Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-06-15:
Opp gjennom historien har folk langs kysten høstet av havet. Norges rikdom og velferd er i stor grad bygd på de mulighetene og ressursene som havet har gitt oss, i form av fiskeri, sjøtransport og rike petroleumsressurser. Noen av våre største framtidsmuligheter ligger også i havet og i nord. Forvaltningsplanen for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten er et viktig dokument for at vi fortsatt skal kunne drive tradisjonell næringsvirksomhet, og starte ny, innenfor en bærekraftig ramme. Fisken i Barentshavet forvaltes på en bærekraftig måte, bl.a. med bakgrunn i at vi gjennom mange tiår har drevet god havforskning og har fått til et godt samarbeid med de andre landene som forvalter og høster av bestandene. Men det er også en mørk sky på himmelen. Den største trusselen mot en bærekraftig forvaltning av de marine ressursene i Barentshavet er det ulovlige, urapporterte og uregistrerte fisket som finner sted. Derfor har Regjeringen prioritert kampen mot overfisket svært høyt, og vi jobber på mange plan for å få bukt med det. Noe av det første Regjeringen gjorde etter at den tiltrådte i fjor høst, var å styrke budsjettet til Kystvakten og i Fiskeridirektoratet, slik at de kan trappe opp sin kontrollinnsats. Imidlertid kan ikke Norge bekjempe overfisket alene. Derfor var tiltak mot det ulovlige fisket et hovedtema i de norsk-russiske fiskeriforhandlingene sist høst. Det er et tema som er blitt fulgt opp, og fortsatt vil følges opp overfor russiske myndigheter. Det er også viktig at vi har et godt samarbeid med EU og med EU-landene, fordi det er viktige markeder for den fisken som kommer fra Barentshavet. Og det er viktig å hindre at den ulovlig fangede fisken kommer inn i disse markedene. Det er satt ned en felles arbeidsgruppe mellom Norge og EU-kommisjonen, og det er også undertegnet en landingskontrollavtale med Portugal, noe som er et gjennombrudd. Behovet for mer effektiv havnestatskontroll er også satt på dagsordenen, gjennom FN-systemet og gjennom de regionale fiskeriorganisasjonene. I tiden som kommer, vil Fiskeri- og kystdepartementet samarbeide med næringen for å få på plass gode sporingssystemer, slik at forbrukeren med sikkerhet kan finne ut om den fisken som ligger i fiskedisken, er fanget lovlig. Oljevernberedskapen er viet mye plass både i forvaltningsplanen, i komiteens merknader og også i debatten her i dag, og det er ikke så rart. Jeg vil understreke at den viktigste delen av vår beredskap er å bidra til at ulykker ikke skjer. AIS-systemet, overvåkningssystemet vårt, er et viktig redskap i så henseende. Det samme er den nye trafikkovervåkningssentralen som kommer på plass 1. januar neste år, og seilingsledene, som er omtalt i forvaltningsplanen. Som omtalt i planen, har Regjeringen lagt fram et forslag for IMO om seilingsleder omtrent 30 nautiske mil fra kysten. Ved plasseringen av seilingsleden er det tatt hensyn til forhold som sikker navigasjonresponstid for assistansepetroleumsvirksomheten og fiskeriene Ledens plassering må nødvendigvis variere med grunnlinjen og andre naturgitte forhold, og man må ta hensyn til at AIS har dekning ut til 30 nautiske mil. Forslaget om seilingsleder ble sendt til IMO 12. april i år, men på grunn av nye opplysninger om betydning av fiskefelt som ikke var framkommet i høringsrunden, ble det sendt et justert forslag til IMO i slutten av mai. I det justerte forslaget ligger både den nordgående og den sydgående leden lenger ut fra land utenfor Troms og Vest-Finnmark. Dette betyr at begge ledene går utenfor fiskefeltene i Vest-Finnmark, og dermed også utenfor Goliat-feltet. I den sammenheng vil Kystverkets AIS-kjede bli forsterket med tre nye mottaksstasjoner i Vest-Finnmark, slik at Kystverkets trafikksentraler fortsatt skal kunne kontrollere at trafikken følger ledene. For at det norske forslaget til seilingsleder skal passe sammen med reguleringen av trafikken i russisk del av Barentshavet, er leden ikke justert utenfor kysten av Øst-Finnmark. Som på så mange andre områder som berører havområdene i nord, må vi også her samarbeide med de andre landene i området som har interesser i området.