trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Jo, det er jeg helt enig i. Derfor er det viktig at vi gjennomfører tiltak hjemme, som er nært folk. Det vi gjør f.eks. ved økte avgifter på forurensning, det vi gjør ved å stille nye krav i byggeforskrifter til miljøvennlige bygninger, eller det vi gjør med 70 pst. økning i satsingen på jernbane, er ting som er nær folk, og som vi trenger mer av. I tillegg trenger vi en kraftig utbygging av fornybar energi. Jeg advarer veldig mot å omtale det vi gjør ute, som bare å kjøpe seg fri, hvis det skulle være noe negativt ladet i det. Det vi gjør for å stanse avskoging av regnskog, er kanskje det aller viktigste bidraget til å få store kutt og til å få framvoksende økonomier, land som Indonesia og Brasil, med på en avtale. Arbeidet for å stanse avskoging er noe av det aller viktigste vi gjør, og man bør ikke snakke negativt om det. Det at vi deltar i EUs kvotesystem, er det kraftigste virkemidlet både Norge og EU har gjennomført for å redusere utslippene. Det bidrar til reduksjoner på mange millioner tonn. Det er et markedsbasert virkemiddel som jeg mener er veldig bra både for teknologi og kutt.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Jeg kjenner ikke detaljene rundt forslaget fra Venstre og heller ikke detaljene rundt det som er gjennomført i Danmark, men jeg er tilhenger av at vi skal ha et avgiftssystem som fremmer miljøvennlige biler. Derfor har vi også økt kraftig avgifter på biler som slipper ut mye CO2. Så prisforskjellen i forhold til biler som er miljøvennlige, har økt. Det er bra, og det har ført til at nye biler nå slipper ut nesten 25 pst. mindre CO2 enn de gjorde tidligere. Det er en god framgang, selv om det ikke er bra nok. Jeg er også tilhenger av at vi f.eks. fortsatt skal ha null avgifter på elbiler og fremme dem. Der det har vært noe diskusjon, har vært om biodrivstoff. Noe av diskusjonen går på om det er nullutslipp knyttet til biodrivstoff. Der har vel også Klimadirektoratet sagt at man kan regne med 35 pst. reduksjon i utslippene. Det er i hvert fall det kravet som er fastsatt i EU. Det er jo ikke null, men det er altså bedre enn for bensin.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Jeg mener det er fullt mulig å kombinere en aktiv klimapolitikk som utvikler ny teknologi, og som utvikler miljøvennlige arbeidsplasser, og det å sikre norske bedrifter og norsk verdiskaping. Jeg mener denne regjeringen gjennom de senere årene har vist at det er mulig. Vi har gjennomført betydelige tiltak for å bidra til reduserte utslipp, mer miljøvennlig teknologi og samtidig hatt en god vekst i norsk næringsliv. Når meldingen kommer til Stortinget, er det opp til Stortinget å behandle den, og da mener jeg Stortinget må drøfte hvordan den skal håndteres her. Jeg tror vi først får gjøre ferdig meldingen, og så får vi drøfte i Stortinget hvordan den meldingen skal håndteres her. Men det er fullt mulig å sikre både arbeid og miljø. Vi må sikre begge deler, for setter vi det opp mot hverandre, er jeg sikker på at miljøet kommer til å tape i lengden. Ellers deler jeg i stor grad uroen for at vi ikke har en internasjonal klimaavtale. Kyoto-avtalen omfattet 50 pst. av verdens utslipp. Det vi nå ble enige om i Durban, var å videreforhandle en avtale som omfatter 15 pst. av verdens utslipp. Vi må ha flere land med på avtalen hvis vi skal få effektive reduksjoner.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Jeg er litt usikker på hva jeg ble spurt om nå. Men hvis spørsmålet var om vi vil ha kontakt med Stortinget og forlikspartnerne før vi legger fram meldingen, mener jeg svaret på det bør være ja. Det er naturlig når man har et forlik, å drøfte det med forlikspartnerne før man legger fram en sak. Så er min erfaring når vi har hatt denne type forlik, at opposisjonen på Stortinget ikke har ønsket å ferdigforhandle et forlik før man legger saken fram, men har ønsket at denne type drøftinger skal skje i Stortinget etter at saken er lagt fram. Men det er jo slikt man kan drøfte når man har kontakt med forlikspartnerne på Stortinget. Det er jo ofte fagstatsråden som har den type kontakt. Så det synes jeg at man skal ha et avslappet forhold til og bør ha kontakt om.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Det er ikke slik at vi venter med å iverksette tiltak. Det er og blir iverksatt mange tiltak. Senest 1. januar fikk vi grønne sertifikater, som er en massiv overføring av penger til alle som ønsker å bygge ut vannkraft og vindkraft. Det kommer kraftig satsing på jernbane og mange andre tiltak. Vi venter ikke med tiltak – punkt én. Punkt to er at den talen jeg holdt på Arbeiderpartiets landsmøte i 2007, handlet om de grunnleggende målene for norsk klimapolitikk. Da formulerte vi at vi skulle ha 10 pst. overoppfylling av Kyoto-avtalen. Det har vi. Vi formulerte 30 pst. reduksjon av norske utslipp, altså i forhold til globale utslipp. Det kommer vi til å gjennomføre, slik vi har satt oss som mål. Og vi formulerte målet om klimanøytralitet, at vi skal gjennomføre kutt tilsvarende 100 pst. av norske utslipp. Det kommer til å bli gjennomført, gitt at vi har et internasjonalt avtaleverk. Så de store visjonene om 10 pst., 30. pst. og 100 pst. er vi fullt i rute til å oppfylle. Og gitt at det finnes internasjonale avtaler som gjør det mulig å bli klimanøytral, kommer Norge til å bli det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Når mennesker må vente urimelig lenge på en beslutning i det norske rettssystemet, svekker det tilliten til det norske rettssystemet. Det er slik sett bra at det blir reist oppmerksomhet rundt det, for noe av det mest grunnleggende staten har ansvaret for, er at vi har et rettsapparat som fungerer, at vi har politi, påtalemyndighet og domstoler som fungerer. Jeg er urolig når jeg ser at det er for mange eksempler på at folk må vente for lenge på grunnleggende offentlige tjenester, enten det er innenfor helsevesenet, eller det er innenfor rettsapparatet. Jeg kjenner ikke de konkrete eksemplene som representanten nå trekker fram, men det understreker bare behovet for å øke ressursinnsatsen til domstolene, organisere dem bedre og få til en løsning som gjør at vi får en mer effektiv saksbehandling ved norske domstoler. Ett bidrag til at det har blitt flere rettssaker, er jo at vi har arrestert mange flere mennesker. Kampen mot kriminalitet gjør også at vi trenger å bygge ut fengselskapasiteten og kapasiteten i det norske rettssystemet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
For det første mener jeg det er gledelig at representanten viser til at det ble gitt ekstrabevilgninger gjennom enighet i Stortinget som bidro til å gjøre noe med restanser. Jeg kjenner ikke tallene i detalj der, men det er bra at han viser til det som et uttrykk for at det faktisk er mulig å få til noe, få til reduksjon i restansene, dvs. folk som venter. Når det gjelder hva som kommer i revidert, og, enda mer, hva som kommer i statsbudsjettet for 2013, mener jeg det er helt feil at jeg nå begynner å si noe om det. Det kommer når vi legger fram budsjettet, og da får vi se hvor mye ekstra vi får plass til når det gjelder satsing på domstolene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Det at vi etablerte en egen domstolsadministrasjon, har bidratt til at vi har fått en enda bedre styring av hele domstolsadministrasjonen i Norge. Jeg mener det var et riktig grep. Det har også bidratt til at vi har fått mer og bedre samordning, og jeg mener at vi også har sett resultater av innsats på mange områder. Min visjon er at vi skal ha domstoler som sikrer rettssikkerheten, som sikrer en god og forsvarlig, men også effektiv saksbehandling ved domstolene, og at de kan være viktige virkemidler i kampen mot kriminalitet, at vi ikke opplever at vi må vente lenge på å få saker avgjort. Så vil vi følge opp dette i de ulike budsjettene. Hvor mye som kommer i budsjettet for 2013, må man simpelthen vente til budsjettet for 2013 med å få svar på.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Jeg kjenner ikke til brevene som har gått fra Domstoladministrasjonen 16. november i fjor, og jeg skjønte også et nå i vinter, men jeg er helt sikker på at justisministeren kommer til å være opptatt av å styrke hele straffesakskjeden, rettsapparatet og domstolene, når regjeringen møtes til budsjettkonferanse i mars. Da er jeg helt sikker på at hun kommer til å argumentere godt for at vi trenger mer penger til hennes område. Min utfordring er jo at det vil alle de andre statsrådene også gjøre, og summen vil være uansvarlig mye pengebruk. Da skal vi gjennom en krevende prosess – som vi gjør hvert eneste år; den starter i mars og slutter i august–september – der vi avstemmer de ulike hensynene om behovet for mer penger til vei, til helse, til forsvar, til beredskap og til mange andre gode formål, og så finner en rimelig avveining der vi også tar hensyn til domstolenes behov.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Jeg er enig i at det er veldig viktig at vi gjør enda mer for å bekjempe voldtekt. Det handler om politi, det handler om tilstedeværelse, det handler om effektiv etterforskning, og det handler også om å legge til rette for at folk kan anmelde. En viktig hensikt med voldtektsmottakene – med en del av de apparatene vi har bygd ut – er nettopp å gjøre det lettere for kvinner å anmelde. Det er også viktig at vi har bevis som gjør at vi faktisk kan få dømt mennesker. Ofte er det vanskelig med bevisbyrde i voldtektssaker. DNA-reformen og økt bruk av DNA som etterforskningsmetode – DNA-spor – er et viktig bidrag til å få flere domfellelser i voldtektssaker. Så her føler jeg at vi har en god dialog med partier og fagmyndigheter om hvordan vi kan gjøre mer for å bekjempe voldtekt. I tillegg har vi alle et ansvar for å ta vare på hverandre og gjøre det vi kan for å bekjempe voldtekt, enten det skjer ute i det offentlige rom, eller der de aller, aller fleste voldtekter skjer – hjemme hos offeret.
Bent Høie (Høyre), 2012-02-15:
Det en opplever i det norske helsevesen, er at når et sykehus eller en avdeling åpner, er utstyret topp moderne, helt nytt. Så driver en avdelingen i mange år, og til slutt blir utstyret utslitt, utgått på dato, og det er stor fare for f.eks. at det bryter sammen under operasjoner, at det fører til driftsstans og lengre ventetider. Dette er en berg-og-dalbane-holdning til medisinskteknisk utstyr som går ut over pasientsikkerheten, som fører til lengre ventetider og til sløsing med ressurser. Denne uken har vi opplevd på direktesending på TV 2 at utstyr til gastroskopi brøt sammen og brakk under operasjonen. Det var det som måtte til for at de som jobber på den avdelingen, endelig skulle få gjennomslag for å få penger til nytt utstyr. På Oslo universitetssykehus er det 700 ulike IT-systemer. Når vil regjeringen legge vekk sin private allergi og åpne opp for at også norske sykehus kan samarbeide med private leverandører om å sikre en jevn standard og jevn kostnads…(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Vi hører at det er stor mangel på medisinskteknisk tilfredsstillende utstyr. Men det kanskje mest alarmerende når det gjelder Oslo universitetssykehus, er at det er full stopp i utviklingen av IKT-løsninger etter at det innkjøpte systemet ble avbestilt i fjor. Som vi hørte, opererer de nå med 700 ulike datasystemer, og de har ikke felles journalsystem. Det er alvorlig når de i tre år har vært ett helseforetak. Ifølge ansatte er Oslo universitetssykehus nå tilbake på samme funksjonsnivå når det gjelder IKT, som det var før fusjonen startet for tre år siden. Mitt spørsmål er: Hvordan kan statsministeren og regjeringen fortsette omstillingen ved Oslo universitetssykehus i samme tempo som planlagt, når en av de viktigste forutsetningene for god pasientsikkerhet, nemlig et oppegående og kompatibelt IKT-system, ikke er etablert?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Det er riktig at det ikke har vært nedfelt regler, men det har vært en praksis i forståelse mellom Helsedirektoratet, Legeforeningens etiske råd og Helse- og omsorgsdepartementet. Det har vært et par tilfeller som man mener ikke har vært håndtert godt nok, som gjør at man har gått til det skrittet nå å lage rundskriv og retningslinjer. Det er realiteten. Og det dreier seg om henvisning bl.a. til abort. Artikkel 18 i FNs menneskerettserklæring handler bl.a. om retten til å nekte å handle mot sin etiske eller religiøse overbevisning. Denne retten er også nedfelt i to resolusjoner vedtatt av Europarådet i 2010 og 2011. I disse dokumentene er grunntonen en stor respekt for helsepersonells samvittighet. Er det ikke betenkelig for statsministeren at regjeringen med dette legger opp til en praksis som bryter med både Europarådets anbefaling og menneskerettighetene? Så vil jeg presisere før statsministeren svarer: Pasientene skal ha sine rettigheter gjennomført ut fra norsk lov. Det er vi alle enige om.
Erna Solberg (Høyre), 2012-02-15:
Hvis man ser på de internasjonale nyhetssendingene hver dag, er det for øyeblikket god grunn til å prise seg lykkelig for at vi bor i Norge. Situasjonen i flere land med utfordringer når det gjelder innstramninger i budsjetter og høy ungdomsarbeidsledighet, gjør at vi bør være ydmyke med tanke på hvor bra vi har det i Norge. Likevel er det hver uke nordmenn som opplever usikkerhet om sin jobb. Det er bedrifter som varsler utflagging og nedlegging i Norge. Det er flere som rapporterer om vanskeligere konkurranseforhold. Det betyr at vi aldri bør hvile når det gjelder spørsmålet om hvordan vi bedrer og sikrer norske arbeidsplasser. Norsk økonomi er på vei til å bli ikke bare todelt, men sannsynligvis tredelt: Offentlig sektor og oljerelatert sektor går bra, men den konkurranseutsatte private sektoren sliter betydelig. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hva har han tenkt å gjøre for å sikre konkurransekraften til den delen av norsk næringsliv som konkurrerer ute, og som opplever de største utfordringene? Forrige uke la Norsk Industri frem en rapport som viser at på flere områder er norsk konkurransekraft svekket. Noen ting har politikerne ikke kontroll over, andre ting har vi kontroll over, f.eks. hva vi bruker penger på gjennom statsbudsjettet. Det Norsk Industris rapport viser, er at for andre år på rad er det nullvekst i bevilgningene til forskningen. I tillegg viser den at næringsrettet forskning er blitt mindre. Den viser at det har blitt økt skattlegging av bedrifter og eiere i Norge. Fra før vet vi, fra nasjonalbudsjettet, at produktivitetsutviklingen i Norge i en periode har vært – og fortsatt er – lavere enn det som skal til for å holde velferdssamfunnet Norge finansiert i fremtiden. Hva er statsministerens strategi?
Erna Solberg (Høyre), 2012-02-15:
Jeg er glad for statsministerens analyse. Vi er enig i veldig mye av disse tingene, ikke minst bekymringen for at den delen av norsk næringsliv som ikke er oljerelatert, nå kan stå i fare for å bli nedlagt og flyttet ut. Det vil svekke velferdsfinansieringen i Norge i årene fremover. Men det er litt påfallende – en uke etter at Norsk Industri har lagt fram dokumentasjon med statens egne tall – å høre statsministeren si at man har satset mye på forskning, når man altså legger frem at dette er andre året på rad med nullvekst i bevilgningene til forskning, at det er mindre bevilgninger til næringsrettet forskning, og hvor man dokumenterer at bedriftene i Norge betaler økt skatt gjennom endringer i eiendomsskattesystemer, retakseringer, avgiftsbelegging og ikke minst en veldig bedriftsfiendtlig formuesskatt. Da er mitt spørsmål tilbake til statsministeren: Er det en god strategi å øke skatten og svekke forskningen for å sørge for at konkurranseutsatt næringsliv faktisk går bedre fremover?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-02-15:
Det er ikke overraskende at det ble skapt mange arbeidsplasser i perioden 2004–2008, da det var sterk vekst i verdensøkonomien. Det vi derimot har sett etter finanskrisen, er at Norge har tapt arbeidsplasser i privat sektor, mens det har blitt veldig mange nye arbeidsplasser i offentlig sektor. I land som Sverige og Tyskland skapes det nå flere arbeidsplasser i private bedrifter. Det rapporten til Norsk Industri viser, er at bedriftene trenger en regjering som gir bedriftene medvind og ikke motvind. Statsministeren sier at han er åpen for å gjøre ting bedre. Da bør han også svare på de to helt konkrete utfordringene han fikk fra representanten Erna Solberg. Det handler om skatt, og det handler om forskning og utvikling. Det er dokumentert at det har vært nullvekst i bevilgningene til forskning og utvikling. Å bevilge til forskning og utvikling er kanskje noe av det aller viktigste vi kan gjøre for bedriftene i fremtiden. For det andre er det dokumentert at skattene for bedriftene har økt. Vil statsministeren gjøre det bedre? Er han åpen for å snu når det gjelder forskning, og når det gjelder skattepolitikken?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg tror mange av de landene som statsministeren refererer til, ville sagt at hadde en hatt oljen, hadde en hatt høyere verdiskaping. Her er det en vesentlig forskjell. Dette spørsmålet reises fordi heller ikke opposisjonen tror at vi kan leve av oljen alene i framtiden, men vi er bekymret fordi vi ser en del statistikker som statsministeren ikke viser til. Før regjeringen overtok, var det en gjennomsnittlig vekst i BNP i reelle priser på 42 mrd. kr i året. Etter at den overtok, har det vært en vekst på 16 mrd. kr i året. Produktivitetsveksten var på 2,2 pst. årlig fram til den overtok – og har vært på minus 1,44 pst. etter at den overtok. Det nytter ikke bare å skryte av at flere folk jobber, når de åpenbart er mindre produktive enn det de var før. Vi er bekymret for den kraftforedlende industri, for konkurranseutsatt industri. I lys av alle de utfordringene vi har, i lys av de mulighetene vi har med hele oljeformuen vår, vil regjeringen legge fram en industrimelding, slik at vi kan diskutere dette i et litt større perspektiv og med litt lengre taletid?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Det er greit at en jærbu får bryte inn i hedmarksidyllen. «I intervju med Avisenes Nyhetsbyrå sin egen nettavis Siste.no 8. februar 2012 gir Arbeiderpartiets Torgeir Micaelsen inntrykk av at regjeringen vil bidra til et moderat lønnsoppgjør. Det er bra og i tråd med Fremskrittspartiets ønsker. Utover å argumentere mot skattelettelser nevner Micaelsen dog ingen konkrete tiltak. I en vanskelig økonomisk tid må næringslivets konkurranseevne opprettholdes. Hvilke tiltak vurderer regjeringen i sitt bidrag til et moderat lønnsoppgjør?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Takk, men jeg kan ikke skjønne at han anser det som et svar på spørsmålet, for det å vedta et statsbudsjett gjør Stortinget hvert år uavhengig av om en ønsker et moderat lønnsoppgjør eller ikke. Så det er ikke et tiltak; det er noe som storting og regjering gjør uansett. Norge har et stort handlingsrom og har et overskudd på fjorårets budsjett på 370 mrd. kr. For inneværende års budsjett antar en at det er på 345 mrd. kr. Vi er i en helt annen situasjon enn våre venner i sør, som har store underskudd og stor gjeld. Vi har store overskudd og stor formue. Det gjør at vi har et handlingsrom som er helt enormt, og som gjør at staten også kunne bidratt til et mer moderat lønnsoppgjør ved at man f.eks. ga skattelettelse til lønnstakerne ved å øke bunnfradraget. Det gjør at de får en reallønnsøkning uten at det er næringslivet som må ta den. Det er bare ett av mange forslag. Har regjeringen noen forslag utover at de har fått vedtatt et statsbudsjett?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Alle partier på Stortinget ønsker å føre en ansvarlig økonomisk politikk. Forskjellen mellom regjeringens statsbudsjett og Fremskrittspartiets forslag, Høyres forslag, Kristelig Folkepartis forslag og Venstres forslag handler om noen milliarder kroner, altså noen promille i forhold til BNP. Om vi bruker litt mer penger på å investere i infrastruktur, slik at folk slipper å sitte i kø og heller kommer seg på jobb, svekker ikke konkurranseevnen til norsk næringsliv. Det styrker den, fordi ingeniørene slipper å få betalt for å sitte i kø. De kan sitte på kontoret og utvikle produkter. Det som er poenget med denne runden i spørretimen, er jo løftet fra Torgeir Micaelsen, finanskomiteens leder og Arbeiderpartiets fremste økonomiske talsmann i Stortinget, som sier at det er viktig at vi bidrar, at staten skal bidra. Er det altså ingen ting som regjeringen tenker å bidra med utover at den har fått vedtatt et budsjett? Er det bidraget, altså at det budsjettet nå er blitt vedtatt, og ingen ting utover det?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Du bør lese SSB-rapporter.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
For at norsk industri skal være konkurransedyktig i det internasjonale markedet, er forskning og utvikling helt avgjørende. Siden 2001 har forskning og utvikling overfor industrien vært en hovedsatsing, men nå har det stoppet opp. Det har ikke vært realvekst i forskningsprogrammet de siste to årene. Jeg skjønner ikke statsministerens utsagn om at forskning og utvikling er et satsingsområde for denne regjeringen. Det er kø av gode, kvalifiserte søknader på flere av de næringsrettede programmene i Forskningsrådet, men pengene er fraværende. Mitt spørsmål til statsministeren er: Er statsministeren kjent med at industrien blir skadelidende av regjeringens manglende satsing på forskning?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Eg vil stille statsministeren eit spørsmål av viktig prinsipiell karakter. I 34 år har me hatt ein godt etablert praksis som har sikra legar reservasjonsrett i samvitsspørsmål. No er det snakk om tilvising til abort for fastlegar. Abort er eit omstridt tema verda over, men eg trur me alle er einige om at det blir karakterisert òg som eit samvitsspørsmål, og er det for mange menneske. På 1970-talet hadde me ein sterk debatt om denne saka i Noreg, ei sak som splitta folket, men ein var einig i at ein etablerte ein praksis som sikra reservasjonsrett for yrkesgrupper som var ramma av dette. Vi er òg einige om – sjølvsagt – at pasientane må få eit fullgodt tilbod, uavhengig av kva reservasjonsordning ein har. Men me ønskjer òg å ha eit samfunn som er ope, som er raust, som er tolerant. Det er verdiar som statsministeren på ein framifrå måte har lyfta fram det siste året. No har me altså ei ordning som sikrar legar rett til å ha ein jobb i tråd med overtydinga si. Pasientane sine rettar blir varetekne. Da er det med litt undring me ser at regjeringa har sendt ut eit rundskriv som gjer det umogleg å vidareføre denne praksisen. Mitt spørsmål til statsministeren er: No har me altså ei fastlegeforskrift som er ute på høring. Her kan ein leggje til rette for – nettopp gjennom den forskrifta – å sikre ei vidareføring av ein svært god praksis. Vil statsministeren ta initiativ til det?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Eg takkar for svaret, men eg hadde nok større forventningar. Eg søkte på «Jens Stoltenberg» og «mangfold», og fekk 598 000 treff. Da kan ein ikkje vere feilsitert kvar gong. Når regjeringa seier at svaret for legar er å finne seg ein ny jobb, synest eg ein går på tvers av den etablerte praksisen som har vore her. At denne praksisen har vore her, er det ingen tvil om, for det må jo vere grunnlaget for at regjeringa valde å gå ut og seie noko anna i rundskrivet sitt. Så at praksisen har vore at ein lenge har hatt moglegheit for å reservere seg, er heilt tydeleg. Eg synest dette er eit spørsmål: Ønskjer me verkeleg at legar skal ha på ein måte same meining i dette spørsmålet? Og skal me seie at dei fastlegane som er ueinige i dette spørsmålet, ikkje skal vere fastlegar lenger, når me veit at ordninga fungerer så godt?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-02-15:
Som NRK meldte i dag tidlig, er klimagassutslippene fra veitrafikken for høy i forhold til avtalen i klimaforliket. Klimagassutslippene på vei har økt med 30 pst. fra 1990 til 2010. Venstre har i dag foreslått at et avgiftsfritt tak på nullutslippsbiler holdes uendret fram til det er 100 000 el- og hydrogenbiler i Norge. Dette er det samme som den sosialdemokratiske regjeringen i Danmark har foreslått, som statsministeren helt sikkert kjenner til. Mitt spørsmål til statsministeren er: Vil statsministeren gjøre som sine sosialdemokratiske venner i Danmark?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Verden har endret seg dramatisk siden klimaforliket ble vedtatt i Stortinget – hvor Fremskrittspartiet ikke deltok, heldigvis – ikke minst den økonomiske situasjonen. Man har ikke klart å bli enig om en internasjonal avtale som binder de store utslippslandene. Det er kanskje ikke helt tilfeldig at også representanter fra statsministerens eget parti særlig har advart mot to tredjedelskuttet innenlands, som ligger i klimaforliket. Det er vel kanskje derfor vi stadig har fått en utsettelse av klimameldingen, noe som er ganske forståelig. Det er nettopp fordi man advarer mot at to tredjedels kutt i norske utslipp vil sette norsk næringsliv, særlig norsk industri og norske arbeidsplasser, i fare. Derfor må Stortinget behandle dette på nytt. Vil statsministeren ta initiativ til et nytt klimaforlik i Stortinget, der man nettopp setter norsk industris interesser og norske arbeidsplasser i forsetet?
Nikolai Astrup (Høyre), 2012-02-15:
Statsråd Erik Solheim uttalte i august at han ikke skulle sove før klimameldingen ble lagt frem. Så ikke minst av hensyn til hans påtvungne insomnia bør regjeringen komme med en melding til Stortinget så snart som mulig. Det er viktig at klimapolitikken er bredest mulig forankret i Stortinget, og at den ikke bare peker utover denne regjeringen, men også utover 2020 og mot et lavutslippssamfunn i 2050. Det håper jeg statsministeren er enig med meg i. Spørsmålet til statsministeren er derfor om ikke regjeringen bør komme til Stortinget nå, før klimameldingen er lagt frem, og sørge for å forankre de viktigste prinsippene i en ny klimamelding i et bredest mulig politisk flertall her i Stortinget, i et nytt klimaforlik, slik at vi er sikre på at denne politikken står seg over skiftende regjeringer.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Jeg må bekjenne at jeg i 2007 var veldig begeistret for noen taler statsminister Stoltenberg holdt. Spesielt husker jeg godt den nyttårstalen da han lovet månelandingen. Jeg syntes det var en fantastisk god idé. Og så husker jeg at han stoppet midt i talen til Arbeiderpartiets landsmøte, og sa at han skulle bruke resten av talen på vår viktigste utfordring, nemlig klimasaken. Statsministeren kunne ha sagt nesten hva som helst, og jeg hadde gått inn for tiltak, fordi jeg trodde på ham. Men jeg må si at begeistringen har lagt seg. Utslippene har nå vist seg å gå opp, og det klimaforliket som vi fikk til for fire år siden, var på mange måter en god planke, men er ikke blitt fulgt opp med en forpliktende stortingsmelding med konkrete tiltak. Mitt spørsmål til statsministeren er egentlig bare: Tror han at det blir lettere å få løst saken jo lenger vi venter?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Som representanten Oktay Dahl var inne på, er det mange ledd i straffesakskjeden som er utfordrende, og det at det blir kø i domstolene, kan føre til mange problemer. Det er kanskje litt på siden, men jeg synes dette er et viktig moment å touche inn på, for i dag kom det nye tall når det gjelder anmeldte voldtekter, og hvor mange som kom til domstolene. Jeg synes dette fortjener en bredere debatt, for det er så viktig at når en går til det steget å anmelde en voldtekt, må en også oppleve at det blir tatt alvorlig hele veien, og at flest mulig kommer til domstolen. Ifølge tallene fra P4 i dag var det 1 027 voldtekter som ble anmeldt – en økning på 16,5 pst. – mens det var 120 som kom til domstolene. Det kan være mange grunner til det, men et av de viktige politiske målene må i hvert fall være at flere ender med anmeldelse, og flere ender med dom. Så jeg ønsker å utfordre statsministeren om visjonene rundt dette.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Mitt spørsmål er til arbeidsministeren, og lyder slik: «Navs innstramming i permitteringsregelverket fører til at anleggsbedrifter sier opp fast ansatte og i stedet tilbyr dem midlertidige ansettelser, da man nå ikke får godkjent søknad om dagpenger ved permittering grunnet mangel på oppdrag. Dette viser seg å føre til store utfordringer med tanke på ansettelsesforhold, rekruttering, kompetanseheving i bedrift, bruk av utenlandsk arbeidskraft etc. Ser statsråden at endringen har fått utilsiktede virkninger, og vil statsråden justere regelverket slik at det treffer bedre?»
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Jeg vil takke statsråden for et godt svar. Jeg er veldig glad for at du er villig til å gå inn i saken, slik som du antyder. Det som jeg mener er viktig få fram i en slik sak, er at de bransjene som ofte blir betegnet som sesongarbeid, ikke nødvendigvis er det. Anleggsgartnere er en av dem som ikke er det. De gjør mye arbeid på vinteren og gjør store tilpasninger for å forsøke å få utnyttet de faste utgiftene mest mulig, f.eks. lastebiler eller annen type utstyr som de har investert i. Det jeg gjorde før jeg stilte spørsmålet, var å undersøke blant bedriftene. Av 18 bedrifter i bransjen som svarte, var det åtte bedrifter som svarte at de fikk avslag på dagpenger, og ti som svarte at de ikke fikk det. Jeg deler beskrivelsen til statsråden, men jeg har en bekymring for at selv om en går inn i det, vil en likevel sette denne bransjen i samme kategori som f.eks. asfaltbransjen, som er en helt annen type bransje. Er statsråden opptatt av den samme problemstillingen?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-02-15:
Jeg vil gjerne takke for svaret – veldig bra. Jeg er veldig glad for at statsråden melder at vi kan få en gjennomgang så fort som allerede i løpet av mars. Det tror jeg bransjen også er veldig opptatt av. En ser at utfordringen er at der de har oppfattet at det har vært én praksis og nå har fått den endret, har de ansatte gått uten dagpenger og dermed blitt satt i en vanskelig situasjon. Det samme har bedriftene blitt. Derfor er jeg veldig glad for den gjennomgangen og ønsker den velkommen. Det jeg også ønsker å utfordre statsråden på, er at mye av det viktige med permitteringsregelverket, er nettopp å sikre at kompetansen forblir i bransjen, at en skal ha muligheten til det. Jeg vil ikke ha noen utnytting av regelverket, men er opptatt av at den biten er der. Jeg ser at det er mange som ønsker å unngå regelverket gjennom f.eks. prosentkontrakter. Det kan være en løsning, men jeg er redd for at det gjør yrket mindre attraktivt. Vil statsråden også ha med den biten av problemstillingen inn i gjennomgangen?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
En småbarnsfamilie i Oslo kjøpte tomt til husbygging. Det viste seg at de hadde blitt lurt og ikke kunne bygge et normalt hus på tomten. Saken var oppe til behandling i tingretten i 2010. Der fikk paret fullt medhold i saken mot selger og eiendomsmegler. De saksøkte anket imidlertid, og ankeforhandlingene er ikke berammet før i 2013, altså nesten tre år etter førsteinstansbehandling. I mellomtiden må familien punge ut med hundretusenvis av kroner og bo under kummerlige forhold. De har selvsagt ikke midler disponibelt, da disse er låst i kjøpet. To enker etter tidligere ansatte ved Rosenborgklinikken på 1970-tallet ble i tingretten tilkjent erstatning etter sine ektefeller. Etter fem års kamp mot staten vant de endelig fram med sine krav og ble tilkjent 1 mill. kr i erstatning. Én time før ankefristen anket staten. På grunn av saksbehandlingstiden i lagmannsretten måtte enkene vente et helt år før saken ble avsluttet. Dette er to eksempler. Det finnes hundrevis av eksempler, fordi domstolene nå øker saksbehandlingstiden og køene øker i våre domstoler. Det opplyses at det i snitt tar ett og et halvt år å få en ankesak opp i lagmannsretten. Borgarting, den største lagmannsretten, har en saksbehandling som tilsier ett års produksjon. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hundrevis av mennesker mister hus, hjem, samvær med egne barn og grunnleggende rettigheter på grunn av kø i domstolene. Hva tror statsministeren dette gjør med tilliten til den norske rettsstaten, rettssystemet og norske domstoler?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg hører statsministeren sier at et av tiltakene er å øke ressursene til domstolene. Da synes jeg det er merkelig at denne regjeringen allerede i år kutter 7,5 mill. kr til domstolene og signaliserer at man i 2013 skal kutte ytterligere 32,5 mill. kr. Man skal ta inn de 40 mill. kr som man tverrpolitisk, gjennom et press fra opposisjonen i Stortinget, ga domstolene i 2010 gjennom revidert budsjett og budsjett. Man ser at situasjonen i domstolene nå faktisk er verre enn før 2010, da man på dugnad i domstolene og gjennom økte bevilgninger fra Stortinget greide å ta unna restansene og få ned saksbehandlingstiden. Likevel gjør altså regjeringen nå det motsatte, kutter 7,5 mill. i år, og skal kutte ytterligere 32,5 mill. kr i 2013. Kan statsministeren nå berolige domstolene og si at de 7,5 mill. kr som kuttes nå, kommer tilbake i revidert, og at flere kutt i 2013 er uaktuelt?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Statsministeren sier i forhold til den beskrivelsen som Sandberg her kom med, at han er urolig, og det gjelder da saksavviklingen. Men som statsministeren sikkert er kjent med, er IKT-situasjonen i domstolene svært kritisk. Det kreves et betydelig løft, kanskje i hundremillionersklassen, for å få det på plass. Stortinget vedtok en ny straffelov i 2009 som ennå ikke er trådt i kraft på grunn av systemene. Vi får antakeligvis snart en jordskiftelov fra regjeringen som ikke kan tre i kraft på mange år på grunn av IKT-situasjonen. Flere tinghus trenger en betydelig oppgradering, i Bergen og Stavanger m.m. Så opplever vi nå at regjeringen begynner å kutte i budsjettene. Hvilke visjoner har egentlig statsministeren for utviklingen av Domstols-Norge?
André Oktay Dahl (Høyre), 2012-02-15:
Sandbergs spørsmål handler om at regjeringen har varslet et kutt på 32,5 mill. kr. Det står også i budsjettmerknadene for dette års budsjett. Så jeg anbefaler statsministeren å ta en prat med justisministeren om brevene som er sendt fra Domstoladministrasjonen 16. november i fjor og 11. januar i år – før et møte i mars. Kjernen i spørsmålet til representanten Sandberg er at vi hele tiden ser at det er ubalanser i straffesakskjeden. Det tyter ut i den ene eller den andre retningen; det ene året er det domstolen, det andre året er det kriminalomsorgen – og så er det politiet. Etter seks år i justiskomiteen er min erfaring at man sitter på hver sin kant, planlegger hver for seg og har ingen helhetlig tilnærming til utfordringene i hele justissektoren. Så spørsmålet mitt er: Hva har regjeringen på trappene av konkrete forslag til analyseverktøy som kan sørge for at vi får varig balanse i straffesakskjeden, sånn at vi hvert eneste år slipper å måtte dekke til der det tyter ut, og må komme med adhocløsninger – som den Domstoladministrasjonen nå har fått, ved at de fikk 40 mill. kr, som man antok var midlertidig fra regjeringens side, men som ikke føles spesielt midlertidig for dem som blir rammet av det?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til finansministeren: «For Värmlands län, som er grensefylke til Hedmark, betyr grensehandelen mye. De norske kundene sikrer på denne måten 2 000 svensker jobb. Dette er arbeidsplasser som i stor grad kunne vært på den andre siden av grensen, dvs. i Norge. Ser statsråden at noe bør gjøres med bl.a. det norske skatte- og avgiftsnivået, slik at det skal bli mer attraktivt å handle i Norge og derved sikre norske arbeidsplasser og dets øvrige positive ringvirkninger?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg takker statsråden for svaret, som for så vidt egentlig ikke var noe svar på spørsmålet. Det var en konklusjon på hva som skjer, og den er vi jo for så vidt enig i – at det er en grensehandel. Men for min del synes jeg den grensehandelen går én vei, altså fra Norge til Sverige. Det vareutvalget man har i Sverige, har vi også i Norge. Det er like bra i f.eks. Kongsvinger som på Eda. Så det er jo ikke det at folk reiser for å kjøpe en spesiell vare fordi den ikke finnes i Norge, men det har å gjøre med at den varen er spesielt mye billigere i Sverige. Jeg mener at kjøp av f.eks. tobakk, sprit, snus, vin og øl skyldes at det er et lavere skatte- og avgiftsnivå på dette i Sverige enn i Norge. Derfor kjøper man disse varene, og så kjøper man selvfølgelig en del andre varer når man først er der. Det er i hvert fall 2 000 arbeidsplasser som skyldes at nordmenn reiser til Sverige og handler. Som sagt, en del av disse kunne vi ha hatt på norsk side. Så det er det jeg egentlig spør om.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Takk for svaret. Det er nok riktig at svenskene kom til oss på 1950-tallet og kjøpte smør, men det er noen år tilbake, så jeg tror ikke vi akkurat får noen ringvirkninger av det nå. I tillegg til dette spørsmålet er det noe som heter NæringsNM. Glåmdalsregionen blir jo rangert bakerst av de 83 regionene vi har i Norge. Jeg tror at denne grensehandelen har en del å gjøre med det dårlige resultatet for Glåmdalsregionen og en del tilliggende kommuner, at de gjør det såpass dårlig. Som jeg skriver i den siste linjen i spørsmålet mitt, går det på å sikre «arbeidsplasser og dets øvrige positive ringvirkninger». Det er klart at når folk reiser til Sverige og handler – og det skal man selvfølgelig gjøre, for det skal være flyt over grensene, og for mange er det ingen grenser egentlig – og den ene butikken etter den andre og den ene bedriften etter den andre på norsk side legger ned på grunn av at det er for mye handling kun den ene veien, gjør dette at det blir negative ringvirkninger for dem som driver på den norske siden, uansett hva man driver med.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg ønsker til å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Riksvei 25 i Hedmark fylke er den veien som har flest elgpåkjørsler i Norge. De fleste andre veiene i Hedmark har også svært mange ulykker av denne art. Hva vil statsråden bidra med for å redusere antall ulykker både i Hedmark og ellers i landet?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg takker statsråden for et informativt og godt svar, og hun viser òg til noen tiltak som er blitt gjort. Det var en stor artikkel i VG 3. februar 2012, på to sider, som tok for seg dette, og det er ikke tvil om at Hedmark er det fylket som har flest påkjørsler og mange skader, og at mange veistrekninger i Hedmark er de som er hardest rammet på dette området. Det er ca. 3 000 elger som blir påkjørt av biler i året. Dette er 3 000 ulykker også, for det er sjelden mer enn én elg involvert i en ulykke om gangen, i motsetning til f.eks. der rein er involvert. Dette er altså 3 000 ulykker med alvorlige konsekvenser. Jeg hører at statsråden nevner noen ting, men det er én ting hun ikke nevner, og det er godt vintervedlikehold på vei. Hvis vedlikeholdet på veiene hadde vært bedre enn det er på enkelte steder, tror jeg det hadde vært lettere å stoppe når man ser en elg som kommer ut i veien – så jeg vil at statsråden svarer litt på dette om vintervedlikehold.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-02-15:
Jeg takker statsråden for svaret nok en gang. De 3 000 som blir påkjørt, er 3 000 ulykker – altså ikke hvor mange som er skutt, men 3 000 elger som blir påkjørt i Norge av bil på forskjellige veier, og mange av veiene er i Hedmark. Men ikke alle elgene dør under påkjørselen, det blir skader både på materiell og på dyrene, og dermed får vi dyrelidelser. Ellers tror jeg nok at statsråden og undertegnede har en felles forståelse for problemet og ønsker at det skal løses. Det er forskjellige måter å løse det på, og statsråden har nevnt noe. Jeg tror personlig at f.eks. fôringsplasser er en god ting, slik at elgen har et sted hvor han kan få mat, som ikke er i nærheten av trafikkert vei. Jeg tror også kantrydding er viktig. Jeg tror godt vintervedlikehold er veldig viktig. Jeg tror det er bra med en oppfølging med viltnemnder, altså et samarbeid der. Jeg tror at lavere fartsgrenser i perioder på enkelte strekninger kan være riktig. Jeg tror at bedre skilting kan være riktig. Jeg tror at opplysning òg er viktig, og selvfølgelig også en del andre ting, og dette vil jeg at statsråden skal ta fatt i.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Ifølge Statistisk sentralbyrå, som har gjort en grensehandelsundersøkelse, handlet nordmenn for om lag 8 mrd. kr i forbindelse med dagsturer til utlandet de første tre kvartalene i 2011. Undersøkelsen viser også at grensehandelens andel av husholdningenes samlede forbruk har ligget rundt 1 pst. de sju siste årene. Grensehandelsundersøkelsen er en utvalgsundersøkelse, og Statistisk sentralbyrå sier at det knytter seg betydelig usikkerhet til tallene. Grensehandelen mellom Norge og Sverige påvirkes i første rekke av prisforskjeller og av forskjellig vareutvalg. I tillegg til å skaffe staten inntekter, skal avgiftene på typiske grensehandelsvarer, som f.eks. alkohol og tobakk, bidra til redusert forbruk av helseskadelige produkter. Samtidig må ikke avgiftsnivået bli så høyt at negative og utilsiktede virkninger på illegalt forbruk og grensehandel blir for store. Særavgifter har betydning for grensehandelen, men det er også andre forhold som har stor betydning. En vesentlig del av grensehandelen foregår med varer som i liten grad er omfattet av særavgifter, f.eks. kjøttvarer og andre dagligvarer. For mange av disse har importvernet på jordbruksprodukter i Norge stor betydning for prisforskjellen. I tillegg er kostnadsnivået i Norge gjennomgående høyere enn i Sverige. Det skyldes først og fremst et høyt norsk lønnsnivå. Så vet vi også at valutakursen, og endringer i valutakursen, kan gi opphav til prisforskjeller på kort sikt og bidra i positiv eller negativ retning for grensehandelen. Så er det også viktig å understreke at handel over landegrensene – herunder grensehandel – også er positivt, for det bidrar til økt konkurranse og effektivitet, som er en fordel for forbrukere og andre gjennom lavere priser og et bedre vareutvalg.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Som jeg sa i hovedsvaret mitt, slår vel grensehandelen litt begge veier. Jeg minnes jo bilder fra 1950-tallet av lange køer som sto over grensen på svensk side for å dra til Magnor for å kjøpe smør, så det slår litt begge veier. Men når det gjelder det konkrete spørsmålet om avgifter og avgiftsnivå, er det noe vi må komme tilbake til når vi kommer til statsbudsjettet for 2013. Som jeg sa, er avveiningen mot grensehandel en del av den avveiningen som vi gjør når vi fastsetter avgiftsnivået på det en kan kalle typiske grensehandelsvarer, som tobakk og alkohol. Ellers tror jeg nok også det er en fordel at det er et godt samkvem over grensen mellom Norge og Sverige. Det tror jeg begge land drar nytte av i ulike sammenhenger. Jeg tror det også er viktig å få et arbeidsmarked som fungerer godt på begge sider av grensen. Derfor jobber vi nå med grensehinder for å sørge for at det er en god flyt begge veier. Så grensehandel har nok både positive og negative virkninger sett fra norsk side.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Det kunne ha vært interessant å ha en diskusjon om næringsutvikling i Glåmdalsregionen og andre regioner i det fine fylket vårt, men det får vi ta ved en annen anledning. Jeg tror nok det er mange grunner til at en på noen områder henger etter i næringsutvikling i Glåmdalsområdet, men på andre områder er de veldig langt framme. Jeg mener jo at Glåmdalsområdet har et stort potensial og store muligheter. Men det er en diskusjon vi får komme tilbake til, bl.a. i hedmarkssammenheng – det blir jo mange hedmarkinger både nede på gulvet og oppe på presidentplassen nå.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Vi har et rammeverk i og rundt den økonomiske politikken som bidrar til stabilitet i norsk økonomi. Det er bra for norsk næringsliv og for norsk økonomi. Handlingsregelen, Statens pensjonsfond utland, pengepolitikken og inntektspolitikken er viktige pilarer i dette rammeverket. Hvis vi ser på hvordan Norge har klart seg i forhold til andre land gjennom den internasjonale finanskrisen, har vi klart oss bedre. Det er flere grunner til det. En viktig grunn er en forsvarlig økonomisk politikk over flere år, i tråd med rammeverket. Situasjonen i Europa er alvorlig. Veksten er lav og arbeidsledigheten høy. Samtidig er det behov for å stramme til i offentlige budsjetter for å få offentlige finanser inn på et bærekraftig spor. Svake vekstutsikter hos våre handelspartnere påvirker også oss ved at etterspørselen etter norsk eksport kan bli mindre. Et høyt kostnadsnivå i Norge gjør konkurranseutsatt sektor sårbar i en slik situasjon. Lønnsveksten hos våre handelspartnere vil trolig bli lav og moderat en god stund framover. Dette setter grenser for lønnsoppgjørene i Norge. Av hensyn til konkurranseevnen er det viktig at vi holder fast ved det vi kaller frontfagsmodellen, der resultatene i konkurranseutsatt sektor blir retningsgivende for de øvrige forhandlingsområdene. Lønnsoppgjørene er partenes ansvar. Regjeringens ansvar er å støtte opp under stabiliteten i norsk økonomi ved å føre en forsvarlig budsjettpolitikk, tilpasset den økonomiske situasjonen. Ved å følge handlingsregelen bidrar vi til forutsigbarhet. Dette er viktig for den jobben vi skal gjøre i fellesskap, og for å legge grunnlaget for et ansvarlig og godt inntektsoppgjør til våren.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Det viktigste regjeringen gjør, er å føre en ansvarlig økonomisk politikk. Det er det viktigste bidraget for å få stabilitet i norsk økonomi, få tillit til norsk økonomi, sørge for at renteforskjellene mellom Norge og utlandet blir minst mulig, og sørge for at norsk næringsliv har en forutsigbar framtid. Så er det riktig at ved inntektsoppgjørene på 1970-tallet, nærmere bestemt i 1976 og 1977, prøvde en noe en kalte kombinerte lønnsoppgjør ved at staten ga skattelettelse for å bidra til å få ned den store inflasjonen som vi hadde på slutten av 1970-tallet. I ettertid ser en at erfaringene med det var mildt sagt delte. Jeg tror nok det er fornuftig for regjering og storting å bidra til ansvarlige inntektsoppgjør gjennom en god, ansvarlig og forutsigbar økonomisk politikk. Og så er det partenes ansvar å fastsette de konkrete lønnstilleggene.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-02-15:
Tidligere på dagen i dag fikk jeg overlevert OECDs utsyn over norsk økonomi for 2011. En av de tingene de understreket i den rapporten, er viktigheten av å ha en forutsigbar og tillitvekkende makroøkonomi og en god finanspolitikk. Det er jeg helt enig i, og det er hovedansvaret for regjeringen og Stortinget. Vi følger godt med i det som skjer ute i Europa. Det er klart at hvis det skjer ting som setter norske arbeidsplasser i fare, er regjeringen rede til å handle ut fra det. Men det beste bidraget til et ansvarlig inntektsoppgjør er finanspolitikken. På dette området er representanten Torgeir Micaelsen og jeg helt enige. Det er hva vi gjør i den daglige økonomiske politikken, som er viktig. Fremskrittspartiet har jo en litt annen tilnærming, bl.a. når det gjelder oljepengebruk og forholdet til handlingsregelen, som jeg tror vil komme til å bidra i negativ retning.
Svein Harberg (Høyre), 2012-02-15:
Da stiller jeg følgende spørsmål til forsknings- og høyere utdanningsministeren: «Regjeringen har varslet omlegging av finansieringsmodellen for fagskoler i statsbudsjettet for 2013. Nasjonalt fagskoleråd og Rådet for fylkeskommunale fagskoler er så langt ikke kontaktet i forhold til en slik omlegging, og har dermed ikke fått anledning til å komme med innspill i prosessen. Tiden for å få til en god prosess i samarbeid med organisasjonene begynner å bli knapp. Hvordan vil statsråden involvere fagskolenes organisasjoner i prosessen omkring omlegging av finansieringsmodellen for fagskoler?»