeringen i flere år å styrke kornøkonomien for å stimulere til økt norsk matkornproduksjon. Vi har også styrket ordningen med beredskapslagring av korn og prioritert ordningen med tilskudd til tørke- og lageranlegg for korn på gårdsbruk. Norsk matsikkerhet er god. Vi er bortimot fullt ut selvforsynt med kjøtt, fisk, egg, melk og meieriprodukter, og med grove grønnsaker som kålrot og kål. Vi har også en stor sjømatsektor, som sammen med matproduksjon fra landbruket sikrer et solid fundament for nasjonal matsikkerhet. Norge opplever nå, sammen med resten av verden, en pandemi. Også i denne situasjonen har matforsyningen gått tilnærmet som normalt. De siste ukene har tydelig vist at matforsyningskjeden i en krevende tid er både robust og fleksibel. Selv i denne verdensomspennende koronakrisen ser de fleste land viktigheten av å opprettholde internasjonal varehandel og forsyning med matvarer. Vi er fortsatt avhengige av internasjonal handel, bl.a. av matvarer vi ikke har forutsetninger for å produsere i landet vårt, og vi er avhengige av å importere innsatsfaktorer til jordbruksproduksjonen, maskiner og utstyr. Landbruks- og matdepartementet og Landbruksdirektoratet følger nøye med på det som skjer i mat- og fôrproduksjonen og i matmarkedene globalt. Jeg avviser ikke at et beredskapslager kan være relevant på sikt, men vi må alltid vurdere hva som gir mest beredskap for pengene. Så lenge vi ikke er selvforsynt med korn, mener jeg det vil være mer målrettet og kostnadseffektivt å bruke ressursene på å stimulere til økt norsk kornproduksjon i stedet for å bruke om lag en halv milliard kroner på å etablere et matkornlager som må fylles med utenlandsk korn, slik forslagsstillerne nå ønsker. Og jeg legger til: Det var nok derfor Senterpartiet heller ikke prioriterte dette i løpet av de åtte årene de hadde landbruksministeren sist.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Regjeringen har svart ut til Stortinget at det å bygge et beredskapslager nå – det har flertallet i salen sagt – er ikke der vi får igjen for pengene våre. Vi ønsker, og vi har lagt til rette for, en økt matproduksjon, kornproduksjon, i landet vårt. Vi har tatt ned tilskuddet til grasproduksjon der det er egnet for å bruke kornproduksjon, nettopp for å kanalisere og være sikker på at vi klarer å utnytte ressursene våre for å få en økt andel kornproduksjon i eget land. Og hvis det skal svare seg å ha kornlager, et sentralt kornlager, må hele poenget være at vi er så forsynt med korn selv at vi slipper å forholde oss til den handelen som representanten er opptatt av, men at vi faktisk klarer å forsyne dette lageret med egenprodusert korn.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Jeg som statsråd og departementet som jobber for meg som statsråd, følger opp Stortingets vedtak. Og det må være vedtak som det også er mulig å følge opp. Når det gjelder det vi snakker om her, er det beredskapslager for korn. Skal det være troverdig, må landet vårt faktisk kunne produsere så mye som mulig selv – ellers er det ikke troverdig. En snakker om at en skal ha en beredskap hvis noe skjer i verden, men hvis vi da skal ha et lager som vi er avhengig av blir fylt opp av korn fra produksjon i andre land, er ikke det som ble sagt, seriøst. Vi må øke vår egen produksjon dersom det skal være en realitet i det vi nå sier.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
I anstendighetens navn synes jeg representanten skal gå tilbake igjen og lese statistikken over hva som ble nedbygd av kornareal under den rød-grønne regjeringen, og hva som er realiteten nå. Ja, jeg er klar over at det de to siste årene har vært en nedgang i kornareal, og en må ta inn over seg hvorfor. Vi hadde den største tørkekrisen siden annen verdenskrig i 2018 – det var en fôrutfordring, og det gjorde at kornareal ble lagt ned for å produsere fôr. Det gjør at vi i jordbruksoppgjøret nå har gitt mer til kornproduksjon og mindre støtte til grasproduksjon i arealer som er egnet til kornproduksjon, nettopp for å styre dette tilbake igjen. Men den krisen som var i 2018, hadde verken jeg eller representanten Sandtrøen kontroll over når det gjaldt været.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Hvis representanten Pollestad hørte etter det jeg sa i innlegget mitt, sa jeg at jeg ikke ser bort fra at jeg vil gå inn for et beredskapslager, men ikke der vi er nå. Det viktigste jeg mener vi skal bruke pengene våre på nå, er å øke vår egen produksjon av korn, slik at vi ikke har den avhengigheten som jeg mener både representantforslaget og representanten er opptatt av – at vi skal ha en sikkerhet når kriser inntrer. Da har vi den største sikkerheten i å øke vår egen produksjon av det vi er i stand til å produsere i landet vårt.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Hvis det hadde vært en diskusjon for og imot prioritering av midler, synes jeg representanten burde gå tilbake til 2013 da Senterpartiet foreslo 5 mill. kr, og nå i sine budsjetter, som prioriterer beredskap, som representanten sier, et beredskapslager for korn for 30 mill. kr, opplever jeg faktisk at det ikke er seriøst. Dette vil koste en halv milliard kroner, og det vil koste 50 mill. kr å drifte. Jeg er opptatt av at før jeg kommer dit hen at jeg bygger et lager, vil jeg øke produksjonen i eget land, for jeg mener det er en bedre bruk av pengene. Det er ikke et enten–eller, det er et valg om bruk av penger, og det valget har jeg tatt.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Et tall for det kan jeg ikke gi. Jeg er opptatt av at jeg bruker pengene på å øke produksjonen i eget land. Det trodde jeg faktisk at representanten også var opptatt av i en periode da vi som nasjon kjøper korn fra 85 ulike nasjoner, nettopp for å sikre beredskapen i krisetider. Jeg hørte representanten bruke Russland som et eksempel. Russland sa nei til å selge fram til 1. juli fordi de hadde solgt sin kvote, men vi har sikret oss ved å ha avtaler med veldig mange land nettopp for å ha en trygg beredskap for mat. Men den beste beredskapen er jo å øke vår egen produksjon. Det er det jeg har vært interessert i å bruke pengene på, og det trodde jeg også representanten var opptatt av.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Jeg tror statsråd Bollestad og representanten Pollestad er ganske glad i det samme fotballaget, så der er vi iallfall enige! Men jeg har lyst til å komme med en kommentar, for jeg følte det nesten ble sagt at Kristelig Folkeparti var kuet av Høyre i regjering på dette med beredskapslager for korn. Her er ingen kuet. Det Kristelig Folkeparti som parti har gjort, er at vi har tatt ansvar. Da vi gikk inn i regjering, vurderte vi denne saken helt på egen kjøl, og vi mener oppriktig at det viktigste å gjøre først, er å prioritere norsk produksjon av korn, for å øke selvforsyningen av norsk kornproduksjon gir en bedre beredskap. Det er ikke sånn at jeg samtidig avviser at det noen gang kan bli aktuelt med beredskapslager for korn på sikt, men jeg mener oppriktig at det gir best beredskap å prioritere å øke den norske produksjonen først. Det er bakgrunnen for det standpunktet vi har tatt. Vi tror det er bedre for den norske beredskapen og den norske befolkningen. Derfor prioriterer vi dette. Når jeg da blir spurt om hvor mye penger det må legges på bordet i år, og det blir sagt at jeg ikke kan svare, er ikke det så rart, det er ikke engang sikkert at vi skal ha beredskapslager. Det er resultatet av dette. Derfor er jeg enig i at vi skal ha god matsikkerhet, jeg er enig i at vi må passe på at vi har nok matkorn, men jeg tror at den beste måten er å prioritere økt produksjon først. Så skal jeg være med og diskutere beredskapslager etterpå, men å basere et beredskapslager på å kjøpe inn mer fra dem som kanskje har lite fra før, mener jeg er en feil måte å prioritere på nå.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-06-09:
Jeg er glad for at vi har fått til en enighet om en avtale med næringen. Jeg er også glad for at det er en enstemmig komité som står bak dette. Det synes jeg er betryggende for næringen. Reindriften har denne vinteren og våren vært i en svært vanskelig situasjon. Ekstraordinære snøforhold har gjort det nødvendig i store områder å fôre reinen med kraftfôr. Jeg har fulgt utviklingen i beitekrisen tett, gjennom dialog med offentlige myndigheter og med næringen selv. I mai fikk jeg endelig reise til Finnmark. Det gjorde et sterkt inntrykk å møte dem som sto oppe i denne krisen med begge beina. Allerede under reindriftsforhandlingene om reindriftsavtalen fikk vi god informasjon om situasjonen, men den var bare knyttet til noen få geografiske områder. Jeg er glad for at avtalepartene besluttet å bruke av egenkapitalen til Reindriftens utviklingsfond for å tilføre midler til kriseberedskapsfondet. Beitekrisen vedvarte, og regjeringen foreslo å bevilge 20 mill. kr i krisepakke før påske, og vi har foreslått ytterligere 10 mill. kr i RNB. Jeg mener vi har respondert godt på krisen. Så er det alltid noe som kan gjøres bedre, og vi vil se nærmere på hvordan beitekrisen er håndtert fram mot neste års reindriftsforhandlinger. Reindriftsavtalen 2020/2021 har en ramme på 149,5 mill. kr. Rammen er altså økt med 13,4 mill. kr. Dette er en svært god prosentvis økning av rammen. Nytt av året er at finansiering av tiltak for reineiere som er utestengt fra vinterbeiter i Sverige, er lagt inn i avtalen. Dette er viktig, for det er ingen snarlig løsning på utfordringene med grenseoverskridende beite mellom Sverige og Norge, dessverre. Reindriftsavtalen viderefører prioriteringen av reineiere som har reindrift som sin hovedvirksomhet. Vi fortsetter å legge til rette for utvikling av tilleggsnæringer til denne driften. Dette siste er avgjørende for å øke verdiskapingen i reindriften. Reindriftsnæringen er en fantastisk næring med mange utfordringer. Rovvilt, klimaendringer og utbygging av infrastruktur er krevende for en arealavhengig næring. Jeg ønsker å bruke den gode dialogen og det gode samarbeidet jeg nå har med både Sametinget og NRL, til å jobbe med disse utfordringene og til å føre videre en politikk for næringen som gagner den enkelte reineier, og som viderefører reindriften som en viktig samisk kulturbærer.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-06-09:
Tilgang på trygg og nok mat er en helt grunnleggende del av alle lands beredskap. Det er derfor Senterpartiet foreslår å etablere beredskapslagre av matkorn. I 2020 er vi vant til at butikkene bugner over av mat. De fleste har matkasting som et større problem enn matmangel. Men vi må ikke glemme at det bare er noen generasjoner siden vi opplevde rasjonering og matmangel på grunn av krig. Det er ikke utenkelig at det kan skje igjen. Koronakrisen har vist oss at en krise kan skje veldig plutselig og ramme en hel verden på en måte som vi aldri kunne ha forestilt oss for bare noen måneder siden. Heldigvis har vi kommet gjennom denne krisen uten matmangel, men de globale forsyningslinjene har likevel blitt satt under press. Det kan bli enda større ved senere kriser. Blant annet, som det har blitt nevnt her, har vi sett hvordan eksportrestriksjoner og portforbud har rammet både produksjon av og handel med ris, med hvete og med matolje fra noen av verdens største eksportører. Krisen har også vist hvor liten vilje det er i regjeringen, og i Høyre spesielt, til å prioritere beredskap. Den 15. mars fikk statsministeren et brev med oppfordring fra Trygve Slagsvold Vedum om å maksimere matproduksjonen i 2020, som et føre-var-tiltak. Det ville statsministeren ikke gjøre. Regjeringen har vært ute i media og skrytt av hemmelige nødlagre med mat, som i realiteten bare kan mette 30 000 mennesker i fire dager. Senest i statsbudsjettet i fjor gikk regjeringen mot beredskapslagring av matkorn. Selv ikke etter den omfattende krisen vi står i nå, ser man at det er lurt å sikre befolkningen trygg tilgang på mat, også ved krise. Det kan spesielt oppstå kriser som bør påvirke vår evne til å forsyne egen befolkning, fordi selvforsyningsgraden går ned under denne regjeringen. Regjeringen baserer seg på at avsperring av forsyningslinjene ikke er realistisk, og de sier også at Norge uansett kommer til å ha penger til å kjøpe mat hvis man skulle få en krise som gjør at kornprisen blir mangedoblet internasjonalt. Jeg mener at den holdningen er både naiv og uklok, for det er ikke spesielt solidarisk å basere seg på at vi bare kan kjøpe mat fra andre deler av verden i en krise hvor vi ikke kan forsyne oss selv. Dessuten vil alle land forsyne seg selv før man selger mat. Store eksportører som Russland, India og Ukraina vil ikke selge mat til andre land hvis de ikke kan forsyne egen befolkning. Det har vi også sett på restriksjonene de har satt under denne krisen. Beredskap handler om å være føre var, og prislappen på beredskapslagre av matkorn er ikke stor. Vi mener i Senterpartiet at det er en liten pris å betale for å ha trygg tilgang på mat for hele befolkningen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-09:
Koronakrisen har nok en gang vist oss hvor viktig det er med en stor og stabil norsk matproduksjon basert på norske ressurser. Tilfeldigheter gjorde at pandemien ikke kom samtidig med en tørkesommer eller konflikter mellom land som ville påvirket vår tilgang til import fra utlandet. Heldigvis virker det som om vi kommer oss gjennom krisen med tanke på matforsyning, men det er også et tydelig signal om at vi må være mer og bedre rustet for at en ny krise kan ramme jordbruket og matforsyningen vår hardere. Det er bakgrunnen for at Rødt foreslår å ha et statlig mål om 50 pst. selvforsyningsgrad av mat uten bruk av utenlandske kraftfôrråvarer. I 2018 var denne andelen på 36 pst. Å produsere den maten vi kan her til lands, er en del av vårt globale ansvar, mener vi, og det å ha et statlig kornlager må også være en del av beredskapen vår. Derfor støtter vi forslaget som er fremmet fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Vi må også øke vår egen selvforsyning, ikke bare gjennom målsettinger, men også gjennom faktiske tiltak. Vi må sette i stand jord som har gått ut av drift, gi tilskudd til omlegging til løsdriftsfjøs, til små og mellomstore bruk, sikre bedre drenering på eksisterende jord, sette i stand flere setre og gjøre tiltak for å fremme beiting i utmark, som å bygge gjerder og prøve ut «Nofence»-teknologi. Rødt har i vårt kriseprogram foreslått over 3 mrd. kr til kornlager, kutt av moms på norsk frukt og grønt og en tiltakspakke for norsk landbruk basert på norske ressurser. For å øke norsk selvforsyning og beredskap er det ikke nok å lagre korn og øke bruken av norsk jord. Vi må også få ned bruken av importerte kraftfôrråvarer. Vi foreslår derfor å utrede et toprissystem for kraftfôr til husdyr i norsk jordbruk. Fram til 1981 hadde vi i Norge en ordning med kraftfôrrabatt der kraftfôret man trengte ut fra dyreantall og fôrseddel, var rabattert. Kraftfôrforbruk utover det var dyrere. Det sikret at graset ble brukt, og at man ikke brukte mer kraftfôr enn nødvendig. Målet med ordningen skal være økt selvforsyning i norsk jordbruk gjennom å bidra til økt kornproduksjon, redusert kraftfôrforbruk og å øke bruken av gras og beiteressurser i Norge. Hittil har krisepakkene til andre næringer vært på 300 mrd. kr. Da bør det være mulig også å bruke penger på å gjenoppbygge en nasjonal beredskap for oss som nasjon. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2020-06-09:
Først vil jeg takke for samarbeidet i komiteen i forbindelse med behandlingen av reindriftsavtalen. Proposisjon 99 S omhandler Reindriftsavtalen 2020/2021 inngått mellom staten og Norske Reindriftsamers Landsforbund 27. februar 2020. Reindriftsavtalen er, ved siden av reindriftsloven, det viktigste redskapet for å følge opp målene og retningslinjene i reindriftspolitikken. Komiteen ser det som svært positivt at det gjennom forhandlinger ble oppnådd enighet mellom partene, og det er en enstemmig komité som avgir innstilling. Det er en god avtale, som har en totalramme på 149,5 mill. kr, som er en økning på 13,4 mill. kr sammenlignet med avtalen for inneværende år – med andre ord en økning på omtrent 10 pst. sammenlignet med inneværende avtale. Avtalen legger opp til å videreføre prioriteringen av dem som har reindrift som hovednæring. De direkte tilskuddene til reindriften videreføres. Avsetningen og satsen for beregning av produksjonspremien økes. Avtalepartenes prioriteringer innebærer en styrking av næringens rammevilkår. Avtalepartene er enige om at det er behov for å bedre reineiernes mulighet for ferie og fritid. Det er derfor enighet om å øke distriktstilskuddet, og at det gjøres en endring slik at distriktene kan dekke utgifter til avløser når reineierne skal ha ferie. Årets reindriftsavtale viderefører arbeidet med å utvikle reindriftsnæringen som en rasjonell, markedsorientert næring som er bærekraftig i et langsiktig perspektiv, og påpeker viktigheten av at økologisk, økonomisk og kulturell bærekraft er likestilt. Tilskuddsordningene som styrker økt produksjon og omsetning, må fortsatt prioriteres og legge til rette for de reineierne som har reindrift som hovednæring. I dag er mesteparten av beitekapasiteten utnyttet maksimalt. Norsk reindrift drives på et tilnærmet konstant areal der det er viktig at det totale antallet rein er tilpasset beitegrunnlaget. Det er knapphet på beiteressurser, og det kreves god forvaltning for å opprettholde god vekt på dyrene og god dyrevelferd. I henhold til innrapporterte tall er det slaktet om lag 74 100 rein i kalenderåret 2019. Dette er en økning på 10 850 rein i forhold til 2018. Det er positivt. Reindriftsnæringen må derfor øke produksjonen og lønnsomheten gjennom andre driftstilpasninger enn gjennom økt dyretall. Det er viktig å sikre et stabilt reintall i samsvar med beiteressursene, og det er derfor viktig at reindriftsavtalen skal støtte opp under dem som har fulgt opp vedtakene om reduksjon. Innrapporterte tall per 31. mars 2019 viser at det totale reintallet har økt fra samme tidspunkt i 2018, og at reintallet i Vest-Finnmark nå ligger i underkant av 2 000 rein over det fastsatte reintall. For å forhindre en ny uheldig reintallsutvikling vil sidaer som øker sitt reintall utover det fastsatte, bli fulgt opp etter reindriftslovens bestemmelser.
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2020-06-09:
Jeg er glad for at vi har fått til en reindriftsavtale, og at det i avtalen er tatt med penger til beredskap slik at vi kan håndtere slike tilstander som vi har hatt i vinter. Det har vært en krevende tid for reindriftsnæringen, og jeg vil her benytte anledningen til å skryte av det arbeidet som næringen gjorde i en vanvittig tid. Det var barn av reindriftsutøvere som ikke så faren sin før nå på våren. Fokus på å skaffe mat til dyrene var fantastisk. Fôringen startet tidlig, og denne fôringen førte til at man nesten ikke har mistet dyr på grunn av beitekrisen. I 1989 mistet man 60 pst. av reinflokken, og problemene var kjempestore over lang tid. Forutsigbarhet gjelder også hvor mye av produksjonen som skal gå til rovvilt. Rovvilt gjør store inngrep i reineiernes økonomi. Senterpartiet mener staten ikke oppfyller sine forpliktelser ved å la rovvilt ta så stor del av reinnæringens levebrød. Det vi opplever nå, er at nyfødte kalver i for stor grad blir ørnemat. For dem som opplever dette, er det tragisk og kanskje unødvendig. Vi må i mye større grad lytte til næringen selv og virkelig anerkjenne den solide kompetansen næringen besitter. Reindriftsnæringen selv er den som kan fortelle hva som fungerer, og hva som ikke gjør det – og da må vi lytte. Vi må ta inn deres kompetanse på samme måte som man på andre felt har ekspertutvalg og fagkyndige utredninger. Man trenger ikke ha en akademisk doktorgrad for å være ekspert. Når det blir snakk om reindrift, blir det ofte snakk om reintall. Jeg har sagt det før her på Stortinget, og jeg sier det igjen: Reindrift er så mye mer enn reintall. Framover håper jeg at vi nå kan legge vekk reintallfokuset litt. Man kan ikke bare fortsette med å bygge ned beiteland for så å be reindriften leve av færre og færre rein. Alle vi andre forventer årlige lønnsøkninger. En næring kan ikke leve med at inntjeningsgrunnlaget smuldrer bort og i neste runde bare avbøtes med krav om ytterligere reduksjoner i reintall. Det er gledelig å se at det er god rekruttering til næringen. Mye ungdom deltar og vil inn i næringen – helt eller delvis. Norge skal være stolt av at vi har en sterk og levende reindriftsnæring, en unik urfolksnæring som produserer fantastiske råvarer på karrige og værharde beiteområder.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1998-11-18:
Jeg foreslår Ursula Evje.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1998-11-18:
Jeg har et spørsmål til statsministeren, som hele tiden har vært sterkt opptatt av verdispørsmål. Jeg går ut fra at statsministeren er enig i at folks trygghetsfølelse er viktig for den livsstandard man har. Kanskje gjelder dette særlig eldre mennesker. Når man mister frihetsfølelsen og ikke tør å gå ut bl.a. i Oslo etter mørkets frembrudd, reduseres livsstandarden, og det er et meget viktig verdispørsmål. Den siste utviklingen når det gjelder ran og vold i Oslo, møtes av Regjeringen med en tafatt justisminister som ikke har noen strakstiltak, ingen forslag som kan gjøre noe med situasjonen slik den nå utvikler seg. Jeg vil få lov til å spørre statsministeren om han vil sørge for at Regjeringen nå foretar seg en god del forskjellige ting for å møte den rans- og voldsbølge som er i Oslo, f.eks. ved å skaffe landet en ny justisminister som ikke er så tafatt som den sittende.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1998-11-18:
Jeg regnet med at statsministeren igjen ville antyde at man ønsker å gå tilbake til forbudstiden og omtrent stoppe all alkoholservering. Det medførte den største kriminelle utvikling noensinne overalt hvor det ble forsøkt. Det jeg savner fra statsministeren, er bl.a. lovendringer og strakstiltak som kan vise at storsamfunnet ikke vil finne seg i denne utviklingen. Da hjelper det ikke bare med langsiktige planer, da kreves øyeblikkelig handling. Det fremkommer ikke i Regjeringens papirhaug som her foreligger. Det er handling nå i de nærmeste uker jeg etterlyser. Vil det fra Regjeringen komme noen forslag om lovendringer som medfører reaksjoner som vil virke preventivt overfor de som utøver volden? Jeg synes også at statsministeren faktisk burde vurdere om han ikke nå burde klargjøre om Regjeringen vil slutte seg til det som ligger i rapporten til Justisdepartementet, om at nye stillinger til Oslo-politiet blir gjennomført i løpet av to-tre år – altså si ja til de 680 stillingene som ressursutvalget i Justisdepartementet har foreslått.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1998-11-18:
Jeg vil gjerne tilbake til noe statsministeren sa om behovet for stabilitet og forutsigbarhet om rammevilkår. Er statsministeren enig i at det er opp til både regjering og storting, og at det derfor når man f.eks laget en langtidsplan for forsvaret 8. juni i år, og så dramatisk ikke følger det opp i budsjettet, er det politikernes eller Regjeringens ansvar at man ikke får forutsigbarhet? Det samme gjelder refusjonsordningen for sjøfolk, som ser ut til å ha et halvt års varighet fordi partier endrer oppfatning. Kunne statsministeren også tenke seg å være med på å utrede en reform for vårt budsjettsystem, slik at alle lovendringer, som vi nå har en haug av i forbindelse med statsbudsjettet, blir skilt i tid fra statsbudsjettbehandlingen til å skje på vårparten, slik at statsbudsjettbehandlingen utelukkende dreide seg om fastleggelse av de forskjellige satsene? Vi kunne muligens også lage et system hvor alle endringer i skattelovreglene kun ble gjort hvert fjerde år – én gang i hver periode – slik at næringslivet og andre visste at det i hvert fall var en fire års tid hvor de kunne vite hva lover og regler var på det viktige økonomiske området som skatter og avgifter er.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 1998-11-18:
Jeg skal få lov til å stille følgende spørsmål til statsministeren: Finanskomiteen har nå avsluttet sitt arbeid med finansinnstillingen, og forhandlingene omkring statsbudsjettet ble avsluttet for snart en uke siden. Ved avslutningen av arbeidet i finanskomiteen tør det være kjent at det ikke er fremkommet noe flertall for statsbudsjettet for neste år. Gjennom media har statsministeren gitt uttrykk for at han har en løsning på budsjettproblemene. Hvis det er tilfellet, ville det ikke da vært naturlig at denne løsningen hadde vært presentert gjennom finanskomiteen, slik at Stortinget også kunne ha fått innblikk i dette gjennom den finansinnstillingen som straks skal forelegges Stortinget?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 1998-11-18:
Jeg må få presisere at mitt spørsmål til statsministeren ikke gikk på hvorvidt han kunne tenkte seg å føre forhandlinger gjennom media, men om det ikke hadde vært riktig at den mulige løsningen som man kanskje skal finne pr. telefon, hadde latt seg frambringe gjennom arbeidet med finansinnstillingen i finanskomiteen. Det er jo slik at Regjeringen er representert med ikke mindre enn tre partier i finanskomiteen, og vi skulle derfor kunne anta at en mulig løsning kunne legges fram i de forhandlingene.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 1998-11-18:
Jeg kan forsikre statsministeren om at det er mange som har gått kritisk gjennom Arbeiderpartiets budsjett, bl.a. har Finansdepartementet gjort det etter oppfordring fra Kristelig Folkeparti. Den gjennomgangen konkluderte med at Arbeiderpartiets alternative budsjett faktisk har en innstramming på om lag 9 milliarder kr. Det Finansdepartementet har svart Arbeiderpartiet på spørsmål om stramheten, er at det ikke er noen vesentlige endringer som tilsier en annen stramhet enn den som ligger i nasjonalbudsjettet, på 9 milliarder kr. Betyr det da at statsministeren definerer en mindre innstramming på om lag 1,3 milliarder kr, som i det justerte opplegget, som en uvesentlig endring av nasjonalbudsjettet? Betyr det også at statsministeren kan tenke seg en enda lavere innstramming i økonomien til neste år?