Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-05-23:
De to viktigste tingene i skolen er at vi har friske bygg, og at vi har mange og gode nok lærere. Tema i denne debatten er friske bygg. Alle er jo i virkeligheten enig. Hensikten til Fremskrittspartiet deles av alle her. Venstre er blant dem som ikke tror på Fremskrittspartiets virkemidler, men skal man tro på noen virkemidler, må det jo bli politisk strid om dette lokalt, og det handler f.eks. om at bygger du nytt før du setter i stand noe gammelt? Og hvordan prioriterer du dine kroner? Hvis vi kan starte i den byen som vi nå er i, Oslo, klarte man, etter at man systematisk lot alle skolene forfalle fordi man mente at man ikke skulle bruke penger på bygg, men på drift av kommunens virksomhet, å bygge opp et kjempestort etterslep mellom 1975 og 1995. Etter 1995 er det brukt 1 milliard kr hvert år i Oslo for å sette i stand skoler og bygge nye. I og med at jeg har besøkt 100 av de ca. 170 av disse skolene, ser jeg hva som nytter, hva som gjør forskjell, og ser at det nytter. Men det helt avgjørende er at da har man jo prioritert som en del av skolesatsingen å sørge for at man har friske bygg. Så er det ulik økonomi i kommunene, og det har det vært i lang tid. Men det er slik at det Oslo gjorde på et visst tidspunkt, var å bruke gamle dagers arvesølv, nemlig avkastning av kraftpenger, ikke salg, men avkastning, på vår tids arvesølv, nemlig bygg. Det finnes mange kommuner i Norge som har det slik. De kommunene som ikke har det slik, burde fått oppleve at den rentekompensasjonsordningen, som også representanten Dagrun Eriksen var inne på, hadde blitt videreført. Dette lille spleiselaget mellom stat og kommune, hvor kommunen må låne, men staten tar rentene, er en god ordning. Vi vet jo at da den ble oppbrukt, konstaterte bare den rød-grønne regjeringen at den var oppbrukt. Jeg skal være veldig kontant: Man syntes det var mye viktigere å dele ut frukt og grønt i skolene i norske kommuner enn å forlenge rentekompensasjonsordningen. Rentekompensasjonsordningen er vekslepenger i forhold til frukt og grønt-ordningen. Hvis man først er opptatt av helse, burde friske bygg gjennom en skikkelig rentekompensasjonsordning vært prioritert foran det jeg selv opplever på mine skolebesøk, frukt og grønt-ordningen. Men Regjeringen har fått for seg at frukt og grønt er viktigere enn alt mulig annet, det er viktigere enn friske bygg. Altså: Prioriteringsmessig var det viktigere å bruke pengene inneværende år, ca. 90 mill. kr, på frukt og grønt, istedenfor å bruke i underkant av 60 mill. kr for å lage en sikkelig rentekompensasjonsordning. Da gjorde man et politisk valg. Man gjorde det valget at man rett og slett ikke ville ha de friske byggene, man prioriterte det rett og slett ikke, selv om man visste at dette var noe som virket. I møte med mange, bl.a. dem som har skolen som sitt arbeidssted, enten det er lærerorganisasjoner eller Elevorganisasjonen, kom de fram, som det er sagt her, at Elevorganisasjonen hadde en topprioritet, noe de satte på topp foran alt annet, og det var friske bygg. Det er klart at da har man jo gitt et politisk signal om at det prioriterer man ikke. Denne kampen handler ikke primært om hvorvidt vi har tilsyn. Vi har lover, regler og tilsyn i bøtter og spann i dette landet, men det vi trenger, er at det handles etter dem, og at det handles lokalt. Det lokale ledd har krav på en nasjonal støtte. Den nasjonale støtten, vilje i forhold til friske bygg, hadde vært videreført med nok midler i en rentekompensasjonsordning, slik at den altså hadde levd videre og kunne vært brukt av kommunene. Det ville skapt løsninger, noe som alle ville kunne ha gjort. Jeg konstaterer at Regjeringen hadde én prioritering: frukt og grønt - som i grunnen nå har blitt redusert fra et varmt måltid etter Kristin Halvorsens signingsferd på tvers av landet før siste valg. Det ble, når det kom til stykket, viktigere å prioritere i en budsjettoppsetting enn å sikre rentekompensasjonsordningen. Så er det litt forskjellige budsjett, men i Regjeringens samlede satsing var det den prioriteringen som ble gjort. Det er intet i denne debatten, i kampen om hvorvidt en skal flytte ansvaret til Arbeidstilsynet, som Fremskrittspartiet mener, som skal få tilsløre at her er det gjort en prioritering som førte til at man ikke prioriterte friske bygg først. Venstre konstaterte det, så vi hadde det i vårt alternative budsjett for inneværende år. Det tapte vi hjertelig, som alle andre, da vi møtte den massive rød-grønne forsvarsmuren. Den er jo slik at har man bestemt seg for noe, har man jo sett lyset uansett om alle andre mener at et annet lys er sterkere. Her foretrakk man da bananer framfor friske bygg. Den prioriteringen har jeg tenkt å fortelle det norske folk lenge og grundig, inntil Regjeringen skjønner at friske bygg faktisk er helt grunnleggende for elevers helse og for helsen til alle som er i skolen. Jeg skal formulere det veldig tydelig på vegne av Venstre: Friske bygg er viktigere enn frukt og grønt. Friske bygg er viktigere enn bananer.