Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Fremskrittspartiet støtter ikke Kristelig Folkepartis forslag, av den enkle grunn at i et demokratisk land bør vi unngå politisk styring av børsnoterte selskaps prioriteringer. Det blir feil. Ønsker vi å oppnå noe politisk, må vi bruke de generelle rammevilkårene og lovverket slik at en stimulerer eller forbyr bransjene å gjøre slikt generelt, og ikke prøve å overstyre gjennom aksjekjøp på generalforsamlinger. Jeg vil minne om at Canada er et suverent land, et demokratisk land med en folkevalgt forsamling. Det er de som bestemmer hva som skal være lov eller ikke lov i sitt land. Det framstår egentlig som ganske arrogant når en i den norske politiske debatten kommer fra et rikt, og energirikt, land, og forteller Canada at de ikke skal få lov til å utnytte sine energiressurser. Spesielt blir det en smule hyklersk når vi vet at vi selv utvinner kull på Svalbard, som har et mye dårligere CO2-regnskap enn oljesandprosjektet i Canada. Jeg har ikke hørt en eneste fra SV eller Kristelig Folkeparti som har tatt til orde for at vi skal stenge kullgruvene i Norge. Det er dessverre slik den politiske debatten er, en henger seg på i symbolsaker og lager en masse styr i media. Jeg vil allikevel ikke peke på Kristelig Folkeparti i denne sammenhengen, fordi syndbukken sitter hos SV som på en måte har forledet Kristelig Folkeparti til å tro at det faktisk var mulig å oppnå noe her. Det var miljøvernminister Erik Solheim som først begynte å diskutere dette høylytt i den politiske debatten i Norge. Erik Solheim som i media og ikke minst på SVs landsmøte, gikk ut og sa at nå må vi ta politisk styring og stoppe dette. Regjeringspartimedlem Tore Nordtun fra Arbeiderpartiet burde ikke bli overrasket over at noen opposisjonspartier hopper på, når regjeringsrepresentanter faktisk gir uttrykk for at de vil noe. Det sier litt mer om SV og miljøpolitikken, som stort sett har blitt retorikk og fryktelig lite politikk. Det blir en kamp mot oljesand før generalforsamlingen, sågar etter generalforsamlingen, men ikke på generalforsamlingen. Da synes jeg SV i den saken burde holdt seg for god til i det hele tatt å uttrykke noe som helst, når de ikke kommer til å følge det opp. Det blir litt som det vi opplevde i Goliat-saken, der en i innstillingen til budsjettet for inneværende år sier det er viktig å opprettholde letevirksomheten. En sier i innstillingen til Goliat at Goliat-utbygging er viktig. En tar altså ikke dissens på disse sakene i regjering, slik som de har gjort i saker som de mener det er viktig å uttykke partistandpunkt i. Men når en kommer i media, er det en helt annen sak. Når en kommer i debatter for å møte velgerne, kommer en med et helt annet budskap enn det en sørger for å få flertall for på Stortinget. Det er typisk SV å oppføre seg slik i denne sammenheng. Det som ikke henger sammen, er når SV ikke klarer å framføre en helhetlig politikk som viser hvordan de mener at Canada eventuelt skulle møtt sine energibehov, når de ikke får utnyttet de ressursene de har. Når de ikke tar inn over seg at Det internasjonale energibyrået viser at selv innenfor et togradersscenario vil forbruket av gass øke i verden, forbruket av olje vil være noenlunde stabilt, og forbruket av kull vil reduseres. Hvis vi stopper enkelte lands mulighet for å utvinne oljesand, kan det isolert sett være et godt ment miljøtiltak, sett i forhold til å fortsette produksjonen av olje og gass på norsk sokkel. Men olje og gass på norsk sokkel kan ikke dekke verdens energibehov alene, ei heller kan fornybar energi, selv om vi skulle ønske det. Da vet vi at hvis en stopper oljesandaktiviteter, blir det mer kull med et dårligere CO2-regnskap. Det må en ta inn over seg i denne debatten. Og igjen: SV, og i denne sammenhengen også Kristelig Folkeparti, ville hatt troverdighet med et slikt forslag og en slik retorikk, hvis de først hadde gått inn for å stoppe norsk kullproduksjon. Da hadde en hatt en konsistent politikk. Det er bare to dager siden SV stod på denne talerstol og argumenterte for akkurat det motsatte, nemlig fortsatt kulldrift på Svalbard. Jeg utfordrer egentlig energiministeren til i denne sammenhengen å være med og bidra til en mer faktabasert debatt, slik at debatten i framtiden – ut ifra et klimaperspektiv – ikke blir at oljesand i utlandet er fæle greier, mens kull i Norge er helt greit, men klarer å kvantifisere hva som er CO2-regnskap innenfor de ulike energiteknologiene. Vi trenger en debatt og en klarhet i hva CO2-regnskapet er hvis en bruker strøm i en elbil, som alltid vil regnes som null gram utslipp, mens hvis en bruker strøm til oppvarming i hus, er det 400 gram CO2 for hver kWh vi bruker. Det er en form for regnskapsføring som gjør at en kan argumentere inn og ut akkurat det en ønsker, avhengig av om en synes det er greit med strøm, eller ikke greit med strøm, og greit med olje, eller ikke greit med olje. Vi må få klare fakta på bordet, som gjør at vi har en konsekvent diskusjon om hva det handler om.