Bent Høie (Høyre), 2019-11-19:
Flere mennesker vil oppleve syns- og hørselstap etter hvert som befolkningen blir eldre. Regjeringen vurderer ulike tiltak for å forbedre tjenestetilbudet til personer med nedsatt syn og hørsel. Jeg er enig i begrunnelsen for interpellasjonen og vil ta initiativ til en utredning av hvordan optikernes kompetanse kan utnyttes best mulig. Helsedirektoratet fikk i 2018 i oppdrag å utrede organiseringen av tilbudet til personer med sansetap. Arbeidet ble delt i to på grunn av oppdragets omfang. Den første delen – en utredning om organiseringen av hørselstilbudet – skal være ferdig i begynnelsen av 2020. Helsedirektoratet vil så få et tilsvarende utredningsoppdrag om tilbudet innen øyehelse. Dagens interpellasjon gjelder optikernes mulige bidrag, men representanten Stenslands spørsmål reiser viktige problemstillinger som angår flere grupper helsepersonell på mange fagområder. Befolkningen blir eldre, og vi blir færre yrkesaktive. Det er generelt for stor variasjon i organiseringen av tilbudet, i ventetid, i kvaliteten på tjenestene som tilbys, og i effektiv bruk av tilgjengelig kompetanse. Vi må se på om oppgavene kan utføres på nye måter, og om helsepersonell kan få andre oppgaver enn i dag. Hvordan optikernes kompetanse og kapasitet kan benyttes bedre i arbeidet for bedre øyehelse, er en del av dette. I pasientens helsetjeneste må vi jobbe smartere og annerledes, og vi må involvere pasienter og medarbeidere på andre måter enn i dag. Vurderingen av hvem som skal gjøre hvilke oppgaver, må bygge på faglige erfaringer, utviklingen i profesjonsutdanningen og på teknologisk utvikling i de ulike fagområdene. Utgangspunktet må være kvaliteten på tjenestene, hvilken kompetanse det er behov for, og – ikke minst – pasientenes behov. Skal vi lykkes med å redusere variasjonen i tilbudet og levere tjenester med god kvalitet også i framtiden, må vi ta tak i utfordringene knyttet til mangel på helsepersonell. Vi må også våge å tenke nytt i måten vi organiserer og bruker helsepersonell på. Vi må ta i bruk tiltak som bidrar til effektiv bruk av personell med høy kompetanse og lang utdanning. Selv om vi gjør dette, vil likevel bemanningsbehovet i helsetjenesten øke sterkt. Samtidig som vi utdanner flere, må vi også endre arbeidsmåter og oppgavedeling, og vi må passe på å benytte rett kompetanse på rett sted. Teknologiutviklingen gir muligheter for å endre hvordan vi bruker personellet, og vi må organisere oss for å ta i bruk teknologiske løsninger som er arbeidsbesparende og fremmer helse og velferd. Optikere finnes over hele landet, og de har viktige funksjoner for personer med synshemming. Optikere bruker synsundersøkelser for å gi råd om riktige briller eller kontaktlinser, og de henviser til øyelege hvis de ser tegn på sykdom. Vi må undersøke om optikernes kompetanse kan benyttes bedre enn i dag. Det finnes noen optikere i spesialisthelsetjenesten, men langt de fleste arbeider i private optikerforretninger – det vil si i et fritt marked uten offentlig finansiering og tilknytning. Personer med diabetes er en stor pasientgruppe i helse- og omsorgstjenesten. Pasientene skal ha regelmessige øyebunnsundersøkelser for å oppdage diabetisk øyesykdom i tide. Hvis sykdommen oppdages i tide, kan pasientene få behandling som kan forhindre unødvendig synstap og blindhet. Som en del av arbeidet med Nasjonal diabetesplan 2017–2021 anbefalte Helsedirektoratet et program for regelmessige netthinneundersøkelser for å hindre diabetisk øyeskade. I 2019 fikk helseregionene i oppdrag å innføre dette programmet i helseforetakene. Dette ble gjort som en oppfølging av diabetesplanen, og for at tilbudet til pasienter med diabetes systematisk skal følge nasjonale faglige retningslinjer. Programmet bygger på oppgavedeling mellom fastleger og øyeleger i sykehus og spesialistpraksiser. Samtidig skal de også benytte kompetansen hos øyesykepleiere, optikere og andre personellgrupper med relevant kompetanse. Helse Nord gjennomfører pilotprosjekter der både øyeleger, optikere og øyesykepleiere er involvert. Etter Helsedirektoratets vurdering bør optikere ha en plass i det faglige teamet som jobber med diabetespasienter. I pilotprosjektet i Helse Nord tar optikeren bilde av netthinnen, mens en øyelege tolker bildene og står for videre oppfølging. I Harstad samarbeider optiker og øyelege om oppfølging av diabetespasientene. Samarbeidet startet i 2010, og optikeren har flere oppgaver enn å ta bilder, bl.a. vurderer optikeren i større grad om bildene viser tegn til sykdom. Også barn kan ha synstap og øyesykdom. Helsedirektoratet har nylig revidert delen om syn i nasjonal faglig retningslinje for undersøkelse av syn, hørsel og språk hos barn. Direktoratet anbefaler bl.a. å opprettholde dagens praksis om at helsestasjon og skolehelsetjeneste skal henvise barn som er eldre enn fem år, til optiker eller ortoptist. Hvis helsestasjonen har mistanke om øyesykdom eller annen sykdom, skal barnet henvises til spesialisthelsetjenesten. Norges Optikerforbund og optikerutdanningen ved Universitetet i Sørøst-Norge har deltatt i arbeidet med retningslinjene. Et utkast med faglige anbefalinger er sendt på høring med høringsfrist i januar 2020. Som nevnt vil jeg ta initiativ til en utredning av hvordan optikernes kompetanse kan benyttes i større grad enn i dag. Det vil passe å knytte en slik utredning til arbeidet med sansetap som regjeringen allerede har startet. Utredningen om organisering av tilbudet innen øyehelse skal legge vekt på kvalitet i pasientbehandlingen og god bruk av kompetanse. Den skal bl.a. gjennomgå utfordringer knyttet til finansiering, herunder bruk av takster og egenandeler, som Norges Optikerforbund har tatt opp. Bruk av IKT-løsninger er en annen viktig problemstilling som utredningen må ta tak i. Optikere er autorisert helsepersonell, og må registrere nødvendige opplysninger om pasienten og helsehjelpen. De skal også ha sikre løsninger for å lagre bilder og andre data. Utredningen må vurdere løsninger for sikker digital kommunikasjon med pasienter, helsestasjon, fastleger og sykehus. Hvilke kompetansekrav som skal settes til ulike øyeundersøkelser, og hvem som har kompetanse til å vurdere funn ved slike undersøkelser, må også utredes. Øyehelseprogrammet for diabetespasienter og Helsedirektoratets utredning av sansetap vil vurdere nye muligheter for å benytte optikernes kompetanse. Vurderingene må omfatte finansiering av optikernes arbeid, journaldokumentasjon og sikker kommunikasjon om pasientopplysningene. De pågående utredningene vil gi et godt grunnlag for Hebeslutninger om optikernes rolle i det framtidige tilbudet innen øyehelse.