Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Regjeringen har lagt fram et forslag til ny lov om opplysningsplikt og angrerett og forslag til endringer i markedsføringsloven og avtaleloven, finansavtaleloven, forbrukerkjøpsloven og forbrukertvistloven. Forslaget om en helt ny lov skyldes at direktivene nødvendiggjør omfattende strukturelle endringer i gjeldende lov. Lovforslaget vil ikke redusere det høye forbrukervernet som følger av gjeldende lov. Formålet med en ny lov er i likhet med gjeldende lov å sikre at forbrukerne får relevant og nødvendig informasjon før avtale inngås ved fjernsalg og salg utenom faste forretningslokaler. Lovforslaget gjennomfører EU-direktivet om forbrukerrettigheter. Formålet med direktivet er å bidra til et velfungerende indre marked, ved å legge til rette for økt handel over landegrensene. Det legger opp til høy grad av forbrukerbeskyttelse. Da Stortinget samtykket i å innlemme direktivet i EØS-avtalen, var man klar over at norske forbrukere stort sett ville beholde eller få bedre rettigheter, men at forbrukervernet likevel også kanskje på noen punkter ville bli svekket. En e-handelsrapport fra 2013 viser at ni av ti har handlet på nettet, og at over halvparten av alle nordmenn har handlet en fysisk vare fra en utenlandsk nettbutikk. Det gir trygghet for forbrukerne og forutberegnelighet for næringsdrivende, når samme rettigheter og plikter gjelder, uansett hvilket europeisk land de handler i. Norske forbrukere kjøper også varer og tjenester når de f.eks. er på sommerferie, langtidsferie eller studieopphold i andre europeiske land. Da vil de ha nytte av gode rettigheter som gjennomføring av direktivet medfører i alle europeiske land. Et vesentlig poeng for norske forbrukere er at selve angrefristen på 14 dager videreføres. Når det gjelder forbedringer, vil også den nye angrerettloven få enklere struktur enn gjeldende lov, med færre unntaksregler. For eksempel foreslås felles krav til avtaler om varer og tjenester, og ett system for gjennomføring av angrerett. I tillegg får forbrukeren krav på flere opplysninger før avtale inngås enn i dag. Enkelte opplysningskrav skyldes den digitale utviklingen i samfunnet, og det er krav om at forbrukerne skal få vite den næringsdrivendes e-postadresse. Et annet eksempel er opplysninger om digitalt innhold, f.eks. om en e-bok kan anvendes på en iPad. En ytterligere forbedring med ny angrerettlov er at den næringsdrivende ikke kan kreve kostnader dekket der dette ikke er opplyst om før avtalen ble inngått. Den næringsdrivende må derfor selv dekke tilleggskostnader og returkostnader der dette ikke er opplyst om før handelen. Til hjelp for den næringsdrivende blir det innført et opplysningsskjema som skal sikre at den næringsdrivende gir slike opplysninger til forbrukeren. De fleste av bestemmelsene i direktivet er totalharmonisert, dvs. at det ikke er gitt adgang til å gi avvikende nasjonale regler. Enkelte bestemmelser er likevel valgfrie, og jeg er glad for å kunne foreslå at det særlige forbrukervernet ved uanmodet telefonsalg videreføres. Det innebærer at næringsdrivende som ringer til en forbruker for å selge noe, skal bekrefte tilbudet sitt skriftlig etter telefonsamtalen, og at forbrukeren ikke blir bundet opp før dette tilbudet er akseptert skriftlig. Som nevnt medfører direktivet også at vernet for norske forbrukere blir litt svakere på noen få punkter. Forbrukeren vil nå måtte betale for retur av varer ved bruk av angrerett i alle tilfeller, dersom den næringsdrivende har opplyst om denne kostnaden. I dag er det den næringsdrivende som må betale for retur ved telefonsalg og avtaler som ikke er inngått gjennom butikk. I tillegg må forbrukeren etter ny angrerettlov i større grad betale for arbeid som er utført fram til forbrukeren bruker angreretten. Et eksempel på det er dersom forbrukeren ber den næringsdrivende starte å male et hus straks etter at det er inngått en avtale, og forbrukeren senere angrer. De nye reglene medfører også noen praktiske forenklinger. Det blir nå ett angreskjema som er felles for varer og tjenester som ikke er finansielle tjenester. Jeg registrerer at komiteen mener at det bør lages en pedagogisk veileder til angrerettloven. Etter å ha lest hele saken ser jeg at det er en nødvendighet. Det er en veldig teknisk og komplisert lov. Men jeg kan også fortelle Stortinget at Forbrukerrådet har fått i oppdrag fra departementet å lage en sånn veileder. Den vil bli lagt ut på nettet når loven trer i kraft, og vil være til nytte for både forbrukere og næringsdrivende. Samlet sett medfører gjennomføringen av forbrukerrettighetsdirektivet en styrking av forbrukernes rettigheter.