Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
I de senere år har Europa opplevd flere matskandaler, eller snarere fôrskandaler. Det er nok å nevne dioksinsaken og BSE, som nå fører til at EU og Norge ytterligere skjerper tiltakene. Det er et klart mål for Regjeringen at maten skal være trygg, og at forbrukerne opplever maten som trygg. En forutsetning for å nå dette målet er at tiltakene er samordnet i hele kjeden «fra jord og fjord til bord». For at det offentlige skal kunne pålegge nødvendige tiltak, må vi ha det nødvendige hjemmelsgrunnlag. Et av de viktigste elementene i det lovforslaget som Regjeringen nå fremmer i denne proposisjonen, er at vi foreslår husdyrlovens virkeområde utvidet til også å omfatte hjemmel for å sikre at animalske næringsmidler er trygge for folkehelsen. I dagens lovverk har vi hjemler for å iverksette tiltak i forhold til smittestoff og andre skadelige stoffer som utgjør en trussel mot dyr. Det er imidlertid en svakhet med dagens lov at vi ikke har liknende hjemler når det gjelder smittestoff eller fremmedstoffer som ikke utgjør noen trussel mot dyret som sådant, men i neste instans utgjør en trussel mot folkehelsen. Smittestoff eller fremmedstoff kan overføres og true folkehelsen både via produkter som melk, egg og slakt. Kjøttproduksjonsloven, eller næringsmiddelloven, hjemler tiltak rettet mot produktene. Vi har imidlertid ikke hjemmel til å gå inn i besetningene og iverksette direkte tiltak tidlig i kjeden. Vi kan med dagens husdyrlov ikke forby omsetning av dyr som bærer smittestoff eller fremmedstoffer, og som er en trussel mot folkehelsen, men som ikke gir sykdom hos dyret. Et godt eksempel på dette er «hamburgerbakterien», som ikke gir sykdom hos dyra, men som gir alvorlig sykdom hos mennesker. Dette er ikke tilfredsstillende. Forslaget om lovendring vil bøte på det. Videre foreslår Regjeringen å endre erstatningsreglene på to punkter. For det første vil importerte dyr og norskfødte dyr nå behandles likt ved erstatning etter utbrudd av sykdom. Norge har gjennom både WTO-avtalen og EØS-avtalen lagt til grunn at det skal være tillatt å handle med levende dyr dersom de oppfyller de dyrehelsemessige vilkår for slik handel. Det vil være galt om staten på den ene siden sier at det er tillatt å handle med dyr, og på den annen side at bonden må bære kostnadene selv dersom et importert dyr skulle bli forlangt avlivet av sykdomshensyn. Forutsetningen er her selvsagt at dyret på det tidspunktet handelen fant sted, oppfylte vilkårene for handel. Vi kan altså på særlig grunnlag forby import av levende dyr fra bestemte land fra et bestemt tidspunkt, men dersom det ikke foreligger slike særlige grunner til å forby import, vil import være tillatt, og da må i så fall det importerte dyret likebehandles med de norske. I tillegg foreslås erstatningsreglene endret når det gjelder prosedyrene for erstatningsutmålingen. I dag blir dyrenes verdi fastsatt ved skjønn, men etter gjeldende regler er det fastsatt maksimalsatser for erstatning for dyr, slik at skjønnet er begrenset oppad når det gjelder erstatningens størrelse. Dette er en tidkrevende og kostbar prosedyre. Regjeringen foreslår nå å innføre et system med standardsatser for verdien av dyrene. I og med at satsene er kjent, vil eiere av spesielt verdifulle dyr kunne tegne forsikring på verdien som overstiger erstatningsbeløpet. Satsene blir fastsatt i et nært samarbeid med næringen, og vil bli gjennomgått og eventuelt justert med jevne mellomrom. Jeg har registrert at det er ulike oppfatninger i Stortinget når det gjelder å lovfeste grunnlaget for innkreving av avgift på fôr til hund og katt. Avgiftsgrunnlaget utvides til å gjelde alle selskapsdyr, men skal ikke gjelde fôr til produksjonsdyr. Hest skal i denne sammenheng regnes som produksjonsdyr. Avgiftens størrelse skal som før fastsettes i forskrift, og alle berørte parter får anledning til å uttale seg ved en eventuell endring i avgiftssatsen. Midlene skal bidra til å finansiere generelle helseforebyggende tiltak for selskapsdyr og veterinær vaktordning for slike dyr. Avslutningsvis vil jeg vise til at hovedgrepene som Regjeringen tar i denne lovproposisjonen, er med på å sikre at vi i større grad kan minske risikoen for at skadelige smittestoffer og fremmedstoffer kommer inn i matkjeden. Vi vil tidlig være i stand til å iverksette målrettede tiltak der problemene oppstår, for dermed å sikre forbrukerne trygge animalske næringsmidler. Trygg mat er et helt sentralt mål for meg som landbruksminister.