Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
Det er rift om sykepleierne, og spørsmålet er om vi klarer å motivere mange nok til å bli sykepleiere, og om vi klarer å motivere mange nok av dem som blir sykepleiere, til både å ville jobbe i sykehus og også til å ville jobbe i primærhelsetjenesten og på sykehjem. Det har vært en stor utfordring til nå. Det er en stor utfordring også å motivere mange nok til å spesialisere seg – at det blir gjort. Jeg tror, med referanse til forrige taler, at vi nok må innse at Florence Nightingale er død. Dette handler om noe annet enn et personlig kall. Det handler om muligheter og en interessant jobb, og det handler om å snakke opp og fram disse yrkene. SV sitter ikke i komiteen, men jeg har gått igjennom både forslaget og statsrådens brev. En av utfordringene her er om utdanningsinstitusjonene har interesse nok sjøl til å drive fram nok utdanning. Jeg stiller av og til spørsmål ved det, ikke fordi de ikke ser behovet osv., men de har kanskje egne behov å dekke framfor samfunnets behov. Det er et dilemma at høyere utdanningsinstitusjoner er så pass på sjølstyre som det de er, når det er viktige samfunnsoppgaver som skal løses. Jeg sier ikke at vi nødvendigvis skal endre det, men jeg synes vi må diskutere det. Fyller de behovene nå? Det andre er å sikre at det er nok praksisplasser til dem som søker utdanning. Det står i brevet fra statsråden at man kanskje må se på andre steder å ha praksisplasser – og det er nok helt riktig at man må det. Men man må også sikre at det faktisk er nok sykehus, også lokalsykehus, som kan tilby slik utdanning, både på sykepleiernivå og på deler av spesialistutdanningen. Sjøl har jeg sittet i styret for en høyskolestiftelse i 25 år, og vi har utdannet svært mange sykepleiere. Det har vi gjort ut fra en modell der man først og fremst har tatt utgangspunkt i det behovet som har vært lokalt, både i sykehus og i lokalhelsetjeneste, og ikke i det behovet som en høyskole har hatt for dette. Så har man klart å kombinere dette med tilgjengelige praksisplasser fordi man har hatt et lokalsykehus. Dette er Høgskolestiftelsen i Kongsvinger, og den har gode resultater. Jeg nevner dette fordi det er mange sider ved debatten om sykehusstruktur også, men en av dem er at vi faktisk er nødt til å ha nok offentlige sykehus, slik at det er nok institusjoner til å ta imot dem som skal ha praksis. Det gjelder ikke bare sykepleiere og spesialsykepleiere. Det er et vell av andre yrkesgrupper også som trenger disse til sin praksis – selvfølgelig kombinert med praksis også i andre deler av tjenesten, som nevnt her. Det er ingen motsetning i seg sjøl. Så er arbeidsforhold veldig viktig. Heltid er en forutsetning for å lykkes med dette. Man kan ikke lokke folk inn i yrker der man ikke får heltid. I perioden 2011–2014 ble det stilt krav til helseforetakene om at de skulle jobbe med heltid – det refererer statsråden også til i sitt brev til Stortinget – og en fikk da redusert andelen på deltid med 20 pst. Det virker. Så skriver statsråden: «Arbeidet fortsetter og det er etablert et solid kunnskapsgrunnlag for det videre arbeidet.» Ja, det håper jeg virkelig at det gjør, men regjeringen har jo fjernet kravet til helseforetakene i styringsbrevet. Hvis det er endret igjen, er jeg glad for det. Jeg ser noen representanter rister på hodet. Da er jeg glad hvis det har skjedd, for det er helt nødvendig å stille disse kravene for at det skal jobbes med det. Dette er faktisk en av de parameterne det har noe for seg å telle. Det er ikke alt man har nytte av å telle, men akkurat på dette området teller det. Det er viktig hvis man skal få flere til å ta denne krevende, men givende utdanningen og også tilleggsutdanningen som etterspørres mer og mer. SV kommer til å støtte forslagene i innstillingen.