Anders B. Werp (Høyre), 2015-06-10:
La meg starte debatten om framtidens politi med å slå fast at vi i Norge har et svært kompetent og motivert politikorps. Døgnet rundt året rundt gjør de sitt ytterste for å skape trygge lokalsamfunn. Denne debatten og hele nærpolitireformen dreier seg om å gjøre politiet enda bedre i stand til å løse sitt samfunnsoppdrag. Det har over flere år blitt tydeligere at en reform av politiet er nødvendig. Kriminalitetsutviklingen stiller politiet overfor nye utfordringer. Politianalysen er tydelig på dette, og det sto i Gjørv-kommisjonens rapport: «Myndighetenes evne til å beskytte menneskene på Utøya sviktet. En raskere politiaksjon var reelt mulig. Gjerningsmannen kunne ha vært stanset tidligere 22/7.» Dette forsterket reformbehovet og gir reformen et dystert bakteppe. Beredskap, kultur og ledelse er derfor svært viktige temaer i denne debatten. I tillegg har erfaringer helt fram til disse dager vist at etterforskning er et fagfelt som også må løftes fram på en tydeligere måte. Regjeringen la i mars fram sitt forslag til utviklingen av norsk politi, bygd på en avtale mellom regjeringspartiene og Venstre. Proposisjonen om nærpolitireformen staker ut kursen for framtidens politi. Den legger fundamentet for gode polititjenester over hele landet. Nærpolitireformens tiltak innen både kvalitet og struktur vil forme norsk politi de neste 20–30 årene. Dagens organisering i 27 politidistrikter har resultert i altfor store forskjeller mellom politidistriktene og gjort det vanskelig å utvikle sterke nok fagmiljøer i de mindre og mellomstore politidistriktene. Nærpolitireformen tar tak i dette og reduserer antall politidistrikter fra 27 til 12. Med 12 politidistrikter skapes større og mer robuste fagmiljøer til å etterforske og forebygge kriminalitet, og det gir gode forutsetninger for å ha spesialistmiljøer som kan utvikles og bevares over tid i hvert politidistrikt, samtidig som det bedrer og styrker koordineringen av politiets beredskapsressurser. Samlokalisering av politiets operasjonssentraler og brannvesenets alarmsentraler gjør det samme. Dagens politidistriktstruktur har gitt en utilsiktet sentralisering. Det har ført til at de store politidistriktene og politiets nasjonale særorganer har fått forholdsvis mye av politiets samlede ressurser. Gjennom strukturendringene i nærpolitireformen imøtegår man disse utfordringene og fordeler politikompetanse og -kapasitet jevnere utover landet. Gjennom nærpolitireformen styrkes politiets nærhet og tilstedeværelse der befolkningen bor og legger til rette for en polititjeneste som oppfyller forventningen til faglig dyktighet innen forebygging, etterforskning, beredskap og tilgjengelighet. Organiseringen av politiet skal innrettes slik at publikum opplever at det har et tilgjengelig politi når det er behov for politiets tjenester. Tilgjengelighet og beredskap sikres ikke ved at vi opprettholder et lensmannskontor med kort åpningstid og lav bemanning, men med flere politifolk med kompetanse til å håndtere de situasjonene som kan oppstå. Formålet med nærpolitireformen er å skape et nærpoliti som er operativt, synlig og tilgjengelig, og som har kapasitet og kompetanse til å forebygge, etterforske og påtale kriminelle handlinger, og å sikre innbyggernes trygghet. Det skal ha lokal forankring, tett kontakt med nærmiljøene og godt samarbeid mellom aktører som frivillige organisasjoner, kommuner og næringsliv. Rapporten fra Gjørv-kommisjonen understreker at kultur, holdninger og ledelse var avgjørende for de delene av politiets håndtering som gikk bra, og de som ikke gikk bra. Derfor løfter nærpolitireformen fram ledelse, kultur og holdninger i politiet. Det er valgt en tillitsbasert tilnærming. God ledelse og kultur er ikke noe som kan vedtas politisk eller noe som kommer på plass over natten. Ledelse i politiet må bygges på faglig frihet, tillit til de ansatte og tydelig ansvarsplassering. For Høyre har det vært viktig å gi politiet både tillit og handlingsrom når de nå skal gå i gang med det omfattende omstillingsarbeidet som skal lede fram til framtidens politi. En hensiktsmessig struktur og organisering er en viktig forutsetning for god ledelse. Med 12 politidistrikter og delegasjon av beslutningsmyndighet til politiet legges forholdene til rette for at politidirektøren og landets politimestre kan utøve effektiv strategisk ledelse av landets politi. Men la meg samtidig understreke veldig tydelig at politiet forvalter det sivile samfunns monopol for maktutøvelse. Denne maktutøvelsen må være innrammet av tydelige politiske krav, vedtak, begrensninger og kontrollmekanismer i form av lover, forskrifter og budsjetter. En styrking av lederutdanningen i politiet, rekruttering utenfra og lederutdanning fra andre institusjoner er noen av tiltakene som vil bidra til å sikre tilførsel av nye impulser for ledere og forankre ledelse bedre i etaten. Erfaringslæring skal styrkes og systematiseres. Jeg vil takke for samarbeidet med partiene i justiskomiteen. Regjeringens proposisjon ville fått flertall i Stortinget med Venstre. Det var imidlertid viktig for regjeringspartiene og Venstre å legge til rette for et bredt politisk forlik når vi nå skal stake ut kursen for framtidens politi. Det påhviler et felles politisk ansvar å sikre politiet nødvendig stabilitet og forutsigbarhet. Det øker tryggheten i lokalsamfunnet, bedrer samfunnets sikkerhet og gjør politiet i stand til å utvikle bedre tjenester til innbyggerne. Det brede forliket med Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti er derfor svært viktig, og det betyr mye mer enn den matematiske summen av antall stortingsrepresentanter som i dag stemmer for nærpolitireformen. Jeg vil berømme den konstruktive og løsningsorienterte tilnærmingen fra disse partiene. Jeg vil også framheve de gode og ærlige samtalene vi har ført med Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne. Vi er enige om mye, selv om de ikke deltar i forliket. Forliket viderefører hovedprioriteringene og hovedlinjene i proposisjonen. Det forsterker og tydeliggjør det som ligger i proposisjonen på etterforskningsiden, og det gir tydelige politiske signaler om økt kvalitet. Påtalemyndigheten er også svært viktig i dette bildet. Derfor skal det iverksettes en påtaleanalyse. Forliket tydeliggjør lokalt medeierskap til endringsprosessen for tjenestesteder. Beslutningsmyndigheten ligger hos politiet, men de berørte kommunene involveres sterkere i prosessen. Lokaldemokratiske hensyn blir ivaretatt gjennom tydelige krav til lokal forankring og gjennom en politisk behandling av klage fra kommuner som er uenig i politiets beslutning. Forliket understreker betydningen av kriminalitetsforebygging og viktigheten av å stoppe kriminalitetsutvikling i en tidlig fase. En velfungerende kontaktflate mellom politi og lokalsamfunn er en forutsetning for god forebygging og kriminalitetsbekjempelse. Forliket har resultert i noen tilpasninger i strukturen til de 12 politidistriktene. Engasjementet har vært sterkt og positivt flere steder i landet for å påvirke grensedragningen mellom distriktene. Både proposisjonen og forliket har vurdert og balansert disse ut fra politifaglige råd og lokale ønsker. Stortinget gir i dag et oppdrag til Justisdepartementet, og dermed også til politiet – et oppdrag som blir svært krevende og veldig viktig. Politiet skal nå starte organisasjonsprosesser, fagutviklingsprosesser og lederutviklingsprosesser i et omfang som savner sidestykke i norsk politis historie. Stortinget har store forventninger, og vi stiller sterke krav. Det gjør vi i tillit til den faglige integriteten, det sterke samfunnsengasjementet og den felles forståelsen av samfunnsoppdraget i etaten. Jeg ønsker alle involverte lykke til. Til slutt – til voteringen: Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig folkeparti og Venstre kommer til å stemme for forslag 1, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, om sokkelansvar.