trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Statsråden har en virkelighetsbeskrivelse som gjør at det er viktig å satse på historiefaget i norsk skole, sånn at ungdommer får lov til å gjøre seg opp sine meninger sjøl. Men det var egentlig ikke det jeg skulle spørre om. Jeg skulle spørre om regelendringer. Statsråden snakket jo varmt, både i replikkvekslingen og i innlegget sitt, om viktigheten av i å fornye offentlig sektor, om å forenkle, sånn at byråkratiet ikke blir for stort. Vi har foreslått et regelråd. Vi har foreslått store målsettinger. Ola Borten Moe drev gjøn med de målsettingene som Senterpartiet i Sverige gjennomfører. Maud Olofsson, Senterpartiets partileder i Sverige, har innført et regelråd, og de har snart nådd målet med 25 pst. Problemet med vår næringsminister er at dette først og fremst går ut over de små, og det er ikke så viktig. På NHOs årskonferanse i januar sa statsråden at han skulle sette et mål. Nå har vi ventet siden NHOs årskonferanse. Sverige og Danmark holder på å klare det. Har statsråden snart et mål?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Det hørtes ut som statsråden sa at hun trivdes best i en Venstre-regjering, og det har jeg jo stor forståelse for. Men så tok hun seg kraftig inn og brukte stort sett hele innlegget sitt på å forklare – hun nærmest repeterte – at man bare trivdes i det samarbeidet man trivdes i. Det må vi vel ta til etterretning og godkjenne. Da er spørsmålet mitt: Når nå Arbeiderpartiet snakker om kommunesammenslåing for å få til velferd for framtida, er det helt i tråd med det som også Venstre har sagt, at hvis man skal klare å holde vår kommunale velferd, hvis vi skal klare å holde vårt lokaldemokrati, hvis vi skal klare å få dyktige fagfolk ut i kommunene, er enhetene vi i dag har, for små til å takle en ny kompetansekommune, som er det vi trenger i framtida. Så til spørsmålet mitt: Når statsråden trives så godt i samarbeid med Arbeiderpartiet, deler man også Arbeiderpartiets tanker på det området?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Det heter seg at «it takes one to know one», og når man ser statsrådens evne til å si at Arbeiderpartiet har monopol på alle store velferdsreformer i historien, tror jeg nok at advarselen til Høyre om å ha mange mødre kanskje faller litt på steingrunn. Men det var ikke det jeg skulle spørre om. Det er jo vanskelig å finne noen spørsmål til denne statsråden, men i år føler jeg liksom at jeg har lyktes. Med denne høsten som vi har bak oss, som ikke har vært noe bra for tilliten til norske politikere og norsk demokrati, må vi ikke gå i den fella at vi tror at vi skal lage oss regler for å komme ut av alt. Men åpenhet er med på å bekjempe de kulturene vi ikke vil ha. Derfor lurer jeg på om kanskje statsråden nå har endret holdning til et lobbyregister, og at han ser at hvis vi hadde hatt et lobbyregister overfor den norske regjeringa og overfor det norske parlamentet, hadde mange av de insinuasjonene vi ser i norsk offentlig debatt, kunnet forsvinne, for man kunne ha bevist hvordan prosessen hadde pågått.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Jeg har ambisjoner om å bli siste taler, og jeg skal ikke skape noe mer bråk. Jeg syns det har vært en litt rar debatt. Nå skulle vi diskutere trontalen fra regjeringspartiene, og jeg får replikk om hvorfor jeg ikke har snakket om Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg husker veldig godt hva jeg sa i hovedinnlegget mitt. Jeg begynte med å si at vi bor i et land hvor vi har det veldig flott. De aller fleste av oss har det veldig flott i dette landet. Vi er kjempeheldige som bor her. Det andre jeg sa, var at skal vi takle framtidas utfordringer, må vi ta noen andre grep nå. Så sier Helga Pedersen at jeg lager et negativt bilde av landet og viser mangel på framtidstro. Kanskje vi skulle tatt hverandre litt mer seriøst i det vi gjør. En debatt jeg virkelig syns vi har begynt på, men som også er veldig skyttergravpreget, handler om fornyelsen av offentlig sektor. Den som er glad i offentlig sektor, må være med på å reformere offentlig sektor. Velferdsstaten vår trenger faktisk nye grep for framtida, og kanskje bør man ha en litt mer åpen tone på hva de nye grepene bør være. Så har jeg lyst til kort å forklare hvilke forslag fra Fremskrittspartiet vi stemmer for og imot. Vi stemmer imot det første – selvfølgelig. Venstre har jobbet i hundrevis av år, føles det som, for å si at politikere er folks ombud. Det å sette dette ut på anbud er jeg uenig i. Vi er også imot forslag nr. 3. Vi støtter forslag nr. 4. Det syns jeg er betimelig på dette tidspunkt. Vi er imot forslag nr. 5 fordi det bryter med et annet viktig Venstre-prinsipp, nemlig lokaldemokratiet. Vi er for forslag nr. 6, men vi stemmer ikke for forslag nr. 7. Så har jeg lyst til å si litt til slutt – jeg ser ingen klokke, men jeg tror at jeg har litt tid igjen – om parlamentet. Jeg har også vært parlamentarisk leder da Venstre var regjeringsparti. Da hendte det faktisk at parlamentet hadde innflytelse på saker. Det hendte faktisk i alle komiteer at man flyttet på penger på grunn av offentlig debatt. Det hendte faktisk at regjeringspartiene stemte for forslag fremmet i Stortinget, fordi de var kloke. Jeg vil at parlamentet skal ha den makta, og jeg syns det er fryktelig dumt at det utvikler seg slik at man ikke stemmer for forslag man faktisk er for, fordi det ikke er fremmet av dem det skal fremmes av. Det var min kommentar til vårt forslag. Så har vi en tv-aksjon på søndag for flyktninger. Det gir noen bilder av en del av hele denne integrerings-, flyktning- og innvandringsdebatten som vi nesten ikke ser i norsk debatt. Så hvis man skal ha noe å sove med, foreslår jeg at man går inn på YouTube og ser tv-aksjonens film. Da får man et litt annet perspektiv på den debatten.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
På vegne av representantene Jan-Henrik Fredriksen, Ingebjørg Godskesen, Arne Sortevik, Åge Starheim og meg selv har jeg gleden av å fremsette forslag om å innføre målbar veistandard og etablering av selvstendig transporttilsyn.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-10-04:
På vegne av representantene Erna Solberg, Nikolai Astrup, Gunnar Gundersen, Svein Harberg, Trond Helleland, Frank Bakke-Jensen, Elisabeth Røbekk Nørve, Lars Bjarne Tvete, Bjørn Lødemel og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om en styrking av lokaldemokratiet og eiendomsretten i miljø- og arealforvaltningen.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-10-04:
Årets trontale vil trolig bli husket for at den har vært preget av at grunnleggende politiske prinsipper er satt opp mot hverandre. Fra Høyre understreker vi den enkeltes mulighet til å styre sitt eget liv, satsing på frivillig sektor, at framtidens velferd skapes gjennom verdiskaping og vekst, ikke gjennom økte skatter, og at dette er verdier som gir både livskraft og bærekraft. På den andre siden har vi hørt fra regjeringspartiene, som understreker at det er staten som vet best, og at skatteseddelen er minst like viktig som stemmeseddelen når det gjelder framtidens utvikling. De rød-grønne er tydeligvis overrasket over at ikke alle er enig med dem om sosialdemokratiets fortreffelighet. Neste års kommunevalg blir sikkert både spennende og engasjerende. For oss i Høyre er valget også en anledning til å understreke at lokaldemokratiet og lokalt selvstyre er et fundament i et godt samfunn. Et godt samfunn er nemlig bygget på reell medbestemmelse helt fra nærmiljøet, via kommune og opp til nasjonalt nivå. At den enkelte skal ha stor innflytelse over egen livssituasjon, er en selvstendig politisk verdi for Høyre. Kommunene utgjør selve grunnmuren i det lokale folkestyret, og kommunene representerer både tilhørighet og mulighet for innflytelse for den enkelte innbygger. Men de siste årene er råderetten over store arealer og verdier flyttet fra lokale myndigheter til statlige myndigheter. Dette har mange steder medført en tillitskrise mellom lokalsamfunn og sentrale myndigheter. Forflytningen av makt utfordrer en tradisjon der naturområder er blitt forvaltet gjennom stort sett varsom lokal bruk I stor grad opplever kommunene at kommuneplaner og lokale planer møter innsigelser fra overordnede myndigheter. Dette svekker kommunenes mulighet til å ta styring på lokal samfunnsutvikling. Det undergraver mulighetene for nærings- og boligutvikling. Derfor fremmet Høyre i dag et representantforslag om en styrking av lokaldemokratiet og eiendomsretten i miljø- og arealforvaltningen. Dette forslaget synliggjør en grunnleggende skillelinje i norsk politikk, nemlig Høyres tillit til at samfunnet må bygges nedenfra, i motsetning til regjeringens politikk, som fører til sentralisering av makt og utarming av lokaldemokratiet. I sommer fikk vi demonstrert kraften i lokaldemokratiet når statens overstyring går for langt. Jeg tenker på vedtaket om å bygge kraftlinjen i Hardanger. Her så vi styrken i lokalsamfunn som føler seg overkjørt og ignorert. Dette er en positiv kraft. Høyre vil gi kommunene større frihet og ansvar. Det vil gi bedre mulighet til å utvikle gode lokalsamfunn. Det vil gi bedre forankring for miljøpolitikken, og det vil gi større handlingsrom for å finne gode løsninger for samfunnsutviklingen – bygget på lokale forhold og lokale politiske vedtak.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
På vegne av Trine Skei Grande og meg selv har jeg æren av å fremme forslag om mer forutsigbarhet og mindre byråkratisk adopsjonsprosess. På vegne av Trine Skei Grande og meg selv fremmer jeg også forslag om å innføre en panteordning for miljøfarlig avfall.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
For nøyaktig ett år siden utfordret jeg representanten Helga Pedersen på spørsmålet om framtidig kommunestruktur, og om det ikke var nødvendig med større kommuner med større ansvar enn dagens, særlig for å kunne tilby bedre tjenester innen velferd og helse. Om nødvendig måtte dette gjøres med en mild form for tvang. Den gang svarte Arbeiderpartiets parlamentariske leder: «Jeg ser at det enkelte steder er behov for å gjøre endringer i kommunestrukturen, men jeg mener at for å få en god prosess er det viktig at det er basert på frivillighet.» Nå har tydeligvis pipa fått en annen lyd. For noen uker siden sa nemlig Helga Pedersen til NRK at vi må åpne for tvangssammenslåing av kommuner, fordi dette handler om de store linjene i norsk velferdspolitikk. Sa representanten Pedersen dette fordi Senterpartiet ligger nede for telling? Er det en forsnakkelse? Eller er det fordi Pedersen har innsett at Venstre hadde rett for et år siden, og at Arbeiderpartiet nå er enig med oss i Venstre i synet på framtidens kommunestruktur?
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Venstre har lenge vært bekymret over situasjonen til asylsøkerne i Hellas. TV 2 har i en rekke reportasjer i det siste dokumentert at landet konsekvent bryter asylsøkernes menneskerettigheter og bryter sine internasjonale forpliktelser. Situasjonen er nå så alvorlig at land i Europa stanser retur til Hellas på tross av at de har juridisk mulighet til dette i Dublin-forordningen. På TV 2-nyhetene lørdag sa representanten Heikki Holmås, som tilhører samme stortingsgruppe som Solhjell, at det er viktig å stoppe utsending av folk og heller behandle sakene her – dvs. altså i Norge. Jeg kan glede Holmås med at Venstre i dag har fremmet forslag i Stortinget nettopp om at Norge straks stanser all retur av asylsøkere til Hellas, inntil landet har bedret sine prosedyrer og følger de undertegnede EU-direktivene og flyktningkonvensjonen. Mitt spørsmål til representanten Solhjell er: Er Solhjell enig med sin partifelle Heikki Holmås i at Norge nå må stanse all retur til Hellas, og vil SVs stortingsgruppe støtte Venstres forslag?
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Venstre har i de siste årene fremmet en rekke forslag om å gjøre hverdagen enklere for landets småbedrifter. Det er alt fra bedrede sosiale ordninger for selvstendig næringsdrivende til tiltak for å sikre mer risikovillig kapital i oppstartsfasen, næringsfradrag for enkeltpersonforetak og forslag om eget norsk regelråd etter modell av den svenske suksessen. Felles for alle forslagene er at de er stemt ned av regjeringspartiene, Senterpartiet inkludert, og det selv om mange av forslagene er identiske med programformuleringer i Senterpartiets program. Det er rett og slett litt trist og litt rart. Men raus som jeg er i dag, vil jeg gjerne gi Senterpartiet en ny sjanse. Venstre har til behandling i Stortinget et forslag om at vi snarest vedtar et forpliktende mål om 25 pst. reduksjon i skjemabelastningen for næringslivet innen 2012. Lykkes vi med det, kan vi frigjøre over 10 mrd. kr til verdiskaping og innovasjon som i dag forsvinner i byråkrati og skjemautfylling. Er dette et forslag Senterpartiet vil støtte? Spørsmålet lar seg i utgangspunktet besvare med et ja eller nei.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Jeg er veldig glad i denne byen, som jeg er født og oppvokst i, og som jeg er en del av. Jeg gleder meg over at jeg kan bevege meg fritt i denne byen, og jeg gleder meg over å kunne ta del i integreringsdebatten. Jeg kjenner meg ikke igjen i den virkelighetsbeskrivelsen som representanten Hadia Tajik nettopp her ga. Venstre har borget for en bedre integreringspolitikk gjennom alle de årene som Venstre har hatt et ord med i laget i bystyret i Oslo. Det tror jeg også representanten Hadia Tajik kjenner til. For meg blir dette polemikk uten noe realitetsinnhold.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Jeg tror representanten Tajik bør sette seg inn i hvordan f.eks. skolene presterer i ulike undersøkelser som gjøres. Oslo kommer svært godt ut i de fleste skoleundersøkelsene. Når det gjelder å bekjempe fattigdom blant barn, som Tajik er inne på, er jeg veldig glad for at hun berører det temaet. Vi fremmet allerede i fjor hele ti konkrete forslag. Det var forslag om en garantert minsteinntekt, borgerlønn, forslag om en minstenorm og nye kriterier for sosialhjelpssatser, forslag om husbank, sosialbank, forslag om gjenkjøpsboliger, forslag om differensiert barnetrygd, forslag om differensierte priser i barnehage og SFO, forslag om lettere å kunne kombinere arbeid og trygd, forslag om å heve aldersgrensen når det gjelder egenandeler for helsetjenester og lønn ved barns sykdom, forslag om å styrke barnevernet og forslag om økt satsing på frivillig supplement. Det jeg registrerer, er at Tajik snakker om fortiden og nekter å forholde seg til det som er kjerneproblemstillingen i dag, at vi har 85 000 barn som lever under fattigdomsgrensen. Dette har regjeringen ikke maktet å gjøre noe med. Tvert om, de har latt være å stemme for de gode forslagene som vi har fremmet.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Det kan hende det går saktere for representanten Raja i dag, men jeg forsto ikke helt spørsmålet. Men jeg hørte stikkordet «sosial dumping», og tenkte det helt sikkert ville dukke opp, så jeg har forberedt et kort lite svar. Venstre er enig i at det offentlige må kunne stille krav om at oppdragsgiver foretar en god og ordentlig vurdering før de inngår kontrakter, og at oppdragsgiver stiller krav om at deres kontraktører retter seg etter gjeldende lover og forskrifter. Det vi har stemt imot, er et regelverk der det pålegges alle oppdragsgivere å påse at underleverandører/leverandører utbetaler lønn, dekker et visst antall hjemreiser, kost og losji samt overholder allmenngjøringsforskriftens arbeidsbestemmelser osv. For det første medfører dette en helt umulig situasjon for mange bedrifter. For det andre stiller det også en rekke rettssikkerhetsmessige problemstillinger med hensyn til hvordan en oppdragsgiver faktisk skal klare å godtgjøre en slik kontroll. Dette blir dessverre bare en symbolpolitikk uten reelt innhold og som har som eneste konsekvens at en rekke småbedrifter ikke kan legge inn anbud om oppdrag, fordi de ikke har ressurser, arbeidskraft til å utføre en reell kontroll, slik regelverket nå på papiret er. Det var i hvert fall svar på spørsmålet om sosial dumping. Resten av spørsmålet forsto jeg virkelig ikke.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Representanten Raja er født med et problem, og det er ærlighetsproblemet – han klarer ikke å la være å være ærlig. Det jeg som sittende vararepresentant har lagt merke til, er at nesten ingen av representantene som står her, svarer på de spørsmålene som blir stilt. Men nå har jeg forstått spørsmålet, og det skal jeg forsøke å svare på, selv om representanten her ikke trenger å være så veldig stolt over SVs miljøpolitikk og hva de har prestert mens de har sittet i regjeringer. Det tror jeg denne representanten godt forstår, og det er sikkert derfor han rødmer litt i kinnene også. Men når det kommer til dette med borgerlig flertall, tror jeg at alle har forstått at Venstre ikke ønsker å gå inn i regjering med Fremskrittspartiet dersom vi ikke får klarhet i et par–tre ting som f.eks. handler om innvandringspolitikk, som handler om miljøpolitikk, som handler om handlingsregelen, om ansvarlig økonomisk politikk. Det handler om at det er politiske saker som gjør at vi ikke kan gå inn i regjering med Fremskrittspartiet slik situasjonen er nå. Men dersom det skulle vise seg at man får fullt medhold i Venstres program, er det ikke noe i veien for å samarbeide med den ene eller den andre. Men det handler om hva slags politikk vi får gjennomslag for, og at det er vår politikk vi går til valg på. Det er det som også danner grunnlag for et eventuelt regjeringssamarbeid.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
I mitt korte politiske virke har jeg fått med meg at Venstre kanskje er det eneste partiet som har gått av på en miljøsak. Det tror jeg vi skal være veldig stolte av. I hvert fall er vi i Venstre veldig stolte av det. Jeg håper også denne representanten her er veldig stolt av det. Når det gjelder dette med borgerlig flertall, er det slik at selv om Venstre er et lite parti nå på Stortinget, består det av mange medlemmer, mange meninger, og vi har noe som heter demokrati i Norge, og det demokratiet er også i partiet. Hvem man skal samarbeide med og ikke samarbeide med, det tror jeg nok også representanten forstår at hører til makter over vararepresentanten. Men som jeg allerede nå har redegjort for, er det slik at det er umulig å inngå i et regjeringssamarbeid sammen med Fremskrittspartiet når avstanden er så stor når det gjelder miljøpolitikken, innvandrings- og integreringspolitikken, og når det gjelder den økonomiske politikken. Handlingsregelen er et godt stikkord for det.
Abid Raja (Venstre), 2010-10-04:
Det føles som et veldig merkelig spørsmål å svare på. Men jeg kan svare på om jeg synes det er bra at SV er i regjering. Det som er svaret på det spørsmålet, er at når det gjelder antallet miljøkameler som SV har måttet svelge i regjering sammen med Arbeiderpartiet, er det vel grenser for hvor mye de kan svelge videre før det bør bli uakseptabelt også for SV å bli sittende i en slik regjering. Når det gjelder Fremskrittspartiet, har vi fremdeles ikke fått svar på det grunnleggende spørsmålet fra lederen i Venstre, som stilte et spørsmål til Siv Jensen i dag tidlig – spørsmålet er blitt stilt to ganger tidligere – om klimaendringene er menneskeskapte. Så lenge Fremskrittspartiet ikke klarer å ta stilling til det spørsmålet, og ikke klarer å svare riktig på det spørsmålet, er avstanden milelang, og det er jeg glad for at representanten Solhjell forstår.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
For det første er det helt riktig at jeg iblant tenker på Siv Jensen, og det burde glede Siv Jensen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Det er bra. Det andre er at det burde glede representanten Jensen at jeg valgte denne debatten til å understreke at jeg var enig med Fremskrittspartiet, at dersom Fremskrittspartiet kommer i regjering, blir det total endring og markedstenkning på alle nivåer. Jeg står for en annen politikk. Jeg tror på den norske modellen, at vi løser ting i fellesskap, og at markedet ikke kan styre alt, men det er en ærlig og redelig sak at det er tydelige forskjeller. For det andre nevnte jeg «reform» flere ganger. Jeg snakket mye om Samhandlingsreformen som et av de store og viktige prosjektene som vil gjøre norsk helsevesen bedre. For det tredje er vi opptatt av å avbyråkratisere. En av de tingene vi virkelig gjør, er å ta i bruk informasjonsteknologi. Vi har nå fått disse egenandelene over på elektronisk form – det tror jeg mange opplever som en klar forbedring når det gjelder byråkrati – og vi gjør også mange andre store og små tiltak for å avbyråkratisere Norge. Det er en del av det fornyelsesprosjektet vi gjør i samarbeid med de ansattes organisasjoner. Derfor får vi det til.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Jeg mener at det private har en rolle i utbygging av norsk eldreomsorg, men det avgjørende er at det enten det er privat eller offentlig drift, kommer offentlige penger. Vi sørget for masse ekstra offentlige penger til private og offentlige barnehager, og derfor ble det full barnehagedekning. Nå skal vi sørge for mer offentlige penger til eldreomsorg, og da skal det også etter hvert bli full sykehjemsdekning. Men full sykehjemsdekning handler jo om minst tre ting. Det handler om hjemmetjenestene. Får vi mer hjemmesykepleie, mer hjemmehjelp, vil færre ha behov for å komme på institusjon. Så handler det om å bygge ut omsorgsboliger, og så handler det om å bygge ut sykehjem. Det er de tre tingene vi gjør samtidig, og som gjør at vi skal kunne gi et tilbud, slik at alle som trenger det, får heldøgns omsorg og tilsyn. Jeg må bare kort ta én ting om det forrige spørsmålet, nemlig at pensjonsreformen bare var en innsparingsreform. Det er helt feil. Jeg tror alle kommer til å sette stor pris på fritt å kunne kombinere pensjon og arbeid, og det får alle i privat sektor fra neste år. I offentlig sektor lyktes vi ikke med å få forhandlet fram en slik avtale, men det blir altså en vesentlig forbedring i muligheten til å kunne kombinere pensjon og arbeid for veldig mange lønnstakere.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Virkelighetsbeskrivelsen i spørsmålet er feil. Det er ikke slik at vi nedbygger private tilbud. Tvert imot mener jeg at de har en viktig rolle å spille. Vi er ikke imot private. Private har alltid hatt en stor rolle i det norske velferdssamfunnet. Det vi er mot, er markedstenkningen, at markedet skal styre fordelingen av disse godene. Det er markedet som ikke kan styre velferden, men Kirkens Bymisjon, Frelsesarmeen, Sanitetsforeningen og mange andre skal bidra, har bidratt og bidrar svært positivt i utbyggingen av det norske velferdssamfunnet. Det ble full barnehagedekning fordi denne regjeringen sørget for mange ekstra milliarder til offentlige barnehager og også til mange private barnehager. Så premisset for spørsmålet er altså ikke riktig. Vi kan ikke overlate fordeling av velferd til markedet, men private aktører har spilt og skal spille en viktig rolle i utbyggingen av det norske velferdssamfunnet også i årene som kommer.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Ja, jeg anerkjenner at private og frivillige bidrar til å utvikle det norske velferdssamfunnet. Det har de gjort i mange, mange tiår. Selv da Arbeiderpartiet hadde rent flertall på Stortinget, spilte de private en rolle i utviklingen av det norske velferdssamfunnet. Det jeg er motstander av, er markedstenkningen. Det jeg er motstander av, er den utstrakte bruken av anbud, og så er jeg altså tilhenger av at det er kommunene selv som avgjør. Det betyr at når vi har eksempler på at man velger én framfor en annen og kanskje nedlegger et sted, er det altså kommunen som benytter seg av sin kommunale selvråderett, sitt lokale selvstyre, til å gjennomføre den politikken de selv ønsker lokalt. Hvis man skal ha så mye anbud som Høyre vil, må jo noen tape anbudene, og da blir det noen som må nedlegge eller redusere sin virksomhet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Jeg mener at vi i all hovedsak har funnet en riktig arbeidsdeling mellom staten og kommunen når det gjelder ansvarsfordeling innenfor velferdsproduksjon. Vi sørger for finansiering. Vi sørger for lover og regler og minstekrav og minstestandarder, og så er det i stor grad opp til kommunene selv å avgjøre hvordan de velger å organisere tilbudet. Noen velger å gjøre alt i kommunal regi, noen velger en kombinasjon av kommunal regi og kanskje frivillige som Sanitetsforeningen og Frelsesarmeen, og noen velger altså noe større grad av konkurranseutsetting. Jeg mener at kommunene fortsatt skal avgjøre det. Det betyr helt sikkert at noen kommuner gjør beslutninger jeg kan være uenig i. Men jeg mener at har vi kommunalt selvstyre, har vi kommunalt selvstyre, og så må kommunene selv vurdere hvordan de best organiserer dette lokalt, gitt at de oppfyller de krav vi stiller sentralt til kvalitet og tilbud. Når det gjelder frivilligheten, har vi styrket den. Det var denne regjeringen som sørget for at vi nå får over 1 mrd. kr ekstra i momskompensasjon til frivillig sektor i Norge, og det er langt flere plasser både i offentlig og privat velferdsproduksjon nå enn i 2005. Så det blir mer. Men alle kan ikke drive akkurat som før.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Svaret er ja. Jeg har lest Per Kleppes innlegg. Jeg har stor glede av å lese hans innlegg, og jeg har drøftet mange spørsmål med ham oppigjennom årene. Så til spørsmålet om visjoner. Regjeringen har mange visjoner, og jeg redegjorde for tre av de viktigste i innlegget mitt. Det å sikre Europas laveste ledighet, det å sikre landet kanskje verdens høyeste sysselsetting er en stor visjon. De landene som ikke greier å virkeliggjøre den visjonen, vet hvor smertefullt og vanskelig det er. Det å fornye og forbedre ett av verdens beste velferdssamfunn er en stor visjon, og vi gjennomfører det nå. Pensjonsreformen – kanskje det største fornyingsprosjektet som noen gang har vært gjennomført. Samhandlingsreformen – en ny, stor omlegging. Det vil ta tid og er en retning, men vi vil gradvis starte en omlegging fra 2012. Vi går gjennom uførepensjonssystemet nettopp for å se på om det går an å gjøre det lettere å kombinere arbeid og trygd, og å gjøre det lettere å komme inn i arbeidslivet for uføre. Omleggingen av Forsvaret går sakte, men sikkert – det skjer en voldsom modernisering av Forsvaret. Det er ikke et lite, men et stort moderniseringsprosjekt. Og vi har omfattende økt bruk av informasjonsteknologi i offentlig sektor. Så vi fornyer og forbedrer offentlig sektor.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Takk for det, president. Først må jeg jo si at jeg synes det er utrolig hyggelig at statsministeren drømmer seg bort fra den brutale virkeligheten i regjeringen, når han tydeligvis titt og ofte tenker på både Fremskrittspartiet og meg. Det synes jeg er bra, men han burde lese vårt partiprogram litt nøyere også, så kanskje han fikk noen gode ideer til reformer for Norge. For jeg lyttet grundig til det statsministeren sa, og jeg tror at jeg fanget opp at han brukte ordet «reform» én gang. Det var i tilknytning til pensjonsreformen, som egentlig ikke er noen fordel for pensjonistene, men først og fremst en fordel for statskassen. Derimot ville det være fornuftig både for statskassen og for enkeltmenneskene om statsministeren og regjeringen snart begynte å ha noen ideer om å reformere det byråkratiske Norge – avbyråkratisere, avregulere – slik at det var brukerne som kom i fokus, fremfor systemer, lovgivning, hindre, problemer. Nav er kanskje det fremste eksempelet. Derfor vil jeg gjerne utfordre statsministeren på nettopp det: Har han noen som helst tanker om nye reformer særlig knyttet til å avbyråkratisere Norge? Han begynte jo veldig friskt i Stoltenberg I-regjeringen, men de tankene la han fort i skuffen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Ja, det gjør det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Jeg er ikke sikker på om brukerne oppfatter det på den måten, men det vil jo tiden vise. Men la meg utfordre statsministeren helt konkret på ett område, som han også nevnte, nemlig sykehjem og sykehjemsdekning. Det er for så vidt ambisiøst å ha en plan om å nå full sykehjemsdekning innen 2015. Det er en ambisjon Fremskrittspartiet deler, selv om vi skulle sett planen enda litt mer ambisiøs. Men det jeg la merke til, var at statsministeren kun nevnte verdighetsgarantien som det eneste virkemiddelet for å nå dette. Det kan jo ikke være riktig. Det betyr en forskrift som muligens gir folk en klageadgang, men som ikke i seg selv fører til en utbygging av antall sykehjemsplasser, som dessverre nå går ned. Hvordan har Regjeringen tenkt å nå målet om full sykehjemsdekning, slik at vi kan få slutt på at de eldre som har et pleiebehov i Norge – år foran oss – må stå og vente i en uverdig kø? Det er mulig å løse dette, særlig hvis regjeringen legger bort sin motstand mot private og er litt mer opptatt av å tenke fleksibilitet og slippe andre til i konkurransen for å gi de eldre et verdig pleie- og omsorgstilbud. Det er jo det det dreier seg om, ikke hvem som gir dem tjenesten.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Det er jo feil. Fremskrittspartiet vil ikke undergrave det organiserte arbeidslivet, men vi ønsker større fleksibilitet, og i motsetning til Arbeiderpartiet, som først og fremst lytter til LO, vil Fremskrittspartiet også lytte til de andre organisasjonene, som i sak etter sak og på område etter område føler seg tilsidesatt. De føler ikke at de når frem til regjeringens bord med sine standpunkter og synspunkter, som ofte avviker fra de standpunktene LO har. Jeg mener faktisk det er viktig å lytte også til de arbeidstakerne som er organisert, i tillegg til at det er viktig å lytte til de arbeidstakerne som har valgt å ikke være organisert, og det er noen av dem også. Poenget er at vi kan fint ivareta pilarene i dette ved å ha et trepartssamarbeid – det har ikke Fremskrittspartiet tenkt å rokke ved – men vi har også tenkt å låne øre til flere enn LO, uten å la dem få lov til å bli sentralstyremedlemmer i Fremskrittspartiet av den grunn.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
For det første er jeg glad for at Helga Pedersen siterer fra Fremskrittspartiets program, for det er veldig godt skrevet. Det handler i bunn og grunn om at det er viktigere for arbeidstakerne i dette landet at arbeidsplassen deres består enn at den går under. Jeg registrerer at flere av de fagorganiserte også tar til orde for å gå bort fra kun de sentrale lønnsoppgjørene og ta mer hensyn til forholdene ute på den faktiske arbeidsplass. Det betyr jo ikke at man ikke skal ha det vernet som ligger i dagens lovgivning i forhold til arbeidsledighetstrygd og andre ting, det står Fremskrittspartiet fullt og fast ved. Men det må altså være bedre at folk har en jobb å gå til enn at de ikke har en jobb å gå til, og derav bør man kanskje være mer opptatt av, i dårlige tider, i bedrifter som kanskje er i en veldig krevende tid, å finne løsninger sammen med de ansatte fremfor at man ignorerer problemet og håper på at det skal gå over.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Jeg er helt enig i at veldig mye er veldig bra i Norge, men jeg tror likevel vi skal tillate oss å se litt bak de fasadetallene som ble presentert, særlig når det gjelder arbeidsledighet. Det kan godt fremstå slik at arbeidsledigheten i Norge er lav, men virkeligheten er jo at det er et betydelig antall mennesker i dette landet i arbeidsfør alder som ikke registreres i arbeidsledighetsstatistikken, men som ønsker å komme i jobb. De er registrert i andre statistikker, de er registrert ved hjelp av andre virkemidler. Et eksempel på det er mange av landets funksjonshemmede som ønsker å komme i jobb, bl.a. fordi det lar seg gjøre hvis man fasiliterer hverdagen deres noe. Jeg har ikke registrert at regjeringen har vært spesielt opptatt av å gjøre noe med det, til tross for at det er tusenvis av mennesker, vel utdannede, som gjerne vil i jobb, gjerne vil være ordinære skattebetalere, men som ikke er definert som arbeidsledige på den fine, flotte statistikken som den rød-grønne regjeringen liker å selge i utlandet, men som ikke er helt korrekt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Når det gjelder finansieringen av Fremskrittspartiets veldig gode forslag over statsbudsjettet, har jeg lyst til å minne representanten Borten Moe om at Norge i motsetning til nesten alle andre land går med store overskudd som det er fullt mulig å investere i vårt eget land fremfor å la være å gjøre det. Så til landbrukspolitikken: Når Fremskrittspartiet tar til orde for en omlegging av norsk landbrukspolitikk, er ikke det først og fremst for å finansiere eldreomsorg eller veibygging. Det er for å frigjøre landets matvareprodusenter fra et omfattende byråkrati, et omfattende og krevende lovverk som ikke akkurat skaper den fleksibiliteten og dynamikken og de tilpasningsmulighetene som norske matvareprodusenter kunne hatt hvis regelverket var mer liberalt. Dette gjelder ikke bare Norge. Det er mange andre land som driver en noe spesiell subsidiepolitikk på det området, samtidig som man snakker pent om å gjøre noe med fattigdommen i den tredje verden. Da kunne man begynt med å ta bort tollbarrierene og inkludert de fattige landene i verdenshandelen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Jeg ble litt i stuss når Kristelig Folkeparti nå velger å ta en replikk på Fremskrittspartiet, for jeg trodde kanskje det betydde at de nå beveger seg bort fra et ikke-sosialistisk samarbeid. Men da jeg hørte tonen i spørsmålet, er det verdt å merke seg at mange av de problemstillingene som Kristelig Folkeparti nå tar opp i replikken, finner de større dekning for i samarbeid med Fremskrittspartiet enn med noe annet parti i Stortinget. Det bør jo borge for et godt samarbeid fremover. Så til dette med hijab: Jeg kan ikke med min beste vilje forstå hvorfor det å bære hijab først og fremst dreier seg om å uttrykke tro. Slik jeg ser det, er hijab først og fremst noe av det mest kvinneundertrykkende virkemiddel som finnes. Ingen skal fortelle meg at de fleste kvinner som i dag bærer hijab, særlig i land langt borte fra oss selv, gjør det frivillig, gjør det først og fremst som et uttrykk for tro. De gjør det av helt andre årsaker, de gjør det fordi de lever i samfunn som dyrker det å undertrykke kvinner. Jeg mener det er noe vi må slåss mot med nebb og klør.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Det er helt riktig at København var på dagsordenen i fjor. Det ble også aktualisert fordi Fremskrittspartiet selv fremmet et forslag om løpende å få en statusrapport fra regjeringen i Stortinget. Det ble gjort om til et oversendelsesforslag, og det førte faktisk frem, slik at Stortinget ble informert om posisjonene. Men det vi har sett i ettertid, er at det ikke førte frem. Regjeringen skriver selv i trontalen at den ikke har noen som helst tro på det neste toppmøtet, og spørsmålet er: Når kan vi påregne et toppmøte som faktisk gir resultater? Det det forteller meg, er at det handler om veldig mye mer. Men i Norge kommer dette først og fremst til uttrykk gjennom floskler, ord og uttrykk og langt mindre gjennom handling. Fremskrittspartiet har for lengst erkjent at det eksisterer klimaendringer. Så er spørsmålet: Er det vi mennesker som står for dem alene, eller kan det også hende at naturen går sin gang og bidrar til at det skjer?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Helga Pedersen sa at opposisjonen hadde brukt denne debatten til en gjennomgående svartmaling. Vel, mitt inntrykk som denne debatten har etterlatt seg, er at både svartedauden og ragnarok er farlig nær hvis opposisjonen på noe som helst tidspunkt skulle komme i posisjon. Det synes jeg har vært en veldig uverdig del av denne debatten. Jeg mistror altså ikke posisjonens motiver for å drive med politikk. Jeg er ganske sikker på at de driver med politikk fordi de ønsker å skape et bedre Norge, og da ville det jo være raust – i hvert fall av posisjonen – å ha den samme tiltroen til opposisjonen selv om vi ikke er enige. Debatten har jo gått langs to spor. Noen av posisjonens representanter har angrepet opposisjonen for å fordekke sannheten – for helst ikke å ville snakke om sin egen politikk og forsøke å pynte på den eller fremstille den som nærmest en blåkopi av det Arbeiderpartiet og regjeringen står for, mens andre for så vidt har sagt det som er sant, nemlig at opposisjonen vil noe annet. Vi vil det! Vi tror altså ikke på mange av de løsningene som dagens regjering representerer, og det gjør heller ikke veldig mange av velgerne. De vil ha det annerledes. De vil ha en annen eldreomsorg. De vil ha et annet helsevesen. De vil ha en annen justispolitikk. De vil ha en annen asylpolitikk. Og det kommer til uttrykk. Når man da håner og hetser opposisjonen på den måten som man har gjort i denne debatten, er man samtidig med på å håne og hetse et stort antall av innbyggerne i dette landet, og det synes jeg man skal holde seg for god til i en debatt som handler om hvilke veivalg og hvilke politiske løsninger vi ender opp med å velge, og respektere hverandre selv om vi er uenige. Men jeg har også oppfattet at ingen av posisjonens talere har vært i nærheten av å drive noen form for selvransakelse. Alt som skjer ut fra den rød-grønne regjeringen, er fantastisk. Det var sågar et innlegg her som fikk det til å høres ut som om torsken i det norske havet har det bedre under den rød-grønne regjeringen. Det får være måte på! Men det dette viser meg, er altså at prinsippene om indoktrinering i enhetsskolen virker. De virker, og det er jo noe av det Fremskrittspartiet advarer mot, nemlig en enhetsskole som skal gjøre alle like, mens vi vil ha en skole som gjør at folk klarer å tenke selv. Med de ordene har jeg lyst til å gi en stemmeforklaring. Fremskrittspartiet vil støtte forslaget fra Kristelig Folkeparti, men vi kommer ikke til å støtte forslaget fra Venstre. Med det håper jeg at denne debatten snart er avsluttet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-10-04:
Virker voteringsanlegget, siden skjermen ikke virker?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
I trontalen står det at regjeringen vil «forsvare, fornye og forbedre» velferdsstaten. Det er en god uttalelse, og det tror jeg er noe som samler hele Det norske storting. Det er ikke ønsket om å forbedre velferdssamfunnet og velferdsstaten som er det som skiller, men måten vi har tenkt å gjøre det på, og hvordan vi sikrer det. På ett område er det under de rød-grønne gått feil i forbindelse med velferdsutviklingen. De som driver med velferd innenfor frivillige og private organisasjoner, det være seg barnehager, barnevern, rehabilitering – ja, på nesten alle områder – har opplevd de siste fem årene som en gjennomgående nedbygging av og mangel på respekt for de tilbudene som de står for. Historien er at barnevernsbarn blir sendt rundt, at rehabiliteringstilbud blir nedlagt. Mitt spørsmål til statsministeren er: Har han tenkt å endre på den politikken fra regjeringen?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Det er ingen som foreslår at fordelingen av velferden skal overlates til private eller til markedet, men det er spørsmål om de private skal få en rolle, om de frivillige skal få en rolle i å utvikle velferdssamfunnet, slik at vi bruker alle de gode talentene som finnes i vårt samfunn. Det er faktisk feil det statsministeren sier. 30 omsorgsplasser i Frelsesarmeens prosjekt Håpets Dør er nedlagt. Listen er her – jeg har ganske mange av konsekvensene av det som har skjedd. I tillegg vet vi nå at regjeringen har skapt stor usikkerhet rundt de private barnehagenes fremtid ved å foreslå endringer i deres finansiering som gjør at mange av dem står i fare for ikke å få lån i fremtiden, og man har ikke lagt vekk forslaget. Man har bare utsatt det. Mitt spørsmål igjen til statsministeren: Anerkjenner han at både private og frivillige bidrar til å løfte velferden, og vil han gi dem bedre vilkår innenfor det skattefinansierte velferdssystemet i årene som kommer?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Det er slående at Arbeiderpartiet aldri snakker om at det viktigste fundamentet for den norske modellen er at vi skaper økonomisk vekst. Det er det som gir grunnlaget for om vi kan finansiere eller ikke. Når vi sier vi skal fjerne enkelte skatteformer, er det fordi det vil bidra til større økonomisk vekst. I dag har Arbeiderpartiets parlamentariske leder en artikkel hvor hun forteller hvor fælt alt er i Sverige, og at Høyre egentlig vil gjøre akkurat det samme. De siste fire kvartalene har Sverige hatt større økonomisk vekst enn Norge. I andre kvartal i år har de en vekst på 4,5 pst., høyest i Europa. Vi har en vekst på 0,9 pst. Forskjellen, 3,6 pst. – ja, vet dere hva? – betyr i løpet av en liten periode det dobbelte av det antall sykehjemsplasser regjeringen har som målsetning frem til 2005. Den typen økonomisk vekst, som kan oppnås gjennom en god skattepolitikk og bidra til flere arbeidsplasser, sikrer velferden bedre enn Arbeiderpartiets status quo-tankegang.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Unnskyld at jeg sier det, men jeg synes det er en litt fordummende politisk debatt hvis vi i Norge ikke anerkjenner at hoveddelen av forskjellene mellom Norge og mange andre land gjennom finanskrisen dreier seg om oljeinntekter og om den ressursen vi har knyttet til det. Den dreier seg ikke om den politikken som er ført i Norge – en politikk som vi for øvrig i store trekk har vært enige om at vi skulle gjennomføre. Men så tilbake igjen til den svenske situasjonen. For når de har 4,5 pst. vekst og vi har 0,9 pst. vekst, er jeg helt sikker på at man vil se andre tall når det gjelder lærere i skolen i Sverige, andre tall når det gjelder velferdssatsingen. For det som skjer når man har 4,5 pst. vekst i en økonomi, er faktisk at skatteinntektene til kommunene øker. Muligheten for å utvikle velferden blir større. Derfor er vårt utgangspunkt noe annet. Vi sørger for bedre økonomisk vekst. Dermed får vi rom for å utvikle velferden fremover. Kanskje om ett år kan det være sånn at Arbeiderpartiet synes argumentene når de peker på Sverige, var litt dårlige.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Jeg er enig i et syn som sier at det viktigste i et samfunn er at færrest mulig trenger hjelp fra det offentlige for å klare livet sitt. At flest mulig står på egne ben, at flest mulig er i en trygg jobb, og at de får muligheten til å utvikle seg, er jo det ønsket vi alle burde hatt. Og det er det jeg leser ut av det bl.a. Torbjørn Røe Isaksen sier. Jeg ønsker meg flere funksjonshemmede tilbake igjen i jobb og uavhengig av uføretrygden, og at de trenger et minimalt tilbud av hjelp for tilrettelegging for å være der. Jeg trodde noe vi var enige om skulle være målsetningen, var at velferdsstaten skal være mest for dem som trenger den mest, men først og fremst være en trampoline og ikke et nett som klamrer seg rundt deg – en trampoline som gjør at du kommer tilbake igjen til arbeidslivet, og kan være uavhengig. Fordelen med det er at da har vi større rom for å hjelpe dem som absolutt alltid kommer til å trenge hjelpen mest, de som ikke har en mulighet til å komme tilbake igjen til arbeidslivet, fordi de ikke er funksjonsdyktige nok, fordi de er så syke at de trenger mer omsorg. Vi har mange ambisjoner om å utvikle omsorgen i vårt samfunn for de gruppene som trenger det mest.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Da skal jeg oppklare en åpenbar misforståelse hos representanten Bård Vegar Solhjell. Jeg tror vi definerer velferdsstaten litt forskjellig. Jeg oppfatter utdanning først og fremst som en samfunnsinvestering i at mennesker får muligheter fremover. Jeg oppfatter det å gi god kunnskap og kompetanse som en viktig investering vårt samfunn gjør for å løfte oss fremover. Du kan kalle det velferdsstaten, vi kaller det en del av velferdssamfunnet. Men vi er opptatt nettopp av en god skole. Derfor har vi ambisjoner om at flere skal gjennomføre skolen, at flere skal lære å lese og skrive. Det er en skam at vi gjør for lite for de voksne som har gått ut av skolen uten å ha lært å lese og skrive, slik at de ramler utenfor. Derfor er vi opptatt av når vi sier muligheter for alle, at det samfunnet vi skal skape, skal utruste enkeltindividet til å bli mest mulig uavhengig gjennom at vi gir dem kompetanse, kunnskap og evne til å klare seg selv, evne til å betale regningene sine neste måned. Så kan det være at vi bruker ordene litt forskjellig. Men hvis jeg skal bruke f.eks. Audun Lysbakkens gamle tanker som rettesnor for hva SV mener i dag, så får vi en morsom debatt.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Når det gjelder de forlik Høyre har undertegnet, vil jeg få lov til å si som et apropos at kanskje statsministeren skulle takket opposisjonen og ikke bare fagbevegelsen for noen av forlikene, siden vi alle har undertegnet på dem. Så er det sånn at når Høyre undertegner et forlik, holder vi forliket. Det kommer vi til å gjøre uansett hvem vi samarbeider med fremover, eller hvilken regjering vi har. Det gjelder klimaforliket, hvor vi egentlig i spenning nå venter på oppfølgingen. Det er litt spesielt at det er nesten tre år siden vi undertegnet klimaforliket, og at det kommer til å ta nok et år før vi skal ha oppfølgingen av klimaforliket gjennom Klimakur. Noe sier meg at regjeringen også kunne satt inn ekstra driv for å gjennomføre og komme med forslagene som skal til for at vi kan nå noen av forlikene fremover. Ja, Fremskrittspartiet og Høyre har ulik politikk på noen områder, og så er vi enige om en samfunnsretning på enkelte andre områder, bl.a. spørsmålet om å bruke alle de gode kreftene i vårt samfunn og sørge for at mennesker kan få verdighet også gjennom valgfrihet, noe som jeg tror er ganske alvorlig og viktig i vårt samfunn i dag.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Det er sånn at vi kommer til å stå for vår politikk. Vi har noen absolutter – det har vi sagt før. Blant annet fører Høyre alltid en økonomisk ansvarlig politikk, fordi vi vet at i vårt samfunn, hvor vi ønsker at mennesker skal ha mest mulig uavhengighet og selvstendighet, er det å ha gode rammebetingelser rundt den økonomiske politikken noe av det viktigste vi gjør. Det er en premiss som jeg forutsetter at alle som vil samarbeide med Høyre, også har med seg i sine tanker om hvordan man skal gjennomføre politikk. Så har jeg lyst til å si at jeg merker meg med interesse også at regjeringen alltid er klar og tydelig i sin politikk. I trontalen kom det en invitasjon til opposisjonen om å være med på å rydde opp i en viktig senterpartisak, nemlig bestandsmålene for ulv og jerv og andre villdyr. Jeg vet at der er kanskje regjeringsspriket størst. Da er det kanskje godt å ty til oss på de områdene. Jeg registrerer at det ville ikke vært mye ulv igjen hvis politikken i Senterpartiets valgkamp fra 2009 skulle vært gjennomført.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Representanten Helga Pedersen har gjort seg til fremste talsmann for den nye politiske debatten som jeg ser brer om seg blant de rød-grønne, nemlig ikke å tro på hva vi sier i norsk politikk, men forsøke å lete etter eksempler alle andre steder: i Sverige, i Storbritannia, fra Thatcher og Berlusconi – ja, jeg vet ikke når vi skal få nye påfunn om hva Høyre egentlig står for. Ett av de store eksemplene er skattelettelsene i Sverige. Det er riktig at den svenske regjeringen ga 74 mrd. kr i skattelettelse. I valgkampen ble Mona Sahlin spurt om hva hun ville reversere. Da skulle hun reversere to av de milliardene. Derfor er mitt spørsmål til Helga Pedersen: Er det slik at 72 mrd. kr av skattelettelsene til Fredrik Reinfeldt er grei politikk, men at det bare er de to siste milliardene som er problemet, og som skaper nedbrytingen av den nordiske velferdsmodellen, slik hun argumenterer?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Jeg registrerer at Helga Pedersen ikke ville svare på mitt spørsmål. Men det er jo litt av den retorikken man fører, det er akkurat på samme måten som at man var imot alle skattelettelsene den forrige regjeringen ga. Men når man bestemte seg for at man hadde nådd nivået i 2004, var det fint, og man ville ikke øke skattene derfra. Men det som jeg synes er hovedutfordringen, er at Arbeiderpartiet forsøker å late som om … Unnskyld, men noen har glemt å sette på replikk. Skal vi begynne på nytt igjen?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Men jeg vet ikke hvor mye tid jeg har brukt?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Hovedutfordringen, synes jeg, med Helga Pedersens retorikk, er at hun ikke tar inn over seg det som faktisk skjer for øyeblikket i nabolandene våre. Danmark har en vekst på 3,8 pst., Finland har en vekst på 3,4 pst., og Sverige har en vekst på 4,5 pst. Norge har en vekst på 0,9 pst.! Hvis man skal si at den nordiske modellen er gravlagt i de andre landene når den baserer seg på høyere produktivitet, større vekst for å bære velferden, kan det jo være at svaret er, når du måler om to–tre år, at det egentlig er de tre andre landene som vil komme best gjennom finanskrisen. Har Arbeiderpartiets parlamentariske leder i det hele tatt reflektert over det?
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
President! Det er en åpenbar misforståelse.
Erna Solberg (Høyre), 2010-10-04:
Ja vel.