Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Når det gjelder det samlede skatte- og avgiftsopplegget, har vi fra Kristelig Folkepartis side en endring innenfor noenlunde den samme rammen som Regjeringen har. Det er en endring internt på rundt 3 milliarder kr. Våre endringer går først og fremst i retning av å dreie på skattene og avgiftene for å stimulere til et mer miljøvennlig og sunnere forbruk. Vi dreier også skattesystemet i en mer næringsvennlig retning, bl.a. ved endringer i arveavgiftene og ved f.eks. å bygge opp under SkatteFUNN-ordningen. I tillegg ønsker vi å stimulere til mer sparing, bl.a. ved å utvide BSU-ordningen, og ved å sørge for at beløpet man kan spare til egen pensjon med skattefradrag, blir høyere. Det er også et viktig poeng for Kristelig Folkeparti at i det skattesystemet som vi har, skal det være en rimelig fordeling. Det er også bakgrunnen for de forslagene vi har når det gjelder formuesbeskatningen. I tillegg vil jeg si at av hensyn til næringslivet bør Regjeringen nå virkelig arbeide nærmere med – jeg vet at f.eks. Senterpartiet er opptatt av det – at den arbeidende kapitalen i næringslivet ikke skattlegges med formuesskatt. Det tror jeg vil være et godt grep samlet sett for norsk næringsliv, ikke minst når man ser beskatningen i andre land på akkurat det området. Så til de mer kontroversielle sakene knyttet til skatte- og avgiftsendringene for neste år. Vi registrerer at forslaget til endring i kraftverksbeskatningen har en ganske lunken tilslutning også fra regjeringspartiene. Jeg tror det er vanskelig å lese merknaden fra regjeringspartiene på det punktet på noen annen måte. Jeg kunne gjerne tenke meg å utfordre de talerne som er igjen fra regjeringspartiene, om merknaden kan bety at det er mulig å se for seg at endringene – og da tenker jeg ikke på grunnrentebeskatningsøkningen fra 27 pst. til 30 pst, men de øvrige endringene – kan reverseres gjennom en slik ny vurdering. Det er i det hele tatt litt påfallende at forslagene fra Regjeringen synes lite konsekvensutredet på flere områder. Det gjelder kraftverksbeskatningen, det gjelder selvfølgelig rederibeskatningen – den skal jeg komme tilbake til – men det gjelder også skattlegging av fri bolig i utlandet. Flertallet tar UD-ansatte inn under sine vinger og sier at de må få kompensasjon, samtidig som vi vet at forslaget også vil ramme frivillige organisasjoner – selv om man i departementet, når man blir spurt om det, benekter at så er tilfellet. Poenget er at man ikke vurderer saken i forhold til virkeligheten slik den er. Man vurderer den ut fra den teori man selv sitter inne med. Det samme kan sies om formuesberegningene av skog. Her er det også fattet et skrivebordsvedtak som er helt urimelig i forhold til virkeligheten. Avslutningsvis blir det nødvendigvis noen ord om rederibeskatningen: For det første: Ved at vi bruker noen av midlene fra rederibeskatningen til Regjeringen, betyr det at de blir en del av inntektene for staten for neste år. Det kan ikke tas til inntekt for at vi går god for grunnlovsforståelsen. Det vi sier, er at vi forutsetter at Regjeringen fram til revidert budsjett, i samarbeid med næringen, kommer med et forslag som i sum skal gi de kronene hvert enkelt opposisjonsparti har lagt inn. Det tror vi faktisk vil være mulig. For det andre: Hva er det som er problemet i forhold til Grunnloven? Er dette et urimelig og urettferdig vedtak i forhold til tilbakevirkningsforbudet som ligger i Grunnloven § 97? Vel, det er uklart. Det er denne uklarheten vi peker på. Noe som jeg synes er viktig, er å vise til antall år tilbakevirkningen gjelder for, og om det Regjeringen ønsker å oppnå med forslaget, kan oppnås på annen måte. Det tror jeg faktisk er tilfellet. Jeg får ikke tid til å gå inn i selve argumentasjonen i proposisjonen fra Regjeringen, for tiden er ute, men la meg si det slik: Tross alt ligger det noe mer substans i merknadene fra flertallet enn det gjør i proposisjonen.