trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-07:
Jeg tror ikke det er min ganske korte fartstid her i salen som gjør at jeg ikke forstår alt i denne jernbanereformen. Hvorfor har ikke regjeringen og statsråden lært noe av erfaringene fra Sverige og England i forbindelse med konkurranseutsetting? Jeg forsto det sånn at kvalitet for passasjerene skulle være noe av det viktigste med jernbanereformen. Så viser det seg altså at det gis tillatelse til Go-Ahead, at det er de som skal kjøre på Sørlandsbanen. Det viser seg at SJ kommer med en klage. Men før den er behandlet, før man har gitt klagen en sjanse – en klage som for øvrig går på at kvalitet ikke er tillagt nok vekt, det er kun pris som vektlegges – inngås det kontrakt med Go-Ahead. Kan statsråden kommentere det?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-07:
Jeg takker for svaret, men jeg må si at jeg synes det er underlig at statsråden vil bruke en så viktig infrastruktur som jernbanen til en slags testkjøring for å se om dette fungerer. Jeg vet det er gjort noen tester med søppelhåndtering. Jeg vet ikke om statsråden kan huske hvordan kvaliteten da ble tillagt vekt? Så får vi erfare at vi også – selvfølgelig – skal konkurranseutsette nordover. Vi får beskjed om at da skal kvalitet tillegges enda mindre vekt. Det er kommet signaler om at der skal pris bety enda mer enn for Sørlandsbanen. Hvorfor i all verden går statsråden den veien?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2018-11-07:
Vi i Senterpartiet er, som statsråden sikkert vet, svært kritiske til hele denne anbudsutsettingen og at NSB skal kastes ut av denne togstrekningen. For Senterpartiet er det viktig å bruke de offentlige anbudene til å styrke norsk næringsliv og bygge ut norske arbeidsplasser. Nå har altså regjeringen sendt dette prosjektet – og pengene – ut av landet. Men likevel: Kjernen i debatten om Jernbanepakke IV er hvem som skal bestemme over norsk jernbanepolitikk og ivareta jernbanesikkerheten i framtiden. Vi vet at det ofte kan være tvil og splittelse knyttet til politiske veivalg, og da er det viktig at vi, som folkevalgte, i framtiden har frihet til å kunne gjøre andre veivalg og se på erfaringer. Statsråden har forsøkt å skjule seg bak at norske tilsynsmyndigheter fortsatt skal føre kontroll og tilsyn med norsk jernbane, men det er EUs jernbanebyrå som i framtiden skal utstede sikkerhetssertifikat for selskap som skal kunne kjøre i Norge. Da vil selskap – enten det er Go-Ahead eller andre – klage, og da er det verken norske tilsynsmyndigheter, statsråden eller norske folkevalgte som kjører denne klagen. Det er EU-domstolen. Mener statsråden dette er en god måte å ivareta jernbanesikkerheten på i Norge?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2018-11-07:
«Etter at statsbudsjettet ble lagt frem, så har Widerøe varslet kutt i rutetilbudet på inntil 18 kommersielle ruter. Lønnsomheten i de kommersielle rutene på kortbanenettet er svekket som en følge av regjeringens politikk. Innføring av flyseteavgiften, sammen med landingsavgiftene til Avinor, gjør at konkurranseevnen for fly med få seter som flyr korte strekninger, blir svak. Avgiftsbelastningen pr. sete/kilometer blir svært høy sammenlignet med store fly. Hvordan vil statsråden sikre rutetilbudet i distriktene?»
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2018-11-07:
Statsråden har nå redegjort for flere tiltak som underbygger en klar vilje til – og en holdning om – å forstå at dette med fly ute i distriktene er viktig. Men en reduksjon som er varslet i flyplassavgiften, fra 83 til 75 kr, vil ha en helt minimal innvirkning for Widerøe. Dette er nok et eksempel på regjeringens, etter min oppfatning, feilslåtte politikk. Det er dyrt å reise i distriktene, men billig å reise med direkteruter til utlandet. Er det en ønsket politikk at distriktenes kollektivtrafikk og en viktig forutsetning for nasjonal verdiskaping skal straffes ved at folk må betale fullprisbillett for Honningsvåg–Tromsø–Honningsvåg på over 5 000 kr, der nesten 1 000 kr av denne billettprisen er avgift?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2018-11-07:
Jeg tror Senterpartiet er brukbare til å forhandle. Det tror jeg ingen i denne sal skal benekte. Vi foreslår i vårt alternative budsjett at fly under 20 tonn ikke skal ha en slik avgift. Det vil totalt koste ca. 100 mill. kr. Driftsmarginene er negative, og flyselskapene tærer nå på egenkapitalen. Dette medfører reduserte muligheter for investeringer i nye fly samt at det vanskeliggjør et skapende eller – til og med Senterpartiet kan bruke et slikt begrep – innovativt utviklingsarbeid når det gjelder elektrifisering av fly, altså en motsatt effekt av det som var tenkt med flyavgiften. Ser ikke ministeren at dette er en alvorlig trussel for både distriktene og miljøet?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-11-07:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. I vår hadde vi en ACER-debatt, og i kjølvannet av den fulgte en debatt om nye eksportkabler for strøm, ikke minst den private NorthConnect – en privat eksportkabel som nå er under konsesjonsbehandling, og som vil bryte med det som har vært grunnlaget i norsk energipolitikk fram til nå, nemlig at det offentlige skal stå for utbyggingen og prinsippet har vært at Statnett skal ha systemansvar og i all hovedsak utvikle, eie og drifte sentralnettet. I sommer ble det klart at Statnett hadde en rekke innvendinger i sitt høringsbrev mot etableringen av NorthConnect. Blant annet påpekte Statnett at det er rasjonelt å utsette tiltaket til man har fått bedre kunnskapsgrunnlag om virkningen for det nordiske kraftsystemet, driftserfaring fra den pågående kapasitetsutvidelsen og ikke minst større trygghet for lønnsomhet. Statnett understreker også at det er uklart hvilken aktør NorthConnect skal kobles mot på britisk side. I tillegg mener Statnett at en privat eksportkabel vil gi større tapskostnader i det norske nettet enn det som framgår av konsesjonssøknaden, samt bidra til å gjøre lønnsomheten i eksisterende utenlandsforbindelser – som det for øvrig er bred politisk oppslutning om – mindre. Jeg skal ikke spekulere i hvem som må dekke inn den lønnsomheten. Spørsmålet er: Hvorfor mener regjeringen det er viktigere å få bygd ut denne kabelen enn å ta en pust i bakken, lytte til faginstansen og stille konsesjonsbehandlingen i bero inntil – som det heter i avtalen mellom regjeringen og Arbeiderpartiet – man har høstet erfaringer og gjort grundige analyser av allerede eksisterende kapasitet før man vurderer å etablere nye?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-11-07:
Jeg hører at man snakker om balanse. Statnett advarer mot lønnsomheten i dette, og det betyr vel at man vil se erfaringer av den balansen vi allerede har på de eksportkablene vi har. Aktørene bak eksportkabelen NorthConnect er produsenter av strøm, og det vil være noe helt nytt om disse får konsesjon til å bygge en eksportkabel for energi. Det vil jo bli som å la bukken passe havresekken, der produsenter ikke bare skal selge og produsere strøm, men også utvikle, bygge og drive en avgjørende del av sentralnettet. Det er noe helt nytt. Statnett har som nevnt hatt en rekke innvendinger, men ifølge avtalen mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet skal kabelen, om den blir bygd, overdras til det offentlige når den er ferdig. Hva er logikken i å konsesjonsbehandle en privat eksportkabel som systemkoordinatoren Statnett er skeptisk til, og som den samme systemkoordinatoren etter sigende vil måtte overta og drifte når den står ferdig?
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Aller først: Handel med utlandet, enten det gjelder fisk, olje og gass eller industrivarer, har gitt oss gode inntekter gjennom eksport og sikret oss varer og tjenester gjennom import. Tilsvarende har utenlandshandel med strøm sikret oss god forsyningssikkerhet for energi i Norge og eksportinntekter. Strømkabler til utlandet legger til rette for mer import av kraft i perioder med lite tilsig i det norske vannkraftsystemet. Dette har vi spesielt erfart i år. Kraftutveksling demper også prissvingningene over året, og mellom årene, i den norske energiforsyningen. Vi ønsker en god balanse mellom utbygging av ny kraftproduksjon og nye overføringsforbindelser til utlandet. Regjeringen er også opptatt av fastlandsindustrien og deres vilkår og av at vi vil ta kraften i bruk i større omfang. Samtidig sikrer vi at grunnlaget for investeringer i kraftforsyningen ikke kommer til å bli svekket. Så til konsesjonssøknaden fra NorthConnect som nå er til behandling i NVE: Når NVE har gått igjennom denne saken, vil de gi sin vurdering av søknaden til Olje- og energidepartementet før saken behandles i departementet. Det jeg som statsråd kan slå fast, er at regjeringen kommer til å følge opp Stortingets vedtak og behandle NorthConnects søknad i tråd med regelverket og de føringene som Stortinget har lagt.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Ved behandlingen av den tredje energimarkedspakken la stortingsflertallet til grunn at departementet ferdigbehandler søknaden fra NorthConnect før det fremmes en lovendringssak, videre at det i framtiden bør være Statnett som driver og eier samtlige norske utenlandsforbindelser. Og som jeg sa: Regjeringen vil følge opp Stortingets vedtak, og vi vil behandle NorthConnects søknad i tråd med det regelverket vi skal og må forholde oss til, og føringene som Stortinget har lagt.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Regjeringen er opptatt av en sikker og trygg strømforsyning til lavest mulig kostnad. Jeg viser til svaret jeg ga på hovedspørsmålet: Regjeringen vil følge opp Stortingets vedtak. Vi kommer til å behandle NorthConnects søknad i tråd med det regelverket det skal behandles etter, og i tråd med de føringene som Stortinget har gitt.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Konsesjonssøknaden fra NorthConnect er nå til behandling i NVE. Når NVE har gått igjennom saken, kommer de til å gi sin vurdering til Olje- og energidepartementet før vi foretar behandlingen. Jeg viser til svaret jeg ga på hovedspørsmålet: Regjeringen kommer til å følge opp Stortingets vedtak, og vi kommer til å behandle NorthConnects søknad i tråd med det regelverket denne søknaden skal vurderes ut fra, og føringene som Stortinget har lagt.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Aller først: Klimautfordringene er globale, og de må også løses globalt. Parisavtalen forplikter partene til å holde den globale oppvarmingen godt under 2 grader, og ned mot 1,5 grader. I vårt bidrag til Parisavtalen la vi til grunn at vi skal nå klimamålene, samtidig som vi har en sterk og konkurransedyktig petroleumsvirksomhet. Rundt 170 000 mennesker har sitt daglige virke i denne industrien. Videre har næringen bidratt med om lag 14 000 mrd. kr siden næringen startet opp. Denne næringen er uten tvil vår desidert største og viktigste næring. Nettopp på grunn av dens posisjon når det gjelder sysselsetting og verdiskaping, og på grunn av Parisavtalens ambisjoner, har næringen og politikerne et stort ansvar. Klimatiltak vil få konsekvenser for norsk petroleumsvirksomhet både gjennom økt pris på utslipp når kvotesystemet strammes til, og fordi avtalen kan føre til at etterspørselen etter fossile energikilder på sikt vil endres. Stortinget har fattet vedtak og vært opptatt av nettopp dette, bl.a. når det gjelder utbyggingen av Johan Sverdrup. Det jeg kan bekrefte som statsråd, er at når proposisjonen blir lagt fram for Stortinget, vil Stortingets føringer for elektrifisering av Johan Sverdrup bli fulgt opp.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Det jeg som statsråd kan melde tilbake, er at når proposisjonen og PUD-en kommer, kommer man til å følge opp Stortingets vedtak knyttet til spørsmålet om elektrifisering av norsk sokkel, og også det prosjektet.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Det betyr at når PUD-en og stortingsproposisjonen kommer til Stortinget, kommer de til å inneholde og svare opp de vedtak som Stortinget har fattet når det gjelder dette prosjektet.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Det jeg som statsråd kan garantere, er at de føringene Stortinget har lagt inn vedrørende elektrifisering av dette prosjektet, kommer til å følges opp i proposisjonen og i PUD-en som omhandler dette prosjektet når det kommer til Stortinget.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Jeg har ikke noe annet svar til representanten enn det jeg allerede har sagt. Det er mitt ansvar at Stortingets føringer når det gjelder dette prosjektet, blir fulgt opp i den saken som kommer til Stortinget som omhandler Johan Sverdrup og områdeløsningen som det blir referert til.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Aller først: Dette spørsmålet sorterer under finansministeren. Når det gjelder leterefusjonsordningen, er ikke det en subsidieordning. Leterefusjonsordningen på norsk sokkel ble innført for å sikre like skattevilkår for selskaper i og utenfor skatteposisjon. Videre er det et klart ønske om flere aktører på sokkelen, og det er nettopp det leterefusjonsordningen bidrar til.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Som jeg viste til i mitt hovedsvar, hører disse spørsmålene til finansministeren. Men det jeg kan si, er at for året 2016 utbetalte staten 7,7 mrd. kr i leterefusjon, mens petroleumsskatteprovenyet utgjorde 53,5 mrd. kr.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Olje- og energiministeren er uenig i premisset om at vi skal fase ut olje og gass. Så vil jeg bare kommentere at leterefusjonsordningen har tjent denne nasjonen godt. Det ser vi bl.a. på oljefondet vårt, og ikke minst ser vi det i dag på det mangfoldet vi har på sokkelen, en sokkel som er konkurransedyktig med et mangfold av selskaper. En av årsakene til det er nettopp leterefusjonsordningen.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Stortinget ba regjeringen om å komme tilbake om utjevning av nettariffer denne høsten. Det gjorde vi allerede i budsjettproposisjonen for neste år. Stortinget har derfor muligheten til å drøfte spørsmålet om utjevning av nettariffer. I regjeringens budsjettforslag legger vi ikke opp til å innføre en ordning for utjevning av nettariffene. Dette er det nærmere og, etter min mening, grundig redegjort for i proposisjonen. Jeg er opptatt av at alle folk har en sikker strømforsyning til lavest mulig kostnad. Strømnettet vårt er avgjørende for en sikker kraftforsyning. Kostnadene ved vedlikehold og utbygginger av strømnettet betales av dem som bruker nettet. Reguleringen av strømnettet skal medvirke til en effektiv drift og en effektiv utbygging av nettet og til at kostnadene for strømkundene ikke kommer til å bli høyere enn nødvendig. Forskjellene i tariffene skyldes både geografiske forhold, forskjeller i kundegrunnlag og forskjeller i effektivitet. Flere ulike modeller for utjevning av tariffer har tidligere blitt utredet, også av tidligere regjeringer, men er blitt forkastet fordi de av ulike grunner har svakheter ved seg.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Regjeringen har oppdatert kunnskapsgrunnlaget i rapporten fra NVE, som har utredet dette spørsmålet grundig, og tidligere regjeringer har kommet til samme konklusjon som denne regjeringen med hensyn til hvordan vi best innretter nettariffen. La meg ta et eksempel fra mitt område, som jeg kjenner veldig godt: Rødøy-Lurøy Kraftverk, som inngikk i Nordlandsnett 1. januar 2016. Før sammenslåingen hadde Rødøy-Lurøy Kraftverk en nettkostnad på 64,28 øre/kWh. I 2017 hadde det sammenslåtte selskapet en nettkostnad på 25,30 øre/kWh. Det er en vesentlig forskjell. Man har fått lavere nettleie og en større sikkerhet for strømleveransen.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Jeg viser til svaret mitt på hovedspørsmålet: Regjeringen har svart ut anmodningsvedtaket i budsjettproposisjonen for neste år, som ligger i Stortinget. Der viser vi også på hvilket grunnlag man har konkludert. Ulike modeller er vurdert, og man viser til at dagens system er det som tjener dette best. Og da viser jeg også til at det jeg er opptatt av, er at alle folk har en sikker strømforsyning til lavest mulig kostnad.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Som det redegjøres for i Olje- og energidepartementets budsjettproposisjon, bør det i stedet for å innføre en utjevningsordning legges til rette for effektive selskaper og en effektiv nettstruktur. Det har i de senere årene vært åpnet for flere sammenslåinger av nettselskaper, noe som har gitt utjevning av nettariffene. Og akkurat det eksempelet jeg brukte fra Rødøy-Lurøy, viser at det er mange gode og fornøyde kunder også i Nordland som har fått en betydelig redusert nettkostnad.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Petroleumsvirksomheten gir store ringvirkninger på fastlandet. Rundt regnet er 170 000 i dag sysselsatt direkte eller indirekte i petroleumsnæringen. Som olje- og energiminister er jeg også opptatt av at petroleumsvirksomheten i Barentshavet, som representanten er inne på, skal skape ringvirkninger på land, slik den allerede gjør i Hammerfest og i regionen rundt Hammerfest. Som det påpekes, har Stortinget ved behandlingen av utbyggingsplanen for Castberg-feltet i juni vært opptatt av spørsmålet om oljeomlasting i Finnmark. Oljeselskapene utreder nå de alternative omlastingsløsningene for olje fra Castberg i Finnmark, i tråd med det Stortinget sa. I budsjettproposisjonen fra departementet orienterer departementet om bakgrunn og status for det arbeidet som gjøres nå. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med oppdatert informasjon om det pågående utredningsarbeidet, andre relevante problemstillinger og oppfølging av de to anmodningsvedtakene som Stortinget har fattet i denne saken. Det er et viktig spørsmål som blir stilt her. Som olje- og energiminister deler jeg representantens ønske om størst mulig ringvirkning av den aktiviteten vi har på norsk sokkel. Det har vi med de 170 000 menneskene som er tilknyttet denne næringen i en eller annen form. Det har stor betydning for hvordan lokalsamfunnene rundt omkring i hele landet er, med tanke på at disse menneskene jobber og bor der de bor.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Som jeg viste til i mitt svar, utreder man nå hva slags løsninger som best hensyntar også en god økonomi i de ulike prosjektene. Når vi har fått de utredningene på bordet, skal vi komme tilbake til Stortinget, som jeg sa, med gode svar på hva som er mulighetsrommet for Castberg-feltet i Finnmark.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-11-07:
Det statsråden er enig i, er at aktivitet på norsk sokkel gir ringvirkninger, det gir store ringvirkninger, og det gir ulike ringvirkninger i alle deler av landet. Denne statsråden kommer fra Vesterålen, det som er omtalt som Nordland VII, og bor i en liten bygd som heter Hennes. Det er en liten plass med få mennesker. Og det slo statsråden da han – etter å ha vært hjemme sist helg og reiste tilbake til Oslo for å gjøre jobben sin – satt på flyet mellom Stokmarknes og Bodø og så dem som satt om bord i flyet: Hvor var de på tur? Jo, de var på tur ut til norsk sokkel, i ulike jobber på ulike installasjoner. Mange av disse bor i min bygd. Derfor har vi en butikk, derfor har vi en skole, derfor har vi et levedyktig samfunn. Dette er ringvirkninger av norsk sokkel, og derfor er jeg enig i at aktivitet på sokkelen skaper ringvirkninger. Det er kjempeviktig.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-11-07:
Me snakkar altså om ein gigantisk kabel for eksport av straum ut av Noreg. Ifølgje konsesjonssøknaden for kabelen vil dette gje dyrare straum for folk i Noreg, og det vil gje dyrare straum for industrien i Noreg. Mitt spørsmål er: Kvifor vil Framstegspartiet og regjeringa gje folk og industri i Noreg dyrare straum?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-11-07:
Når prosessen nå skal fortsette, som statsråden i dag bekrefter, betyr det at en kan komme i den paradoksale situasjonen at Statnett tvinges til å overta driften av en kabel som de nå advarer mot å bygge ut. Det vil være en nokså krevende situasjon, synes jeg. Grunnen til at Statnett advarer, er nettopp de samfunnsøkonomiske sidene av det, ikke minst at kabelen kan bidra til å redusere lønnsomheten i eksisterende mellomlandsforbindelser, og at den kan gi større tapskostnader i det norske nettet. Spørsmålet er rett og slett: Hvorfor tar ikke regjeringen Statnetts innvendinger og advarsler om byggingen av denne kabelen på alvor?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-07:
Også mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. FNs klimapanel har i høst advart oss på det sterkeste om konsekvensene av klimaendringene. Men heldigvis ikke bare det, de har også fortalt at vi kan unngå de verste konsekvensene, men da må utslippene i verden nær halveres innen 2030. Et sted utslippene har økt kraftig i Norge de siste 30 årene, er i olje- og gassvirksomheten. Her må utslippene kraftig ned om vi skal klare vår del av den globale klimadugnaden. Den 12. juni 2014 fattet Stortinget et enstemmig vedtak om å bruke kraft fra land for å dekke kraftbehovet på Johan Sverdrup, Gina Krog, Edvard Grieg og Ivar Aasen. Stortinget var også enige om at dette skulle skje senest innen 2022. Tidligere i høst fikk statsråden planene for byggetrinn 2 på Johan Sverdrup på sitt bord. Spørsmålet mitt er: Kan statsråden bekrefte at hele Edvard Griegs kraftbehov vil bli dekket med kraft fra land, og at en gjennomføringsplan for hvordan dette skal gjøres i tråd med Stortingets vedtak, ligger inne i de planene som statsråden fikk tidligere i høst?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-07:
Jeg føler ikke helt at jeg fikk svar på spørsmålet, da det var Edvard Grieg jeg spurte om. Den 4. juni kom daværende olje- og energiminister Søviknes med et svar på et spørsmål fra stortingsrepresentant Tore Storehaug. Spørsmålet var om statsråden var kjent med noe som tilsa at Stortingets vedtak om at Edvard Grieg skal få kraft fra land senest innen 2022, ikke kunne overholdes, og om statsråden kunne forsikre om at begge gassturbinene på Edvard Grieg-plattformen ble stengt så snart plattformen fikk kraft fra land. I svaret skrev Søviknes bl.a.: «Operatøren oppgir at det, av prosjektgjennomføringsmessige grunner, ikke er hensiktsmessig å ta beslutning knyttet til dekking av Grieg-innretningens varmebehov fra 2022 før tidligst i 2020.» Betyr svaret fra den tidligere olje- og energiministeren at det ikke foreligger en forpliktende plan om å stenge de to gasskraftverkene på Edvard Grieg senest i 2022, og at dette ikke ligger inne i den PUD-en som statsråden fikk tidligere i høst?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-07:
Betyr dette svaret da at statsråden nå kan garantere at Edvard Grieg vil bli elektrifisert med kraft fra land, og at begge gassturbinene som er der, vil bli stengt ned i tide?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-07:
Jeg føler at jeg får et svært unnvikende svar på spørsmålet. Det sies at det Stortinget har vedtatt, skal svares ut. Men det jeg spør om, er garantier om at begge gassturbinene på Edvard Grieg vil stenges ned og store utslipp vil kuttes. I et svar til meg den 9.oktober i år sier statsråden at områdeløsningen med kraft fra land fra Utsira dekker alle de fire plattformene i dette området, med mindre, skriver han, andre plattformer som Sleipner og Gudrun også knytter seg til. Men kraftbehov på petroleumsfelt er ikke konstant over tid. Kan statsråden garantere at det ikke er plass til både de fire plattformene og Utsira-formasjonen pluss en tilknytning til Tampen-plattformene i den planlagte områdeløsningen for Utsira?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-07:
I spørsmålsrundane, med spørsmål frå representanten Lars Haltbrekken, meg og fleire andre representantar som er engasjerte for å få ei fullelektrifisering òg av Edvard Grieg, slik Stortinget har vedteke, har det kome fram at mykje av denne debatten handlar om varmebehovet, og det er eit ope spørsmål om ein då kjem til å stengje ned begge gassturbinane som står der i dag. No høyrer eg at statsråden refererer til at dei vedtaka som Stortinget har gjort, skal gjennomførast. Han har gjenteke det ein del gonger no. Meiner statsråden at føringane frå Stortinget tilseier at begge gassturbinane skal stengjast ned, eller meiner han at føringane frå Stortinget tilseier at dei ikkje skal stengjast ned?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-11-07:
Den utgreiinga som er komen, erkjenner jo at det er nokre urettferder, som topografi og geografi, som er ulik i landet, og som fører til ulikskapar. Så har vi òg ei sak her i Stortinget der stortingsfleirtalet, og òg regjeringspartia, erkjente at spesielt nokre kraftkrevjande område har kome dårlegare ut, og på ein måte som ikkje har vore rettferdig. Eg har lyst til å sitere favorittsitatet mitt frå den utgreiinga som kom i samband med statsbudsjettet: «Auke i nettleiga kan for eksempel medføre auka pågang frå misnøgde kundar og negativ merksemd i media.» Det skriv regjeringa, som eit slags mål og ei grunngjeving for kvifor ein må ha dagens system. Når ein då i tillegg veit at regjeringa slår fast at ikkje alt i dagens system er rettferdig, og statsråden legg vekt på at ein ønskjer eit mest mogleg kostnadseffektivt system, som skal kome kundane til gode, ønskjer eg å spørje om dette skal gjelde alle kundar, eller om det framleis er eit mål å ha misnøgde kundar, f.eks. i Nordland eller i Sogn og Fjordane.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-11-07:
Eg fortset i den rekkja som representanten Lars Haltbrekken gjorde, med nettopp å løfte fram spesialrapporten frå FNs klimapanel, som blei lagd fram for ein knapp månad sidan, på den dagen da statsbudsjettet blei levert til Stortinget. Rapporten seier at me må redusere klimagassutsleppa med 40–50 pst. innan 2030 for å vere i nærleiken av å unngå ei global oppvarming på over 1,5 grader. Men det som verkeleg er det nye med denne rapporten, er at FNs klimapanel for første gong fortel kva verknadene av ei global oppvarming på 1,5 grader kan vere. Ei av dei alarmerande beskrivingane her går bl.a. på matproduksjonen i verda og moglegheita for tilgang til reint vatn. Derfor går spørsmålet mitt til utviklingsministeren. Det er allereie i dag millionar av menneske som svelt eller lid av under- og feilernæring. Dette er eit område der verda dessverre har gått i feil retning. Ifølgje FN var det 815 millionar menneske som var underernærte i 2016. Det er nesten 40 millionar fleire enn i 2015. Derfor er bistanden til auka matsikkerheit og klimatilpassa landbruk svært viktig. Auken i forslaget til statsbudsjett på dette feltet er gledeleg, men etter mi meining ikkje tilstrekkeleg. Regjeringa har varsla ein handlingsplan for matsikkerheit mot slutten av året. Spørsmålet mitt er: Når vil han vere klar, og kan statsråden love at handlingsplanen vil innebere eit betydeleg løft for bistanden til berekraftig og klimatilpassa landbruk?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-11-07:
Eg takkar for svaret. Me veit at 155 millionar barn under fem år er ramma av veksthemming og underutvikling som følgje av matmangel. Nesten halvparten av dødsfalla blant barn under fem år er knytt til sult. Nok og næringsrik mat er dessutan ein føresetnad både for god helse og for evne til å lære. Usikkerheit knytt til mat er òg ei kjelde til uro og konflikt i verda og ein viktig grunn til aukande migrasjon. Samtidig veit me at satsing på klimatilpassa landbruk er svært effektivt, og eit effektivt verkemiddel nettopp i fattigdomsnedkjempinga. Det er behov for å setje tydelege nye målsetjingar òg her i tråd med den klimautfordringa me ser. Vil Noreg ta på seg nettopp den rolla og setje tydelegare og nye mål på dette feltet, og vil ein prioritere dette feltet høgare i våre eigne budsjett framover?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-11-07:
Eg har lyst til å følgje opp det statsråden her seier, for eg trur at behovet for kunnskap og kompetanseoverføring eigentleg er større enn pengar i seg sjølv. Blant anna derfor har òg Kristeleg Folkeparti ivra for etablering av Kunnskapsbanken i Norad. Me har òg tatt til orde for at landbruk og utvikling skal prioriterast innanfor Kunnskapsbanken. Det er etterspørsel etter norsk kompetanse. Landbruket i dag er hovudinntekt for 40 til 65 pst. av Afrikas befolkning. Så spørsmålet mitt er, sidan statsråden løftar dette med kunnskap: Vil statsråden bidra til at landbruksdelen av Kunnskapsbanken blir styrkt, og at jobbskaping innan landbruket for å oppnå matsikkerheit og inntektsvekst blir prioritert i norsk bistand?
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Takk for spørsmålet. Vi har lovet en handlingsplan mot slutten av året. Det er jo mye som skal skje før nyttårsrakettene skytes opp – på så veldig mange måter – men jeg tar sikte på å levere i henhold til den tidsplanen som vi har varslet. Det er et utrolig viktig tema representanten reiser. Det er ingen tvil om at klimaendringene bidrar til å utfordre matproduksjonen i noen av verdens aller mest sårbare og fattigste land. Derfor trenger vi en helhetlig innsats, der vi ser på bærekraftige matsystemer som kan stå seg i møte med de klimaendringene som allerede er her. Så må vi selvsagt også bidra til at utslippene går ned, og at problemet ikke blir større. Men realiteten er at endringene ser vi i dag, og at klimaendringene også bidrar til at flere mennesker skyves inn i fattigdom. FN anslår at det er omtrent 24 millioner mennesker som skyves inn i fattigdom hvert eneste år, som følge av både klima og naturkatastrofer.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Jeg tror det er viktig at vi ser satsingen på klimatilpasset landbruk som en del av vår øvrige bistandspolitikk. Disse områdene henger sammen, noe i og for seg representantens spørsmål illustrerer på en veldig god måte. Skal vi gjøre noe med landbruk, må vi også se på utdanning, vi må bidra til jobbskaping, og vi må se hele verdikjeden knyttet til matsystemet. Dette er et viktig område i norsk utviklingspolitikk, og det kommer til å være et viktig område – et enda viktigere område – i tiden som kommer. Vi har inngått et strategisk samarbeid med ulike organisasjoner, som f.eks. EAT, nettopp for å sette mat og viktigheten av mat i kjernen av det vi gjør. Og når det kommer til helsesatsingen, som er en veldig viktig del av norsk utviklingspolitikk, er det ikke noen tvil om at mat er avgjørende for å redusere veksthemning blant barn, som er en stor utfordring i mange land i verden.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Vi opprettet Kunnskapsbanken i mars, og jeg er veldig glad for det. Det er en utrolig viktig del av norsk utviklingspolitikk, og jeg har stor tro på den kapasitetsbyggingen og kompetanseoverføringen som Kunnskapsbanken innebærer. Så har vi opprettet en rekke nye programmer innunder Kunnskapsbanken – det siste ut i rekken er Digitalisering for utvikling. Vi har ikke per nå en plan om å lage et nytt landbruks- og utviklingsprogram, men jeg tar med meg innspillet fra representanten Hareide. Så er jeg enig i at det holder ikke bare med penger, men det er viktig å understreke at vi også bruker mye penger på disse tingene. I 2017 brukte vi vel 2 mrd. kr på tiltak innenfor matsikkerhet og landbruk, og for 2019 planlegger vi også å bruke betydelige midler på dette området.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Det er ingen tvil om at det å nå bærekraftsmål nr. 2, som er null sult, er et utrolig viktig mål. I dag er det over 800 millioner mennesker i verden som sulter. Det er knyttet til både sårbare matsystemer og et ineffektivt landbruk i veldig mange land. Derfor er dette et viktig område for oss, og det kommer til å fortsette å være et viktig område for oss også når det kommer til budsjettmessige prioriteringer. Så er det viktig at vi ikke ser på dette i form av siloer – kornsiloer, for å bruke det bildet – men at vi tvert om vurderer hvordan vi kan integrere satsingen på landbruk og mat i de øvrige satsingsområdene våre, innenfor både helseområdet, utdanningsområdet og ikke minst næringsutviklingsområdet, hvor jo landbruk er en viktig del, fordi det sysselsetter enormt mange mennesker, ikke minst på det afrikanske kontinentet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Indikatorene står jo i Prop. 1 S for 2018–2019. Jeg antar at representanten har lest Prop. 1 S for 2018–2019, og hun vil finne svaret der. Vi er opptatt av at vi skal ha gode måleindikatorer for alle satsingsområder vi har i utviklingspolitikken, og det gjelder også på dette området. Det har nok i tidligere tider vært slik at vi har spredt oss for tynt utover i utviklingspolitikken og også hatt for uklare indikatorer, slik at det har vært vanskelig å følge utviklingen. Det tenker jeg at vi må gjøre noe med, og det gjelder ikke bare på dette området, det gjelder på alle områder.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Svaret på det er jo enkelt. Vi har ikke gjort det representanten Huitfeldt sier, nemlig å redusere vår støtte. Blant annet øker vi kraftig vår støtte til UNFPA for 2019. Vi sa i 2016 at vi ville trappe opp innsatsen for SRHR, Nasjonalt nettverk for seksuell og reproduktiv helse og rettigheter, med 700 mill. kr fra 2017 til 2020, og vi er på god vei til å nå det målet. Vi hadde faktisk i går her i Oslo en stor konferanse hvor vi samlet 20 land og mange FN-organisasjoner for å snakke om mødre og barnehelse. Vi samlet inn 1 mrd. dollar i går, og Norge fikk skryt for å lede an. Norges eget bidrag vil være 3 mrd. kr de neste årene til den globale finansieringsfasiliteten. Om lag en tredjedel av det går nettopp direkte til tema relatert til familieplanlegging og mødre- og barnehelse, som representanten Huitfeldt er opptatt av. Så det at vi ikke var til stede på én konferanse, betyr ikke at vi ikke er opptatt av dette temaet. Representanten Huitfeldt har tatt opp dette spørsmålet gang på gang på gang, som om det betyr at Norge ikke er opptatt av kvinners rettigheter i utviklingsland. Det finner jeg meget spesielt, for det er ingen tvil om at dette er et svært viktig tema for Norge, at vi tar det opp i alle internasjonale sammenhenger, og at vi også bevilger betydelige beløp for å fremme den agendaen, gjennom FN-organisasjoner, gjennom sivilsamfunnsorganisasjoner og gjennom bilateral bistand.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Jeg er enig i at opposisjonen bidrar til å skape et inntrykk av at abortloven er truet i Norge, og at det også sprer seg internasjonalt er selvsagt uheldig. Nå er dette utenfor mitt konstitusjonelle ansvarsområde, men meg bekjent er det ingen partier i denne sal som har tatt til orde for å endre på retten til selvbestemt abort frem til uke 12 i Norge. Jeg vil også reagere ganske sterkt på – eller la meg omformulere det, president.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-11-07:
Jeg mener vi heldigvis ikke har så mye å være uenige om når det kommer til det internasjonale engasjementet, hvis det er slik at vår deltakelse på én eneste konferanse er det opposisjonen er opptatt av i dette spørsmålet. Det er ikke noen tvil om at vi øker vår innsats, at vi er opptatt av dette temaet, at vi tar det opp i relevante fora, og at vi er en pådriver internasjonalt i et landskap hvor det dessverre er slik at det er en del land som tar et skritt tilbake der de burde ha tatt et skritt frem. Det mener Norge er uheldig.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-11-07:
Eg vart så glad då eg høyrde representanten Hareide og Kristeleg Folkeparti ta opp dette temaet. Dette er eit tema Senterpartiet har lyfta – og har prøvd å løfte – i kvar einaste budsjettrunde. Vi har lagt inn offensive meldingar, og heile tida har me fått støtte av Kristeleg Folkeparti, men dessverre ikkje av regjeringspartia, så det viser vel kanskje òg eit tema der Kristeleg Folkeparti og dagens regjering ikkje er heilt samkøyrde. Verdsbanken har presisert at investeringar som tener småbønder i landbruket, gir minst dobbelt så stor effekt som annan bistand, med tanke på å få landet ut av fattigdom. I dei aller fattigaste landa er effekten fire gongar så stor. Då er spørsmålet, med omsyn til midlar og milliardar: Korleis måler Noreg at me når berekraftsmål nr. 1 og berekraftsmål nr. 2, om svolt og fattigdom, og kva er indikatorane for at Noregs bidrag fører til at me kan nå dei måla?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-11-07:
Eg takkar for svaret, men det var vel ikkje eit svar på det eg spurde om. Det var veldig mange ord, som var litt oppe i ei sky, og veldig fine ord. Men tilbake til spørsmålet, og det spørsmålet er ganske viktig, for viss ein skal følgje opp det som statsråden no har sagt, høyrest det ut som om vi her skal få ei større satsing, og då er det viktig å vete korleis me måler den satsinga: Kva indikatorar brukar statsråden og regjeringa for at Noreg med sine bidrag kan nå desse måla? Det var det som var spørsmålet, og eg håpar eg kan få eit litt meir konkret svar på det enn det eg fekk i det fyrste svaret.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-11-07:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. Klimaendringene er jo nå på alles lepper, og Miljøpartiet De Grønne er veldig glad for å se at partiene konkurrerer om den grønne politikken. Skal vi tro Kristelig Folkepartis ungdomsparti, er Kristelig Folkepartis blå veivalg det grønneste regjeringsalternativet. Blått og gult gir som kjent grønt. Men ikke bare derfor, kanskje først og fremst på grunn av alvoret ved klimaendringene har vi skyhøye forventninger nå til hvordan Kristelig Folkepartis veivalg vil farge regjeringens klimapolitikk. I perioden 1990–2017 økte norske utslipp med 2,4 pst. Olje- og gassutvinningens andel av disse utslippene var en økning fra 16,1 pst. i 1990 til 28 pst. i 2017. Det er 12 pst. utslippsøkning. Vi vet fra før at Stortinget har vedtatt at Norge skal kutte de samlede klimautslippene med 40 pst. innen 2030, og Kristelig Folkeparti har sagt at de mener at to tredjedeler av dette skal tas i Norge. Denne uken kunne vi også lese at Kristelig Folkeparti ønsker å endre på de konkurransevridende særskattene som oljenæringen nyter godt av, og vil bringe dette til regjeringsforhandlingene, og dette er det spørsmålet mitt dreier seg om. Finansministeren har på vegne av regjeringen innrømmet at skattesystemet ikke er nøytralt, men at det favoriserer oljenæringen. Hadde vi hatt et nøytralt skattesystem, hadde vi hatt inntekter til staten på over 10 mrd. kr mer enn i dag. Oljenæringen subsidieres altså i dag med 10 mrd. kr hvert år, og da har vi ennå ikke regnet med subsidiene gjennom leterefusjonsordningen, som legger til 10 mrd. kr til det. Mener olje- og energiministeren at statlige subsidier på over 10 mrd. kr hvert eneste år er nødvendig for en økonomisk og klimamessig ansvarlig aktivitet på sokkelen?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-11-07:
Subsidiene gjennom petroleumsskatten, som jeg nevnte som de første 10 mrd. kr, inkluderer i 2018 1,5 mrd. kr i raskere avskrivninger og 9,2 mrd. kr i investeringsfradrag i særskatten, så det er ikke leterefusjonsordningen jeg snakker om når jeg prater om de 10 mrd. kr. Leterefusjonsordningen er en subsidie, det kaller også Finansdepartementet det. Det er ikke bare et forskudd på fratrekk. Det finnes eksempler på utenlandske selskaper som har fått opp mot 5 mrd. kr utbetalt og aldri kommet i skatteposisjon. Det er en direkte gave på 5 mrd. kr fra den norske stat til utenlandske selskaper. Dersom oljenæringen ikke finner det lønnsomt å investere på sokkelen uten 10 mrd. kr i subsidier, betyr ikke det at risikoen knyttet til disse investeringene er for høy? Betyr ikke det at staten derfor faktisk bidrar til større oljeaktivitet, ulønnsomme investeringer og større utslipp enn det vi ville hatt i et marked som fikk lov til å operere nøytralt?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-11-07:
Jeg vil tro at selv om dette er en skatteordning og derfor sorterer under Finansdepartementet, så har olje- og energiministeren også mye grunnlag og mulighet til å ha meninger om den. Jeg mener at denne særordningen for oljen ga veldig god mening på 1970-tallet, da vi ønsket mer investeringer på sokkelen, og også mens vi skulle bygge oss opp på denne sektoren. Å innse at det ikke gir mening lenger i 2018, handler ikke om takknemlighet for det oljeinntektene har gitt oss eller for den innsatsen alle de som jobber i oljenæringen, har lagt ned, det handler om at verden endrer seg, at olje og gass viser seg å koke kloden, og at vi har både et ansvar og en egeninteresse i å fase ut oljenæringen og la fornybarsektoren slippe fram. I andre sektorer av samfunnet er vi vant til at Fremskrittspartiet er opptatt av at aktørene må forholde seg til den reelle konkurransesituasjonen i markedet. Er det regjeringens politikk å bidra til statlig konkurransevridning av markedet og investeringer som overhodet ikke er lønnsomme?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-11-07:
«Klima- og miljøministeren sier i et intervju med ABC-nyheter 23. oktober følgende: «Klimasatsingene på statsbudsjettet er ikke nok sett opp mot målet om 1,5 grader, men det er det ingen budsjetter som er. Jeg mener statsbudsjettet er et godt Venstre- og miljøbudsjett.» Betyr dette at regjeringen har gitt opp å følge FNs klimaanbefalinger, og at Venstre er tilfreds med det?»
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-11-07:
For min del er det egentlig ikke tvil om at det gjøres mye. Spørsmålet er om det gjøres nok. Statsbudsjettet underleverer ikke bare på 1,5-gradersmålet, men også på norsk klimalov, våre innmeldte forpliktelser i Parisavtalen og på Norges klimaavtale med EU. Alle disse forplikter oss til 40 pst. kutt i perioden 1990 til 2030, og framskrivingene i statsbudsjettet legger opp til bare 11,5 pst. i samme periode, uten å si noe om hva slags politikk man har tenkt å innføre framover for å få til de kuttene som trengs for å komme i mål. Alle vet nå at klimaendringene er her. Vi har dårlig tid hvis vi skal greie å løse den største og det jeg mener er den grovest urettferdige utfordringen menneskeheten står overfor. Jeg synes det som stortingsrepresentant er vanskelig å ha tillit til en regjering som bare har planer om å kutte en tredjedel av det Stortinget har vedtatt, og som vi har forpliktet oss til. Det klimabudsjettet regjeringen har lagt fram, er som å legge fram et budsjett med tre ganger høyere utgifter enn inntekter. Spørsmålet er: Hva kan klima- og miljøministeren si for at jeg skal ha tillit til at denne kursen endrer seg?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-11-07:
Som sagt – målet om 40 pst. kutt fram til 2030 har vi visst om lenge, og de planene kunne vært lagt fram tydelig i dette statsbudsjettet. Samme dag som budsjettet ble lagt fram og FN-rapporten ble lagt fram, sto finansministeren her og var åpenlyst fornøyd med 1,7 pst. kutt i fjor, en nedgang som vi jo vet kommer hovedsakelig fra mer innblanding av biodrivstoff i diesel, hvorav halvparten kommer fra palmeolje. Med det risikerer vi økte utslipp og rasering av regnskog i utlandet. Men mitt poeng her er at finansministeren samtidig, på budsjettdagen, la fram en ny form for tallmagi. Hun sammenlignet plutselig norske utslipp med 1995 og sa at norske utslipp nå var lavere enn i 1995, mens alle andre vedtatte referanser hittil i Norge forholder seg til 1990. Jeg mener at den måten å legge fram dette på er direkte villedende. En slik tallmagi gjør en kun dersom en vil kamuflere sannheten, og sannheten er at siden 1990 har Norge økt utslippene med 2,4 pst.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-07:
Nylig hadde vi her i Stortinget besøk av Irlands europaminister, og hun feiret framskritt når det gjaldt den irske abortloven. Avstemningen i det irske parlamentet var et framskritt for kvinners rettigheter i Europa, etter tilbakeslag i land som f.eks. Polen. Det uavhengige nettstedet EUobserver tolker de siste dagers hendelser her hjemme som at utviklingen i Norge går i motsatt retning. Vår statsminister er villig til å innskrenke kvinners rettigheter i abortloven, og nettstedet skriver at Norge beveger seg bort fra liberale verdier. Men dette handler også om utviklingspolitikk. I fjor befalte USAs president et dramatisk kutt i all finansiering til organisasjoner som driver abortveiledning i utviklingsland. Helsearbeid i krigsområder rammes, helseklinikker som driver prevensjonsveiledning for ungdom, må stenge, og Nederlands utviklingsminister mobiliserte raskt til en stor konferanse for å kompensere for amerikanernes kutt. Da takket hun land som hadde vært medarrangører og tatt initiativ, det var Belgia, Danmark og Sverige. Og hun takket de landene som først hadde meldt sin støtte, det var Canada, Kapp Verde, Estland, Finland, Luxembourg. Norge ble ikke nevnt – på et område hvor vi alltid har vært i front. Dette er et kontroversielt tema i mange land. Kvinners rett til å bestemme over egen kropp utfordres fra reaksjonære krefter, Vatikanet, muslimske land. Da handler det om å tørre å si fra. Hvorfor har Norge under denne regjeringen blitt en mindre tydelig stemme i kampen for kvinners rett til abort, og også i finansiering av FNs befolkningsfond, som bl.a. går til prevensjon?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-07:
Det er jo et faktum at denne regjeringa hvert eneste år de første årene kuttet penger til den FN-organisasjonen som nettopp driver abort- og prevensjonsveiledning. Dette ble lagt merke til internasjonalt. Så fikk vi det nederlandske initiativet, hvor vi fikk en klar utfordring fra den nederlandske regjeringa om å trappe opp vår støtte. Men vi var aldri i første rekke, vi kom diltende etter i lag med resten. Jeg mener at når regjeringa nå ønsker å endre den norske abortloven, må vi kompensere for det uttrykket som statsministeren er med på å gi internasjonalt. Jeg mener det er flaut at man de første årene med denne regjeringa kuttet pengene til FNs befolkningsfond, og jeg forventer at utviklingsministeren gjør noe mer enn å angripe opposisjonen. Dette bør han ta som en positiv utfordring til å styrke kvinners rettigheter.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-11-07:
Det er klokt.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-11-07:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. Stortinget vedtok i mars at regjeringen skulle utrede ulike modeller for utjevning av nettariffene og komme tilbake til Stortinget med dette som en egen sak høsten 2018. I statsbudsjettet velger regjeringen å hoppe bukk over dette vedtaket. Ingen modeller blir lagt fram, ingen konkrete svar på Stortingets klare bestilling kommer. I stedet påstår regjeringen, slik den har påstått lenge, at alle utjevningsmodellene vil svekke incentivene til effektiv drift av nettselskapene. I dag betaler innbyggerne i store deler av landet, f.eks. i statsrådens eget hjemfylke, Nordland, mer i nettleie enn innbyggerne i eksempelvis Oslo-området. Bare en mindre andel av tariffene kundene betaler, påvirkes av hvor kostnadseffektivt selskapet er. Det som derimot er kostnadsdrivende, er kundetetthet, topografi, vær og vind i tillegg til betaling for det overliggende nettet. Selv om nettselskapene slår seg sammen, forsvinner ikke de dype dalene og de høye fjellene. Mener statsråden det er rettferdig at innbyggerne i distriktet må betale mer i nettleie enn innbyggerne i de største byene, og at gapet mellom dem som betaler mest, og dem som betaler minst, er så stort?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-11-07:
Jeg må bare konstatere at statsråden står her og forsvarer at regjeringen nekter å følge opp et klart vedtak som Stortinget har gjort. En utjevning av tariffene vil ikke føre til dårligere effektivitet, som statsråden hevder. Inntektsreguleringen av selskapene vil bestå. Dersom nettselskapene drifter mindre kostnadseffektivt, er det eieren som merker det i form av redusert avkastning. Det er en selvregulerende mekanisme. I framlegget til statsbudsjett til Stortinget viser statsråden til at det ikke finnes noen sammenheng mellom investeringer til fornybarutbygging og høy nettleie lokalt. Det bestrider Sogn og Fjordane Energi på det kraftigste. Det samme gjør KS Bedrift. Statsråden er kjent med disse synspunktene. Hva mener han er feil i beskrivelsen fra disse to sentrale aktørene?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2018-11-07:
Jeg benytter anledningen til å ønske statsråden velkommen til muntlig spørretime. Jeg vil følge opp representanten Borchs spørsmål angående utredning. Det må ikke herske noen tvil i denne sal om at Stortinget i år ba om en utredning om nettleie. Hva er etter statsrådens syn en utredning?