Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-02-01:
Det er fristende å spørre om det er et parlamentarisk uttrykk å si at en representant egentlig står med buksa nede, men jeg kan heller si at her er det keiserens nye klær som gjelder. I det som representanten Lønning nå sier, mangler det en vesentlig side av saken, nemlig at det forslaget vi har til behandling, og som vi skal stemme over i Odelstinget etterpå, ble fremmet av hans egen statsråd! Hvem skulle trodd det? Det ble fremmet i forrige periode av statsråd Ansgar Gabrielsen, den gang helseminister fra Høyre. Han må tydeligvis ha vært fullstendig blottet for enhver refleksjon rundt personvern! Og ikke nok med det: Han fremmet det altså på vegne av hele den forrige regjeringa. Altså var Kristelig Folkeparti og Venstre også med på det forslaget. Jeg klarer ikke å forstå annet enn at det representanten Lønning nå driver, er et politisk spill, og at konsekvensen av det kan bli at pasientene får dårligere tillit til norsk helsevesen. Jeg syns det er bra at det er blitt stilt mange spørsmål knyttet til personvern rundt denne saken, og jeg ber om å bli trodd på at det har vi faktisk også gjort fra SVs side. Vi har vært ekstremt opptatt av om personvernet blir godt ivaretatt, om sikkerheten og tryggheten er god nok. Det er ekstremt viktig, for pasientene skal ha trygghet for at de opplysningene som de oppgir til helsevesenet, blir lagret på en trygg og forsvarlig måte. Jeg som pasient ønsker ikke at hvem som helst skal kunne «finne ut» min sykdomshistorie. Men som pasient er jeg også opptatt av at det skal være god kvalitet på den forskningen som vi nå kan sette i gang ut fra at vi får lagret disse opplysningene, som kan ha veldig stor betydning for meg videre som pasient, og for den behandlingen som jeg får av det samme helsevesenet. Ut fra det innlegget som representanten Lønning holdt, syns jeg det er merkelig at ikke konsekvensen blir at Høyre faktisk går inn for et pseudonymt register. Det gjør jo ikke Høyre! Høyre vil ha en ekstern kryptering. Det jeg har sagt, er at vi faktisk har gjort en nøye vurdering av om det er et klokt forslag, om det vil innebære såpass stor gevinst i forhold til de ulempene som er. Vi har kommet fram til at det er en del ulemper knyttet til det som gjør at vinninga går opp i spinninga. Det ber jeg om respekt for, og ikke en harselas over at vi ikke bryr oss om personvern. I de høringene vi hadde, mener jeg virkelig at det ikke var den gigantavstanden mellom forskerne på den ene siden og de såkalte ekspertene på den andre siden. Men mange snakket forbi hverandre, og i komiteen slet vi med å skjønne hva som egentlig var realitetene i saken. Det var derfor vi hadde to høringer. Det viser seg jo til slutt at begge sider er for et personidentifiserbart register, men at den ene parten ønsker seg en ekstern kryptering og tydeligvis mener at det vil ivareta sikkerheten på en ekstremt mye bedre måte, mens den andre parten sier: Vet dere hva, den er faktisk veldig godt ivaretatt med det systemet som vi legger opp til. Det er også gode lover som sikrer dette, for vi kan ikke bare basere oss på kryptering. Kryptering sikrer ikke mot innbrudd. Hvis noen virkelig vil bryte seg inn, kan de gjøre det. Da er det en kriminell handling. Det er forbudt, men de kan gjøre det. Hvis man mener det er så alvorlig at vi ikke kan samle opplysningene i et nasjonalt pasientregister, må man fremme det som et forslag, og ikke fremme forslag om ekstern kryptering, som ikke vil sikre mot at folk faktisk kan bryte seg inn. Den måten man argumenterer på, og det man faktisk gjør i etterkant, henger ikke på greip etter mine vurderinger.