Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-02-27:
I grunnen hadde man vel ikke behøvd denne debatten, men siden forslaget ble fremmet og innstillingen ligger på bordet, tror jeg det er nyttig også for fiskeriministeren å få bekreftet at vedtaket som ble fattet 16. januar, var riktig. Det er en utrolig forandring som har skjedd siden 1997, da en søknad om eksportlisens for hvalprodukter ble omtalt som en fare for rikets sikkerhet i svarbrevet fra Fiskeridepartementet. Det er nesten ikke til å tro at det går an å få en slik systemskifting i løpet av tre-fire år. Forholdet mellom Norge og USA når det gjelder akkurat dette spørsmålet, har vel aldri vært bedre enn det er nå. Det har aldri vært så fredelig og så lite spørsmål til norske utenrikstjenestemenn fra USAs side, mens en i 1997 antok at forholdet til rikets sikkerhet ville medføre store problemer. Jeg må spørre: Går det virkelig an at media får lov til å herse og styre med en norsk regjering og Stortinget over så mange år uten at det vises politisk mot og tas beslutninger, slik det nå er gjort? Jeg stiller meg virkelig undrende til at det går an, for hele denne debatten om hval og sel er et norsk mediefenomen som styres av protestindustrien, og stortingsrepresentanter og regjering blir lydige nikkedukker i mediesirkuset. Det er beviset. Beviset ligger på bordet nå. Ingen reaksjoner fra vår argeste kritiker, «Uncle Sam». Det er hevet over enhver tvil at hvalen beskatter fisk, og det samme gjør alle sjøpattedyr. Faktum er at vågehvalbestanden vokser med 2 pst. pr. år. Det er det internasjonal enighet om. Hundre forskere som møtes i den vitenskapelige komite i IWC, er enige om det. Det betyr en vekst på 2 500 dyr pr. år. Vi tar ut en stakkars femtedel av det. Og så kaller man det forsiktighet. Jeg vil kalle det for overforsiktighet. Det er veldig behagelig for meg å stå her på talerstolen og være vitne til at hele Stortinget er enig i den politikken som føres, og jeg må stille et konkret spørsmål til fiskeriministeren. Siden det ble sendt en søknad om lisens i 1997, med fare for rikets tilstand og sikkerhet og det hele, har det blitt dokumentert – og fiskeriministeren bekrefter for så vidt det i dag – at det ikke finnes lovhjemmel for å nekte eksport. Nå må det sendes ut en forskrift på høring, sier departementet. Stortinget og eksportørene har blitt ført bak lyset i årene etter at loven om eksport ble opphevet. Forskriften som skal forhindre eksport, er forankret i en lov som vi i Stortinget har opphevet. Det vet departementet om. Samtidig presterer departementet å skrive to begrunnelser i et avslag: én begrunnelse for å eksportere til Japan, der det skal være nok bare å kunne foreta DNA-analyser og samtidig ha en importlisens, mens når man skal eksportere til sine venner på Island – vårt eget folk, vårt broderfolk, som kommer fra Norge – skal det helt andre kriterier til; der skal man ha et oppegående DNA-register, og her kan man ikke påregne å få lov til å selge et kilo spekk. Så viser det seg i ettertid at dette ikke er rett, at dette sannsynligvis er et arbeidsuhell. Hva er det departementet holder på med? Har man ikke juridisk kompetanse og juridisk bistand slik at man i det minste kan få begrepene rett? Jeg må bare beklage og si at håndteringen av denne saken ikke akkurat har vært strømlinjeformet. Men jeg håper for ettertiden at vi nå får eksporten i gang, slik at vi får slutt på disse debattene og dialogene. Og selv om statsråden kan ha behov for å få støtte i Stortinget, slutter jeg meg til det.