Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Jeg er enig med alle dem som fra denne talerstolen i dag har sagt at dette er viktige saker, og det er et viktig tema. Jeg er selvfølgelig glad for at komiteen har gitt meg tilslutning til den måten vi nå jobber videre på med spørsmål knyttet til saken. Jeg tror det var representanten Trine Skei Grande som sa at det er viktig at vi gjør noe, at vi følger opp. Jeg vil benytte anledningen gjennom dette innlegget til å redegjøre litt for de to hovedspor vi nå jobber etter i oppfølgingen av stortingsmeldingen. Det første er at vi i forbindelse med stortingsmeldingen nedsatte en intern arbeidsgruppe med flere departement og direktorat: Arbeids- og inkluderingsdepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet, Justisdepartementet, Utlendingsdirektoratet, Integrerings- og mangfoldsdirektoratet og Sosial- og helsedirektoratet, der vi for å forbedre tilbudene våre har sett på hvilke flaskehalser vi har, hvordan vi kan gjøre noe med de flaskehalsene, og hvordan vi kan samordne oss ytterligere, til beste for de utfordringene vi har. Denne interne arbeidsgruppen er nå ferdig, og jeg har nettopp mottatt rapporten fra den. Man kan si at det arbeidsgruppen er særlig opptatt av, er hvordan vi kan forbedre rutinene våre knyttet til utfordringene med å identifisere mulige risikopersoner. Vi ser på forholdene i mottak. Vi ser på helseundersøkelser ikke bare ved ankomst, for ofte viser det seg at det som ved ankomst kan se ut til å være helt greit, etter en tid i opphold utvikles til sykdom. Sykdom behøver ikke nødvendigvis å være identifiserbar ved ankomst, men kan komme etter hvert. Derfor er utvidede helseundersøkelser underveis i oppholdet i mottak også viktig. Vi har nettopp fått evaluert erfaringer fra forsterkede mottaksavdelinger, og vi gjennomgår nå evalueringsrapporten for å se om det er behov for nye tiltak der. Vi ser på rettssikkerhetsdilemmaet ved bruk av vakthold, der jeg tror vi skal være ærlige på at det er et område i norsk jus som ikke har en tydelig etablert rettspraksis. Vi ser på taushetsplikten, for et av dilemmaene vi kan stå overfor, er jo at helsedelen kan gjøre en grundig jobb overfor en person, men når vedkommende er ferdigbehandlet i f.eks. en psykiatrisk avdeling og overføres til mottak, er det på ingen måte noen automatikk i at kunnskap fra helsedelen kan overføres til mottaksdelen. Det er ingen uproblematisk side, for det er klart at taushetsplikten i helseinstitusjonene er noe av det mest sentrale i forholdet mellom pasient og behandler. Vi ser på bruk av tvang, f.eks. Det er det ene sporet, der vi nå jobber med departementene og direktoratene ved å følge opp ulike flaskehalser. Det andre viktige sporet er det som representanten Kari Lise Holmberg var inne på, at Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress nå har ferdiggjort sin rapport om kartlegging av nyankomne asylsøkeres psykiske helse. Den er nå oversendt Sosial- og helsedirektoratet. Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress, NKVTS, har testet ut ulike instrumenter for kartlegging av asylsøkeres helse relativt kort tid etter ankomst. De konkluderer med at instrumentene i varierende grad er brukbare overfor denne målgruppen. Blant annet avhenger det av respondentens utdannelsesnivå. Mange skjemaer er veldig kompliserte. De har også prøvd ut kliniske intervjuer. De kommer med en del anbefalinger. Nå ligger den rapporten til vurdering i SHD, som da vil oversende den til Helse- og omsorgsdepartementet. Jeg går ut fra at det er helt naturlig at både jeg og Sosial- og helsedepartementet rapporterer tilbake til Stortinget hvordan vi nå følger opp på hvert vårt felt. I så måte mener jeg at vi skal sørge for å oppfylle intensjonene i forslaget fra Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti.