trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Den kunnskapsinnhentingen som spørreren refererer til, og konklusjonene i den er faktisk ikke klar før 31. mars. Da skal den legges fram i Svolvær, meg bekjent. Så er det mulig spørreren har informasjon om det arbeidet som vi ikke har fått presentert, men vi venter med spenning på de rapportene og de analysene som er gjort. Vi vet det er gjort et bredt arbeid på mange områder. Jeg er helt enig – Nord-Norge har fantastiske muligheter, og vi må som land greie å satse på de mulighetene. Det gjør regjeringen. Vi har satset ekstra på kartlegging av mineral, vi jobber nå med en reiselivsmelding, ser på hvordan vi kan utnytte det potensialet som ligger i at verden får mer tid og mer penger. Der ligger Nord-Norge i front til å kunne hente ut et potensial. Når det gjelder fisk og landbruk, overlater jeg til fiskeriministeren og landbruksministeren å svare for det. Men det er jo ikke riktig at vi har kuttet i næringsrettet forskning. Tvert imot – systemene for næringsrettet forskning, SkatteFUNN, BIA, som også Nord-Norge tar del i, er økt under denne regjeringen. Det er riktig at det skjedde en forflytning fra regional næringsutvikling til infrastruktur. Er det noen som roper på mer samferdsel, er det nettopp næringslivet i Nord-Norge. Jeg er optimist på vegne av Nord-Norge. Jeg tror vi skal få se mye spennende næringsaktivitet i årene som kommer.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg har litt problemer med å skjønne spørreren. Skattene ble kuttet også i nord. Også i Nord-Norge nyter næringslivet godt av endringer i formuesskatten, at arveavgiften er fjernet. Vi økte satsingen på næringsrettet forskning. Det nyter også Nord-Norge godt av. Vi har satt i gang en kartlegging av mulighetene for mineralutvinning. Det nyter Nord-Norge godt av. På en rekke områder gjør vi mye. Så skal vi se på den presentasjonen vi ventelig får den 31. mars, se på hva som ligger der, og konkret vurdere det. Men jeg tror det er for kort etter fire uker å slå fast at denne regjeringen drar teppet under Nord-Norge. Det tror jeg rett og slett ikke spørreren har belegg for å mene.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg føler at vi lever i to virkeligheter – og det er det vel mulig at vi gjør. Mine ambisjoner og min tro på Nord-Norge er åpenbart mye høyere enn det en del representanter fra Nord-Norge har. Jeg hadde f.eks. møte med Sør-Varanger kommune på mandag. De har store planer nettopp for å kunne håndtere petroleumsvirksomheten. Det er ikke slik at kommuner i nord overlater det til kommuner i sør. Tvert imot – det er viktige planer på gang for nettopp å kunne bli en del av det eventyret man har sett i andre deler av landet.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg har registrert at den forrige regjeringen laget en rekke strategier. Strategier er jo ikke så veldig viktig, poenget er hva du gjør med de strategiene. Det vi gjør på mineralfeltet, er konkret å bevilge penger til å kartlegge hvilke muligheter som gjelder for denne næringen. Det vi gjør med reiselivet, er konkret å gå inn og se både på strukturprosjektet vi vet ble igangsatt, og på hvilke virkemidler som faktisk treffer. Det brukes uhorvelig mye penger på reiseliv, og vi må sørge for at disse brukes så godt som mulig. Nord-Norge har nytt godt av statsbudsjettet, som inneholdt skattekutt, som inneholdt satsing på infrastruktur, som inneholdt næringsfremmende forskning. Det er altså slik at vettet er godt fordelt – det må jeg åpenbart gjenta til det kjedsommelige – og de gode ideene bor også i Nord-Norge, de bor i Vest-Norge, de bor Sør-Norge. De bor altså ikke bare i Oslo, selv om det er mange gode ideer her også.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Som spørreren, så også jeg Newton på søndag og ble overrasket over at vi gikk med gull i lomma. Det er slik at mineralnæringene kan ha fantastiske muligheter. Jeg skal på en stor mineralkonferanse i Trondheim i morgen, og jeg er veldig spent på å høre hvilke tanker man har om dette. Helt konkret kartlegger vi nå de mulighetene som finnes. Det må vi gjøre før vi går inn og lager ytterligere planer for dette. Så er det slik at det ligger to saker til behandling, og det er vel det spørreren egentlig tenker på. De har ligget i flere år fordi ulike departementer ikke er blitt enige. Det gjør vi noe med. Vi må ha respekt for at planavdelingen i Kommunaldepartementet skal gjøre sin jobb og at Miljøverndepartementet skal gjøre sin jobb, men vi må rydde opp slik at ett departement ikke kan forpurre saken. Vi er nå innstilt på å løse disse sakene og rydde opp i det planregimet som gjelder, slik at de som søker, faktisk får svar.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
At det er kuttet i de regionale virkemidlene betyr ikke at ikke Nord-Norge, på samme måte som alle andre, skal kunne søke om de virkemidlene vi faktisk har. Det er her det åpenbart er en utbredt misforståelse om at Nord-Norge er fratatt den muligheten – det er Nord-Norge slett ikke. De har samme mulighet som resten av landet. Så er det slik at vi opplever at Innovasjon Norge har en annen rolle i Nord-Norge enn i andre deler av landet, hvor Innovasjon Norge i mange tilfeller mer opptrer som en bank, nettopp fordi kapitalmarkedet der er annerledes. Det skal det fortsatt gjøre – det har vi ikke kuttet i. Så tilgangen til kapital er den samme også for Nord-Norge.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Når vi satser på mer næringsrettet forskning, nyter også Nord-Norge godt av det. Det er hele poenget. De gode ideene, de kloke miljøene, befinner seg i like stor grad i Nord-Norge som andre steder. Vi har ikke gått inn og sagt på hvilke områder man skal investere, eller på hvilke områder man skal forske. Det overlater vi til dem med de gode ideene å argumentere for i sine søknader. Dette er noe som behandles av Innovasjon Norge, av Investinor, av de miljøene vi har – det er ikke noe vi politisk styrer fra Næringsdepartementet. Det ønsker vi heller ikke å gjøre. Vi ønsker at dette skal være midler som alle har mulighet til å dra nytte av, og de mulighetene er økt ved at man har økt skatteFUNN, ved at man har økt BIA og ved at man har lagt til rette for to såkornfond. Dette må vi fortsatt satse på, men det siste er et spørsmål for budsjettet.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg merker meg at man til stadighet trekker konklusjoner på bakgrunn av et budsjett som altså er fire uker gammelt. Jeg har ikke mottatt noen henvendelser fra næringsmiddelindustrien, jeg har ikke mottatt noen mørke skyer på vegne av næringen, så foreløpig er det ingen grunn til bekymring. Så får vi følge situasjonen, men mitt inntrykk er at det går bra, og jeg støtter selvfølgelig fullt ut landbruksministerens vurdering av de landbrukspolitiske sidene av dette.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg synes spørreren beskriver mulighetene som fantastiske og mange. Da er det veldig pussig at man ikke har gjort noe med dette når man har sittet åtte år i regjering. Vi har varslet en gjennomgang av virkemiddelbruken, vi har varslet en gjennomgang av reiselivsnæringen. Dette hører naturlig med i den vurderingen vi nå skal gjøre. Det er selvsagt fantastiske muligheter. For eksempel må det jo være mulig å kjøpe lokal produksjon av eplesider og ikke måtte reise langt av gårde på polet for å kjøpe det man vil. Så det er mange, mange muligheter. Dette skal vi se på, dette skal vi jobbe med, og det er en del av den reiselivspolitikken vi nå skal utforme.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
Vi i Kristelig Folkeparti tar statsrådens ord på alvor, om at hun vil følge denne utviklingen nøye. Hensikten med de endringene som skjedde ved juletider, var jo å styrke arbeidslinjen, det var å få bedre fleksibilitet, ikke å svekke fleksibiliteten. Når vi nå ser at disse regelendringene eventuelt kan komme til å ha negative konsekvenser, er mitt spørsmål til statsråden: Hvilke tiltak ser statsråden for seg at hun kan innføre på andre områder for å bøte på disse eventuelt negative konsekvensene som kan komme?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
Jeg vil gjøre én ting klar først: Vi i Kristelig Folkeparti er for et beredskapslager for korn. Vi har fremmet forslag om det i denne sal, bl.a. i forbindelse med landbruksmeldingen. Når det gjelder partiprogrammene, er Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti enige på dette punkt, og det er egentlig en liten sjeldenhet. Men så til den konkrete saken. Vi har en kornsilo i Stavanger som eies av et selskap der staten er inne som en stor eier. Jeg lurer på om statsråden ser paradokset i at mens vi får utredningen – en utredning som Kristelig Folkeparti og Venstre fikk på plass angående dette spørsmålet – kan det hende at vi selger noe som vi på et senere tidspunkt trenger å bygge opp? Ser hun i alle fall paradokset i den problemstillingen som i dag reises?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
Norge er et land som er rikt på mineralressurser, og særlig i Nord-Norge. Vi har hatt en enorm vekst i bruken av mineraler – kanskje særlig innenfor teknologi. Det er ikke alle som vet at vi går med en liten gullreserve i lomma, i mobilen vår. Det er en skjult skatt for mange av oss. Den forrige regjeringen la fram en mineralstrategi. Men oppfølgingen av denne strategien var vel preget av lite forutsigbarhet. Det var et departement som sa ja og et departement som sa nei. Da blir det lite handling til sjuende og sist. Mitt spørsmål er derfor: Hvordan vil statsråden legge til rette for at vi får en bærekraftig satsing på mineralnæringen i Norge, som også vil være svært viktig for Nord-Norge?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
En modernisering som støtter opp om økt matproduksjon i hele landet, vil være av det gode. Grep som støtter opp om et robust jordvern, vil være bra. Reformer som gir flere lyst til å satse på landbruket, vil jeg applaudere. Det er høy produksjon i landbruket, og det må vi fortsette med. Men da trenger vi rett og slett flere innovative løsninger. Vi trenger mer forskning og utvikling, og jeg tror vi må styrke samspillet mellom de praktiske løsningene, som bonden eller andre som driver gården har, og kunnskapsmiljøene. Derfor lurer jeg på hvilke grep statsråden vil ta for å legge til rette for mer innovasjon, for å få flere inn i landbruket og også øke matproduksjonen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-02-05:
Permitteringsordninga er en utrolig viktig ordning, for den sikrer at bedriftene kan ha fagfolk – uavhengig av konjunkturer, uavhengig av produksjonssvingninger og sesongvariasjoner. Den nye regjeringa har jo i sin tilleggsproposisjon gått inn for at en skulle stramme inn. Det ble det lite av. Det er jo riktig å stramme inn dersom det er misbruk; dersom det er misbruk av enhver ordning, så bør en stramme inn. Det vi snakker om her, er altså dagpenger under permittering, som er et viktig virkemiddel både for arbeidstaker og for arbeidsgiver. Mitt spørsmål er: Hvilket misbruk er det regjeringa ser forekommer her, som en ønsker å slå ned på og dermed ønsker å stramme til? Hvis det ikke er misbruk, så bør en vel ikke stramme til?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-02-05:
Det er helt korrekt, som statsråden sier, at matvaresikkerheten, sjølforsyningsgraden av jordbruksvarer, har gått ned under den tidligere regjeringa. Derfor – når statsråden sier det – bør en jo ta det alvoret innover seg. Det at det er gode avlinger i 2013–2014, er rimelig uinteressant, for her må en se på lengre sikt. Stavanger Havnesilo ble bygd for statens regning, overført til Statkorn Holding for en slikk og ingenting og innebærer enorme økonomiske verdier. Det skal nå destrueres. Det vil være et enormt tap. Mitt spørsmål er: Hvorfor kan ikke staten kjøpe det tilbake for den prisen den solgte det for, og markedsregulator Felleskjøpet drifte det, sånn at vi kan få gjort noe med matvaresikkerheten, slik som statsråden innledningsvis påpekte?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-02-05:
Endelig – nå skal det bli orden på jordbrukspolitikken ifølge statsråd Listhaug. Endelig har vi kommet dit. Nå skal det bli slutt med seigpininga. Jeg regner med at det skal bli slutt med pininga i det hele tatt. Det skal bli framtidshåp. Vi har fått en statsråd som vil gå inn i faget og kunne dette, vi skal få profesjonelle bønder, og jordbruk er bruk av jord. Vi skal ha fruktbarhet, vi skal ha kunnskap om plantekultur og jordkultur og hydrologi og det som er. Glitrende! Men det som er saken, er at de som arbeider heltid på gård, er mest avhengig av et system som er forankret i avtalen – jordbruksavtalen – produksjonsregulering og markedsregulering. Mitt spørsmål går på markedsregulering. Begrepene i jordbruket er definert. Jeg regner med at statsråden har fått med seg det. Vil statsråden legge noe annet i begrepet markedsregulering enn det som det er gjort hittil, nemlig eksempelvis tørking av melk og fryselagring av kjøtt?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-02-05:
«Sandefjord kommune har innført regler hvor de pålegger lærerne å lage egne målstyringsskjema på elevene. Lærerne har reagert på dette pålegget og risikerer nå reprimande fra kommunen. Den største utfordringen i offentlig virksomhet er å utvikle en bedre ledelse og ledelseskultur. Mener statsråden at det som skjer i Sandefjord, bidrar til dette?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-02-05:
Jeg har lest Tidsbrukutvalgets innstilling av 15. desember 2009, og jeg har lest merknadene fra komiteen til Meld. St. 19 for 2009–2010 som ble avgitt 17. februar 2011, og det som framstår der, er at det er for lite poengtert. I Tidsbrukutvalgets rapport sies det: «God ledelse framstår som den viktigste forutsetningen for god tidsbruk i skolen. Det gjelder både skoleledelse og klasseledelse.» På dette området, som på flere områder, synes jeg det er for liten grad av overhøyde og kraftsamling. Det som det må kraftsamles om innenfor skolen for å få en god ledelse, er møtet mellom elev og lærer. Det er møtet mellom elev og lærer som alt skal ha som fokus. Det er det møtet som skal bli bedre. Det er det møtet som skal gi ungdom en bedre forutsetning for å bli gagns mennesker. Er ikke en slik poengtering, en slik ledelse, poenget? Det er det som gir kvalitet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-02-05:
Videreutdanning er avgjørende viktig, men som Utdanningsforbundet sier i sitt dokument fra valget i 2013: «Vi trenger gode skoleledere som kan tolke lovverket og filtrere pålegg på en slik måte at det kommer egne elever og lærere til gode.» Etter min vurdering er dette godt sagt. Statsråden sier at han skal gå vekk fra detaljene i målstyring, den skal brukes med omhu. Vi snakker om grunnskolen. Det kan måles og lages mange ting her, men kjernen er jo at ungdommen skal få rett til oppfølging. Hvordan en får oppfølging, vil jo avhenge av den enkelte. Jeg er overrasket over at statsråden ikke tar skrittet fullt ut og sier at målstyring brukt på barn i barneskolen ikke er egnet, slik han tidligere sa at elever og sko var to forskjellige ting – man måtte ha ulike systemer. Her snakkes det om å bruke skjønn og grovt vett ut fra den kompetanse lærerne har.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Eg vil minna næringsministaren på at det er forskjell på kor lett det er å få arbeid, alt etter kvar ein bur rundt omkring i landet. Det er ikkje alt som er slik som i Oslo. På måndag var eg på Elkem Bremanger. Dei var veldig uroa over den auken som hadde skjedd i kostnader til bedrifta, nettopp når det gjeld permitteringsreglane. Eg lurer litt på: Kor lang tid ser ministeren for seg at det må gå før ho er villig til å gripa inn, når ein ser resultatet av desse reglane? Dei tilsette er jo bedrifta sine viktigaste kort. Er det berre i festtalar, eller meiner ein faktisk noko med det? Har ministeren forståing for næringslivet sin kritikk, for at norske bedrifter får svekte konkurransevilkår i ei tid der regjeringa sjølv har tru på at det vert meir permitteringar?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Regjeringa Solberg har jo innført både næringsnøytralitet igjen og noko nytt som er geografinøytralitet. Det som ministeren svarar på spørsmål her, er at kartlegging av mineral pluss ei ny melding for reiselivet skal gje fart i næringa i nord. Det ligg føre ein mineralstrategi, som er veldig god, og det ligg òg føre ein reiselivsstrategi, så dette er ikkje akkurat handlekraft. Reduksjonen – som det vart vist til her – i regionale utviklingsmidlar med bortimot 30 pst., endringane i signala til Innovasjon Norge og fjerning av heile tiltakspakka for kvitfisknæringa viser at den næringsretta forskinga innanfor kvitfisk vart teken vekk av denne regjeringa. Det er òg kutt i skog- og landbruk. Dette er ei generell svekking av distrikta og i tillegg spesielt svekking for Nord-Noreg. Eg vil gje ministeren ein ny sjanse til å svara på kva konkrete tiltak ein på kort sikt vil koma med for Nord-Noreg.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
«Finnmark er i opprør grunna manglande politisk handling knytt til leveringsplikta, og mange er svært bekymra for arbeidsplassen og lokalsamfunnet sitt. Arbeidarpartiet har tidlegare utfordra statsråden på kva konkret ho vil gjere for å sikra at leveringsforpliktingane vert overhaldne. Statsråden sine unnvikande svar viser til industriutvalet som Stoltenberg-regjeringa sette ned, som konkluderer seint i 2014. Er statsrådens strategi å venta så lenge at landanlegga vert lagde ned, eller vil det koma tiltak på kort sikt?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Eg konstaterer at landanlegg vert lagde ned, medan ministeren ventar på nye utgreiingar og på utvalet. Eg konstaterer òg at det ikkje bekymrar fiskeriministeren så mykje at mange lokalsamfunn er svært uroa. Det at leveringsplikta ikkje vert oppfylt og ressursane som faktisk høyrer til folket, ikkje lenger skal koma eit enkelt lokalsamfunn til gode, bekymrar meg. Mitt spørsmål går på at eg går ut frå at ministeren har hatt møte med Aker Seafoods og Norway Seafoods i ei såpass viktige sak, og eg ber om at Stortinget får innblikk i kva dei diskusjonane har gått ut på, og kva slags informasjon ministeren har fått.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Ut frå svaret må eg tolka det slik at ministeren ikkje har hatt møte med Aker Seafoods eller Norway Seafoods. I alle fall kom det ikkje noko fram som sa at ein hadde hatt det. Då vil eg snu spørsmålet og spørja direkte: Vil ministeren godta at det berre vert levert til to plassar i Nord-Noreg, og viss så vert tilfelle og det er konklusjonen til Aker Seafoods, vil då kvotane liggja igjen på kaikanten?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-05:
Statsråden sier her at permitteringsreglene er gode, og intensjonen er at man skal holde på en arbeidsstokk. Jeg har 34 års fartstid som bedriftseier og -driver, og jeg har lært meg at det ikke holder bare å følge med, som statsråden sier, man må også handle. I den senere tid har vi lest og hørt, og vi har snakket med bedrifter, bedriftseiere og arbeidere, og bedriftene tvinges til å gi fra seg den viktige kompetansen som arbeidskraft er, gjennom oppsigelser som følge av den ekstra bedriftsskatten med tilhørende permitteringsregler, som vi har vedtatt. Hva vil statsråden si til de menneskene som mister jobben på grunn av denne politikken?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-05:
Vi ser at petroleumssatsingen i nord delvis skal forsynes av et etablert miljø i sør. Dette heller jo sjøvann over optimismen i nord. Store fiskerikonsern som Aker Seafoods ønsker å legge ned produksjonsbedriftene sine med flere hundre ansatte. Dette kaster jo isblokker over kommunene som blir berørt. Det murrer i nord, ja det er opprør på gang. Ser regjeringen at det må handles nå for å bevare arbeidsplassene og bedriftene i nord?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
De kjente tusenårsmålene, som skal hjelpe oss med å bekjempe fattigdom, skal være nådd innen 2015, og vi ser store framskritt. For 15–20 år siden var det 35 000–40 000 barn som døde hver eneste dag før de fylte fem år. I dag er tallet nede i «bare» 17 000–18 000 barn som dør hver eneste dag før de fyller fem år. Samtidig er det store utfordringer. Det er fortsatt én milliard mennesker som lever i ekstrem fattigdom. Derfor er det etter vår mening viktig å vri mer bistand over til utdanning, helse og næringsutvikling og skape arbeidsplasser for de fattigste. Utdanning er viktig for å bygge demokrati. Det er viktig for å bygge kunnskap, som igjen kan skape arbeidsplasser. Spesielt jenters utdanning er viktig, fordi det utdanner en hel familie. Jeg vet at senere i dag skal utenriksministeren og kronprinsessen være med og åpne en utstilling om barnebruder. Dessverre er det 14 millioner mindreårige jenter som blir tvangsgiftet hvert eneste år, ifølge FNs tall. Det viser seg også at hvis man utdanner jenter, gifter de seg senere, og man kan da bekjempe de viktige problemene. Det er ingen tvil om at bistand er viktig. OECD evaluerte nettopp norsk bistand, og de sa at norsk bistand hovedsakelig er god, men at det også er et forbedringspotensial. De sa at konsentrasjonen av bistanden kan være om færre land, eller at det meste av pengene går til noen utvalgte land. De sa at vi må bli bedre på handel, slik at de fattigste kan selge sine varer. De sa at skogpengene som vi setter av, kan brukes bedre enn det gjøres i dag. De sa at stortingsmeldingene som den rød-grønne regjeringa lagde, var for lite konkrete. De sa at det var store muligheter til å bruke oljefondet til å investere i fattige land. Verden er i endring, så det er mange land der som vokser fram, og det vil gi god avkastning. De sa også at samstemthet-rapportene var for lite fruktbare: Vi gir med den ene hånden, men vi tar for mye tilbake med den andre. Mitt spørsmål er: Hvordan vil utenriksministeren følge opp den rapporten, som han sa var veldig god, og som han ønsker å følge opp?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
Jeg takker for et godt svar. Langt på vei kan jeg også være enig i premissene til utenriksministerens svar. Det viser også at det kommer til å skje en del endringer på feltet. OECD-rapporten sa som sagt bl.a. at samstemthet-rapportene som leveres i dag, blir kontrollert av hver enkelt minister, så hvis utenriksministeren ønsker å ha kritikk på andre ministres områder, må de godkjenne kritikken – noe som ikke kommer til skje. Det viser at hvis en skal få til den samstemtheten i politikken, for å skape en best mulig utvikling, må en gjøre noe med det. Jeg er glad for at utenriksministeren er så offensiv på investeringer, for jeg tror, som også OECD påpeker, at vi har enorme muligheter til å bruke oljefondet til å investere i fattige land, noe som kan både gi god avkastning og samtidig skape arbeidsplasser. Mitt spørsmål er: Når vi ser at det kommer en del endringer, og Kristelig Folkeparti er langt på vei enig i mye av det, vil utenriksministeren komme til Stortinget med en redegjørelse, slik at Stortinget kan få en god debatt om de viktige endringene som kan komme?
Børge Brende (Høyre), 2014-02-05:
Takk for et veldig viktig spørsmål, og mange av premissene i spørsmålet kan jeg slutte meg fullt ut til. Det er viktig for Norge nå å ta på alvor den OECD-rapporten som ble lagt på bordet. Den var veldig konstruktiv. Den ga anerkjennelse til Norge for å ha en fremtidsrettet utviklingspolitikk, men vi kan også forbedre den. Vi driver utviklingsbistand i 112 forskjellige land. OECD sier at det nok er i overkant av hva som er effektivt, og hvis vi konsentrerer dette noe mer, kan vi få mer igjen for pengene, og vi kan også følge opp dette mer. OECD anbefaler oss også å gjøre mer på næringsutvikling. Det å få et u-land til å gå fra å være fattig til å bli et mellominntektsland, er noe av det mest komplekse man kan gjøre, både i økonomisk teori og når det gjelder hvordan man generelt skal bidra best til dette. Men OECD sier at det er en forutsetning å ha en kritisk masse av investeringer og privat sektor som investerer i arbeidsplasser og skaper arbeidsplasser. Så regjeringen vil også i større grad tilrettelegge for en robust privat sektor. Det er også riktig, som representanten understreker, at vi må ha et enda sterkere fokus og søkelys på dette med effektivitet i bistanden generelt. Vi må ha bedre kontrollsystemer og en klarere profil når det gjelder å bekjempe korrupsjon. I mange land forsvinner faktisk 20 pst. av verdiskapingen i korrupsjon. Det er uakseptabelt, og Norge må støtte opp om prosesser som styrker disse mekanismene i landene. Man kan ikke bare se på utvikling som bare utviklingshjelp, som også representanten understreker. Handel, f.eks. tilgang til våre markeder, er for mange u-land viktigere enn den faktiske bistanden vi kommer med. Utenlandske investeringer i disse u-landene er også viktigere enn bistanden.
Børge Brende (Høyre), 2014-02-05:
Jeg vil gjerne redegjøre for Stortinget om en fremtidsrettet utviklingspolitikk. Først kommer den utenrikspolitiske redegjørelsen i løpet av våren, hvor også det vil være et viktig element. Det representanten også tok opp i sitt første spørsmål, var dette med utdanning. Utdanning er en forutsetning for utvikling. Dessverre har utdanningselementet i den norske bistanden gått ned fra omtrent 10 pst. av bistanden i 2005 til nå å være rundt 5 pst. Jeg er enig med representanten i at vi må løfte utdanning som et viktig element. Hvis ikke jenter får tilgang på utdanning, blir det ingen utvikling i det landet. Det er også et element som vi vil komme tilbake til, og som vi vil følge opp. Utvikling er krevende, men som president Obama sier: Da hans far forlot Kenya i 1960, var de på samme utviklingsnivå som Sør-Korea. I dag har Sør-Korea et BNP per innbygger som er 20 ganger så stort som i Kenya. Det tror jeg man har noe å lære av når det gjelder privat sektors rolle.
Børge Brende (Høyre), 2014-02-05:
Takk for spørsmålet og takk også for tilslutningen til det generelle prinsipp om konsentrasjon. Nå er ikke konsentrasjon i seg selv et mål, men det som OECD også slår fast i rapporten, er at hvis du driver utviklingshjelp i 112 land, krever det mye byråkrati og administrasjon, og man må påse at den bistanden kommer frem til dem som trenger den, og at den virker slik den skal virke. Der har vi et stort ansvar. Ofte ser man på administrasjonskostnadene, og man skal ikke se seg blind på dem, for det å ha god oppfølging og gode revisorer øker administrasjonskostnadene, men det reduserer mulighetene for misbruk. Når det gjelder de frivillige organisasjonene som gjennom norske midler driver bistand i veldig mange land, er jo ikke norske myndigheter fritatt fra å følge opp om de pengene blir brukt korrekt, så også her må vi ha mye av den kompetansen som vi må ha når det gjelder bistand fra stat til stat. Jeg håper at vi kan ha en god dialog med både Stortinget og de frivillige organisasjonene om hvordan vi skal greie å opprettholde mangfoldet, men samtidig avbyråkratisere dette.
Børge Brende (Høyre), 2014-02-05:
Jeg synes det er interessant å merke seg at representanten Huitfeldt nå har det veldig travelt med å følge opp dette prinsippet om konsentrasjon og få et svar fra regjeringen. For få uker siden fikk jeg en OECD-rapport på bordet som anbefaler å konsentrere norsk bistand noe mer, fordi vi taper for mye penger på å være så spredt, for da får vi mindre effekt igjen av bistanden. Dette må jeg selvsagt ta på alvor. Jeg synes ikke jeg gjør jobben min hvis jeg ikke gjennomgår dette. Men på grunn av at det er mange organisasjoner og mange land involvert, kan ikke jeg i løpet av noen få uker komme til disse konklusjonene. Jeg må nå si at dette er et prinsipp som vi vil se nærmere på. Vi vil konsentrere, men vi må også ha en god dialog med det sivile samfunn. Vi må ha en faglig, bred utredning i departementet, og vi må også tenke gjennom bl.a. de spørsmålene som representanten tok opp om urfolks rettigheter o.l. Dette vil vi kunne konkludere med i budsjettet for 2015.
Børge Brende (Høyre), 2014-02-05:
I likhet med situasjonen i Syria er utviklingen i Den sentralafrikanske republikk nå svært bekymringsfull. En av de første tingene jeg gjorde som ny utenriksminister, var å øke bevilgningene til Den sentralafrikanske republikk i desember. Jeg fulgte også opp med en bevilgningsøkning for to dager siden etter samtaler jeg hadde i Addis Abeba med ledelsen i Den afrikanske union, som nå også skal sende fredsbevarende styrker til Den sentralafrikanske republikk etter mandat fra FNs sikkerhetsråd. Den humanitære krisen og de stridighetene, den borgerkrigen, som nå utspiller seg i republikken, er svært alvorlig. Det er tilfeldige drap, det er overgrep, og det er mangel på alle basisvarer. Norge vil fortsette å stille opp, og vi tar også gjerne en ledelse på det humanitære området bl.a. når det gjelder bevilgninger. Men jeg vil minne om at Frankrike, som medlem av Sikkerhetsrådet, var tidlig ute med å sende styrker inn i Den sentralafrikanske republikk, så alle har jo ikke vært fraværende.
Børge Brende (Høyre), 2014-02-05:
Jeg er glad for det jeg oppfatter som støtte fra representanten Hansson når det gjelder satsingen også på privat sektor og næringsliv i vår utviklingspolitikk. Dette er jo etter klar anbefaling også fra OECD. En av de store utfordringene i mange utviklingsland nå er å skape nok arbeidsplasser. Bare i den arabiske verden må det skapes 70 millioner nye arbeidsplasser frem til 2020. Når det gjelder spørsmålet om Statens pensjonsfond utland, som har de strengeste etikkregler av noe pensjonsfond globalt, og som er en global leder i så måte, vet representanten utmerket godt at det konstitusjonelle ansvaret for Statens pensjonsfond tilligger finansministeren. Hun håndterer det på en svært god måte, og vi har en god dialog om mange viktige spørsmål når det gjelder Statens pensjonsfond utland. Jeg anbefaler representanten å stille de spørsmålene som han nå stiller til meg, til finansministeren, som rette statsråd.
Astrid Aarhus Byrknes (Kristelig Folkeparti), 2014-02-05:
Eitt av dei punkta som regjeringa har varsla at dei vil sjå på, er større geografisk konsentrasjon av norsk utviklingsbistand. OECD-rapporten, som nyleg blei offentleggjort, peikar på at dei 20 største mottakarane av norsk bistand over tid har fått ein kraftig reduksjon av sin del av bistandsbudsjettet. Frå Kristeleg Folkeparti si side er vi positive til ein slik gjennomgang for å konsentrera meir av den store, langsiktige stat-til-stat-bistanden om færre land. Vi treng derimot ikkje ha same tilnærming til den innsatsen som frivillige organisasjonar gjer i samarbeid med sine partnarorganisasjonar. Med små middel gjer desse ein uvurderleg innsats. Skal dei frivillige organisasjonane få utnytta sine særlege fortrinn, må dei kunna gjera slik innsats i samarbeid med sine partnarorganisasjonar utan å vera underlagde den same geografiske avgrensing som den tunge stat-til-stat-bistanden. Er utanriksministeren einig i dette?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Det er lett å gi tilslutning til prinsippet om større konsentrasjon, men det hele Bistands-Norge venter på, er jo et signal fra utenriksministeren om hvilke land han vil kutte ut. Det henger sammen med det Kristelig Folkepartis representant var inne på, at veldig mange små organisasjoner i Norge jobber med menneskerettighetsorganisasjoner i Latin-Amerika, med kvinnegrupper over hele verden. Det som er viktig i bistandspolitikken, er at vi driver stat-til-stat-bistand med enkelte land, men i de fleste land i verden handler det om å bygge opp en styreform, et sivilt samfunn, hvor folk har anledning til å delta, og hvor det er demokrati. Jeg vil, i likhet med Kristelig Folkeparti, gi et veldig sterkt signal om at jeg mener at denne formen for bistand er veldig viktig å fortsette, og at man da ikke må se seg blind på prinsippet om at man skal redusere antall land for enhver pris. Mitt spørsmål til utenriksministeren er: Hvilke land og deler av verden vil han kutte?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-05:
Eg merkar meg at utanriksministeren no er vorten oppteken av prosentdelar innanfor bistandspolitikken. Det er interessant. Sist han var i Stortinget var tonen ein annan, men eg lovar å merke meg det til neste budsjettframlegging. Eg vil spørje om bistanden til eit land som ifølgje ein forskar eg snakka med, aldri har vore nemnt i ein spørjetime i Stortinget nokon gong, nemleg Den sentralafrikanske republikk. Der har ein antakeleg den verste humanitære katastrofen i verda no. Minst ein halv million er på flukt, og millionar svelt i eit land som i realiteten ikkje fungerer. Dei har ikkje politi, ikkje forsvar, ikkje helsevesen som fungerer, ikkje skule- og utdanningssystem. Dei har hatt mange tiår med vanstyre, men er no i ein akutt konfliktsituasjon og ein akutt humanitær situasjon. Utanrikskomiteen var nyleg i FN, og eg vil kalle det eit desperat rop om hjelp, for det er ingen stormakter som har interesser, ingen land som bryr seg, og dei får ikkje mobilisert det dei kan. Noreg har no gjeve 6 mill. kr meir. Det er bra. Men vil Noreg ta leiinga i ei storstila humanitær internasjonal satsing gjennom FN for det landet i verda som kanskje treng oss aller mest no?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Jeg hilser velkommen statsrådens klare signal om økt norsk fokus på å stimulere næringslivet i våre bistandspartnerland. Det foregår for tida en interessant debatt om hvorvidt Statens pensjonsfond utland er å regne for og skal være et politisk virkemiddel, og selvfølgelig først og fremst et utenrikspolitisk virkemiddel. Det er selvfølgelig en nokså absurd debatt, gitt at det er vanskelig å hevde at man ikke får en politisk effekt av den kjempeinvesteringen. Men det interessante spørsmålet er at regjeringen har varslet et ønske om å bruke Statens pensjonsfond utland i større grad til investeringer i bærekraftig næringsliv og fornybar energi i framtida. Vil utenriksministeren bidra til fortgang i den planleggingen og f.eks. allerede forsøke å få det inn som en konkret drøfting i den meldingen som kommer om Statens pensjonsfond utland i denne sesjonen?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Spørsmålet til klima- og miljøvernminister Tine Sundtoft lyder: «Bevaring av tropisk skog er et effektivt virkemiddel for å redusere globale klimagassutslipp, samtidig er det slik at det er i de boreale skogene og i den eldste skogen at de største karbonlagrene befinner seg, som vist på NRK Ut i naturen 14. januar. Bevaring av disse karbonlagrene gjennom økt skogvern er derfor avgjørende for å unngå farlige klimaendringer. Samtidig anbefaler forskerne at 10 pst. av skogen må vernes hvis naturmangfoldet skal reddes. Hvilken strategi har statsråden for å øke skogvernet?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Det er meget positivt at statsråden lister opp en rekke tiltak som i hvert fall kan ha som effekt at skogvernet blir økt. Samtidig er vi fortsatt i en situasjon hvor Norge bare har vernet 2,7 pst. av vår produktive skog, mens den klare faglige anbefalingen fra forskerne er at vi trenger 10 pst. vern. Det vil selvfølgelig samtidig ha en direkte klimagevinst, for det er i veldig stor grad snakk om den eldste skogen, med de største karbonlagrene. Våre naboland Sverige og Finland har vernet dobbelt så mye av sin produktive skog. Stiller statsråden seg bak forskernes anbefaling om å nå 10 pst. vern av norsk produktiv skog, og har hun noen signaler om når dette eventuelt kan skje?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Da konstaterer jeg at den aller viktigste drivkraften for å nå et skogvern som vi faktisk trenger, nemlig et konkret og faglig basert mål, mangler regjeringen fortsatt. Det er liten tvil om at det er årsaken til at norsk skogvern har gått langsomt og ligger langt tilbake i forhold til det behovet vi har, også for å oppfylle Norges forpliktelse – som statsråden er hovedansvarlig for – om å stanse tapet av biologisk mangfold i Norge innen 2020. Så jeg vil igjen spørre: Har statsråden og regjeringen noen planer om å fastsette et faglig basert konkret arealmål for hvor mye skogvern vi skal ha i Norge, og når?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
«Et avgjørende hinder for god gjennomføring av Mongstad-prosjektet har vært at aktørene har hatt sprikende mål. Dette reflekterer også det store bildet i norsk energipolitikk. De grønne sertifikatene vil øke norsk energiproduksjon med 13,2 TWh før 2020, men det er ytterst uklart hva vi skal bruke strømmen til. Dermed ødelegger vi stadig mer norsk natur uten å vite om naturtapet gir klimagevinst. Hva vil regjeringen bruke den økte produksjonen av fornybar energi til?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Miljøpartiet De Grønne støtter utbygging av fornybar energi for å erstatte fossil energi. Men også Riksrevisjonen har – i en pressemelding fra 14. januar – påpekt at «norske myndigheter ikke har avklart hvor mye ny fornybar energi det skal legges til rette for, og det framstår som uklart hvordan energimålene skal avveies mot andre sektormål». Konsekvensene av dette er en fare for at støtten til utbygging av fornybar energi forvitrer fordi folk ikke ser det konkrete anvendelsesområdet for denne fornybarhetsutbyggingen, som også koster mye natur og til dels kultur. Så spørsmålet blir igjen: Hva sier statsråden til Riksrevisjonens kritikk, og kan du konkretisere mer hva du vil gjøre for å løse dette problemet, som altså består i mangel på konkrete mål?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Da setter jeg pris på at jeg fikk et første svar på mitt siste spørsmål. Noe av det positive som regjeringen har tatt initiativet til og forpliktet seg til i sin regjeringserklæring, er nettopp det å legge fram en energimelding som vil svare på, forhåpentligvis, noen av disse spørsmålene. Så du kan altså bekrefte at denne meldingen vil bli lagt fram tidlig i 2015?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-02-05:
Dette skal representanten merke seg.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-02-05:
Mitt spørsmål går til landbruks- og matministeren. Det har i de senere årene vært stadig mer oppmerksomhet rundt hvor viktig det er å ha en god beredskap. Vi som land må ta høyde for at det utenkelige kan skje. Tilgang til nok og trygg mat er en viktig del av vår nasjonale beredskap. I Norge tas matsikkerhet ofte for gitt, til tross for at den globale matproduksjonen blir stadig mer uforutsigbar. Matvareprisene internasjonalt ligger på et høyere nivå enn før, og svingningene er større. Bare 14 pst. av alt kornet som blir produsert i verden, kommer noen gang i eksportrettet handel. Alle land sørger først og fremst for å ha nok til egen befolkning. I Norge har vi ikke matkornlagre i det hele tatt, og på verdensbasis regner en med at kornlageret vil rekke i bare 70 dager. Når vi i tillegg vet at det i 9 av de siste 15 årene har vært underproduksjon av korn, ser vi at dette går feil vei. Senterpartiet vil gjeninnføre beredskapslagre av korn. Den rød-grønne regjeringen foreslo 5 mill. kr til etablering av et beredskapslager, noe som Høyre og Fremskrittspartiet kuttet i sitt budsjett, og i stedet er det varslet mer utredning og byråkrati om et spørsmål som ble utredet i 2013. Fremskrittspartiet har programfestet at en skal bygge opp et beredskapslager for korn tilsvarende befolkningens næringsbehov i ett år. Mitt spørsmål er: Hvorfor stopper da statsråden etablering av beredskapslagre for matkorn? Og vil statsråden bekrefte eller avkrefte at formuleringene som Fremskrittspartiet har i sitt program om dette, står ved lag?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-02-05:
Jeg takker for svaret, og så tenker jeg at det i denne sal er viktigst å ha blikket på det som skjer framover, ikke på det som har skjedd. En aktuell sak nå er at Stavanger Havnesilo er landets eneste beredskapslager for korn. Det kan lagre korn tilsvarende importbehovet for matkorn i ett år. Eieren ønsker nå å selge anlegget, sånn at kornsiloene kan bli erstattet av eksklusive boliger. Høyres stortingsrepresentant Siri A. Meling sa til NRK Rogaland på mandag at det ikke var et godt sjakktrekk å legge disse siloene ut for salg nå. Vi vet, som statsråden bekreftet, at det pågår en utredning av spørsmålet, og vi vet at kostnadene med å bygge et nytt anlegg vil bli betydelige. Så mitt spørsmål er: Ser landbruksministeren at det kan bli vanskeligere å nå målet om å få etablert et beredskapslager – som det står i hennes eget program – dersom anlegget blir solgt før regjeringen har konkludert i saken? Vil hun stå på for at så ikke skjer?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-02-05:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren: «Vindkraftbransjen i Norge er bekymret for at en stor del av investeringene i elsertifikatmarkedet kommer i Sverige. En eventuell justering av norske rammebetingelser ved kontrollstasjonen i 2015 kan føre til lang tids usikkerhet i den norske vindkraftbransjen og manglende investeringsbeslutninger. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at elsertifikatene utløser investeringer i vindkraft i Norge?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-02-05:
Jeg takker for svaret. Jeg synes det er gode elementer i det. Men jeg oppfatter det dit hen at kontrollstasjonen i 2015 først og fremst er en felles norsk kontrollstasjon for å se hvordan en ligger an med tanke på å nå målet om en produksjon på 26,4 TWh. Når det gjelder det spørsmålet som nå har dukket opp, skjevfordeling mellom Norge og Sverige, går det på skatteordningene, der det har vist seg at Sverige har betydelig gunstigere skatteordninger enn Norge, bl.a. gjennom kommunalt eierskap og muligheten for å avskrive energiavgiften. Dette er et nasjonalt spørsmål, som kan løses uavhengig av kontrollstasjonen i 2015. På den bakgrunn er mitt spørsmål: Hva vil statsråden, som har det samlede ansvaret for vindkraftutbygging i Norge, gjøre for å få utløst investeringer i vindkraft i Norge?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-02-05:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg registrerer at vindkraftbransjen med vindkraftforeningen Norwea i spissen deler den bekymringen som jeg har. Jeg vet også at vindkraftoperatørene, som nå utdannes på Dalane videregående skole, er bekymret for at det ikke kommer investeringer i Norge. På et annet felt innenfor energibransjen, i oljenæringen, har en tradisjon for å gjøre tilpasninger i skattesystemet når det butter imot. Jeg kan nevne refusjonsordning for leteutgifter, som i sin tid ble innført. Historien er full av den type grep. Så mitt spørsmål igjen, selv om jeg vet at det er finansministeren som har ansvaret for skatter og avgifter, vil være: Når en nå ser at svenske skatteordninger er så gunstige at en stor andel av investeringene kommer i Sverige, er det ikke da ut fra både et energipolitisk og et næringspolitisk perspektiv behov for å gjøre endringer i det norske systemet?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
Det er litt greit å se på historikken til beredskapslager for korn når vi først skal diskutere det. Fram til 2003 hadde en beredskapslager for korn og mel forskjellige steder i Norge. Dette ble avviklet av Bondevik II-regjeringen etter statsbudsjettframleggelse og vedtak i 2002–2003. Det ble vist til at endringene var i tråd med St.meld. 17 for 2001–2002 om samfunnssikkerhet. Det var da det ble avviklet i praksis. Den rød-grønne regjeringen var også innom spørsmålet i forbindelse med St.meld. 22 for 2007–2008 Samfunnssikkerhet, samvirke og samordning, der en heller ikke den gangen så behov for å opprette et beredskapslager for korn. Så la regjeringen fram sitt budsjett for neste år, der vi gjorde den vurderingen at det på det nåværende tidspunkt ikke er nødvendig å opprette et beredskapslager. Det ble fattet et vedtak i Stortinget om at vi skulle utrede spørsmålet videre. Det vil regjeringen gjøre, og vi vil komme til Stortinget ved en senere anledning med hva vi mener om det spørsmålet. Så på det nåværende tidspunkt skal vi utrede, og så skal vi komme tilbake til det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
Jeg har stor forståelse for at representanten Pollestad ønsker å se framover, for det som er faktum etter åtte års rød-grønt styre, er at selvbergingsgraden i Norge har gått nedover, og at vi importerer mer mat enn noen gang tidligere. Så er det sånn at vi ikke ser det som regjeringens rolle å gå inn og styre børsnoterte, delprivate selskaper. Det er jeg sikker på at næringsministeren kan redegjøre mer for. Så er det også sånn at det internasjonalt ventes en rekordstor produksjon av mel i 2013 og 2014. Faktum er at produksjonen har økt i takt med befolkningsøkningen, og at det globale kornforbruket har vært i stil med det som faktisk produseres. Så dette er spørsmål som vi vil komme tilbake til, men vi har ikke til hensikt å gripe inn i et delprivat, børsnotert selskap.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
For regjeringen er det viktig først å gjøre utredningen, legge den fram for Stortinget og få et vedtak i Stortinget om hvorvidt man skal ha et beredskapslager, før vi går inn og eventuelt kjøper kornsiloer. Jeg er opptatt av at vi skal sikre matsikkerheten i Norge. Det er ingenting som tilsier, i hvert fall på det nåværende tidspunkt, at ikke en internasjonalt greier å produsere mer korn i takt med befolkningsøkningen. Men vi skal nå se nærmere på dette spørsmålet. Vi kommer til å følge opp rapporten som SLF har laget, med å utrede spørsmålet nærmere og komme tilbake til Stortinget med det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
Det å importere fôrkorn har vært viktig gjennom alle tider, og det kommer til å være viktig også videre. Det som vi har fokus på, er at vi skal få produsert så mye mat i Norge som vi trenger. Derfor er det viktig å se på måten vi driver jordbruket på. Når det gjelder klima, gjorde Bioforsk en undersøkelse hvor man gikk inn og så på måten agronomien skjer på, som viste at hvis en har god agronomi, gjødsler riktig, får en større avlinger enn hvis en ikke er så flink. Dette er spørsmål som blir viktige framover, for å sikre at vi får bedre produksjon på de arealene som vi har. Så hører jeg at representanten Storberget sier at vi ikke produserer nok korn, men den informasjonen jeg har fått, er i hvert fall at den globale kornproduksjonen øker i takt med det som forbrukes i verden, også med en økende befolkning.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
Jeg mener at når staten eier selskaper som er børsnotert, der det er private eiere, er det viktig at vi opptrer på en ryddig måte. Så er jeg selvfølgelig opptatt av at vi skal gjøre en god utredning og komme tilbake til Stortinget med et forslag om hvorvidt vi skal opprette et beredskapslager eller ikke. Når det gjelder enighet mellom Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, må jeg si at jeg synes vi fikk til veldig mye bra i den samarbeidsavtalen som ligger til grunn for at regjeringen tiltrådte, og jeg ser fram til et videre godt samarbeid med Kristelig Folkeparti.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
Vi har hatt jordverndebatter i Stortinget mange ganger så langt. Jeg er opptatt av at vi skal ha et strengt jordvern, men at vi må balansere det ut fra samfunnshensyn. Det vil være den linjen som vi kommer til å videreføre. Når det gjelder de sakene som var mye omtalt, i Trondheim og i Vestby, var det saker som både Høyre og Fremskrittspartiet før valget var helt tydelige på at vi kom til å gi grønt lys for dersom vi kom i regjering. Vi skal ha et strengt jordvern, men vi må også ta hensyn til samfunnsutviklingen. Så kan jeg ikke dy meg når en snakker om trygghet når det gjelder mat: Jeg mener den viktigste oppgaven vi har, er å sikre at forbrukerne finner varer i butikken og får kjøpt den maten de vil ha. Situasjonen de siste åtte årene var vel bl.a. at vi hadde smørmangel. Jeg tenker at det er viktig å sikre at vi produserer nok mat og sørger for at butikkene er fylt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-02-05:
Over mange år har det skjedd det jeg vil kalle en seigpining av norsk landbruk. Et av de store problemene er at de som er produsenter, primærprodusenter, tjener for dårlig. De profesjonelle bøndene tjener for dårlig. Derfor mener jeg at det må en ny kurs til, og det er den kursen vi har startet på. Det hevdes her at Virke er kritisk til at vi setter i gang en gjennomgang av markedsreguleringsordningen. Det har ikke jeg registrert. Derimot har jeg registrert at mange mener det er kjærkomment at vi har en gjennomgang av disse ordningene for å se på om det kan bidra til økt konkurranse og å få et system som fungerer bedre. Ja, til og med Tine og Nortura er for en gjennomgang, som da tydeligvis Arbeiderpartiet er imot. Jeg kommer til å fortsette å legge om kursen, fordi jeg mener det er helt nødvendig hvis vi skal skape et lønnsomt og robust landbruk for framtiden.