trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Trine Skei Grande startet sitt innlegg med å beklage Venstres valgresultat, og jeg vil starte replikken med å gi uttrykk for sympati med Venstre, for jeg mener vi trenger Venstre i norsk politikk. Noen av de beste forlikene vi har fått til i Stortinget, har Venstre vært med på, både i forhold til klima, i forhold til eldre osv., og jeg føler meg sikker på at de mange stemmene som er bak de to representantene til Venstre i Stortinget, vil bli godt representert av disse to representantene. Derfor er det også interessant at Trine Skei Grande bruker så mye tid på å refse særlig Arbeiderpartiet, men også hele Regjeringen, i sitt innlegg. Den avtroppende lederen, Lars Sponheim, gikk ganske tidlig etter at det ble kjent at han skulle gå av, ut og anbefalte Venstre å søke samarbeid med Arbeiderpartiet. Nå er det alltid interessant å høre hva Sponheim har på hjertet, men det er kanskje mer interessant i denne sammenheng å høre hva Trine Skei Grande mener om den saken. Deler hun Sponheims syn, eller vil hun ikke følge sin partileders oppfordring?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg registrerer en forholdsvis unnvikende tilnærming til mitt spørsmål. Det er nok riktig som Trine Skei Grande her også selv sier, at valgresultatet neppe kan tolkes som noe folkekrav om verken å få mer Venstre-politikk eller å få tilbake Bondevik II-partiene i regjering. Men vi kan jo i kommende periode forvente et tettere samarbeid mellom Høyre og Fremskrittspartiet i denne sal, selv om Siv Jensen ikke svarte spesielt godt på Helga Pedersens utfordring når det gjaldt akkurat det spørsmålet. Og da hørte vi jo samtidig hva Siv Jensen var opptatt av i forhold til politikk. Derfor er det veldig interessant å høre hvordan Venstre vil manøvrere i et sånt landskap, med et tettere samarbeid mellom Høyre og Fremskrittspartiet på den ene siden og den rød-grønne regjeringen på den andre. Men det er kanskje sånn at tydelighet og ærlighet er noe vi heller kan forvente av avtroppende partiledere enn påtroppende partiledere?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Vi har registrert at Venstre har utfordret SV på fordelingspolitikk. Det er vi glade for, for vi trenger alle gode krefter for å få til en bedre fordelingspolitikk i Norge. Men det stemmer dårlig med Venstres ønske om å fjerne formuesskatten. Det vil bety at mange av de rikeste i Norge vil bli nullskatteytere, og vi vet at 800 av de rikeste i Norge betaler over en tredjedel av formuesskatten. Men det er ikke det som er den største utfordringen. Den største utfordringen er at fjerning av formuesskatten vil redusere inntektsgrunnlaget for å bekjempe fattigdom med 12 milliarder kr. Er det dette Venstre mener med en mer offensiv fordelingspolitikk?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Enkelte oppfattar klimapolitikken som ein trussel mot industri og næringsliv, men dersom vi fører ein offensiv næringspolitikk, er klimasatsinga ei moglegheit for industrien, ikkje ein trussel. Det er innlysande at satsing på passivhus, vindmøller og elbil vil trenge ein livskraftig industri som har evne til å tilpasse seg nye behov. Mange utgreiingar, bl.a. frå Teknologirådet, peikar på at miljøteknologi er ein veksande marknad som det er viktig å satse på før det er for seint. Norsk industri har høg kompetanse på alle nivå frå operatør til forskar. Samtidig har vi eit høgt kostnadsnivå som gjer det vanskeleg å klare seg på mange tradisjonelle bulkmarknader. Nettopp derfor er det viktig å satse på marknaden for miljøteknologi, som er kompetansekrevjande og derfor toler eit høgt kostnadsnivå. I Vest-Agder har vi mange eksempel på at offensiv satsing på miljøteknologi har redda nedleggingstrua arbeidsplassar. Dei fleste kjenner vel til Elkem Solar. Men vi har også det gamle jernstøyperiet, som har satsa på vindmøller og no har blitt ein del av verdas største vindmøllekonsern. Eit anna eksempel er Metallkraft, som no byggjer fabrikkar også i Kina. Dette viser at offensiv satsing på miljøteknologi kan redde arbeidsplassar som elles hadde gått tapt i den tradisjonelle marknaden. Men det er krevjande å utvikle slik teknologi. Som eksempel kan vi nemne at Elkem Solar brukte 30 år på å utvikle den teknologien som dei no kan industrialisere, og dei hadde blanda form for offentleg støtte undervegs. Skal vi få eit miljøteknologisk paradigmeskifte i norsk næringsliv og tryggje arbeidsplassane i eit klimavennleg samfunn, er det behov for eit omfattande samarbeid mellom offentleg sektor og privat næringsliv og mellom partane i arbeidslivet. I Soria Moria II lovar Regjeringa å bidra aktivt til den nødvendige omstillinga i næringslivet for å få eit skikkeleg paradigmeskifte i retning av miljøteknologi. Regjeringsplattforma peikar spesielt på at det er behov for å gjennomgå verkemiddelapparatet. Det blir ei felles utfordring for Regjeringa og Stortinget å vidareutvikle og konkretisere satsinga på miljøteknologi. Denne satsinga må bli vellykka om vi skal skape entusiasme for klimasamfunnet og redde framtidige arbeidsplassar.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-10-12:
Representanten Skei Grande sa i sin innledning og i replikk til statsministeren tidligere at fredsprisen bærer preg av muligheter og håp framover, og det er jo veldig bra. Representanten pekte også på ønsket om kompromisser om de store sakene, som jeg mener f.eks. utdanning bør være, for å møte de store utfordringene framover med hensyn til klima. Ikke minst deler jeg representantens ønske om bedre lærere. I løpet av valgkampen har vi da forstått at Venstre ikke ser seg tjent med en regjering bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Politikk handler jo om å få gjennomslag for sin politikk. Vil dette endre Venstres strategier med hensyn til samarbeid med regjeringspartiene i Stortinget, sånn at det også kan bli muligheter og håp for Venstres to representanter framover?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-10-12:
Siden dagen har blitt ganske lang, har jeg som flere andre vært innom Internett i dag. Der har jeg bl.a. lest at deler av opposisjonen har ment at trontaledebatten ikke har nok visjoner. Det har vi nå også hørt fra representanten Eriksen. Senterpartiets visjon er å bidra til å gjøre Norge i stand til å møte de store utfordringene vi står overfor i framtiden. Skal vi få til det på en god måte, må vi bygge landet. Å bygge landet handler også om å bygge kunnskap. Til våren går de første som begynte på skolen som 6-åringer i Norge, ut av skolen. Det er det første kullet som har gjennomført et 13-årig skoleløp. Det er disse og alle de som kommer etter dem, som skal bygge landet vårt framover. Det er disse som skal møte de virkelig store utfordringene med hensyn til befolkningsvekst, med hensyn til matvareutfordringer og med hensyn til klimakrisen. Regjeringen har gjort mye bra på utdanningsområdet, men vi har fortsatt mye å gjøre. Jeg mener innføringen av Kunnskapsløftet, med Kristelig Folkeparti på laget, var rett på mange områder, men fullstendig feilslått på andre. Det har vært så sterkt fokus på å bli flinke på teoretisk kunnskap at vi har oversett dem som er flinke praktikere. Det skal ikke være noen motsetning mellom å være teoretisk flink og praktisk flink. Mange er begge deler, og vi trenger begge deler, men vi premierer bare teorien. Resultatet av det er at vi strever med et stort frafall, særlig på de praktiske linjene i videregående skole. Grunnlaget for å lykkes i videregående skole legges lenge før man begynner der. Før valgkampen bestemte jeg meg for å sette ungdomsskolen på dagsordenen. Jeg mener det er for få som prater ungdomsskolens sak. Betegnelsen «det glemte trinnet» mener jeg er riktig. Sånn skal det ikke være. Jeg vet det er mange flinke praktikere i skolen. Disse får dessverre ikke et tilbud som forteller dem at de er flinke. Nei, de må velge 2. fremmedspråk eller fordypning i norsk eller engelsk. Vi gir dem altså ikke et tilbud som er tilpasset dem. Vi gir dem et tilbud som er tilpasset oss, som myndigheter, slik som en teoretisk tenker seg er lurest. Regjeringen har i Soria Moria II sagt at vi skal ha flere og bedre lærere. Regjeringen har også sagt at den vil innføre et praktisk valgfag i ungdomsskolen etter at forsøksordningen er gjennomført. Jeg mener dette kanskje er den viktigste saken vi må gripe fatt i framover. Det gjelder innholdet i skolen. Det handler om selvfølelse, og det handler om mestring. Kort sagt handler det om å gjøre alle elever i skolen i stand til å bidra til å møte de store utfordringene vi står overfor i framtiden. De siste dagene er det opprettet en gruppe på Internett som kjemper for et praktisk fag i ungdomsskolen. Den har på veldig få dager fått svært mange medlemmer. Jeg håper at vi i løpet av perioden kan bidra til å oppfylle Internett-gruppas ønsker.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
La meg først få lov til å ønske representanten Pedersen velkommen til Stortinget og statsministerskolen. Det skal bli interessant å jobbe sammen med representanten Pedersen. Jeg registrerer at de tre f-ene fra Regjeringen er gjennomgående: forbedre, fornye og forsterke. Men jeg leter etter beste evne etter det som er nytt fra denne regjeringen med tanke på fornyelse. Jeg ser en masse forsterkninger av eksisterende tiltak og medisin, men jeg leter etter det nye. Jeg vil gjerne at representanten Pedersen gir meg noen signaler om hva som er nytt i det som denne regjeringen skal foreta seg i de neste fire årene. Så vil jeg også utfordre representanten Pedersen på overvåkningsdirektivet, eller datalagringsdirektivet. Slik situasjonen er nå, ser det ut til at Arbeiderpartiet må finne støtte hos Høyre for å få flertall for dette datalagringsdirektivet. Vil representanten Pedersen sørge for at denne saken kommer til Stortinget?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
For det første vil jeg tilbakevise alle disse falske påstandene som kommer fra representanten. De er helt på linje med det som LO har presentert i valgkampen, som framstod som direkte løgner om Fremskrittspartiets politikk. Blant annet ble det framsatt påstander om at vi ville svekke og endre sykelønnsordningen. Det var direkte feil. Men ja, vi er ærlige på at midlertidige ansettelser vil være positivt for mange arbeidsgrupper i Norge, bl.a. ungdom. Men ikke minst for innvandrere som har vanskeligheter med å komme innenfor arbeidslivet i Norge, vil midlertidige ansettelser være et positivt virkemiddel. Det er også feil at vi ikke har motvirket sosial dumping. Er det noen som har gjort det, er det Fremskrittspartiet. Vi har stått i spissen for å skape arbeidsforhold, slik at man får muligheter til å komme innenfor og vise at man duger i arbeidslivet, og dermed også vise at man duger for å få gode lønns- og arbeidsvilkår. Men det som er utfordringen, og det som Arbeiderpartiet glemmer i den store sammenhengen, er at norske arbeidstakere står i fare for å bli utkonkurrert fordi man i mye større grad ukritisk har åpnet for arbeidsinnvandring til Norge, uten å ta hensyn til norske arbeidstakeres rettigheter.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Fremskrittspartiet er opptatt av å bekjempe alle typer kriminalitet, og særlig når det gjelder de gruppene som her har blitt nevnt – barn, ungdom, kvinner – og ikke minst også eldre som opplever at hverdagen blir verre og verre nærmest fra uke til uke. Men det å skjule seg under at alkoholen er årsaken til alle typer kriminalitet i Norge, vil ikke Fremskrittspartiet være med på. Man kan jo bare studere den typen organisert kriminalitet som vi har vært vitne til i de siste årene og om disse personene har vært påvirket av rus eller ikke. Da tror jeg man finner andre svar. Når det gjelder skjenkepolitikken, vil vi derimot delegere det til den enkelte kommune og få det under lokalpolitisk behandling, fordi vi vet at de kanskje vet best hva som passer den enkelte by eller den enkelte kommune når det gjelder skjenkereglement.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Fremskrittspartiet skiller seg jo ikke ut fra noen i Stortinget når det gjelder innholdet i soningen. Der vi skiller oss ut, er når man skal ha åpen soning, når man skal få sin første permisjon, når man skal få strafferabatt, osv. Det er der vi skiller oss ut. Det er ingen forskjell på å gi strafferabatt, som Senterpartiet og andre ønsker seg, og det Fremskrittspartiet ønsker, en restriktiv holdning til strafferabatten. Og når man er ferdig med soningen som man er idømt, skal rehabiliteringen starte på samme måte som Senterpartiet og andre partier ønsker seg. Det vi er klare og tydelige på, er folks rettsbevissthet når det gjelder de straffene man får for særlige kriminelle handlinger: De skal sones nærmest fullt ut, istedenfor at man gir den type strafferabatt som Senterpartiet og andre er veldig opptatt av.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Jeg tror at representanten i større grad bør sjekke sannhetsgehalten i det som blir påstått, at jeg har støttet et slikt forslag. Jeg var leder for programkomiteen i Fremskrittspartiet, og jeg er fullstendig innforstått med at der står det ingenting om å selge noe som helst alkohol på bensinstasjoner. Men i dag er jo definisjonen på en bensinstasjon litt vanskelig. Mange bensinstasjoner kan jo kanskje i større grad betraktes som en dagligvareforretning. Det er snart vanskelig å få bensin på bensinstasjoner. Vi er akkurat like opptatt av å forebygge og gi opplysning om skadevirkningene av rusmiddelbruk. Det er jo det man i mye større grad må fokusere på. Man kan jo ikke agere mot en lovlig vare slik at man nærmest gjør den forbudt. Jeg er veldig kritisk til at man hele tiden peker på alkohol som en årsak til all mulig kriminalitet, for som jeg sa i en tidligere replikk, tror jeg at undersøkelsene vil vise at grov kriminalitet i stor grad også begås av folk som ikke har vært i kontakt med rusmidler i det hele tatt. Det tror jeg også man bør fokusere mer på.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
For det første må jeg få lov til å si at jeg er veldig for at et glansbilde som Abid Raja, som aldri har kastet stein i glasshus, er den første som tilgir en person som har gjort jobben sin gjennom 12 år på Stortinget, og som ønsker å videreføre den jobben på en respektfull og god måte. I så måte er jeg ganske glad for at det kommer fra Venstre, som skal være et parti som skal inkludere og være liberalt osv. Men jeg kunne ha kommet med en hel masse uttalelser fra akkurat representanten Abid Raja som går i helt motsatt retning. Når det gjelder minimumsstraffer og straffer, skal jeg være klinkende klar på at vi tror at det virker, fordi vi har prøvd det motsatte, og det virker ikke. Jeg har nettopp vist til utviklingen innenfor særlig vinningskriminalitet med tanke på at det er signalisert at straffene nå skal senkes av den sittende regjeringen. Vi ser resultatet allerede nå, at kriminaliteten øker i mye større grad. Et annet forhold når det gjelder Venstre og Abid Raja og innvandringspolitikken, er at Venstre ønsker å åpne opp fullstendig. Det vil øke kriminaliteten betraktelig.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Jeg tror aldri jeg har sagt at vi i Fremskrittspartiet ikke er aldeles på linje med alle de andre partiene når det gjelder å forebygge og opplyse om skadevirkningene av bruken av alkohol eller rusmidler. Der er vi fullt på linje. Men jeg synes – det har jeg nå prøvd å si tre ganger – at tilgangen på alkohol som instrument for å redusere kriminalitet er alene ikke nok. Alkohol er fortsatt i mine øyne en lovlig vare som kan omsettes på lovlig måte. Derfor: Hvis man ønsker å stramme inn skjenkereglene i kommunene, delegerer vi det til lokalpolitikerne, og så tar de ansvaret for det. Derfor har vi sagt at man nå i mye større grad må fokusere på de områdene som jeg nevnte i mitt innlegg. Man må fokusere mer på organisert kriminalitet, grov vold og kriminalitet ungdom imellom, overgrep mot barn og den type kriminalitet. Og ikke minst har jeg etterlyst at man må fokusere mer på offeret i den type handlinger.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Valgkampen er over. Soria Moria II-erklæringen ligger på bordet. Om ca. en time vil det i dag stå noen veldig skuffede studenter utenfor Stortinget. Elleve måneder studiefinansiering var lovt av mange rød-grønne representanter fra alle de tre partiene gjennom hele valgkampen. Programarbeidet, som ble ledet av representanten Pedersen i Arbeiderpartiet, gav også sterke signaler om at elleve måneder studiefinansiering er noe som snart kommer på plass. For Kristelig Folkeparti representerer studentene framtiden. Vi vet at får man en dårligere og usikker økonomi gjennom studietiden, kan det svekke studieevner. Derfor blir det veldig sårende at man ikke får dette på plass nå, hvis man skal tenke framtid. Så mitt enkle spørsmål er: Hvordan klarte regjeringspartiene å bortforhandle en sak som alle tre partier var enige om, og som de har lovt gjennom hele valgkampen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Gjennom valgkampen ble det lovet fra alle de tre regjeringspartiene at nå skulle det bli elleve måneders studiefinansiering. Det er ikke lett å spare i studietiden, og når siste utbetaling kommer i mai og lønnen ikke kommer før i juli, blir det trange tider. Statsråden nevnte i sitt innlegg at det er viktig å få til hele utdanningslinjen, og vi hørte også at han i valgkampen sa at han skulle være en personlig garantist for at den ellevte måneden kom på plass. Da er jeg nok litt redd for at det Natteravn-sitatet som statsråden brukte, heller vil bli brukt her: «Vi var der da det ikke skjedde.» For hvordan i alle dager klarte man å forhandle bort den ellevte måneden med studiefinansiering når alle tre partier var enige? Og hvordan føles det når SV taper saker som de andre er imot, men også taper saker som de andre er enig i?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
En trontale skulle løftet oss opp i en visjonær og overordnet debatt om framtiden, om hva vi som er innvalgt her, nå skal gjøre de fire neste årene. Jeg kjenner vel at i en del av innleggene i dag har nivået på denne debatten ikke vært så visjonært som jeg skulle ha ønsket. Men jeg har noen visjoner for de neste fire årene. Jeg og Kristelig Folkeparti er klare for å ta et tøft lederskap, et politisk lederskap, for å ta vare på miljøet i den klimakrisen som vår klode nå står overfor. Vi vet det må tas tøffe grep. Vi er klare. Vi ønsker å spille en rolle i den saken. Jeg og Kristelig Folkeparti vil gjøre det vi kan for at skolen skal bli en mestringsarena, ikke bare for teoristerke elever, men også for praktisk sterke elever. Ungdomsskolen har vært det glemte trinn. Lærerne som jobber der, er skolens helter, som har fått dårlige vilkår for å ta vare på sårbare barn. Jeg og Kristelig Folkeparti vil gjøre noe for ungdomsskolen. Jeg og Kristelig Folkeparti vil jobbe for at vi i Norge ikke skal bli oss selv nok, men at vi hele tiden skal stå i kampen for verdens fattige, at vi skal være en del av dem som tør å løfte disse inn i den politiske debatten. Jeg tror alle har skjønt hvor min dialekt hører hjemme: Jeg og Kristelig Folkeparti vil gjøre vårt til at Sørlandet ikke skal fortsette å være en glemt landsdel i den nasjonale debatten, et sted hvor de rød-grønne ferierer, men som de glemmer når de kommer til Nasjonal transportplan, som de glemmer når de skal bidra til å finansiere kulturaktivitetene, og de har glemt oss når det gjelder å sitte rundt Kongens bord. Jeg og Sørlandet vil gjøre vårt for at det universitetet som vi er så stolte av å ha jobbet for, skal få en rettferdig finansiering til å kunne være med på den miljøteknologisatsingen som foregående taler snakket om. Jeg og Kristelig Folkeparti vil ta opp den saken som representanten Rolf Terje Klungland tok opp i sitt siste innlegg. Vi gir oss ikke før vi har fått nattogtilbudet som Stortinget har vedtatt, på plass. Det å være representant for de fire neste årene handler om de store linjene, og det handler om å se de små menneskene. Jeg gleder meg til et spennende fireårs arbeid, og jeg gleder meg til å dukke ned i både det store, overordnede og i de små detaljene.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Det er jo litt underlig etter å ha hørt debatten å høre oppsummeringene og hvordan dette oppfattes. Regjeringen har, mener jeg, møtt en ganske konstruktiv opposisjon som er beredt til å sette politiske saker på dagsordenen, og som er beredt til å utfordre på politiske saker gjennom hele denne fireårige perioden som kommer. Opposisjonen har kanskje derimot møtt en regjering som har vært mer opptatt av spillet om samarbeid, som de påstår skjer på den andre siden. Jeg må si at det at en opposisjon spriker, er vel kanskje mer naturlig enn den sprikingen vi ser at Regjeringen gjør, men det er jo slik en bare kan fundere over. Så til det jeg anbefaler Kristelig Folkepartis gruppe å stemme. Jeg anbefaler Kristelig Folkepartis gruppe å stemme for forslag nr. 1, imot forslag nr. 2, imot forslag nr. 3, imot forslag nr. 4, men for forslag nr. 5 etter den endringen som ble gjort som Siv Jensen redegjorde for fra talerstolen. Og vi ville vært beredt til å stemme for forslag nr. 6, men det blir nå oversendt.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Takk for gratulasjonen. Jeg skal skjøtte vervet etter beste evne og forhåpentligvis bedre enn det Solvik-Olsen ville ønske. Det er for det første slik at når det gjelder arbeidsløshet og penger, er jeg stolt over alle kroner som vi har brukt på andre formål enn skattelette, som Fremskrittspartiet ville sløst bort milliarder på, som ikke hadde bidratt til å bekjempe arbeidsløshet, men skapt arbeidsløshet i stedet. Vi er også veldig stolte av at vi har vist vilje de siste årene til å prioritere spørsmålet om rensing og CO2-fangst. Jeg er helt overbevist om at ingen annen regjering hadde funnet alle de pengene som trengs for å nå det målet. Det har vært mange debatter om datoer. Vi står ved de avtalene som er gjort. Men det at Fremskrittspartiet er opphengt i datoene, skjuler det store spørsmålet som handler om at vi har hatt en regjering som har vært villig til å sette i gang dette prosjektet, mens opposisjonen aldri hadde hatt den politiske viljen hvis de hadde vært i posisjon.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Jeg er litt imponert over den nye og grønne profilen til Høyre, for det er i sannhet nye klær. Hvis man sammenlikner klimainnsatsen til den forrige regjeringen Høyre satt i, med innsatsen til den regjeringen som har sittet de siste fire årene, har jeg langt mer grunn til å være stolt enn det representanten Astrup har. Det som vil være veien videre i klimapolitikken, er at vi for det første må ha dristige målsettinger for møtet i København. Så må vi ha vilje til å følge opp de målsettingene. Regjeringen sier i plattformen at i etterkant av København-møtet vil det bli lagt fram en vurdering for Stortinget, både om Norges klimapolitiske mål og om de virkemidler som skal til. Da tar vi gjerne en debatt om hvilke virkemidler som er best egnet, og vi vil stå på for mest mulig offensive virkemidler. Hvis Høyres nye rolle i norsk politikk skal være å være pådriver for det, er jeg glad for det.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
La meg først si at jeg er glad for at det fortsatt fins stemmer i opposisjonen som løfter disse spørsmålene, som er opptatt av fattigdom, som er opptatt av rusomsorg, og at vi forhåpentligvis kan ha mange debatter som utvikler de spørsmålene videre i denne perioden, og ikke bare den tonen som en mer høyredominert opposisjon, der tyngdepunktet er forskjøvet mot høyre, sannsynligvis vil sette. Vi er opptatt av at det skal være et klart offentlig ansvar å drive med viktige velferdsoppgaver, men at det samtidig skal være plass til ideelle private aktører. Vi er også opptatt av at vi f.eks. skal ha et anbudsregelverk som gjør det mulig å drive langsiktig, og vi er opptatt av at vi skal få på plass politikk som kan gripe an de store utfordringene vi f.eks. har når det gjelder rusomsorgen og barnevernet. Jeg er helt sikker på at regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti skal kunne ha en god dialog om tiltak på det området.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Jeg fikk også den løpeseddelen. Asylbarnas sak ligger mitt og SVs hjerte nær. Vi har kjempet for de målsettingene som Regjeringen har, om å legge ansvaret for alle asylbarna under barnevernet. Vi fikk i forrige periode til det for den mest sårbare gruppen, for dem opp til 15 år. Målet om at alle skal inkluderes, består. Så er det sånn at både antallet barn det er snakk om, og den generelle situasjonen i barnevernet gjør at dette er krevende å få til, både organisasjonsmessig og økonomisk, men vi skal ikke hvile før vi er i mål med det spørsmålet. Vi har i plattformen valgt å være ærlige om at det er vanskelig å få til, men SV skal være pådriver for å få det til så raskt som overhodet mulig.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
De fleste oppegående mennesker vil sikkert heller gå hjem enn å høre meg snakke nå. Men jeg skal si noen ord til slutt likevel, for denne debatten har vist en interessant ting ved opposisjonens vei inn i en ny stortingsperiode. Da jeg kom hit i dag, var jeg spent på hva slags opposisjon vi ville få se. Vi har fått se en opposisjon som spriker i alle retninger, og som ikke vet hvilket bein den skal stå på. Regjeringen angripes da både fra høyre og venstre fra de samme partiene, med vidt ulike utgangspunkt. Noen eksempler: Siv Jensen sa i sitt første innlegg at velferdsstaten eser ut og betegnet det som et problem, før vi fikk et ras av fremskrittspartiinnlegg i resten av debatten om gode formål vi bør bruke mer penger på. Høyre har presentert en slags medfølende konservatisme som høyrepartier har hatt suksess med i Sverige og England. De har snakket om klima, de har snakket om fattigdom osv., samtidig som vi vet at agendaen til de høyrepartiene som har snakket om det, når de har fått makt, har vært kutt i velferd og store skatteletter til de rikeste. SV har blitt angrepet av Fremskrittspartiet i dag for å ha – som de kaller det – tapt i asylsaken, vi skulle altså ha gått med på store innstramninger i asylpolitikken, samtidig som Arbeiderpartiet har blitt beskyldt for egentlig ikke å ville gjennomføre noen innstramninger som teller. Og mens Høyre har vært mer bekymret for klimaet enn det noen andre partier er, og har utgitt seg som det i flere replikkvekslinger, vil Fremskrittspartiet fortsatt ikke innrømme at klimaendringene er menneskeskapt. Det er jo en interessant strategi, en slags ild fra mange kanter – lite koordinert og dermed også lite treffsikker. Det var en oppskrift som de borgerlige hadde liten suksess med i valget som vi har bak oss, og som jeg er overbevist om at de vil ha liten suksess med framover. Derfor er jeg noe overrasket av at det er det strategiske valget til opposisjonen i denne debatten. Ellers viser jeg til den stemmeforklaringen som Helga Pedersen gav. SVs gruppe vil stemme i tråd med den.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Først vil jeg gratulere Lysbakken med vervet som parlamentarisk leder. Det blir interessant å se hvordan han skjøtter det vervet i den konstellasjonen han er med i. Så vil jeg bare minne Lysbakken om at når han snakker om arbeidsledighet, skal han ikke undervurdere de 140 milliarder kr som denne regjeringen har klart å utløse i investering i olje- og gassvirksomheten på norsk sokkel – som er langt høyere enn det noen annen regjering har klart – og at det har bidratt veldig mye til å holde hjulene i gang og å holde arbeidsledigheten lav. Det er altså et beløp som er mye større enn tiltakspakken til Regjeringen. Men klimapolitikken gikk Lysbakken litt raskt gjennom. Jeg vil peke på f.eks. gasskraftverket på Mongstad, et gasskraftverk som SV var med på å gi grønt lys for, uten rensing fra dag én. I beste fall blir det vel rensing fra dag 1 501, når renseanlegget kanskje står oppe i 2014. Men nettopp fordi SV var så veldig for å kreve rensing fra 2014, og man nå ser rapporter som tyder på at det blir ytterligere forsinket, vil jeg spørre: Hva slags rolle vil SV ta i forhold til gasskraftverk på Mongstad hvis det heller ikke blir rensing fra 2014?
Nikolai Astrup (Høyre), 2009-10-12:
Klimakrisen vil ikke bli løst ved å sette seg høye mål alene, men ved å omsette store ambisjoner i konkrete tiltak i dag, som vil gi reelle resultater i morgen. Den evnen har ikke Regjeringen vist så langt. Regjeringen hadde mulighet til å slette kvoter på 13,5 millioner tonn CO2-ekvivalenter i 2009. Det tilsvarer 25 pst. av Norges samlede klimagassutslipp. Regjeringen valgte å selge kvotene for 1,5 milliarder kr i stedet for å kutte europeiske utslipp med 13,5 millioner tonn CO2. Ingen andre realistiske norske tiltak ville ha gitt tilsvarende utslippskutt i 2009. Spørsmålet til representanten Lysbakken er: Når SV skal erstatte ord med handling i klimapolitikken, hvorfor slettet ikke SVs finansminister overskuddskvotene?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
La meg også gratulere Lysbakken som ny parlamentarisk leder. Etter det jeg hørte på radioen i dag, skjønner jeg at han også er åpen for å bli gratulert som statsråd også i neste uke. Vi får se om det blir noe av. Jeg er enig når Lysbakken sier at i politikken er det viktig å nå flere mennesker. Det er vel en utfordring både SV og Kristelig Folkeparti bærer med seg etter det valget vi har bak oss. Jeg er også opptatt av velferdssamfunnet og de utfordringer ikke minst de som virkelig sliter, har. I trontalen heter det: «Regjeringen vil ikke privatisere eller kommersialisere grunnleggende velferdstjenester. Regjeringen vil videreutvikle samhandlingen mellom offentlig sektor og frivillige aktører og ideelle organisasjoner.» Noe av det som forbauset meg og mange med meg, var jo at i den forrige perioden vi har bak oss, gjennomkommersialiserte man barnevernet og rusomsorgen. Så mitt spørsmål til Lysbakken er: Indikerer dette en kursendring i Regjeringens politikk, eller er ikke barnevernet og ruspolitikken definert som velferdstjenester i Regjeringens politikk?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-10-12:
Hvis du tar deg tid til å lese Soria Moria II-erklæringen – og det anbefales på det sterkeste – vil du se at i kapittel etter kapittel er det noen gjennomgangstoner, og det er grønn omstilling. Vi ser det innenfor forskningskapittelet, vi ser det innenfor næringskapittelet, vi ser det innenfor økonomikapittelet, og vi ser det innenfor energikapittelet. Tonen er at vi skal bruke våre ressurser på å klare å få en omstilling fra det jeg kalte en svart økonomi, til en grønn økonomi. Det er en gjennomsyret tankegang som alle de tre partiene deler i Soria Moria II-erklæringen, og det er den samme tankegangen som vår finanspolitiske talsmann, Per Olaf Lundteigen, gjorde seg til en sterk talsmann for i valgkampen. Det er en fornuftig tankegang.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-10-12:
Det er noen ganger jeg med undring hører representanter fra Høyre snakke om utviklingen i norsk landbruk og i norske bygder. Jeg lurer på hvor ofte de har vært og sett på utviklingen i bruksstrukturen innenfor norsk landbruk, for det har vært en enorm endring i bruksstrukturen. Det er ingen fastlåsing i det hele tatt. Det skjer utvikling hver eneste dag, det skjer modernisering og en radikal endring. I denne regjeringserklæringen er det varslet at man skal legge fram en ny stortingsmelding for Stortinget. Man kan ha en bred og omfattende diskusjon i Stortinget om hva vi ønsker med norsk landbruk framover. Det er varslet at man ønsker å videreutvikle inntekts- og velferdspolitikken for landbruket. Så her har vi alle muligheter til å ha en bred debatt. Men det skjer en utvikling, det skjer masse positivt innenfor landbruket, og det skal komme en bred melding til Stortinget, der vi kan diskutere det videre.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-10-12:
Punkt 1: Når det gjelder omsorgslønn, er det slik at skal vi klare å forbedre ordningen, er den første forutsetning for det at vi gjennomgår ordningen, for det er en nasjonal bestemmelse, men det er ulik praksis i alle landets kommuner. Det er veldig varierende praksis. Derfor varsler nå Soria Moria II-erklæringen at man vil ha en gjennomgang, se på ulik praksis, høste erfaring og se på hvordan man kan gjøre forbedringer. Det er starten på den forbedringsprosessen som vi har ønsket. Punkt 2: I erklæringen ligger det nå inne at man ønsker å gi arbeidstakere rett til ti dagers fri hvis f.eks. foreldrene blir syke, gi en ti dagers permisjon, som også er en bedring av familiers mulighet til å ta vare på sine nærmeste i en omsorgssituasjon. Punkt 3: Vi har også sett på dem som skal ha omsorg for barn i den yngste fasen, og ønsker å vurdere støttebeløpet på engangsstønaden, som også er en viktig sak i den samme dimensjonen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-10-12:
Hvis en leser første overskrift i Soria Moria-erklæringen, står det der «verdiskaping», det er et annet ord enn gründer. Hvis en også leser igjennom Soria Moria-erklæringen, vil en finne igjen ordene «verdiskaping» og «næringsutvikling» på sted etter sted. Så let etter ordet «verdiskaping» – det er punkt 1 – og da ser en det. Punkt 2: Det er en veldig tydelig retning med hensyn til verdiskaping i denne regjeringserklæringen. Man ønsker en grønn omstilling av norsk næringsliv. Man ønsker å bruke forskningsinnsats, bruke offentlige midler gjennom Enova, bruke grønne sertifikater og omstille norsk næringsliv i en mer grønn og miljøvennlig retning. Det er også veldig bra. Punkt 3: Det pekes på sosiale rettigheter, velferdsrettigheter, for selvstendig næringsdrivende og hvordan en kan forbedre dem, slik at de blir mer likestilt med arbeidstakere. Punkt 4: Den samferdselspolitikken som Regjeringen har ført de siste fire årene, og som vi nå legger opp til å videreføre, er det aller viktigste for å ha et godt og velfungerende næringsliv rundt omkring i hele landet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-10-12:
Dagens debatt har vært en debatt som har bygd ned konflikter, ikke opp – en debatt der tonen har vært ganske forsonende og ikke splittende. Dagens debatt har satt en ganske god tone for det kommende arbeidet. Til våre sentrumsvenner: Det har nesten vært en flørtende tone, og flørting er jo trivelig! For Senterpartiet er det et mål at vi skal klare å finne bredest mulig politiske løsninger på tvers av opposisjon og posisjon, og det er jo noe av det gode ved norsk politikk at vi klarer å finne gode løsninger sammen. Selv om stemningen har vært god og gemyttlig her, kan de politiske beslutningene vi skal ta i fellesskap de neste årene, bli svært krevende. Med den uroen vi ser i verden, er det egentlig ganske utrolig at vi ikke har hatt en mer spisspolitisk debatt. Vi kan bare gå til våre nordiske naboland for å se en helt annen politisk situasjon. Så selv om ting går godt i Norge nå, og vi har en god tone i debatten, vil vi ha krevende valg framover, valg som kan bli avgjørende både for vårt miljø, for vår framtidige verdiskaping og for det velferdssamfunnet som vi alle ønsker å bygge videre på. Dagens debatt gir håp om at vi selv ved krevende valg kan klare å finne brede kompromisser på tvers av posisjon og opposisjon. Det er av det gode, og det er noe av det som er bra ved norsk politikk. Vi ser fram til arbeidet med å finne løsninger i fellesskap.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Jeg vet at stortingspresidenten har mye makt, men makt til å endre navnene våre har han vel ikke fått ennå. Det holder med Ulf Leirstein! Aller først la meg gratulere representanten Vedum med vervet som parlamentarisk leder i Senterpartiet. Det kommer nok til å bli en krevende jobb, som han sikkert ser med glede fram til. Det leder meg over til spørsmålet. I valgkampen registrerte vi at Senterpartiets finanspolitiske talsmann var veldig opptatt av at man i større grad nå skulle vri noe av oljeformuen over til realinvesteringer her i Norge. Samtidig registrerer jeg at Senterpartiet så langt ikke har sluttet seg til den filosofien og den taktikken, men ønsker å videreføre den – fortsatt – betydelige sparingen i Oljefondet. Etter valgkampen har også Senterpartiets finanspolitiske talsmann tatt til orde for å innføre en boligskatt. Alle som har hus over 120 m2,må belage seg på å betale en betydelig skatt til fellesskapet. Er dette Senterpartiets standpunkt, eller taler Senterpartiets finanspolitiske talsmann for egen regning?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-10-12:
Det blir mye tale om de store internasjonale utfordringene fra Senterpartiet, og der får man jo ikke gjort så mye. Det blir ikke så mye snakk om de store utfordringene som Senterpartiet har på sitt primærområde, og det er landbruk. Landbruk er uhyre viktig for store deler av Distrikts-Norge. Det er mange ressurspersoner der, og mye ressurser og kapital er låst fast i landbruket. Det må aktiviseres. Når vi hører Senterpartiet snakke, er det stort sett bare om mer av den samme medisinen som man har hatt tidligere. Det har ført til forgubbing, det har ført til lav inntektsvekst i næringen, og det har ført til at strukturen er fullstendig fastlåst. Senterpartiet overflytter eiendomsretten i landbruket fra den enkelte bonde og til statsbyråkratiet. Det har gitt svært dårlige resultater. Hvor lenge skal Distrikts-Norge og landbruket lide av at Senterpartiet ikke innser at deres reguleringsiver og overstyring av den enkelte bonde er et blindspor?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Senterpartiet gikk til valg på å styrke ordningen med omsorgslønn, men i regjeringserklæringen står det nå bare at ordningen skal gjennomgås, mens det i forrige Soria Moria-erklæring stod at ordningen med omsorgslønn skulle styrkes, hvilket den ikke ble. Vi er avhengige av den familiebaserte omsorgen for å klare de utfordringene som ligger foran oss. I denne sammenheng er omsorgslønn et svært viktig virkemiddel. Er Senterpartiet nedstemt på dette punktet, i og med at Regjeringen har nedjustert sine ambisjoner når det gjelder omsorgslønn?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
De militære operasjonene i Afghanistan står ved et veiskille. De siste månedene har vist et stadig sterkere Taliban i store deler av Afghanistan, både i sør og i nord, både i periferien og i Kabul. USAs øverstkommanderende i Afghanistan, general Stanley McChrystal, sier at dersom initiativet ikke gjenvinnes i løpet av de nærmeste tolv månedene, kan krigen være tapt. Han har derfor bedt om flere ressurser – 40 000 flere amerikanske soldater og betydelig mer midler til trening av afghansk politi og hærstyrker. Han vektlegger å minimere sivile tap ved å begrense flybombingen, han vil redusere korrupsjonen i den afghanske regjering, og han er opptatt av at krigen bare kan vinnes dersom det afghanske folket vil at NATO skal vinne. Obama-administrasjonen vurderer nå denne strategien. Enkelte mener at hans forslag går for langt når det gjelder antall soldater, og ønsker å konsentrere den militære innsatsen om Al Qaida i Pakistan i stedet for om Taliban. Hvordan ser statsråden på McChrystals forslag og vurdering av situasjonen?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg kan underskrive på at Regjeringen følger FNs arbeid med meget kritisk blikk. Vi gjør det med det kritiske blikk som en støttespiller til FN har, nemlig at vi ønsker mer og bedre arbeid ut av FN, og ikke et redusert FN, som andre kritikere til tider har gitt uttrykk for. Vi har en statsminister som har vært i lederrollen for å reformere FNs arbeid i felt, der hvor FNs arbeid er aller, aller viktigst, nemlig hjelp til mennesker som trenger det. Det arbeidet gir nå positive resultater i flere pilotland, og jeg kan garantere at våre FN-delegasjoner i Genève og New York og ute på landnivå følger FNs arbeid med det kritiske blikket som det høver seg et land som er blant FNs aller største bidragsytere.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg sa litt om det, men jeg kan jo vise til forrige periode, hvor jeg mente vi gjorde det beste ut av de handlefrihetene vi har overfor EU, og de avtalene vi har, gjennom en aktiv europapolitikk og stortingsmeldingen som er lagt fram. Ordet «supermakt» får være representantens eget ord. Jeg har aldri hevdet at Norge er en supermakt i forhold til noen. Jeg synes det er et dårlig begrep. Norge er tett vevet sammen med Europa på så mange dimensjoner: økonomisk, sikkerhetspolitisk, når det gjelder klima og miljø, og vi fører en politikk som skal ta vare på norske interesser når det gjelder det – arbeidsplasser, velferd, politisk innflytelse. Vi gjør det med det utgangspunktet som er realiteten i dagens Norge, at vi har EØS-avtalen. Vi er ikke medlem av EU. Utredningen av EØS-avtalen vil gi oss et godt grunnlag for å debattere hvordan denne avtalen virker. Vi kommer til å holde Stortinget nært orientert om eventuelle konsekvenser av et eventuelt islandsk medlemskap. Men vi skal ha med oss at en av de viktigste likhetene mellom Island og Norge akkurat i dag, eller rettere sagt forskjellen, er at EU-motstanden på Island synes å være større enn i Norge. Så vi får ta det skritt for skritt. Nærmer det seg islandsk medlemskap, skal Stortinget bli grundig orientert om konsekvensene av det for Norge.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg kan bekrefte at klokskapen er intakt. Jeg stiller meg fullt og helt bak den formuleringen i denne plattformen, for den gir nemlig uttrykk for at det skal være et hjelpemiddel der det kan legges til rette for retur. Da handler det om å gi hjelp til de mennesker som kommer fra disse landene. Det opprinnelige utsagnet gav f.eks. inntrykk av at vi skulle kutte norsk bistand til Somalia for å begrense tilstrømningen fra Somalia. Somalia har ikke myndigheter som får støtte fra Norge. Vi gir humanitær hjelp gjennom FN, slik at et kutt i støtten der, eller bruk av bistandsmidler, i utgangspunktet ville være vanskelig å se for seg hvordan kunne hjelpe. Men på en del andre områder, i forhold til en del andre land, mener jeg at formuleringen er klok, nemlig at vi skal bruke også bistanden på en måte som understøtter de målene. Forslagene om å opprette plasser, tilsynssteder for barn, barnehjem, ungdomshjem for enslige mindreårige asylsøkere som kunne få et bedre opphold der, er eksempler som kan vurderes, og som kan gjøres på en forsvarlig og fornuftig måte.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg har en tilnærming til asylspolitikken som går på følgende: Det er et ekstremt viktig instrument for å gi mennesker på flukt som er forfulgt og har krav på beskyttelse, nettopp beskyttelse. Jeg mener at en utvikling hvor vårt apparat for mottak av mennesker i kommuner ved mottaksstedene blir belastet med mennesker som ikke er forfulgte og som ikke har krav på asyl, setter asylinstituttet i fare. Derfor sier ikke jeg at vi skal ha en streng, men rettferdig asylpolitikk – vi skal ha en streng og rettferdig asylpolitikk. Det står også klart i denne regjeringsplattformen. På den måten kan vi ivareta våre forpliktelser, både i forhold til kvoteflyktninger fra Høykommissæren og i forhold til mennesker på flukt. Det er ikke en unntakstilstand at det kommer folk på flukt til Norge, det er blitt en normaltilstand, og sånn kommer det til å være lenge framover, med millioner av mennesker på flukt i verden. Da må vi rydde i vårt hus, rydde i vårt apparat og være i stand til å ta imot folk på en ordentlig måte, vurdere søknadene deres – men skille mellom det som er begrunnede søknader og ikke-begrunnede søknader. Det legger denne regjeringsplattformen opp til.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Det var godt å høre utenriksministeren redegjøre for Regjeringens ambisjoner, på samme måte som han gjør det i Soria Moria-erklæringen som foreligger. Av de tingene som jeg synes er interessante og positive der, er at man ønsker å fokusere på måloppnåelse, ikke minst med hensyn til bruk av Verdensbanken som verktøy. Man sier bl.a. at norsk volum av bistand til Verdensbanken er avhengig av bankens resultater når det gjelder reform- og demokratiseringsprosesser. Det synes jeg er veldig positivt. Samtidig er jeg litt overrasket over at man ikke er like offensiv når det gjelder FN. FN har et byråkrati som har vokst seg større enn stort, og som jeg tror Norge langt på vei mener også bør kunne reformeres på en rimelig måte. Det er også etablert en egen enhet, The Office of Internal Oversight Services, som skal gå igjennom byråkratiet i FN. De har lagt fram en rapport nylig som viser at ting er som de er, man har ikke evnet å gjøre en eneste ting. Resultatet, som det sies i rapporten, er at «no attempt has been made to track any savings or efficiency gains». Da blir mitt spørsmål til utenriksministeren: Hvorfor har man ikke samme kritiske fokus på FN som man har på Verdensbanken?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Jeg har med stor interesse lest Soria Moria II, som bl.a. tar for seg den delen av norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk som jeg synes er av vesentlig betydning. Et av de temaene som jeg kanskje synes får lite oppmerksomhet, er forholdet til Heimevernet – og for øvrig til resten av det forsvaret vi har. Det står bl.a. når det gjelder det å ha nok styrker: «En forutsetning for dette er jevnlig trening av soldater og befal.» Det hadde vært fristende som første spørsmål å spørre statsråden om en definisjon av «jevnlig». Vil «jevnlig» være årlig, annet hvert år, tredje hvert år – eller i det minste så ofte at utstyret ikke blir møllspist, slik som f.eks. det Heimvernet har liggende, i påvente av nye øvelser? I tillegg bruker man begrep som «hærreserve». Jeg lurer på om statsråden kan si noe om hva hun legger i begrepet «hærreserve». Er det en ny mobiliseringshær, er det en omdefinering av dagens heimevern, eller er det en parallell til dagens politireserve – som mange har hørt om, men aldri har sett?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-10-12:
Utenriksministeren ønsker å slå fast bildet av Norge som en aktiv medspiller i Europa. Det mener jeg er feil. Vi ser en utenriksminister som åpenbart trives godt som utenrikspolitisk talsmann for en supermakt, men den supermakten er tross alt kun i forhold til Island og Liechtenstein, våre EØS-brødre. Vi har en utenriksminister som i disse influensatider faktisk er svinebundet av sine regjeringspartnere når det gjelder europapolitikken. Vi får ikke en utredning av hvilke konsekvenser et islandsk medlemskap vil ha for EØS-avtalen og dermed også for Norge, og vi sitter i spenning og hører representanter for regjeringspartiene, fra både SV og Senterpartiet, som ønsker Høyres støtte for å si nei til datalagringsdirektivet. Vi vet ikke hva slags konsekvenser dette direktivet vil få for Norge dersom vi skulle bruke vetomakten. Spørsmålet mitt til utenriksministeren må være: Hvordan ønsker han selv med dagens Soria Moria-erklæring å være en aktiv pådriver for en norsk europapolitikk?
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg har vært i mange debatter med Per Sandberg, og det er alltid en stor fryd. Mange ganger når vi har diskutert, har vi diskutert arbeid. Innlegget til Sandberg vitner om at han skal endre arbeidsfelt. Jeg har lyst til å stille ham et spørsmål om arbeid. I forrige periode stemte Fremskrittspartiet nei til å innskrenke adgangen til midlertidige ansettelser, og ja til tretten timers arbeidsdager og lengre arbeidsuker uten rett til overtidsbetaling. Fremskrittspartiet stemte ja til å svekke stillingsvernet, og nei til alle tiltak for å hindre sosial dumping. Kan vi forvente at Fremskrittspartiet også i denne perioden kommer til å forfekte en slik politikk, eller kan vi forvente et linjeskifte som i hvert fall for Fremskrittspartiets del vil være å tenke nytt, hvis man skal være opptatt av f-ene.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Det er enighet i Stortinget om å bekjempe blind vold, vold og overgrep mot barn og kvinner, og ikke minst hverdagskriminalitet. Regjeringen har i løpet av siste periode satset beinhardt på det. Vi utdanner nå politifolk som aldri før. Men det er ikke nok, det vet vi, og derfor jobber vi videre med det. Vi har bl.a. et tiltak som Regjeringen nå har foreslått, nemlig å innskrenke skjenketiden med én time. Det vil gi oss økt politikraft som vi kan bruke mot vold, blind vold, vold mot barn og kvinner, og ikke minst mot hverdagskriminalitet. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er: Vil dere støtte dette tiltaket? Det vil gi oss politikraft til å bekjempe nettopp den kriminaliteten som representanten Per Sandberg nå var opptatt av på talerstolen.