Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-19:
Den saken vi debatterer i dag, er viktig for fornyelse av og struktur på Forsvaret og oppgaver som det norske forsvaret skal løse både ute og hjemme. Saken har vært og er utfordrende, da den skal ivareta et forsvar tilpasset morgendagens utfordringer og en rasjonell og strategisk organisering. I tillegg medfører dette endringer både på basestruktur og tilknytning til lokalsamfunn gjennom mange år, endringer som er utfordrende både for den militære og den sivile delen av befolkningen. Jeg har lyst til å bruke dette innlegget til å fokusere på forsvar og nordområdene. Forsvaret i nord er viktig sett i forhold til nordområdeperspektivet. Vi har gått fra å være et sikkerhetspolitisk oppmarsjområde til å bli et kraftsenter for energi- og petroleumsproduksjon. Dette skaper nye utfordringer, ikke minst i forhold til sameksistens fisk-olje og nye utfordringer på miljøsiden. Jeg kommer selv fra Finnmark, et fylke med stor geografisk utstrekning, og som grenser til vår nabo i øst, Russland. Det er store havområder der det ikke lenger bare er primærnæringen fisk som råder grunnen, og som kan skape interessekonflikter både nasjonalt og mellom våre to land, med tiltakende petroleumsvirksomhet på begge sider av grensen. Det første landfallet gjennom Snøhvitanlegget er allerede i produksjon. Det foreligger også konkrete planer om utbygging av Goliat-feltet, der det italienske selskapet Eni er operatør, og leteaktiviteten i nord er stor. HV har viktige oppgaver i fylket, knyttet til både installasjoner rundt Snøhvitanlegget og andre viktige objekt rundt omkring i fylket. Petroleumsaktiviteten vil i årene som kommer, etter hvert trekke seg østover i Barentshavet. Installasjoner som representerer store verdier, kan utgjøre et potensielt terrormål i framtiden, uten at jeg skal trekke det for langt. Jeg har bare lyst til å vise til at forsvarssjefen i media har uttalt at Snøhvit-installasjonene er terrormål nr. én her i landet. Jeg er glad for at vi senere i dag skal vedta at hovedsetet for Alliert treningssenter skal legges til Porsangmoen, at befalsutdanningen i Heimevernet på Porsangmoen opprettholdes, og at et felles HV-distrikt for Finnmark legges til samme sted. Sammen med opprettholdelse av Norges - og kanskje Europas - beste og mest benyttede skyte- og bombefelt, Halkavarre, gir dette et godt utgangspunkt for framtidig aktivitet. Det er ingen uavklarte interessekonflikter ved skyte- og bombefeltet, som kan benyttes 365 dager i året. Jeg har lyst til å si, selv om ikke det skal være avgjørende, at Porsanger er en kommune der over 70 pst. av arealene er båndlagt til skytefelt, nasjonalpark, våtmarksområder osv., og har dermed sterkt begrensede muligheter for annen næringsaktivitet som krever arealer. Det er i Sør-Varanger forståelig nok skuffelse over at det nye samlede HV-distriktet ikke blir lagt dit, og at HV-18 legges ned. Det er aldri noen trivelig situasjon for et lokalsamfunn når virksomhet flyttes eller legges ned. De har imidlertid garnisonen i Sør-Varanger, der både Garnisonskompaniet og Grensekompaniet er. Sistnevnte har viktige oppgaver ved den norsk-russiske grense. Jeg har lyst til å legge til, selv om det er faglige vurderinger som skal legges til grunn, at Sør-Varanger-samfunnet har en spennende utvikling foran seg med gjenåpning av gruvedrift og ringvirkninger av kommende petroleumsvirksomhet både på norsk og russisk side. Ser en helhetlig på situasjonen, har vi nå fått to levedyktige militære enheter i Finnmark: Hærens aktivitet ved garnisonen i Sør-Varanger og Heimevernets aktivitet og Alliert treningssenter på Porsangmoen. Så flyttes det som er igjen av Hærens avdeling, eller Jegerkompaniet, fra Porsangmoen til Indre Troms. Dette har en faglig og rasjonell forankring. Subjektivt bedømt fra en representant fra Finnmark - og jeg gjentar at det er subjektivt - er det selvfølgelig ikke det jeg ønsker meg aller mest. Men samtidig må jeg få lov til å si at det vi vedtar i dag, er en god helhet og veldig bra for Nord-Norge.