Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2001-12-18:
Etter denne salven fra Høyre er det en økonom utdannet ved et norsk lærested som skal forsøke seg på noen resonnementer. Det er tydelig når man hører på Høyres fraksjonsleder i komiteen, at den politiske sorgreaksjonen som vi opplevde for nøyaktig én uke side da denne komiteen behandlet sin flertallsinnstilling, holder seg godt. Jeg registrerer også at den blir ivrig supplert av sterke innlegg fra statsråden, som vi skal komme tilbake til i andre sammenhenger. I likhet med andre nye representanter i denne sal har undertegnede undret seg litt over avslutningen av budsjettbehandlingen i landets nasjonalforsamling. Vi har nå drevet nærmest med finmasket trål gjennom en rekke komitebehandlinger av en rekke budsjetter, faktisk ned på under millionkronersnivået, og vi kommer altså til den avsluttende behandling hvor kartet tilpasses terrenget i form av en rekke slike salderinger på inneværende års budsjett, hvor milliardene egentlig flagrer, dvs. stort sett blir de påvist, men de får stå uberørt av de aller fleste. Det er vel slik at vi bør ha et kraftig sideblikk på en av de sakene som kommer til behandling i morgen, nemlig Innst. S. nr. 73 fra finanskomiteen, hvor man ser på totaliteten i dette. Det er vel også slik at vi kanskje skal ta frem regnemaskinen og se på regnestykkene i innstillingene fra den enkelte komite når det gjelder hvordan det økonomiske bildet innen rammeområdet for den enkelte komite, som på denne måten avsluttes, egentlig ser ut. Og hvis man da bruker kalkulatoren – selv om eksamen er noen år tilbake i tid – ser det faktisk ut som om det både ut fra Innst. S. nr. 73, om samlet saldering, og Innst. S. nr. 53 fra denne komiteen, som vi behandler her og nå, faktisk er økonomisk handlingsrom for dem som vil bruke det. Fremskrittspartiet står sammen med Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i en flertallsinnstilling, som vi fortsatt skal være med i når vi senere voterer. Vi har også egne forslag som jeg nå tar opp igjen, forslagene nr. 2, 3 og 4. Og når vi har det, er det bl.a. også med et sideblikk på bevilgningsreglementets § 7 og på det som tidligere har vært utøvet av praksis innenfor det reglementet som vi riktignok har vært mot innføringen av og videreføringen av, men som vi også mener det er handlingsrom innenfor regelverket knyttet til. Jeg har latt meg fortelle at tidligere regjeringer faktisk også har brukt denne anledningen til i innspurten å gjøre en god del endringer og påplussinger, så budsjettkartet tilpasses det økonomiske terrenget. Fremskrittspartiet har hatt ønske om å bruke dette økonomiske handlingsprogrammet og spesielt bruke bevilgningsreglementets § 7 b, hvor man altså kan bruke uttrykket «kan overføres» for å sikre at andre bevilgninger der Stortinget finner bruk av stikkordet «påkrevet for å oppnå best mulig resultat av vedkommende bevilgning», faktisk kommer til anvendelse for våre formål, nemlig innenfor kap. 282, Privat høgskoleutdanning, hvor vi gjerne vil øke bevilgningene – det gjelder Lånekassens område, hvor vi også ønsker å øke bevilgningene, og det gjelder forslagene nr. 3 og 4, henholdsvis private skoler og folkehøgskoler, hvor vi ikke vil inndra midlene, men gjøre det mindre forbruket inneværende år tilgjengelig ved å bruke tilføyelsen «gjøres overførbar».