Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Årets reviderte nasjonalbudsjett er med få unntak akkurat det – en revidering. Det viderefører et budskap som ikke adresserer at forskjellene mellom folk øker, at sysselsettingsandelen går ned, og at det over år skapes for få arbeidsplasser i Norge. Små forskjeller mellom folk skaper tillit, det øker produktiviteten, og det bidrar til større forståelse for de omstillingsbehovene vi som samfunn møter. Sterkere produktivitetsvekst er nødvendig for at vi skal kunne opprettholde vår konkurranseevne og inntektsutvikling. Vi må sørge for at vi har en bærekraftig offentlig sektor som leverer tjenester av en slik kvalitet at de er konkurransedyktige med private løsninger. Dersom gapet mellom offentlig og privat rikdom blir for stort, vil oppslutningen om fellesskapet utfordres. Det vil vi som nasjon ikke tjene på. De siste fire årene har oljepengebruken økt mye mer enn under Stoltenberg-regjeringen. Selv om vi var igjennom en global finanskrise, var økningen bare 0,3 pst. i snitt. Solberg-regjeringens attest er en økning på 0,6 pst. Og oljekrisa var ingen krise, den rammet bare regionalt, hørte vi ofte. Vi støtter at regjeringen bruker mindre oljepenger. Men vil det vare? Det krever tydelige prioriteringer, og her skiller vi lag med regjeringen i saker som er viktige for folk flest. Arbeiderpartiet lytter til en rekke fagforeninger, til NHO og Virke, som alle mener at den avgiftsfri netthandelen er en trussel mot norske arbeidsplasser. Å fjerne dette avgiftshullet på slik netthandel gjøres i våre naboland, og det gir inntekter til statskassa, inntekter vi kan bruke til å bygge ut velferden der det trengs. I forbindelse med lovproposisjonen som ble behandlet på mandag, foreslo vi å fjerne adgangen til avgiftsfri import. Dessverre fikk vi ikke flertall. Basert på Virkes beregninger – for regjeringen vil ikke – vil avgiften gi inntekter i størrelsesorden 2 mrd. kr årlig. Arbeiderpartiet vil bruke disse inntektene til å forbedre tjenestene til folk flest. I andre halvår vil det kunne bety tjenester for 770 mill. kr. Å tette skattehull som gir tjenester for folk flest, er ikke latskap, det er fornuftig. For Arbeiderpartiet er det alvorlig at det vil være flere som må kjempe om en tiltaksplass til høsten fordi antallet tiltaksplasser kuttes. Vi mener det er urimelig at de som nå er ledige, skal få mindre muligheter for arbeidstrening og for å komme seg ut i arbeid. De som fortsatt er ledige, står trolig lenger unna det ordinære arbeidsmarkedet enn mange av dem som har vært innom ledighetskøen de siste årene. lnntekt av arbeid er med på å minske forskjeller mellom folk. Arbeid burde være en helt sentral del av den inkluderingsdugnaden bl.a. representanten Asheim snakket om akkurat nå. Kutt i tiltaksplasser er et lite, men målrettet virkemiddel for å øke forskjellene mellom folk. Vi ser ingen innstramninger for dem som allerede har fått store skatteletter. Sånt bidrar til at forskjellene øker, og at tilliten svekkes. Arbeiderpartiet vil bruke om lag 77 av de 770 millionene fra å tette skattehullet på flere tiltaksplasser. Vi synes ikke det er latskap. Aktivitetsveksten i sykehusene var urovekkende lav i 2017 – langt under det som var planlagt. Det er grunn til å spørre hva det er som skjer. 1,1 pst. lavere aktivitetsvekst vitner om dårlig styring. Hva betyr det for pasientene? Det er ingenting som tilsier at behovet for sykehusbehandling går ned. Er det dette som kalles effektivisering? Arbeiderpartiet foreslår i sitt forslag å øke bevilgningen til sykehusene med 250 mill. kr. Vi mener også det må gjøres noe for å møte situasjonen med fastlegemangelen. KS’ leder er tydelig på det. Derfor foreslår vi 20 mill. kr mer enn regjeringen i vårt alternativ og finansierer økt satsing på helse ved å fjerne avgiftsfritaket på netthandel. Det er ikke latskap å sikre folk tilgang til leger og sykehustjenester. Om snaue to måneder skal barnehagene ha på plass en ny bemanningsnorm. Den er ikke hensyntatt i kommunale budsjetter, og de private barnehagene vil bli kompensert først om to år. Vi er særlig urolige for de små ideelle barnehagene. To år uten kompensasjon kan bety at mange av dem ikke har økonomi til å fortsette. Da vil det bli de store kommersielle som overtar driften. Det er en utvikling Arbeiderpartiet ikke vil støtte. En søkbar pott på 200 mill. kr er nødhjelp for høsten, og fra nyttår vil deler av potten inngå i kommunerammen for de kommunale barnehagetilbudene, mens deler av bevilgningen for de små private skal bestå inntil tilskuddene deres blir utbetalt basert på den nye normen. Vi bruker om lag 25 pst. av inntektene fra å fjerne avgiftsfritaket på netthandel på barnehagene, og jeg tror ikke foreldrene opplever en slik bevilgning som latskap. Klimaendringer utfordrer på mange områder. For bare noen uker siden rant en flomstor Gudbrandsdalslågen over sine bredder. Lokalsamfunn har ras og skred nært innpå daglivet. Behovet for utbedringer og forebygging er stort, og vi bruker momspenger for å øke innsatsen. 85 mill. kr vil bety at litt mer vei blir rassikker, og at noen flere områder slipper å grue seg til vårlige flomtrusler. Norge har tatt på seg store forpliktelser for å nå FNs klimamål. Fangst og lagring av CO2 gjennomføres i noen prosjekter rundt om i verden. I Norge har vi en unik mulighet til å lagre CO2 i Nordsjøen. Det kan gi oss nye arbeidsplasser og inntekter i lang tid framover. Infrastrukturen i Nordsjøen kan brukes videre, og det gir muligheter som produksjon av hydrogen basert på norsk gass. Norge har ledende teknologimiljøer på karbonfangst, -transport og -lagring. Arbeiderpartiet vil sikre at vi kommer videre med de to prosjektene som er lovende. I vårt forslag til revidert nasjonalbudsjett finansierer vi også økt innsats på dette området. Også Heimevernet, Luftforsvaret og omstillingen på Andøya kunne fått økte bevilgninger dersom flere hadde prioritert som Arbeiderpartiet. Statsministeren omtaler opposisjonen som lat fordi man ikke prioriterer. Vi betrakter ikke de forslagene som vi fremmer for å prioritere tjenester til folk flest framfor skattelette der de som har mest, også får mest, som latskap. Det er mulig at regjeringens prioriteringer er mer populistiske hos deler av befolkningen, men ungene i barnehagen, elevene i skolen, lærerne, de som trenger behandling på sykehusene, de som ikke kommer seg inn i arbeidsmarkedet, ville kommet bedre ut med våre prioriteringer. Til slutt: Presidenten sendte et brev til komiteen den 28. mai, der hun på vegne av presidentskapet foreslo å redusere tilleggsbevilgningene som er lagt inn i revidert nasjonalbudsjett, fra 379 mill. kr til 263 mill. kr knyttet til byggeprosjektet her på Stortinget. Vi registrerer at presidenten og presidentskapet ikke har nådd fram hos flertallet. De fastholder en høyere bevilgning. De vil sikkert si at det ikke er nødvendig, for innsparingen vil jo komme til utbetaling i 2019. Da blir det spennende å høre hvorfor man finansierer forliket ved å kutte i bevilgningen til Campus Ås. Begge deler dreier seg om likviditetsforskyvninger. Også på Ås vil selvsagt utgiftene komme tilbake. Det er bare Arbeiderpartiet og Senterpartiet som har kuttet slik presidentskapet har bedt om. Etter å ha hørt partiene snakke etter at vi hadde saken til behandling her i salen for en tid siden, er det ganske underlig. Arbeiderpartiet kutter også i forslaget om bevilgninger til nye utredninger som presidentskapet har bedt om. Vi mener det nå må fokuseres på å få gjort ferdig det arbeidet som er i gang her på Stortinget, før man setter i gang nye utredninger. Jeg vil med dette ta opp forslagene som vi har fremmet enten alene eller sammen med andre.