Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 2000-02-23:
Folk flest har fått det bedre, sa Stoltenberg. Rikets tilstand er god, sa statsministeren. Jeg tror alle partier som er representert på Stortinget, må si seg enig i begge disse utsagnene, selv om det fortsatt er mange utfordringer og mange uløste oppgaver i vårt samfunn. I samarbeid med partiene i Stortinget har sentrumsregjeringen maktet å stabilisere norsk økonomi etter det dramatiske oljeprisfallet i 1998 og krisetendensene i internasjonal økonomi. IMF, det internasjonale pengefondet, har i en fersk rapport beskrevet denne prosessen som en «eksemplarisk», «i merkbar kontrast til mange europeiske land», «imponerende økonomisk konsolidering» – for å sitere direkte fra denne rapporten. En mindretallsregjering kan ikke alene ta æren for en vellykket økonomisk stabiliseringspolitikk. Høsten 1998 var det Fremskrittspartiet og Høyre som tok medansvar, i 1999 var det Arbeiderpartiet. Slik har sentrumsregjeringens uavhengige samarbeidslinje blitt anskueliggjort. Selv om opposisjonspartiene hevder det motsatte, viser Regjeringens politiske regnskap etter to og et halvt år at sentrumspartiene har fått gjennomslag for en rekke viktige saker. Det kan i den forbindelse være på sin plass å minne om at 99,6 pst. – 99,6 pst. – av inneværende års budsjettforslag fra sentrumsregjeringen overlevde budsjettprosessen i Stortinget. Statsministeren la i sin redegjørelse vekt på fordelingspolitikken og nevnte i den forbindelse utjevningsmeldingen som nå ligger til behandling i Stortinget. Og Regjeringen har allerede foreslått tiltak som bidrar til å jevne ut noen av de dokumenterte forskjellene. En analyse fra Statistisk sentralbyrå viser at 330 000 pensjonister har fått en betydelig inntektsøkning som følge av økningen av minstepensjonen med 12 000 kr i året, et inntektsløft som det i utgangspunktet ikke var flertall for i Stortinget. Arbeiderpartiet har gitt uttrykk for at de ønsker å samarbeide med sentrum om de store velferdsoppgavene som skal løses de nærmeste år. I Senterpartiet håper vi på gjennomslag for den utjevningsstrategi som ligger nettopp i den utjevningsmeldingen som også Jens Stoltenberg nevnte i sitt innlegg, en utjevningsstrategi som kan sammenfattes slik: bedre offentlige tjenester, et mer finmasket sikkerhetsnett, en mer sosial boligbygging og en mer rettferdig beskatning. Regjeringen har satt seg høye mål når det gjelder distriktspolitikken. En skal være forsiktig med å hevde at det bare er Regjeringens mer offensive politikk overfor Distrikts-Norge som har ført til at flyttestrømmen fra utkantene til de sentrale strøk av landet er redusert med nærmere 20 pst. siden sentrumsregjeringen overtok. Men påstanden om at sentraliseringen fortsetter med uforminsket styrke etter regjeringsskiftet, er iallfall en klart uriktig påstand. Regjeringens satsing på marin forskning, på utbygging av landsdekkende IT-tjenester og etablering av såkalte næringshager er eksempler på tiltak som har skapt tro på at flyttestrømmen kan dempes ytterligere. Arbeiderpartiet har sagt at de vil samarbeide med sentrum om de store og viktige velferdsoppgavene i samfunnet. Tenk om Arbeiderpartiet ville ha inntatt den samme holdningen når det gjelder miljøpolitikken! Men i gasskraftsaken velger partiet andre alliansepartnere, som ønsker å møte Kyoto-forpliktelsene ved å satse på en teknologi som garantert vil være avleggs i løpet av ganske få år. Jeg håper imidlertid at Arbeiderpartiet vil være med på en målrettet satsing på ny miljøvennlig gassteknologi, slik sentrumspartiene går inn for. Den dagen det er kommersielt mulig å bygge nye gasskraftverk, bør Norge ha som ambisjon å være det førende land hva angår ny miljøvennlig teknologi. Å hevde, slik Arbeiderpartiet gjør, at det er satsing på forurensende teknologi og frislepp av CO2 som skal fremme utvikling av en slik miljøvennlig teknologi, er kort og godt ikke troverdig.