Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Omleggingen av Forsvaret i perioden 2002-2005 ble behandlet av Stortinget i fjor, for nesten nøyaktig ett år siden. Arbeiderpartiregjeringen ble da sterkt kritisert for sine forslag, og bl.a. Høyre «vedtok» en henrettelse av daværende regjerings forslag og sammenlignet dem med 1930-årenes brukne geværs politikk. Fremskrittspartiet var som alltid ivrig med på å gi Forsvaret en økonomisk ramme slik at struktur og budsjett skulle stå i forhold til hverandre. Fremskrittspartiet ønsket et forsvar som kunne utføre de tjenester landet kommanderte det til både innenlands og utenlands.Fremskrittspartiet ønsket et norsk forsvar med respekt både innenlands og utenlands.Fremskrittspartiet ønsket et forsvar som også kunne ivareta Norges interesser og suverenitet over våre land- og sjøområder og luftrom både i fredstid og i krisesituasjoner.Fremskrittspartiet ønsket en effektiv og rasjonell drift av Forsvaret.Fremskrittspartiet ønsket et forsvar som kunne organisere seg og utføre sine oppdrag på en slik måte at folk har en positiv innstilling til Forsvaret og forsvarstanken som helhet. Resultatet ble St.prp. nr. 45 for 2000-2001, som gav Forsvaret tilnærmet det som var og er riktig i løpet av en 4-årsperiode framover. Noen ble skuffet på Forsvarets vegne, men i grove trekk så dette greit ut, med 30,4 milliarder kr hvert år i denne perioden framover. Men hva skjer så? Vi har et stortingsvalg, hvor Stoltenberg-regjeringen blir kastet og vi får en såkalt samarbeidsregjering av Kristelig Folkeparti, Venstre og nettopp forsvarsvennlige Høyre. Det legges frem en proposisjon, St.prp. nr. 55, som på mange, ja på de fleste punkter er en blåkopi av det den kritiserte arbeiderpartiregjeringen tidligere la frem. Noe økning er det, men langt fra det vi fikk flertall for 13. juni i fjor. Dette viser avstanden mellom uttalt politisk vilje og reelle handlinger. Uten et forpliktende vedtak i Stortinget som binder opp Forsvarets ressursrammer for en periode på f.eks. fire år, er jeg redd den alvorlige ubalansen mellom de mål og midler som tynger Forsvaret, vil fortsette. En underbalanse på 5–6 milliarder kr vil svekke Forsvaret og Forsvarets evne til å utføre sine plikter. At det kan synes som om det bare er Fremskrittspartiet som skjønner dette, er for meg totalt uforståelig. Løsningen, som ble fremlagt i St.prp. nr. 55, for å møte struktur og budsjett, er ikke økonomisk god nok. Man måtte bl.a. redusere på følgende: nedleggelse av Haslemoeninntak av vernepliktige reduseres med inntil 10 pst. av årsklasseneredusere investering og aktivitet i HV, altså «passiv rulleføring»støtte til Det frivillige skyttervesen termineres f.o.m. 2003maritim overvåkingssentral etableres ikkeKystradar Sør nedleggesikke videre deltakelse i Viking-prosjektet Og slik kunne jeg fortsette. Dette vil Fremskrittspartiet ikke være med på. Derfor kan det se ut som at Fremskrittspartiet er det eneste partiet som folk kan stole på vil ivareta Forsvarets og Norges interesser på dette området. Av de foreslåtte reduksjonsforslag vil jeg kort dvele ved tre. Når det gjelder nedleggelse av Haslemoen, innebærer Fremskrittspartiets forslag at leiren skal bestå, og i det ligger det at den skal være en naturlig del av Østerdalen garnison. Pr. dags dato er det 700–800 KFOR-soldater som trener der. Det andre er det veldig ulogiske ved å kutte støtten til Det frivillige skyttervesen, noe som vil redusere den forsvarsmessige evnen betraktelig. 170 000 medlemmer, hvorav ca. 20 000 ungdommer, har betydd og vil bety svært mye for Forsvarets evne til å løse sine oppdrag, og det tette samarbeidet med Heimevernet er av stor betydning. Fremskrittspartiet ønsker et sterkt heimevern, nå som tidligere, og den foreslåtte såkalte passive rulleføring, hvor man tar vekk de eldste, er kanskje å ødelegge den viktigste forsvarsgren Norge har i dag. Fremskrittspartiet hadde ønsket at forsvarsministerens uttalelse i en spørretime tidligere i år hadde blitt resultatet. Hun sa bl.a. at hjertet hennes slår for et forlik med Fremskrittspartiet. – Resultatet ble et forlik med Arbeiderpartiet. Resultatet av dette vil tiden vise, men jeg er redd for at det ikke nok vil gagne Forsvarets evne til tjeneste for Norge. Ellers er jeg fornøyd med at regionfeltet fortsatt har sin plass i Forsvaret.