Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-11-14:
Denne saken handler om hvordan Norge skal ivareta sine forpliktelser når det er 65 millioner mennesker på flukt, og halvparten av dem er barn. Flertallet av dem kommer ikke til Norge, men vi må være sikre på at den behandlingen vi gir, sikrer at ingen blir sendt tilbake til risiko for forfølgelse, tortur eller fengsling. Ingen ønsker at noen uten beskyttelsesbehov får opphold. Jeg skulle ønske de som sitter i denne salen, sluttet å feilinformere om de forslagene som faktisk er fremmet. Saken handler om å ta en timeout, så vi får gått igjennom systemet, så vi får trygghet for at det vi gjør, er rettssikker asylpolitikk. Da er det forpliktelsene våre etter barnekonvensjonen og flyktningretten som skal tilfredsstilles, ikke Fremskrittspartiets behov for å være strengest. Lederen i UDI har forklart oss hva som er problemet: Terskelen for hva som skal til for at vi ikke kan returnere noen, er et politisk spørsmål. Det er i dag en veldig høy terskel for å få asyl, sier Frode Forfang. Ja, det er det. Det er en så høy terskel at da vi behandlet innstrammingsforslagene, som også Arbeiderpartiet og Senterpartiet var med på, sa mange av høringsinstansene, herunder UNHCR, at dette var i strid med våre forpliktelser. Den hevingen av terskelen som er gjort, er gjort politisk, både av flertallet i Stortinget og også av regjeringen, som fikk fullmakt fra stortingsflertallet til å gjøre disse endringene, som jeg nå er glad for at Arbeiderpartiet og Senterpartiet ser ut til å ville være med på å stramme inn på noe av det. Det var en fullmakt som ble gitt. Dette handler ikke om å behandle enkeltsaker i Stortinget. Det handler heller ikke om at Stortinget skal foreta disse sikkerhetsvurderingene, men det handler om at vi må være helt sikre på at vi er på den sikre siden, for dette handler om liv og død. Å ikke bli returnert til fare eller risiko for forfølgelse – det handler det om for alle. Det kan være like galt om en er 18 år, 45 år eller om en er 60 år. Norge har denne forpliktelsen. Jeg bare minner om mulla Krekar, som jeg ikke tror noen av oss egentlig er forferdelig glad i, men dette er grunnen til at han er her. Og skal vi behandle noen av dem som er her i dag, strengere enn det? Fjerningen av rimelighetsvilkåret har fått alvorlige konsekvenser. Det var kjent da vi behandlet saken. Det står i merknader fra SV, og det var kjent under høringen da vi behandlet saken i Stortinget. At man nå i ettertid finner ut at det ikke var en særlig god idé, er bra. I asylforliket ble det fattet vedtak om å gi regjeringen politiske fullmakter til å gjøre Norge til et av de strengeste landene i Europa, og det har vi blitt. Det er slik at andre land har beholdt rimelighetsvilkåret i sine regler, og det resulterer i at færre blir returnert. Dagens praksis gjør at det er fare for at personer med reelt beskyttelsesbehov blir returnert. Rapporten fra NOAS og Redd Barna viser eksempler på at barn får midlertidig opphold, selv om de har et beskyttelsesbehov. De returneres til Kabul når de er 18 år uten en ny vurdering av risiko og uten en vurdering av retursituasjonen, slik voksne folk får. Dette er ikke sikkert. Landinfos rapporter viser helt tydelig at myndighetene i Afghanistan knapt har evne til å beskytte seg selv og den internasjonale tilstedeværelsen. Hvordan kan man da vite at disse myndighetene har kapasitet til å beskytte noen av dem som blir returnert, mot forfølgelse? Det er disse spørsmålene vi må ha svar på. Det er derfor vi har foreslått en timeout for å få gått igjennom dette på skikkelig vis, slik at Stortinget tar ansvar for at vi ikke bryter våre forpliktelser. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet har fremmet forslag i dag. De går ikke langt nok, men SV kommer selvfølgelig til å støtte forslagene.