Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Det har vært en god og interessant debatt, synes jeg. La meg starte med å kommentere et innlegg fra representanten Myrli, som var opptatt av politisk «støy» og detaljstyring – tror jeg var ord han brukte. Jeg synes det var et godt resonnement. Jeg synes at han tok veldig mange ting på kornet, og jeg regner med at det er en selvopplevd opplevelse fra i sommer han brukte som eksempel, da han startet tidlig en morgen på NRK og snakket om å forsvare erstatningsordningen for veteraner og å stå inne for den ordningen som var vedtatt, men endte opp med å si noe helt annet i løpet av dagen. Så utvikling og progresjon kan være viktig for flere enn opposisjonen og kan da visselig også gjelde for posisjonens del. Det oppfatter jeg vel også at statsråden har snakket om – at man skal se videre på den ordningen som ligger per i dag. I så måte skal man lytte til folk med erfaring. Jeg lærte faktisk i min første periode her at støy er et viktig verktøy for opposisjonen. Ja, det er det. Et av regjeringsmedlemmene i dag satt i samme komité som meg, og hvis jeg lærte en ting av ham, var det: bruk media, lag støy, få oppmerksomhet om politiske saker som er viktige. I så måte tror jeg ikke nødvendigvis at det er feil. Det handler mer om hvem som bruker det, når. Det er det store, springende spørsmålet. Så pratet statsråd Faremo om å ta ansvar for det man gjør. Ja, det er vel ingen som er i tvil om at vi skal gjøre det, på samme måte som jeg oppfattet at statsråden var her på fredag og tok ansvar når det gjaldt diskusjonen rundt HV. Det er vel noe vi alle gjør. Men at tilnærmingen skulle være lik, ville være en overraskelse, for da ville det ikke være noen politikk igjen. Det er jo ulikhetene som skaper en arena for debatt – den ulikheten som skaper arenaen for ulike synspunkter. Det er ulikhetene som skaper politisk interesse utenfor dette huset, og greier vi ikke å vekke den, har vi gjort en dårlig jobb som politikere. I så måte synes jeg dette er viktig. Jeg registrerer også at flertallet ikke kommer til å støtte forslaget vårt om en levekårsundersøkelse. Det er begrunnet med at det jobbes med det i en stortingsmelding. Det tolker jeg som at man egentlig er enig om å stemme imot fordi det er feil forslagsstiller. Det er på en måte greit, samtidig som jeg synes det er litt trist og litt dumt. Jeg tror, og har også lært, at noe av styrken til det norske samfunnet er romslighet og toleranse. Selv om vi har diskutert hvem som har skylden for krigen i Sudan i dag, tror jeg likevel at i den norske modellen er det en stor grad av romslighet, selv om verktøyet fram til målet kan være ulikt. Jeg registrerer at man ikke vil ha det. Jeg registrerer at man snakker fint om veteraner og veteranvirksomhet, og man snakker om at det skal komme en melding. Hvis noen har fortjent det, er det veteranene, utvilsomt, ikke minst ut fra det vesentlige faktum som gjelder Forsvaret og nasjonens omdømme. Dem vi sender ut på de skumleste oppdragene, de oppdragene som har størst risiko, må vi samtidig sørge for å gi et best mulig vern før, under og ikke minst etterpå, av hensyn til dem selv, men kanskje aller mest av hensyn til alle dem som sitter igjen hjemme og er bekymret hver eneste dag.