Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Takk, president. Til glede for nye lyttere kan jeg si at vi har hatt en gjennomgang av kjernekraftsituasjonen med mange nye kjernekraftverk under planlegging og bygging, at verdens energibehov nok vil bli dekket av mer kjernekraft enn det det har vært, at norske kjernekraftmiljøer har både vært tidlig ute og bidratt mye i prosessen allerede fra 1950-tallet, og at vi har et anerkjent miljø, spesielt rundt Halden og Kjeller når det gjelder utvikling av kjernekraftsikkerhet. Da kom jeg fram til det som egentlig er poenget med interpellasjonen, nemlig å utfordre Regjeringen i forhold til Thoriumutvalgets arbeid, som jeg mener var en god pilar og premissgiver for slik Norge burde fortsatt arbeidet med kjernekraft – ikke med mål om å bygge noe så fort som mulig, en slik debatt vet jeg ville bli avsporet umiddelbart. Og det er heller ikke noe poeng med hensyn til vår nasjonale energiforsyning. Med de naturressursene vi har, kan vi utnytte vann, vind, bioenergi og gass – og gjerne ting til havs og langt nede i jorden – på en bedre måte. Det dekker vårt behov, uten at vi behøver å diskutere kjernekraft på norsk jord. Men med den situasjonen som er rundt oss, er det interessant. Thoriumutvalget studerte en ressurs som blir et supplement til uran, som altså gjør at energiforsyningen blir enda mer fleksibel og enda mer robust, og ikke minst påpekte man hvordan Norge kan bidra i forskning og utvikling både rundt thoriumteknologi og også i forhold til mer tradisjonell kjernekraft med tanke på utvikling av tredje generasjons kjernekraftverk og fjerde generasjons kjernekraft. Tredje generasjon bygges jo nå i Finland. Utvalget pekte på behovet for å øke våre – skal man si – humane ressurser gjennom studier ved universitetene og å la våre kjernefysikkmiljøer få være med i Euratom. Thoriumutvalgets rapport var sånn sett både jordnær og nyansert ved at det var disse problemstillingene man diskuterte. Thoriumutvalgets rapport ble sendt ut på en bred høring, og man fikk ganske mange gode høringsinnspill – et femtitall, hvis jeg ikke husker feil – der det vel kun var miljøbevegelsen som var kritisk. Blant alle de andre, både næringsaktører, forskningsaktører og akademia, var det en positiv holdning til det Thoriumutvalget uttalte – ikke en positiv holdning som skal tolkes dit hen at nå skal vi bygge kjernekraft, men en positiv holdning til at dette er et tema og en ressurs der Norge har et potensial til å være en bidragsyter, og der vi har små, men robuste miljøer som kan videreutvikles. Vi vet, som jeg nevnte tidligere, at på NTNU er det nå mulig å studere litt rundt kjernefysikk, og det er folk som tar mastergrad rundt temaet. Det er jo lenge siden det skjedde sist, og det er et uttrykk for noe positivt. Jeg ønsker at statsråden sier litt om man har noen visjoner rundt dette: hvordan Norge skal bidra, og sørge for at Halden-miljøet føler en trygghet for at de ikke vil bli nedlagt som følge av motstand mot kjernekraftverk i Norge, men at man ser på det de bidrar med som så verdifullt at det er noe man vil garantere for i framtiden og faktisk stimulere, likeså at man kan utvikle et miljø som på tvers av forskningsmiljøene, næringslivet, akademia og politikken står sammen om at her skal Norge bidra. Ikke at dette må gå på bekostning av det vi satser på når det gjelder fornybar energi, men dette skal være én av de pilarene der vi er med og bidrar som energinasjon. Vi skal huske på at når IEA snakker om dette området, er kjernekraft ett av de fire temaområdene. Dette temaområdet blir dessverre utelatt i den norske debatten, men det bør herved inkluderes.