Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-06-18:
La meg starte med å si at Fremskrittspartiet var meget godt fornøyd med samarbeidet med Høyre. Det var en god regjering, som gjorde et godt valg i 2017. Så får vi se hva framtiden bringer. I politikken går det opp og ned. Vi får se når velgerne har avgitt sin dom 13. september, og også videre framover. Norge er privilegert fordi vi har oljepenger. Det er fascinerende å se på MDG, Venstre, SV, Kristelig Folkeparti og Rødt, som i praksis ville legge ned oljenæringen, men som gladelig bruker pengene som hardtarbeidende oljearbeidere har bidratt til. Men la nå det ligge. Fremskrittspartiet har i revidert nasjonalbudsjett bidratt til å sikre forbedringer i nettolønnen, som kommer norske sjøfolk til gode. Vi har fjernet avgiften på alkoholfrie drikkevarer. Vi har redusert ferjeprisene med 25 pst., og vi har styrket satsingen på psykisk helse. Vi har også fått til 100 mill. kr til kjøp og bruk av nye medisiner og behandlingsmetoder. Det er veldig bra. Men det hjelper ikke alle dem der medisinen er tilgjengelig, men for dyr for Beslutningsforum for nye metoder. Det hjelper ikke Ellen Winther og andre med cystisk fibrose som trenger medisinen Kaftrio nå. Ellen er en dame på 46 år som har en lungekapasitet på 22 pst. Hun trenger rett og slett denne medisinen for å få puste. Likevel får hun avslag. Om ikke noe skjer, kommer Ellen til å dø. Dette pågår samtidig som vi bruker 400 mrd. kr mer for å redde liv og arbeidsplasser under koronapandemien. Det pågår samtidig som oljefondet har økt til 11 500 mrd. kr. Det har vært en økning på 600 mrd. kr bare den siste måneden. Det pågår samtidig som vi bruker nesten 40 mrd. kr på bistand, og vi gir mer enn vi greier å følge opp. Det pågår samtidig som vi bruker 15 mrd. kr på integrering, og det er toppen av isfjellet i forhold til hva det faktisk koster. Det pågår samtidig som vi subsidierer oljeselskap, en av de bransjene i verden med mest kapital, for å satse på karbonfangst og -lagring – en bransje som uten problemer kunne finansiert disse investeringene selv, hvis de hadde tro på at det lå penger i dette. Og det pågår samtidig som andre partier i denne salen vil bruke 40–50 mrd. kr på å elektrifisere sokkelen, ta strøm fra land og sende det ut til plattformene, som vil innebære en høyere strømpris for vanlige folk og for industrien på land. Senterpartiet, som snakker om avgifter, er med på å ønske elektrifisering av sokkelen. Jeg besøkte lille Elvin tidligere i denne uken. Han er fire år, omtrent like gammel som min sønn. Han ble født med cystisk fibrose. Det er en sykdom som 370 personer i dette landet har. Likevel har vi altså ikke råd til å gi dem den medisinen de trenger. Elvin har litt tid på seg. Han er ennå for liten til å kunne begynne å gå på disse medisinene, men foreldrene hans har selvfølgelig begynt å bekymre seg for den dagen da han må få disse medisinene hvis han skal få god livskvalitet. Derfor snakker familien om å flytte til Danmark. Vi har altså et system som kan føre til at folk må bli helseflyktninger for å få hjelp. For det er ikke alle som har råd til å betale av egen lomme, slik en familie her i Oslo gjør, som betaler 228 000 kr i måneden for at datteren på 13 år skal få denne medisinen, og som er redd for den dagen de er tomme for penger, og de ikke kan kjøpe medisin til datteren lenger. Fremskrittspartiet mener det er en stor skam at resten av Stortinget i dag stemmer ned vårt forslag om å gjøre Kaftrio tilgjengelig for personer i Norge med cystisk fibrose. Vi snakker om et knippe mennesker. Vi snakker om småpenger i den store sammenhengen. Man velger å beskytte et system – Beslutningsforum for nye metoder – som ikke fungerer, i stedet for å beskytte liv og helse for innbyggerne i Norge. Men vi gir oss ikke. Denne kampen fortsetter. For det handler om å få puste, det handler om å få leve.