Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 1998-12-17:
Som lokal representant med bopel i Lofoten har jeg levd med denne saken nært inn på livet i en 15-årsperiode. Jeg er ikke forundret over det store lokale engasjement som er lagt for dagen i sluttfasen, og de forventninger som stilles til Stortingets behandling. Helt fra Nordland fylkesting tok sin beslutning i 1988 om å bygge Lofoten fastlandsforbindelse etter nordre trasé, og Stortinget ved behandlingen av St.meld. nr. 32 for 1988-89 slo fast at Lofast skulle bygges etter nordre trasé, har det vært knyttet store forventninger i Lofotregionen til en rask og effektiv tverrforbindelse mot Evenes lufthavn – med ny postsorteringsterminal – til Hålogalandregionen, E6, mellomriksveien til Sverige, ARE-togene på Ofotbanen og togkorridorene mot Russland og ut mot Europa for øvrig. Samferdselskomiteen er mye på reise, men noe tilsvarende engasjement som for denne saken, har jeg foreløpig ikke opplevd. Særlig sterkt i minne sitter folkemøtet på torget i Svolvær med 800 mennesker til stede og et klart budskap presentert på en verdig måte. Det er først og fremst en seier for lokaldemokratiet og det folkelige engasjement vi skal få lov å være vitne til i dag. Jeg tror også at min og manges politiske troverdighet har vært stilt på en stor prøve i denne saken. Halve fastlandsforbindelsen er fullført og åpnet, med europaveistandard og 90 km fartsgrense, Raftsundbrua til 110 mill. kr er fullført, og totalt er det, slik det kan se ut i dag, lagt ned ½ milliard kr for å skaffe vei til 270 mennesker. Jeg vil minne om at Kristelig Folkeparti stemte imot å utrede Hadselfjordalternativet. Det legges stor vekt på at det er negativ netto nytte for Lofast enten man velger Hadselfjord-alternativet eller nordre trasé, men jeg har ikke sett noen beregning for netto nytte av den halve milliarden som allerede er brukt, dersom denne veibiten skulle ende i fjellveggen som et minne over Stortingets behandling av saken i dag. Jeg har ikke problem med å se at det er mulig å komme til andre konklusjoner når det gjelder trasévalg, noe de ulike avstemningsalternativene klart viser i dag. Jeg har også et avklart forhold til at Regjeringen har anbefalt Hadselfjord-alternativet ut fra natur- og miljømessige vurderinger og ut fra et ønske om å knytte de to regioner sterkere sammen. Jeg er meg også bevisst at Kristelig Folkeparti er delt i saken, men vil uttrykke glede over at vi kan samles og stemme subsidiært for alternativ C, på nordre trasé. Lofoten, Vesterålen, Ofoten og Sør-Troms er på mange måter en stor fellesregion. Dette er formalisert gjennom Hålogaland-samarbeidet. Nå får Lofoten sin fastlandsforbindelse med storregionen, og – jeg understreker – også med Vesterålen, og det gir rike perspektiver for utvikling. Jeg vil også minne om at fergen mellom Fiskebøl og Melbu skal opprettholdes med god frekvens og være et alternativ til nordre trasé. Når det gjelder tidsbruken på strekningen Svolvær-Lødingen, har vi allerede hørt at det er snakk om å spare ca. en halv time, i hvert fall når man kjører med tunge kjøretøy, mens man i motsatt fall må regne med å bruke i overkant av 20 minutter lengre kjøretid for å komme til Sortland fra Svolvær. Dette skulle si noe om at det er marginale tidsforskjeller vi snakker om, sett i forhold til den store usikkerhet som er knyttet til å bygge verdens lengste undersjøiske tunnel. I tillegg viser beregningene allerede i dag at alternativ C er 100 mill. kr billigere å bygge enn tunnelen. Det er min klare overbevisning at det ville være umulig å bygge vei i Lofoten dersom man, i den ytterste konsekvens, skulle ha lagt like strikte miljøhensyn til grunn som for Lofast. Jeg mener at det ved Lofast, etter alternativ C, er tatt rimelig hensyn til natur og miljø i området, og prisen vi betaler, sett i forhold til alternativ A, er 180 mill. kr. Jeg vil understreke at i utredningen om eventuell nasjonalpark i området er det tatt høyde for at Lofotens fastlandsforbindelse skulle gå i området. Det er sagt og skrevet utrolig mye om denne veiforbindelsen, og det er heller ikke til å legge skjul på at debatten ikke akkurat har bidratt til å fremme samarbeidet mellom Lofoten og Vesterålen. Etter at trasévalget er gjort i kveld, blir det en hovedoppgave i begge regioner å finne fram til felles løsninger til beste for begge parter. Jeg vil da til slutt anbefale Stortinget å velge nordre trasé, alternativ C, som fastlandsforbindelse for Lofoten.