trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-04-23:
Etter påske har vi kunnet lese at kunnskapsministeren varsler «en storstilt gjennomgang av dagens yrkesfag. Målet er å få flere elever til å ta yrkesfag, og at flere av dem skal gjennomføre». Senterpartiet er veldig enig i at det er viktig å gjennomgå sjølve tilbudsstrukturen innenfor de enkelte yrkesfagene. Vi har særlig tatt til orde for at bygg- og anleggsteknikk må deles, og også TIP rekrutterer til over 60 lærefag. Derfor gjorde faktisk Stortinget i fjor vedtak om en gjennomgang av de ulike programmene. Det som bekymrer meg, er at det framstilles som om yrkesfagene nok en gang skal gjennomgås, ristes og evalueres. Før stortingsmeldinga På rett vei ble lagt fram, var det en bred forskningsbasert evaluering av yrkesfagenes stilling etter innføring av Kunnskapsløftet. Jeg er redd for at bl.a. statsråden skaper uro og uklarhet med sitt utspill, og det gjelder måten vi omtaler yrkesfagene på. Den ser ut til å ha påført folk flest en slags kollektiv sveiseblink som har gjort at mange faktisk ikke har oppfattet at Stortinget alt har gjort de største endringene innenfor yrkesfagene siden Reform 94. Jeg vil gjerne bare kort repetere noe av det som ble vedtatt i fjor etter forslag fra den rød-grønne regjeringa. Alle med fagbrev får nå rett til påbygging i studiespesialisering. Det skal tilbys flere TAF-løp. Fellesfagene skal yrkesrettes. Vekslingsmodell med mulighet for å gå i lære fra første år skal kunne tilbys. Det skal gis mulighet for flere alternative opplæringsløp i bedrifter, og vi skal altså gjennomgå tilbudsstrukturen i samarbeid med partene i arbeidslivet. Yrkesfagløftet er langt på vei allerede vedtatt. Nå gjenstår altså gjennomføring. Mitt spørsmål er: Kan statsråden bekrefte – og presisere – at det er en gjennomgang av tilbudsstrukturen som nå skal gjøres? Og kan statsråden bekrefte at de videregående skolene nå får økonomisk handlefrihet til å gjennomføre de vedtakene som Stortinget fattet i fjor sommer?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-04-23:
Takk for svaret. Jeg synes det er veldig bra at statsråden innrømmer at her er det en oppfølging av det som Stortinget faktisk allerede har gjort. Jeg tror det er utrolig viktig at vi får fram det, så folk flest skjønner at nå er det faktisk store muligheter innenfor yrkesfagene å få til den fleksibiliteten som vi har ønsket oss, og som skolene også har ønsket seg i mange år. Så er det noe med det at vi vet jo at vi tar med oss mange ting på veien inn i videregående skole. Det betyr at vi er nødt til å gjøre tiltak i ungdomsskolen. Der har også den rød-grønne regjeringa gjort en del tiltak tidligere. Vi har innført valgfag, som vi har hørt en del om. Så er det et annet fag som vi har hørt litt mindre om, og det heter arbeidslivsfag. Det kan alle skoler nå tilby. Det er altså «mini-yrkesfag». Det er bare et tilbud vi har der, men vi har ikke noe obligatorisk påbud om at skolene skal kunne tilby det. Jeg lurer på om statsråden ønsker å ta initiativ overfor skolene og si at de skal ha et obligatorisk tilbud om arbeidslivsfaget i ungdomsskolen, sånn at elever også får en forsmak på yrkesfagene før de faktisk velger det løpet de skal gå.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-23:
Noko av det første ministeren gjorde da han tiltredde, var å fremje ein hastelov, der ministeren får moglegheita til å dispensere frå krava i privatskoleloven. Historia kjenner vi: Alle skolane som Kristin Clemet godkjende etter stortingsvalet i 2005, og som har starta opp, har blitt tatt for svindel. I 2012 blei Akademiet-skolane og Bergen Private Gymnas tatt for svindel av 12,7 mill. kr, og det er nok fleire saker som ligg under dyna. Når ministeren ønskjer å leggje opp til å haste igjennom fleire privatskolar, fleire kommersielle aktørar, allereie no før sommaren, og vi skal behandle ei ny sak over nyttår, har ministeren gjort seg nokon tankar omkring korleis ein skal klare å hindre at dette skal føre til ulovleg utbytte? Og har han nokon tankar om kva slags typar organisering av kontroll dette …
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-23:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Den situasjonen vi har hamna i no, etter at regjeringa ønskte at færre skulle ha barna i barnehage, men der folkets dom var fleire barn i barnehage, og ein ikkje har tatt innover seg den erfaringa ein gjorde med revidert budsjett i 2012, er ganske overraskande. Vi noterer oss det. I diskusjonar vi har hatt her tidlegare i dag, sa kunnskapsministeren noko som eg er veldig einig i, og det er at barnehagar er ei kjempegod og -viktig investering i kvalitet i skulen. Mitt enkle spørsmål til kunnskapsminister Røe Isaksen er: Kvifor kontantstøtte da?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-04-23:
Å være kommunepolitiker eller lærer i skolen utfordrer oss. Vi ser unger som har spesielle behov, og vi ønsker å løse det. Det er mange eksempler i Skole-Norge på engasjerte lærere som har laget prosjekter nettopp for å hjelpe dem som sliter mest, f.eks. med å løse lesekoden. Ett av de prosjektene er SOL, som er systematisk observasjon av lesing, og som i dag brukes av 130 000 elever i skolen i Norge. Da lurer jeg og Kristelig Folkeparti på hva statsråden vil gjøre for at flere elever kan få del i slike gode prosjekter, som har vokst nedenfra, og som virker – og faktisk bruke dem mer enn i noen få skoler i vårt land.
Iselin Nybø (Venstre), 2014-04-23:
Det er bred enighet om at vi ønsker å få ned bruken av spesialundervisning, og at man ønsker å satse på tidlig innsats. Men uavhengig av det er det et stort behov for spesialpedagoger ute i kommunene. Så jeg vil spørre statsråden hvordan han ser for seg at han kan bidra til å sikre at disse spesialpedagogene, som i dag er ute i kommunene, kan bruke mest mulig av sin tid ute i klasserommene, sammen med elevene, istedenfor å bruke verdifull tid på rapporter og byråkrati.
Iselin Nybø (Venstre), 2014-04-23:
En god yrkesfaglig opplæring er viktig for næringslivet. Ikke minst er det viktig for den maritime næringen. Nå har statsministeren og næringsministeren vært på besøk hos den maritime næringen på Sunnmøre. Der tok de opp dette med utfordringer knyttet til utdanning, ikke til minst fagutdanning. Tidligere har flere Høyre-representanter tatt til orde for en egen stortingsmelding om en styrket maritim utdanning. Det etterspør næringen selv også. Mitt spørsmål til kunnskapsministeren er om han vil ta initiativ til en stortingsmelding som handler om en styrket maritim utdanning – en helhetlig gjennomgang?
Iselin Nybø (Venstre), 2014-04-23:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Etter barnehageforliket ser vi at de aller, aller fleste unger går i barnehage. Det er en veldig positiv utvikling. Der jeg bor, i Stavanger kommune, har vi lenge hatt et mål om at alle 5-åringer skal gå i barnehage i minst ett år før de begynner på skolen. Det har vi jobbet målrettet med og stort sett også lyktes med. Men for at barnehagen skal ha den funksjonen vi ønsker den skal ha, at det skal være en trygg plass for ungene å være mens mor og far er på jobb, og at det skal være et sted for læring, utvikling og tidlig innsats, må vi ha høy kvalitet i barnehagene våre. Nøkkelen til kvalitet er barnehager med mange nok kvalifiserte ansatte. Vi har mange gode omsorgspersoner ansatt i barnehagene våre i dag, og de gjør en kjempegod jobb. Men vi mangler svært mange ansatte med barnefaglig kompetanse. I 2011 var det 40 000 ansatte uten barnefaglig kompetanse i barnehagene, og i tillegg – litt avhengig av hvordan vi regner – mangler vi minst 4 000 barnehagelærere og enda flere hvis vi skal ha en litt mer ambisiøs bemanningsnorm. I regjeringsplattformen står det at regjeringen vil løfte kvaliteten i barnehagene, styrke etter- og videreutdanningen slik at flere ansatte får barnefaglig kompetanse, og utdanne flere pedagoger – viktige ambisjoner, som Venstre er helt enig i. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvilke konkrete tiltak vil regjeringen sette i verk for å oppnå disse målene, og når mener statsråden at man vil se noen effekt av regjeringens barnehagepolitikk?
Iselin Nybø (Venstre), 2014-04-23:
Jeg takker for svaret. Jeg er helt enig med statsråden i at både den pedagogiske ledelsen som en styrer utøver, og det pedagogiske arbeidet som de øvrige ansatte gjør, er avgjørende for et godt tilbud. Det er ikke sånn at pedagogikk blir enklere fordi ungene er mindre – tvert imot vil mange si. Det er viktig at flest mulig unger går i barnehage. Det er bra for den enkelte unge, det er bra for utviklingen, det er bra for samfunnet i et likestillingsperspektiv, i et fattigdomsperspektiv osv. I dag er det sånn at 96,6 pst. av alle 3–5-åringer i Norge går i barnehage. Det betyr at 3–4 pst. av ungene i denne aldersgruppen ikke går i barnehage, og vi vet at det er unger med foreldre med lav utdanning og lav inntekt som benytter barnehage minst. En av de tingene som gjør at de benytter tilbudet lite, er kostnadene. Er statsråden enig med Venstre i at det å ha gratis kjernetid, vil være med på å gjøre at også disse foreldrene velger barnehage for ungene sine?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-04-23:
Mitt tilleggsspørsmål går til kommunal- og moderniseringsministeren. Selv om det faglige ansvaret for grunnskole og videregående skole ligger til Kunnskapsdepartementet, er det jo kommunal- og moderniseringsministeren som må sørge for at kommuner og fylkeskommuner får tilstrekkelige rammer til at de blir satt i stand til å gjennomføre de vedtakene som Stortinget har gjort. I fjor ble det ved behandling av Yrkesfagløftet vedtatt en rekke tiltak for å redusere frafallet i videregående. Jeg oppfatter at det er tverrpolitisk enighet om at frafallet i videregående, særlig på yrkesfaglinjene, er en av de største utfordringene i utdanningsløpet. Som tidligere nevnt, er det mulighet for fagbrev osv. Kommuneproposisjonen kommer om tre uker, og da får vi fasiten på om rammene blir oppfylt. Jeg frykter at en ny utredning om et tema som har vært så grundig behandlet gjennom stortingsmeldingen, bare er en unnskyldning for å kamuflere at tiltakene ikke vil bli fullfinansiert.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-04-23:
Heller ikke på dette området deler jeg Senterpartiets frykt. Derimot har jeg en sterk tillit til at vi skal få til en god finansiering av både kommuner og fylker i det kommende år. Jeg viser til kommuneopplegget for 2014, som var på nivå med det den forrige regjeringen hadde foreslått. Så heller ikke der slo Senterpartiets skremselspropaganda i valgkampen til.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-04-23:
Dette er et område hvor Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre har vært enige over mange år, nemlig at gradering av særlig barnehageprisen er et riktig og målrettet tiltak for å nå familiene med dårligst råd. Vår oppfatning har også vært at maksprisen særlig har kommet dem med god råd til gode, og at det er viktig og riktig å få til en gradering av barnehageprisen for å nå familiene med dårligst råd. Det ligger også som en ambisjon i Sundvolden-erklæringen, og vi jobber nå med ulike virkemidler for å få det på plass.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-04-23:
La meg starte med å si at jeg er helt enig i representanten Helga Pedersens resonnement om at både kvalitet i barnehagene og løpende opptak krever en god kommuneøkonomi. Vi er opptatt av at kommunene skal ha god økonomi. For inneværende år vil jeg si at den er stram, men robust. Det er en vekst i de frie inntektene som er på nivå med det den forrige regjeringen foreslo, og det innebærer jo at kommunene har klart å omprioritere. Noen har satset mer på barnehager enn andre. Når det gjelder spørsmålet om hva som kommer i revidert nasjonalbudsjett, blir mitt svar naturlig nok det samme som kunnskapsministeren har gitt: Revidert nasjonalbudsjett legges frem i midten av mai, og da kommer også svaret på hva regjeringen vil foreslå når det gjelder eventuell kompensasjon til kommunene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-04-23:
Nå har vel representanten Slagsvold Vedum lagt merke til at vi ikke alltid legger den rød-grønne logikken til grunn for våre handlinger, og det ligger naturlig nok i at dette er en ny regjering med nye prioriteringer. Slagsvold Vedum har også regjeringserfaring, og han vet at det er en uting av statsråder og regjeringer å lekke fra budsjetter før de legges frem. Så også representanten Slagsvold Vedum må slå seg til ro med at revidert nasjonalbudsjett legges frem i midten av mai.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til kunnskapsministeren. Det handler om at yrkesopplæringen foregår også i arbeidslivet – i tett samarbeid med partene i arbeidslivet. Utviklingen i arbeidsmarkedet, særlig innen byggebransjen, går dessverre i retning av flere useriøse aktører. Det er mye bruk av underleverandører – også hos de seriøse og i offentlige anbud – og de tar ikke samfunnsansvar på samme måte som vi er vant til. Bransjen opplever skattesnusk, grove brudd på arbeidsmiljøloven og – utrolig nok – slavelignende kontrakter. Disse bedriftene er ikke spesielt opptatt av lærlinger – i motsetning til den seriøse delen av arbeidslivet. I sum utgjør dette trolig en større trussel mot yrkesfagutdanningene enn måten vi organiserer skolen på. Det virker mindre attraktivt å jobbe i denne bransjen jo mer useriøs den blir. I tillegg får vi for få lærlinger. Står dette på lista over tiltak som statsråden har tenkt å ta fatt i?
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-04-23:
Nå førte statsrådens svar til at jeg egentlig fikk lyst til å følge opp med kommunalministeren, sjøl om det ikke var det jeg hadde tenkt. Da vil jeg altså følge opp med et spørsmål til kommunalministeren, for akkurat nå sa kunnskapsministeren at Venstres forslag om å gradere betalingen innenfor barnehage og SFO er veldig målrettet når det gjelder å nå dem med dårligst råd. Det er jeg kjempeglad for å høre at er en god idé. I dag er det nesten ingen kommuner – det er vel tre–fire kommuner – som har gradert betaling når det gjelder SFO. Det er ca. 100 kommuner som har gradert betaling når det gjelder barnehager. Så spørsmålet mitt er: Hvis dette er en kjempegod idé, hvilke virkemidler har egentlig kommunalministeren for å få til det grepet som vi ønsker oss, nemlig større bruk av gradert betaling – ikke fokusering på makspris, som gjør det billigere for dem med best råd, men hvordan vi kan nå de aller fattigste familiene, dem som ikke bruker de tilbudene og som virkelig skulle gjort det? Vi må gjøre det billigere for dem som har aller dårligst råd.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren igjen. Forskning viser at det er sterk sammenheng mellom barn som har gått i barnehage, og gode resultater i skolen. Statsråden har selv understreket viktigheten av det i sitt svar tidligere i dag. Men mener statsråden at kuttet i statsbudsjettet fra regjeringen på 4 000 barnehageplasser og økningen i kontantstøtten er god kunnskapspolitikk?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-04-23:
Jeg vil følge opp noe av det statsråden var inne på, nemlig disse anslagene som var blitt gjort etter at man økte kontantstøtten til 6 000 kr. Det er en bekymring nå over at disse anslagene har slått feil, og at det er flere enn regjeringen hadde anslått, som velger barnehageplass istedenfor kontantstøtte. Bekymringen, som også KS nå deler, er at hvis det ikke kommer tilleggsbevilgninger, vil det nettopp gå ut over kvaliteten i barnehagene. Mitt spørsmål er: Kan statsråden garantere at vi allerede i revidert budsjett vil se at regjeringen retter opp, slik at vi ikke får en situasjon i kommunene hvor man enten må kutte i barnehageplasser eller at det går ut over kvaliteten?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-04-23:
Barnehagereformen har vært en kjempesuksess og gitt alle småbarnsforeldre større valgfrihet. Det første den nye regjeringen gjorde, var å kutte i to årlige opptak med minus 241 mill. kr. Så gikk man til Stortinget og skulle få til et budsjettforlik, og det neste regjeringen gjorde, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, var å kutte med 344 mill. kr i bevilgningene til barnehage fordi man trodde det skulle være færre barn i barnehage. Man valgte altså å kutte i underkant av 600 mill. kr i barnehagesatsingen i sitt første budsjett. Og selvfølgelig, når statsråden helt korrekt understreker at det er en rett, og at kommunene derfor må ha en plikt til å gi de plassene, vil det gå ut over kvaliteten hvis man kutter nesten 600 mill. kr og man skal plassere flere barn i barnehagene og ikke har pengene på plass. Så jeg gjentar spørsmålet: Setter man kvaliteten høyest, vil man komme med tilleggsbevilgninger i RNB, og kan statsråden herved bekrefte at man tok feil, og dermed vil komme med en korrigering i RNB, og med mer penger?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-04-23:
Da den rød-grønne regjeringen la om kontantstøtten fra 3 300 kr til 5 000 kr for de minste barna, la den til grunn en beregning av hvor mange det var som ville bruke kontantstøtten. Den beregningen viste seg å være feil. Det var flere som brukte kontantstøtte enn det vi hadde trodd. Derfor måtte vi øke bevilgningen til kontantstøtte i revidert nasjonalbudsjett, for vi så at det var økt etterspørsel. Vi så at fakta ikke stemte med beregningen, og vi økte bevilgningen. Mitt spørsmål til Jan Tore Sanner er: Når man ser at det er færre som bruker kontantstøtten enn det man har beregnet, og man ser at barnehageutgiftene går opp, er det ikke da logisk å legge samme logikk til grunn som den rød-grønne regjeringen og korrigere budsjettet med en revisjon i revidert nasjonalbudsjett, tilpasset virkeligheten på det tidspunktet?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-23:
Eg må seie at det er spesielt å høyre at makspris stort sett kjem dei rike til gode, som det vart sagt her i stad. Ein har massivt kutta barnehageutgiftene til foreldre over heile Noreg, og den auka som no kom, merker vanlege småbarnsforeldre på økonomien – noko skattelettane ikkje gjer, i all hovudsak. Det eg har lyst til å spørje om, er likevel satsinga på kvalitet. Kunnskapsministeren sa at det er to ting som må vere til stades, og éin av dei er pengar. Det som var til stades i 2014-budsjettet, var 10 mill. kr ekstra frå den nye regjeringa, mens ein altså – som den førre spørjaren sa – kuttar hundrevis av millionar til barnehage på andre felt. Mitt spørsmål er rett og slett: Kjem vi til å sjå ei kvalitetssatsing, òg i økonomiske termar, som er i nærleiken av den kvalitetssatsinga som er på skule – og som er rosverdig – eller vil kvalitetssatsinga i barnehagen verte ofra for andre ting?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-23:
Det er avgjerande viktig for Noreg å få eit godt forhold til Kina igjen – først og fremst fordi dei er viktige i nesten alle prosessar vi vil påverke i verda. Det er lett å forstå. Det er òg lett å forstå at Kina føretrekkjer at Noreg ikkje møter Dalai Lama framfor at vi møter han. Men det er vanskeleg å forstå, etter mitt syn, at det skal vere ein berekraftig måte for Noreg – og andre små land – å møte den situasjonen vi er i i forhold til Kina, med i mindre grad enn vanleg å ta opp spørsmål om menneskerettar og demokrati, eller å møte Dalai Lama. Ein nyttig test på om vår eiga handling og vår eigen tenkjemåte er riktig, er ofte å spørje: Viss andre gjorde som oss, viss andre følgde vårt eksempel, korleis ville det fungere? Lat oss teste: Viss andre små land som er opptekne av menneskerettar og demokrati, skulle la seg presse til at deira leiande parlamentarikarar ikkje møtte Dalai Lama, og kanskje at regjeringsmedlemmer ikkje møtte Dalai Lama: Ville det vere bra eller dårleg for menneskerettssituasjonen i Kina og i Tibet? Så lat meg spørje utanriksministeren: Dersom andre land skulle gjere som den norske stortingspresidenten, å ikkje møte Dalai Lama, og å tvile på om ein skulle møte han på regjeringsnivå: Viss mange land gjorde det, ville det vere bra for menneskerettar i Kina eller dårleg for menneskerettar i Kina?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-23:
Mitt spørsmål går til utenriksministeren: «Det er viktig å stå opp for verdiene vi tror på. Menneskerettigheter er ikke en vestlig verdi, men en universell verdi», sa Jan Tore Sanner til NRK etter at hans forslag, Liu Xiaobo, hadde vunnet fredsprisen. «Jeg mener at det er sentralt å spørre om det er kommersielle interesser som gjør at Norge ikke tør å stå opp mot Kina», sa Jan Tore Sanner til Aftenposten i oktober 2011 etter å ha etterlyst tydeligere norske fordømmelser av menneskerettighetsbrudd i Kina. «Det er viktig at Norge evner å stå opp for menneskerettigheter også når det er krevende. Man kan ikke bare være for menneskerettigheter når det ikke koster noe», sa Jan Tore Sanner til Dagens Næringsliv samme måned, oktober 2011, da Høyre kritiserte et diplomatisk framstøt fra forrige regjering overfor Kina. Det er godt sagt alt sammen! I forholdet til Kina blir vi nå satt på prøve. Hva er viktigst for oss – er det menneskerettigheter eller er det handelsinteresser? Og hvordan skal et lite land opptre når vi presses av et stort – er det klokt å la seg presse, eller er det viktig å vise fasthet? I SV mener vi at det siste er det eneste vi kan stå for. Men det har blitt så stille fra Høyre i det siste, og det er derfor jeg henter fram sitater fra Jan Tore Sanner fra 2010 og 2011, til trøst og inspirasjon. Det har vært debatt på Stortinget om hvordan Dalai Lama skal tas imot her på huset, og SV har kritisert presidentens håndtering av den saken. Nå venter alle på avklaring rundt regjeringens håndtering av Dalai Lamas besøk. Da Dalai Lama var i Norge i 2005, tok statsministeren imot ham. Kjell Magne Bondevik sa da at han hadde et prinsipp om å ta imot tidligere fredsprisvinnere. Vil denne regjeringen holde seg til samme prinsipp og sørge for at medlemmer av regjeringen møter Dalai Lama når han kommer til Oslo?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-23:
Menneskerettighetene har en lei tendens til å tape for næringsinteressene. Det ser vi tydelig både når det gjelder nasjoners og firmaers forhold til menneskerettighetsbruddene i Kina. Hvis vi bare er opptatt av å sikre norske næringsinteresser, og ikke stiller tydelige krav til våre handelspartnere på dette området, gjør vi alvorlige feilsteg. Dette var også et sitat, og denne gangen traff jeg litt bedre på dialekten, for dette var noe Erna Solberg skrev i sin bok, «Mennesker, ikke milliarder», i forrige periode. Og det er også godt sagt! Jeg respekter at regjeringen vil bruke tid på sin beslutning, men det begynner jo å haste, og de signalene som kommer fra Høyre-hold i debatten, kan jo gi grunn til frykt for at regjeringen kan begå et alvorlig feilsteg – som Erna Solberg ville sagt det – i denne saken. Norge kan ikke la seg diktere av kommunistpartiet i bytte mot markedsadgang for laks. Det finnes større verdier enn penger, og dette er en god anledning til å vise det. Jeg ønsker å spørre utenriksministeren om hvordan regjeringen vil sørge for å vise at det Erna Solberg skrev om forholdet til Kina, fortsatt gjelder?
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
Jeg er den første til å innrømme at dette er en vanskelig sak, og den inneholder krevende dilemmaer. Vi må veie ulike hensyn opp mot hverandre. Målet må være at vi i Norge greier å normalisere vårt bilaterale forhold til Kina. Det er veldig dårlig, nærmest ikke-eksisterende, i den situasjonen vi har havnet i. Det har ikke vært politisk kontakt mellom Norge og Kina siden 2010, og i mange viktige spørsmål – ikke bare om klimaendringer, ikke bare om hvordan den globale fattigdomspolitikken skal utformes, men også på menneskerettighetsområdet – er det avgjørende for Norge å ha en direkte dialog med Kina. Vi må være forberedt på at hvis norske myndigheter tar imot Dalai Lama, så vil det vanskeliggjøre mulighetene våre for å normalisere det bilaterale forholdet, og det tror jeg vi må være ærlige og åpne om. Regjeringen tar denne saken på alvor. Det er viktig at vi nå, i fremtiden, igjen kommer i en situasjon der vi kan ta opp menneskerettigheter direkte, slik vi kunne gjøre tidligere. Det er viktig at vi kommer i inngrep med en nasjon som sitter med nøkkelen til løsningene på mange av de største globale utfordringene. Det er disse avveiningene regjeringen vil foreta, på en seriøs og ordentlig måte, og vi har ennå ikke trukket en konklusjon om hvorvidt representanter fra norske myndigheter vil møte Dalai Lama.
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
Som jeg sa i mitt første svar, så er Norge i en unikt vanskelig situasjon når det gjelder forholdet til Kina. Jeg vet ikke om noe annet vestlig land som ikke har hatt politisk kontakt med Kina på nærmere fire år. Jeg vet ikke om noe annet vestlig land som ikke kan ta opp menneskerettigheter direkte med Kina. Jeg vet ikke om noe annet vestlig land som ikke nå kan diskutere de store klimautfordringene med Kina. Jeg vet ikke om noe annet vestlig land som ikke kan sitte ned med Kina – som et fast medlem av Sikkerhetsrådet – og diskutere utfordringene i Syria, hvordan vi skal adressere sult i Sahel, hvordan man skal forholde seg til atomvåpenprogrammet i ulike land og nedrustningsspørsmål. Vårt utgangspunkt er at vi nå vil sette inn støtet på å normalisere forholdet til Kina. Og representanten har også lagt merke til at jeg så langt ikke har nevnt dette med økonomiske interesser overhodet. Jeg legger ikke skjul på at den frihandelsavtalen som den forrige regjeringen hadde innledet, ble lagt på is som en følge av det som skjedde i 2010.
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
Jeg har stor respekt for at man kan komme til ulike konklusjoner i denne saken, og som jeg sa: Den har mange dilemmaer og den er vanskelig. Det som gjør saken helt spesiell, er at Norge ikke har hatt noe som helst kontakt med Kina på nærmere fire år. Regjeringen jobber nå for å normalisere dette forholdet, og vi må være forberedt på at hvis vi møter Dalai Lama på myndighetsnivå, så vil den prosessen ta mye lengre tid. Det er disse avveiningene vi nå må foreta, og vi må være åpne rundt dem. Jeg mener det er argumenter som taler for at vi også får gjennomslag for menneskerettigheter i den menneskerettighetsdialogen vi hadde med Kina før 2010. Da var norske politikere i Beijing og tok opp Tibets situasjon, tok opp ytringsfrihet, forsamlingsfrihet i Kina. Denne dialogen har vi overhodet ikke nå, og vi må normalisere det bilaterale forholdet. Det dilemmaet er det Norge står oppe i.
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
Representanten er inne på noe meget vesentlig når han berører dette med Norges rolle, bl.a. i freds- og forsoningsprosesser. Vi har gjort en innsats i Midtøsten, og vi spiller nå en rolle i Colombia. I mange av de spørsmålene som ligger Norges hjerte nærmest, i tillegg til disse: fattigdomsbekjempelse, utformingen av de nye bærekraftsmålene og tusenårsmålene frem til 2030, vil vi måtte ha en inngripen med Kina bilateralt og direkte hvis vi skal ha en politisk påvirkning og innflytelse. Norge har ambisjoner i den typen sammenhenger, og vi har grunn til å tro at hvis norske myndigheter møter Dalai Lama, vil det utsette en normalisering av forholdet, med de konsekvenser det innebærer. Derfor må vi foreta den typen avveininger, og vi vil på egnet tidspunkt konkludere.
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
På 1990-tallet hadde Norge direkte dialog med Kina om menneskerettigheter generelt, men spørsmålet om Tibet ble også tatt opp. Det har vært bred enighet i Norge, og Norge har anerkjent Tibet som en del av Kina. Det har vært og er norsk offisiell politikk. Vi skal videreføre vårt sterke engasjement for menneskerettigheter fremover. Det jeg forsøkte å gjøre i dag, var å dele med Stortinget de dilemmaene vi står oppe i når Norge er i en spesielt vanskelig situasjon, for vi har ikke noen dialog med en av de nasjonene som har størst innflytelse i saker som betyr mye for Norge fremover og i dag.
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
I et av mine tidligere svar slo jeg fast at jeg har stor respekt for at man kan komme til ulike konklusjoner i denne saken. Vi er i en veldig spesiell situasjon i Norge. Jeg kjenner ikke til noe annet vestlig land som ikke har noe dialog med, og som ikke har noe bilateralt forhold til Kina. Det må vi ta inn over oss og ta med i de vanskelige avveiningene vi nå foretar. Regjeringen har nok med å foreta de avveiningene for norske myndigheters del, og jeg har stor tiltro til at Stortinget er i stand til å fatte de beslutningene som er riktige for Stortinget.
Børge Brende (Høyre), 2014-04-23:
Først vil jeg takke for ordene som uttrykker anerkjennelse for at vi må foreta oss avveininger i denne saken. Men det er ikke slik at Norge ikke tar opp menneskerettighetsspørsmål med Kina. Før jul tok Norge opp flere spørsmål når det gjelder menneskerettighetsbrudd som begås i Kina, i FNs menneskerettighetskommisjon i Genève. Utfordringen vår er at vi ikke lenger har noen mulighet til å ta opp den typen spørsmål med kineserne direkte og bilateralt – i tillegg til andre spørsmål vi ikke kan ta opp med dem. I tillegg isoleres Norge i viktige internasjonale prosesser hvis vi ikke kan ha en dialog og et samkvem med kineserne. Det er det som er dilemmaet. Jeg tror mange erkjenner at Norge er i en spesiell situasjon nå, ettersom jeg ikke kjenner til andre vestlige land som ikke har hatt ett reelt politisk møte med dialog i løpet av nærmere fire år med verdens mest befolkningsrike land.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2014-04-23:
Det har vel ikkje vore heilt taust frå Høgre. Eg synest Høgre-ideologen Michael Tetzschner har uttalt seg veldig klokt om denne problemstillinga. Eg er einig i at det er ei vanskeleg problemstilling, men me kan heller ikkje sjå heilt svart-kvitt på dette. Når me ser SSB-tala frå i fjor, auka eksporten til Kina frå Noreg. Spørsmålet mitt til utanriksministeren er: Noreg har hatt ein tradisjon for å møte personar og grupper med ulike syn og ståstadar. Det har gjort at me har kunne spele ei sentral rolle i mange konfliktar. Er det ikkje viktig at me varetar nettopp den utanrikspolitiske tenkinga som har prega Noreg, og at me evnar å møte ulike menneske med ulike ståstadar? Eg forstår at regjeringa ikkje har tatt stilling til dette. Når kjem regjeringa til å ta stilling til besøket frå Dalai Lama?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2014-04-23:
Jeg vil aller først starte med å gi ros til utenriksministeren for håndteringen av situasjonen på Krimhalvøya og for at han har vært så tydelig rundt Russlands annektering av Krim, som han selv har sagt. Hvis vi trekker parallellen tilbake til 1950-tallet, må vi si at noe av det samme skjedde med Kinas inntog i Tibet. Mitt spørsmål er om dette er en konflikt som på en måte er glemt, og som man har gitt opp? Utenriksministeren sier «hjerte nærmest»: For 15 års tid siden var han leder i Stortingets Tibet-komité, og kanskje er det for lenge siden at han hadde et engasjement for den konflikten. Er det en tapt sak?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2014-04-23:
Det er pinleg å leggje merke til Høgre sin snunad i denne saka. Dalai Lama burde, som tidlegare fredsprisvinnar, verte teke imot med ære i Noreg, slik tidlegare fredsprisvinnarar elles har vorte. Som eit danningsparti, burde Høgre slik ha vore del av eit verdig vennskapsland. Slik synest det ikkje å vere. Eg har undra meg over kvar ideane om ikkje å nytte hovudinngangen til Stortinget og ikkje å nytte lagtingssalen kjem frå. Eg vil derfor stille utanriksministeren følgjande spørsmål: Har regjeringa eller delar av regjeringa gjeve Stortinget råd om ikkje å møte Dalai Lama som presidentskapet sin gjest, og har ho eventuelt gjeve råd om kva for rammer eit slikt besøk skulle ha, dersom det skulle finne stad?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-04-23:
Miljøpartiet De Grønne erkjenner at dette er en innviklet sak, og vi setter pris på utenriksministerens ærlige forsøk på å gi begrunnede svar på de spørsmålene som blir stilt, men problemet er jo, som mange påpeker, at dette er en sak som reiser veldig vanskelige spørsmål. Betyr dette at vi ser en politikk som er retningsgivende for hvordan vi skal oppføre oss mot representanter som er kritiske til land som er viktige handelspartnere for Norge? Betyr dette noe for hvordan vi skal omgås nobelprisvinnere fra problematiske steder? Men det viktigste er signaleffekten, og spørsmålet til utenriksministeren blir: På hvilken måte vil regjeringen sørge for at ikke Kina og omverdenen oppfatter regjeringens posisjon, i hvert fall den nåværende posisjonen, som en oppmuntring til å videreføre denne typen pressmidler overfor Norge – og overfor andre land – som et hensiktsmessig redskap for å påvirke norsk politikk, etter å ha sett hvor effektivt den kinesiske presspolitikken virker overfor Norge?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Jeg vil tilbake til temaet som var knyttet til barnehageopptak. I disse dager er det veldig mange foreldre som får svar på sine søknader om barnehageplass. Heldigvis er det nå – etter at det kom 60 000 nye barnehageplasser i forrige periode – veldig mange foreldre som får ja til svar på søknaden om barnehageplass. Likevel ser vi – senest i den undersøkelsen som det ble referert til her tidligere – at det i mange kommuner nå er en feilslått antagelse om at foreldre søker om kontantstøtte i stedet for å søke om barnehageplasser. I budsjettet salderte regjeringen sitt budsjett ved å kutte 4 100 barnehageplasser. Nå ser vi at det er forventet en økning på ca. 500 i de anslagene som KS har gjort. Det betyr at vi mangler opp mot 5 000 barnehageplasser, som ikke er finansiert i kommunesektoren per dags dato. Da er mitt spørsmål til kunnskapsministeren: Hva er hans råd til kommunene som i dag sitter med en bunke barnehagesøknader som de skal kvittere ut? Skal man kvittere ut og si ja til barnehagesøknader som man ikke kan finansiere, eller skal man sende et brev til foreldrene og si at de ikke får barnehageplass, fordi man har fått mindre penger fra regjeringen til å finansiere barnehagene?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Jeg takker for svaret. Jeg har hørt statsråden flere ganger henvise til hvordan den rød-grønne regjeringen foretok sine beregninger. Det stemmer det Røe Isaksen sier, men han glemmer å ta hensyn til den kunnskapen som kom veldig kort tid etterpå, i revidert nasjonalbudsjett. Da så vi jo at de teoretiske beregningsmodellene ikke virket, og derfor måtte vi endre beregningene veldig kort tid etterpå. Derfor er mitt første spørsmål til Røe Isaksen: Hvorfor har man ikke tatt hensyn til den nye kunnskapen som kom etterpå, da man gjorde sine anslag? Så til mitt neste spørsmål. Det er nesten 5 000 barnehageplasser for lite, og man regner 100 000 kr i tilskudd per barnehageplass, så kommunene sitter nå med usikkerhet knyttet til store beløp. Hvordan skal man finansiere dette? Bør man ta det fra det som kanskje er nærliggende? Skoler og barnehager er jo finansiert sammen. Er det der man må foreta kuttene for å opprettholde barnehageplassene?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-04-23:
Mitt spørsmål går til kommunalministeren. Før valget i fjor høst lovet Høyre en tung satsing både på kvalitet og på løpende opptak i barnehagesektoren. Det er oppgaver som kommunene skulle ha ansvaret for. Da budsjettet for i år kom, hadde regjeringen tvert imot budsjettert med færre barnehageplasser og i stedet økt kontantstøtten. Kunnskapsministeren har her gjentatte ganger vist til tekniske beregninger, men for alle de kommunene dette gjelder, innebærer det jo et kutt på barnehageområdet på flere hundre millioner kroner. Nå har ansvarlige lokalpolitikere rundt om i landet likevel sørget for å opprettholde plasser og at de ikke kuttes, i konkurranse med andre viktige oppgaver som kommunene også har ansvaret for. Nå skal revidert snart legges fram, og da er mitt spørsmål til kommunalministeren: Vil statsråden sørge for at kommunene får kompensert for den økte etterspørselen etter barnehageplasser sånn at lokalpolitikerne slipper å kutte i eldreomsorg, helse og andre viktige velferdsoppgaver?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-12-18:
På vegne av Hans Fredrik Grøvan, Rigmor Andersen Eide, Geir Jørgen Bekkevold og undertegnede presenterer jeg et representantforslag om å styrke den norske reiselivsnæringen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Audun Lysbakken, Torgeir Knag Fylkesnes og meg sjøl sette fram forslag om at lengeværende asylbarn som er sendt ut i perioden 1. januar 2014 og fram til dags dato, 18. desember 2014, må få prøvd saken sin på nytt etter nytt regelverk. På vegne av stortingsrepresentantene Audun Lysbakken, Torgeir Knag Fylkesnes og meg sjøl vil jeg sette fram forslag om umiddelbart å sikre at praksis for afghanske barnefamilier som henvises til internflukt, er i tråd med og følger UNHCRs og Utlendingsdirektoratets, UDIs, anbefalinger.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
For første gang i historien har vi et parti i regjering som sier at de vil legge ned Sametinget. Det er spesielt, og det er jo spor etter det i budsjettet som regjeringen la fram. I mitt innlegg tok jeg opp dette med sektoransvaret, og vi fikk det demonstrert her nettopp nå. Når statsråden får et spørsmål om fri rettshjelp, som er så avgjørende viktig for mennesker som har behov for å få oppfylt rettighetene sine – man har krav på rettshjelp – så svarer statsråden at det kan han ikke svare på, for det har en annen statsråd ansvaret for. Det er nettopp det jeg tok opp i mitt innlegg, dette med at det kanskje er behov for mer samordning av denne politikken, slik at man har én statsråd eller ett departement som virkelig har ansvaret og tar samordningsansvaret ordentlig – ikke bare samler sammen de innspillene som kommer fra de andre departementene, men sikrer at de målsettingene vi har for samepolitikken, faktisk blir gjennomført i alle budsjett, i alle departement.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
Jeg tror finansministeren må ta innover seg at hvis eldreomsorgen skal bli god nok, handler det om folkene som jobber der, og det handler om relasjoner og det å kunne bli tatt vare på og få omsorg når man trenger det. Det lar seg ikke alltid effektivisere. Statsråden var fornøyd med julegavene hun hadde delt ut i år. De ble ganske store og gullkantede for dem som allerede har det bra i dette landet, men til ungene som har uføre foreldre og sjelden en krone til overs, ble det ikke gaver, men de fikk lov til å bli med på spleiselaget for gavene til dem som er mest velstående. Det er sagt mye om det, og jeg skal ikke si så veldig mye mer, men det minner meg i hvert fall ikke særlig mye om budskapet fra Ham vi nå skal feire, og som jula er til ære for. Satsing på næringslivet er også diskutert. Begrunnelsen for disse urettferdige julegavene som er delt ut nå, er jo at det skal bli så mye bedre for næringslivet, og Flåtten var her på talerstolen i sted og sa at kutt i formuesskatten var veldig velfundert, mens direkte satsinger på næringslivet var å kaste penger ut av vinduet i vill uorden og uten mening. Det er motsatt. Det vi satser på ordninger for næringsutvikling, vet vi hva går til. Men penger vi bevilger i lettelser på arveavgift og formuesskatt, aner vi ikke hvor blir av. Og ingen økonom har hittil kunnet påvise at det blir flere arbeidsplasser av det. Det blir bare mer urettferdighet. Dette er en saldering – en teknisk gjennomgang. Derfor kunne man forvente at regjeringen hadde tatt skattesvikten i kommunesektoren på større alvor. Jeg registrerer nå at finansministeren ikke engang kan svare på hvor stor skattesvikten faktisk er, og det mener jeg er veldig bekymringsfullt. Dette handler om en usikkerhet i forutsetningene for budsjettet. Det budsjettåret er snart omme, og det vil bety at man må foreta kutt i året som kommer. Dette handler om en forutsigbarhet som det er nødvendig å ha for nettopp dem som skal drive eldreomsorgen, for det handler om å ansette folk, om å kunne planlegge, om å kunne kvalifisere og rekruttere folk til å gjøre disse viktige jobbene. Det må jo være et paradoks at Bergen klarte å fjerne eiendomsskatten da SV satt i regjering, mens nå når Fremskrittspartiet og Høyre sitter i regjering, ser de seg nødt til å innføre eiendomsskatt i kommunen igjen, med det budsjettet som finansministeren nå skryter så mye av. Jeg ønsker også alle en god jul, men jeg håper at vi til neste jul er i stand til å dele ut julegavene til dem som trenger dem, og til dem som kan skape en bedre framtid for oss.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
Nei, det hadde ikke gått i glemmeboka. Hvis representanten fra Kristelig Folkeparti hadde hørt etter, hadde han hørt at det var regjeringen jeg kritiserte, og ikke Kristelig Folkeparti eller Venstre. Jeg vet at de har forbedret budsjettet, og det er bra. Men det er ikke nok, og begge partiene hadde fått mye mer ut av sine hjertesaker i et samarbeid med SV. I alle de sakene som representanten Syversen nå nevner, hadde han fått bedre uttelling i et samarbeid med SV enn med de partiene han velger å samarbeide med. Kristelig Folkeparti og Venstre må også ta ansvar for i hvilken koalisjon de har lyst til å samarbeide. Når representanten Flåtten snakker om kvalitetssikring, vet jeg ikke hva slags kvalitetssikring han snakker om når det gjelder å gi formuesskattelette eller å fjerne arveavgiften. I hvert fall er det slik at det er ingen økonomer som er enig i den måten å gjøre det på. Jeg skjønner at det ikke gjør stort inntrykk på Høyre-folk hva f.eks. den franske økonomen Thomas Piketty mener om dette, men OECD burde kanskje ha litt gjenklang i Høyre. Det er ikke en tenketank verken for SV eller venstresida. De mener altså at Norge taper opptil 9 pst. vekst på ulikhet, og ulikheten øker med dette budsjettet. Denne måten å dele ut skattelette på er hemmende for framtida vår. Det er derfor dette er alvorlig. Det kunne kanskje være en tanke for Høyre heller å se på hva SV har gjort på dette området, nemlig å senke selskapsskatten, som er direkte til bedriftene og hva de skal ha å klare seg med. Jeg tror det er en mye bedre veg å gå hvis vi ønsker en satsing på flere arbeidsplasser, å senke skatten på bedriftene, men beholde formuesskatten, for den er en uhyre viktig del av fordelingen i samfunnet. Og når fordelingen i samfunnet blir bedre, altså når vi deler mer, skaper vi mer. Det bør vel alle være enige om er en god strategi.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-12-18:
I meldingen heter det at regjeringen er opptatt av å ta vare på samisk språk og vil vektlegge at samiske språkbrukere ikke skal komme dårligere ut ved en eventuell endring i kommuneinndelingen. Statsråden var veldig tydelig på at de tvert imot skulle komme bedre ut ved en eventuell kommunesammenslåing. Det er veldig bra, og beroligende å høre. Samtidig blir jeg litt urolig når jeg ser at regjeringspartiene ikke vil være med på en merknad som resten av komiteen står bak, som sier at det må ytes økonomiske bidrag for å unngå at samiske språkbrukere kommer dårligere ut ved en eventuell kommunesammenslåing. Hvis det blir større kommuner der en liten del av kommunen i dag er tospråklig og resten ikke er det, er vi helt sikre på at det vil påbeløpe store ekstrautgifter hvis de skal få et like godt tilbud som i dag. Hvordan vil statsråden følge opp dette?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-12-18:
Jeg synes det er fint at statsråden tar opp dette med samisk språk og viktigheten av det. Han er inne på kommunereformen med tanke på hvordan dette skal håndteres ved en eventuell kommunesammenslåing der kommuner som har tospråklighet, går sammen med kommuner som ikke har det. Jeg synes som sagt det er gode signaler statsråden gir for hvordan dette skal fungere, men jeg har allikevel lyst til å utfordre statsråden til å si noe mer konkret om hvordan dette skal følges opp, og at man – dersom det skulle komme slike kommunesammenslåinger – slipper å få lange debatter om hvorvidt man skal videreføre tospråklighet eller ikke.
Marie Ljones Brekke (Kristelig Folkeparti), 2014-12-18:
Det er en glede å få gratulere Sametinget med 25-årsjubileum i år. Sametinget er en viktig institusjon som er med på å ivareta Grunnloven § 108, som pålegger statens myndigheter å legge til rette for at den samiske folkegruppen kan sikre og utvikle sitt språk, sin kultur og sitt samfunnsliv. Sametinget er et folkevalgt organ som har stor egenfrihet. Regjeringen er derfor ikke ansvarlig for Sametingets politiske virksomhet eller de vedtakene som Sametinget gjør. Det er viktig og berikende for Norge å ta vare på den samiske kulturen, samiske tradisjoner og de samiske språkene. Samene er Norges urfolk og har som sådan et folkerettslig krav på et særlig kulturvern. Norske myndigheter har et overordnet ansvar for å medvirke til å bevare og videreutvikle samisk kultur i dialog og samråd med Sametinget. Da vi nylig kunne høre at Sverigedemokratenes partisekretær, Björn Söder, uttalte at jøder og samer kan få bo i Sverige, men at de ikke er svensker, ser vi at behovet for å ivareta samenes interesser er høyst relevant og viktig. Jeg er glad for at vi i budsjettet økte bevilgningene med 2 mill. kr til samiske formål, og at vi sikret momsfritak og pressestøtte til samiske nyhetsmedier. I årsmeldingen er det gledelig å se at Sametinget prioriterer kulturformål høyt. Ved aktiv bruk av økonomiske virkemidler gjennom samarbeid med aktører som arbeider for samisk kulturutvikling, og ved dialog med sentrale, regionale og lokale myndigheter, arbeider Sametinget for å ivareta og utvikle mangfoldet innen samisk kultur. Kristelig Folkeparti vil framheve betydningen av at det nye museumsbygget for Saemien Sijte blir realisert. Dette vil være av stor betydning for den sørsamiske kulturen. På sikt ønsker Kristelig Folkeparti også en ny samisk nasjonalscene, med nytt teaterbygg, i Kautokeino. Valgdeltagelsen under sametingsvalget i 2013 var på 66,9 pst., noe som er bra. Valgresultatene viser også at det er en jevn kjønnsbalanse blant Sametingets representanter. Utfordringen er å engasjere samiske ungdommer til å skrive seg inn i manntallet, sånn at de får mulighet til å stemme ved sametingsvalget. Jeg vil i den anledning også oppfordre samer til å skrive seg inn i manntallet og engasjere seg i samepolitiske spørsmål, sånn at samenes identitet og kultur bevares og videreutvikles. Helt til slutt: En av de siste sakene som omtales i årsmeldingen, er konsultasjonsprosedyren mellom Sametinget og statlige myndigheter. Både regjeringen og Stortinget har et ansvar for at konsultasjonsordningen blir etterlevd. Det kan derfor være greit å minne om stortingspresidentens brev til fagkomiteene i Stortinget fra mai 2013. Der understreker stortingspresidenten bl.a. at fagkomiteene må legge vekt på å høre Sametinget når det treffes beslutninger som har betydning for samiske interesser.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-12-18:
Vi skal i dag ha årsmeldingen for Sametinget opp til behandling her i salen. Sametinget er et viktig organ for vår urbefolkning. Det som også er viktig å merke seg, som også omtales i meldingen og som flere har vært innom, er selvfølgelig utfordringene med hensyn til tospråklighet. På min måte vil jeg si at dette er noe vi er oppmerksom på nå før kommunesammenslåingen, og når den oppmerksomheten er der, tror jeg ikke at dette er det største problemet. Men det er selvfølgelig opp til oss å være oppmerksom på det, for språk er særs viktig også når det gjelder identitet. Meldingen omhandler og drøfter også kulturminner, som er svært viktig med hensyn til registrering av hvor det i tidligere tider har vært samisk virksomhet. Kultur og næring henger nøye sammen med den samiske identiteten, og derfor er det også gledelig – selv om ikke representanten Lauvås hadde fått det med seg – at vi faktisk fikk på plass at aviser får den samme statsstøtten som i fjor. Jeg regner med at også representanten Lauvås gleder seg over det. For øvrig er det flere som har vært innom det sørsamiske, og i mitt område er det sørsamisk kultur og virksomhet. Derfor er det gledelig at en del partier, etter at de kom ut av regjering, begynner å brenne også for Saemien Sijte. Derfor har vi, sammen med Kristelig Folkeparti, faktisk fått regjeringen med på å se på prosjektet på nytt, og vi har tro på at vi kan få det gjennom, noe som dessverre ikke ble prioritert i løpet av de foregående åtte årene. Som sagt: Sørsamene er en minoritet i minoriteten og særs viktig å ta hensyn til framover. Det som også er å merke seg, er at dette er en urbefolkning som vi har et særlig ansvar for å ta vare på. I innlegg før meg har det blitt pekt på hvordan enkelte grupperinger i Sverige ser på dette. Jeg synes det er svært beklagelig at vårt naboland og et stort parti der vektlegger det. I denne sal – og det er også gledelig når det gjelder denne meldingen – er det et samstemt storting som helt klart ser behovene med hensyn til utfordringene for den samiske kulturen, og det gleder meg.