Monica Mæland (Høyre), 2016-06-16:
Omstilling av økonomien har høy prioritet for regjeringen. En av måtene vi kan legge til rette for omstilling på, er gjennom bedriftsrettede tiltak som kan få fram flere nye lønnsomme bedrifter og prosjekter som markedet ikke ønsker å finansiere alene. Siden 1998 har tre generasjoner såkornfond vært en sentral del av disse tiltakene for skiftende regjeringer. Fondene har hatt flere mål, inkludert å finansiere og bidra med kompetanse til unge innovative vekstbedrifter, utløse privat kapital og skape levedyktige forvaltningsmiljøer. Totalt kommer statens finansiering av såkornfond opp i mer enn 2,6 mrd. kr, medregnet de tre fondene som er under opprettelse. Dessverre har ikke de to første generasjoner såkornfond gitt de resultatene vi ønsker, verken når det gjelder bedriftenes utvikling, eller når det gjelder avkastning. Riksrevisjonen påpeker at det fra disse fondene ikke er skapt bedrifter med flere enn 50 ansatte der investeringene er gjort i såkornfasen, og at det er stor fare for at staten ikke får tilbakebetalt renter og avdrag. Jeg er selvsagt ikke fornøyd med disse resultatene. Vi er ikke alene om utfordringen med å skape avkastning fra såkornfond. Også europeiske såkornfond har lav avkastning – om lag 0 pst. i gjennomsnitt. Jeg tror hovedårsaken til den lave avkastningen er det krevende mandatet om å investere i unge innovative bedrifter med vekstpotensial. Veldig mange av disse vil mislykkes. Samtidig er stjernene blant disse bedriftene viktige for å skape vekst. På grunn av at de tidlige fasene er såpass krevende, ser vi at private investorer er tilbakeholdne med investeringer i tidlig fase. Derfor er statlige tiltak påkrevet. Til tross for sine svakheter har såkornfondene også fordeler sammenlignet med rene tilskudd, som ofte er alternativet til investeringer med denne type risiko. Vi får med privat kapital og kompetanse, vi gir bedriftene incentiver til å ta riktig risiko og nå milepæler for å utløse mer finansiering. I tillegg viser historien at det til tross for svake resultater er noe retur av kapital til staten. De første såkornfondene var nybrottsarbeid, som har lært oss mye. Vi har tatt lærdom av erfaringene. Nye såkornfond er i gjennomsnitt større enn tidligere og er mer markedsnære i sin kapitalstruktur ved at staten nå deltar med egenkapital og gir forvaltere mer fleksibilitet til å følge opp de beste investeringene, i tråd med markedspraksis. I tillegg bygger vi på opparbeidet kompetanse gjennom at forvaltere av tidligere generasjoner såkornfond har fått fornyet tillit. Gjennom opprettelsen av nye fond i Trondheim og Oslo har vi sett at tredje generasjon såkornfond er attraktive for både investorer og forvaltere. Det er imidlertid slik at staten har liten innflytelse på fondenes utvikling utover å lage rammebetingelsene for investorer og forvaltere. Vi er bundet av avtaler på inntil 15 års varighet. Dette gir forvaltere og investorer forutsigbarhet til å gjennomføre sine strategier og utvikle selskapene basert på sin kompetanse. Jeg mener at Riksrevisjonen har laget en god og grundig rapport om såkornfondene, og vi har selvsagt merket oss den kritikken Riksrevisjonen framfører – både overfor Nærings- og fiskeridepartementet og overfor Innovasjon Norge. Sammen med Innovasjon Norge ser vi derfor på hvilke forbedringer vi kan gjøre, basert på Riksrevisjonens rapport.