trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Statsråd Hofstad Helleland og underteikna vil ta kontakt med fylka. Det er naturleg nok dei fylka som er store når det gjeld ferjer, og som har ei reell utfordring. Det er jo eit blanda bilde, for dette heng saman med anbodsrundane og kva tid dei har vore. Det er med på å gi enkelte utfordringar som no er sterkare for enkelte ferjefylke enn for andre. Eg sit heller ikkje med eit samla bilde av kostnadsauken. Eg møtte sjølv ein familie i går, og det er klart at det er enorme summar dette er snakk om. Dei hadde hatt ferjekostnader på 40 000 kr i fjor, og dei må no berekne ferjekostnader på 60 000–65 000 kr i år. Det er ein stor auke. Før skatt er det ein del av inntekta på opp mot 110 000–120 000 kr, ein stor del av familieinntekta. Så me ønskjer den dialogen, og me vil ha møte med ferjefylka.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Òg spørsmålet frå representanten Navarsete gjeld nettopp utvikling i pris og kostnader knytte til ferjedrifta. Eg har lyst til å vere tydeleg. Eg synest det er veldig positivt det Hordaland har gjort. Dei har investert i framtidsretta ferjer. Representanten Navarsete sit med ei veldig god evne til å forstå nettopp denne problemstillinga som tidlegare både kommunalminister og samferdselsminister. Eg trur den reforma som representanten Navarsete var ansvarleg for, med å gi ferjedrifta til fylka, har vore vellukka. Ho har fungert. Fylka har fått ansvaret for dette, og nettopp det ansvaret skal fylka ha. Som eg nemnde i svar tidlegare, har Hordaland fått støtte frå Enova til å gjennomføre elektrifisering av ferjeflåten sin. Totalt har Enova gitt 275 mill. kr i tilskot til null- og lågutsleppsferjer i Hordaland. Eg vil minne om at den store kostnadsutviklinga når det gjeld ferjer, òg er samansett. Det gjeld klima, det gjeld fornying av flåten, og det gjeld eit betre tilbod. Men som eg seier, ønskjer eg at fylka skal ha dette ansvaret. Eg ønskjer at fylka skal få moglegheita til å gjere noko med dette. Me løyvde 100 mill. kr i 2018. Me skal sjå på dei berekningane, og eg ønskjer ein dialog med fylka om korleis me kan gå inn og sjå på denne problemstillinga. Så til AutoPASS-innføringa, som enkelte plassar fører til ekstra kostnader. Det er ingen tvil om at det er ei innføring som eg trur at fylka er veldig positive til. Det er ei forenkling, som gjer at ein berre kan køyre om bord i ferjene. Men det gjer at f.eks. Møre og Romsdal har passasjerinntekter på 100 mill. kr som dei i realiteten må erstatte gjennom AutoPASS-regimet. Eitt av dei forslaga som kom frå partikollegaen til Liv Signe Navarsete i går, Kristin Sørheim, var å sjå på fleksibiliteten knytt til AutoPASS-regelverket. Dette er ein komplisert heilskap. Me skal gå inn i det, og eg håpar at nettopp dialogen med fylka kan gjere at den reforma som me gjennomførte i 2009–2010, skal stå seg, og at fylka skal oppleve at dette er eit regelverk, ein moglegheit dei har, til å ta vare på dette på ein god måte.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg er veldig glad for dei klimaløysingane som fylka har valt. Det ville ha vore veldig rart om me hadde valt enkelte løysingar for riksvegferjene og heilt andre løysingar for fylkesferjene. Klimautfordringa er her, og eg har lyst å gi honnør til dei fylka som har gått føre på dette området. Det meiner eg har vore riktig. Det er klart at økonomi er ein del av denne heilskapen, men ikkje alt. Og i den dialogen eg har hatt med fylka så langt, peiker dei på fleire verkemiddel, bl.a. fleksibilitet i rabattordningar. Me skal gå inn og reelt sjå på dei ulike verkemidla som fylka no ønskjer at me skal sjå på. Så ja, økonomi er ein del av dette. Som eg òg har sagt: Me skal gå gjennom berekningane frå 2018 for å sjå på dette. Eg har tru på at me skal finne løysingar saman med fylka, og eg ønskjer ikkje å bidra til eit svarteperspel om denne utfordringa som me alle ser.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Det er ikkje tvil om at ein del av denne problemstillinga handlar om pengar. Eg synest fylkeskommunane, som har prioritert klimaløysingar, har gjort ei god og riktig prioritering, og eg ønskjer å gå i dialog med dei om korleis me skal løyse denne utfordringa. Som representanten Navarsete peikte på, ser eg òg nokre kostnadsaukar for ferje som er for høge. Eg nemnde tidlegare eit eksempel på ein familie som går frå å ha hatt ein kostnad på i underkant av 40 000 kr i fjor, til no å ha ein kostnad på 60 000–65 000 kr. Det er ein veldig stor auke, og dei har ikkje noko val. Ja, me har hatt bompengespørsmål som òg har skapt eit stort engasjement, men der har ein ofte hatt ein større fleksibilitet enn ein har når det gjeld ferjer. Dette gjeld òg mange øykommunar. Me ønskjer busetjing over heile landet, og derfor er dette ei utfordring me er nøydde til å sjå på løysingar for. Eg er ikkje mindre optimistisk med tanke på å finne løysingar etter å ha vore i dialog med bl.a. Møre og Romsdal fylke i går.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg vil takke representanten Adelsten Iversen for gode lykkønskingar. Representanten Adelsten Iversen tar opp spørsmål om ferjetakst og prisauke for dei reisande som er gjennomført i ein del fylkeskommunar. Eg har tidlegare i spørjetimen vore inne på årsaka til at det har vore sterk kostnadsauke i ferjedrifta. Hovudbildet er at me har fått eit betre tilbod enn tidlegare, og me har fått ei fornying av ferjeflåten i store delar av landet. Det er bra. I tillegg kjem det kostnader til miljøferjer. Utgifter til ferjedrift blir dekte av offentlege midlar og billettinntekter. Som nemnt tidlegare dekkjer stat og fylkeskommune størstedelen av kostnadene til ferjedrifta, men billettprisane har òg gått opp for å dekkje ein del av den sterke satsinga på ferjer dei siste åra. Det er ei utfordring for dei reisande, men det er eit fylkeskommunalt ansvar å tilpasse satsinga til økonomiske rammer og akseptable billettprisar. Representanten er òg inne på vilkår for å oppnå rabattar. Det er slik at ein må gjere ein avtale og betale inn eit forskot for å få dei største rabattane, men rabatten er raus: heile 50 pst. for privatkundar og 40 pst. for bedriftskundar. Private kan knyte to køyretøy til éin avtale. Etter mitt syn er det ikkje urimeleg med ei ordning med forskotsinnbetaling for å oppnå gunstige rabattar. Akkurat det representanten Adelsten Iversen peikte på, var òg noko som Møre og Romsdal fylke tok opp i går. Det er i dag ei grense på 3 500 kr. Dei har i eit brev til departementet tatt opp det spørsmålet, og eg har sendt utfordringa vidare til Statens vegvesen for ei vurdering, nettopp knytt til den delen. Men eg meiner det bør vere forskotsbetaling. Viss det blir etterskotsbetaling, er eg bekymra for at me vil bruke mykje ressursar på å hente inn pengar, som igjen vil gjere at ferjebilletten og hurtigbåtbilletten vil kunne bli dyrare, og det ønskjer eg ikkje å bidra til. Men vi ser på løysingar her for å gi ein større fleksibilitet. Eg har òg lyst til å seie at forgjengaren min har gjort endringar i nettopp AutoPASS-ordninga. Statsråd Dale gjorde endringar slik at idrettslag fekk ein større fleksibilitet. Det er endringar eg er fullt ut einig i at Dale gjorde.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Det er ikkje tvil om at det representanten Adelsten Iversen her seier, er riktig. Ein del øykommunar har fått fastlandssamband. Ofte er dei betalte ned, dei er i dag gratis. Det gjeld min eigen heimkommune Bømlo. Det er ikkje tvil om at dei øykommunane som i dag ikkje har det, men som har ferje, i realiteten har ein større konkurranseulempe, f.eks. innanfor fisk. Mange av desse øysamfunna bidrar jo med ein fantastisk produktivitet og arbeidsplassar som heile Noreg nyt godt av. Det å forstå kor viktig ferja er, at det er ferja som bringar deg inn til fastlandet, trur eg ein må ha budd på ein øy for å forstå. Derfor forstår eg òg at mange reagerer på den auken som no kjem – òg frå eit bedriftsperspektiv. Eg møtte sjølv ein bedrift i går som sa at dette betyr 2 mill. kr på botnlinja.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg har sagt at eg ønskjer ein dialog med fylka. Eg ønskjer ikkje eit svarteperspel om kven som er ansvarleg for dette, men eg ønskjer at fylka skal ha moglegheita til å styre ferjene, slik dei har det i dag. Det at dette er på regionalt nivå, meiner eg er eit gode. Så skal me sjå på ulike løysingar. Eg har nemnt AutoPASS-regimet. Det er òg innspel knytte til takst. Så det er klart at dette er eit økonomisk spørsmål. Eg har sagt her fleire gonger at me skal sjå på berekningane frå 2018. Til slutt er dette eventuelt eit budsjettspørsmål. Men eg går straks saman med statsråd Hofstad Helleland i dialog med fylka for å sjå på løysingar.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Representanten Klinge er som dei tre førre spørsmålsstillarane opptatt av utgiftene til ferjedrifta og miljøferjer. Det er som før nemnt viktig å peike på at det er fleire forhold som forklarer kostnadsauken i ferjedrifta. Utgifter til miljøferjene utgjer berre éin del av dette. Det er særleg grunn til å minne om forbetringar i tilbodet dei siste åra. Me har fått fleire avgangar, lengre opningstider og større og meir moderne ferjer på mange av sambanda rundt i landet. Det er eg glad for. Representanten etterlyser ordningar som sikrar at fylkeskommunane blir sette i stand til å gi eit godt ferjetilbod. Det er nok ein gong grunn til å minne om at fylkeskommunane i hovudsak blir finansierte med frie inntekter, slik at fylkeskommunane sjølve kan prioritere mellom ulike område. Eg er likevel open for å sjå på om det er sider ved finansiering og takstsystem som slår uheldig ut i fylkesvegferjedrifta. Eg har likevel som utgangspunkt at eventuelle justeringar må gjerast innanfor gjeldande rammefinansiering av fylkeskommunane. Lokale prioriteringar sikrar vanlegvis effektiv bruk av midlar i tråd med lokale behov. Som eg har sagt tidlegare: Eg ønskjer ein dialog med fylka. Eg var i heimfylket til representanten Klinge i går. Eg synest det var eit godt møte – ei forståing av dette. Så er det slik at den auken me ser òg no på fylkesferjene, sit ikkje eg med ein total oversikt over. Det er fylka, regionane, som gjer dette, derfor er ikkje me kjende med dei endringane. Blant anna gjorde Nordland fylkeskommune justeringar og endringar, endringar eg var veldig glad for. Dei sette ned prisen etter ei reell politisk behandling, og det har eg lyst til å gi honnør for. Eg går no i dialog, men da vil eg sjå på heilskapen. Klimautfordringa er éin del av dette, men eit godt ferjetilbod har òg vore med på gi ei auking av prisane. Det synest eg likevel er bra. Me får eit betre ferjetilbod. Eg synest òg at det at me får ei fornying av ferjeflåten, er veldig viktig. Så snakkar mange av fylka òg om «pukkeleffekten», altså at det aukar kostnadene no på kort sikt, men når dei miljøvenlege ferjene først kjem, vil dei vere billigare i drift. Det krev ei investering i nye ferjer og i ein del landanlegg knytte til elferjene for å få det til. Så eg vil sjå på løysingar og er derfor glad for det spørsmålet som representanten Klinge har stilt.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg har sagt at me skal sjå på utrekningane frå 2018. Eg vil ikkje konkludere før me har gått inn og sett på dei. Så er det ikkje tvil om det staten har bidrege til, ikkje minst på riksvegferjesambandet, der me har hatt ganske store auka løyvingar. Berre frå 2013 og fram til i dag har løyvingane auka frå om lag 650 mill. kr til 1 488 mill. kr for 2020. Det viser at det har vore ein kostnadsauke òg innanfor riksvegferjene. Me ser den same utfordringa innanfor fylkesferjene, og me skal sjå på løysingar på det. Men det er ikkje berre kroner og øre denne problemstillinga handlar om, det handlar òg om ein større fleksibilitet. Eg synest at dei fylka som eg har diskutert dette med, ser heilskapen på ein god måte, og så håper eg at me kan finne fram til gode løysingar saman.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg skal ikkje no starte behandlinga av Senterpartiets forslag her i Stortinget, men det vil nok òg vere forslag som eg tar med meg når eg får ein dialog med ferjene. Men bl.a. det som går på makspris, veit eg at ein del av fylka har vore skeptisk til, og eg er opptatt av ein reell lokal handlefridom i denne typen saker, for me kan ikkje berre gjere dette til eit økonomisk spørsmål. Det er òg regionale, fylkesvise prioriteringar. Naturleg nok varierer òg økonomien frå fylke til fylke, men det me ser generelt, er at fylkesferjene har fått store aukingar. No skal me sjå kor store dei har vore, og me skal få fakta og informasjon om kva dei reelle tala er. Det vil i seg sjølv vere eit godt grunnlag for å seie kva dei riktige avgjerdene er.
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2020-02-05:
Eg vil fyrst som sunnhordlending og hordalending starta med å gje dei beste ynska til samferdselsministeren med ny jobb. Ikkje overraskande går mitt spørsmål i dag ut på ferjer: «Ferjereisande i Hordaland og langs heile kysten står i ein uhaldbar situasjon. Frå nyttår har ferjebillettprisane auka i størrelsesorden 35–40 pst. Denne meirkostnaden er så stor at innbyggjarane i distrikta no anten må flytte eller bytte jobb for å få den økonomiske kabalen til å gå opp. På kva måte vil statsråden sikra at ferjereisande og fylkeskommunen ikkje står aleine med den store meirkostnaden som er påført med omlegginga til låg- og nullutsleppsteknologi?»
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2020-02-05:
Det er ingen tvil om at underteikna og statsråden pratar mykje det same språket i denne saka, og dei skildringane som stataråden gjev oss om situasjonen i distrikta langs heile kysten, er svært alvorlege. I ein familie som bur på øya Varaldsøy i Kvinnherad, f.eks., må forsørgjarane som skal på jobb, ut med om lag 100 000 kr årleg i ferjereiser berre for å koma seg til og frå jobb. Ferjeopprøret som brer seg i heile landet, vil ikkje dempa seg før ansvarlege politikarar finn løysingar. Sjølv om samferdselsministeren syner ei god forståing og er tydeleg i svara, er eg sterkt tvilande til om regjeringssjefen og den nyleg utnemnde distriktsministeren deler dette synet. I fleire medieoppslag uttrykkjer dei begge at dette er fylka og indirekte dei ferjereisande sitt ansvar eine og aleine. Kan statsråden forsikra oss om at det følgjer med tilstrekkeleg med midlar og økonomi inn i den varsla dialogen med fylkeskommunane?
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2020-02-05:
Det er ikkje tvil om at svelene er gode på ferjer, og eg er glad for at ein vert invitert med til å koma med innspel. Men Vestland fylkeskommune har enno ikkje vorte kontakta av ministeren om denne dialogen. Eg ynskjer berre ei presisering av når det vil skje, og på kva måte det skal føra til resultat. Forgjengaren til statsråd Hareide har jo òg vore i dialog med fylkeskommunane utan at det gav eit nemneverdig resultat. På kva måte skil statsrådsdialogen no seg frå den dialogen som har vore ført mellom departement og fylkeskommune tidlegare?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-02-05:
Eg vil stille følgjande spørsmål til samferdsleministeren: «Vestland fylke har ein vanskeleg økonomi etter samanslåinga. Dei har ikkje fått økonomisk overføring frå staten, slik regjeringa lova. Det mest akutte er ekstra kostnader ved overgang til nullutslepp frå ferje og hurtigbåt. 380 mill. kr for ferjer i Hordaland,» – Unnskyld, president! Eg trur det rette er 300 mill. kr. Det må vere ein trykkfeil her. – «100 mill. kr for hurtigbåt mellom Sogn og Fjordane og Bergen. Snart står ferjene i Sogn og Fjordane for tur. Vil statsråden at Vestland skal reversere overgangen til nullutslepp, eller vil regjeringa løyve midlane som trengs for å få utsleppsfrie ferjer og hurtigbåtar?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-02-05:
I Innst. 78 S for 2015–2016 bad Stortinget regjeringa om å setje i verk tiltak som sikrar at alle fylkeskommunale og kommunale ferjer og hurtigbåtar nyttar låg- eller nullutsleppsteknologi ved nye anbod og på ruter i eigenregi. Òg Kristeleg Folkeparti røysta for dette. Senterpartiet var aleine om ein merknad der det går fram at ein ikkje kan støtte dette framlegget utan at auka kostnader er dekte, og at krav om ny teknologi for nullutslepp må følgjast av ei tilskotsordning som dekkjer dei auka kostnadene. Eigentleg kokar vel det heile ned til økonomi og det å gi midlar i tråd med dei oppgåvene som ein får. Meiner statsråden framleis at det var rett av fleirtalet å gi eit slikt pålegg utan kostnadsdekning?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-02-05:
Eg håpar ein finn fram til løysingar. Ferja frå Mannheller til Fodnes, som mange pendlar med dagleg, kostar no 126 kr éin veg. Då kan det hende at til og med bompengane rundt Oslo vert småpengar i den samanhengen. I 2019 hadde Sogn og Fjordane fylkeskommune eit kutt på 279 mill. kr etter endringane i inntektssystemet som regjeringa gjorde i 2015. Hordaland hadde eit kutt på 55 mill. kr. Til saman er det altså godt over 300 mill. kr i kutt samanlikna med det ein hadde før endringa. Årleg meirkostnad – inkludert investering og drift – er i ein rapport som er bestilt av KS, berekna til 468 mill. kr, pluss usikkerheit med omsyn til drifta. Etter å ha sveltefôra fylkeskommunane økonomisk stod statsministeren her og skulda dei raud-grøne fylka, som ho sa, for manglande evne til å prioritere. Meiner statsråden at dette handlar om dårleg evne til å prioritere, eller handlar det eigentleg om for lite pengar frå regjeringa?
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2020-02-05:
Først: Lykke til! «Høye fergepriser har ført til opprør langs kysten, voldsomme prisøkninger kan føre til fraflytting. I enkelte områder er det mulig å kjøpe fergekort som fører til at en kan få halvert kostnaden for fergeturen. Disse rabattordningene er dyre, og siden jeg bor på ei øy, så vet jeg at mange syns det å bruke 3 500 kroner for å kunne få rabatt er vanvittig usosialt dyrt. Vil statsråden sørge for at prisen på ferger og hurtigbåter holdes på et slikt nivå at folk faktisk kan bruke tilbudet i stedet for å måtte flytte?»
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2020-02-05:
Hadde enda fergetilbudet blitt bedre, men i mitt tilfelle blir det bare verre. Og vi er veldig prisgitt at det er godt vær; da går det ferge. Økte fraktkostnader fører også til at den prisen som bedriftene må betale for å få produktene sine ut fra øya, blir høy. Ser statsråden at høye fergepriser umiddelbart gir dårligere konkurransevilkår for næringslivet i fergeavhengige samfunn?
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2020-02-05:
Hva vil statsråden gjøre for at vi skal få det enklere, og at det skal bli bedre for oss som bor i distriktet, på en øy, å kunne bære dette? Det må skje noe.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-02-05:
«Det vert ofte tala om eit digitalt klasseskilje. No er det i ferd med å bli eit større transportmessig klasseskilje mellom folk som er avhengige av ferjer, og dei som ikkje er det. Verst er det for dei som er avhengige av fylkesvegferjer. Staten kompenserer ikkje fylka for dei reelle utgiftene dei har til ferjedrifta og til miljøferjer. Prisane veks, og tilbodet blir dårlegare somme plassar. Vil statsråden ta ansvar for å finne ordningar som sikrar at fylkeskommunane blir sett i stand til å gi eit godt ferjetilbod?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-02-05:
Eg takkar for eit godt svar. I denne ferjesaka er poenget at heile regjeringa eigentleg må kome på banen. Det er fleire som sit med ansvar, det er finansminister, kommunalminister og samferdselsminister, og vi har valt å stille samferdselsministeren fleire spørsmål i dag fordi han har det overordna ansvaret for transporten i landet. Det at statsråden reiste saman med distriktsministeren til Møre og Romsdal, mitt fylke, i går, er absolutt positivt, og eg opplever det som eit klart teikn på at ein kjenner medansvar for problematikken. Distriktsministeren høyrer jo inn under Kommunaldepartementet, og denne fellesturen tyder på eit ønskt samarbeid mellom desse to departementa vidare i saka. Sjølv om desse ferjene er fylkesvegferjer og fell inn under budsjettet til kommunalministeren, er det i høgste grad snakk om samferdsel og transport. Ser statsråden for seg at han kan bidra til at det blir lagt fram ei løysing som faktisk sørgjer for ei rettferdig finansiering av ferjefylka, slik at aukinga i billettprisane kan reverserast?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-02-05:
Vi i Senterpartiet meiner at det openbert er eit statleg ansvar å fullfinansiere drifta av fylkesvegferjene og investeringane i miljøferjer, og vi håper at dette ferjeopprøret kan bidra til å presse fram nødvendige endringar. Fylka og ikkje minst ferjepassasjerane fortener langsiktig god finansiering av ferjedrifta for å sikre rimelege billettprisar og eit godt ferjetilbod. Dette er ei sak som vi i Senterpartiet har engasjert oss for lenge. Vi har lagt inn ekstra ferjemidlar til ferjefylka i våre alternative budsjett og har òg eit forslag til behandling i Stortinget no. Dersom det får fleirtal, kan det sikre at fylka får kompensert for reelle utgifter, og det igjen kan sikre lågare prisar på ferjebillettane. No høyrer eg at Hareide ikkje ønskjer å vere veldig konkret, men eg tillèt meg likevel å spørje om statsråden kjem til å gå inn for Senterpartiets forslag, eller om han sjølv kjem til å kome med eit forslag til løysing som er minst like bra som det vi i Senterpartiet har gjort framlegg om.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-02-05:
La meg begynne med å takke for hyggelig gratulasjon fra representanten før jeg svarer på spørsmålet. Etter at Høgskolen i Oslo og Høgskolen i Akershus fusjonerte i 2011, har den nye institusjonen OsloMet fått gjennomført flere utredninger og kartleggingsarbeid om fremtidig utvikling av campus i Romeriksregionen, for både Kjeller og Lillestrøm. Nå er jeg ikke enig med representanten Knutsdatter Strand i at styret i 2018 konkluderte med at studiestedet Kjeller skulle opprettholdes. Styret vedtok følgende den 25. oktober 2018: «På bakgrunn av dialog som har vært med huseier i Kunnskapsveien 55 på Kjeller, Hemfosa Samfunnsbygg AS, vedtar universitetsstyret at OsloMet går i forhandlinger med Hemfosa med sikte på å videreføre leieavtalen på Kjeller.» I styrebehandlingen om lokaliseringen på Romerike ble det fremmet to alternativer: konkurranseutsette ny campus på Romerike gå i forhandlinger med Hemfosa Samfunnsbygg AS med sikte på å redusere leiekostnadene for eksisterende campus på Kjeller Hensynet til å spare leiekostnader ble vurdert til å veie tyngst, og styret ved OsloMet vedtok alternativ to. OsloMet har fremforhandlet en ny leieavtale med Hemfosa Samfunnsbygg AS med løpetid til sommeren 2043. Avtalen vil gi en besparelse på 20 mill. kr i husleie, hvert år, som også gjøres gjeldende for resten av inneværende avtaleperiode, frem til sommeren 2023. Det vil til sammen gi 90 mill. kr i lavere husleie. Den samlede kostnaden for OsloMet med den nye leiekontrakten er på rundt 1,15 mrd. kr. Den 16. desember 2019 ga Kunnskapsdepartementet OsloMet fullmakt til å inngå leieavtale med Hemfosa Samfunnsbygg AS om leie av lokaler på Kjeller. Som representanten viser til, sendte rektor ved OsloMet, Curt Rice, et brev til fakultetsstyrene den 15. januar i år for å igangsette en ny prosess ved universitetet. Han har bedt dem vurdere to alternativer: samle hele virksomheten i Oslo underskrive den nye leiekontrakten på Kjeller På bakgrunn av en samlet vurdering av økonomi, bærekraft og innspill fra enhetene vil rektor fremme en sak for styret i mars. Utredningsinstruksen og Instruks om håndtering av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor gir krav og bestemmelser for å sikre et godt beslutningsgrunnlag for styring av bygge- og leiesaker i statlig sivil sektor. Det gjelder også for universitets- og høyskolesektoren. Av bygge- og leiesaksinstruksen fremgår det at departementene er ansvarlige for å utrede lokalbehov på sine ansvarsområder, når det er behov for å endre eller få nye lokaler. Utredningen skal ivareta hensynet til effektiv areal- og ressursbruk og skal omfatte analyse av arealbehov, overordnet vurdering av lokalisering, kostnads- og usikkerhetsanalyse og vurdering av leie i markedet eller statlige lokaler. OsloMet, som et statlig forvaltningsorgan, har ansvar for utredningsarbeidet. Jeg registrerer, som nevnt, at rektor vil fremme en sak for styret i mars om fremtidig lokalisering av OsloMet, og jeg forventer at OsloMet legger opp til en god prosess og gjennomfører de nødvendige utredningene før styret fatter en endelig beslutning i saken.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-02-05:
Det er helt riktig som representanten viser til, at det foregår nå en prosess i OsloMet som institusjon. Stortinget har faktisk pålagt regjeringen og meg som ansvarlig statsråd å respektere de prosessene i institusjonene akkurat nå. Det betyr at jeg ikke kan gå inn og gripe inn i de diskusjonene som de har. Og det er helt riktig: De forskjellige fakultetsstyrene diskuterer, og lander også på litt ulike konklusjoner. Det som jeg forsøkte å påpeke i mitt første svar, er at det er en ganske tydelig utredningsinstruks på disse spørsmålene. Det er ikke slik, som representanten egentlig spør om, om det holder bare å vedta det basert på en sak. Nei, utredningsinstruksen er helt klar, og alle de hensynene som jeg viste til i mitt første svar, skal være utredet skikkelig før man tar en beslutning. Det kommer jeg til å følge nøye med på.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-02-05:
Når det gjelder å gi det tid til å utredes skikkelig, er det nettopp det jeg svarer på, ved at utredningsinstruksen er ganske klar på dette. Men det er også helt riktig at det nettopp er en 20 år gammel problemstilling, den gangen Høgskolen i Oslo og Høgskolen i Akershus skulle fusjonere, som nå er forandret i den forstand at vi sier tydelig fra og har klare forventninger til institusjonene våre på både kvalitet og oppfølging av studenter osv. Men Stortinget har også sagt helt klart at f.eks. campus og bygg er noe som styrene selv skal, som representanten påpeker, ha beslutningene over. Det betyr at det litt krevende med å være ansvarlig statsråd på et område som dette, er at det foregår en ganske aktiv samfunnsdebatt der ute. Og jeg er helt enig – jeg følger nøye med på den, og jeg hører stemmer både for og imot. Men det er altså slik at mitt ansvar er nå ikke å gå for langt inn i å skulle gi signaler eller noe sånt. De statsrådene før meg som har forsøkt på det, har fått påpakning også av Stortinget for det. Men samtidig er det slik at utredningsinstruksen gjør at jeg tror også man får et bedre grunnlag for å diskutere dette og se helheten, istedenfor at det nå flyr påstander frem og tilbake i media.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-11-10:
På vegne av representantene Ingvild Kjerkol, Tore Hagebakken, Tuva Moflag, Hege Haukeland Liadal og meg selv har jeg den glede å legge fram et representantforslag om at rusavhengige fortjener bedre behandling.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-10:
Da er det fint å kunne legge fram et representantforslag fra representantene Torgeir Knag Fylkesnes, Solfrid Lerbrekk og meg sjøl om tiltak for å hindre eller begrense etablering i Norge for nye luftfartsselskaper som ikke følger norsk arbeidsrettslig lovgivning.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-10:
Det var hyggelig at representanten Johnsen henviste til SV, han gjør faktisk det rett som det er, men ikke alltid i så blide ordelag som akkurat nå – dette var veldig trivelig. Det er helt riktig: Jeg tror faktisk at Fremskrittspartiet på et vis har trukket fram et gammelt SV-forslag fra skuffen, for vi hadde dette på bordet vårt for noen år siden – «Nye Baner AS». Vi ville ha et nytt selskap til å bygge høyhastighetsbane i Norge. Til representanten Johnsen: Så har det skjedd mye etter det, det har rent masse vann i Glomma og andre steder – da snakker vi om at dette er feil tidspunkt å komme med forslaget på. Da er det som representantene Myrli og Fasteraune nevnte, vi har fått en haug med statlige selskaper, og vi må ikke ha ett til. Jeg skal ikke argumentere mot det, det har blitt gjort her fra talerstolen tidligere. Det er kanskje besnærende å tenke seg at når Nye Veier AS har blitt genierklært, som de av mange har blitt – bl.a. av representanten Johnsen, som gjerne vil ha 110 km/t og fire felt – så skjønner jeg det. Ja, på sin plattform og med sitt mandat gjør de en kjempejobb, det er det ikke tvil om. Men jeg vil peke på at det er noen sider ved dette som ikke er så enkelt, bl.a. gjelder det nedbygging og klimagassutslipp som tas litt lemfeldig. Lokaldemokratiet lider i mange tilfeller. Veldig ofte samles det, for å gjøre dette raskt, noen ordførere i et kollegium, som blir enige om noe, og så kommer det nesten som et ferdig forslag til kommunestyrene. Det er ikke bra, mange reagerer på det. Og det er ofte sånn også at det har blitt en faktor – jeg skal ikke si en slags stat i staten, for det høres stygt ut, men det har blitt en sterk faktor med Nye Veier. De kan fort gå til et annet sted hvis de ikke helt får viljen sin, og da må ordførerkollegiet ofte logre. Det som antakelig er problemet her, er at vi sliter med sentral forvaltning i jernbanesektoren. Det har også andre kommet inn på. Der må vi ta noen grep. Det ser vi med tanke på både økonomistyring og noen gnisninger i forvaltningen. Bane NOR har ingen porteføljestyring – det har Nye Veier, som representantene vet. De har heller ingen økonomisk buffer som tåler overskridelser, eller noen som helst sjongleringer eller forflytninger av midler. Derfor er det veldig viktig å peke på at det er kanskje et av de poengene som er aller viktigst for Bane NOR, at de har litt større økonomisk handlefrihet. Derfor står SV bak forslaget om å gi Bane NOR nettopp den muligheten.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-10:
Nå holdt jeg på å spørre statsråden om det samme – når skal vi få to tog i timen til Kongsberg – men det skal jeg ikke spørre om. Derimot skal jeg gripe fatt i det statsråden sier om dynamikken, som han etterlyser. Den dynamikken er vel nesten et annet ord for konkurranse, og vi har sett konkurransen som på et vis har utviklet seg mellom to statlige selskaper, nemlig Statens vegvesen og Nye Veier AS. Det er ikke bare av det gode. Det har skjedd noe på veien der også, bokstavelig talt. Det har blitt ganske mye vingeklippa av fagpersonellet i Statens vegvesen. Poenget mitt med dette er å si at det er to viktige suksessfaktorer i Nye Veier AS, slik det er forklart. Det er at entreprenører er tidlig inne, og at de har porteføljestyring, altså mer frihet i bruk av midler. Mitt spørsmål til statsråden er om disse to suksessfaktorene heller kunne vært inkorporert i det systemet som nå eksisterer – gi dem mer frihet, som kanskje Statens vegvesen skulle hatt på forhånd – enn å gå for forslaget til Fremskrittspartiet.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-10:
Jeg og SV forstår at det er utfordringer med koronaen. Det skulle bare mangle. Vi skjønner at statsråden sliter for å løse problemene i Nord-Norge spesielt, vi skjønner det. Men hvorfor er det sånn at det gang etter gang, når det er sånne problemer, går ut over Nord-Norge og distriktene? For det gjør det. Det er en tendens til at de ikke er så viktige. Vi ser nå at vi også har fått innskrenkninger i luftfarten. Vi så beskjeden fra Norwegian i går. Det betyr f.eks. at direkteflygninger fra Kirkenes til Oslo, slik jeg oppfattet det, blir innstilt. Men der kan det jo hende statsråden tar noen grep. Hvis alt dette stemmer, vil det med innskrenkningen i kystrutetilbudet være slik at Nord-Norge nærmest blir avsondret fra Sør-Norge. Det er realiteten. Så er det denne vanedannelsen som ofte skjer. Når vi tenker på den viktige godstransporten som Hurtigruten har, kan det fort bli sånn at godset finner andre veier. Det setter seg nye vaner, og da skal det ikke så mye fantasi til for å tenke seg at de vanene dreier seg om gummihjul. Det går altså da frakt på gummihjul i stedet for på kjøl. Det er ikke heldig. Mitt store spørsmål er: Når Hurtigruten har fått over 800 mill. kr for å utføre samfunnsoppdraget sitt, hvorfor går det ikke an å kreve at andre fartøy eventuelt da blir brukt, så i hvert fall godstrafikken blir opprettholdt? De må jo levere på den plikten de har. Det er mulig det har vært samtaler om det, men jeg har ikke hørt noe om det. Jeg vil tro at det burde være mulig å levere de tjenestene – og det er godstransporten som her er det aller viktigste – ved hjelp av andre fartøy hvis det er for dyrt å drive kystruta med de hurtigrutebåtene som er. Det spørsmålet skulle jeg likt å få svar på. Jeg synes også at det minste vi kunne kreve, er at kystrutetilbudet opprettholdes med halv kapasitet. Det er det forslag nr. 2 innebærer i denne saken, og som SV støtter.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-10:
Det er ikke så hyggelig at godset finner andre veier, som statsråden sier, hvis godset går over på gummihjul. Dette tror jeg en tidligere miljøvernminister er enig i – det er ikke heldig. Det blir sagt her fra statsråden at gods har gått uvanlig bra under koronaperioden. Ja, det er jeg helt enig i – det har det faktisk, stort sett så har det det. Men det som er problemet, er Nord-Norge nå. Jeg holder fast ved at Nord-Norge på et vis blir avsondret sånn som det ser ut nå – navlestrengen til Sør-Norge kuttes. Det er ikke bra. Statsråden sier også at departementet har vært i nær kontakt med selskapene. Hvilke da? Er det Hurtigruten vi snakker om, eller er det godskundene lenger sør, f.eks.? Det er ganske avgjørende å høre om. Jeg vil igjen spørre helt konkret: Kunne det ikke være sånn at man kunne satt betingelse til Hurtigruten om at mindre skip kanskje kunne brukes i tillegg til hurtigrutefartøyene for å ordne frakt av gods?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-11-10:
Rødt fremmer et forslag om ny krisepakke for arbeidsfolk. Vi ønsker hastebehandling av forslaget etter § 39 d i Stortingets forretningsorden.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-10:
Jeg har gleden av å fremme et forslag på vegne av representantene Nicholas Wilkinson, Karin Andersen og meg selv om mer medvirkning i barnevernet, skrevet av barnevernsbarna selv.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-11-10:
Det ser nå ikke ut til at Arbeiderpartiets forslag om å implementere WADAs forbudsliste inn i det norske regelverket går igjennom. På hvilken måte vil da statsråden sørge for at det norske regelverket til enhver tid er så oppdatert og forutsigbart som vi måtte ønske?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-11-10:
På hvilken måte eller når ser da statsråden for seg at f.eks. dette eksemplet med bloddoping vil bli aktualisert i regelverket i Norge?
Peter Frølich (Høyre), 2020-11-10:
Da Max Hauke ble tatt av østerriksk politi i fjor, tror jeg vi alle fikk oss en vekker. Vi har selvfølgelig visst om hvilket enormt problem doping er, men å se det på video så utilslørt og skamløst som det tilfellet var, gjorde at i hvert fall jeg innså et par ting knyttet til doping. Det ene er hvor omfattende og systematisk det er iverksatt. Det andre er hvor ødeleggende det er for alle som ønsker en ren organisert idrett. Det tredje er at det norske regelverket har noen svakheter. Jeg tror ikke norsk politi kunne gjort det samme som østerriksk politi. Det er et stort problem. Doping ødelegger absolutt all glede ved idrett – det er helt åpenbart. Det er grunnleggende urettferdig – det er også åpenbart. Men en side av problemet som ikke fremheves nok, er hvilke økonomiske konsekvensene det har for absolutt alle involverte – sponsorer, arrangører, rettighetshavere og ikke minst alle dem som prøver, hver eneste, bidige dag, å vinne og tjene sine penger på en lovlig og rettferdig måte. De er de skadelidende i møte med den organiserte dopingen. Representantforslaget fra Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre svarer på et rop fra idretten om å ta doping på det aller høyeste alvor. Det er på tide at denne salen kaller doping for hva det er: økonomisk kriminalitet. Vi vet at det er mye arbeid som gjenstår med denne lovgivningen, og vi må se nærmere på utformingen. Det kan være uenigheter knyttet til om vi skal nevne enkeltorganisasjoner eller om vi skal gi Justis- og beredskapsdepartementet brede fullmakter til å utforme et mest mulig treffende lovverk. Men det jeg vil takke for, er at flertallet i denne salen – ledet an av saksordføreren også – har klart å få til at dette vedtaket i dag blir enstemmig og godt.
Peter Frølich (Høyre), 2020-11-10:
Ja.
Peter Frølich (Høyre), 2020-11-10:
Jeg vil si at et av de aller beste tiltakene til den første Stoltenberg-regjeringen i 2000 var opprettelsen av DA. Med DA fikk man en faglig sterk og uavhengig ledelse av domstolene, som også hadde en armlengdes avstand til departementer og kunne ha en friere rolle opp mot Stortinget – en grunnleggende god idé. Én ting må være helt tindrende klart, og det er at ved opprettelsen av DA ble det gitt et mandat. Det ble gitt et mandat hvor man hadde både rett og plikt til å mene og komme med faglige anbefalinger i politiske spørsmål, og det er vanskelig. Det er veldig, veldig vanskelig på det saksfeltet. Vi vet alle at faglige innspill ikke alltid har gode vekstforhold i Stortinget, så det krever sitt av en domstoladministrasjon å begi seg ut i et sånt minefelt. Men det krever også sitt av oss politikere – at vi klarer å holde tungen rett i munnen, at vi respekterer fagligheten og integriteten til Domstoladministrasjonen når de mener ting, og at vi ikke trår over en grense. I veldig mange år har Domstoladministrasjonen ment mye som har gått helt på tvers av mitt eget partis syn, og vi har fått kritikk. De siste månedene har mye av Domstoladministrasjonens meninger gått på tvers av opposisjonens syn, særlig Senterpartiets. Da er det veldig spesielt umiddelbart å svare på den kritikken med en evaluering. Det kan oppfattes som et systematisk forsøk på å dra DAs legitimitet og uavhengighet i tvil. Vi er ikke imot en evaluering. Alle forvaltningsorganer må på et eller annet tidspunkt evalueres, og det gjelder også de ulike statsmaktene. Det har vi gjort med f.eks. domstolkommisjonen. Men det å foreslå en evaluering så direkte i tilknytning til en enkeltsak hvor det er stor politisk uenighet, er veldig problematisk. Vi kan kalle det en evaluering, men jeg tror det oppfattes som en straffeevaluering, eller til og med en granskning. Da kan vi reflektere litt over hvilket signal det sender. Vi kan spørre Dommerforeningen, som umiddelbart begynte å trekke paralleller til Polen. Det er ikke mine ord, men jeg synes det gjør litt inntrykk når Den norske dommerforening drar den parallellen. Vi kan spørre Domstoladministrasjonen selv, som jeg tror sitter med en følelse av at deres rom for å ytre seg og mene ting, settes under press av dette. Så kan vi tenke: Hvilket signal sender det til andre organer, som kanskje ser hva som skjer når Domstoladministrasjonen gjør sin jobb? Vil også de bli satt under lupen og bli møtt med evaluering eller granskingskommisjoner hvis de mener sterkt om politiske spørsmål? Vi må tenke på hvilken dempende effekt dette har på debatten. Jeg vet at Senterpartiet kan ha et markeringsbehov i dette spørsmålet, og når DA taler imot deres syn, er det naturlig at de ønsker å svare på det. Men å svare på denne måten er en skivebom, og jeg er derfor veldig, veldig glad for at resten av Stortinget sier tydelig nei til forslaget.
Peter Frølich (Høyre), 2020-11-10:
Det ga meg egentlig en god anledning til å utdype litt hvorfor vi er inne i en veldig vanskelig og problematisk debatt om domstolene. Det føles litt som å løpe rundt og slukke branner etter en pyroman, for det blir altså stiftet små opprør rundt omkring i hele landet, basert på veldig, veldig villedende fremstillinger av hva som faktisk foregår i domstolsektoren. Jeg beklager hvis noen av beskrivelsene ikke treffer, men det er faktisk litt vanskelig å finne de treffende beskrivelsene av hva som egentlig foregår. Det er etterlatt et inntrykk av at domstoler legges ned over hele landet. Hvilket inntrykk sitter man igjen med hvis man hører at domstolen legges ned? Jo, det er kroken på døren, fraflytting, tomme lokaler, ingen aktivitet. Det er det inntrykket folk sitter igjen med. Men realiteten er at man like gjerne kan si at Bergen tingrett legges ned, og i samme sekund oppstår Hordaland tingrett. Det er en vesensforskjell; det er en nyanse som er viktig å få frem. Det inntrykket er totalt fraværende i de små brannene som nå brenner rundt omkring i landet. Det er også påstander som har gått mye, mye lenger. Det er kommet påstander om at 4 000–5 000 distriktsarbeidsplasser forsvinner som følge av dette forslaget. I politikk må det være lov å komme med påstander, men på et eller annet tidspunkt faller det utenfor definisjonen og går over i helt spektakulær fantasi. 4 000–5 000 distriktsarbeidsplasser – det burde i det minste vært en VG-overskrift. Men det stemmer altså ikke. Hvis det er annet bevis for dette, går det jo an å bruke talerstolen til å underbygge påstandene. Jeg synes det er litt viktig at vi beholder innestemmen i debatten her. Jeg skal ikke være med og fyre opp noe mer under de karakteristikkene som er kommet, men la oss ta de faglige innspillene som DA har kommet med, på alvor, ikke la oss møte dem med trusler om evaluering og gransking. Hvis man er uenig, er man uenig, det er fair. Det har de opplevd før – faktisk tror jeg de har opplevd det et flertall av de gangene de har hatt forslag som har vært til debatt i denne sal.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-11-10:
Jeg vil først og fremst takke forslagsstillerne for å ha fremmet en sak som det er all grunn til å ta opp i Stortinget, og takke saksordføreren for en god presentasjon. Så vil jeg føye til at vi i det siste har hatt samtaler med Idrettsforbundet, som har tatt opp med oss de spørsmålene som det er uenighet om i innstillingen. Det gjelder særlig politiets mulighet til å etterforske bruk av doping innen idretten, sånn at når det skjer bruk av doping innen idretten, er det ikke bare idretten som setter i gang sanksjoner, setter i gang med å undersøke det, men at politiet også går inn i den prosessen og har hjemler i straffeloven for det. Det er det som ligger i mindretallsforslaget fra Arbeiderpartiet og SV, der det legges opp til å be regjeringen vurdere hvordan man kan løse det slik at både politiet og idrettsorganisasjonene kan gå inn fra hvert sitt ståsted og håndtere bruk av doping i konkurranser i idrettslig aktivitet. Det andre punktet hvor det er uenighet, er om en skal legge WADAs forbudsliste til grunn. I og med at den antidopingkonvensjonen Norge har sluttet seg til, er knyttet til WADA, og det er de som har den internasjonale kompetansen og er det felles internasjonale organet vi forholder oss til, virker det Idrettsforbundet sier, overbevisende på oss: at vi bør legge WADAs forbudsliste til grunn for arbeidet i Norge – også det rettslige arbeidet. Når man har den listen å forholde seg til, slipper man – som saksordføreren var inne på – å vurdere nye former for doping fra gang til gang. Bloddoping er nevnt som et aktuelt eksempel. Det står i innstillingen at vi fremmer innstillingen sammen med Arbeiderpartiet og SV. Det innebærer også at vi støtter de tre forslagene som Arbeiderpartiet og SV står bak, altså forslagene nr. 4, 5 og 6 i innstillingen. Jeg fikk opplyst at det var en teknisk feil fra vår side som gjorde at det ikke var kommet med i innstillingen. Men dette er altså våre konklusjoner etter den kontakten vi har hatt med Idrettsforbundet, som anbefaler oss helt klart å gå inn for dette.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-11-10:
Det skal også Senterpartiet.
Solveig Schytz (Venstre), 2020-11-10:
Internasjonal toppidrett er en milliardindustri, og idrettsutøvere og deres prestasjoner er big business. Ikke bare utøverne selv, men også støtteapparat, klubber, forbund og sponsorer tjener penger på idrettsutøvernes prestasjoner. Troverdighet og tillit er avgjørende for at idretten skal være en folkebevegelse. Derfor er det også viktig å kartlegge pengestrømmene til aktørene rundt utøverne og fokusere på åpenhet, demokrati og styresett. Ikke alle internasjonale særforbund og sportsorganisasjoner har styresett og demokratisk oppbygging slik vi er vant til fra demokratiske organisasjoner. Internasjonal idrett har gjentatte ganger blitt kritisert for måten de organiserer sitt arbeid på. Mangelen på uavhengighet, åpenhet og organisering, som ikke gir utøverne den rettssikkerheten de skal ha, er kritisk. Kulturdepartementet, Norges Idrettsforbund og Antidoping Norge har i en felles erklæring fra 2018 uttrykt at de vil bidra til en utvikling av uavhengige, nasjonale antidopingorganisasjoner som sikrer at etterretning, etterforskning, kontroll og påtale som avgjøres på nasjonalt eller internasjonalt nivå, gjøres uavhengig av idrettsorganisasjonene og myndighetene. De understreker videre at «enhver som mistenkes for brudd på antidopingregelverket, skal være sikret en grundig og objektiv etterforskning, og en rettssikker prosess for uavhengige domsorganer som følger prinsippene for rettferdig rettergang, med en transparent og forsvarlig behandling på alle stadier i prosessen». Vi må erkjenne at økonomisk vinning er en hoveddrivkraft for bruk av doping, både utenfor den organiserte idretten og i toppidretten. Bruk av doping får allerede store konsekvenser for utøveren når den oppdages. Dette forslaget forsøker å gjøre noe med strukturene rundt utøveren, som i dag ikke rammes. Det handler om at man skal kunne straffeforfølge f.eks. støtteapparat og andre som tester utøvere som doper seg, og som tjener penger på det, men som i dag i stor grad unngår at det får noen konsekvenser for dem. Ansvar og konsekvenser handler i dag stort sett om den enkelte utøveren, og slik skal det ikke være. Dette forslaget som i dag vedtas, skal gjøre utøvere mindre utsatt for press og vil endre de strukturelle, ikke de individuelle, utfordringene. Vi mener at de som tjener penger på at doping brukes, skal kunne straffeforfølges, og at pengene skal inndras. Økonomisk vinning av organisert doping rammes ikke godt nok av dagens bedrageribestemmelse i straffeloven. Derfor må en ny bestemmelse i straffeloven også vurderes. Skal vi lykkes med dette, må vi sikre at opplysninger om idrettsutøvere og støtteapparat som straffes for dopingkriminalitet, også kan gjøre tilgjengelige for antidopingorganisasjonene. Doping skal ikke lønne seg for noen, verken for utøvere eller for andre som har tjent penger på idrettsprestasjonene.
Solveig Schytz (Venstre), 2020-11-10:
Utfordringene knyttet til samfunnssikkerhet og beredskap er svært sammensatte. Vi lever i en verden med internasjonale spenninger og utfordringer knyttet til klimaendringer, og vi er som samfunn svært avhengig av teknologi. Endringene skjer raskt, og vi er veldig sårbare. Det handler om militære kriser, om terror og destabilisering. Det handler om det digitale rommet, det handler om mat- og vanntilførsel, det handler om helseberedskap og klimaendringer, om migrasjon og finansiell sikkerhet. Det handler om hvordan myndigheter, offentlige etater, næringsliv, organisasjoner, frivillighet og enkeltmennesker har ulike roller, men må jobbe sammen. Det handler om samhandling mellom alle som må bidra når kriser rammer. Beredskap handler om å være i forkant, om å være forberedt og om å være beredt. Jeg vil gjerne understreke at arbeidet med samfunnstrygghet og beredskap har vært og er et høyt prioritert område for regjeringen. Det pågår nå evalueringer både av kriser vi har vært gjennom, og av den vi står midt oppe i. Dette må inngå som en viktig del av kunnskapsgrunnlaget for en samlet gjennomgang av beredskapen. Vi mener derfor at spørsmålet om en totalberedskapskommisjon bør tas opp igjen senere, når disse evalueringene foreligger.