Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-03-31:
I denne saken har det vært ulike syn blant høringsinstansene og i debatten ellers. Komiteen har brukt god tid på saken. Ulike hensyn har blitt veid opp mot hverandre, og det har vært en grundig debatt om behovet og nødvendigheten av endringen som foreslås. Kristelig Folkeparti har konkludert med at vi ikke støtter forslaget til ny § 115 i Grunnloven, og jeg skal begrunne dette nærmere. Lønning-utvalget mente at begrensninger i rettighetene måtte fastsettes i Grunnloven og ikke kun følge av domstolenes praksis over tid. Vi har forståelse for intensjonene som ligger bak Lønning-utvalgets anbefaling om en generell begrensningsregel. Grunnloven har i dag ingen enhetlig tilnærming til begrensninger i de grunnlovfestede rettighetene. Grunnloven § 100 fastsetter derimot at ytringsfriheten kan begrenses. Denne er den eneste bestemmelsen i Grunnloven som gir en slik begrensing i rettighetene. Begrensninger skjer først og fremst gjennom forvaltningens og domstolenes virksomhet over tid. Som Menneskerettighetsutvalget har vist til, kan en begrensningshjemmel i Grunnloven bidra til å synliggjøre denne praksisen. Så måtte det i så fall eventuelt vurderes hvorvidt det skulle formuleres begrensninger knyttet til hver enkelt paragraf, hver enkelt rettighet, eller om det skulle formuleres en generell bestemmelse gjeldende for hele Grunnloven, og som vil gjelde for flere av menneskerettighetsbestemmelsene i Grunnloven. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi at det naturlige her ville være en generell formulering. Vi står likevel igjen med spørsmålet om hvorvidt en slik hjemmel er nødvendig, og hvorvidt det er ønskelig ut fra den praksis som er innarbeidet, og som har utviklet seg – og utviklet seg over tid. Grunnloven har nå vært gjenstand for en omfattende fornyelse og revisjon. Kristelig Folkeparti har fremmet og støttet en rekke av de nye formuleringene. Vi har gjort dette for å styrke Grunnlovens status og for å tilpasse Grunnloven til nye tider. Selv om det ikke er så synlig i hverdagen, har Grunnloven reelt sett praktisk betydning for alle som er i og oppholder seg i vårt land. Revisjon og fornyelse var nødvendig. Vi forandrer for å bevare – for å bruke et kjent og godt konservativt uttrykk. I vårt arbeid med Grunnloven bør vi ha som styrende prinsipp at dokumentet skal ha relativt kortfattede og klare formuleringer. Disse formuleringene ligger som et fundament for vårt samfunn og uttrykker sentrale hovedprinsipper. Kristelig Folkepartis syn på Grunnloven er tydelig forankret i en tradisjon hvor det skal være klart uttrykte og bestandige grunnprinsipper, som skal gi Grunnloven det absolutte preg av å stå over ordinær lovgivning. En ny unntaksregel, derimot, slik det er foreslått i ny § 115, kan i ytterste konsekvens bidra til å gi Grunnloven et relativistisk preg. Jeg skal ikke her påstå at forslaget som behandles her i dag, nødvendigvis ville bidra til å svekke Grunnlovens autoritet dersom det hadde blitt vedtatt. Det vil være å trekke det for langt. Men ut fra en totalvurdering, ut fra vårt syn på selve Grunnlovens funksjon og rolle, og ut fra forholdet mellom Grunnloven og rettsvesenet og den praksis som har utviklet seg over tid, har Kristelig Folkeparti konkludert med at det ikke er behov for eller nødvendig med ny § 115, slik det er foreslått. Jeg viser ellers til saksordførerens grundige gjennomgang av flertallets synspunkter.