Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-16:
Proposisjonen vi behandler i dag, er en del av arbeidet med å gjøre Forsvarets logistikksystemer om fra en rekke frittstående organisasjoner utgått fra enkeltbehov og fra de enkelte forsvarsgrener, til en samlet organisasjon. Dette er en god tanke, og i hovedsak er komiteen enstemmig i sin vurdering av dette, og slutter seg til forslaget om å opprette fire divisjoner og fem produksjonsenheter. Det vil gjøre det enklere å oppnå målsettingen om en organisasjon der det er kundens virksomhetsområder, lokalisering, behov og krav som skal være styrende for hvilke oppgaver FLO skal utføre, hvilket omfang logistikkvirksomheten skal ha, hvor denne skal drives og med hvilken kvalitet. På noen områder skiller imidlertid komiteen lag i sine vurderinger, og jeg skal peke på noen av disse. Det gjelder særlig splittelsen av IKT-arbeidet i to divisjoner, mellomnivå vedlikehold av F-16, konkurranseutsetting, bortsetting og Offentlig Privat Samarbeid. Splittelsen av IKT-arbeidet er, etter SVs mening, en full helomvending av tidligere vedtak i Stortinget. Forsvaret tar ikke et steg framover, men isteden to steg bakover mot situasjonen som var før omstillingen av Forsvaret startet. Flertallet går nå inn for en oppsplitting av IKT-fagmiljøet, verdikjeden og ressursene i to deler. Resultatet kan bli uklarhet i forhold til rolle og ansvarsdeling og redusert evne til å levere til kundene, både Forsvarets militære organisasjon og sivile kunder. I tidligere stortingsproposisjoner har målsettingene vært å få til følgende: For det første: kraftsamling av IKT uten konkurrerende IKT-miljø hos FLO og hos kunden. For det andre: plassering av enhetlig ansvar i et ende til ende-perspektiv, altså et totalansvar for IKT-leveranser i et livssyklusperspektiv. For det tredje: et helhetlig system og arkitekturansvar for IKT, som innebærer et klart definert ansvar for leveranser av helhetlige IKT-løsninger i et livssyklusperspektiv. Man har oppnådd gode resultater med dette allerede, og sjansene for å innfri målsettingene, inkludert nedbemanningen, har vært og er til stede. Nå er sjansen stor for at vi kommer til å oppleve konkurrerende IKT-miljøer, manglende totalansvar for IKT-leveransene i et helhetlig livssyklusperspektiv og uklare ansvarsforhold totalt sett. Jeg kan ikke se at det er gjort konsekvensutredninger som støtter flertallets syn på dette. SV, Fremskrittspartiet og Senterpartiet støtter ikke Regjeringens og Arbeiderpartiets syn i denne saken, og har fremmet et eget forslag om fortsatt samling av IKT-miljøene i FLO, som representanten Width refererte til, og jeg henviser til dette. Mellomnivå vedlikehold av F-16 er i proposisjonen foreslått flyttet til Bodø. Flertallet i komiteen går inn for å tilpasse vedlikeholdsrutinene av F-16, at Ørland skal ha vedlikeholdskapasitet i forhold til å støtte internasjonale operasjoner, og at de ressursene som i dag brukes på mellomnivå vedlikehold, skal brukes til annet vedlikehold, som er nødvendig på grunn av økt flytimetall. Så tar flertallet til orde for en utredning av det hele og en ny behandling til våren i langtidsproposisjonen. Hva dette vil resultere i, er uavklart, men det gjør det ikke lettere å tro at mellomnivå vedlikehold fortsatt skal bli på Ørland, slik det er i dag, men vi kan jo håpe. SV mener imidlertid at det er rimelig at fordelingen mellom Bodø og Ørland, slik den er i dag, skal fortsette, ikke minst av hensyn til det omfattende tekniske fagmiljøet på Ørland, og det gode samspillet med skoleverket i regionen. Denne proposisjonen omhandler endringene av organisasjonsstrukturen i FLO og lokalisering av ledelseselementene i divisjonen og de landsdekkende produksjonsenhetene. Det er enighet i komiteen om at lokaliseringsspørsmål i FLO for øvrig vil komme opp for Stortinget i forbindelse med langtidsproposisjonen som kommer til våren. Den eneste lokaliseringsdiskusjonen som er synliggjort i merknadene fra komiteen, er knyttet til ledelsen i Produksjonsenhet Landsdekkende, der hele komiteen ber om alternative utredninger, herunder Hovemoen ved Lillehammer, mens et mindretall, herunder SV, anbefaler at Lillehammer velges. I dette ligger det selvsagt sterkere føringer mot Lillehammer, ikke minst av hensyn til at det her ligger bygg og anlegg som er godt tilrettelagt for denne funksjonen. Jeg har imidlertid stor tro på at vi skal kunne komme fram til en god løsning for Lillehammer når saken kommer opp i neste omgang. Konkurranseutsetting, bortsetting og Offentlig Privat Samarbeid er alle varianter av en tanke om at Forsvaret skal utføre mindre selv og kjøpe mer utenfra eller leie kapasiteter fra private. Det er ingenting som tyder på at dette blir særlig billigere eller mer effektivt enn å drifte logistikktjenestene selv, og SV har i merknader både i denne saken og i budsjettet for neste år presisert at dette er en uheldig utvikling i Forsvaret. Vi kommer til å følge denne utviklingen nøye i tiden som kommer. Til slutt vil jeg peke på den skarpe kritikken som har kommet fra arbeidstakerorganisasjonene i forbindelse med arbeidet med denne proposisjonen. SV mener at det selvsagt er slik at Forsvaret skal forholde seg til det avtaleverk som er framforhandlet, i alle sine prosesser, og særlig når det omfatter mange menneskers arbeidsplasser og omfattende organisasjonsendringer. Denne proposisjonen har skapt stor uklarhet langt inn i Forsvarets organisasjon, og det bør også være i Forsvarets interesse at prosessene foregår slik at resultatene er entydige og klare å forholde seg til.