Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2016-06-03:
Finansmarkedsmeldingen gir en god og samlet oversikt over situasjonsbeskrivelsen av denne viktige sektoren, og på de fleste områdene leverer komiteen enstemmige merknader. Som en del av saksbehandlingen av meldingen har det også i år blitt holdt høring med sentralbanksjef Øystein Olsen, med mange spørsmål og gode svar. Under høringen var jeg selv opptatt av å stille spørsmål om hvordan husholdningene er rustet til å tåle en framtidig renteoppgang. Det er en betydelig andel husholdninger, om lag 10 pst., som har en bruttogjeld som er fem ganger inntekten. Disse vil kunne oppleve utfordringer hvis renten stiger og nærmer seg et mer normalt nivå enn i dag. Det vil bli en stor utfordring, ikke bare for den enkelte familien, men også for totaløkonomien. Jeg registrerer nemlig at forbruket i husholdningene er rimelig stabilt, på tross av stigende arbeidsledighet, og det i en tid da renten er blitt satt ned. Tidligere i år kom SR-bank med opplysninger om at nesten 10 000 boliglånskunder i Rogaland alene har søkt om avdragsfrihet det siste året. Det er en rekordstor pågang, og jeg lurer på om noe av årsaken kan være at folk rett og slett nedprioriterer å betale boliggjelden sin, men lever sitt liv mest mulig som før, i påvente av at tidene skal forandre seg, og at jobbmarkedet i oljebransjen skal ta seg opp igjen. Jeg håper ikke at det er slik, men det at stadig flere husholdninger i Norge har en gjeldsbelastning som gjør dem sårbare for høye renter, økt ledighet og fall i oljeprisene, må følges nøye. Som vestlending kjenner en svingningene i oljeprisen godt på kroppen. I 2014 var snittprisen på 105,43 dollar, mens den i januar i år var på under 30 dollar. Nå er den heldigvis på vei opp igjen, og er på rundt 50 dollar, men det er ingen tvil om at fallet i oljeprisen har bidratt til lavere vekst og økt arbeidsledighet. Lavere rente har derimot bidratt til å holde veksten i konsuminvesteringer oppe. En svakere krone har bidratt positivt for bedrifter innen f.eks. sjømatnæringen, som konkurrerer med utlandet. Det samme gjelder f.eks. entreprenørbransjen, som nå tar en betydelig andel av kontraktene i Norge innenfor veibygging. Mens norske entreprenører i 2013 hadde 70 pst. av alle kontraktene, ser vi nå at andelen er på om lag 95 pst., og det mens markedet samtidig har vokst kraftig på grunn av økte bevilgninger. Finanspolitikken virker nå ekspansivt på økonomien. Finanssektoren består av finansinstitusjoner, finansmarkeder og finansiell infrastruktur. Sektoren tilbyr et stort spekter av produkter og tjenester. Hvis en f.eks. skal spare, låne til bolig, forsikre gjenstander eller spare til pensjon, er sektoren viktig. Velfungerende finansmarkeder er en forutsetning for økonomisk vekst og bidrar til økonomisk trygghet for den enkelte. Det er et stort behov for investeringer i infrastruktur, og infrastrukturinvesteringer kan i en del tilfeller være godt egnet til å gi langsiktig og stabil avkastning på private pensjonsmidler. Fremskrittspartiet har kjempet for at vi skal gjøre endringer i regelverket for å legge til rette for at privat pensjonskapital i større grad kan investeres i infrastruktur. Livsforsikringsselskaper og pensjonskasser forvaltet i 2015 om lag 1 200 mrd. kr, og samtidig har Norge fortsatt stort behov for samfunnsøkonomisk lønnsomme investeringer i infrastruktur, transport og bygningsmasse. Lav oljepris gjør at norsk økonomi har kommet til et vendepunkt der Norge går fra å være en ressursøkonomi til å være en kunnskapsøkonomi, og nå må vi investere i infrastrukturen som muliggjør framtidens arbeidsplasser. Fremskrittspartiet er derfor svært positivt til å åpne for at privat pensjonskapital i større grad kan investeres i infrastruktur. Dette er noe alle parter vinner på. Livsforsikringsselskapene får bedre tilgang til trygge og langsiktige investeringer som sikrer framtidens pensjoner, og Norge får bedre infrastruktur. Administrerende direktør Idar Kreutzer i Finans Norge skrev tidligere i år en kronikk gjengitt i Finansavisen. Jeg siterer: «Norge skriker etter penger til å realisere store, kostbare og samfunnsnyttige investeringer. Samtidig sitter norske livsforsikringsselskaper og pensjonskasser på enorme summer de gjerne skulle investert i langsiktige og trygge prosjekter. Nærmere et Columbi egg er det vanskelig å komme.» Fremskrittspartiet sier seg enig i det, og vi er glade for at komiteen nå gir sin støtte til regjeringens forslag om å vurdere regelendringer som kan åpne for denne typen investeringer.