trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Utlendingsloven slår fast at ingen skal returneres til sitt hjemland hvis de risikerer forfølgelse på grunn av sin religion. Dette inkluderer også dem som risikerer forfølgelse i hjemlandet fordi de har skiftet religion. Det er Utlendingsdirektoratet og Utlendingsnemnda som avgjør saker og klager etter utlendingsloven, og vurderer den enkeltes behov for beskyttelse ut fra asylanførsler og den til enhver tid foreliggende landinformasjon. Verken medlemmer av regjeringen eller departementet kan gripe inn i eller påvirke utfallet av enkeltsaker, med unntak av saker som gjelder hensynet til grunnleggende nasjonale interesser eller utenrikspolitiske hensyn. Utlendingsmyndighetene følger situasjonen for konvertitter nøye, bl.a. gjennom den faglig uavhengige enheten for landinformasjon – Landinfo. Dersom Iran setter i kraft en lov som forbyr konvertering fra islam, vil Utlendingsdirektoratet og Utlendingsnemnda legge vekt på lovens innhold og praktiseringen av loven når de vurderer om en konvertitt har behov for beskyttelse. Når det gjelder Iran, er jeg for øvrig kjent med at utlendingsmyndighetene mener at konvertering i seg selv ikke gir et beskyttelsesbehov, men at man må foreta en konkret vurdering av forfølgelsesfaren i hvert enkelt tilfelle. Konvertering har derfor dannet grunnlag for asyl i en rekke asylsaker fra Iran. I juni i fjor gikk Utlendingsnemnda offentlig ut og sa at de hadde mottatt ny informasjon knyttet til konvertitter fra Iran. På bakgrunn av dette fikk de høsten 2011 om lag 140 anmodninger om omgjøring av tidligere vedtak. De fleste av disse var begrunnet med konvertering. Utlendingsnemnda forventer nå å avholde flere nemndmøter for å vurdere disse konverteringssakene. Jeg vil for øvrig understreke at jeg har tillit til at utlendingsmyndighetene foretar en individuell, grundig og forsvarlig vurdering av beskyttelsesbehovet i alle saker der det er anført forfølgelse på grunn av konvertering.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Jeg vil iallfall ikke utelukke det. Det er jo det som ligger i hele svaret. Dette er en situasjon som det er nødvendig å følge nøye, og hvor informasjonen – både om loven og om iverksettelsen – er helt avgjørende å forholde seg til, for både Utlendingsdirektoratet og Utlendingsnemnda. Det er noe av bakgrunnen for at den informasjonen som vi nå får, selvsagt har utløst anmodninger om omgjøring, og for at det også vil være saker som settes med nemnd.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Det er dessverre slik at det ikke er første gang våre utlendingsmyndigheter har måttet forholde seg til svært krevende spørsmål. Desto viktigere er det å sikre godt tilfang av informasjon, og Landinfo vet jeg har supplerende opplysninger fra mange organisasjoner. Det er heller ikke første gang utlendingsmyndighetene må forholde seg til realiteten i en vanskelig problemstilling, og det er derfor jeg sier at jeg også har tillit til at myndighetene vil foreta en god og grundig vurdering også i disse sakene for å kunne komme fram til den rette beslutningen. Jeg er helt sikker på at dette også vil være et tema som vil bli fulgt nøye fra oss i departementet – jeg kan forsikre om det – og jeg tror også det vil være andre, både i politiske partier her i salen og andre departement, som vil gjøre det.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
For det første er det ingen motsetning mellom det Finansdepartementet har sagt om effekter av lavere gjennomsnittsskatt på arbeidstilbud, og det som kommer fram i den nevnte artikkelen i Aftenposten. Det er ikke Finansdepartementets syn at lavere gjennomsnittsskatt fullt ut – krone for krone – vil slå ut i lavere arbeidstilbud, slik det kan høres ut som representanten Solvik-Olsen antyder. Redusert gjennomsnittsskatt vil gi økt disponibel inntekt, alt annet likt. Økonomisk teori og empirisk forskning viser at den økte kjøpekraften dette gir, vil kunne bli brukt til å etterspørre mer av alle goder. Ett gode er fritid, og økt etterspørsel etter fritid er det samme som redusert tilbud av arbeid. Men den økte kjøpekraften vil også gi økt etterspørsel etter andre varer og tjenester, så det er kun en mindre del av økningen i disponibel inntekt som vil bli tatt ut i redusert arbeidstid. Den nevnte artikkelen i Aftenposten bekrefter også dette: «Noe av veksten i kjøpekraft er faktisk tatt ut i kortere arbeidstid, det vil si mer fritid. I 1987 gikk vi fra 40 timers uke til en normal arbeidsuke på 37,5 timer, og i årene 2001–2002 fikk vi en ekstra ferieuke.» Nasjonalregnskapet viser at inntektsøkningen siden 1970 delvis er tatt ut i redusert arbeidstid. I 1970 utførte en sysselsatt person i gjennomsnitt 1 835 timeverk i løpet av ett år. Dette hadde sunket til om lag 1 426 timeverk i 2011. Finansdepartementet følger med i norsk og internasjonal skatteforskning, herunder forskning på sammenhengen mellom skatt og atferd. Denne forskningen omfatter også virkninger av endringer i det norske skattesystemet, herunder dynamiske virkninger. På den bakgrunn ser ikke jeg noe behov for å ta initiativ til ytterligere utredninger om dynamiske effekter ved skatteendringer med utgangspunkt i dagens skattesystem.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Nå er statssekretær Schjerva en usedvanlig dyktig og god statssekretær, men nok om det. Det er slik at Finansdepartementet aldri har tatt avstand fra at skatteendringer eller avgiftsendringer påvirker arbeid og påvirker folks atferd – det er et viktig utgangspunkt. Finansdepartementet har gjennom flere år finansiert forskning på sammenhengen mellom skatteendringer og arbeidstilbud. Et eksempel er det såkalte Skatteforskningsprogrammet som ble startet i 1988, og der har en nå et tema i programperioden 2011–2016 som er skattetilpasning og fordeling. Det omfatter bl.a. forskning på hvordan arbeidstilbudet blir påvirket av endringer i skatteregelverket. Vi følger med i internasjonalt arbeid og er inne og finansierer viktige norske forskningsprogrammer på dette området, så jeg tror det skulle holde i denne omgang.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Vi vil sikkert få rik anledning til å diskutere dette temaet videre. I den sammenhengen viser jeg også til svaret jeg ga tidligere i dag. Så er jeg glad for at representanten Solvik-Olsen sier at en ikke kan bygge alt på en artikkel eller et intervju som står i Aftenposten, og det er faktisk også slik at folk er forskjellige i den forstand at noen sikkert har en materialistisk tilnærming, andre har en mindre materialistisk tilnærming. Men jeg tror at vi fort kan bli enige om at endringer i skatter og avgifter i hvert fall bidrar til å påvirke folks atferd. Så får vi ta diskusjonen videre på et senere tidspunkt.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
«Ved anbudstildeling av flykonsesjoner i Lofoten ble Danish Air Transport, DAT, valgt som operatør. Etter at Widerøe anket avgjørelsen, har Samferdselsdepartementet snudd 180 grader og tildelt Widerøe, konkurrenten til DAT, det operative ansvaret for flyvningen. Dette har medført at det er blitt kjøpt mange billetter, som i dag ikke lenger er gyldige. Hva vil statsråden foreta seg for å ivareta næringslivet og enkeltmenneskets rettigheter, slik at uskyldige ikke vil oppleve tap av betalte tjenester?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Jeg takker for svaret. Slik jeg har forstått det, fikk Samferdselsdepartementet allerede i desember beskjed fra Luftfartstilsynet om at Danish Air Transport ikke kunne levere et operativt ansvar som tilfredstilte kravene i anbudsdokumentet for fortsatt konsesjon. Allikevel ser vi at billettsalget til privatpersoner og næringslivet fortsatte en god stund etter dette. Burde ikke dette vært stoppet lenge før av Samferdselsdepartementet, eller burde man ikke gått ut tidligere med opplysninger til forbrukeren?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Jeg takker for svaret. Innenfor aviation er det jo i dag slik at tidsperioden for et flyselskap med hensyn til å forholde seg til nye anbudsdokumenter og tekniske krav til operativt ansvar og flyvninger, faktisk er veldig kort. Det er med andre ord kort tid til å tilfredsstille nye fordringer og endringer. På Vestlandet har vi erfart dette med Widerøe og Florø lufthavn, og vi har opplevd det nå med Danish Air Transport. Vil statsråden se på muligheten for å utvide omstillingstiden for selskapene slik at de blir gitt nok tid til å investere i oppgraderinger og sikkerhet, og dermed gi selskapene større forutsigbarhet og ikke minst tilrettelegge for reell konkurranse?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-18:
Eit godt regionalt flyrutetilbod er viktig for å redusera avstandsulemper og sikra effektiv transport for folk og næringsliv i distrikta. Difor gjev regjeringa tilskot til drift av regionale flyruter. Tilskotet blir gjeve i form av ei ordning med kjøp av flyrutetenester etter anbodskonkurranse. I samband med anbodskonkurransen som vart halden for å sikra regional flyrutedrift på 19 ruteområde frå 1. april i år, viste det seg dessverre, etter anbodstildelinga, at flyselskapet Danish Air Transport, som fekk tildelt fire ruteområde i Lofoten og Ofoten, likevel ikkje ville vera i stand til å starta rutedrifta på dei føresette vilkåra. I situasjonen som då oppstod, la eg vekt på å avgrensa skadeverknadene ved å sikra eit kontinuerleg flytilbod i Lofoten og Ofoten av omsyn til innbyggjarar og næringsliv. Av omsyn til klagen som er framsett av flyselskapet, og behandlinga av denne, har Samferdselsdepartementet inngått mellombelse kontraktar for rutedrift på desse ruteområda med flyselskapet Widerøe. Alternativt ville rutetilbodet ha stoppa opp 1. april. Så til spørsmålet om flybillettar. Danish Air Transport opna for billettsal på rutene i Lofoten og Ofoten etter tildelinga 19. januar og stengde billettsalet igjen ved omgjeringa 23. mars. Danish Air Transport har informert om at dei fullt ut refunderer alle billettar som er kjøpte. Etter det eg veit, blir dette følgt opp på ein svært ryddig måte. Det var dessverre ikkje mogleg i den mellombelse avtalen med Widerøe å få med noka løysing for å kunne tilby ruteflyging på Widerøe sine flygingar med billettar kjøpte hos Danish Air Transport. Dette inneber at passasjerane dette gjeld, må kjøpa ny billett hos Widerøe om dei ynskjer å gjennomføra reisa. Eksisterande refusjonsordningar gjer at passasjerane ikkje skal tapa det dei har betalt, sjølv om det vil vera nokre ulemper og meirkostnader for dei som må booka om.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-18:
Ved anbodskonkurransen som vart halden for å sikra regional flyrutedrift på ei rekkje ruteområde frå 1. april i år, tildelte Samferdselsdepartementet den 19. januar kontrakt for fire ruteområde i Lofoten og Ofoten til flyselskapet Danish Air Transport, som hadde det samla sett lågaste kravet om tilskot for det aktuelle området. Det betyr at på det tidspunktet rekna vi med at dei innvendingane som var komne frå Luftfartstilsynet, var rydda av vegen. Før vi kunne inngå kontrakt med Danish Air Transport, kom det fram nye opplysningar. Det var det som gjorde at departementet den 23. mars fann det nødvendig å gjera om avgjerda om å tildela dei fire ruteområda til DAT. I staden måtte vi dessverre avvisa tilbodet til DAT på desse fire ruteområda.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-18:
Det eg kan seia aller fyrst, er at vi set i verk arbeidet med konkurransen på eit tidlegare tidspunkt enn vi pleier, nettopp for å sikra at det vart lengre tid. Dei erfaringane vi har gjort oss no, går vi nøye igjennom, nettopp fordi vi veit at her kan det vera eit forbetringspotensial. Så er akkurat denne saka no gjenstand for klage. Vi har inngått mellombelse kontraktar på desse ruteområda, og vi kjem tilbake med ei behandling av denne klagen så fort som det lèt seg gjera, og også med ei oppsummering av dei erfaringane vi har gjort oss i denne saka.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-18:
Det har vore isgang i elva Tunna åtte til ti gonger dei siste 30 åra. Nokre få gonger har det påverka trafikken på rv. 3. Etter hendinga i år er Statens vegvesen i dialog med NVE om aktuelle tiltak for å løysa problemet. Å heva vegen kan vera eit tiltak, men dette kan gje andre negative konsekvensar. Riksveg 3 gjennom Østerdalen, frå Elverum til Kvikne, er nesten 250 km lang. Glomma er hovudvassdraget i Østerdalen, men fleire større vassdrag som Rena, Imsa, Atna, Folla, Tunna, Ya og Orkla renn langs eller blir kryssa av riksvegen. I tillegg er det ei stor mengd mindre sideelvar og bekkar med potensial for isgang og flaum, som kan påverka trafikkavviklinga langs hovudferdselsåra gjennom Østerdalen. Det er i alt 63 små og store bruer på strekninga. Det blir gjennomført risiko- og sårbarheitsanalysar i samband med pågåande utbetringstiltak for å redusera utfordringane med naturkreftene i Østerdalen. Slike analysar blir gjennomførde i samarbeid med relevante styresmakter og i samsvar med plan- og bygningslova. Tiltak for å minska skadane blir vurderte i høve til samfunnsnytten.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-18:
Lat meg seia til Brevold at i ulike situasjonar som oppstår, er det viktig å stilla med relevante tiltak. Under skadeflaumen i 1995 vart rv. 3 stengd fire ulike stader på grunn av overfløyming i hovudvassdraget Glomma og Folla, i kommunane Stor-Elvdal og Alvdal. På det meste var vegen stengd i sju dagar. Pinseflaumen i 2010 hadde ei anna utvikling; det var dei mindre sidevassdraga som skapte problem for trafikken. Ved Trønnes var rv. 3 stengd i vel tre døger. Så er det viktig å ha beredskap i forhold til nettopp desse akutte situasjonane, og her er risiko- og sårbarheitsanalysar i samband med pågåande utbetringstiltak svært viktige. Så er representanten Bredvold vel kjend med at rv. 3 rustar vi opp systematisk år for år, jf. det vi har vore einige om i samband med eit tidlegare spørsmål, at til rv. 3 har det vorte tilført minst 100 nye millionar kvart år.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-18:
Det som representanten Bredvold og eg er einige om, er for det fyrste at rv. 3 er ein svært viktig veg, og at det er bra at det skjer stadige forbetringar her. Så peikar han på noko som er avgjerande viktig, og det er dette å ha ein auka beredskap. No er det slik at på denne vegen har det vore isgang i elva Tunna åtte til ti gonger dei siste 30 åra. Det har då vorte utført tiltak i tilknyting til dei hendingane. Ras og flaum ser vi no kjem i eit aukande omfang og på plassar der vi før ikkje tenkte at det kom. Difor vil alt som heiter beredskap, vera styrkt i tida framover. Det betyr òg at NVE og Statens vegvesen nok kjem til å ha endå tettare kontakt òg når det gjeld beredskap, enn dei har hatt.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Hovedfartsåren gjennom Østerdalen rv. 3 er midlertidig stengt på grunn av stor isgang i elva Tunna. Også andre steder på denne strekningen er det fare for at is og vann vil gjøre at veien blir stengt. Hvilke utbedringstiltak vil statsråden vurdere for å unngå stenging av rv. 3 under slike forhold?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Jeg takker statsråden for et svar som egentlig ikke var noe svar på hva man skal gjøre framover, men på hva som har skjedd, og skjer. Som statsråden sier, har bare elven Tunna åtte til ti ganger de siste 30 årene hatt stor isgang. Så det er altså ikke bare dette året det har skjedd, men mange, mange ganger tidligere. Mange andre elver kan også være, og er, et problem for denne veien. Hvis jeg husker riktig, er det også 63 bruer langs de 250 kilometerne, så det er klart at det er en utsatt veistrekning. Men samtidig må vi huske på at dette ikke er en hvilken som helst vei. Dette er rv. 3 mellom nord og sør. Den frakter mange varer og mange folk, og hvis den blir stengt, er det et stort samfunnsproblem. Derfor er ikke jeg fornøyd med at ting blir vurdert – det må skje noe! At det skjer noe smålapping her og der, kan gjerne Senterpartiet og enkeltrepresentanter tar æren for, men det må altså skje noe mer. Det er det jeg er på jakt etter i dette spørsmålet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Jeg takker nok en gang for svaret. Det er riktig at rv. 3 rustes opp hvert år, og det er mange som har æren av det. Kanskje jeg har litt av æren, kanskje senterpartirepresentanter og kanskje Senterpartiet også. Så jeg tror vi har en felles ære for det, hvis vi skal begynne å dele ut ære. Men det viktigste er at det skjer noe, og jeg synes det skjer for lite. Det er ikke nok å vurdere, men vi må også ha en beredskap som fungerer. Her kan det virke som om, i hvert fall i dette tilfellet som det refereres til i spørsmålet, beredskapen ikke var der. Jeg savner også et bedre samarbeid mellom NVE og Statens vegvesen. Jeg vet at det er møter, men ofte er de møtene i etterkant av at ting har skjedd. Jeg mener vi bør ha møter før ting skjer. Jeg mener at vi må utbedre veien raskere enn det som skjer. Det er sånn som statsråden sier, at det er mange elver og bruer langs denne veien, og våren kommer én gang i året, og den kommer på forskjellig måter, selvfølgelig – men dette er et problem.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Jeg kunne gjøre dette veldig enkelt og svare ja, men jeg skal utdype det litt. Det er riktig som representanten Tenden nevner, at jeg har vært i Sveits. Bakgrunnen for besøket var som kjent at jeg skal legge frem en stortingsmelding om rusmiddelpolitikken. Stortingsmeldingen vil bl.a. omtale det forebyggende arbeidet, hvordan vi skal tilrettelegge tjenestene til personer med rusmiddelproblemer, og hvilke virkemidler vi har for å redusere skader og negative følger av bruk av rusmidler. Det gjelder for den enkelte, for pårørende og for andre berørte. Meldingen vil også vurdere forslagene som Stoltenberg-utvalget la frem i juni 2010, og som har vært på høring. Et flertall i utvalget foreslo å sette i gang et forsøksprosjekt der behandling med heroin inkluderes i LAR – legemiddelassistert rehabilitering. Sveits har hatt et slikt tilbud i mer enn 15 år, og det er der vi finner om lag halvparten av de ca. 3 000 opiatavhengige som er inkludert i heroinassistert behandling på verdensbasis. Det var derfor både nærliggende og naturlig å dra til Sveits for å se hvordan tilbudet til rusavhengige er lagt opp, og hvilke resultater de kan vise til. Det som var særlig interessant, var den helhetlige politikken på området, som innebærer at helsetjenesten, sosialtjenestene, politiet og andre samarbeider tett om å nå felles mål. Jeg vil likevel understreke at erfaringer fra andre land ikke alltid er direkte overførbare til vårt samfunn. Representanten Tenden spør om jeg kom hjem med noen gode forslag som kan bedre den norske rusomsorgen. Forslag som er knyttet til fremtidig rusomsorg i Norge, vil jeg komme tilbake til i forbindelse med stortingsmeldingen om rusmiddelpolitikken.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Nå er det slik at vi tar sikte på å legge frem denne meldingen før sommeren, og det ville være unaturlig å gå inn på enkeltforslag nå. Det jeg i hvert fall kan forsikre om, er at alt som har vært av forslag, er vurdert eller vil bli vurdert, frem til meldingen legges frem. Det som er helt sikkert, er at dette blir en melding som dreier seg både om alkohol, om doping og om narkotika. Derfor blir det en helhetlig melding hvor vi ønsker å se hele dette området under ett. Det er klart at både pårørende, barn og andre blir veldig influert av andres rusmisbruk. Jeg skal komme tilbake til mange av disse forslagene. Flere akuttbehandlingsplasser har det faktisk blitt i den senere tid, men vi må alltid vurdere om vi skal ha flere. Når det gjelder rekruttering, er det selvfølgelig en viktig del av det å kunne ha en god rusomsorg.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Rus og psykiatri henger i noen sammenhenger veldig sammen. Det har vært fokusert mye mer på dette temaet i den senere tid, og det er nå mye større forståelse for at disse problemene må ses under ett. Jeg opplever at de store institusjonene, som Oslo universitetssykehus og Helse Bergen, f.eks., som er de to som har flest rusavhengige – i hvert fall størst andel – er veldig oppmerksomme på problemstillingen. De utvikler også gode behandlingstilbud til denne gruppen. Det er helt klart at dette er en viktig del av rusomsorgen. Jeg bare fastholder det jeg sa: Disse skal ha et godt tilbud. Om man gjør endringer i struktur, betyr ikke det at man endrer intensjonen om at disse skal ha god behandling.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
«En rekke medieoppslag i forbindelse med påsken har satt fokus på hjelpeberedskapen i fjellet på vinterstid. Grunnet rigid regelverk rundt motorferdsel i utmark er det sterke begrensninger på rednings- og hjelpemannskapenes mulighet for å drive med øving i sine respektive aksjonsområder på vinterstid. Vil statsråden ta initiativ til å endre regelverket vedrørende motorferdsel i utmark for rednings- og hjelpemannskap for å sikre liv og helse?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Det er jo en gledens dag hvis dette blir gjennomført før neste år. Det er slik at mannskapene må få øve – mannskapene må få lov til å kjøre, ta GPS-kurs osv. når det er godt vær, sånn at man ikke kjører utfor skrenter og skader seg. Så hvis dette går i orden, er det en gledens dag. Statsråden sier at dette vil kunne skje før neste år. Kan statsråden garantere at vi ikke er i denne situasjonen neste år, og at vi har innført regler innen neste påske?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
For første gang i min tid på Stortinget skal jeg ikke stille et spørsmål til. Jeg er veldig fornøyd med det svaret jeg har fått. Takk.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Det korte svaret er ja – og det litt lengre lyder som følger: Hjelpekorpsene og andre redningsorganisasjoner har en veldig viktig funksjon. Mange er etter hvert de skiløpere som kan takke redningstjenesten for at de har liv og helse i behold. Derfor skal selvsagt redningstjenesten sikres den opplæring og trening som er nødvendig. Motorferdsel i utmark er regulert i motorferdselloven med tilhørende forskrifter. I verneområdene gjelder, i tillegg til reglene i motorferdselloven, også naturmangfoldloven og verneforskrifter for de enkelte verneområder. Utgangspunktet i motorferdselloven er at all motorferdsel i utmark er forbudt. Dette gjelder både i og utenfor verneområdene. Forbudet skal sikre både hensynet til naturen og hensynet til friluftsliv og opplevelsen av stillhet og ro. Regelverket åpner likevel i stor grad for nyttekjøring til ulike formål. Utenfor verneområdene gjør motorferdselloven unntak for motorferdselforbudet for kjøring i forbindelse med «politi-, ambulanse- og redningstjeneste og oppsyns- og tilsynstjeneste etablert med hjemmel i lov». Dette gjelder ikke bare kjøring i selve utrykningssituasjonene, men også kjøring i forbindelse med øvelser og utdanning for politiet og for Norges Røde Kors Hjelpekors, Norsk Folkehjelp, Norske Redningshunder og lignende frivillige hjelpeorganisasjoner som deltar i den offentlige redningstjenesten. Øvelsene må være ledd i et øvelsesprogram, dvs. at det er reelle øvelser som er et ledd i redningstjenesten. Innenfor verneområdene må øvelseskjøring skje etter dispensasjon gitt av forvaltningsmyndighetene for de enkelte verneområdene. Redningstjenesten må selvsagt ha vilkår som tar vare på nødvendig, forberedende redningstjeneste, og det å bli kjent i områdene er en sentral del av dette. Samtidig er det viktig at man har retningslinjer og rutiner som tar hensyn til natur og friluftslivopplevelser, og i verneområdene er det særlig viktig å ta vare på verneverdier. Miljøverndepartementet og Justisdepartementet arbeider derfor sammen om et nytt rundskriv om kjøring for redningstjenesten i verneområder. Retningslinjene skal gi rom for nødvendig opplæring og trening for redningstjenesten, samtidig som de må sikre at hensynet til verneverdiene ivaretas. Som ledd i arbeidet med rundskrivet vil miljøvernministeren snarlig ta initiativ til et møte med Røde Kors for å drøfte de problemstillingene som reiser seg. Målet er få på plass enhetlige, klare og praktiske retningslinjer for de forberedende funksjonene til redningstjenesten. Slik sikrer vi enhetlig praksis i hele landet og unngår unødvendige lokale variasjoner. Rundskrivet bør være på plass før neste vinter. Jeg takker for spørsmålet og er glad for å kunne svare så positivt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Det jeg kan garantere, er at dette er en problemstilling som miljøvernministeren er opptatt av. Miljøverndepartementet og Justisdepartementet ser at man har en utfordring, og vi har felles interesse av å finne retningslinjer som er enkle å forholde seg til uansett hvor man er i landet, og som tar høyde for at det er nødvendig å ha god trening og kjenne terrenget godt. Dette kan jo forandre seg fra år til år, og det er viktig at de som gjør et utrolig viktig arbeid i den norske fjellheimen, og som har reddet mange menneskeliv, ikke setter seg selv i fare, ikke setter andre i fare, og at de kan utføre det oppdraget de melder seg frivillig til å gjøre.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
I rapporten «Ute av øye – ute av sinn?» kartlegges tilretteleggingsbehovene i høyere utdanning for studenter med usynlige funksjonshemninger, som representanten er inne på. Utvalget som inngår i undersøkelsen, er riktignok relativt begrenset, men jeg har notert meg – med bekymring – at 72 pst. av utvalget på 88 personer har vurdert å avslutte studiene på grunn av vansker med tilretteleggingen. Heldigvis viser undersøkelsen også at langt færre faktisk går til det skritt å gjøre det, men det betyr at man har noen utfordringer vi må ta fatt i. Det er et viktig mål at norsk høyere utdanning skal være lagt til rette sånn at alle kvalifiserte søkere, også studenter med ulike former for funksjonshemminger, kan tas opp til og gjennomføre en høyre utdanning. Gjennomføring av høyere utdanning er i stor grad avhengig av et godt tilrettelagt og inkluderende læringsmiljø. Dette begrepet omfatter studieopplegg, undervisning, rådgivning og når det gjelder funksjonshemmede, også særskilt tilrettelegging av læringsmiljøet. Institusjonene har ansvaret for studentenes læringsmiljø. At dette ansvaret også gjelder for funksjonshemmede studenter, går klart fram av universitets- og høyskoleloven. I § 4-3 femte ledd i loven står det: «Institusjonen skal, så langt det er mulig og rimelig, legge studiesituasjonen til rette for studenter med særskilte behov. Tilretteleggingen må ikke føre til en reduksjon av de faglige krav som stilles ved det enkelte studium.» Det er altså opp til institusjonen å vurdere hvordan studier og eksamensformer kan legges til rette for studenter med tilretteleggingsbehov. Jeg vil også vise til at alle studenter har en lovfestet rett til individuell utdanningsplan. En slik plan vil kunne sikre et tettere og mer forpliktende samarbeid mellom institusjonene og den enkelte student. Riktig brukt bør en slik plan, sammen med relevante bestemmelser i universitets- og høyskoleloven, nettopp bidra til å bevisstgjøre utdanningsinstitusjonene om at ansvaret for læringsmiljøet også gjelder for funksjonshemmede studenter. Departementet vil gjennom ulike styringsdokumenter og etatsstyringsmøter følge opp hvordan universiteter og høyskoler håndterer utfordringer knyttet til læringsmiljøet for nettopp studenter med ulike tilretteleggingsbehov. Jeg har derfor forventninger om at universitetene og høyskolene vil ivareta funksjonshemmede studenters behov for tilrettelegging, slik at disse studentene kan gjennomføre studiene på en god måte. Når alt dette er sagt om institusjonenes ansvar for tilrettelegging for funksjonshemmede, skal vi samtidig være klar over at de såkalte usynlige funksjonshemmede er en utfordrende gruppe å tilrettelegge for. Dysleksi og synshemming er funksjonshemminger som universiteter og høyskoler er vante med å håndtere, mens ADHD og epilepsi er diagnoser det kan være vanskeligere å tilrettelegge for. Rapporten «Ute av øye – ute av sinn?» ble oversendt departementet i begynnelsen av denne uken. Jeg vil sette meg grundig inn i den rapporten, og vil spesielt vurdere de funn som relaterer seg til studenter med usynlige diagnoser.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Jeg tenkte at jeg skulle invitere Unge funksjonshemmede, som står bak denne undersøkelsen, til et møte om de funnene de har kommet med i sin rapport, og høre hva de eventuelt har av forslag som er viktig å gå videre med. Det er vel alltid slik at det finnes et argument for at man kan øke bevilgningene til noen, men jeg tror det vi først og fremst snakker om her, er litt manglende kunnskap og litt manglende forståelse for at en del studenter kan ha noen utfordringer. Det er nettopp usynligheten i dette som også kanskje gjør at en universitetsledelse eller høyskoleledelse ikke er like oppmerksom på dette. Jeg tror vi kommer langt med fleksibilitet. Fleksibilitet rundt eksamen og oppgaveinnlevering er en slik type utfordring, og kunnskap om hva det dreier seg om.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Det er riktig som representanten Harberg sier, at vi har noen erfaringer nå i forhold til tilrettelegging for studenter som har vært i helt ekstremt krevende situasjoner, der det går an å ta med seg noe lærdom. En lærdom er jo at det finnes større rom for fleksibilitet innenfor det regelverket vi har, f.eks. når det gjelder eksamen eller tilrettelegging for hjemmestudier, slik at man kan – hva skal en si – håndtere fraværsproblematikken på en annen måte enn det mange skoler tror en kan. Så har vi den erfaringen at det varierer mye. Noen fortsetter som før uten noen særlig tilrettelegging, andre har vært knallgode og skal ha all ære for det og får mye skryt fra ungdommen. Jeg skal også ta med meg de erfaringene vi har nå etter 22. juli, og spre kunnskap og sørge for at vi ser på om det finnes noen forbedringer i det ordinære tilbudet som bør påvirkes av de erfaringene vi nå har.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Elever som ikke har eller som ikke kan få tilfredsstillende utbytte av det ordinære opplæringstilbudet, har rett til spesialundervisning etter opplæringsloven § 5-1. Retten til spesialundervisning innebærer også rett til logoped, dersom dette er fastsatt i elevens enkeltvedtak om spesialundervisning. Helseøkonomiforvaltningen, HELFO, som sorterer under helse- og omsorgsministeren, har ikke vedtaksmyndighet etter opplæringsloven og er ikke involvert i saker som gjelder vedtak om spesialundervisning. Opplæringsloven § 5-1 gjelder bl.a. for elever som ikke får tilfredsstillende utbytte av opplæringen fordi de ikke kan gjøre seg tilstrekkelig forstått, eller sliter med språket. Dersom dette er situasjonen, har eleven rett til egnet hjelp, og om nødvendig kan dette også innebære logopedhjelp. Terskelen for å få slik hjelp har ikke blitt høyere. Hva som er nødvendig, skal vurderes i den obligatoriske sakkyndige vurderingen. Ifølge opplæringsloven er det PP-tjenesten som har ansvaret for å utarbeide den vurderingen. Kommunen har ansvaret for å oppfylle retten til spesialundervisning for elever i grunnskolen. For elever i videregående opplæring er det fylkeskommunen som har ansvaret for at elever som oppfyller vilkårene for rett til spesialundervisning, får dette. Dette betyr at det er kommunen som er ansvarlig for logoped i tilfeller som er hjemlet i et enkeltvedtak om spesialundervisning, og kommunen kan ikke henvise disse elevene til HELFO. Tidlig innsats er ivaretatt gjennom rettighetene i opplæringsloven og er ikke avhengig av folketrygdens stønadsordning om støtte til behandling hos logoped. Spørsmål om stønadsordningen, som forvaltes av Helsedirektoratet, må rettes til helse- og omsorgsministeren.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Jeg hadde et ønske om å være så krystallklar i svaret til representanten Aspaker, nettopp fordi loven er klar her. Hvis det er noen som lager uklarhet rundt det, er det ikke med bakgrunn i loven og bestemmelsene når det gjelder hva elever som har rett til spesialundervisning, har rett til. Da kan man ikke bruke Helseøkonomiforvaltningen som en begrunnelse for ikke å gi en sånn type tilbud. Jeg mener at lovverket er klart på dette området, og at man ikke kan bruke andre unnskyldninger for å la være.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-18:
Ja, det mener jeg. For elever i skolen, enten de går i grunnskolen eller i videregående skole, er det opplæringslovens § 5-1 som gjelder. Den stønadsordningen som forvaltes av Helsedirektoratet, og der vedtak fattes av Helseøkonomiforvaltningen, gjelder bare dersom andre offentlige instanser ikke yter stønad etter andre lover. Det følger av folketrygdeloven § 5-10, forskriftens § 10. Den stønadsordningen er med andre ord sekundær i forhold til kommunenes og fylkeskommunenes ansvar for spesialundervisning etter opplæringsloven. Det betyr at det bare er dersom elevene ikke har krav på logopedhjelp som spesialundervisning etter opplæringsloven, at saken skal sendes til HELFO for vurdering. Det betyr at i praksis skal elevene først søke om å få et opplæringstilbud etter opplæringsloven. For brukere som ikke regnes som berettiget til spesialundervisning, er dette neste skritt. Men har du rett til spesialundervisning, har du rett til logoped.
Svein Harberg (Høyre), 2012-04-18:
Så får vi får se hvor mange spørsmål vi trenger i denne runden, men følgende spørsmål går til kunnskapsministeren: «Unge funksjonshemmede har utarbeidet rapporten «Ute av øye – ute av sinn?». Målet med undersøkelsen var å avdekke hvilke behov studenter med usynlige diagnoser har, og i hvor stor grad de får den tilretteleggingen de trenger i sin studiehverdag. Funnene i rapporten er nedslående. 72 pst. av studentene har avsluttet eller vurdert å avslutte utdanningen på grunn av vansker med tilretteleggingen. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at disse studentene får den nødvendige tilretteleggingen til å kunne fullføre studiene?»
Svein Harberg (Høyre), 2012-04-18:
Takk for svaret. Jeg er glad for at statsråden uttrykker bekymring for det en ser i denne rapporten. Det er, selv om det er et begrenset utvalg, tydelige tilbakemeldinger fra den gruppen det gjelder. Jeg la merke til at statsråden viste til loven som sier at det skal legges til rette for det. Men det er også et forbehold, og det er nemlig dette med uforholdsmessig byrde, og der er økonomi en av vurderingene. Jeg tror nok det blir viktig i det videre arbeidet å se på om det kanskje kan være nødvendig med noen form for kompensasjon for tilrettelegging som koster penger – at ikke institusjonenes økonomi stopper det. Så har jeg tenkt å utfordre statsråden på en konkret ting, for det som de fleste sliter med, er frist for innlevering av oppgaver og gjennomføring av eksamen, også med hensyn til tidsfrist. Det koster forsvinnende lite penger og kan nok løses ganske fort hvis statsråden er villig til å følge det opp konkret på kort sikt. Kan det være en mulighet?
Svein Harberg (Høyre), 2012-04-18:
Selv om jeg har fått gode svar, skal jeg benytte det siste spørsmålet til en oppfølging, for det viser seg jo at informasjon om tilbudet er en stor utfordring. Det viser seg også at det er veldig mange som velger ikke å melde sitt behov. Det har med kultur å gjøre, og det har med måten vi ser på mennesker med disse lidelsene å gjøre. Jeg er glad for at statsråden sier at her er det mange ting som må gripes fatt i. Det er en utfordrende gruppe, for det er mange individuelle problemstillinger. Men vi har også vært borte i det samme nå, ikke minst når vi snakker om ettervirkningene etter 22. juli, med psykiske reaksjoner etter spesielle hendelser som kommer inn under samme kategorien. Jeg ser at det nå lages noen midlertidige løsninger der. Jeg håper det også kan ses på for denne litt større gruppen, at det lages endringer på frister, studiefinansiering som følger utvidet studietid osv. – at statsråden vil ta det med seg når hun skal jobbe videre med denne saken, og at kanskje Stortinget kobles inn.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-18:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Informasjon fra PP-tjenesten i Nittedal viser at praksis vedrørende tildeling av logopedhjelp til elever som har behov for slik hjelp, er blitt endret, og at terskelen for å få hjelp er blitt høyere. HELFO krever nå at det skal foreligge en henvisning fra spesialist med diagnose før logopedhjelp kan gis. Det betyr at elevene må vente lenger før de får hjelp. Hva er bakgrunnen for denne praksisendringen, og ser statsråden at dette strider mot intensjonen om tidlig innsats?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-18:
Jeg synes dette er et godt eksempel på elever som ser ut til å falle mellom flere stoler. Jeg hører hva statsråden svarer her, men jeg hører – og leser – også den henvendelsen jeg har fått fra Nittedal kommune. De har ikke logoped selv og må ut av sin egen kommune for å få tak i den typen kompetanse. Ser ikke statsråden at her er det tydeligvis noen gråsoner, noen grenseganger som kanskje burde vært gått opp tydeligere med tanke på det hjelpeapparatet som er der for å sikre at man skal få hjelp til elevene så tidlig som mulig? Det var jo også et viktig tema da vi behandlet spesialundervisningsmeldingen her i huset i fjor høst. Tilbakemeldingen fra Nittedal kommune er at dette er et problem. Men jeg hører at statsråden svarer at det ikke er et problem. Hva akter man da å gjøre, så lenge kommunen sier at det er et problem?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-18:
Jeg hører hva statsråden svarer, men jeg opplever at kommunen her også reiser en debatt om det er så klare grenser mellom det logopedhjelp er basert på – begrunnet i et sånt spesialundervisningsvedtak – og det som man mener er et behandlingsproblem, som i så fall er spesialisthelsetjenestens ansvar. Det dilemmaet – disse grensegangene – er det også viktig å få drøftet og ettergått, som jeg var inne på i mitt første oppfølgingsspørsmål. Er det så tydelige grenseganger mellom det som tilhører spesialundervisningsdelen, og det som tilhører spesialhelsetjenestedelen, som det statsråden gir uttrykk for her?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-04-18:
«En ny kvalitetssikringsrapport slår nå fast at netto nytteverdi av Stad skipstunnel er større enn det Kystverket kom fram til i sin rapport – mer på linje med SINTEF-rapporten som viste en betydelig samfunnsnytte. Vil statsråden sette av nødvendige planleggingsmidler i revidert statsbudsjett og dermed forsere planarbeidet?»
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-04-18:
Det er tverrpolitisk enighet om å flytte gods fra vei til sjø. Høyre mener at Stad skipstunnel vil være nøkkelen til å styrke konkurransekraften til sjøtransporten. Tunnelen vil gi store miljø- og sikkerhetsgevinster og betydelig tidsmessig besparelse for sjøtransport. Dette er viktige virkemidler som må til dersom vi skal flytte gods fra vei til sjø. Stad skipstunnel vil forbedre transportmuligheten for eksportrettet næringsliv langs kysten og redusere tungtrafikken som i dag dundrer gjennom Oslo på sin vei videre til kontinentet. Høyre har tidligere foreslått å finansiere og organisere Stad skipstunnel som et OPS-prosjekt – hvis statsråden samler alle gode krefter langs kysten og bygger Stad skipstunnel som et offentlig-privat samarbeidsprosjekt, og gjerne forserer, ut fra at det nå foreligger gode grunner for å bygge.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-04-18:
Det har nå vært gjennomført 18 utredninger, og jeg er veldig glad for at statsråden sier at det er kysten som blir valg nr. 1, og at det gjelder å få transport fra vei til sjø. Den siste rapporten syns jeg er veldig interessant, fordi den konkluderer med at prosjektet har større samfunnsøkonomisk lønnsomhet enn tidligere antatt, sjøl om en ikke har fått kostnadsberegnet alle kost–nytte-effektene. En av flere effekter som det ikke er beregnet positiv nytte av, er den viktige faktoren økt trygghet. Folk langs kysten ønsker trygge lokalsamfunn, og Stad skipstunnel vil utvilsomt gjøre sjøreisen langt tryggere. Den vil også bidra til å gjøre veiene våre langt tryggere enn de er i dag. Hvor tungt vil statsråden vektlegge faktoren økt trygghet i beslutningsprosessen fram mot regjeringens avgjørelse om fremtiden til Stad skipstunnel?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Som representanten Elisabeth Røbekk Nørve viser til, mottok vi rett før påske kvalitetssikringsrapporten på Kystverkets konseptvalgutredning om Stad skipstunnel. Jeg er svært glad for at vi nå har mottatt denne rapporten. Den gir et godt faglig grunnlag for de vurderingene regjeringen skal gjøre før saken legges fram for Stortinget. Den innebærer at vi kan holde den tidsplanen som regjeringen har skissert i Nasjonal transportplan. I transportplanen er det vist til en mulig oppstart i siste halvdel av planperioden 2010–2019, dersom vi beslutter å gå videre med prosjektet. Vi vil nå foreta en grundig gjennomgang av kvalitetssikringsrapporten. I den gjennomgangen vil vi se på alle momenter som har betydning for saken. Det gjelder også de samfunnsøkonomiske vurderingene som representanten Røbekk Nørve viser til. Når vi er ferdige med den gjennomgangen, vil regjeringen komme tilbake til Stortinget på egnet måte med et forslag om den videre oppfølging av Stad skipstunnel. Som jeg allerede har nevnt, ligger vi i rute i forhold til den tidsplanen som regjeringen har skissert i Nasjonal transportplan. Den tidsplanen vil vi også følge i det videre arbeidet før saken legges fram for Stortinget.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Når det gjelder arbeidet med å få mer gods over fra vei til kjøl, er det et arbeid som jeg har fokusert mye på og intensivert, i denne omgang med en nærskipsfartsstrategi der alle aktørene er med, og da i erkjennelsen av at det ikke nødvendigvis er vedtak verken i denne sal eller i regjeringen som til slutt gjør at jobben blir gjort. Der må alle dra i rett retning og bidra på sine områder. Det gjelder ikke minst rederier, vareeiere og aktørene på kysten. Vi må legge til rette slik at kysten blir valg nr. 1. Når det så gjelder spørsmålet om en eventuell finansiering av Stad skipstunnel, tror jeg vi må være ærlige og innrømme at det må vi gjøre med statlige penger. Et OPS-samarbeid er heller ikke noe annet enn en forskuttering. I så måte har staten midler til å finansiere; vi trenger ikke å låne pengene hvis vi velger å gjennomføre dette prosjektet.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Jeg er helt enig med representanten Røbekk Nørve i at det å få flyttet godstrafikk fra vei til sjø absolutt vil bidra til trygghet på vei. Det vil bidra til veldig mye positivt; der tror jeg vi er helt enige. Når det gjelder de lønnsomhetsberegningene som det er vist til i rapporten, skal vi gå grundig igjennom dem. Det viser seg, som representanten sier, at det ikke er satt tall på den økte tryggheten verken for – skal vi si – pårørende eller for dem som er om bord. Det er ikke tallfestet. Men det er tallfestet hva vi må opp i for å komme ut med et lønnsomt prosjekt. Det er ganske mange millioner. Vi går som sagt nå igjennom rapporten – vi vil gå grundig igjennom den – og vi vil komme tilbake til Stortinget i henhold til den tidsplanen som vi har lagt for denne saken.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Før jeg svarer på spørsmålet fra representanten Harald T. Nesvik, vil jeg peke på at denne regjeringen ser det som viktig at vi nå har fått på plass en fullstendig gjennomgang av prosjektet, der alle vesentlige spørsmål har blitt utredet. Det har vært bedre å få svar på disse spørsmålene nå, enn at vi på et senere tidspunkt hadde måttet ta et skritt tilbake for å foreta nye utredninger, som igjen kunne skapt vansker med å holde den tidsplan som regjeringen har skissert i Nasjonal transportplan. Så må jeg få kommentere representanten Nesviks anmerkning om at det nå er utarbeidet 18 rapporter om Stad skipstunnel. Hvis man summerer opp alle delutredninger som er gjort om Stad siden 1989, er det riktig at man kommer fram til et tall på om lag 18. Dette inkluderer også utredninger som er gjennomført og bestilt av andre aktører enn staten. Fra statlig hold ble det utarbeidet et forprosjekt i 2001. Dette er det som i dag er kjent som «det lille tunnelalternativet». Etter initiativ fra fylkesordførerne i bl.a. Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal ble det så iverksatt nye utredninger med tanke på utvidet størrelse av en skipstunnel, slik at også hurtigruta kunne passere gjennom tunnelen. Dette ledet til Kystverkets utredning fra årsskiftet 2010/2011, som nå har vært igjennom en kvalitetssikring. Av de ca. 18 utredningene som er gjennomført, er det altså egentlig bare to utredninger som i statlig regi gjennomgår prosjektet i sin helhet. Resten er delutredninger og tilleggsutredninger. Samtidig er det slik at flere av delutredningene har inngått i hovedutredningene til Kystverket. Den siste rapporten, som vi mottok rett før påske, er den eksterne kvalitetssikringen av Kystverkets konseptvalgutredning fra årsskiftet 2010/2011. Vi arbeider nå med en gjennomgang av denne rapporten. Jeg vil derfor ikke gå inn i enkeltspørsmål eller trekke noen konklusjoner på det nåværende tidspunkt. Når vi er ferdige med denne gjennomgangen, vil regjeringen komme tilbake til Stortinget på egnet måte med et forslag om den videre oppfølging av Stad skipstunnel, i tråd med hva jeg tidligere har sagt fra denne talerstol.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Representanten Nesvik har rett i – og jeg har heller ikke påstått – at de 18 rapportene var offentlige. Jeg hadde bare behov for få fram faktum, for det tallet blir brukt/misbrukt i en del sammenhenger. Jeg sier ikke at det ble gjort her, men at det var bare nødvendig å få fram at de statlige rapportene og de statlige utredningene ikke har vært fullt så omfangsrike, selv om det kanskje kan sies at de har vært omfangsrike nok også. Samtidig må det sies at dette også er et nybrottsarbeid. Meg bekjent er det vel ikke bygd skipstunneler rundt om i verden. Da sier det seg selv at da må en gjøre et grundig arbeid. Det forbeholder jeg meg også retten til, og jeg gjør det grundige arbeidet før jeg legger fram en sak for Stortinget. Så merker jeg meg selvsagt engasjementet. Det som var fellesnevneren for alle de rød-grønne politikerne som ble nevnt her, er selvsagt at de kommer fra dette området og har et lokalt engasjement, som jeg skjønner veldig godt.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-18:
Jeg takker for omdømmet. Jeg er nok en politiker som ønsker å få framdrift i det jeg holder på med. Jeg er litt utålmodig, men samtidig har jeg respekt for at det er noen saker som er mer krevende enn andre. Jeg skal ikke påstå at dette er den mest krevende saken jeg har, men det er i hvert fall en sak som er av en kategori som krever skikkelig og ordentlig forberedelse. Som sagt fikk jeg denne rapporten like før påske, og jeg brukte faktisk påsken til å lese den. Vi skal ikke bruke unødvendig lang tid på å legge fram en sak for Stortinget. Vi skal holde det som er sagt i Nasjonal transportplan. Det som står der, er jo i enden av 2009 – sorry, nå går det i surr med årstallene. Vi skal holde det som står i Nasjonal transportplan, og jeg kommer til å legge fram en sak for Stortinget i god tid, slik at vi fortsatt skal greie å holde den tidsrammen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-04-18:
Det kan se ut som om dette spørsmålet er likelydende med det foregående, men jeg vil komme tilbake til at det ikke er likelydende. Jeg har følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Den 18. utredningen/rapporten knyttet til om hvorvidt en skal realisere bygging av Stad skipstunnel, foreligger nå. Denne rapporten som er en oppfølging av Kystverkets tidligere rapport med en negativ anbefaling viser at dette prosjektet har en betydelig mer positiv samfunnsøkonomisk effekt enn det som tidligere har blitt hevdet. Flere av de rød-grønne representantene fra Møre og Romsdal har i media tatt til orde for at prosjektet nå må realiseres. Er statsråden enig i at prosjektet nå må realiseres?»