Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Fiskerpensjonen har som andre pensjonsordninger i vårt offentlige trygdesystem vært samordnet med folketrygdens pensjoner siden 1967, og før det med den tidligere uføretrygden. Alle våre lovregulerte tilleggspensjonsordninger, pensjonstrygden for fiskere, skogsarbeidere og sjømenn samt ordningen med avtalefestet pensjon samordnes fullt ut med folketrygdens uførepensjon. Norges Fiskarlag har ved flere anledninger reist spørsmål om å få opphevet samordningen av fiskerpensjonen med folketrygdens uførepensjon, bl.a. i et møte med meg den 4. april i år. Problemstillingen ble senest vurdert av Stortinget i 1993, da det ble foretatt en del endringer i fiskerpensjonen, bl.a. ble pensjonsalderen redusert fra 62 til 60 år, og ytelsene ble forhøyet. Stortinget var den gang enig i at det ville være vanskelig å lempe på samordningsbestemmelsene spesielt for fiskerpensjonen. Pensjonstrygden for fiskere ble tilpasset folketrygden i 1967. Formålet med fiskerpensjonen er etter dette å dekke pensjoneringsbehovet for eldre fiskere mellom 60 og 67 år som ikke dekkes av folketrygdens alders- og uførepensjonering. Fiskeryrket er krevende, og det er derfor forståelse for at fiskere flest har behov for en førtidspensjon før fylte 67 år, slik at eldre fiskere har mulighet til å trappe ned. Fiskerpensjonen er en kollektiv og solidarisk pensjonsordning med betydelig fellesfinansiering gjennom omsetningsavgiften på fisk. Tidligere ble ordningen også delfinansiert ved utførselsavgiften på fisk, og dagens pensjonsfond er i all hovedsak bygd opp gjennom utførselsavgiften. Medlemspremien utgjorde tidligere en forholdsvis mindre del av finansieringen. Medlemsavgiften har imidlertid økt merkbart etter avviklingen av utførselsavgiften fra 1993 og forbedringene i ordningen fra 1994. Ved forbedringene i 1994 økte medlemspremien fra 970 kr i 1993 til 1 500 kr i 1994, og utgjør i dag 2 880 kr. Pensjonsutbetalingen blir betydelig større enn hva den enkelte har betalt inn i medlemspremie til ordningen. Pensjonen utgjør i dag 75 120 kr årlig. Ifølge Garantikassen for fiskere er det i dag 65 fiskere som har opptjent rettigheter i pensjonstrygden for fiskere, men som ikke mottar fiskerpensjon på grunn av samordning med folketrygdens uførepensjon. I tillegg er det 142 personer som får redusert fiskerpensjon fordi vedkommende mottar gradert uførepensjon. I alt er det nær 1 800 fiskere som mottar fiskerpensjon, og pensjonsutgiftene var i 1999 vel 90 mill. kr. Uten samordning med uførepensjonen ville utgiftene øke med vel 7 mill. kr. Dette er utgifter som pensjonstrygden for fiskere nok kunne bære. Problemet er likhetshensynet i forhold til andre statsgaranterte pensjonsordninger som samordnes på samme måte. Fiskerpensjonen har dessuten spesielle tilknytningspunkt til pensjonstrygden for sjømenn, og det gir visse fordeler at man kan legge sammen opptjeningstid i de to ordningene. Spørsmålet om å oppheve samordningen for fiskerpensjonen kan således ikke vurderes isolert, men må ses i sammenheng med vårt samlede trygdesystem. På denne bakgrunn vil det være vanskelig å oppheve samordningsbestemmelsene for fiskerpensjonen. Jeg kan derfor ikke gi noe løfte om det her.