Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2002-05-16:
I dag skal vi ferdigstille et arbeid som har ligget på vent en stund. Vi skal sluttføre behandlingen av St.meld. nr. 44 for 2000-2001 om redningshelikoptertjenesten. Heldigvis ser jeg at det er en god del folk til stede i salen, og jeg har også lagt merke til at det er en god del folk på galleriet. Det betyr vel at dette er en melding som folk er opptatt av og bryr seg om. Det synes jeg denne meldingen har fortjent, for det er en historisk viktig sak vi behandler. Redningstjenesten kom i gang rundt 1970 og var i første omgang drevet av sivile, for deretter å bli overtatt av Forsvaret tidlig på 1970-tallet. Det er en omfattende melding. Den tar for seg beredskap, den tar for seg reaksjonstider, den tar for seg basestruktur, ikke minst, og den tar for seg operatøransvar, og har således berørt mange personer og skapt et sterkt engasjement. Det har også ført til – skal vi si – en viss aktivitet mellom justiskomiteen og forsvarskomiteen, slik at begge har vært opptatt av å ivareta sine domener samtidig som saken ble kjørt. Det samme gjelder vel også departementene. Både Forsvarsdepartementet og Justisdepartementet har selvfølgelig også vært engasjert for å sikre at deres biter blir ivaretatt. Og ikke minst har 330-skvadronens miljø vært tydelig å se, og de har etter beste evne ivaretatt den profesjon de har. Det samme har skjedd fra mange sivile miljøer ute som har tatt kontakt med oss i komiteen gjennom skriv og på andre måter, og hatt innspill om hva de synes man måtte gjøre. Det komiteen har vært opptatt av, er kvaliteten på tjenesten. Kvaliteten på tjenesten har vært det overordnede, og personlig mener jeg at sluttresultatet tilsier at man har kommet fram til løsninger som gir en kvalitativt vesentlig bedre tjeneste enn den vi har hatt. Av de tingene man har sett på, er en endring i beredskapen. Det er slik at komiteen har gått inn for en oppgradering til 100 pst. beredskap på samtlige baser med unntak av Svalbard. Grunnen til at man har unntatt Svalbard, er at da bl.a. jeg var på Svalbard og snakket med det nye Svalbardrådet, de folkevalgte, og med Sysselmannen der oppe, fikk vi vite at de mener at de har et godt og funksjonelt system i dag som ivaretar deres behov. På den bakgrunn har komiteen funnet at vi aksepterer at man kjører videre på 90 pst. beredskap. Et av de viktigste momentene som ligger i meldingen, er forholdet til reaksjonstid, at den nå endres fra 1 time til 15 minutter. Tidsfaktoren er det primære og ofte avgjørende når det står om å redde liv. Den endres nå til 15 minutter, og det er etter mitt skjønn, og sannsynligvis etter komiteens skjønn, en av de aller viktigste endringene som ligger i det forslaget vi behandler her. De nye helikopterne vil også gjøre det mulig å dekke større områder, og man vil kunne dekke opp det området som meldingen skisserte som ønskelig. Et av de punktene det har vært store diskusjoner om, gjelder basemønsteret og operatørmønsteret. Basemønsteret er nå slik at man skal ha base på Svalbard, Bodø, Ørlandet, Sola, Rygge og på Nordvestlandet. Når det gjelder Nordvestlandet, har Fremskrittspartiets gruppe gått inn for at den nye basen på Nordvestlandet skal lokaliseres til Vigra. Det begrunner vi med at vi mener at det beste er å stasjonere helikopteret der av hensyn til nærheten til sykehuset i Ålesund, og ikke minst den erfaringen man har med å drive derfra. Med dette tar jeg opp vårt mindretallsforslag om lokalisering av basen på Nordvestlandet. Flertallet har gått inn for Florø, og mener at det totalt sett gir en bedre løsning. Det er det som ligger i flertallsinnstillingen. Når det gjelder Finnmark, er det vel der det har vært størst diskusjon. Flertallet, bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, har sagt at man ønsker å vurdere å opprette ny redningsbase lokalisert til Hammerfest. Det som også er helt tydelig, er at dagens base på Banak skal drives til det er avklart om det eventuelt skal bygges en ny base. Det er det ingen tvil om, og det er det ingen grunn til å så tvil om. Mindretallet, bestående av Arbeiderpartiet og SV, har sagt at de ønsker å opprettholde den organiseringen som er på Banak. Det har de begrunnet bl.a. med at de mener det er mest funksjonelt, og at det ivaretar lokalsamfunnet på en best mulig måte. Det som har vært det primære for flertallet, er at de lokale vurderingene ikke skal gå foran det som er det viktigste for tjenesten. Flertallet har derfor sagt at vi ønsker primært, av hensyn til innspill vi har fått, å flytte basen ut til Hammerfest. Når det gjelder Svalbard, har komiteen også sagt at man ønsker en mer tydelig regnskapsføring i forholdet mellom Sysselmannen og det som er SAR-oppdrag. Det er tatt med i merknads form, og det regner vi med vil bli tydeliggjort heretter. Det samme gjelder treningstid, som er avgjørende for å opprettholde kvaliteten på tjenesten. Derfor må man ha det slik. Når det gjelder medisinsk bemanning, er det et annet flertall, bestående av Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet, som har sagt at legen skal være en del av besetningen om bord, en del av crewet. Det synes jeg også personlig er en kvalitativ heving som det står respekt av. Samtidig har flertallet åpnet for at det skal være slik at legen skal kunne utføre legemessig arbeid såfremt det ikke reduserer reaksjonstiden. Høyre og Kristelig Folkeparti har her ønsket å videreføre dagens ordning. Når det gjelder krav til nye helikoptre, vil de være et av de store løftene som kommer. Det er klart at nye helikoptre vil senke vedlikeholdskostnadene, de vil ha utstyr som en del av dagens helikopterflåte overhodet ikke har, og således vil det bli en vesentlig bedre kvalitet. De vil gå fortere, de vil ha avising, de vil ha «Night Vision Goggles», de vil kvalitativt bli vesentlig bedre enn de vi har. Her er komiteen i hovedsak enig, med unntak av på ett punkt. Flertallet, bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, har sagt at de sivile helikopterne bør kunne ta inntil 25 nødstedte. Arbeiderpartiet og SV har sagt at man går for det som ligger i meldingen, og mener at 20 er et akseptabelt tall. Videre har komiteen sluttet seg til at det skal opprettes et brukerforum for å ivareta bredden på interessespekteret til de som er brukerne av denne tjenesten. Det som blir viktig for å få dette funksjonelt, er at man har et godt system på funksjonaliteten i tjenesten. Det komiteen har vært opptatt av, er å presisere det overordnede ansvaret som ligger hos Justisdepartementet, og det kommer helt klart fram gjennom merknader der. Man må ha ett departement som samordner og kvalitetssikrer at dette blir bra. Det har man synliggjort gjennom behandlingen i komiteen, og presisert at Justisdepartementet skal ha en eksklusiv styringsrett til dette. Når det gjelder operatøransvaret, er det vel der det har vært størst uenighet. Konklusjonen i det som ligger framme nå, er at flertallet, bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, går inn for at 330-skvadronen – altså Forsvaret – fremdeles skal ha operatøransvaret i Bodø, Ørlandet, Sola, Rygge og Banak inntil en eventuelt ny base etableres i Hammerfest. Det fører til at vi ønsker å konkurranseutsette – etter redningsfaglige kriterier – basen på Svalbard, som i dag er konkurranseutsatt og fungerer godt etter tilbakemeldinger vi har fått, basen på Nordvestlandet, som etter all sannsynlighet ender i Florø, og den eventuelle framtidige basen i Hammerfest. Når det gjelder konkurranseutsettingen, har det vært en debatt om man stiller spørsmål ved Forsvarets kvaliteter. Det har ikke komiteen gjort. Komiteens flertall har konkludert med at det er fornuftig å ha et konkurranseaspekt også innenfor dette området. Det primære vil være kvaliteten på tjenesten uansett hvem operatøren er. Og vi har tillit til at de sivile operatørene i Norge – etter vår vurdering – kan gjøre en like god jobb som Forsvaret. Således tror vi at man vil få en dynamikk mellom to ulike operatører som gjør at man vil få en optimal tjeneste. Og at 330-skvadronen har kvalitet, er hevet over enhver tvil. De har gjort jobben siden begynnelsen av 1970-tallet, og de skal fortsette å være hovedleverandøren. Det er det ingen som har stilt spørsmål ved. Når det gjelder økonomien, er det klart at denne hevingen av standarden tilsier at det vil bli dyrere. Det forutsetter vi at departementet og Regjeringen tar innover seg. Det er nemlig slik at kvalitet koster. Det man skal gjøre nå, er å ha en total gjennomgang av tjenesten, hvor man, som sagt, endrer og derved øker beredskapen. Man reduserer reaksjonstiden og gjør det mulig å berge flere. Det er det overordnede mål for redningstjenesten. Man konkurranseutsetter en del av den, som etter flertallets vurdering sannsynligvis og forhåpentligvis vil gi en bedre økonomi. De nye helikoptrene vil selvfølgelig også være med på å heve kvaliteten, og ikke minst, som sagt, legens posisjon. Det aller viktigste er at Stortinget i arbeidet med denne meldingen nå skal vise at vi setter pris på dem som jobber langs kysten, på oljeinstallasjoner og på båter. Det er kvaliteten på det sikkerhetsnettet vi lager, som vi i dag skal avgjøre. Vi har nå mulighet til å vise at vi tar det ansvaret og verdsetter den jobben som de som ferdes og jobber langs kysten, gjør – og det gjør vi ved å slutte oss til flertallsinnstillingen.