Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-01-30:
Aller først må jeg starte med å si at jeg tror vi må diskutere dette ut fra det faktum at sykdom eksisterer, at det kommer til å gjøre det, og det må vi bare akseptere. At vi først og fremst ønsker å få redusert sykdom, og at det vil føre til redusert sykefravær, må være hovedinnfallsvinkelen til dette. En annen hovedinnfallsvinkel må være at vi må lage et arbeidsliv som er slik at det faktisk er mulig å være der med ulike helseproblemer i livets ulike faser. Da vil det være mulig å få ned sykefraværet. Jeg håper vi aldri kommer dit, som representanten Røe Isaksen var inne på nå, at det er stortingsrepresentanter som skal bestemme lengden på sykmeldingen for ulike diagnoser. Jeg mener det er helt useriøst. Det er en medisinsk vurdering som skal ligge til grunn, og det er veldig ulike vurderinger, ikke knyttet til geografi, men til individ. Det må vi ha respekt for og ikke begynne å tulle politisk med. Sykelønnsordingen i Norge er god, og den skal vi beholde. Virker så IA? Det er ikke så lett å si, for jeg tror IA-arbeidet også smitter litt over på de bedriftene som ikke har IA, nettopp fordi det er veldig mange bedrifter som ønsker å få ned sykefraværet, og veldig mange jobber godt med det. Når vi diskuterer IA, diskuterer vi veldig ofte sykefravær, og vi diskuterer seniorer, men mål nr. 2, nemlig å inkludere flere i arbeidslivet, har over mange år fått mindre oppmerksomhet. Derfor vil jeg gi stor ros til statsråden som nå bl.a. har satt i gang jobbstrategien for å begynne å jobbe langt mer systematisk med dette, for det er også en viktig del av IA-avtalen. Så har det nå kommet nye rutiner i avtalen, og det er bra. Men det er også utrolig viktig det statsråden sier, at ordningen brukes fornuftig, og at det er de som har nytte av dialogmøtene, som skal ha dem. Det ene er at det er bortkastede ressurser å ha dialogmøter med folk som er for syke til å kunne jobbe mer, og det andre er at det er en utrolig påkjenning for folk – og jeg tror det setter ordningen i vanry – hvis det blir gjennomført. Det er viktig å ha den sterke dialogen og samhandlingen med partene som vi har når det gjelder IA-avtalen, men man må også lytte til praksisfeltet. Man må lytte til det som skjer på de enkelte arbeidsplassene. Man må også lytte til sykmelder, for det er klart at den oppfølgingen som man får av sykmelder, er uhyre viktig. Da er det f.eks. viktig at vi har god standard på arbeidsmedisin blant sykmeldere, sånn at de kan mye om det, at de kan mye om et tema som jeg ofte har diskutert i Stortinget, nemlig hvordan man medisinerer folk til sykdom og ikke fra sykdom, og at man også har kjennskap til arbeidslivet generelt. Det er klart at det er gode kunnskaper å ha med seg, og ikke minst er det viktig at legene tar seg tid til å snakke med pasienten, slik at man får en riktig oppfølging av pasienten. Så til oppfølgingen av Nav. Det er viktig at man også her har rutiner. Men også her er det like viktig at man bruker vett og forstand i forbindelse med behandlingen av disse sakene, slik at man får satt inn god hjelp for dem som kan komme tilbake igjen til arbeidslivet raskere med god hjelp, og at de som trenger mer tid for å bli friske, får være i fred og bli friske. Jeg vil også minne om den forskningen som nå er gjort f.eks. på tiltak for gravide i arbeidslivet, som viser at med ganske enkle tiltak kan man tilrettelegge sånn at gravide står mye lenger i arbeid og opplever mye mindre sykdom og helseplager i forbindelse med jobben. Deltidsfella ble nevnt av representanten Gullvåg, og den er viktig. Det er klart at hvis du aldri vet når du skal på jobb, hvem du skal jobbe sammen med osv., vil det også være veldig slitsomt og utrygt å være på jobb. Det siste jeg vil nevne, som jeg mener er det aller viktigste, er den oppfølgingen som skjer på arbeidsplassen, og hvordan man organiserer arbeidslivet. Det er gjort mange forsøk – og veldig mange gode forsøk – på å få sykefraværet ned. Jeg vil nevne igjen det forsøket som er gjort på sykehjem i Harstad, der man har organisert det opp med faste lag som jobber på sykehjem. De har hele stillinger og går i turnus tre dager av og tre dager på. Det gjør at de får kvalitet, de opplever å få bygd opp kompetansen sin, og de har såpass lenge fri at de kan restituere seg når de har hatt en veldig anstrengende jobb som er krevende både fysisk og psykisk. Slike ordninger må vi se mer av.