Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-06-15:
La meg starte med å si at jeg er tilfreds med at komiteen trekker fram viktigheten av god ressurskontroll. Det å fremme en bærekraftig forvaltning av de levende marine ressursene er ett av de tre overordnede målene som ligger til grunn når Norge deltar i internasjonale fora. Jeg er desto mer glad for å orientere Stortinget om at vi har fått på plass både en ny landings- og sluttseddelforskrift og en ny innmeldingsordning for den minste flåten. Spesielt innmeldingsordningen, som foregår elektronisk, er en moderne løsning og ett av flere verktøy som skal ivareta behovet for god ressurskontroll i årene framover. Komiteen trekker fram det internasjonale kontrollsamarbeidet, hvor vi også oppnår resultater. Norge og Russland er enige om å videreføre sitt kontrollsamarbeid, bl.a. om en felles analysegruppe, men også med tiltak for å redusere utkast av fisk samt prosjekter som skal bidra til felles retningslinjer for gjennomføring av inspeksjoner. Den internasjonale konferansen om fiskerikriminalitet som vi arrangerte i Tromsø i fjor høst, har fått svært gode tilbakemeldinger, også fra internasjonale deltakere, og er noe vi planlegger å gjenta. Gjøremålene som jeg nevner her, medvirker alle på sitt vis til at vi klarer å nå ett av de andre av våre overordnede mål: det å sikre tilfredsstillende kontroll og håndheving i fiskeriene. Arbeidet som pågår i regionale fiskeriorganisasjoner og i FN, har betydning for vår fiskeriforvaltning her hjemme. Jeg støtter derfor komiteens syn om viktigheten av at Norge deltar i dette arbeidet. NEAFC utvidet virkeområdet for havnestatskontroll i 2014. Havnestatskontrollen er nå fullt på linje med den internasjonale havnestatsavtalen som er forhandlet fram under FAO, noe som er enda et skritt i riktig retning med tanke på det internasjonale kontrollarbeidet. En annen effekt av vårt internasjonale arbeid er at Norge i 2014 kunne gjenoppta fisket etter makrellstørje i norske farvann etter mange års stopp. God bestandsforskning er viktig, og det er oppløftende at komiteen også ønsker å prioritere dette høyt. Til tross for at bestandssituasjonen i dag er god for flere arter, har vi overvåkings- og forskningsutfordringer knyttet til økt bestandsutbredelse og økt aktivitet langs kysten vår. Regjeringen styrket derfor Havforskningsinstituttets arbeid med å håndtere marine data med 10 mill. kr i 2015-budsjettet, og i behandlingen styrket Stortinget innsatsen ytterligere med 10 mill. kr til bestandsforskning. Jeg har også opprettet et nytt rådgivende utvalg hvor formålet er å få gode innspill fra næringen om forskning og bestandsovervåking. I tillegg er regjeringen opptatt av å sikre at samfunnet får mest mulig igjen for den ressursinnsatsen som benyttes til marin forskning og overvåking. Havforskningsinstituttet er i gang med å vurdere framtidig behov for marin datainnhentingsinfrastruktur, det vil si fartøy, bøyer etc. Selv er jeg i gang med en masterplan for marin forskning. Der vil vi videreutvikle den marine forskningspolitikken og angi de marine forskningsprioriteringene. Begge disse arbeidene vil bli ferdigstilt i løpet av kommende høst. Jeg innledet med å si noe om ett av hovedmålene som ligger til grunn når Norge deltar i internasjonale forhandlinger. Jeg vil runde av med det tredje og siste hovedmålet – som er å sikre Norge en rettferdig del ved kvoteregulering av felles, regulerte bestander. Etter mange og lange forhandlingsrunder fikk vi til slutt en trepartsavtale på makrell, noe som er svært positivt. Vi vil fortsette å arbeide for at alle kyststatene tilknytter seg avtalen på sikt. Det gjenstår også noen utfordringer i forhandlingene om kolmule og sildeavtaler, hvor våre forhandlere arbeider utrettelig for å komme i mål. Det har i de senere årene vært en prosess for å endre rammeverket for Skagerrak-avtalen slik at den blir mer i tråd med moderne havrett. Det har nå resultert i en ny avtale om norsk, dansk og svensk fiske i Skagerrak, som ble undertegnet 15. januar i år. For første gang er det nå enighet med russerne om å innføre kvotefleksibilitet på torsk og hyse. Samtidig har vi for første gang kommet til enighet med Russland om felles totalkvote og fordeling av uer i Barentshavet. Begge deler er viktige milepæler i vårt langvarige samarbeid med Russland. Det må ikke herske noen som helst tvil om at det er viktig for oss å inngå omforente avtaler. Samtidig er det sånn at vi ikke kan inngå avtaler for enhver pris – i tillegg til å være gode avtaler for Norge som fiskerinasjon skal de også være bærekraftige.