Arve Kambe (Høyre), 2011-05-31:
Tusen takk til saksordføreren for en god framstilling. Som forslagsstiller bak dette forslaget har det vært en interessant prosess å følge. Det startet med at en familie på Karmøy kontaktet meg rett før jul og var rimelig i sjokk på grunn av et brev de hadde fått fra Nav, der Nav altså pålegger dem, en vanlig familie, å betale 8 112 kr i stønad til livsopphold og bolig for deres datter. Bakteppet var at hun hadde bodd i foreldrenes kjellerleilighet, sammen med sin samboer, noe som er ganske vanlig for veldig mange tenåringer. I tillegg hadde hun gratis kost og losji og gikk på en videregående skole i nabolaget. Jeg utfordret derfor statsråden i januar, for å se på om dette virkelig var lovgivers intensjon eller om det var Nav som tolket dette litt for fleksibelt. Dessverre tolket Nav rett, mens statsråden ikke hadde den hasten som både de familiene dette gjelder, og også vi fra Høyre, hadde. Dette førte til en rimelig stor offentlig debatt. Jeg har fått en bunke med papirer, utskrifter av henvendelser jeg har fått fra foreldre via Facebook, via e-post, via håndskrevne brev, der man uttrykker sin fortvilelse. Grunnen til at Høyre tar tak i saken gjennom et representantforslag, er at dette er en svært dårlig familiepolitikk. Man gjør altså et statlig forvaltningsorgan, Nav, til dommer i indre familieanliggender, som i utgangspunktet foreldrene og barna – vi snakker her om barn i den grad de er myndige, de er over 18 år og går på videregående skole – skal løse; dette er utfordringer man skal løse i familien. Man springer ikke til Nav, av alle, for å løse sånne ting. Dette er, ut fra Høyres og mitt synspunkt, med på å skape et dårlig utgangspunkt for hvilke holdninger vi skal lære tenåringene. Dersom en ikke lenger ønsker å bo hjemme, dersom en heller har et spesielt ønske om å bo for seg selv, sånn som mange tenåringer, på godt og vondt, i ulike faser av livet måtte ha, kan det altså føre til en konflikt som igjen eskalerer, og dermed kan man få Nav til å betale husleie eller livsopphold, til tross for at man vet at de aller fleste tenåringer i dag har et normalt forhold til foreldrene sine og til resten av familien sin, at de bor hjemme, og at de aller, aller fleste foreldre i dag gladelig betaler for sine ungers kostnader, enten til utdanning, bolig, mat, klær, utstyr eller hva det måtte være. I tillegg har man offentlige støtteordninger for dem som ikke har råd til det. Dette er også et litt underlig signal å sende til de ungdommene som faktisk tar seg en jobb, enten de er i kassen på Rimi, går med avisene eller tar andre jobber for å få penger til klær, til tekstmeldinger, til kino – utover det å få lommepenger av foreldrene. Utdanning er gratis i Norge. Skolebøker er gratis. Den ordningen som her dessverre er avdekket, bidrar rett og slett til store familiekonflikter. I Kristiansand fikk en pappa en regning på 6 000 kr i måneden. Han hadde da ikke hatt kontakt med barnet sitt, som var myndig, på grunn av en skilsmisse for mange år siden. I mellomtiden har han etablert seg med ny familie, nye barn, hus, billån og studielån. Han har en bruttoinntekt på 350 000 kr, som er en helt vanlig inntekt, hvorav Nav altså pålegger denne faren å betale 6 000 kr i måneden, når netto utbetaling for å drive denne familien, for å si det sånn, er 18 000. Da har han 13 000 kr igjen til å brødfø seg og sin familie mens kona eventuelt er under utdanning. Det er helt åpenbart at summene i enkelte av tilfellene her faktisk overstiger det som barneloven har satt for bidrag før man er 18 år. Og det er ganske ironisk at summen etter at man er myndig, er større, til tross for at man altså har et gratis tilbud. Det er noe Høyre reagerer på. Og jeg er spent på å høre statsrådens innlegg, for til nå har det vært settestatsråden som kort har besvart problemstillingen. Riktignok har statssekretæren vært noe mer skeptisk, i hvert fall i uttalelsene, enn settestatsråden har vært. Derfor skal det bli interessant å høre hva statsråden gjør, ikke minst i den videre oppfølging av saken. Det er også interessant for oss i opposisjonen at man faktisk har klart å samle komiteen, at vi er enige. Det er ikke ofte regjeringspartiene går inn i felles komitémerknader med opposisjonen. Dette er en av få saker. Derfor har jeg forventninger til at endringene kommer, til at de kommer raskt, for det er mange familier, og noen av dem ser også denne debatten direkte, som har ganske store kostnader. Mange må øke gjelden på huset sitt for å kunne betale dette(presidenten klubber) (presidenten klubber)