Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2004-05-18:
Hausten 2002 var uvanleg fin, med mange solskinsdagar og stabilt og tørt vêr. Mange menneske fekk fine opplevingar langt utover hausten på fjellet, ved sjøen og i skog og mark. Kvitt rim på trea og marka braut mot sprakande haustfargar og gav ugløymande opplevingar når ein sleit seg opp til ein fjelltopp eller valde ei lettare rute i storslått natur. Men etter kvart som hausten gjekk over i vinter, kom desse opplevingane i skuggen fordi det vakre vêret førte med seg jamt større ulemper. Det blei stendig meir negativ fokusering på manglande fylling i vassmagasina, og barfrost og snømangel forsterka den negative effekten av manglande nedbør. Vinteren 2002–2003 viste at Noreg er sårbart for svikt i nedbøren, spesielt kombinert med streng kulde over lang tid. Kraftmarknaden hadde svært kort tid på seg til å tilpassa seg utfordringane som svikten i energitilførsla frå vasskraftproduksjonen førte med seg. I fagkrinsar var det stor uvisse om det ville vera nok vatn i magasina, slik at det kunne leverast nok straum fram til våren 2003. Marknaden reagerte, og straumprisane gjekk opp. Dei uakseptabelt høge straumprisane førte til at ein del einskildabonnentar og grupper av abonnentar utan fastprisavtale fekk store, uføresette og akutte betalingsproblem. Det måtte difor setjast i verk strakstiltak som delar av det offentlege serviceapparatet ikkje var budde på. Dei høge straumprisane hadde mange negative verknader direkte og indirekte for både private straumkundar, næringslivet og det offentlege. Vinteren 2002–2003 viste at forsyningstryggleiken for straum ikkje var god nok, og vi har difor i dag til behandling stortingsmeldinga om forsyningstryggleik. For Regjeringa er det eit mål at det er nok elektrisk kraft i marknaden til akseptable prisar, og fleirtalet i komiteen er einig i at Noreg må ha som mål minst å vera sjølvforsynt med kraft i eit normalår. Med utgangspunkt i den grundige gjennomgangen av kraftsituasjonen i 2002–2003 som kjem fram i meldinga, har Regjeringa m.a. lagt fram ei rekkje tiltak utforma i ti hovudpunkt som skal medverka til å nå desse måla. Eg er glad for at Arbeidarpartiet har sett kor viktig det er å få gjennomført desse tiltaka, som vil leggja grunnlaget for miljøriktig satsing for å gjera kraftforsyninga meir robust og levera straum til akseptable prisar. I tipunktslista med tiltak er det m.a. lagt opp til å styrkja innsatsen for miljøvenleg omlegging av energibruk og å auka miljøriktig energiproduksjon. Vidare er forbrukarane sine rettar styrkte m.a. gjennom nye kontraktsformer. Undervegs i behandlinga av meldinga har vi i komiteen fått fyldig informasjon om den kraftintensive industrien sine utfordringar og behov for m.a. langsiktige kontraktar til konkurransedyktige prisar. I Noreg har denne industrien ein høg miljøprofil og representerer om lag 22 000 verdfulle arbeidsplassar. Av sysselsetjingsmessige, økonomiske, tekniske og miljømessige grunnar er det difor viktig at denne industrien ikkje blir flytta ut av landet. Delar av den kraftintensive industrien har i dag avtalar med Statkraft om levering av kraft på såkalla «myndighetsbestemte» vilkår. EØS-reglane om statsstøtte slår inn i høve til denne typen avtalar, og det er difor ikkje aktuelt å gå inn i nye «myndighetsbestemte» avtalar når desse kontraktane går ut. Den kraftintensive industrien må sjølv inngå kontraktar om kjøp av kraft i marknaden. I denne situasjonen er det overlag viktig at industrien og staten har nær kontakt og snur alle steinar for å finna gode løysingar. Regjeringspartia er med i fleirtalet som ber Regjeringa ta initiativ til å greia ut om det er mogleg å få til ein ny generasjon kraftkontraktar for kraftintensiv industri innanfor EØS-regelverket. I dag legg vi grunnlaget for auka forsyningstryggleik for straum, og gjennom konstruktivt samarbeid på miljøet sine premissar vil vi bli betre rusta for nye utfordringar som måtte komma.