Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Kristelig Folkepartis hjerte banker for jernbanen. Toget har store fortrinn i konkurranse med andre transportmidler. Kristelig Folkeparti mener flest mulig skal ha mulighet til å reise med toget, og ikke minst må vi få mer gods over fra vei til bane. Da må storting og regjering sørge for at nettopp det er mulig, og staten må bruke nødvendige styringsmekanismer for å styrke jernbanen. I representantforslaget foreslås det å omorganisere Jernbaneverket til et statlig selskap. La meg først gjøre det klinkende klart at vi i Kristelig Folkeparti deler forslagsstillernes ønske om en offensiv satsing på jernbanen i Norge. Derfor prioriterte vi jernbanen da vi satt i regjering, selv om Stoltenberg-regjeringen prøver å skape et bilde av det motsatte. Jeg er glad for at Stoltenberg-regjeringen viderefører den økningen i jernbanebevilgningene som Bondevik-regjeringen startet. Kristelig Folkeparti har stemt for alle forslag til økt satsing på jernbane, men når det gjelder forslaget vi behandler her i dag, mener vi i Kristelig Folkeparti at det er feil svar på riktig utfordring. Ja, vi må være villig til å se på hvordan vi organiserer utbygging av jernbane og infrastruktur her til lands. For eksempel har OPS-organisering vist seg å være formålstjenlig når det gjelder veibygging, og vi mener at det er en god løsning også innenfor større jernbaneprosjekter. Vi i Kristelig Folkeparti ønsker et løft for jernbanen, men løsningen er ikke å omorganisere Jernbaneverket til et statlig aksjeselskap. Vi politikere har ansvar for å sikre god jernbane. Vi som er folkevalgte, skal stå til ansvar for de prioriteringer vi gjør. Slik bør det være. Jernbaneverket er i dag et forvaltningsorgan under Samferdselsdepartementet. Det sikrer et sterkt statlig engasjement i sentrale deler av Jernbaneverkets områder. Det er et middel for å sikre gode jernbanetjenester her til lands. Som forvaltningsorgan finansieres Jernbaneverket i dag ved direkte bevilgninger av brutto utgifter og inntekter over statsbudsjettet. Jernbaneverket har ikke, og skal heller ikke ha, noen betydelig kommersiell inntektsside. Jernbaneverket skal være det offentliges redskap for å sikre gode jernbanetjenester, og et sterkt statlig engasjement er nødvendig for å sikre togets posisjon i konkurranse med andre transportmidler. Styringsmekanismer må brukes slik at jernbanen styrkes. Kristelig Folkeparti støtter derfor ikke forslagsstillernes ønske om å omorganisere Jernbaneverket til et statlig aksjeselskap. Kristelig Folkeparti er bekymret for at en stadig større andel av godstrafikken går over på vei. Jernbanen har en konkurransekraft når store godsmengder skal fraktes over lange avstander. Vi må få en større del av godstransporten over fra vei til bane. For å lykkes med det må utbygging av dobbeltspor, krysningsspor og godsterminaler intensiveres. Skal folk ta toget, må vi ha et tilbud som kundene oppfatter som godt og stabilt. Kundene må være fornøyd med punktlighet, informasjonen som blir gitt, avgangstider, reisetider og komforten som tilbys. Her er det et betydelig forbedringspotensial. Det har vi bl.a. sett når det gjelder det sentrale østlandsområdet den siste tiden. Situasjonen er helt uholdbar og må bli bedre, spesielt når det gjelder lokaltogene. Løsningen er ikke å løsrive Jernbaneverket fra statlig styring, tvert imot. Her trengs politikere som tar ansvar og bruker de virkemidlene som trengs. Til slutt: Representanten Arne Sortevik har fått det svært travelt på vegne av Fremskrittspartiet. Et nytt, offensivt forslag ligger på bordet: 100 mill. kr i revidert til strakstiltak på jernbanenettet i Oslo-området. Kristelig Folkeparti skal gjerne være med på en offensiv satsing i det sentrale østlandsområdet, men 100 mill. kr tas ikke rett over bordet - det er i så fall kun i Fremskrittspartiet det går an. Dette må tas i en større sammenheng i forbindelse med en budsjettbehandling, enten det nå er i det reviderte budsjettet når det kommer, eller ved den endelige budsjettbehandlingen. Da skal Kristelig Folkeparti ta stilling til det. Jeg lyttet med interesse til Bård Hoksruds innlegg. Likevel har jeg en viss følelse av at Fremskrittspartiet har fått dårlig samvittighet, og derfor nå kompenserer med 100 mill. kr i full fart.