Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 1999-03-02:
Det er mange som har sett fram til ny skattelov og opprydding av bestemmelsene, og da spesielt de som bruker lovteksten. Departementet synes å ha gjort et grundig forarbeid, hvor det er tatt omfattende hensyn til merknader og innspill. Finansministeren har i oppfølgingen overfor Stortinget fulgt opp denne gode linjen med omfattende, ret t tidige svar på spørsmål som har vært oversendt fra komiteen. La meg si et par ord om skattens historie, som praktisk talt er like lang som samfunnets. Vi kjenner til et mylder av former for middelalderens tiende, som vel nærmest var bruttoskatter. I vår såkalt moderne tid kjenner vi til inntektsskatter fra tiden omkring napoleonskrigene. Vi kjenner spesielt til at England utskrev inntektsskatter for å finansiere sine kriger. I Norge har vi hatt sammenhengende statsskatt på inntekt først fra 1892. I mellomtiden var imidlertid inntektsskatt til kommuner vel etablert. De første generelle lover om dette er fra 1892. De lovene hadde sine forløpere i inntektsskatten for spesielle formål, jeg nevner da særlig skoleskatt og fattigskatt. Skattedebatten mot slutten av 1870-årene ble drevet fram av sviktende tollinntekter som følge av konjunkturnedgangen i Norge – en refleks av depresjonen i inter nasjonal økonomi. Historikerne skriver at den norske stat på den tiden var midt oppe i en realisering av et omfattende utbyggingsprogram i samferdselssektoren. Gode tider i første halvdel av 1870-tallet hadde ført til vedtak om fortsatt jernbaneutbygging, finansiert ved lån fra utlandet. Den 29. september 1899 nedsatte Finansdepartementet en komite til revisjon av skattelovgivningen, spesielt til utredning av spørsmålet om innføring av et nytt ligningssystem med tvungen selvangivelse som grunnlag. Den 21. mars 1911 avgav komiteen sin innstilling, odelsting og lagting holdt sine møter, hvoretter de vedtatte, nye lover ble sanksjonert den 18. august 1911. Indu strisamfunnet vokste fram. Behovet for offentlig aktivitet økte og dermed spørsmålet om hvordan man bidrog til fellesskapet. Skattesystemet var kommet inn i den politiske debatten som et av de aller viktigste utjevnings instrumentene. Skulle en trekke fram noen av overskriftene fra de siste årenes skattereformer, er det bredere skattefundamenter og lavere skattesatser. Skattereformen av 1992 bygger på dette prinsippet. Det har over lang tid blitt mer og mer klart at den nær hundre år gamle loven trengte en lovteknisk gjennomgang – både skatteloven av 1911 og de forskjellige særlovene som foreligger. Skatteloven av 1911, slik den framstår i dag, er særdeles uoversiktlig og vanskelig å finne fram i. Eksempelvis er paragrafer blitt svært omfangsrike og uoversiktlige, det er paragrafer med bestemmelser som systematisk ikke hører sammen, og det er bestemmelser om beslektede forhold som heller ikke hører sammen. Skatteloven av 1911 reflekterer mange forskjellige faser også i utviklingen av rettskrivning og uttrykksformer gjennom hundre år. Bestemmelser som har stått uendret siden 1911, bygger bl.a. på rettskrivningen av 1907, med elementer fra rettskrivningene av 1917, 1927 og 1938. Og naturlig nok gjenspeiler uttrykksformene de forskjellige tidsepokene. Det er nå nødvendig å bruke en enhetlig, mer moderne og ledigere lovtekst. En skal også være oppmerksom på at det i skattelovgivningen fra 1911 finnes omkring 25 lover som inneholder bestemmelser om skatt, vedtatt over en lang periode, og det er stort behov for samordning av bestemmelser i særlovgivningen. Det har vært viktig for komiteen at særlovene i størst mulig utstrekning innarbeides i den alminnelige skatte loven, med mindre særlige hensyn tilsier at loven opprettholdes som egen særlov. Hovedformålet med forslaget til ny skattelov er å gi skattereglene en enklere og mer oversiktlig form, slik at de blir lettere tilgjengelig for flere brukere. Det er viktig å kunne tilpasse enhver lov til brukergruppene – så også denne loven. Med brukergrupper mener vi her skattyterne og personer som bistår skattyterne, ligningsmyndighetene, domstolene og ikke minst undervisnings- og forskningsinstitusjoner. Det er også lagt vekt på å finne løsninger som gir et robust lovverk, i den forstand at det er tilrettelagt for at det kan foretas framtidige regelendringer uten at strukturen i loven blir ødelagt. Innstillingen til ny skattelov bygger fortsatt på at vi skal ha tre hovedlover som regulerer direkte skatt på formue og inntekt: lov om skatt av formue og inntekt – skatteloven lov om ligningsforvaltning – ligningsloven lov om betaling og innkreving av skatt – skattebetalingsloven Sommeren 1995 ble utkast til teknisk revidert skattelov med motiver sendt på høring. Hele 78 instanser ble bedt om å avgi uttalelse. Det ble videre etablert kontakt med ekspertise utenfor departementet samt nedsatt en ekstern referansegruppe. Komiteen har hatt høringer med ulike grupperinger. Videre har komiteen lagt avgjørende vekt på at lovrevisjonsarbeidet bare skal innebære en teknisk revisjon av skattelovgivningen, og at det ikke skal kombineres med noen realitetsendringer med hensyn til hva som er skattepliktig inntekt, fradragsberettigede kostnader etc. Under kapitel 7, Merknader til forslaget til ny skattelov, fremmer en enstemmig komite i alt 26 forslag til konkrete endringer. Det vil føre for langt for meg å gå inn på alle endringsforslagene, men la meg ta et eksempel: kap. 7.13 § 6-81 Særfradrag for alder og uførhet mv. Komiteen skriver her i sin merknad at det bør presiseres at særfradraget gis i alminnelig inntekt, slik det er gjort i de andre bestemmelsene om særfradrag. Komiteen fremmer flere redaksjonelle korreksjoner i forslags form. Jeg viser i denne sammenheng til avsnitt 7.27. Komiteen deler seg kun på én sak, innarbeiding av særlov. For øvrig er innstillingen enstemmig. I avsnittet om innarbeidelse av forskrifter vil jeg spesielt nevne komiteens merknad: «Komiteen finner at flere grunner taler for en inn arbeiding av varige skattefritaksregler om konsern interne overføringer i skatteloven. Komiteen legger imidlertid til grunn at dette ikke kan gjennomføres ved en ren overføring av de enkelte bestemmelser i konsernforskriften i forbindelse med behandlingen av Ot.prp. nr. 86(1997-98) og med de frister som er satt for dette arbeidet. Det er likevel komiteens syn at arbeidet med å innarbeide det aktuelle regelverket bør gis nødvendig prioritet slik at den nye skatteloven vil framstå fullstendig på dette området ved lovens ikrafttredelse. På denne bakgrunn imøteser komiteen Regjeringens forslag til lovendringer som nevnt i god tid før 1. januar 2000.Komiteen slutter seg for øvrig til forslaget til inn arbeiding av forskrifter og fullmaktsbestemmelser i ny skattelov. Komiteen legger vesentlig vekt på at tilgjengeligheten til det samlede regelverket på skatterettens område bedres. Komiteen legger derfor til grunn at Regjeringen arbeider for en snarlig samling av forskriftsbestemmelser til skatteloven i en eller flere hovedforskrifter. » (1997-98) Når det nå blir fattet vedtak i begynnelsen av mars måned, skulle det være god tid for de ulike brukergrupper til å sette seg inn i denne lovteksten. Det skulle da ligge godt til rette for ikrafttredelse av den nye loven fra 1. januar 2000.