Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-11-08:
La meg først takke interpellanten for denne interpellasjonen. Det er ikke så ofte vi diskuterer skatt utenom budsjett. Det burde vi kanskje gjøre noe mer. Det var interessant å høre på representanten Aasland, som en skulle tro nesten hadde oppnådd nirvana: Det er jo så fantastisk i dette landet, Norge blir styrt godt og stabilt osv. Da er det kanskje de som styrer, som ikke helt har klart å overbevise dem de styrer. Men det er fremdeles ett år igjen, slik at de kan overbevise dem om at de faktisk styrer dette landet veldig bra. Lykke til! Hver dag når jeg våkner opp, tenker jeg på muligheten for hvordan skattesystemet i Norge kan bli bedre. Hver eneste dag tenker jeg på hva det er Fremskrittspartiet kan fremme av forslag, tanker og ideer som gjelder skatt, som gjør Norge mer rettferdig, og som gjør at det blir mer verdiskaping i Norge, og hvordan norsk næringsliv kan bli mer konkurransedyktig, osv. Jeg har ikke inntrykk av at finansministeren har den samme drømmen om natten og våkner om morgenen med dette inntrykket, selv om han tross alt er finansminister. Det er veldig mye status quo, og det er veldig mye skryt av det som er, og gjerne også det som har vært for veldig lenge siden, men det er i alle fall ikke jobben til en finansminister. Jobben til en finansminister er å tenke nytt og se hvordan verden rundt oss endrer seg, og hvordan man eventuelt kan få bedre konkurransekraft for norsk næringsliv. Selvfølgelig er det mye som går bra i Norge, og – jeg holdt på å si – det skulle nesten bare mangle med de inntektene vi har. Vi har altså verdens største statlige sparefond, og vi lever som rentenister snart, alle mann; selvfølgelig går det bra i Norge. Det går også bra i mange næringer, jeg skal ikke underslå det. Men allikevel: Det går an å tenke annerledes enn man gjør i dag, og når man ser på bedriftsbeskatningen i andre land – Sverige er ett eksempel, men også andre land i Europa – er konsekvensen på sikt akkurat som Ole Gjems-Onstad sa for en tid tilbake, nemlig at bedrifter i større grad vil flytte ut av landet dersom skattenivået blir for høyt sammenlignet med andre land. Javisst er det også andre faktorer som gjør at Norge er et bra land å investere og operere i, det er helt åpenbart. Men det er ikke noen særlig tvil om at skatt relativt sett er viktig. Skatt er et finanspolitisk verktøy som skal maksimere velferden vår, og det er åpenbart at man også må se på dynamiske effekter. Representanten Gundersen var innom at det finnes dynamiske effekter, og egentlig sier vel også finansminister Sigbjørn Johnsen at det er dynamiske effekter – han liker bare ikke ordet «dynamisk». Han sier bare at det har konsekvenser for norsk økonomi osv., og at det kan være positive og negative konsekvenser. Men det er klart det finnes dynamikk. Man kunne se på andre alternativer for å gjøre norsk næringsliv enda mer konkurransedyktig, f.eks. ved å gjøre et skattebytte gjennom å gi skattelettelser til folk som jobber, mot at man kan få noe lavere lønnskrav i lønnsoppgjørene. Da vil man straks høre at man ikke kan diktere partene i arbeidslivet. Nei, men partene i arbeidslivet tenker selv, så de vil forstå at får du 10 000 kr i skattelette, kan du kanskje be om litt lavere lønnskrav når du kommer i forhandlinger, slik at du totalt sett kommer bedre ut enn du var i utgangspunktet. Det vil også gjøre norsk næringsliv mer konkurransedyktig, for det vil kunne presse ned kostnadene per produsert enhet og gjøre at en blir mer konkurransedyktig i utlandet. Det er en annen måte å se det på. Så er det dette med at penger ikke er alt. Det høres kanskje ut som en klisjé, men penger er faktisk ikke alt. Det å ha en jobb å gå til er også relativt viktig, så selv om vi er rentenister av Statens pensjonsfond, alle mann, og vi sikkert kan ha god velferd og leve på rentene i veldig lang tid fremover, er det faktisk slik at det å ha en jobb å gå til er veldig vesentlig. Alle kan ikke ha en jobb hvor man driver med byråkrati, som vi hadde en debatt om her for et par timer siden. Alle kan heller ikke ha en jobb hvor man driver med å produsere velferdstjenester. Noen må produsere varer og andre typer produkter. Derfor bør det legges til rette for norsk næringsliv, slik at vi klarer å konkurrere i utlandet. Vi må ikke la oljen bli en sovepute for oss og si at vi har så store inntekter, og at alt går så bra, når andre land endrer sine skatteregimer og gjør seg mer attraktive – ikke minst gjelder dette Sverige, som er igjennom en omstilling som vi kanskje burde se litt nærmere på.