Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-06-11:
Det er i politikk alltid en tid for enighet og en tid for uenighet. Først til enigheten: Det har lenge vært bred enighet i Stortinget om at man skal gjøre det man kan for at ungdom ikke ender i fengsel, både ved godt samarbeid på tvers av etater og ved forvaltningsgrener lokalt. En serie prosjekter er igangsatt tidligere og båret videre av den sittende regjering. Det har også vært bred enighet om at det er svært viktig at vi unngår gjengangere, gjennom utdanning, gjennom godt samarbeid med Aeat, sosialkontor osv. Jeg har tidligere fra talerstolen på Stortinget f.eks. nevnt fangers organisasjoner som har bidratt til det. Jeg har også nevnt organisasjonstyper som BARMsenteret på Hamar, som har fungert som et kontaktledd for å sørge for at det blir et nettverk, slik at det ikke blir noe tilbakefall. Det har også vært bred enighet om å bruke samfunnsstraff på en aktiv måte, med unntak for Fremskrittspartiet, som konsekvent har hatt en mer restriktiv linje enn alle andre. Det at bruken av samfunnsstraff har vokst, er svært positivt. Det har også vært bred enighet om at i Norge er det lurt å bruke åpen soning, når man har gjort en individuell vurdering av dem som jeg vil kalle «kan være der», og den lille gruppen i norske fengsler som jeg ikke kaller for de tøffe gutta, men som jeg kaller for de lure gutta. Vi har hatt eksempler på at de lure gutta i åpen soning har drevet og organisert kriminalitet i åpen soning. Om disse forholdene er det bred enighet. Det har også vært enighet om at man skal bruke den muligheten som § 12 åpner for, bruk av behandlingsinstitusjoner, f.eks. innenfor rusomsorgen, for å gi folk en sjanse. Det har også vært bred enighet, heldigvis, om å bruke Narkotikaprogram med domstolskontroll, som man da vil høste erfaringer fra før man går videre. Det er også Venstre for sin del enig i. Alle disse forholdene ligger i denne innstillingen, og det er positivt at de ligger der. Det har også vært vilje til å gjøre det som dette dokumentet går inn på, å bruke § 16 i straffegjennomføringsloven på en aktiv måte. Dette er skalaen. Så kommer Venstres kritiske merknader. De starter slik: Jeg konstaterer at etter en runde i en spontanspørretime mellom statsråden og meg, hvor jeg oppfattet at han definerte det å fjerne de midlertidige tidligløslatelsestiltakene som en del av det å fjerne soningskøen, er det i dette dokumentet skjedd en viss justering, i den forstand at disse skal fjernes etter at det som er køen, er avviklet. Da får man selvfølgelig en mindre kø. Jeg må gjøre det klart at Venstre alltid har definert, både i denne perioden og tidligere, de midlertidige tiltakene slik at de som slipper ut fem dager, ti dager eller tjue dager før tiden, er en del av køen. Og det å fjerne dem har vi definert som en del av køen. Vi har også vært dypt bekymret over at vi har fått en økning i brudd på den selvpålagte strenge regelen vi har i Norge om at man ikke skal sitte for lenge på glattcelle. Jeg viser til at for noen år siden da soningskøen faktisk var større enn nå, var det mulig å få de bruddene ned. Etter at jeg først vil rose statsråden for å ha fått til et meget stort utvalg av åpne soningsplasser, og også rose ham for de tiltakene jeg nå har nevnt, så tror jeg det er et saklig problem når det gjelder varetekt, når det gjelder lange fengselsstraffer som vi har ønsket, f.eks. i bekjempelse av bakmenn i organisert kriminalitet, og det er et reelt problem at vi har for få lukkede plasser – ved siden av alt det vi er bredt enige om. Og det er et faktum at det denne regjeringen gjorde, og spesielt statsråden, som med stor frimodighet nesten stod med spaden i hånden før valget, var å gravlegge, eller putte ut til en nærmere del av evigheten, planene om å bygge et fengsel i Indre Salten med 100–125 plasser. På den måten får man altså ikke det som skal til, og Venstre er dypt bekymret for at vi får et økende antall brudd på glattcelleregelen. Jeg synes ikke det går an å la det passere, for vi kan ikke være bekjent av at vi har en slik situasjon. Så er det også slik at jeg har vært og er motstander av – og jeg er glad for at hele opposisjonen står samlet om det – å gjøre folks hjem om til fengsel. Jeg er motstander av å privatisere straff, og jeg er motstander av den klassejustis man kan få som følge av dette, fordi ikke alle har et hjem. Jeg er også motstander av å tro at en elektronisk lenke skal føre til rehabilitering. Ut fra min livserfaring er det varme og tydelige mennesker og varme hender som kan føre til rehabilitering, ikke en elektronisk lenke. Dessuten har det en viss kostnad, og jeg vil gjerne se om den kostnaden overstiger det det vil koste å bruke en intelligent institusjon, som vi har, eller en åpen soning. Så jeg føler at man her krysser grensen for å få ned soningskøen. Jeg oppfatter, i motsetning til representanten Syversen, at dette er et aktivt tiltak for å få ned soningskøen, og for å si det slik, hjemmet er ikke et sted man skal bruke til soning. Disse kritiske merknadene som jeg har gjort tydelig rede for, fører til at Venstre, for å summere opp til slutt, vil stemme for forslagene nr. 1, 2 og 6. Vi vil stemme mot § 16 nytt annet ledd, som nettopp handler om muligheten til elektronisk hjemmesoning.