trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-01-15:
Regjeringens viktigste mål på barnevernsområdet er å gi utsatte barn og unge et best mulig barnevernstilbud. Hensynet til barnets beste skal alltid legges til grunn ved valg av barnevernstiltak til det enkelte barn. Det viktigste er at barn får riktig og god hjelp, uavhengig av hvem som leverer tiltaket. Ideelle organisasjoner yter en viktig innsats som leverandører av ulike tjenester, ikke bare på mitt fagfelt, men også på helse- og sosialfeltet. De ideelle organisasjonene har høy kompetanse og stort engasjement og kan bidra til nye løsninger på viktige velferdsutfordringer. Regjeringen anerkjenner at ideell sektor er en viktig samarbeidspartner for offentlig sektor i produksjon av helse- og sosialtjenester til befolkningen. Vi vil derfor arbeide for å få til et fortsatt godt samarbeid mellom staten og ideell sektor. Regjeringen Stoltenberg II inngikk 3. oktober 2012 en samarbeidsavtale mellom staten og ideell sektor, dette representert ved paraplyorganisasjonene. Denne regjeringen ønsker å ha en god dialog med ideell sektor for å drøfte sentrale spørsmål og rammevilkår knyttet til leveranser av helse- og sosialtjenester. Regjeringen har derfor satt i gang et arbeid mellom berørte departementer for å avklare den videre håndteringen av denne avtalen. Barne- ungdoms- og familieetaten, Bufetat, har i dag ansvaret for å tilby institusjonsplasser tilpasset den enkeltes behov. Jeg har lyst til å si at i Prop. 106 L for 2012–2013, som ble vedtatt i Stortinget i vår, er det også sagt at kommunene skal ha et mye større ansvar når det gjelder tiltak overfor barn. Etaten må altså sørge for at alle barn som har behov for det, får et forsvarlig institusjonstilbud. Omtrent halvparten av institusjonstiltakene blir i dag levert av private aktører, dvs. at ideelle organisasjoner og andre private allerede i dag er sentrale aktører for å levere gode tiltak av god kvalitet i barnevernet. Jeg anerkjenner at ideelle organisasjoner har en lang og verdifull erfaring i arbeidet med å hjelpe utsatte barn, men vi erfarer at det også er andre private aktører som utfører en svært god jobb for å hjelpe oss med hensyn til de barna som trenger det. Regjeringen mener at det viktigste er at utsatte barn blir gitt nødvendig hjelp, uavhengig av hvem som leverer tiltaket. Jeg vil se nærmere på hvordan vi organiserer barnevernet på en best mulig måte, slik at vi oppnår det hovedmålet. Både kvaliteten i tjenestetilbudet og institusjonens evne til å ivareta grunnleggende behov for brukerne er viktige forutsetninger i dagens tilbud og skal fortsatt være gjeldende i tida framover. Vi skal først og fremst ta hensyn til barnas behov, og det er barnets beste som skal være utgangspunktet i arbeidet for barnevernsbarna.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-01-15:
De signalene som jeg har gitt, er helt klart at det til enhver tid er barnets beste som skal telle, at vi til enhver tid skal ha de rette tilbudene til barnet når barnet trenger det. Så har jeg sagt helt klart fra at vi skal gå inn og se på den avtalen som allerede ligger der. Det er signaler som ligger i regjeringsplattformen, og som jeg og flere i regjeringen har gitt, og det gjelder ikke bare denne sektoren. Men når jeg har møte med ideelle aktører, er det vi etterlyser også forutsigbarhet og langsiktighet, og de avtalene som de har hatt de siste årene, har vært avtaler som bare gjelder for to år, og så har det vært forlengelse på ett og ett år om gangen. Det skaper ikke langsiktighet og forutsigbarhet. Derfor blir det regjeringens viktige oppgave her å ha gode avtaler med ideell sektor, men også å dra nytte av og ha gode avtaler med de kommersielle aktørene, for de er også viktige bidragsytere i det viktige arbeidet vi gjør.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-01-15:
Det er akkurat det som er vår oppgave. Når vi har en anbudskonkurranse, akkurat som den forrige regjeringen hadde, er det vi som skriver anbudsdokumentene, det er vi som skriver hvilke krav vi har, og spesifiserer hva vi vil ha i de anbudene, ikke minst i forhold til pris. Så det skal bli ivaretatt på en god måte, slik at vi har et godt tilbud til de barna som trenger det. Så har jeg lyst til å si at det er forunderlig at Arbeiderpartiet står her og tar opp dette temaet, for det er ikke slik at det ikke har vært anbudskonkurranser og kommersielle aktører under den forrige regjeringen. Snarere tvert imot, det har aldri vært brukt så mye på kommersielle aktører innen barnevernet som under den forrige regjeringen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-01-15:
Ja, president, det er ikke alltid så lurt at det kommer ut.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen) Jeg vil gjerne stille spørsmål, fortsatt til finansministeren, for det handler om de store makroprioriteringene. Finansministeren sa i sitt svar tidligere i dag at det er brei enighet om viktigheten av barnehager. Forskninga som ble lagt fram på NHOs årskonferanse, viser også at det har veldig mye å si for en god start på livet. De gruppene som det er aller viktigst for, er de som kanskje ikke får den beste ballasten hjemmefra, f. eks. språkmessig, hvis en vokser opp i et hjem der mor ikke snakker norsk, eller hvis en vokser opp i et hjem med få ressurser til å følge en opp. Derfor er kanskje den gruppa som trenger barnehage mest, de med dårligst råd. Den gruppa som trenger barnehage mest, er de som har mødre som skulle hatt litt ekstra skolering, for å få muligheten til å komme seg ut i yrkeslivet. Spørsmålet mitt er om statsråden forstår at dette er den viktigste gruppa å prioritere når man skal se på priser, og når man skal se på tiltak for dem som har behov for disse barnehageplassene.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-01-15:
I hovedspørsmålet fra Arbeiderpartiet er det interessante observasjoner. Man er nå kommet på det nivået at man snakker om barns bidrag til samfunnsøkonomien. Jeg synes det er interessant å notere seg hvor nær man er å se familien som en slags produksjonsenhet i AS Norge, og at det er det samfunnssynet man bygger på. Mitt spørsmål til statsråden gjelder de grupper som under rød-grønt styre faktisk fikk høyere barnehagepriser, reelt sett, som følge av maksimalprisen. Som Trine Skei Grande viser til, har vi nå et budsjettforlik hvor ett av punktene nettopp skal sørge for at de som har dårligst råd, lettere kan få plass i barnehage. Ser statsråden det at de kan få plass i barnehage som et viktig element også for å bidra til å løfte dem som har dårligst råd i samfunnet?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-01-15:
Etter nok et knalltøft spørsmål fra representanten Syversen til finansministeren skal jeg prøve å være mild i tonen. Finansministeren argumenterte for kontantstøtten med tillit, altså tillit til kvinnene, først og fremst, som blir hjemme med barn. Da er det verdt å bemerke at den samme regjeringen som statsråden representerer, ønsker fullt ut å levealdersjustere pensjonen til uføre, altså mennesker som ikke kan jobbe mer, og som ikke kan gjøre noe med de incentivene statsråden snakker om. Så mitt spørsmål er, enkelt og greit: Hva er det som gjør at økt kontantstøtte, dyrere barnehage, færre barnehageplasser og det å beholde skatteklasse 2, kutte i pappapermen og budsjettere med at flere kvinner blir hjemme lenger, er grep som får flere i arbeid? Og hvordan står dette i sammenheng med regjeringens øvrige arbeidslinje?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-01-15:
Nå håper jeg vi kan få et helt konkret svar. Finansministeren sa at «regjeringen har en ganske offensiv holdning til miljø- og klimapolitikken». Hvis man tror på det overveldende flertall av forskere, som mener at menneskeskapte klimaendringer er en stor trussel for kloden, er en offensiv klimapolitikk en god investering. Det koster penger, men det er utgifter til inntekts ervervelse, og det er helt påtrengende for å redde kloden. Hvis man ikke tror at menneskeskapte klimaendringer er et problem eller en endog ikke tror på menneskeskapte klimaendringer i det hele tatt, vil det være en meningsløs ressursbruk. Nå er Siv Jensen en av landets viktigste klimapolitikere. Jeg vil ha et helt tydelig svar. Tror finansministeren på menneskeskapte klimaendringer, og er hun enig i at de medfører en stor risiko og et problem for kloden?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-01-15:
Spørsmålet går til barne-, likestillings- og inkluderingsministeren. La bare én ting være helt klart: Barnas beste er det viktigste, også når det gjelder barnevernstilbudet i Norge. Det tror jeg at både Kristelig Folkeparti og statsråden er enig i. Kristelig Folkeparti mener videre at ideelle nonprofitaktører innen barnevernet også er til barnas beste. Ideelle aktører har et ideelt formål. De har vedtektsfestet nonprofit. De kan ikke ta ut eventuelle overskudd av virksomheten, og de har ikke stor egenkapital i ryggen. De følger opp offentlige tariffer og gir ansatte gode lønns- og pensjonsavtaler, dvs. at de har offentlig-lignende avtaler med sine ansatte. Pensjonsavtalene gir langvarige og svært tunge forpliktelser. Rett før jul møtte statssekretær Maria Hoff Aanes Ideelt Barnevernsforum, som organiserer tjue ideelle barnevernsselskaper. De fikk høre at regjeringen vurderer om det bør åpnes for mer likestilling av ideelle og kommersielle aktører. Statsråden uttalte selv til avisen Vårt Land at ideelle barneverninstitusjoner har ingenting å frykte dersom de leverer god kvalitet til rett pris. Problemet er at vi frykter at statsrådens definisjon av rett pris vil undergrave de ideelle, med mindre staten kompenserer pensjonskostnadene som følger av de ideelle offentligliknende pensjoner som de i sin tid ble pålagt. Ellers kan ikke de ideelle barneverninstitusjonene konkurrere med de private eller kommersielle. Er statsrådens definisjon av rett pris med eller uten kompensasjon for pensjonskostnader?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-01-15:
Det er ingen tvil om at Kristelig Folkeparti er enig med statsråden i at det er barns beste som ligger til grunn. Jeg synes det er interessant at hun også nevner den avtalen som i sin tid ble inngått med ideell sektor. Det var jo en tverrpolitisk enighet om å legge til rette for god samhandling mellom frivillig og offentlig sektor. Dette kom fram i Stortingets behandling av Fremskrittspartiets forslag våren 2010 om innføring av en såkalt samfunnskontrakt for å bedre samspillet mellom offentlig og ideell sektor. Den rød-grønne regjeringen fulgte dette opp i 2012 da de inngikk den samarbeidsavtalen mellom Frivillighet Norge, Ideelt Nettverk og KS Bedrift. Det er interessant, når vi nå står foran en ny forhandling: Vil statsråden jobbe for at regjeringen viderefører avtalen mellom Frivillighet Norge, Ideelt nettverk og KS Bedrift?
Astrid Aarhus Byrknes (Kristelig Folkeparti), 2014-01-15:
Garnes Ungdomssenter i Hordaland leverer barneverntenester av høg kvalitet, men har ikkje eit stort konsern i ryggen. Det er viktig for private, ideelle aktørar, og ikkje minst for ungdommane som bur der, at det er kompetanse, stabilitet og føreseielege forhold. Det bur i dag barn mellom 13 og 15 år på Garnes. Om Garnes skulle tapa i ein konkurranse i 2014, er konsekvensen at desse barna må flytta frå heimen sin. Dersom regjeringa no ønskjer ein open konkurranse mellom dei private, ideelle og kommersielle aktørar, fryktar eg at dei ideelle vil tapa. Mange av dei ideelle sit med store forpliktingar på pensjonen som ikkje kan haldast utanfor prisinga av tenestene. Det er ikkje like vilkår mellom dei kommersielle og ideelle. Så mitt spørsmål blir då: Har institusjonar, som f.eks. Garnes, ei framtid?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-01-15:
Det er stor uro i ideell sektor over regjeringas manglande signal om barnevernet. Dei ideelle organisasjonane er jo ein viktig premissleverandør, og avtalane ein har med institusjonane, går ut 1. januar 2015. Det er òg stor uro når det er signalisert at regjeringa ikkje aktar å vidareføra den samarbeidsavtalen som vart veldig godt mottatt av ideell sektor, og at det har vore uklart om regjeringa vil vidareføra ordninga med eigne anbodsrundar for dei ideelle organisasjonane. Spørsmåla mine er: Korleis kan statsråden tru at ein open anbodsrunde med dei pensjonsutfordringane som er blant dei ideelle, skal føra til meir ideell verksemd i barnevernet? Når vil samarbeidsavtalen verta gjeldande?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-01-15:
«Legevakt er ein viktig del av den kommunale helse- og omsorgstenesta og den akuttmedisinske kjeden. Framstegspartiet, Høgre og Kristeleg Folkeparti fremja i Stortinget i juni 2013 eit forslag om ein nasjonal handlingsplan for legevakt, jf. Dokument 8:76 S(2012-2013) (2012-2013) Vil statsråden leggje fram ein handlingsplan for legevakt, eller har statsråden skifta meining sidan juni 2013?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-01-15:
Det offentlege utvalet som statsråden viser til, har to år på seg, etter det eg har lese, til å koma med ei innstilling. Dersom statsråden skal følgja opp dette etterpå det igjen, vil det ikkje skje noko med legevakta i denne stortingsperioden, og det står i stor kontrast til det alvoret som statsråd Høie i juni i år sa gjaldt for legevaktene. Han kritiserte dåverande helseminister for å laga eit glansbilete ut av den alvorlege situasjonen. Og noverande finansminister Siv Jensen tok den gongen til orde for både kompetanseløft, øyremerkte midlar og ein uavhengig kommisjon for å granska tilstanden i Legevakt-Noreg. Spørsmålet mitt er: Kva meiner statsråden har vorte så mykje betre no enn det var i juni som gjer at statsråden no har mykje betre tid?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-01-15:
Dette handlar ikkje om kva slags saker Senterpartiet har tapt i regjering. Eg er grunnleggjande opptatt av legevakt, og eg synest det må påpeikast når statsråden går vekk frå nylege forslag som han kom med i opposisjon. Eg har eit anna spørsmål. I den same saka i Stortinget i juni var det eit mindretal med Høgre, Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet for at overgrepsmottak skulle takast tilbake igjen til primærhelsetenesta. Det vart då vedtatt at spesialisthelsetenesta skulle ha ansvaret for det. Eg lurer på om dette òg er eit område der statsråden går tilbake på det han lovde i opposisjon, og om han no vidarefører overgrepsmottak som eit ansvar tillagt spesialisthelsetenesta.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-01-15:
Statsråden har ved flere anledninger sagt at hun er opptatt av hverdagsfeminisme. Jeg antar at statsråden er opptatt av hvordan kvinner har det i hverdagen. I barnevernet er flertallet av dem som er ansatt, kvinner. Ideelt Nettverk opplyser at i deres organisasjoner er det 891 ansatte. Når de per i dag ikke vet om de vil være i en skjermet anbudskonkurranse om ett år, skaper det betydelig usikkerhet for dem som er ansatt i organisasjonene. Dersom statsråden har tenkt å bruke ideelle organisasjoner i tiden framover, hvorfor kan hun ikke da avklare dette og slik sørge for at også de som jobber i sektoren, får den tryggheten de trenger for sin arbeidsplass, og på den måten også bidra til gode tjenester for de ungene som er der?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-01-15:
Det er hjemmet til de aller mest utrygge ungene vi nå prater om – unger som har mistet hjemmet sitt. Disse, om noen, trenger å vite hvor de skal bo neste måned, neste år – resten av den tida de trenger et hjem å bo i før de blir voksne. Dette er grunnen til at SV tok initiativ til at vi skulle fase ut de kommersielle og bruke de statlige og de frivillige, for da kunne vi unngå reglene om anbud. Hvis man innhenter anbud, vil man uansett havne i den situasjonen at man risikerer at disse ungene mister hjemmet sitt en gang til, fordi den de har bodd hos, taper et anbud. Mitt spørsmål til barneministeren er: Hvorfor synes hun det er greit at de mest utrygge ungene mister hjemmet sitt fordi det er en kommersiell aktør som taper et anbud?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-01-15:
Jeg skal gi statsråden en siste sjanse til å svare på om det er slik at Høyre og Fremskrittspartiets representanter løp rundt i hele valgkampen og narret folk med at de var for leveringsplikten. Går det ikke an å si nå at det er man for? For hele kjernen i at det skal kunne være virksomhet og arbeidsplasser på land, er jo at de faktisk får råstoffet inn på land. Da er det litt merkelig at regjeringen sier at de skal gjøre mye, men de vil ikke vurdere dette. De skal få opp bearbeidingsgraden. Hvis de skal få opp bearbeidingsgraden, må man vel være opptatt av at det kommer noe fisk på land som er å bearbeide. Ministeren sa også at man ikke kan kortslutte leveringen. Nei, man kan ikke det, og derfor er mitt spørsmål: Mener fiskeriministeren at det er liv laga for arbeidsplasser på land uten leveringsplikten?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-01-15:
Under bygg.no kan en lese at økt dieselavgift «skraper bunnlinja til entreprenørene». I statsbudsjettet for 2008 innførte den rød-grønne regjeringen økt skatt på småkraftverk. Det kom sterke reaksjoner på dette fra næringen – en så at en hadde tatt feil grep – og allerede i januar varslet den rød-grønne regjeringen at dette ville bli reversert. Det skjedde, og skatteskjerpelsen fikk ingen virkning. Mitt spørsmål er: En innførte en sånn skatteøkning uten utredning – det var ikke skrevet et ord om den. Når en nå ser reaksjonene og hvilke konsekvenser dette har for anleggssektoren, for landbrukssektoren og flere sektorer, er en villig til å ta en ny runde for å se om dette var et klokt grep å gjøre?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-01-15:
Når en skal løse et problem, er det ikke uvesentlig om de som er satt til å løse problemet, mener at problemet er et problem eller at det ikke er et problem. Jeg mener derfor det er viktig, når vi skal få en strategi for Statens pensjonsfond utland, å vite om de vurderingene som er gjort, og som Stortinget da vil få, er skrevet og gjort av en finansminister som tror på menneskeskapte endringer, eller av en partileder og en finansminister som ikke tror at de er menneskeskapte. Derfor vil jeg gjenta spørsmålet: Tror finansministeren at klimaendringene er menneskeskapte?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-01-15:
Jeg skal være kort. Ganske enkelt: Er statsråden enig i at et grønt skatteskifte – inkludert å se på mineraloljeavgiften, bensinavgiften, autodieselavgiften og CO2-avgiften – er nødvendig for å nå de klimamålene som klimaforliket sier at vi skal nå, nemlig at vi skal ned på 47 mill. tonn i utslipp per år i 2020, og at dette kan kombineres med skattelettelser for både bedrifter og lønnsmottakere?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-01-15:
Statsråden viser til omfattende møtevirksomhet mellom Mattilsynet og den russiske veterinærtjenesten. Men når det gjelder laks, mener det russiske konkurransetilsynet, FAS, at det finnes et ulovlig kartell som består av de største russiske lakseimportørene, og at disse har et samarbeid med den russiske veterinærtjenesten for å få kontroll over laksemarkedet i Russland. Flere norske lakseeksportører skal angivelig ha blitt presset til å undertegne eksklusive avtaler tilbake i 2011. De som undertegnet disse avtalene med de to største importørene, er i dag ikke utestengt, mens 15 andre lakseslakterier som ikke undertegnet, er utestengt. Da blir mitt spørsmål: Hvis dette er korrekt – nå bestrides jo dette av veterinærmyndigheter også i Russland og selvfølgelig importørene – holder det da med møtevirksomhet mellom Mattilsynet og den russiske veterinærtjenesten? Er ikke dette et mye større problem?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-01-15:
Først: Jeg er ikke så opptatt av hva statsråden måtte mene, jeg er opptatt av hva hun gjør. Så vil jeg gratulere med at hun nå har ansvar for et budsjett som har en mer offensiv klimapolitikk enn det vi har sett de siste åtte årene. Det er til og med en liten endring og start på et grønt skatteskifte, som jeg omtalte tidligere. Men så til Statens pensjonsfond utland: Jeg vil gjerne spørre litt mer presist, for statsråden sier at hun vil omtale problemstillingen om Statens pensjonsfond utland kan brukes mer offensivt for å oppnå klimamål. Mitt spørsmål blir om hun ikke bare vil omtale og problematisere, men om hun vil legge fram et konkret forslag til hvordan SPU kan innrettes, sånn at en kan bidra positivt for å redusere klimagassutslipp internasjonalt.
Pål Farstad (Venstre), 2014-01-15:
Mitt spørsmål går til fiskeriminister Elisabeth Aspaker. Russland er det største markedet for norsk fisk. For å opprettholde og videreutvikle vårt marked i Russland er det særdeles viktig at norske fiskeeksportører til enhver tid har best mulig tilgang til dette markedet. Ved inngangen til 2014 er det en rekke norske fiskeeksportører som er rammet av en utestenging fra det russiske markedet. Dette er alvorlig for disse eksportørene. Jeg besøkte en slik bedrift og eksportør nå på nyåret, en bedrift som er i en vanskelig situasjon hvis de ikke får eksportere sild til Russland – en vanskelig situasjon både for driverne av bedriften og ikke minst for de ansatte. Hvis denne situasjonen ikke løser seg og fiskekjøperne ikke ser for seg at de kan ta imot fisk fra norske fiskefartøy fordi et avgjørende marked svikter, vil hele fiskerinæringen bli rammet, altså få konsekvenser ut over den enkelte bedrift. Dette er en uoversiktlig situasjon i og med at fiskekjøperne og den enkelte eksportør ikke har full klarhet i hvorfor de er utestengt. Etter det som kommer fram i mediene, synes det som om de russiske veterinærmyndighetene på generelt grunnlag utestenger norske bedrifter. Venstre er bekymret over denne situasjonen i og med at det synes som om de russiske myndighetene har en generell reaksjon mot norske fiskeeksportører. Deler fiskeriministeren denne bekymringen, og hva gjør eller vil fiskeriministeren gjøre for å finne en løsning på denne uholdbare situasjonen for eksportører og næring?
Pål Farstad (Venstre), 2014-01-15:
Jeg takker statsråden for svaret og er glad for at departementet har trøkk på saken. Jeg vil likevel se lite grann framover, litt «i verste tilfelle»-tenking her. Vi ser av oppslag i FiskeribladetFiskaren i dag at havet er proppfullt av sild, og vi kjenner til at den største aktiviteten i sildefisket er akkurat nå og i ukene framover. Det er således store fangster som skal omsettes – enorme fangster. Til tross for det svaret fiskeriministeren her ga, vil jeg gjerne som oppfølging høre om fiskeriministeren har en plan for hva som skal gjøres, evt. sammen med Norges sjømatråd, hvis situasjonen i Russland mot formodning skulle bli langvarig.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Jeg er veldig glad for at representanten Pål Farstad setter fokus på dette utfordrende problemet for norsk fiskerinæring. Den mangelen på forutsigbarhet som laksenæringen har opplevd, som hvitfisknæringen nå også opplever, er svært alvorlig for Norge, som er så avhengig av at vi finner markeder og kan eksportere den fisken vi fisker og produserer. Russland er heller ikke noe lite land i en sånn sammenheng. Det er det viktigste enkeltmarkedet for norsk fisk, derfor er det uhyre viktig at vi har åpne eksportkanaler til Russland. Jeg kan opplyse om at det er ganske hektisk møteaktivitet mellom det norske Mattilsynet og russiske veterinærmyndigheter når det gjelder hvordan vi skal kunne løse den situasjonen som har oppstått. Vi ser nå på hvordan vi skal kunne tilpasse den norske tilsynsmetodikken på en sånn måte at det tilfredsstiller de russiske kravene til hvordan dette skal gjennomføres. Men det må sies at i utgangspunktet har Norge et system som baserer seg på at det er den enkelte virksomhet selv som skal sikre mattryggheten. Man har et risikobasert tilsyn, men i Russland er kravet at man skal ha tilsyn med hvert enkelt parti fisk som skal eksporteres. Men vi tar dette på absolutt største alvor. Det er et utrolig viktig marked for Norge, og vi er absolutt «hands on» for å få til ny dialog og for å kunne løse den situasjonen, som er veldig alvorlig for de norske sjømatbedriftene som er stengt ute fra det russiske markedet.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Vi har nå kun én hovedplan, og det er at vi skal få gjenåpnet det russiske markedet for de bedriftene som er stengt ute. Det er hektisk møteaktivitet på norsk side nå for å se på hvordan Mattilsynet raskest mulig skal kunne endre sitt tilsynsmønster for å kunne tilfredsstille kravene fra russisk side. Vi vet at Danmark har gjort sånne tilpassinger. De kjører ett tilsynssystem mot Russland og har andre tilsynssystem rettet mot andre eksportmarkeder. Det kan vi lære av. Hvis det da ikke er andre ting som ligger bak, har jeg god grunn til å tro at vi skal få gjenåpnet disse kanalene, at vi skal få til den dialogen med russiske veterinærmyndigheter, og at vi om relativt kort tid skal få dette inn i normalt gjenge igjen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Vi er absolutt klar over de rapportene som er kommet på russisk side, og påstander om at det også er konkurransemessig irregularitet i Russland. Vi har tiltro til at dette er noe som russiske myndigheter ordner opp i på sin side. På en annen side er det også kontakt mellom russiske FAS og det norske Konkurransetilsynet, for vi er også opptatt av at det ikke skal gjøres noe innenfor denne næringen som bryter med norsk konkurranselovgivning. Så her er det også kontakt på det nivået for at vi også skal håndtere den siden av denne problematikken.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Det jobbes veldig godt både innenfor Norges sjømatråd, Nofima og andre aktører som driver med forskning, innovasjon og produktutvikling. Næringen tar også et viktig ansvar for å tilpasse seg og møte den markedsmessige etterspørselen etter flere produkter og kanskje andre produkter enn det vi tilbyr i dag. Jeg mener at det budsjettet som ble vedtatt før jul, vrir på noen midler, men er veldig tydelig på at her er det viktig med mer markedsinnsats, og det er viktig med mer produktutvikling. Norges sjømatråd jobber veldig godt og har klare planer for 2014 om hvordan man skal gå ut i både gamle og nye markeder, og jeg håper inderlig at vi skal få på plass en handelsavtale med India ganske snart, og at det store markedet der også vil bety en ny åpen dør for viktige norske fiskeslag ute i en stor verden.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Jeg tror det er viktig her å ikke blande kortene. Vi har et norsk konkurransetilsyn som er tett på denne saka, som ser på og som skal forsikre seg om at det ikke skjer noe irregulært på norsk side. Det som gjelder de interne forholdene i Russland, har vi tiltro til at russiske myndigheter skal gripe fatt i. Også de er interessert i at vi skal få eksporten av fisk til å fungere. Dette er også et saksfelt som vi fokuserer på i regjeringen, og som vil bli tatt opp i de sammenhengene hvor vi har politisk kontakt med Russland.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Jeg har, som representanten Ingrid Heggø, registrert at det foregår en prosess i Norway Seafoods hvor man vurderer hva slags fremtidig struktur man mener det er mulig å ha når det gjelder foredling og levering, og hva bedriften mener det er mulig å skape lønnsomhet rundt. Dette er kanskje en av norsk fiskerinærings virkelig store utfordringer fremover, hvordan vi med et så fantastisk råstoff skal greie å få til videreforedling og skape merverdier av denne ressursen i Norge. Når det ikke finnes enkle svar på dette, er det også – jeg holdt på å si – et uttrykk for at den forrige regjeringen nedsatte et offentlig utvalg, det såkalte Tveterås-utvalget, som har fått i mandat å snu enhver stein for å se på hele verdikjeden og hvordan man skal innrette fiskerinæringen i fremtiden for at den fortsatt skal kunne skape trygge og lønnsomme arbeidsplasser, og slik at vi skal få mer verdier ut av de store ressursene som nå er i havet utenfor Norge. Det er en velsignelse for oss, men det er ingen selvfølge at vi lykkes i å ta ut de merverdiene. Dette utvalget jobber nå. Regjeringen har i sin plattform også vært veldig tydelig på at vi har store ambisjoner for at norsk fiskerinæring skal bli en sånn ny, tung og tydelig fot å stå på for Norge. Vi har en todelt økonomi, men det nytter ikke å ha den ambisjonen hvis vi ikke samtidig greier å bygge lønnsomhet inn i næringen. Men jeg er i dag ikke klar for å si hva som er fasiten for fremtiden. Nå må dette utvalget få jobbe seg ferdig, og så setter jeg min lit til at det sitter flinke folk fra næringen, flinke folk med økonomisk kompetanse og flinke folk med innsikt i regelverket der, som skal kunne gi oss gode råd om hvordan vi skal spille norsk fiskerinæring enda sterkere og bedre i fremtiden.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Dette er et spørsmål som vi nå jobber med for å se på hvordan det fremtidige leveringsregelverket skal se ut. Vi er i nær dialog med næringen, og vi er opptatt av at vi skal skape rammebetingelser rundt en av Norges viktigste næringer som gjør at det skal kunne skapes trygge arbeidsplasser og være lønnsomt i fremtiden. Da synes jeg kanskje det er litt mye forlangt at denne regjeringen, etter tre og en halv måned ved makten, skal svare på de store spørsmålene som den forrige regjeringen brukte åtte år på ikke å greie å svare på.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Fra dag én – fra min første dag som fiskeriminister – har jeg hatt tett og god dialog med næringen. Det må ikke forundre den forrige regjeringen om den nye regjeringen vil gå noen andre veier enn den forrige regjeringen gjorde. Vi har en annen politikk på dette området, vi har signalisert andre typer satsinger, f.eks. skal vi i løpet av denne våren legge fram en levendelagringsstrategi for torsk som vi vet at næringen nå er moden for å kunne ta i bruk. Vi har økt kvoten som skal kunne brukes til levendelagring fra 1 000 tonn til 4 000 tonn. Vi kan strekke sesongen, vi kan få bedre betalt for fisken – det er bra for fiskerne, det er bra for Norge. Sånn kommer vi til å prøve å tenke nytt og prøve å finne andre muligheter for en næring som i dag har mye mer fisk å holde på med, men eksportstatistikken viser dessverre at vi ikke får betalt for den fantastiske råvaren som torsken er. Så her må det tenkes nytt – forskning og innovasjon – og så skal vi …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Det er ikke gitt noen forhåndstilsagn til noe som helst. Vi er valgt på en regjeringsplattform hvor vi har sagt noe om at vi må se på alle sider av næringen, for vi har noen store utfordringer i dag. Det er det vi har sagt, og så må vi komme tilbake til de enkelte sakene når det eventuelt blir et tema i departementet.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Vi har klare ambisjoner om at vi skal ha en fiskerinæring som er til stede på kysten, vi skal ha en differensiert flåte som skal få levert fangsten sin, og vi skal få opp bearbeidingsgraden til og med i Norge. Da må vi nå vente på dette offentlige utvalget som er satt ned, og som skal gi oss gode råd på dette området. Det ville være ganske spesielt, tror jeg, hvis vi nå denne våren hadde kortsluttet mange av de viktige spørsmålene som dette utvalget skal jobbe med. Her er det absolutt behov for å gjøre ting, men vi skal nå vente på de rådene som skal komme fra næringen, og fra de ekspertene som jobber med dette. Så har jeg bare lyst til å si at det fortsatt er mye midler tilgjengelig, og vi har snudd og vridd og gjort noen andre typer prioriteringer, sånn at f.eks. levendelagringen av torsk er en viktig nysatsing for å gjøre noe og fornye denne delen av næringen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-01-15:
Jeg oppfatter ikke at man har sagt at leveringsplikten nødvendigvis skal bestå akkurat som i dag. Det man har stilt spørsmål ved, er om man skal tenke region, om man skal se på om det er andre muligheter som også må være til stede for at man skal kunne få den lønnsomheten inn på landsiden, som er den store utfordringen for norsk sjømatindustri i dag. Så registrerer jeg bare at i næringen i dag jobbes det godt, man tenker nytt, man gjør investeringer. Det er en klar vilje til å ta i bruk den enormt verdifulle ressursen som bl.a. rekordhøye torskekvoter utgjør, så jeg ser ikke den trusselen. Men jeg ser at en næring som fiskerinæringen, som er i ferd med å bli en stor og enda viktigere industri i Norge, også må kunne få lov til å diskutere sine rammebetingelser og se på om det som var gårsdagens løsninger, er morgendagens løsninger.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-01-15:
Vi er einige om at Russland er ein veldig viktig marknad for Noreg, og at det er viktig å gjera alt ein kan for å oppretthalda den marknaden og òg få tilgang til nye marknader. Da må vi ha verktøy utover det som heiter hektisk møteaktivitet. Nofima fekk eit kutt på 10 mill. kr av regjeringa Solberg, Mattilsynet fekk òg kutt – midlar som skulle gått nettopp til auka marknadstilgang. Eg skal ikkje gjera slik som Erna Solberg gjorde i denne salen i 2006, å forlanga at ministeren skal setja seg på første fly til Russland og ordna opp. Spørsmålet mitt er: Kva konkret vil ministeren gjera for å betra og auka marknadstilgangen for norsk fisk i Russland, men òg i andre land?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-01-15:
Spørsmålet mitt går til fiskeriministeren. Torsken og kvitfisknæringa er i fokus for tida. Striden står om Røkke sine fiskekvotar, som er verdt mellom 1 mrd. kr og 1,5 mrd. kr samt dei årlege meirinntektene frå fangst, produksjon og vidaresal av fisken. Røkke fekk i si tid kjøpa ei rekkje fiskebedrifter med trålarar og kvotar under føresetnad av at fisken vart levert til fabrikkane på land, og såleis sikra arbeidsplassane i nordnorske fiskevær og byar. Våren 2012 forsøkte Norway Seafoods å samla hovudtyngda av produksjonen på to anlegg – Båtsfjord i Finnmark og Stamsund i Nordland. Desse planane vart lagt bort fordi det ikkje var politisk vilje til å lempa på konsernet si leveringsplikt. Dåverande fiskeriminister slo m.a. fast at dersom ein la ned produksjonen i Hammerfest, så vart kvotane liggjande igjen på kaikanten. Kan den noverande fiskeriministeren gi same forsikring til dei lokalsamfunna det gjeld?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-01-15:
Eg klarte ikkje å fanga opp at statsråden kom med ei forsikring om leveringsplikta, men det som folk sit igjen med, er det som Høgre og Framstegspartiet sa i valkampen. Fiskeripolitisk talsmann i Høgre var klinkande klar og sa at leveringsplikta skulle oppretthaldast, og Framstegspartiet var veldig klar. Så eg skjønar ikkje heilt at ikkje ministeren kan seia det same no når dei har kome i posisjon, som det dei sa i opposisjon. Men eg har skjønt at dei diskuterer regional levering. Spørsmålet mitt er: Kor stor skal denne regionen i tilfellet vera? Dersom det vert regional leveringsplikt, er det Nord-Noreg som vil vera leveringssona? I så fall: Meiner ministeren at leveringsplikta vil verta overheldt dersom det vert levert til Nord-Noreg?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-01-15:
Denne spørsmålsrunden viser at dette er et alvorlig og egentlig komplekst spørsmål, og disse spørsmålene om markedsadgang er svært viktig for norsk fiskerinæring – særlig til Russland. Det er bra at en gjennomgår systemet. Det er bra at Sjømatrådet gjør jobben sin, og det er bra at Mattilsynet skal gjennomgå rutiner. Men det har også kommet fram en del alvorlige påstander. Påstandene i Dagens Næringsliv for et par dager siden om mulig kartellvirksomhet er alvorlige påstander. Spørsmålet er også om hvordan en fra regjeringens side vil gjennomgå disse spørsmålene, og om statsråden på noen måte vil ta initiativ politisk til også å drøfte disse spørsmålene med russiske kolleger.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-01-15:
Jeg skjønner at statsråden mener at det er mye forlangt at en skal kunne svare etter tre og en halv måned, men hennes partifeller svarte jo i valgkampen. De svarte helt klart og tydelig at leveringsplikten sto fast. De overbød til og med de rød-grønne representantene på den. Det er jo merkverdig hvis statsråden her i Stortinget ikke kan bekrefte det som hennes eget parti lovet i Nord-Norge under valgkampen. Når det så gjelder hvitfisksatsingen, er det slik at det første denne regjeringen gjorde da de kom inn i kontorene, var å kutte et titalls millioner kroner til nettopp hvitfisknæringen. Jeg skjønner at statsråden nå er bekymret for hvitfiskindustrien, og spørsmålet er: Vil de titalls millioner kroner bli lagt inn igjen i budsjettet – og satset på – når statsråden nå endelig ser alvoret for hvitfiskindustrien?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-01-15:
Spørsmålet mitt går til finansministeren. Eg kan vanskeleg tenkje meg noko meir meiningsfylt å engasjere meg i politisk i dette hundreåret vårt enn klima- og miljøspørsmål. Regjeringa har førebels hatt som ein viktig inngang til det ikkje å prioritere det i den store samanhengen. Det er ikkje ein del av dei åtte hovudområda som dei har prioritert. Dei er systematisk fråverande frå Erna Solberg i store samanhengar. I lys av det eg høyrde Siv Jensen sa i stad om at ho ikkje kunne seie seg einig i at det er forskjell på Framstegspartiet i opposisjon og posisjon, er det vel verdt å merke seg òg at Framstegspartiet no styrer hovuddelen av norsk klimagassutslepp gjennom Ketil Solvik-Olsen, Tord Lien, Per-Willy Amundsen og ikkje minst Siv Jensen, som no er ein av Noregs viktigaste klimapolitikarar. Ho har mange verktøy. Eitt av dei er Statens pensjonsfond utland, populært kalla oljefondet. Det er no ein brei internasjonal debatt om det fenomenet som vert kalla karbonbobla – at skal vi løyse klimaproblemet, må minst to tredjedelar av verdas fossile ressursar verte liggjande under bakken. Samtidig er det føresett for investeringane i selskapa at dei vert henta ut. Det er sjølvsagt eit høgaktuelt tema for Noreg. Det er få tema eg som statsråd fekk spørsmål om så ofte, kanskje ved sida av regnskogsatsinga, som det norske fondet. Vi har dei etiske retningslinene, der vi kan velje å vere ein leiar og trekkje oss ut frå fossile ressursar om vi ønskjer det, men òg av økonomiske grunnar. Vi har ei dobbeleksponering som stor produsent saman med tunge interesser gjennom pensjonsfondet. Så har eg lagt merke til at dette forslaget frå SV og andre har blitt kraftig avvist. Statssekretær Bjørnestad sa på NRK: Eg ser på dette som den verste form for dobbeltmoral – ikkje ein vanleg dobbeltmoral, men den verste form for dobbeltmoral. Mitt spørsmål til Siv Jensen er: Er det i det heile aktuelt for regjeringa å sjå på endringar i SPU for å redusere eksponeringa mot fossil energi? Og er ho einig i at Noreg har eit spesielt ansvar på grunn av vår rolle som petroleumsprodusent til å bidra til mindre fossil energi internasjonalt?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-01-15:
Som eg sa i i mitt spørsmål, er det gode grunnar, òg økonomisk, for Noreg til å sjå på eksponeringa vår og risikoen vår ved å vere tungt involvert i verdas fossile energi. I tillegg har vi etiske retningsliner, der vi har valt å gå inn eller trekkje oss ut basert på eit etisk grunnlag. Vi oppfattar det som langsiktig uklokt å investere i tobakk. Det kan vere pengar å tene på det på kort sikt, men fondet skal investere med æva som perspektiv. Klimaet er i same kategori. Eg vel likevel å tolke svaret relativt positivt, og oppfattar det som om finansministeren opnar for å vurdere om vi skal gjere endringar knytt til våre investeringar i fossil energi. Så vil eg følgje opp med eit spørsmål, for ho veik heilt unna spørsmålet mitt om ho sjølv og Framstegspartiet meiner at Noreg har eit spesielt ansvar. Tidlegare har ho mange gonger fått spørsmål om korleis ho sjølv ser på klima, og no er ho ein av Noregs viktigaste klimapolitikarar. Er Siv Jensen einig i at det finst menneskeskapte klimaendringar, og at klimaendringane i hovudsak er menneskeskapte?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-01-15:
Det er interessant når SV spør om SPU og investeringer, for de rød-grønne partiene stemte i vår mot Kristelig Folkepartis og Venstres forslag om å vurdere å kutte investeringer i kullvirksomhet. I samarbeidsavtalen mellom Venstre, Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene står det at partiene bygger sin politikk på forvalteransvaret og føre-var-prinsippet og vil føre en offensiv klimapolitikk og forsterke klimaforliket. Regjeringa var tydelig på at klima skulle gjennomsyre alle politikkområder, og spørsmålet mitt er: Hvilke tiltak ser statsråden for seg at skal gjøres på områder som statsråden har ansvar for?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-01-15:
Spørsmålet om aktivitets- og leveringsplikt for Norway Seafoods ligger til behandling i Fiskeridepartementet, og det spekuleres nå i om regjeringa gjennom tidligere uttalelser har gjort noen forhåndstilsagn som gjør at Norway Seafoods kan legge ned flere fiskeribedrifter. Er dette rett, eller kan statsråden avvise slike spekulasjoner?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-01-15:
Jeg registrerer at vi i hvert fall er enige om bekymringen for hvitfisknæringen, og at statsråden er opptatt av å finne løsninger på lønnsomheten for næringen, men ikke nødvendigvis er spesielt konkret. Når statsråden har den bekymringen, er det forunderlig at Solberg-regjeringen i sitt budsjett faktisk kutter i det marine verdiskapingsprogrammet med 34 mill. kr for dette året. Det er nettopp midler som er rettet mot hvitfisknæringen, det går på teknologiutvikling, markedsarbeid og kvalitetsbehandling. Så: Hvordan stemmer dette med det statsråden nå sier med tanke på sin bekymring ut fra det den næringen faktisk trenger?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-01-15:
«Tross politiske mål om det motsatte fortsetter nedbyggingen av norsk matjord i stor stil. Med statsrådens godkjennelse rett før jul vil mer av landets beste matjord forsvinne med utbyggingen av IKEA i Vestby og nye boliger i Trondheim. I motsetning til regjeringen har IKEA imidlertid satt som forutsetning at matproduksjonen i området skal opprettholdes. Vil statsråden la seg inspirere og gå inn for en nullvisjon for jordtap i Norge?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-01-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Spørsmålet mitt var opprinnelig stilt til kommunal- og moderniseringsministeren, fordi regjeringen jo har valgt å overføre forvaltningsansvaret for plan- og bygningsloven til det nye Kommunal- og moderniseringsdepartementet med en begrunnelse om at en tverrsektoriell helhetlig planlegging er nødvendig for å sikre både gode klima- og miljøløsninger på lang sikt. Det er jo hyggelig at landbruksministeren trives på Stortinget, men jeg må konstatere at kommunal- og moderniseringsministeren velger første anledning til ikke å svare Stortinget på hvordan det helhetlige ansvaret vil bli utøvd når det gjelder jordvernet. Da er det interessant å stille spørsmålet til landbruksministeren: Hvem i regjeringen er det som har hovedansvaret for å ivareta jordvernpolitikken i årene framover?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-01-15:
Landbruksministeren og regjeringen understreker stadig at man ikke bare vil ta vare på matjord, men at man også vil prioritere storsamfunnets øvrige behov. Summen av det er selvfølgelig en oppskrift på fortsatt tap av vår beste matjord. Gjennomsnittet i mange år har vært 7 500 dekar i tap. Det har vært et mål i den landbruksmeldingen som kom i 2011–2012, Velkommen til bords, med et mål på 6 000 dekar. Selv det er i løpet av ti år 60 000 dekar, og det er kommet forslag her i Stortinget om enda lavere mål. Spørsmålet til landbruksministeren vil være: Hva er regjeringens spesifikke mål for videre tap av matjord i Norge i den perioden den har tenkt å sitte?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-01-15:
Jordvernspørsmålet har fått stor oppmerksomhet siden ny regjering tiltrådte. Senest i forrige uke var temaet oppe i en interpellasjonsdebatt her i Stortinget, der også representanten Hansson deltok. Jeg er glad for at samtlige representanter som tok ordet, var klare på at vern av matjord er viktig. Samtidig hørte jeg også at de aller fleste partiene sa at jordvernet må avveies mot andre samfunnshensyn. Omdisponeringstallene over tid viser da også at dyrket mark har blitt omdisponert uansett hvem som har sittet i regjering. I vår politiske plattform sier denne regjeringen tydelig at vi vil ta vare på god matjord, men balansere mot storsamfunnets behov. Regjeringen er opptatt av matproduksjonen i Norge. Vi ønsker ikke bare å opprettholde, men øke produksjonen av mat. Hovedformålet med landbrukspolitikken skal være en kostnadseffektiv landbruksproduksjon. Vi må derfor ta vare på store og gode jorder. I tillegg må arealene utnyttes godt. Vi må sørge for høyest mulig produksjon på de arealene vi har til disposisjon. Jeg ønsker å få opp produksjonen bl.a. gjennom å sørge for at flere eier den jorden de driver. Jeg må likevel svare et tydelig nei på representantens konkrete og visjonære spørsmål. Jeg ønsker å være realpolitiker, og jeg har ikke som ambisjon å gå inn for en nullvisjon for tap av dyrket mark i Norge. Til dette er det altfor mange andre samfunnshensyn som også må ivaretas. Jeg tror at selv Miljøpartiet De Grønne ville få problemer med å nå sine mål dersom vi innfører en nullvisjon. Hvordan skal Miljøpartiet De Grønne få bygget ut jernbaneinfrastrukturen uten å omdisponere dyrket mark? Og hvordan skal vi greie å bygge boliger tett på kollektivknutepunkter, så folk kan la bilen stå, uten å ta noe dyrket mark overhodet? Til og med bygging av sykkelveier kan bli en utfordring med representantens nullvisjon. I mange kommuner ligger den dyrkede marken som et belte mellom boligbebyggelsen og marka. Hvordan vil representanten Hansson stille seg hvis valget står mellom å bygge ut på jorder eller å bygge i marka? Og hva hvis valget står mellom dyrket mark og et verdifullt våtmarksområde med mye biologisk mangfold? Mitt svar på jordvernutfordringen er at kommunene må gjøre en enda bedre jobb. Jeg vil derfor, som jeg også sa under interpellasjonsdebatten forrige uke, ta initiativet til en dialog med KS om hvordan dyrket mark kan ivaretas bedre i kommuneplanarbeidet. Jeg er også overbevist om at større og mer robuste kommuner er en klok løsning. Store og gode fagmiljøer som vurderer store arealer under ett, vil kunne utforme gode arealplaner som ivaretar dyrket mark. En kommunereform er et av de viktigste grepene for å få til en bedre arealplanlegging.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-01-15:
Det er helt klart slik at jeg som landbruksminister har et viktig ansvar for å gi signal ut til kommuner, fylkesmenn og fylker om hvordan en skal forholde seg til omdisponering av jordbruksareal. Så er det slik at kommunalministeren selvfølgelig også har et viktig ansvar, siden han har ansvaret for plan- og bygningsloven. Det har vært mye diskusjon rundt jordvern den siste tiden, og i denne debatten har jeg deltatt på vegne av regjeringen. Jeg tror at både jeg og representanten Hansson er enig i at det er viktig med jordvern – representanten Hansson går nok en del lenger enn det jeg gjør. Jeg mener at nettopp samfunnshensyn også må ivaretas, men jordvern er viktig for denne regjeringen. Det er også derfor vi både tar initiativ overfor KS og har igangsatt en prosess med en ny kommunereform.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-01-15:
Vårt mål er å holde omdisponeringsgraden så lav som mulig, men det må balanseres mot samfunnshensyn. Og denne regjeringen har en mer offensiv holdning når det gjelder utbygging av veier, infrastruktur og jernbane, f.eks., enn det den forrige regjeringen hadde. Det kan selvfølgelig bety at det vil bli bygd ned noe mer i den sektoren. Men vi skal holde igjen alt vi kan på andre områder. Det er også viktig i denne debatten å ha med seg at det nydyrkes mer areal i Norge enn det som går ut av drift – hvert eneste år. Mye av det arealet som går ut av drift, blir ikke bygd ned, men det går ut av drift fordi noen slutter å produsere, noen slutter å slå, noen slutter å bruke arealet. Det er fullt mulig – hvis det skulle komme en situasjon der en trengte det – å ta det opp igjen, benytte det på nytt. Så er det også viktig å si at næringen selv, landbruket, bygger 1 500 driftsbygninger hvert år. Det betyr at de må omdisponere jordbruksareal til å få opp disse bygningene, så det å ha en nullvisjon er ganske urealistisk.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-01-15:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til kommunal- og moderniseringsministeren: «Siden 1965 har fire statlige utredninger, bl.a. Hovedstadsutvalget i 1997, konkludert med at det er behov for endringer i fylkes- og kommunestrukturen i hovedstadsområdet for bedre å løse oppgaver som arealplanlegging, boligbygging, næring, vei- og kollektivutbygging m.m. Det samme har vært tema i flere andre pressområder, som Stavanger-regionen. Til nå har diskusjonen om kommune- og fylkesreform handlet om små kommuner. Vil statsråden også ta opp endringer i storbyområdene i sitt videre arbeid med reformen?»