Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-02-03:
Som presidenten refererte, var det en interpellasjon om dette temaet for over tre år siden, og det manglet ikke den gangen på vilje til å få gjort noe med situasjonen. Hvis man leser referatet fra interpellasjonsdebatten, ser man at statsråden i hvert fall hadde et samlet storting i ryggen for å kunne foreta en nødvendig opprydding i bransjen. At lite har skjedd, tror jeg man må konstatere. Det konstaterer i hvert fall aktørene i markedet, det konstaterer den jevne drosjesjåfør, det konstaterer skatteetaten, og det konstaterer også politisk ledelse i Samferdselsdepartementet selv, når man sier til Aftenposten i november i fjor at dette arbeidet nok «har gått for sent». Så merker jeg meg jo at samme dag som interpellasjonen kommer opp, er det en meget offensiv samferdselsminister som i Dagens Næringsliv nå er klar for aksjon. Det er jo bra, og jeg er spent på å høre hva det konkret munner ut i. La meg vise til et oppslag i Aftenposten fra november i fjor: «Voldsdømt sjåfør kjører videre.» Der får vi beskrevet akkurat det som var noe av temaet for interpellasjonen for over tre år siden, nemlig at på tross av en rekke klager på nevnte sjåfør får han beholde drosjeløyvet. Næringsbyråden i Oslo, Øystein Sjøtveit, sier at «de ikke har lovhjemmel til å stoppe ham ved å ta fra ham løyvet». Det tror jeg kan diskuteres. Spørsmålet er om Oslo kommune gjør jobben sin. Jeg er ikke helt overbevist om det. Men spørsmålet er jo også om det overordnede lovverk er tilstrekkelig. Det er min første utfordring til statsråden, om hun mener at det overordnede regelverk er tilstrekkelig slik det fungerer i dag. Det andre er: Det å inneha et løyve pleier å medføre plikter – ikke bare rettigheter, men også plikter. Hvem er det i dag som følger opp at de plikter man har som løyvehaver, faktisk blir fulgt opp? Etter min mening ser det ikke ut til at løyvemyndighetene i særlig grad følger opp. Det er heller ikke noe krav om det – det er i hvert fall ikke noe som er håndgripelig i det overordnede regelverket om det. Hva skjer hvis man eventuelt skulle gripe inn? Er det noe i regelverket som sier noe om sanksjoner? Ja, på et helt overordnet nivå sies det noe om sanksjoner, men ikke noe om differensiering, ikke noe om kriterier om hva som skal til. Så sitter man der da med tap i rettsapparatet fordi man ikke har tilstrekkelig veiledning, enten det er på kommunalt nivå, som løyvemyndighet, eller via lovverket eller retningslinjer fra den som forvalter lovverket. Jeg må si at jeg tror ikke det skal så veldig mye fantasi til for å forstå at dette skaper frustrasjon også i en næring som faktisk er under et stort press, fordi deres renommé står på spill. Jeg tror mange ville være glad for om vi fikk, hva skal man si, en treleddet oppjustering av dagens regelverk – punkt 1 et klarere og mer presist regelverk i form av lov, punkt 2 klare regler for hva som kreves, og hva man forpliktes på som løyvehaver, og punkt 3 sanksjoner når kravene ikke følges opp. Jeg er også klar over at statsråden har hatt møter med de ulike aktører, og jeg håper de har gitt henne gode innspill til hvordan man kan få bedret situasjonen. Yrkestransportlovgivningen er for vag, det mener også f.eks. aktører som Norges Taxiforbund. Er man beredt til å stille krav til drosjesentralene, f.eks.? Er man beredt til å stille krav til hva som skal til for å bli sjåfør? Og er man parat til å gi klarere signaler om sanksjoner? Det er også et spørsmål om kontakten mellom ulike grener av det man kan kalle Myndighets-Norge – politi, skattevesen, løyvemyndighet. Vi vet jo at flere kjører videre selv om de er tatt i ulike uregelmessigheter, og jeg kan ikke annet enn si meg enig i det leder for skattekrimenheten i Skatt øst, Jan-Egil Kristiansen, sier: «Nå må vi få regler som virker forebyggende. Vi har brukt uforholdsmessig store ressurser på etterkontroll av en næring. I 1997, da saken fikk stor oppmerksomhet, var vi jo alle enige om at nye regler skulle på plass.» 14. november 2010 er dette sitatet fra ham hentet fra, og intet er etter hans mening på plass. Jeg har derfor med glede sett de signalene samferdselsministeren gir i Dagens Næringsliv i dag. Der skal det ifølge samferdselsministeren settes fullt trykk på saken: «Nå vil vi gi dette arbeidet høy prioritet. Min ambisjon er å ha et høringsforslag klart til våren. Vi ønsker en bred høring med sikte på lovendring kommende årsskifte.» Det sier statsråden til Dagens Næringsliv. Jeg har lyst til å føye til et par ord om forholdet mellom kommune og stat, for jeg tror det er rett at Oslo kommune har en god del å svare for selv som løyvemyndighet. Men jeg har også sett på den korrespondansen som har vært mellom Oslo kommune og departementet det siste år når det gjelder utarbeidelse av nye forskrifter for Oslo. Jeg må bare tilstå at det er forstemmende å se hvordan man driver et pingpongspill hvor man ikke greier å sette seg ned og bli enige om hva en forskrift kan og bør inneholde og hvilket hjemmelsgrunnlag man eventuelt har. Når jeg ser disse brevene, tenker jeg at dette burde vi ha sluppet å se. Her kunne man arbeidet sammen. Nå har det gått et år siden det første brevet ble sendt, og så har man henstilt om å få vente med å gi svar; det er et uklart hjemmelsgrunnlag. Hvem er det som lider under dette? Det er næringen, det er selvfølgelig publikum, og det er renommeet til alle som driver innenfor drosjenæringen. Dette burde egentlig ikke være en politisk kamparena. Dette burde være en arena for å få ryddige forhold, og inntil jeg har hørt annet, tror jeg faktisk også statsråden er interessert i det. Jeg imøteser hennes tilsvar.