Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-26:
La meg først takke utenriksministeren for redegjørelsen, som jeg av helt naturlige årsaker har måttet lese meg til. Den ga en nyttig oversikt over hvordan endringene i verdensøkonomien på lengre sikt kan påvirke internasjonale maktforhold og dermed også rammebetingelsene for norsk utenrikspolitikk. Det var også tema da Stortinget behandlet St.meld. nr. 15 for 2008–2009 om hovedlinjene i norsk utenrikspolitikk. Jeg vil derfor konsentrere meg om noen punkter hvor utenriksministeren ga en oppdatert og mer konkret kommentar til aktuelle spørsmål. Det første gjelder EU, og ikke minst eurosamarbeidet. Det er alvorlig når to tredjedeler av EUs medlemsland i dag er under underskuddsprosedyrer og preges av farlige underskudd, gjeldsbyrder og svekket konkurranseevne. Kontrasten er stor til Norges finansielt sterke posisjon. Situasjonen i EU viser svakheter ved den løsningen som er valgt, nemlig å innføre en pengeunion som fratar nasjonalstatene viktige virkemidler uten å gi det føderale nivået ressurser som kan virke stabiliserende. Utenriksministeren har helt rett i at dette reiser utfordringer som EU vil streve mye med i tiden framover, for her ligger det indre spenninger i et uløst strukturelt problem i EUs økonomiske union. Utenriksministeren uttrykte frykt for at innstrammingstiltak som følge av finanskrisen kan føre til at land kutter i klimafinansieringen og i forsvars- og bistandsbudsjetter. Han påpekte at hvis bistand kuttes, kan konsekvensene bli alvorlige for mange av verdens fattigste land. Det synet deler Kristelig Folkeparti. Jeg tar hans uttalelser som en klar bekreftelse på at Regjeringen ikke vil foreslå bistandskutt her hjemme. Det vil gi et fullstendig galt signal internasjonalt om Norge – et av de landene som har minst problemer med finanskrisen – skulle løse sine budsjettproblemer ved å svekke vår hjelp til de fattigste landene. Norge må være en pådriver for en balansert nedrustning mellom atommaktene og ikke-spredning av atomvåpen. Det er positivt at USA og Russland varsler en ny START-avtale om nedskjæringer i langtrekkende atomvåpen. Et slikt bidrag vil bedre grunnlaget for tilsynskonferansen for Ikkespredningsavtalen i mai og styrke verdenssamfunnet i arbeidet for å hindre at nye land, som Iran, får atomvåpen. Et annet hovedpunkt i sikkerhetspolitikken gjelder Afghanistan. Vi var mange som før valget noterte oss at SV signaliserte motstand mot NATOs og Norges Afghanistan-engasjement. Nå tar vi til etterretning at utenriksministeren i sin redegjørelse avfeier en slik tanke. Han sa det så tydelig som det er mulig, at Norge står fullt og helt bak NATOs innsats i Afghanistan. For øvrig er vi fra Kristelig Folkepartis side lite tilfreds med at Regjeringen ikke har gjort mer for å sikre videre drift av feltsykehuset i Tsjad etter at FN har bedt oss revurdere saken fordi det er problemer med å få andre til å overta. Regjeringen har lovet å trappe opp den norske sivile og militære deltakelsen i FNs fredsbevarende arbeid, med særlig vekt på Afrika. Nå kan vi dessverre bli vitne til at det motsatte skjer. Jeg ber Regjeringen ta en ekstra runde for å finne en løsning i denne uheldige saken. I nordområdepolitikken har vi stått sammen. I spørsmålet om rettstilstanden i de nordlige havområdene er Havrettskommisjonen et solid fundament. Vi trenger besluttsomhet for å håndtere klima- og miljøutfordringene. Målet om lavspenning i nord står fast. En slik helhetlig holdning er på lang sikt også viktig for å trygge næringsutvikling og bosetting i våre nordområder.