Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Debatten om formuesskatt er jo en debatt som vi har med jamne mellomrom her i salen, og det er antakeligvis heller ikke siste gangen vi diskuterer formuesskatt. Det er helt i orden, etter mitt syn. Så er det noen som har spurt om hva vi har gjort med formuesskatten i den rød-grønne regjeringen. Jo, vi har gjort betydelige endringer i formuesskatten. For det første har vi gjennom å øke bunnfradraget bidratt til å skjerme små og mellomstore formuer fra formuesskatt i det hele tatt. Andelen som betaler formuesskatt, er halvert – redusert fra 34 pst. til 17 pst. av skattyterne. Det er 500 000 færre nå enn i 2006 som betaler formuesskatt. Samtidig har vi økt progressiviteten i formuesskatten, slik at de med store formuer betaler mer, og det har bidratt til å øke fordelingsvirkningen av formuesskatten. Det er et viktig grep sett fra det politiske ståstedet som denne regjeringen har. Så skatten er blitt betydelig mer fordelende. Forslaget i dag handler jo om såkalt arbeidende kapital. Det verserer i diskusjonen ulike forslag til hvordan man kan dele inn kapital i arbeidende kapital og kapital som ikke arbeider. Det som har skjedd i Sverige, som andre har vært inne på, viser hvor vanskelig den avgrensningen egentlig er, for en av grunnene til at en har fjernet hele formuesskatten i Sverige, er at avgrensningsmulighetene ble for store. I så måte er Venstres forslag bedre i den forstand at en sier rett ut at en ønsker å ta bort hele formuesskatten uten å gå veien om såkalt arbeidende kapital. Det er fristende å vise til at i de inndelingene som i hvert fall jeg har hørt så langt, er fortsatt bankinnskudd ikke arbeidende kapital. Et spørsmål som det er vel verdt å stille seg, er hvorfor det skal være slik at de som stiller kapital til rådighet for en bank, som den kan låne ut til næringsformål, skal betale formuesskatt, mens de som investerer direkte i innretninger i bedriften eller i aksjer, skal slippe formuesskatten. Så det er avgrensninger som blir noe av utfordringen. Da er det mye mer realt å si at man ønsker å fjerne hele formuesskatten, som for så vidt antakeligvis er det endelige målet for forslagsstillerne, slik jeg har sett det – litt pluss/minus. Jeg har allerede nevnt fordelingshensyn. Dette er en viktig skatt ut fra fordelingshensyn. Samtidig er jeg den første til å erkjenne at det er uheldige sider ved formuesskatten som det er nødvendig å forbedre, og som regjeringen vil jobbe med fram mot budsjettet, der en presenterer skatteopplegget. En av de uheldige sidene formuesskatten kan ha, er at den kan påvirke investeringsvalget fordi det f.eks. er ulik fastsettelse av formuesverdier som gjør at en kan få uheldige vridninger i investeringer. Jeg vil jobbe videre med å få en bedre formuesskatt og en mer rettferdig formuesskatt. Til slutt vil jeg bare si følgende: Denne regjeringen er veldig tydelig på at formuesskatten skal videreføres, men det betyr ikke at alt som har med formuesskatten å gjøre, er hogd i stein. Det har vi vist at vi har kunnet jobbe med tidligere, og det skal vi også vise i framtiden. Men vi har gjort formuesskatten til et mer målrettet fordelingspolitisk virkemiddel, og – bare for å nevne det – fjernet aksjerabatten og 80 pst.-regelen, som ga store skattelettelser til de aller rikeste. Det er viktig at vi ikke undervurderer den virkningen som et rettferdig skattesystem, relativt sett små forskjeller, har på evnen til å produsere og konkurransekraften i norsk økonomi, og – for å vise til OECD, et synspunkt som en også er opptatt av der – hvor viktig fordelingspolitikken er som et ledd i å skape vekst, aktivitet og entusiasme for vekst og aktivitet i ulike økonomier.