Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-10:
Forslaget om en omorganisering av den sivile rettspleien på grunnplanet føyer seg inn i en rekke av viktige reformer i justissektoren de senere årene. Med "den sivile rettspleien på grunnplanet" menes forliksrådene, namsmannsfunksjonen, stevnevitnefunksjonen og enkelte andre gjøremål som utføres på nivået under tingrettene. Komiteen har understreket at det er viktig at justissektoren ivaretar rettssikkerheten til den enkelte på en god måte, og at den framstår som effektiv og publikumsvennlig. Dette har også vært retningsgivende ved utformingen av Regjeringens lovforslag. Det over ti år gamle forslaget om direkte tvangsinndrivelse av uimotsagte krav skal endelig gjennomføres. Direkte tvangsinndrivelse vil, slik Regjeringen og komiteens flertall ser det, styrke skyldnernes faktiske rettssikkerhet. Samtidig vil partene spare kostnader, og den totale saksbehandlingstiden vil bli kortere. Ordningen vil innebære en forskyvning av saksmengde fra forliksrådet til namsmannen, som det innenfor dagens organisering av den sivile rettspleien på grunnplanet ikke vil være rom for. Det er viktig for meg å understreke at forliksrådet som institusjon skal bestå uendret. Det skal fortsatt være forliksråd i hver kommune, og medlemmene skal velges av kommunestyret, som nå. Staten overtar det økonomiske og administrative ansvaret for forliksrådene, og sekretariatsfunksjonen legges til namsmannen. For å sikre at tjenestemennene hos sekretariatet er helt uavhengige av partene i tvistene, og også oppfattes som helt uavhengige, skal ikke lensmannen eller andre ved sekretariatet lenger kunne representere noen parter i forliksrådet. Jeg er glad for at det i all hovedsak er bred enighet om forslaget til organisering. Den enhetlige organiseringen av det overordnede ansvaret beholdes, selv om namsfogdene i de fire største byene legges direkte under Politidirektoratet for å sikre dem en selvstendig stilling i forhold til politidistriktet. I tillegg til de alminnelige namsmenn er det en rekke instanser som har namsmannskompetanse. Jeg har merket meg komiteens ønske om en gjennomgang med tanke på effektivisering og forenkling på dette området. Jeg har også notert meg at komiteen ber om at det i statsbudsjettet for 2005 presenteres en framdriftsplan for behovet for samordning av lønnstrekk. For å styrke rettssikkerheten ved forliksrådsbehandlingen vil jeg i samsvar med komiteens ønske vurdere en endring av reglene for forkynnelse av forliksklager. La meg videre også understreke at med den reformen som her gjøres, er det den rettstradisjonen i Norge som er knyttet til lensmannstradisjonen, som sikres. Det er en tradisjon som er nær folk i sivile saker. Det er en tradisjon som sammen med forliksrådene representerer nærkontakt. Samtidig betyr organiseringen som komiteen har valgt, at denne siden av lensmannsfunksjonen og namsmannsfunksjonen, som også er en del av det norske politiet, skaper et grunnlag for en fortsatt desentralisert struktur innenfor lensmanns- og politietaten. Dette er svært viktig, og det opprettholder også utgangspunktet for en politirolle som handler om noe mer enn at politiet har strafferetten som sitt eneste fagfelt. Det understreker en politirolle med nærhet til lokalsamfunnet, en politirolle som har vært svært viktig, og som veldig mange har kjent som svært viktig og grunnleggende og sympatisk, bl.a. i forbindelse med namsmannens innsats for å sikre gjeldsofres rettigheter og praktiske forhold gjennom det som gjeldsofre har vært utsatt for fra begynnelsen 1990-tallet av. La meg til slutt få uttrykke tilfredshet med at man nå får en endelig avklaring på de mange innbyrdes avhengige spørsmålene om hvordan den sivile rettspleien på grunnplanet skal være organisert i framtiden.