Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-03:
For det første: De 10 000 årsverkene er ikke noe spill med tall uten substans. I den saken vi kommer med til våren, vil vi selvfølgelig redegjøre for hvordan vi har tenkt å gjøre dette. Noe av svaret er jo selvfølgelig noe som vi nå har startet på, nemlig en opptrappingsplan for mer penger til kommunene, slik at de greier å ansette flere. Men vi vil altså komme tilbake til det. Og da mener jeg at 10 000 årsverk for det første er realistisk, og det er helt nødvendig. Og så er spørsmålet hvordan vi skal få det til. Ja, for det første er vi helt nødt til å utdanne flere. Det er det ingen tvil om. For det andre trenger vi både det som nå kalles fagarbeidere, som før var hjelpepleiere, vi trenger sjukepleiere, vi trenger doktorer, vi trenger kulturarbeidere – vi trenger altså en større faglig bredde. For kort tid siden besøkte jeg en videregående skole der de utdannet seg til det som nå heter fagarbeidere. Vi trenger flere menn inn i denne sektoren, og vi jobber aktivt med hvordan vi skal greie å rekruttere flere. Det elevene der sa til meg, var for det første at de guttene som gikk der – og det var ikke mange – følte seg litt mobbet av andre gutter. Så vi jobber med hvordan vi skal greie å få flere menn inn. De fortalte også om en rådgivningstjeneste i skolen som nesten ikke nevnte utdanning av fagarbeidere i det hele tatt. Det var liksom bare ikke noe å bry seg om. Så vi jobber nå i et ganske bredt felt – helt fra rådgivningstjenesten i skolen – med å informere om å få flere menn inn osv., og det gjelder på alle plan, selvfølgelig. Så må vi også sørge for å få dem som ønsker det, til å gå fra deltid til heltid. Det er ganske mange i denne sektoren – og det vet jeg representanten er enig med meg i – som forteller meg daglig at de jobber i kommuner hvor de får så små brøker at det nesten ikke er til å leve av. Dette må vi forsøke å gjøre noe med for dem som ønsker det, og for dem som greier det. Det er klart at der er det et svært potensial. Så vet vi også at i denne sektoren er det mange som blir sjuke og mange som blir utføretrygdet for tidlig, særlig kvinner, fordi det blir for slitsomt. Så man har begge ytterkanter. Vi må sørge for at vi har et tilbud til dem som jobber i denne viktige sektoren, og som gjør en umåtelig viktig jobb, slik at flere greier å stå lenger i jobben – altså inkluderende arbeidsliv i vid forstand. Det er et ledelsesansvar. En av de diskusjonene vi må ta i den saken som vi kommer med til våren, og som jeg inviterer hele Stortinget til å være med og mene noe om også før det, er: Trenger vi kanskje mer ledelse i denne sektoren? Vi har flere ledere i skolen enn vi har innenfor denne viktige sektoren. En av de tingene vi må diskutere, er om vi trenger flere ledere. Jeg tror også det er noe av svaret på hvordan vi skal få flere ansatte inn og få en bedre tjeneste. Psykisk helsevern – taletiden min er snart ute – er veldig viktig, og jeg er veldig opptatt av det. Jeg vil også gjerne få flere konkrete forslag til hva vi skal gjøre der, men noe av svaret er jo også der aktivitet, kultur, komme seg ut, treffe folk, ha noen å prate med. Jeg tror at man bare med det reduserer mange psykiske lidelser, også for eldre.