Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2011-01-13:
Det offentlige har tidligere ofte vært en både dum og dårlig innkjøper. Veldig mange selvstendige konsulenter har sagt til meg at ingen betaler høyere timepris enn det offentlige, og ikke forhandler de på prisen heller. Derfor er vi nødt til å ha lover og regler på området. De reglene vi har i Norge, har mange svært sterke sider, og de har noen svake sider. En sterk side ved regelverket er at det faktisk forebygger og hindrer korrupsjon. Men, som sagt, det er også noen svake sider. Jeg har lyst til å trekke fram én av disse. Jeg synes at deler av det vi ser rundt offentlige anskaffelser, kan minne om en rakett som ikke kan styres etter at den har tatt av fra rampen. Hvis man da har lagt inn feil koordinater, eller glemt å legge inn koordinater, går det som det går, for man kan ikke endre det etter at raketten er skutt ut. Det samme gjelder i dag med de offentlige anbudene. Hvis man har glemt å skrive noe inn i teksten, eller har skrevet feil inn i teksten, går det som det går, og vi vet at det kommer til å ende slik, også mens det skjer. For å gjøre det litt nærmere oss som er her i dag: Hvis presidentskapet skulle ha kommet til at de får lyst til å sette Stortingets bedriftshelsetjeneste ut på anbud, og i utlysningsteksten skulle komme til å glemme å si at tjenesten skal gis på Stortinget, kan det hende at et like godt tilbud som alle de andre, men billigst, kommer fra en bedriftshelsetjeneste på Hamar. I så fall vil Stortingets ansatte og Stortingets representanter måtte reise opp til Hamar for å få sine helseundersøkelser. Det vil nok ikke bli sett på som veldig hensiktsmessig. Interpellanten Bent Høie tar opp en bekymring for at vi får veldig store aktører og til dels monopoldannelser. Det har vært en god del konsolideringer blant private helsebedrifter de siste årene. Hver gang dette skjer, har slike sammenslåinger eller oppkjøp måttet bli vurdert av konkurransemyndighetene. Alt som har skjedd, har blitt godkjent av konkurransemyndighetene. Det har i hovedsak vært fordi konkurransemyndighetene har endt opp med å vurdere det slik at det ikke blir monopolbedrifter fordi mange av disse bedriftene er i en reell konkurranse med det offentlige. Jeg tror at dette vil føre til noen nye debatter litt fram i tid, hvor harmonisering til EU/EØS-rett kan føre til at de offentlige virksomheter som har en delaktivitet ut i et privat marked, i mye større grad vil måtte konkurranseutsettes i sin helhet. Det kommer til å bli svært krevende debatter. Lov og regelverk om offentlige innkjøp skal hensynta ganske kompliserte forhold. Derfor blir prosessen vanskelig. Jeg har stor ydmykhet overfor det, og jeg har stor forståelse for hvor vanskelig det må være å stå i akkurat den rollen for de personene som skal gjøre det til daglig. Men virkeligheten der ute i helsetjenesten er enda vanskeligere, for der gjelder ikke bare lov om offentlige anskaffelser. Der gjelder minst ti andre store og viktige lover og kanskje hundre forskjellige forskrifter. Derfor må vår politikk være å sikre at prosessen med offentlige anskaffelser ikke blir et mål i seg selv, men blir noe som skal understøtte et overordnet gode og et overordnet formål. Det skal være å understøtte at vi klarer å levere gode og likeverdige helsetjenester, at vi klarer å ha korte ventetider, og at vi klarer å få en samlet god ressursutnyttelse i samfunnet.