Ingjerd Schou (Høyre), 2013-12-04:
Denne debatten har vi valgt å dele i to. Jeg har lyst til å takke komiteen for godt samarbeid under en rask behandling. Debatten vi har i dag, er en debatt som spenner bredt fra kommuneøkonomi, asylpolitikk og integreringspolitikk til virkemidler i Husbanken – for bare å nevne noe. Jeg er veldig glad for at vi har fått en regjering som står for en ny kurs, at vi i motsetning til forgjengerne evner å prioritere de viktigste sakene, og at vi allerede i dette budsjettet gjør endringer som styrker hele landets bærekraft og sikrer velferden for den enkelte. Velgerne har vist oss tillit ved å gi Stortinget et historisk borgerlig flertall og dermed også et mandat til å gjennomføre den politikken vi lovet før valget. I motsetning til den forrige regjering er jeg fornøyd med at vi tar nye og moderne grep, at vi evner å prioritere, at vi gjennomføre løfter, og at vi også gir tilliten tilbake til det enkelte menneske og lokalsamfunn. Kommunene utgjør grunnmuren i lokaldemokratiet ved at de er fundamentet for folkestyret og representerer nærhet, tilhørighet og mulighet til innflytelse for befolkningen. Norge står overfor en rekke velferdsutfordringer som berører kommunene både direkte og indirekte. Kommunene har under de rød-grønne blitt bundet av økningen i individuelle rettigheter på stadig flere områder. Kommunene blir også direkte berørt ved bl.a. aldringen i befolkningen – gjennom et økt behov for kommunale tjenester på dette området. Dette er økonomisk utfordrende. Enkeltmennesker og lokalsamfunn skal ha stor frihet til å ta beslutninger som gjelder dem selv. Det lokale folkestyret sikrer nærhet mellom folkevalgte og folk og bidrar til medbestemmelse, frihet og også tilhørighet. Det sentrale spørsmålet i dag er om kommunesektorens evne til å løse sine oppgaver til det beste for innbyggerne best styrkes gjennom sterkere statlig styring eller gjennom et sterkere kommunalt selvstyre og større likeverdighet mellom kommunesektoren og staten. Under den rød-grønne regjeringen har kommuner og fylkeskommuner fått stadig flere lovpålagte oppgaver uten at finansieringen fulgte med. Dette lovet Høyre at vi skulle snu, og det har vi startet på allerede i dette budsjettet. Fremover blir det viktig å fortsette denne frigjøringen av kommunene fra staten. Den viktigste friheten for kommunene er likevel frihet til å gi gode nok tjenester og frihet til lokal tilpasning. Det er behov for en demokratireform, en tillitsreform. Det handler om at det kommunene kan gjøre, skal de også få anledning til å gjøre. Det handler om å flytte oppgaver fra stat, fylkesmann og fylkeskommune til kommune. Dette er en reform som handler om å styrke demokratiet, men det handler også om en reform hvor oppgavene flyttes og endres. Dette er en prosess som jeg med glede ser at statsråden som er her i dag, statsråd Sanner, og regjeringen har startet på. Budsjettforslaget for 2014 innebærer et robust og forutsigbart opplegg for kommunesektoren. Veksten i frie inntekter er høyere enn i forslaget til regjeringen Stoltenberg II. I tillegg til veksten i frie inntekter foreslår regjeringen en rekke endringer og omprioriteringer, bl.a. på skole og barnehage. Regjeringen ønsker å øke satsingen på fylkesveier og øker rammen til opprustning og fornying av fylkesveier med 280 mill. kr. Det kan ikke komme overraskende på noen at vi endrer på de regionale utviklingsmidlene i fylkeskommunen og gjør nettopp det vi lovet i valg: at det skulle gå til asfalt og vei. Det er det dette budsjettet også legger opp til. Vi er opptatt av å sette menneskene foran systemene – i motsetning til den forrige regjering som hadde en hang til gammeldagse løsninger og liten vilje til fornyelse. Høyre er opptatt av å gi det enkelte menneske større frihet til å styre sitt eget liv uten innblanding fra politikere og byråkrater. Vi ønsker å gi folket tilbake en reell opplevelse av at sentrale myndigheter og vi, som øverste besluttende organ, har tillit til den enkelte, til det enkelte menneske og til lokalsamfunnet. Dette handler om tillit. Tillit har det ved seg at det frigjør energi og virkekraft – og gir mer fornøyde enkeltmennesker. Generelt har vi i det norske samfunn stor tillit til beslutningstakere og besluttende organ. Da må vi som folkevalgte evne å gjøre nettopp det: gi tilliten tilbake.