Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Noreg har naturlege føresetnader for å vere verdas fremste sjømatnasjon. Vi har ei lang kyststripe, og kontinentalsokkelen utanfor kysten er viktige gyte- og oppvekstområde. Ifølge Havforskningsinstituttet har 70 pst. av all fisken i Norskehavet og Barentshavet gyteområde eller oppvekstområde på den smale kontinentalsokkelen utanfor Lofoten og Vesterålen. Fiskeressursane og andre marine ressursar er fellesskapet sin eigedom. Fiskeressursane er fornybare ressursar når vi forvaltar dei berekraftig. Ein samla komité legg derfor vekt på føre-var-prinsippet og økosystemtilnærming i fiskeriforvaltinga. Reine, rike og produktive økosystem er ein føresetnad for å nå måla om å bli verdas fremste sjømatnasjon. Havressurslova slår fast at marine viltlevande ressursar skal bidra til å sikre sysselsetting og busetting i kystsamfunna. SV er opptatt av å føre ein politikk som tar omsyn til denne målsettinga. Kystfiskeflåten, og ikkje minst den minste flåten, er viktig for mange lokalsamfunn, noko også Høgre nettopp innrømte. Gruppa under 11 meter er viktig for busetnaden langs kysten. Ho er også viktig for rekruttering til fiskaryrket. Derfor foreslår ikkje regjeringa strukturering i gruppa under 11 meter. Det er ulike syn på økonomien i denne gruppa. Derfor er SV glad for at det blir foreslått å utgreie økonomien i gruppa. SV er opptatt av å styrke økonomien utan strukturering. Verdas fremste sjømatnasjon må også ligge i front når det gjeld marin forsking. Dette er eit område som regjeringa prioriterer både i sjømatmeldinga og i forskingsmeldinga. Etter kvart som vi utviklar betre fangstmetodar, er det viktig å ha god kunnskap om økosystema. Vi treng også forsking som kan få ned kostnadene både i fiskeria og i fiskeindustrien, og som kan auke prisane i marknaden. Oppdrettsnæringa har vakse raskt, og næringa står overfor utfordringar når det gjeld miljømessig berekraft. Det kan få store konsekvensar for villaksen og andre deler av økosystemet dersom vi ikkje tar desse utfordringane på alvor. Det kan også øydelegge den økonomiske berekrafta til næringa. Derfor er det positivt at ein samla komité konstaterer at vidare vekst i næringa er avhengig av at ein løyser dei miljømessige utfordringane, og at ein også løyser utfordringane med fôr på ein berekraftig måte. Dette er jo eit forhold som har blitt aktualisert etter dagens oppslag i media. Her er det naturleg å gå over til å snakke om akvakulturlova. Skal vi nå måla i sjømatmeldinga, er det viktig å ha lover og reglar som kan bidra til miljømessig berekraft i oppdrettsnæringa. Det er viktig for miljøet og for næringa sjølv. All erfaring frå andre næringar viser at strenge miljøkrav skaper innovasjon som er til gagn for næringa. Akvakulturlova trådde i kraft 1. januar 2006. Det er no aktuelt å gjere ein del oppdateringar av lova basert på erfaringar så langt. Her, som ofte elles, er førebygging det beste. Regjeringa har foreslått å endre § 10 andre ledd slik at kravet til å drive førebyggande miljøarbeid kjem klarare fram. Det er noko som SV er opptatt av. Førebygging er alltid det beste miljøarbeidet – betre enn reparasjon i etterkant. Regjeringa foreslår også å endre § 10 andre ledd slik at departementet får heimel til å innføre krav om merking av fisk. Formålet er å få betre kontroll med innblanding av rømt oppdrettsfisk i elvane, og å kunne spore dei tilbake til oppdrettsanlegget – når vi får tilstrekkelege metodar for det. Det er viktig at ein i det vidare arbeidet med merking legg vekt på dyrehelse og god kontakt med næringa, som ein samla komité har lagt vekt på. Regjeringa foreslår også å endre § 11, slik at ein får heimel til å krevje at oppdrettarane utfører eller finansierer nødvendig miljøundersøking innanfor lokaliteten sitt influensområde. Regjeringa foreslår også å innføre eit økonomisk fellesansvar for å fjerne rømt oppdrettslaks i elvane. Det er viktig og riktig at næringa ryddar opp etter seg. Kristeleg Folkeparti foreslår å gjere innbetalinga avhengig av rømmingsrisikoen i anlegget. Intensjonen kan vere god, men det kan vere vanskeleg å finne ei rettferdig praktisering av ei slik differensiering. Til slutt: Målet om å bli verdas fremste sjømatnasjon er ambisiøst, men realistisk. Vi kan nå det ved å satse på kunnskap og forvalting – for miljømessig og ressursmessig berekraft.