Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-09:
SV ønsker seg en ny samferdselspolitikk – en samferdselspolitikk som tar utgangspunkt i at miljøutfordringene skal løses, og at distriktene har behov for gode kommunikasjoner. Å satse på kollektivtransporten er en forutsetning for å få til dette. Gode byer trenger transport som ikke forurenser. Trikk, T-bane og tog er moderne nullutslipp-framkomstmidler, som bidrar til gode oppvekstmiljø for barn og unge. Samferdselssektoren i dag bidrar tungt til de samlede miljøbelastningene. Samferdselssektoren står for 24 pst. av klimautslippene. Den er hovedkilden til helsefarlig lokal luftforurensning, og veibygging og annen infrastruktur fortrenger leveområder til plante- og dyrearter. Budsjettet som blir vedtatt i dag, vil bidra til å forverre de negative trendene. Klimautslippene vil øke, lokal luftforurensning vil øke, og flere viktige leveområder for planter og dyrearter vil bli fortrengt. Jeg registrerer at Regjeringen synes at budsjettet er en satsing på kollektivtransport. Jeg registrerer samtidig at de som driver kollektivtransporten, ikke er enig i det. Styret i Oslo Sporveier foreslo å legge ned 42 pst. av trikketilbudet i Oslo. Det var endog planer om asfaltering på enkelte strekninger. Hver tiende bussrute i Bergen skal legges ned, det er rutekutt i Trondheim, og kollektivselskaper over hele landet gir uttrykk for at tilbudet neste år vil måtte bli dyrere og dårligere. På 1930-tallet i Los Angeles foreslo man å asfaltere trikkelinjer. Da var det depresjon, og grunnen til at man gjorde det, var at man ville få fart på bilindustrien. Det lyktes man med. For det er det et slikt tiltak vil føre til, at bilene får økt konkurransekraft overfor kollektivtransporten. Jeg er ikke i tvil om at kollektivtransporten i Norge er underfinansiert, og vi må slutte å innbille oss at vi kan drive en kollektivtransport så utrolig mye billigere enn andre land vi kan sammenligne oss med. Driftstilskuddsandelen i Oslo, som er «high score» i Norge, er på 30 pst., mens gjennomsnittet for europeiske byer vi kan sammenligne oss med, er 50 pst. Denne sultefôringen av kollektivtrafikken på drift kan ikke fortsette. Derfor har vi foreslått kraftige økninger også på driftssiden når det gjelder kollektivtransporten. I tillegg er vi i Norge verdensmestre i å kjøre tog på enkeltsporede strekninger. Nå ligger vi så kraftig etter på infrastrukturtiltak på jernbanen at det bare på to år utgjør 1,3 milliarder kr. Fortsetter dette ut Nasjonal transportplan-perioden, vil vi ha tapt 6 milliarder kr i infrastrukturtiltak. Det er i grunnen så enkelt at det på jernbanen neste år bare er ett stort prosjekt. SV er enig i at det skal være å bedre dobbeltsporet til Asker – vi er enig i prioriteten – men det er altså bare ett stort anlegg i drift. Jeg er meget bekymret for at vi ikke kommer i gang og får gjort noe med dobbeltsporet Oslo–Ski. Sørkorridoren i Oslo er overbelastet, og jeg frykter at vi kan ende i en situasjon hvor veisatsingen kommer før, noe som ytterligere vil øke presset på Oslo og skape mer luftforurensing i byen. I fjor økte veitrafikken i nordre del av Vestfold – på det vi kaller den nye racerbanen – med 11 pst. på ett år. Toget har tapt mange passasjerer på den samme strekningen. Dette var en problemstilling mange var opptatt av da man behandlet Nasjonal transportplan, at infrastrukturtiltakene for toget ikke måtte sakke akterut i forhold til jernbanen, slik at det ble skjev konkurranse. Kristelig Folkeparti, som i gamle dager var et miljøparti, skrev i sine merknader den gangen: «Disse medlemmer mener det er viktig at investeringene i infrastruktur for tog ikke sakker akterut. Det kan føre til at et feil reisemønster etableres. Derfor ønsker disse medlemmer en raskere realisering av viktige tiltak på både på Østfoldbanen og Vestfoldbanen.» Det er jo glitrende skrevet – den gangen! Problemet er at det «feile» reisemønsteret er i ferd med å etablere seg i dag. Viktige tiltak på Vestfoldbanen er ferdig planlagt, det er klart til å sette spaden i jorda, men det blir ikke bevilget en krone til det. I Sverige er det slik at for hver krone man investerer på vei, investerer man to kroner på jernbanen. Vi kan vel også tilføye som en kuriositet at vi i hvert fall har fått én klar nyhet i salen her i dag. Fremskrittspartiet går nå aktivt inn for å legge ned Nordlandsbanen. Det er interessant. Problemet er at med de infrastrukturtiltakene vi har nå, kan det jo hende at de på sikt kommer til å lykkes med det. I denne runden har vi også behandlet situasjonen til Flytoget AS. Og den modellen som flertallet legger opp til når det gjelder organisering av flytoget, er ikke god. Samferdselsstatsråden skal nå bli generalforsamling i to konkurrerende jernbaneselskap. Hun skal altså gjøre sitt beste for at de skal konkurrere med hverandre. Jeg har prøvd å forestille meg hvordan en dag for statsråden vil se ut med den nye organiseringen. Den kan se ut på følgende vis: Hun kan finne på å spise frokost med Flytoget AS og diskutere hvordan de skal ta rotta på NSB på Gardermobanen, så kan hun spise lunsj med NSB AS for å diskutere hvordan de skal ta rotta på Flytoget AS. Og hvis hun får summet seg, kan hun spise middag med Jernbaneverket for å bestemme hvem som skal ha prioriteten på linja. Den eneste konkurransen som etableres, er en konkurranse i lobbyisme. Den kunne jeg gjerne vært foruten. Det er slik i samferdselskomiteen at hensynet til plante- og dyrearter, til det biologiske mangfoldet rundt oss, kanskje ikke er det som ligger alle nærmest. Vi har fått et forslag om fortsatt å holde Rv 7 over Hardangervidda vinteråpen. Dette blir foreslått til tross for at FNs miljøprogram i år har lagt fram en rapport som viser at Norge ikke tar tilstrekkelig hensyn til at vi forvalter en villreinstamme som vi har et internasjonalt ansvar for å ta vare på. Vi vet at en vinteråpen Rv 7 er et problem for villreinstammen. Samtidig har jeg lyst til å si at jeg er glad for at Regjeringen iallfall ikke gikk inn for at den samme riksveien skulle bli stamvei, men at man utelukker det i det videre. Og så håper jeg at det som skjer videre av vurderinger, ender med det resultatet at vi får en vinterstengt Rv 7 over Hardangervidda. Flertallet foreslår også at Ulvenvannet skal raseres av E39. Det er en viktig lokalitet for låvesvalen. Men hva er vel matestedene til låvesvalen for en ny vei? Det er ikke mange slike matesteder for låvesvalen, og arten er i sterk nedgang. Det er mye mat for låvesvalen der den veien skal gå. Det er synd at den skal bli fortrengt bare for en vei. Flertallet foreslår også å gi penger til Lofast, og vi skal komme tilbake til det når prosjektet blir lagt fram som egen sak på nyåret. Flertallet går også imot at vi skal forske mer på nullutslippsbiler. Jeg synes det er trist. Vi har jo produksjon av nullutslippsbiler i Norge. Vi ligger langt framme der. Vi produserer en liten sak som heter Think. Det har vært en utmerket bybil. Samtidig er jeg glad for at Samferdselsdepartementet nå tar et større ansvar for forskningsbevilgninger enn hva man har gjort tidligere. Kystverket får et stort ansvar. De tar over SFTs ansvar for akuttberedskapen. Oljetankerne fra Murmansk, som nå skal passere kysten vår, gjør at dette er viktigere enn noensinne. Og jeg håper inderlig at departementet klarer å ha nok fokus til å følge opp dette ekstremt viktige arbeidet. La meg til slutt understreke at jeg er alvorlig bekymret for jernbanens framtid i Norge. Den manglende vilje som Regjeringen og ikke minst regjeringspartiene på Stortinget har til å prioritere nødvendig satsing på jernbanens infrastruktur, gjør at veien for oss som drømmer om en moderne og miljøvennlig samferdsel i Norge, er lang. Jeg vil avslutningsvis ta opp de forslagene som SV har i innstillingen.