Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2014-04-08:
En operativ demokratisk kontroll av de hemmelige tjenestene er en forutsetning for deres virke. Det har vi i Norge, og det gir oss en felles trygghet og en tillit til at de tjenestene vi har opprettet, gjør det de skal, nemlig beskytte oss. Like mye som at vår felles trygghet avhenger av en etterretning som virker etter sin hensikt om å beskytte borgerne og institusjonene, er det viktig for vår trygghet og etterretningens mandat at vi har tillit til den, og at vi blir gitt grunn til å ha tillit til den. Det er en samlet komité som er enig med forslagsstillerne i at det er avgjørende å tilse at all overvåking foregår lovlig, og at den er under demokratisk kontroll. Det er viktig for folks tillit og trygghet, og det er viktig for de hemmelige tjenestene selv. Her er det EOS-utvalget som utfører kontrollen. De skal føre løpende kontroll med etterretnings-, overvåknings- og sikkerhetstjenestene som utøves av offentlige myndigheter, eller under styring av eller på oppdrag fra offentlige myndigheter. Lov om forebyggende sikkerhetstjeneste, lov om Etterretningstjenesten og instruks om sikkerhetstjeneste i Forsvaret viser alle til EOS-loven og slår fast at tjenestene er underlagt EOS-utvalgets kontroll. Utvalgets sentrale oppgave er å kontrollere at EOS-tjenestene ikke begår urett mot den enkelte. Da er det vårt ansvar å sette dem i stand til det. Samfunnet er i stadig endring, og da må institusjonene være det samme. Teknologiutviklingen er et udelt gode, men det fører òg med seg muligheter som gjør at feil bruk av teknologien kan utfordre tilliten mellom enkeltborgere, mellom institusjoner og mellom land. Teknologien har òg brakt oss nærmere hverandre. Folk og land har aldri hatt så gode muligheter til å være nær hverandre og til å møtes i samarbeid. Samarbeid er et gode, men den type samarbeid krever mer av oss. Samarbeid trenger ikke alltid å være positivt. Terrorister jobber også på dugnad, og de kjenner ingen landegrenser utenom de landegrensene de er villige til å forsvare med alle midler. Alle samfunnsinnretninger arbeider i dag over grenser. Det gjelder også de hemmelige tjenestene. Det er bra, og det er nødvendig. Men som jeg sa, krever det mer. Noen langsiktige nasjonale, internasjonale og tekniske utviklingstrekk av betydning for de hemmelige tjenestene ble framhevet i EOS-utvalgets forrige årsmelding. Flere av de utviklingstrekkene og utfordringene er tydelige, og bekymringene deles av forslagsstillerne og komiteen. Dette gjelder bl.a. grensene og sammenhengen mellom sivile og militære trusler, det sterke samarbeidet mellom PST og E-tjenesten, den økende informasjonsutvekslingen mellom norske og andre lands tjenester og den raske teknologiske utviklingen. Dette er et samarbeid som komiteen mener det er viktig å videreutvikle, men understreker EOS-utvalgets påpekning av at dette også vil medføre behov for mer og kanskje annerledes kontrollvirksomhet fra EOS-utvalgets side. Hvis Stortinget vedtar nye samarbeidsmønstre eller nye måter å jobbe på for EOS-utvalget, er det viktig at vi også sikrer den demokratiske kontrollen med tjenestene. Det er for å ivareta tilliten til EOS-tjenestene og for å legge et godt grunnlag for deres arbeid. Komiteen mener den modellen som er valgt for kontroll av de hemmelige tjenestene, med direkterapportering fra et uavhengig kontrollorgan til Stortinget, er god. Men spørsmålet er om de blir gitt muligheten til å være gode nok, om EOS-utvalget kan se langt nok. Medlemmene i den forrige kontroll- og konstitusjonskomiteen, alle utenom medlemmene fra Fremskrittspartiet, sendte 3. juni 2013 et brev til presidentskapet om dette. Presidentskapet ble bedt om å se nærmere på behovet for en justering av hvordan kontrollen med de hemmelige tjenestene fungerer. I brevet ble presidentskapet særlig bedt om å se nærmere på problemstillinger knyttet til innsynsrett, nedgradering av dokumenter, Forsvarets egen etterretningstjeneste og mulighet for kontroll av den, og de hemmelige tjenestenes forhold til sivile informanter. Komiteen er kjent med at måten presidentskapet jobber med disse spørsmålene på, er å nedsette et eget utvalg som skal evaluere EOS-utvalgets arbeid og de rammene det jobber innenfor. Det ser komiteen fram til å se resultat av. Vi mener det er positivt at det blir opprettet et sånt utvalg. Vi mener det er så positivt at vi ønsker å gi utvalget flere oppgaver. I denne saken er ikke det viktigste hvem det er som gir svar, men at svarene kommer, og at det ikke tar så lang tid før de kommer. Komiteens flertall, alle utenom medlemmet fra Sosialistisk Venstreparti, mener derfor at det ikke nødvendigvis er behov for å sette ned en egen kommisjon for å belyse disse spørsmålene, sånn som det foreslås i representantforslaget. Etter flertallets oppfatning kan perspektivene som framsettes i representantforslaget, sammen med de spørsmålene som vi har rettet til presidentskapet, bli besvart der. Det viktigste er ikke å beskrive problemet, men å løse det. Hvis disse spørsmålene derimot ikke kan bli besvart av presidentskapet eller deres utvalg, bør Stortinget diskutere dette på nytt. Komiteens flertall – Arbeiderpartiet, Miljøpartiet De Grønne, SV og Senterpartiet – ber regjeringen om å vurdere behovet for et eget utvalg, og i så fall hva slags form det bør ha. Komiteen ber om at det presidentskapsoppnevnte utvalget som skal evaluere EOS-utvalget, blir gitt i oppgave å drøfte følgende nye forhold: gjennomgang av EOS-utvalgets mandat og verktøy struktur for samarbeidet mellom EOS-utvalget og de hemmelige tjenestene Norges mulighet for kontroll av de hemmelige tjenesters forvaltning av personvernet og næringslivets data- og informasjonssikkerhet hvordan sikre norsk demokratisk kontroll av fremmede staters overvåkning av norske borgere Det siste punktet er kanskje det mest sentrale. Internasjonal etterretning trenger internasjonal kontroll. Hvis Norge har begrenset mulighet til å føre en sånn kontroll, er det grunn til å tro at vi ikke er alene om det. Da er dette et felles internasjonalt problem som Norge bør ta initiativ til å løse.