trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-02-18:
Jeg må først få takke komiteen for samarbeidet i saken. I dag behandler vi en sak som foreslår at forbudet mot motorfartøy på vann under 2 km 2 i motorferdselloven endres sånn at kommunene kan tillate ferdsel med båt med elmotor. Grunnlaget for saken er et representantforslag fra Senterpartiet som ble fremmet for tre år siden. Da ble regjeringen bedt om å komme tilbake til Stortinget med forslag til lovendring for å åpne for bruk av elektriske båtmotorer på små vann. Så jeg må si at jeg synes det har tatt statsråden ganske så lang tid å komme tilbake til Stortinget med en sak. Denne saken fremmet som sagt Senterpartiet i Stortinget for tre år siden, og det må jo være lov å spørre hvorfor det har tatt hele tre år for regjeringen å vurdere hvordan man skal formulere en lovtekst sånn at folk skal få lov til å putre rundt på et lite vann med elmotor på båten sin. Så vil jeg også si at det er kommet veldig mange høringsinnspill til departementet, og et stort flertall av dem støtter dette forslaget. Ja, til og med Enebakk SV har støttet forslaget. De skriver bl.a. i høringsinnspillet: «Vi anser forslaget for å ha stor betydning for friluftslivet, som kan gi folk med vanskeligheter muligheter for å komme seg ut på vannet og oppleve båttur og fritidsfiske.» Så det blir jo spennende å høre hva SV i denne salen har å si om dette forslaget i dag. Det Senterpartiet er kritisk til i forslaget, er at oppsynsmyndighetene skal gis adgang til kontroll og ileggelse av overtredelsesgebyrer. Til tross for at dette har tatt veldig lang tid, er det bra at saken nå kommer opp, for bruk av elmotor på små vann burde være like selvfølgelig som at det er lov å sykle rundt det samme vannet. Båt med elmotor er et lite forstyrrende fartøy å bruke i naturen og lager sikkert mindre bråk enn om man bruker tunge årer for å ro rundt i den samme båten. Til sist i dag vil jeg gratulere statsråden med at han nå ser ut til å få til et fornuftig og praktisk regelverk på dette området, selv om han ikke hadde trengt å bruke hele tre år på å skrive lovforslaget. Det håper jeg han også tar med seg når det gjelder andre forslag om motorferdsel, når det skal behandles, at det kan bli et fornuftig og praktisk regelverk rundt noe som burde vært en selvfølge i dag.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-02-18:
Først må jeg få takke komiteen for godt samarbeid også i denne saken. Jeg regner med at de andre partiene vil redegjøre for sine standpunkt. Jeg skal starte med et sitat: «Vi har alene stoppet det omsøkte prosjektet for godt». Den som sier det, er Arbeiderpartiets nestleder, Bjørnar Skjæran, i et intervju med FriFagbevegelse 12. mai i fjor. Med en så klar uttalelse av Arbeiderpartiets nestleder er det underlig at vi i dag nok en gang står i salen med en sak om å stoppe NorthConnect. Men kanskje er det ikke så rart når vi leser svaret fra statsråden til komiteen, hvor hun skriver at hun per dags dato ikke vil ta en avgjørelse i saken om kabel skal bygges eller ikke. Saken i dag handler enkelt og greit om ja eller nei til NorthConnect. Den handler ikke om alle andre mulige og umulige forhold rundt en konsesjonssøknad. Regjeringen har allerede sagt at de ikke finner grunnlag for å gi konsesjon nå, fordi man først skal høste erfaring fra de to kablene som er under bygging. Imidlertid forhindrer ikke det at kabelen bygges når sånne erfaringer foreligger, selv om NVE, regjeringens faginstans, allerede har bekreftet at det å bygge kabelen vil føre til høyere strømpriser i Norge. Kraftmarkedet har naturlig nok endret seg over tid, men til grunn har det alltid ligget et klart politisk premiss om at hensynet til norsk industri og norske familier skal ivaretas. Utenlandskabelen NorthConnect bryter med alle disse premissene hvis den blir bygd. For Senterpartiet handler saken om at kraftpolitikken fortsatt skal tjene norske familier og norsk industri, og at lave kraftpriser og fornybar energi fortsatt skal være en av de fremste konkurransefordelene vår industri har. Kabelen vil, uavhengig av hvem som bygger den ut, og hvem som eier den, føre til økt eksport og dyrere strøm og sette mange tusen norske arbeidsplasser i fare. En sånn situasjon vil ikke Senterpartiet være med på – å sette norsk industri i en så stor fare. Det er bra at Fremskrittspartiet har sluppet ut av det såkalte fengselet og nå støtter forslaget om å stoppe NorthConnect. Men det er også verdt å ta med seg at Fremskrittspartiet er skyld i at det i dag er knyttet stor usikkerhet til om kabelen vil bli bygd eller ikke. Så vil jeg oppfordre Arbeiderpartiet til å begynne å være ærlig i denne saken, for det Arbeiderpartiets nestleder sier i media, stemmer ikke. Det beviser Arbeiderpartiet i dag når de ikke er med på å sikre flertall for å stoppe NorthConnect. Jeg kan ikke forstå at Arbeiderpartiet vil seg selv så vondt at man nok en gang går sammen med regjeringspartiene i denne saken. Med det vil jeg ta opp det forslaget Senterpartiet er en del av.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-02-18:
En konsekvens av EUs energiunion vil trolig føre til flere utenlandskabler og et felles strømmarked i Europa. Senterpartiet har allerede spurt statsråden i skriftlige spørsmål om dette tidligere, men statsråden nekter å svare. I dag vil jeg ha svar. Mener statsråden at et felles energimarked og en felles pris på strøm i Europa er en god idé?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-02-18:
ACER slår jo fast på sin egen hjemmeside at organisasjonens oppdrag er å fremme et fullt integrert energimarked i Europa. Jeg vil igjen spørre: Mener statsråden at det er et godt mål?
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-02-18:
Basert på eit oppmodingsvedtak i Stortinget har regjeringa no levert ein godt gjennomarbeidd proposisjon. Der vert det føreslått at kommunane får høve til å opna for bruk av motorfartøy med elektrisk motor med inngangseffekt opptil 800 W på innsjøar som er mindre enn 2 km 2 . Ved vurderinga skal kommunane leggja vekt på omsynet til vatnet som levestad for viltartar og fuglar og særleg leggja vekt på omsynet til hekkeområde. Vidare er det klart at kommunane ikkje kan opna for motorferdsel som inneber vesentleg skade på fugleliv, og det vert òg føreslått enkelte mindre endringar i reglane i motorferdsellova om myndigheit og delegering. I Høgre er me opptekne av at kommunane skal få utøva myndigheit i lokale forhold som vedkjem innbyggjarane deira. I denne saka vert myndigheita flytta nedover til det kommunale nivået, noko me er glade for å kunna gjera. Det har vore stort engasjement i høyringsrundane, og kommunane har engasjert seg med gode og grundige uttalar. Det har òg naturorganisasjonane og andre partar dette vedkjem, gjort, og det har ført til nokre justeringar samanlikna med høyringsframlegget som låg ute. Dette borgar for at det har vore gode og grundige prosessar i alle delar av saka som no har vorte belyst. For veldig mange menneske her i landet vil ein slik proposisjon aldri påverka dagleglivet og opplevingane deira ute i naturen, men for dei det gjeld, er det bra at me no legg forholda til rette for lokale og gode vurderingar når det gjeld motorferdsel på innsjøar opptil 2 km 2 , vel å merka med elektrisk motor, noko som tek vare på naturopplevingar og miljøomsyn, samstundes som det gjev tilgang til naturen.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-02-18:
I dag skal me drøfta ei sak med ei lang historie: etablering av kraftanlegg i Røldal-Suldal med neddemming av Valldalen. Konsesjonen til anlegga vart gjeven tidsavgrensa i 1962, og denne skal no overførast til to tredjedelar offentleg eigarskap og verta tidsuavgrensa. Konsolideringsmodellen, utforma av ein Senterparti-statsråd og vedteken i 2008, har lagt grunnlag for at ein konsesjon kan overførast frå ein tidsavgrensa konsesjon til ein tidsuavgrensa konsesjon gjeve visse vilkår. Det ligg difor til departementet å avgjera slike saker, all den tid Stortinget gjennom sitt vedtak i 2008 har sett rammene for ei slik handtering. Vidare er det slik at mynde for handsaming av saker der det er opna revisjon, er lagt til NVE og vert handsama etter retningslinjer for revisjon av konsesjonsvilkår for vassdragsreguleringar, fastsett mai 2012. Når det no likevel har vorte ei sak i Stortinget, vil eg gje ros til og takka komiteen for eit grundig og godt arbeid, der me no har landa på fleirtalsmerknader og framlegg som me meiner varetek dei partane det gjeld, samstundes som desse er trygt forankra i konsolideringsmodellen. I denne saka vil konsesjonen og rettane til konsesjonæren verta vidareførte, og eksisterande konsesjonar for RSK-anlegga vil framleis vera gjeldande. Det er difor ingen heimel for å krevja fornya konsesjonshandsaming. Det følgjer av prosessen i slike saker at når departementet har handsama omgjeringssaka, vil NVE treffa vedtak om å opna revisjonssak, noko statsråd Bru også har teke til orde for i sine brev til komiteen. Det ligg opning for store verdioverføringar i ei slik omgjering, sidan staten på denne måten i realiteten vil seia frå seg verdiar som elles ville hatt heimfall til staten i framtida. Det oppstår også eit tap for vertskommunane som ikkje vil få tilgang på inntil ein tredjedel av verdiane frå heimfallet. Her er det å merkja seg at dette i si tid også vart problematisert og drøfta då konsolideringsmodellen vart vedteken, og Senterparti-statsråd Riis-Johansen var også tydeleg på at det ikkje skulle gjevast kompensasjon som følgje av bortfall av inntekter. Men eit fleirtal i komiteen ber likevel om at ein i revisjonsprosessen vurderer om det på fagleg grunnlag er spesielle forhold som tilseier etablering av næringsfond eller andre økonomiske vilkår baserte på eksisterande praksis og retningslinjer. Det har vore stort engasjement i saka, og komiteen bad om at det vart lagt opp til skriftleg høyring. Spesielt har kommunar og lokalsamfunn vore aktive, og det har gjeve komiteen ei god forståing for både det historiske perspektivet og samfunnsutfordringane ein kjenner på ved å ha eit slikt tiltak lokalisert i bygda. Komiteen har fått mange detaljerte innspel om kva som bør vurderast i den komande revisjonsprosessen, og me er trygge på at når revisjon vert opna, vil ein gjennom dialog og opne prosessar finna gode, avtalte løysingar som tryggjar kraftforsyning, industriarbeidsplassar, lokale interesser og kommunane.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-02-18:
Me anerkjenner sjølvsagt at lokalsamfunnet har teke ein stor del av byrda med inngrepa som er gjorde i Røldal. Me lar oss sjølvsagt påverka av den historia som vert fortald – grundig gjort greie for frå denne talarstolen. Samstundes er det slik at i eit land med eit styresett som det Noreg har, er det føreseielege ein eigenverdi som vanskeleg kan målast i kroner og øre, men som legg grunnlag for tillit mellom styresmakter, næringsliv, sivilsamfunn og elles. Har me knesett eit prinsipp og forordningar gjennom demokratiske prosessar, der me har peika framover og illustrert konsekvensane av dei vedtaka me gjer, då må storsamfunnet kunna forventa at me held oss til dei linjene som er trekte opp. Då prinsippet om konsolidering og overføring frå privat til offentleg eigarskap vart vedteke, var Røldal-Suldal òg ein del av drøftingane. Det var Senterpartiet som var arkitekten for den konsoliderte modellen som ligg til grunn for overføringane, og til Lundteigen: Det er faktisk ikkje grunnlag for ein ny konsesjon i denne saka. At Senterpartiet i dag har ei tilnærming der dei forsøker å gje eit skin av at det er mogleg å springa frå dei vedtaka som ein tidlegare har gjort, er ganske krevjande. Det er krevjande for lokalbefolkninga, som får forhåpningar som Stortinget ikkje kan oppfylla, og det skapar uro i ei kraftbransje som lurer på om dei kan stola på dei rammene som er lagde. Me håper no på å få ro omkring denne saka og er trygge på at det nye selskapet, Lyse Kraft DA, ønskjer å finna gode samarbeidsrelasjonar til kommunen og lokalsamfunnet. Det har dei alt å tena på. Det er viktig med opne og transparente prosessar når dei no kjem i gang. Så vil oppgradering av anlegg og revisjon av vassdrag uansett bringa med seg arbeidsplassar og aktivitet knytt til Røldal i åra som kjem. Me vonar no at det vert mogleg å sjå framover og bruka moglegheitsrommet som revisjonen gjev, til å skapa tillitsfulle og gode dialogar mellom dei som skal leva saman i eit samkvem, så lenge me har nytte av krafta, noko som er vurdert til å vera nærast inn i æva.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Vi har jo hatt debatt om denne saken tidligere i salen, og argumentene som blir uttalt begge veier, har vi hørt før. Jeg må likevel komme med noen tanker rundt dette forslaget. Dette er jo ikke en kjempestor sak, og jeg legger merke til at representanten Borch henviser til et av våre tusener av lokallag når hun sier at Enebakk SV støtter dette. Det betyr vel at alle de andre kanskje er imot det. I alle fall er det nå engang slik at vi stadig tar små grep i naturen – små grep som til sammen gjør at naturen blir presset mer og mer. Vi er ikke flinke nok her i salen til å ha med oss FNs naturpanel hele veien. Det er slike små grep som gjør at vi stresser naturen mer og mer. Som jeg nevnte i den debatten som var her i salen for en god stund siden, gjelder det ikke bare den eventuelle lille surringen, eller hva det ble sagt, fra motoren. Her er det flere elementer som kommer i tillegg. Det øker mobiliteten ganske betydelig. Ellers hadde man jo ikke hatt bruk for denne elmotoren. Vi kan tenke oss et vann som er 4 km langt – det kan det godt være – og 500 meter bredt. Da er det vel på rundt 2 km 2 , så vidt min hoderegning tilsier. Veldig ofte er vannene slik i Norge, og det betyr at man ganske fort kommer fra én side til en annen, der det kanskje er en trane eller en storlom som hekker. De går på vannet med en eneste gang, og hvis man tilfeldigvis er litt for lenge der, noen sekunder på land, kanskje, i nærheten av den hekkeplassen, så kommer de aldri igjen. De kommer aldri igjen! Trana – eller sangsvana hvis man er i Finnmark, f.eks. – forlater reiret. Så dette har litt alvorligere følger enn stortingsflertallet er klar over, og det er det jeg har lyst til å påpeke. Vi tar altså disse små grepene våre ganske jamt hele tida. Jeg skal berømme departementet og statsråden for at man har satt grensen på 800 W. Det er i hvert fall noe som jeg synes rimer med anmodningsvedtaket. Jeg har forstått det slik at dette skal være litt til hjelp for folk som ikke kan ro. Da skal man ha en rohastighet, og da burde vel 800 W holde. Så ser jeg i framstillingen her og i høringen at det er noen som sier at tenk om det er motvind. Ja, det er da faktisk motvind hvis man ror også, så jeg synes det er en underlig innsigelse. Jeg ser også hvilke krefter som jamt og trutt kommer med disse forslagene om motorisert ferdsel i utmark. Vi ser hvem dette kommer fra. Det kommer ofte fra Senterpartiet, det kommer ofte fra Fremskrittspartiet, og nå finner de hverandre ganske ofte her i salen.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Det er vel ikke uten grunn at – hva skal vi kalle det – naturens voktere, slik som organisasjoner som SABIMA, Norsk Ornitologisk Forening og flere, går imot dette forslaget. Deler statsråden den oppfatningen at alle slike små forslag som dette – det er ikke et stort forslag, ikke et omfattende forslag, vi er enige om det – i seg sjøl øker presset, smått om senn, på norsk natur og norsk dyreliv?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Jeg takker for det svaret. Jeg skjønner at vi deler til en viss grad den oppfatningen som jeg skisserte. Det som også er et poeng her, er at vurderingen av fuglelivets sårbarhet og fuglebestander kan variere fra år til år. Hvis en kommune klassifiserer et vann som tillatt for denne typen fartøyer, med elektriske motorer, så kan det være ganske skadelig året etter. Det betyr at det kunne kanskje være en fornuftig ordning å vurdere dette fra sak til sak i stedet, av hensyn til det fuglelivet. Det er det ene spørsmålet. Det andre er: Er det ikke slik at en slik tillatelse kan føre med seg andre tiltak som gir et press på naturen, med flere spørsmål omkring bygging av f.eks. naust fordi det er elektriske motorer involvert, slik at man også får et større utbyggingspress i disse områdene?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg skal ikke drøye dette lenger enn nødvendig, men har et siste spørsmål til statsråden, og det gjelder kontrollen av disse motorene. Det var jo noen som ønsket seg en større effekt – naturlig nok, det er alltid det – men jeg synes statsråden havnet på rett plass. Hvordan ser statsråden for seg at man kan få kontroller av størrelsen på og effekten av disse motorene? Ser han for seg at dette kan bli en effektiv kontroll, eller noe som kommer til å flyte ut, bokstavelig talt?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Det som representanten Greni sier, høres logisk ut – man kan altså sykle rundt et vann med elsykkelen sin, og så får man ikke lov til å bruke elmotor utpå vannet. For det første er det vel ikke akkurat alle skogsvann som kan sykles rundt med en elsykkel, det hører med til fåtallet – ytterst få man kan gjøre det rundt. Så må jeg vel kunne si, hvis det er tillatt, at det kan hende at representanten – jeg skal ikke si at hun ikke har kunnskap – kanskje ikke har tenkt over at fuglelivet blir forstyrret på en helt annen måte fra vannveien enn fra landeveien, det er enorm forskjell. Veldig ofte er det langgrunt, det er våtmarker, det er siv, det er altså vegetasjon utover. Det er lang avstand fra der man kan sykle – hvis man i beste fall har en sykkelvei – og ut til der fuglelivet er. Kommer man vannveien derimot, er det full panikk for mange arter. Dette er rein biologisk kunnskap, så det å bruke noe som tilsynelatende høres logisk ut – man kan selvfølgelig raljere litt med det, det høres sånn ut, men det er altså ikke slik fakta er. Jeg har vært i mange slike våtmarksområder, og jeg har sett forskjellen på å bevege seg på land, hvor man ikke kommer langt ut, og det bare å komme med en kano – det er stor forstyrrelse. Da skal jeg ikke ha en replikk etterpå som sier: Nå sa du kano, du sa ikke elmotor. Nei, men poenget er at med elmotor kommer man mye lenger bort, man får beveget seg mye lenger enn man gjør med en kano eller med en robåt i mange tilfeller. Det var bare det jeg hadde lyst til å si, nå skal jeg tie stille.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-18:
I dag har vi til handsaming eit forslag til endringar i motorferdsellova. Eg meiner at forslaget samla sett vil forbetre lova, og eg er glad for at eit fleirtal i komiteen støttar vårt forslag. Det første forslaget i proposisjonen er at kommunar kan opne for bruk av båt med elmotor på opptil 800 W på vatn mindre enn 2 km 2 . Eg merkar meg at SV og Miljøpartiet Dei Grøne går imot av omsyn til miljø, og det vart også grunngjeve i innlegget til representanten Nævra no. I høyringsrunden var det eit klart fleirtal som støtta forslaget. Det som vert dratt fram som argument for, og som mange meiner er positivt, er at det vil gjere friluftslivet meir tilgjengeleg for fleire, at det vil verte enklare å kome seg på fisketur eller båttur på mindre vatn. Samla sett meiner eg at det vi legg fram, finn ein ok balanse mellom ulike omsyn. Den elektriske motoren kan berre ha liten effekt, så liten at det ikkje gjev større fart enn rofart. Det er også slik at når kommunen tek stilling til om ein skal opne for denne typen ferdsel, skal ein leggje vekt på vatnet sin funksjon som levestad for viltartar og fuglar. Særleg vekt skal kommunen leggje på omsynet til hekkeområde, og kommunen kan ikkje opne for motorferdsel som vil gje vesentleg skade på fugleliv. Forslaget sikrar dermed etter mitt syn omsynet til natur. Dersom kommunen vurderer å gje løyve til slik ferdsel, må kommunen kartleggje dei forholda som er nemnde, med mindre kommunen allereie har den typen kunnskap. Eit anna forslag i proposisjonen gjeld myndigheita til Statens naturoppsyn. Naturoppsynet kan i dag krevje at førar av snøscooter viser fram dokument som ein pliktar å ha med under køyringa. Naturoppsynet kan også gje førar av snøscooter gebyr dersom han bryt motorferdsellova eller naturoppsynslova. Forslaget i proposisjonen er at SNO skal kunne gjere dette også når det gjeld førarar av andre typar motorkøyretøy eller motorfartøy. Dette er jo prinsipp som allereie er gjennomførte i lova. Endringane som no vert føreslått, medfører berre at førarar av andre typar motorkøyretøy eller motorfartøy og førarar av snøscooter vert handsama på same måte. I høyringa støttar eit klart fleirtal av høyringsinstansane det forslaget. Dei peikar på at det vil gjere det lettare for Statens naturoppsyn å føre ein effektiv kontroll med motorferdsel i utmark. Også politiet er positive til forslaget. Politidirektoratet viser til at politiet i dag i praksis berre kan drive denne typen kontroll i mindre grad, og dei er difor positive til å styrkje SNO si moglegheit til å føre kontroll med motorferdsel i utmark. Det var det eg tenkte å seie – så får vi sjå om det vert nokre replikkar.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-18:
Eg har vore statsråd det siste året. Denne saka har vore på høyring, og vi har fått ei rekkje innspel. Det har kome mange ulike meiningar om korleis dette regelverket bør vere utforma. Korleis skal ein f.eks. sørgje for at det vert teke tilstrekkeleg omsyn til fugl som hekkar? Bør kommunane berre gjere dette gjennom enkeltvedtak, eller skal ein også kunne ha generelle forskrifter? Kven skal ha myndigheit til å kontrollere? Dette er ikkje verdas største og mest kompliserte sak, men det har likevel vore ein del problemstillingar som vi har måtta sjå på og ta omsyn til. No har forslaget vorte lagt fram for Stortinget, og eg oppfattar at det er medlemane av komiteen fornøgde med. Det ligg an til at Stortinget vedtek det, og det legg eg til grunn at Stortinget synest er fint.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-18:
Ja, i og med at eg no har føreslått at ein kan velje å gjere dette med forskrift eller fatte enkeltvedtak, meiner eg at det ligg ein fleksibilitet for kommunane. Så oppfattar eg at det viktige for Stortinget er å gje kommunane noko meir sjølvstyre i denne typen spørsmål. Det er eigentleg det vi føreslår. Men det er mange i høyringsrunden som har meint at det å kunne gje generelle forskrifter vil vere enklare for kommunane ut frå lokale forhold. Så det vert opna for at ein kan gje forskrift eller fatte enkeltvedtak.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-18:
Det kjem jo litt an på i kva grad, i kva omfang, denne heimelen vil verte teken i bruk. Det er jo allereie i dag moglegheiter til å gje enkeltløyve der det er godt grunngjeve, f.eks. for at nokon må kunne kome seg til ei hytte, eller til eit hotell, dersom det er det einaste alternativet. Men no legg vi jo opp til at dersom kommunane ønskjer det, kan dei gje løyve til å bruke denne typen fartøy ut frå andre omsyn – friluftsliv, fiske osv. Eg er einig med representanten i at når ein gjev moglegheiter til å ta naturen meir i bruk i sårbare område, medfører det i sum at presset på naturen kan auke. Difor er eg oppteken av at når ein opnar for den typen ting, skal ein gjere det på ein måte som legg vekt på natur. Det er difor vi også har teke inn at vekta på omsynet til hekkeområde skal liggje til grunn når kommunen gjer slike vedtak, og at ein ikkje kan gje rett til ferdsel dersom det vert vesentleg skade på fugleliv.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-18:
Det er iallfall slik at dette forslaget i seg sjølv ikkje vil innebere noka opning for, liberalisering for, eller ytterlegare moglegheiter knytte til plan- og bygningsloven, eller bygging av naust, som vart brukt som eit eksempel her. Om det f.eks. vil verte eit større press om dispensasjonar, kan ein sjølvsagt spekulere på, men eg håpar iallfall ikkje det. Så tenkjer eg òg at det representanten peikar på, i ein gitt situasjon absolutt kan tilseie at ein kommune baserer seg på enkeltvedtak, enkeltløyve, i staden for på generelle forskrifter, men det vil jo måtte verte ei vurdering som kommunen gjer. Kommunar er forskjellige, og det er også ulike små vatn og ulikt det livet som er der. Vi får seie det sånn at vi nå vel å gje kommunane noko meir tillit i desse spørsmåla, og eg håpar at dei viser seg den tilliten verdig.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-18:
Når det gjeld det tekniske rundt kontrollar av båtmotorar, må eg innrømme at det er litt utanfor statsrådens kjernekompetanse. Men det er no likevel slik at myndigheita til å gjere det – og til å kontrollere at ein følgjer reglar og har eventuelle køyresetlar med seg og slike ting – vil no verte gjeve til Statens naturoppsyn. Det trur eg i seg sjølv er bra. For som politiet påpeika i sitt høyringssvar til oss, har dei veldig mange oppgåver dei skal ta seg av, og har veldig avgrensa moglegheiter til å kontrollere brot på denne typen lovverk. Men for Statens naturoppsyn, derimot, ligg det godt til rette for at dei kan føre ein effektiv kontroll og også på ein ubyråkratisk måte påleggje sanksjonar gjennom gebyr. Eg er for så vidt glad for at dette har gjeve oss ei anledning til å gjere ei fornuftig justering i lova, slik at ein likebehandlar ulike motorfartøy og køyretøy, og at det er Statens naturoppsyn som får oppgåva å kontrollere at alle følgjer dei reglane som er fastsette, anten det er i forskrift eller enkeltvedtak, i den enkelte kommunen.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-02-18:
Lovendringen vi vedtar i dag, er identisk med den som jeg, sammen med flere i Senterpartiet, forslo i 2017. Forslaget lå da an til å få flertall, helt fram til daværende statsråd Elvestuen overbeviste komiteen om at lovendringen var unødvendig. Dette skulle han ordne opp med en forskriftsendring Jeg antydet i debatten den gangen at dette var en treneringsmanøver. På spørsmål fra meg i replikkvekslingen om når dette ville være på plass, var svaret at det skulle skje «uten ugrunnet opphold», men fra sommeren og høsten vi er inne i nå, må en belage seg på at det gamle regelverket gjelder. Dette var altså sommeren 2018. Da er det åpenbare spørsmålet: Hvorfor i alle dager har det tatt tre år å få på plass denne endringen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-02-18:
Det er jeg også veldig godt fornøyd med. Departementet sa jo den gangen at dette skulle ordnes med en forskriftsendring, at det var så enkelt at det ikke var nødvendig at det forslaget som lå an til å få flertall, skulle fremmes i salen. Hva slags avveininger gjorde de, da de ett år etterpå fant ut at det var helt umulig å få til med en forskriftsendring?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-02-18:
Da dette ble sendt ut, la departementet opp til at det skulle være en søknadsbasert ordning der en nærmest skulle ha samme opplegget som når en kjører til hytta, at en skal få søke på person og få tillatelse for enkeltturer eller for et år. Det var kommunene kjempeskeptisk til, og mange argumenterte med at å få det i forskriftsform ville gjøre at naturhensynet ble mye bedre utredet. Deler statsråden det synet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-02-18:
Utgangspunktet for denne saken er at Holtålen kommune våren 2017 forskriftsfestet muligheten til å bruke elmotor på 20 navngitte vann på under 2 km 2 . Dette ble opphevet av fylkesmannen i 2017 med begrunnelse at særlige grunner i motorferdselloven ikke var oppfylt. I samme vedtaket hadde de også et vedtak om at bensinmotor opptil 6 hk kunne brukes på vann over 2 km 2 . Det var det ingen innvendinger mot. Dette var rimelig uforståelig for lokalpolitikerne. Samtidig var det nettopp fastslått at elsykkel skulle likestilles med sykkel til bruk i utmark. Man kunne altså sykle så mye man ville rundt vannene, men man kunne overhodet ikke ha en liten elmotor på en båt på disse vannene. Dette framsto enormt ulogisk, og derfor fremmet vi denne lovendringen. Den fikk tilslutning i komiteen på Stortinget helt til daværende statsråd Elvestuen overbeviste komiteen om at det var tilstrekkelig med forskriftsendring. Forslaget ble derfor ikke fremmet. I debatten antydet Elvestuen at det kanskje måtte lovendring til lell, og det gjorde at jeg uttrykte mistanke om at dette var et forsøk på trenering. I replikkvekslingen forsikret statsråden meg om at det skulle gjennomføres «uten ugrunnet opphold». Vi snakker nå om 2018. Først to år etterpå kom det et lovforslag på høring. Der legges det opp til at alle må søke, det skal være personlig, tidsbegrenset løyve, samme opplegg som for scooter til egen hytte. Tilbakemeldingen fra kommunene var tydelig negativ på denne saksbehandlingsprosedyren. Regjeringen har heldigvis lyttet til innspillene, og vårt opprinnelige forslag om at kommunene kan forskriftsfeste muligheten, blir nå endelig vedtatt. Dette er en liten sak i den store sammenhengen, men det er viktig for dem det gjelder. Det er et folkehelsetiltak som gjør at flere kan komme seg ut, og at de som av ulike grunner ikke kan ro, også kan komme seg ut på vannet, noe bl.a. Enebakk SV påpekte i høringen. Det er mer i tråd med folks alminnelige rettsoppfatning at sykkel og båt blir likebehandlet, og det er en seier for lokaldemokratiet. Generelt er det altfor mye overprøving av lokaldemokratiet. Det må være en tydelig grense for hva statsforvalteren skal legge seg oppi. Elmotor på båt på små vann er langt utenfor den grensen. Jeg forutsetter at kommunene umiddelbart informeres om denne endringen, slik at de som ønsker det, kan forskriftsfeste endringer i god tid før isen går på vannene.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-02-18:
Det er godt mulig at jeg er tungnem, jeg har ikke noe papir som kan verken bevise eller motbevise det, men én ting er i alle fall sikkert: Den fuglen blir akkurat like mye forstyrret om jeg ror forbi med en robåt, eller om jeg farer forbi med en liten elmotor. Jeg kjenner til disse 20 vannene som Holtålen hadde navngitt den gangen. Sånne skrekkscenarioer om at det skal bygges naust og hytter og alt mulig rundt dem, er jo aldeles hinsides. Det er lokalkunnskapen som styrer dette nå, og lokalkunnskapen har selvsagt valgt ut de 20 vannene de mener dette er aktuelt for. 20 høres kanskje mye ut for folk i salen som ikke kjenner kommunen, men det er bare en brøkdel av vannene som er i kommunen. Som representanten påpekte, er det også forstyrrelser av en kano, og det er slett ikke mer forstyrrelser av en båt med elmotor, sannsynligvis vil det være mye mindre forstyrrelser fra en båt med elmotor. Man slipper denne åreplaskingen. Det er ikke slik at det ligger til rette for massevandring ut til disse vannene fordi om en får lov til å ha en elmotor der. Jeg tror ikke noen av disse vannene er tilgjengelige fra bilvei. Det betyr altså at de som skal bruke dem, skal bære opp en båt, eventuelt søke om å få kjørt den dit på vinteren og ha den liggende. Det er ikke sånn at halve Trondheim vil komme til Holtålen for å kjøre elmotor rundt på disse små vannene. Så dette ser jeg som helt uproblematisk og er helt overbevist om at lokalpolitikerne ivaretar naturhensynet når de velger ut disse vannene.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Norge og resten av verden står foran en stor omstilling for å løse klimakrisen. Vi står i Norge også overfor en stor utfordring i at vi må skape nye arbeidsplasser til de mange tusen som i dag er sysselsatt i oljeselskapene. Det å sikre tilgang til ren og fornybar kraft til etablering av nye industriarbeidsplasser i Norge er avgjørende, og det er en av hovedgrunnene til at SV i dag er med på forslaget om å stanse utbyggingen av NorthConnect. Det er allerede to kabler under bygging, og vi må få høstet erfaring med disse før vi bør ta opp igjen diskusjonen om nye utenlandskabler. Dette var også et stortingsflertall enig i for ikke veldig mange år siden. Samtidig er det viktig å erkjenne at med det kraftsystemet vi har i Norge, som i stor grad er basert på vannkraft og naturens svingninger i mengde nedbør fra år til år, vil vi være avhengige av å ha kontakt også med utlandet gjennom de kablene som vi har i dag. Hvis vi ikke hadde hatt det, ville vi ha måttet bygge opp en mye større kraftproduksjon, med dertilhørende mye større naturinngrep enn det vi har gjort, for å sikre oss i år hvor det regner lite. Prisen på det ville sannsynligvis også vært høy for forbrukeren, ikke bare for naturen. Men vi har i dag en stor utvekslingskapasitet med utlandet, og den blir om kort tid også enda større. Det som er viktig nå, er, som jeg sa innledningsvis, å prioritere at vi har nok kraft framover til å sikre skaping av nye arbeidsplasser også i Norge.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Denne saken viser vel at vannkraftutbygging ikke nødvendigvis har vært eller er et trylleformular, som flere har trodd. Vi har flere tiår bak oss med ganske omfattende og hardhendt vannkraftutbygging i store deler av landet, hvor viktige naturområder og bygdefolks interesser har måttet lide. Det har ofte også skjedd til store protester fra naturvernere og fra lokalsamfunn, men mange av utbyggingene ble dessverre gjennomført. Det som er viktig nå, er å få fortgang i det revisjonsarbeidet som har stått i stampe i mange år, både i Røldal og i Suldal, men også andre steder i landet. Dette er et revisjonsarbeid som vil kunne bringe mer liv tilbake i elvenaturen, og som vil kunne være med på å berge noe av den verdifulle naturen som man dessverre lot gå til spille i tidligere tider. Derfor er vi glad for at det i hvert fall i dag er et flertall for å priorotere revisjonen av denne utbyggingen, når regjeringen har behandlet søknaden fra Lyse og Hydro. Men vi skulle ha ønsket at flertallet gikk enda litt lenger. La denne saken være en viktig påminner for framtiden om hvor omfattende naturinngrepene knyttet til kraftutbygging kan være.
Stefan Heggelund (Høyre), 2021-02-18:
Det fine med å gå opp på talerstolen rett etter representanten Bjørnar Moxnes er at man vet at revolusjonen ennå ikke er i gang. Man vet jo aldri når han er her oppe, om han kommer til å erklære at den blodige revolusjonen har begynt. Det skjer store ting i norsk politikk i dag i andre partier, men det er ingenting jeg kan tenke meg som er så stort som at energi- og miljøkomiteen har en debatt vi har hatt utallige ganger tidligere. Det er ingen nye argumenter på noen av sidene i denne debatten. Det er ingenting ved saken som er nytt, det er ingenting ved saken som har forandret seg. Men Bjørnar Moxnes avslørte i sitt innlegg hvorfor han ønsket å ha denne saken. Det er et rent valgkamputspill. Vi er nå i denne salen som en del av et rent valgkamputspill fra Rødt mot Arbeiderpartiet. Det er den respekten det kommunistiske partiet har for institusjonen Stortinget. Det som er litt annerledes denne gangen, er at når man leser merknadene, sitter man igjen som et enormt spørsmålstegn på grunn av det som står der. Senterpartiet erkjenner i merknadene at denne saken er behandlet mange ganger tidligere, men så skriver de at den er tatt opp på ulike måter. Det er helt feil. Det har vært lik måte hver gang, det er de samme argumentene igjen og igjen og igjen. Det er ikke noe nytt. Så skriver Senterpartiet at det er heftet usikkerhet ved konsesjonssøknaden. Det er også helt feil. De klarer i samme setning å si at denne usikkerheten som har heftet ved konsesjonssøknaden, har noe å gjøre med Stortingets behandling av tredje energimarkedspakke, eller det som vi på folkemunne kaller for ACER, noe som er fullstendig galt. De to tingene har ingenting med hverandre å gjøre, og jeg må si at jeg er sjokkert over at et gammelt, tradisjonsrikt, seriøst, anstendig parti holder på på den måten og later som om to ting som overhodet ikke henger sammen, henger sammen. De gjør det til og med i merknader. Ingen leser merknader, men til og med der gjør de det. Det er helt utrolig. Så er det bemerkelsesverdig at representanten Lars Haltbrekken fra Sosialistisk Venstreparti – ja, for la oss aldri glemme at fyren er hyggelig, men han er jo sosialist –(munterhet i salen) har en lang merknad der han egentlig skriver at det var feil å stemme mot ACER, EUs tredje energimarkedspakke. (munterhet i salen) Hvis vi ønsker en fornybar omstilling, må vi også gi fornybarnæringen stabile rammevilkår. Det er i hvert fall det vi mener at man skal gjøre.
Stefan Heggelund (Høyre), 2021-02-18:
Representanten Myhrvold har akkurat satt seg ned på stolen sin, og jeg håper han nå kan trykke på knappen og tegne seg til et nytt innlegg, for jeg synes det er litt bemerkelsesverdig at ingen fra Senterpartiet er villige til å svare på utfordringer de får. Det er ikke sånn at fordi man sitter i opposisjon, skal man bare stå og ha monologer i stortingssalen, slik Senterpartiet har fått for vane å gjøre. Dette er en debatt, og hvis man blir utfordret på noe, må man svare på det. Da er spørsmålet: Hva er den direkte sammenhengen mellom NorthConnect og ACER, slik Senterpartiet prøver å skape en sammenheng i merknadene og i den retorikken man har om dette i samfunnsdebatten? Kan de forklare det? Eller vet de innerst inne at dette ikke henger sammen, at det er to forskjellige saker man diskuterer? Det er f.eks. ikke sånn at ACER gjør at man må bygge NorthConnect, slik det kan virke som når Senterpartiet snakker. Kan de forklare hvorfor man later som om det er så stor sammenheng mellom det? Så lurer jeg på: Dersom det ikke er slik at man er mot kraftutveksling – og la oss aldri glemme at Ola Borten Moe da han var olje- og energiminister, var veldig positiv til kraftutveksling og tok initiativ til å bygge flere kabler – men kun har de bekymringene man hører om, at akkurat slik bildet ser ut nå, er man redd for at dette vil ha negative konsekvenser for norske forbrukere, hvorfor skal man da gå inn og stanse en konsesjonssøknad helt? Hvorfor skal man ikke ta de vurderingene? Det man sier på talerstolen, må henge på greip med det man stemmer for. Siste spørsmål: Vil Senterpartiet at vi skal ut av det nordiske kraftsamarbeidet, altså at vi skal ut av Nord Pool, at vi skal slutte med kraftutveksling? For der er det jo markedet som rår, og vi hørte jo nå hvordan det er når markedet rår, så det må bety at Senterpartiet er imot det. Hvis de ikke er imot det, er de for det Ole André Myhrvold nå står her og sier at han er imot. Ting må henge sammen når man snakker.
Stefan Heggelund (Høyre), 2021-02-18:
Jeg takker for svaret, men det henger fortsatt ikke på greip. Når man sier at man er imot at markedskreftene, som det kalles, skal rå – ja, da må man jo være imot at vi har et kraftsamarbeid i Norden som er markedsstyrt. Det må henge sammen – ellers er man for at markedskreftene skal rå noen steder, men ikke andre steder. Det gir jo ingen mening overhodet, det betyr ingenting når ordene kommer ut av munnen. Så er det mange ting som påvirker kraftprisene i Norge. En ting som vil påvirke kraftprisene i Norge, er f.eks. hvis vi får mer industri. Jeg er for mer industri i Norge. Det kan gjøre at kraftprisen for den industrien som allerede er her, blir høyere, men jeg er fortsatt for det. Men så er jeg også for at vi skal bygge mer fornybar kraft. Og det er det som er poenget: Regjeringspartienes politikk henger sammen. Vi kan stå i en debatt og ha sammenhengende resonnementer om disse tingene. Det kan dessverre ikke Senterpartiet.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-18:
Det er kanskje en litt rituell debatt, dette, og ja, kanskje også med litt sosialistiske og kommunistiske initiativer. Kanskje handler det også litt om spøkelser, som ikke er så aktuelle i dag, for det er jo ingen som står klare med dykkerne og gravemaskinene og er rede til å begynne å bygge. Men det er nå så. Jeg har lyst til å etterlyse noe annet, til dem som er så opptatt av NorthConnect-motstanden: Disse partiene som er så imot, er jo veldig for havvind, og den mulige NorthConnect-kabelen, som egentlig kanskje er et lite spøkelse, går jo tvers gjennom Utsira Nord, som er ett av de to områdene der vi åpner for å starte med havvindutbygging, så det er jo virkelig mulig her å se noen industrielle muligheter, når en både er for havvind og for industrien. Så har Storbritannia gått ut av EU, og det er egentlig et kinderegg i seg selv. Hvorfor ikke orientere seg litt mot de mulighetene, i stedet for å skulle plages så veldig med at dette blir vanskelig for norsk industri. Hydro er allerede en kjempestor eier i både vannkraft og vindkraft. De har femten års kontrakter – de er ett av veldig få selskaper som har så lange energikontrakter – og de satser på industriproduksjon i Norge. Det er også sånn at den vinden som eventuelt kan komme fra Skottland gjennom denne kabelen, kan blåse den andre veien, så det er ikke bare sånn at det er Norge som skal eksportere fra et vannmagasin. I tillegg er dette også en sak med noen prinsipielle sider. Statnett skal, i tilfelle, eie kabelen, det er vi alle enige om. Men det som også er en realitet, er at vi har gitt mulighet for at andre aktører kan ta initiativ og eventuelt bygge, hvis det er viktig for dem, og hvis de ser en mulighet. Det mener jeg kanskje er den viktigste delen av dette, og så får vi bare vente og se når noen faktisk er klare til å gjennomføre dette, men akkurat i dag er det en veldig lite aktuell sak. Men det er bra at noen holder liv i spøkelser!
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-18:
En bør fortelle hele historien. For det var Senterpartiets energiminister Eivind Reiten som liberaliserte det norske kraftmarkedet. Og Senterpartiet har hatt energiministeren ganske mange ganger i løpet av de årene etter at Eivind Reiten gjorde det. Da må vi stille spørsmålet: Hvor mange strømkabler har Norge? Med de to som ferdigstilles nå, har vi 19 strømkabler. Med NorthConnect – et spøkelse som det er litt vanskelig å få øye på for tida – kan det bli 20. Jeg har aldri hørt at Senterpartiet har vært imot noen av de 19, så hva er utfordringen med denne? Vi må i hvert fall fortelle hele historien. Hva er forskjellen på dem? Det er et betimelig spørsmål representanten Heggelund her stiller. Vil Senterpartiet etablere et elektrisk strømgjerde rundt Norge? Det er bra, det, men vi er allerede ganske godt forsynt med fornybar energi. Da må vi i hvert fall få fart på den grønne omstillingen og bruke den fornybare energien til noe, og eksportere den. Det er bra. Men det er også slik at de kraftkablene har gitt en inntekt, et overskudd, til Norge på ganske mange titalls milliarder de siste årene. En sier jo nei takk til en betydelig inntektskilde av den fornybare kraften som en ellers ikke får brukt.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-18:
I denne saken vil jeg si at det er en del positivt, og så er det noe som er litt rart. Jeg starter med det som er positivt. Vi har nå en viktig diskusjon om prisen på natur og konsekvenser ved store utbygginger og store nedbygginger. Denne utbyggingen, som var en veldig stor utbygging, var en av årsakene til at vi kom til det som skjedde med Alta, og imellom der var det mange store demonstrasjoner. Det har sin pris å gjennomføre slike utbygginger, selv om det gir store inntekter. Og det er riktig, her snakker vi om milliardinntekter i kroner, men også et stort tap for grunneiere, for innbyggere og for de områdene i Røldal og Suldal som her har blitt berørt. 17 meter med neddemming er betydelig, og en ødelagt foss – det merker mange. Det andre som er positivt, i tillegg til den viktige diskusjonen om prisen på natur og de konsekvensene, er at man får gjort en etterlengtet vilkårsrevisjon i dette vassdraget nå. Det tredje som er positivt, er at flertallet i denne saken styrer unna rollen som saksbehandler. Vi har overlatt saksbehandling til departementet og NVE. Jeg er glad for at vi ikke tar den rollen i Stortinget, selv om det er en viktig sak. All honnør til Arbeiderpartiets representanter, som har vært med på å fremme saken, som tar et steg tilbake og forstår den rollen. Her er det mulig å påvirke gjennom de vedtakene vi gjør her i dag. Så til det som er litt rart i denne saken – Senterpartiets forslagsstillere, som jeg ikke forstår kan være enig med Senterpartiet i 2008 og konsolideringsmodellen, som ikke har forståelse for tilbakevirkende kraft, og som i forhold til 2008-vedtaket ikke forstår rollen med kompensasjon og som trakk heisen opp etter seg da, men prøver å slippe den ned igjen nå. Det som er enda rarere, er at denne diskusjonen kommer 14 dager etter at Senterpartiet faktisk stemte for å oppheve verneplanen for vassdrag, og hvilken debatt en da fører oss inn i om store utbygginger og hvilke kompensasjoner en skal bidra til, når representanten Myhrvold i en tidligere debatt sa at vi skal bygge ut titalls terrawattimer med fornybar kraft, og at verneplanen for vassdrag faktisk er det man skal gå løs på – det er litt vanskelig å forstå. Vi har en vindkraftdebatt friskt i minne som også stammer fra da Senterpartiet satt i regjering. Det er snart på tide at noen skriver boka om Senterpartiets forvirring.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-18:
Vi har i denne debatten vært innom mye av historien. Vi må ta steget og se framover nå, og det er viktig at de lokale også er med på de initiativene til å få til en god vilkårsrevisjon. De har rett til støtte til det, til den kompetansen. Dette har vi også diskutert i flere andre saker, bl.a. i vindkraftmeldingen – at det har vært litt ulik praksis, litt ulik kompetanse. Det er et ansvar som Hydro og Lyse også har: å bidra til at Røldal-Suldal får den kompetansen, og at Ullensvang får den kompetansen, til å gjøre en god gjennomgang. En kan godt si at det skal skje raskt, men for meg er det viktig at det skjer på en god måte der alle hensyn blir ivaretatt, og at det legger et grunnlag. For vi holder på med mange vilkårsrevisjoner nå, en stor gjennomgang, og Røldal-Suldal kommer jo nå til å rykke fram i køen. Som jeg sa, er det en lenge etterlengtet revisjon som nå vil komme. Så er det viktig at vi holder orden på rollene også – hva Stortinget skal gjøre, hva departementet skal gjøre, og hva NVE skal gjøre. Vi har hatt dem i over 100 år i Norge. I stort har de tjent oss godt, men så dukker det av og til opp saker der en kan belyse områder og sette saker på dagsordenen, og det har denne saken gjort. Den har brakt mange av oss i komiteen inn i både viktig historie og viktige muligheter, og dem har vi etter måten grepet, men vi skal ikke ta til oss alle de rollene i Stortinget. Men håndsrekningen til Suldal og Røldal her er jo å bli med på å skaffe til veie den kompetansen og ta godt imot den, for å få til en så god revisjon som mulig for de interessene en har lokalt.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Vi ble tydelig invitert til å si hva vi mener, men jeg trodde vi var veldig tydelige på at vi er veldig fornøyd med den avtalen, at vi sikret flertall og fikk Statnett som eier, og at vi skulle høste erfaringer fra de to kablene. Den ene er vel ferdigbygd, så vidt jeg vet, og den andre skal starte. Så vet vi faktisk ikke helt hvordan energimarkedet utvikler seg framover. Det er ganske stor usikkerhet, både knyttet til det nordiske markedet og til hva som skjer i Storbritannia og i Europa. Det å ha åpninger framover har vært viktig også for Arbeiderpartiet, men ikke minst det at vi sikret et så solid flertall for det som var viktig for oss, både sikkerhet for energi og også at det er staten som skal eie det. Når det gjelder de prisene som har vært nå, har jeg jo registrert at noen av de laveste prisene har vært på Sørlandet, kanskje fordi de har kabel og energi derfra, når det har vært så kaldt som det er nå. Noen snakket i forrige debatt om at man var litt tungnem. Jeg trodde ikke mine kollegaer var det på samme måte, for jeg synes Arbeiderpartiet har vært veldig tydelig i denne saken. På Vestlandet har vi vært imot denne kabelen, og det er ulike syn på det internt i Arbeiderpartiet, men som sagt: Avtalen står ved lag, og den har vi tenkt å følge opp videre, for det er bra for landet at vi har et så bredt flertall for å sikre fornybar energi framover, og at vi får staten som eier. Jeg håper det er siste gang vi får opp denne debatten, men jeg skjønner at det blir viktig i valgkampen.