Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-05-26:
Hittil i år har 25 journalister rundt om i verden blitt drept mens de var på jobb, og 157 journalister er fengslet. I fjor ble 69 journalister drept. Senest i dag møtte jeg en Charlie Hebdo-skribent som lever med drapstrusler hver eneste dag. Jeg synes det er grunn til å minne om dette når vi skal diskutere pressefrihet – ikke for å bagatellisere en diskusjon om pressefrihetens kår i Norge, men for å understreke alvoret. I veldig mange land risikerer mennesker faktisk livet for å hegne om pressefriheten. Det viser hvor verdifull den er, og det viser viktigheten av at vi tar vare på den og sørger for at den ikke blir uthulet. Vår nasjonale virkelighet er ganske annerledes. Norge ligger på topp 3 i World Press Freedom Index, som utføres av Reporters Without Borders. Graden av pressefrihet oppleves også som stor. Grunnloven § 100, som nevnt, verner om retten til å ytre seg fritt. Ja, staten pålegges sågar å legge «til rette for en åpen og opplyst offentlig samtale», som det altså heter i Grunnloven. Frie medier og retten til å ytre seg gjennom det skrevne ord mener jeg er grunnleggende viktig for ethvert demokrati. Staten har et ansvar for å legge til rette for dette. Derfor er det bra at mediebransjen har fått ordninger som bidrar til å gjøre dem levedyktige. På mange områder har ordningene vært vellykket, men det finnes elementer i utviklingen som gjør at vi også må være på vakt, ja som det er grunn til å slå alarm om. Utviklingen i mediebransjen er alarmerende, og den går svært raskt. Konkurransen fra utenlandske medier øker, lesevanene endrer seg, og mediene taper inntekter. Vi bruker nettet mer og leser mindre på papir. Norske medier er i verdenstoppen når det gjelder å ta i bruk ny teknologi. Den samme teknologien har samtidig gjort at internasjonale selskaper, som Google og Facebook, tar annonseinntekter på det norske markedet uten at de har egenprodusert innhold. Hele ¾ av det digitale annonsemarkedet i Norge går til slike aktører. Papiraviser og magasiner opplever nå et kraftig fall i annonseinntektene uten at dette kompenseres med digitale annonseinntekter. Og konsekvensen av dårlig økonomi er nedskjæringer, som i sin tur også kan ramme journalistikken. Min bekymring er at dette rammer særlig den gravende og den kritiske journalistikken. Jeg mener derfor at vi i en debatt om pressefriheten i Norge ikke kan komme utenom å stille spørsmål ved om rammebetingelsene er gode nok, om de er oppdaterte, eller om vi må innføre nye ordninger. Vi må i alle fall sørge for at ikke våre reguleringer bidrar til å forsterke de negative trendene. Gode rammebetingelser handler også om pressefrihet. Pressestøtten har det vært mye diskusjon rundt, men den er viktig. Den ble opprettet i 1969 og har vært et sentralt virkemiddel for å opprettholde en allsidig og desentralisert presse i Norge. De fem avisene DagenMagazinet, Dagsavisen, Klassekampen, Nationen og Vårt Land er kategorisert som riksdekkende, meningsbærende aviser og ytes ekstra tilskudd. For Kristelig Folkeparti er opprettholdelse av pressestøtten en viktig sak i det å opprettholde mediemangfoldet og pressefriheten i Norge. Jeg vil si det sånn at kutt i rammebetingelsene er kutt i ytringene. Jeg mener at vi trenger også disse stemmene i den norske debatten. Vi kan ikke ta vår pressefrihet som en selvfølge. Vi må hele tiden passe på at den ikke svekkes – til det er den altfor verdifull.