Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-06-14:
Etter at reindriften ble et statlig satsingsområde gjennom etableringen av en reindriftsavtale i 1976, har erfaringene gjennom alle disse årene med et statssubsidiert gjennomregulert system gjennomgående vært negative. Til tross for betydelige kapitalinnsprøytinger hvert år og mange tiltak har utviklingen gitt et høyt antall dyretragedier, en økologisk katastrofe i form av nedbeitet natur, et for høyt antall yrkesutøvere og for det meste lave kjøttpriser og omsetningsproblemer. Siden behandlingen av stortingsmeldingen om en bærekraftig reindrift har Fremskrittspartiet gått imot de etablerte tilskudds- og reguleringsordninger innenfor reindriften. Vi har fått rett i vår dystre spådom om hvordan næringen ville utvikle seg hvis politikken ikke ble endret. Helt frem til behandlingen av fjorårets reindriftsavtale har det ikke vært mulig å samle et flertall i Stortinget bak forslag eller merknader som kunne bety forbedringer. Næringskomiteens medlemmer har gjennom de årlige debatter gitt uttrykk for sine meninger og påpekt problemene. I alle disse årene har problemene bare vokst og til slutt antatt betydelige dimensjoner. Dette har gitt inntrykk av handlingslammelse og undergravet Stortingets troverdighet. Det var derfor en oppmuntring når et flertall bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet i fjor fikk samlet seg om en flertallsmerknad om å ta i bruk sterkere virkemidler for å få ned reintallet. Det ble forventet at denne saken skulle gis høy prioritet fra Regjeringens side. Representanten Gaundal sa i debatten: «For Arbeiderpartiet er det nå viktig å si fra om at hvis de tiltakene som nå settes i gang og er satt i gang, ikke reduserer antall rein, må vi gå over fra frivillige til ufrivillige tiltak.» Representanten Ryan sa: «Vi vurderte faktisk om vi skulle støtte Fremskrittspartiets forslag, som er meget tøft, men vi ønsker å vente et år for å gi Regjeringen og statsråden mulighet til å gjøre det som Stortinget har bedt om.» Og representanten Enoksen sa: «Jeg har ikke behov for å bruke lang tid. Jeg har bare lyst til å understreke også fra vår side at det er et arbeid som må prioriteres, og hvor statsråden må ta i bruk de midler som er nødvendige for å få dette gjennomført.» Foreløpige tall pr. 1. april for Vest-Finnmark ligger på 90 500 rein, noe som fortsatt er altfor høyt sammenliknet med de oppsatte mål for å utvikle en bærekraftig reindrift. Det kan vi være enige om. Det bør nå være åpenbart for alle og enhver at frivillighetslinjen er mislykket, og at andre og sterkere virkemidler nå må settes ut i praksis. Og det haster med å etablere alternativer: det som er mulig etter reindriftsavtalen og gjeldende reindriftslov for å få redusert antallet rein. Dette arbeidet må nå få høyeste prioritet, og ikke bremses i påvente av en ny reindriftslov. Det er av stor viktighet at tingene skjer parallelt, slik at nødvendige tiltak settes inn allerede fra kommende slaktesesong. Regjeringen har signalisert at den vil legge frem forslag til en ny reindriftslov og et nytt prinsipp for reintallsreduksjon basert på den enkelte siida. Dette kan nok ha mye for seg, men det kan ta tid å få siidagrensene fastlagt, fordi dette bygger på et gammelt samisk system med fordeling av beiteområder. Dette må ikke bli en ny hindring slik at økonomiske sanksjonsmuligheter eller nødvendige tvangstiltak i form av tvangsslakt ikke kan benyttes, hvis det skulle være nødvendig for å nå de oppsatte mål. Det er også viktig nå at den bebudede loven ikke får et innhold som fremelsker en utvikling mot flere små driftsenheter som ikke kan ha økonomisk bærekraft. Regjeringen må derfor snarest sikres troverdige virkemidler i form av effektive tiltak der det også i sterkere grad åpnes for tvangsmessig reduksjon av reinflokkene. Jeg fremmer i den anledning følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen fremme de nødvendige forslag i den bebudede reindriftsloven, som muliggjør bruken av tvangstiltak slik at antallet rein kan tilpasses det fastsatte reintallet i Vest-Finnmark til 64 3000 dyr over en kortere tidsperiode og senest innen 1. april 2006.» Jeg håper på bred oppslutning om forslaget. Saksordføreren har foreslått at det gjøres om til et oversendelsesforslag, men jeg velger likevel å opprettholde forslaget. Jeg tar også opp Fremskrittspartiets forslag som er referert i innstillingen.