Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Først har jeg lyst til å si at jeg synes det er bra at vi i dag får muligheten til å diskutere Heimevernet, og jeg har lyst til å takke statsråden for hennes redegjørelse. Når det gjelder hovedlinjene for utviklingen av det moderne Heimevernet, vil jeg vise til at det har vært en tverrpolitisk enighet på Stortinget om HV de ti siste årene. Debatten i dag vil nok derfor i stor grad dreie seg om de utfordringene HV står overfor når det gjelder tildelte ressurser og manglende øving. Jeg tror vi alle sammen er enige om at målet er et fullt operativt heimevern. Uenigheten går, slik jeg ser det, på når og i hvilket tempo HV skal være fullt operativt. La meg først vise til at HV er et ektefødt barn av motstandsbevegelsen under annen verdenskrig, og ble vedtatt etablert i 1946. Siden opprettelsen og fram til i dag har HV vært gjennom store endringer. Det moderniserte HV, slik vi nå kjenner det, er en sentral og viktig del av det norske forsvaret. Som forsvarsministeren har redegjort for, har de overordnede spørsmål om HVs organisering og utvikling vært solid forankret og behandlet her på Stortinget. I 2004 vedtok Stortinget innretningen på HV, og kvalitetsreformen. Kvalitetsreformen er videreført i nåværende langtidsplan. Dette har Arbeiderpartiet vært en av pådriverne for. Hva var så utfordringene HV hadde før kvalitetsreformen? Tidligere generalinspektør for Heimevernet, general Brovold, har gitt en god beskrivelse av dette, og behovet for reform, under sine taler i Oslo Militære Samfund både i 2005 og 2006. Brovold beskrev bl.a. i 2005 at det daværende Heimevernet slet med: at det var basert på den kalde krigen og trente på forhånds fastlagte statiske oppgaver at man kun trente 50 pst. av mannskapene og befalet årlig at man manglet kritisk viktig materiell Målsettingen med framtidens HV som Stortinget la opp til gjennom kvalitetsreformen, var derfor et heimevern som skulle være: tilpasset et uforutsigbart og uoversiktlig trusselbilde som er fleksibelt – der det trengs, når det trengs, med rett mengde og kvalitet som viderefører en desentralisert distriktsinndeling med tilstedeværelse i alle landsdeler som har årlig trening av hele den operative styrken som har større økonomiske ressurser, og som er vesentlig bedre rustet, også til § 13-oppgaver, dvs. bistand til det sivile samfunn Videre var kvalitetsreformen basert på en erkjennelse av at Forsvaret og HV ikke kunne forvente at de ville få økt ressurstildeling, og derfor måtte reformen finansieres ved omstilling og reduksjoner i HV-strukturen. Dette er blitt gjort gjennom å redusere antall HV-distrikter fra 18 til dagens 11, og å redusere antall soldater fra 83 000 til 45 000. De frigjorte midlene skulle brukes til å investere i kompetanse, moderne materiell og årlig kvalitetstrening for hele strukturen. Hva er så status for Forsvaret og HV? Som forsvarsministeren har redegjort for, følger regjeringen opp kvalitetsreformen gjennom langtidsplanen for Forsvaret 2009–2012. Med denne langtidsplanen erkjente man at vi måtte slutte å vedta en større forsvarsstruktur enn det man faktisk er villig til å betale for. Noe av problemet har jo nettopp vært at Forsvaret har vært underfinansiert i tidligere perioder. Dette tok regjeringen konsekvensen av og la opp en plan som innebar at Forsvaret gjennom interneffektivisering og tilførsel av 800 millioner friske 2008-kroner i langtidsperioden skal ha et forsvar i balanse i 2012. Hva betyr dette for Heimevernet? Vi har videreført HV i henhold til kvalitetsreformen med en total styrke på 45 000 soldater. Den samlede styrken består av inntil 5 000 i innsatsstyrken, ca. 25 000 i forsterkningsstyrken og ca. 15 000 i oppfølgingsstyrken. Samtidig erkjenner vi at øvingsnivået i HV er for lavt. Innsatsstyrken kan sies å ha hatt et tilfredsstillende øvingsnivå hele tiden. Når det gjelder områdestrukturen, var det ingen øving i 2009, som flere har vært inne på. I år øves 20 pst., og budsjettet legger opp til at 38 pst. skal øves neste år. Målsettingen i langtidsplanen er at 50 pst. skal øves i 2012. Som det framgår av kvalitetsreformen, må vi derfor i perioden etter 2012 prøve å få til årlig kvalitetstrening for mer av områdestrukturen. Dette er en viktig utfordring å ta tak i dersom vi skal ha et fullt operativt heimevern med et tilfredsstillende øvings- og treningsmønster for både innsats-, forsterknings- og oppfølgingsstyrkene. Jeg har registrert at det har blitt spørsmål om fornuften ved å flytte generalinspektøren for Heimevernet og HV-staben fra Oslo til Elverum. Det er også kommet en del tilbakemeldinger på at man frykter for hva kostnadene ved en slik flytting vil bety for et allerede stramt HV-budsjett. Dette mener jeg er bekymringer vi må ta på alvor. Jeg er også derfor glad for at forsvarsministeren tar opp dette i sin redegjørelse og sier at det ikke skal gå ut over driften. Den saken som det har vært mye om i media den siste tiden, er nedleggingen av 016-avdelingene. Jeg skal være forsiktig med å gå inn og vurdere behovet for disse avdelingene. Jeg registrerer at forsvarssjefen mener at HV-016 har utspilt sin egen rolle. Men jeg vil også si at samtidig får jeg tilbakemeldinger fra frustrerte og sinte 016-personell som reagerer sterkt på begrunnelsen for at de skal legges ned. Det er vanskelig for meg å ta stilling til alt som er blitt sagt i media i denne saken, men sett fra mitt ståsted burde de involverte egentlig nå sette seg ned i ro og mak og snakke om de ulike påstandene som svirrer rundt. For det vi ser i media, er ikke noe pent syn. For Arbeiderpartiet er det viktig å understreke at det er Stortinget som legger de overordnede rammer for hva slags forsvar og kapasiteter vi skal ha, gjennom behandling av langtidsplanen og de årlige budsjetter. Innenfor disse rammene er det opp til regjering og forsvarssjef å organisere virksomheten. La meg likevel gi forsvarssjefen et lite hint: Det er mange stortingsrepresentanter som blir provosert over å bli fortalt hva Stortinget bør mene noe om. Jeg vil minne om: Vi er faktisk den folkevalgte forsamlingen i dette landet. Det er opp til oss hva vi vil mene noe om. Når det er sagt, må vi som sitter på Stortinget, også stille oss selv spørsmål om i hvilken grad vi skal detaljstyre Forsvaret. En for sterk detaljstyring fra Stortingets side virker for meg å være verken operativt fornuftig, økonomisk forsvarlig eller militærfaglig tilrådelig. Arbeiderpartiet vil fortsette å arbeide for å nå målene og rammene for Heimevernet, slik som det er lagt opp til i kvalitetsreformen og langtidsplanen. Det betyr ikke at vi ikke i framtiden vil ha utfordringer, men Arbeiderpartiet har som mål å levere forsvarsevne og holde det vi har lovet. Det viktigste nå er at vi skal ha et forsvar i balanse i 2012, og det inkluderer Heimevernet.