Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2012-11-20:
Jeg har lyst å begynne med et sitat: «Den veien jeg går på er bare frem til jeg blir 18, etterpå vet jeg ikke. Da har jeg ikke noe vei.» Dette sa en enslig mindreårig asylsøker på 16 år til Redd Barna da de reiste rundt for å høre hvordan barn hadde det på asylmottak. 149 enslige mindreårige asylsøkere sitter akkurat nå rundt om i landet og gruer seg til de blir 18 år, for også de enslige mindreårige asylsøkerne får en bursdagsgave på 18-årsdagen. Gaven er fra verdens beste land å bo i, men er verken førerkort, bil eller en storslått feiring. Gaven er et brev, der det med en enkelt setning står svart på hvitt at de nå må forlate landet. Forlate verdens beste land. Forlate venner. Forlate et liv i sikkerhet og tre inn i et liv alene, bestående av usikkerhet og frykt. Dette er resultatet av at regjeringen høsten 2008 innførte en rekke innstrammingstiltak i asylpolitikken. Blant disse tiltakene var innføringen av det de kalte begrensede tillatelser uten rett til fornyelse for enslige mindreårige asylsøkere over 16 år, en ordning som gjør at barn mellom 16 og 18 år kun får opphold fram til de blir 18 år, for så å bli kastet ut av landet – alt for å spare penger. Dette er en praksis som gjør at disse ungdommene må leve i uforutsigbarhet, med livet på vent. Norge behandler disse ungdommene på en måte som går ut over bl.a. deres skolegang, sosiale liv og psykiske helse – alt for å spare penger. Studier viser at mange av disse ungdommene lever med store psykiske lidelser, ikke bare på grunn av tidligere traumer i hjemlandet og opplevelser under flukten, men også på grunn av den vanskelige livssituasjonen det er å leve med begrensede tillatelser i Norge. Dette skjer med tidenes rikeste regjering, som skal spare penger. Kristelig Folkeparti mener at vi rett og slett ikke kan opprettholde en ordning som har påført mange unge mennesker unødige og alvorlige lidelser. Derfor foreslår Kristelig Folkeparti i dag at det ikke lenger skal gis begrensede oppholdstillatelser. Jeg håper at regjeringen, om de ikke støtter det i dag, allikevel vil lytte. Jeg vil også si noe om meldingens behandling av lengeboende asylbarn. Regjeringen sier at innvandringspolitikken ikke praktiseres etter hensikten. Barnas beste settes ikke framfor innvandringsregulerende hensyn, slik intensjonen var. Spørsmålet som melder seg, blir da følgende: Kjenner ikke regjeringen til konsekvensene av egen politikk, har de ikke kontroll på forvaltningen, eller vil de nå ikke vedkjenne seg konsekvensene av den politikken de har ført? Regjeringen svarer med ansvarsfraskrivelse og lemper ansvaret over på utlendingsforvaltningen. Regjeringen skylder på at forvaltningen ikke følger regjeringens intensjoner. Utlendingsforvaltningen slår på sin side fast at dersom regjeringen ønsker endring, må regjeringen komme med en forskrift. Da slår det meg som underlig at regjeringen ikke følger forvaltningens råd, for en gang for alle å få saken ut av verden. Regjeringen selv hevder at de ønsker endring. Hvorfor gjør de da ikke det som kreves for å få til den endringen? En får jo et inntrykk av at regjeringen er handlingslammet. Jeg har behov for å adressere nok et løftebrudd fra den sittende regjeringen: Både Soria Moria I og Soria Moria II slår fast at omsorgsansvaret for enslige mindreårige asylsøkere mellom 15 og 18 år skulle overføres til barnevernet. Dette er et tiltak som er uvurderlig viktig for å motvirke forsvinninger av enslige mindreårige asylsøkere, samtidig som det gis et bedre og mer helhetlig tilbud for denne gruppen. Dette er også anbefalt og påpekt av FNs barnekomité. Det er derfor skuffende at dette fremdeles står ugjort, og at barn ikke får det tilbudet de er lovet. Løftene står der svart på hvitt, men de er ikke mer verdt enn et luftslott – et Soria Moria. Jeg skulle gjerne ha snakket lenger, men kommer heller tilbake senere i debatten, for meldingen tar opp mange viktige temaer. Den ros skal regjeringen ha: Meldingen handler ikke bare om lengeboende asylbarn eller midlertidig opphold, men tar også opp veldig mange andre viktige temaer som det er viktig at vi fokuserer på. Enn så lenge nøyer jeg meg med å ta opp de forslagene som Kristelig Folkeparti har fremmet i denne innstillingen. Jeg vil også anbefale min gruppe å støtte Venstres forslag nr. 8 og nr. 13. De andre forslagene mener jeg er ivaretatt i de forslagene Kristelig Folkeparti har fremmet i denne saken.