Iselin Nybø (Venstre), 2015-12-16:
Dette budsjettet er et godt budsjett for kunnskapssatsingen i dette landet. Mye av det som allerede er påbegynt, fortsettes, som f.eks. satsing på videre- og etterutdanning av lærere og satsingen på UH-sektoren. Men det er også noen nye satsinger som kommer inn i budsjettforliket, som vil være positivt for sektoren. Budsjettforslaget som ble lagt frem av regjeringen, var slett ikke verst, men «det går likar no», ettersom det ble budsjettforlik med Venstre og Kristelig Folkeparti. Et av de viktigste grepene innenfor grunnskolen er satsingen på videre- og etterutdanning. Dette er en satsing som jeg oppfatter er ønsket både av lærerne og av skoleeierne, og det er et viktig grep for at skolen vår stadig skal bli bedre. I statsbudsjettet i fjor ble vi enige om å bevilge penger til et videreutdanningsløft for de såkalt ikke-kvalifiserte lærerne i skolen. Tidligere anslag har vist at det er rundt 9 000 ikke-kvalifiserte lærere som jobber i skolen i dag. Disse har svært ulik bakgrunn. Noen har doktorgrad, men mangler pedagogikk, mens andre ikke har fullført videregående opplæring. Flere av de videregående skolene jeg har besøkt tidligere, har fortalt at det har vært vanskelig å få tak i yrkesfaglærere. Det skyldes kanskje at arbeidsmarkedet har vært veldig godt for folk som kan et håndverk. Det er mulig det er en endring i så måte med den vanskelige økonomiske situasjonen som deler av næringen er i nå, men dette gir oss også en mulighet til å få nye folk inn i læreryrket, for mange flere vil nok se hvilket fantastisk yrke dette er. Da er det viktig at vi som politikere støtter opp under denne muligheten. Da det ble delt ut stipendiater forrige gang vi skulle videre- og etterutdanne ikke-kvalifiserte lærere, viste det seg at det kom inn mange søknader, både fra dem som var i grunnskolen, og fra yrkesfaglærere. Derfor er jeg glad for at man har funnet rom for en slik satsing videre, for jeg tror det har stor betydning for skolen der ute. I budsjettforliket fikk Venstre også gjennomslag for en prøveordning med gratis SFO på enkelte skoler i Oslo, Trondheim, Drammen og Stavanger. Gratis SFO handler om to ting. I denne omgang handler det først og fremst om å inkludere fattige barn i et av de viktigste fritidstilbudene blant barn. Det er allerede gjennomført forsøk på enkelte skoler i Oslo, og det kan være greit å vise til skolene Tøyen og Vahl. De ligger ikke langt fra hverandre, og de har elever med samme sosioøkonomiske bakgrunn. Men mens den ene har gratis SFO, har den andre egenbetaling, som er vanlig rundt om i landet. På skolen med gratis SFO går alle elevene på SFO, men der hvor det er egenbetaling, er det 43 pst. av førsteklassingene som benytter seg av et slikt tilbud. Dette viser at prisen har betydning, og at dette er et tilbud som folk ønsker seg, og ønsker å velge for barna sine hvis de har muligheten til det. Jeg er derfor glad for at dette nå utvides til å gjelde flere byer. Men det er kun 20 mill. kr som er satt av i denne omgang. Det er derfor litt begrenset hvor mange elever et sånt forsøk vil omfatte, men det blir opp til departementet å vurdere hvordan disse pengene blir best brukt. Jeg ser for meg at noen av de aktuelle kommunene vil ønske seg en løsning der de kan gi gratis SFO-plass til dem som har foreldre med lav inntekt, og på den måten gi flere barn gratis SFO og være målrettet i det tiltaket. Samtidig er det sikkert andre kommuner som ønsker å gi gratis SFO til alle elevene på en skole på ett klassetrinn, som de har gjort i Oslo. Det vil stille alle barn på den skolen likt. Jeg håper at departementet legger opp til en fleksibel ordning, slik at vi kan se hvordan dette fungerer og gjøre oss litt ulike erfaringer. Det er også et tekstpunkt i budsjettforliket hvor det framgår at regjeringen skal komme tilbake til Stortinget med et forslag om differensiert oppholdsbetaling i SFO, som vi har i barnehagene i dag. Det er noe vi ser fram til. Men for Venstre er det ikke bare fattigdomsperspektivet som hadde vært verdt et forsøk rundt gratis SFO. Vi hadde i vårt alternative statsbudsjett også lagt inn en post på 40 mill. kr til mer generelle prøveprosjekter. I stor grad organiserer vi skolehverdagen slik den alltid har vært organisert, og det selv om resten av hverdagen har endret seg i betydelig grad. Vi mener derfor det er nødvendig og viktig å tenke nytt rundt skolehverdagen til barn. Gratis SFO kan gi oss en mulighet til det, men det får vi komme tilbake til i senere debatter og i senere budsjetter. En av de viktigste seirene i dette statsbudsjettet, og et av de store løftene, er elleve måneders studiestøtte. Vi i Venstre er veldig glade for at dette er på plass, og vi ser fram til at det følges opp med en årlig økning i studiestøtten fra 2016 til 2020. Vi har et mål om at det skal være mulig for alle å være heltidsstudent. Da er det to ting som må på plass. Det er studentboliger, og det er elleve måneders studiestøtte. De siste årene har vi fått på plass en god satsing på studentboliger, og nå er studiestøtten i elleve måneder også på plass. Det er også veldig kjekt som politiker å se hvor godt mottatt dette ble. Med NSO er det ikke bare «mas, mas, mas, over hele linja». De feirer når det er grunn til det. Den dagen budsjettforliket ble presentert og elleve måneders studiestøtte lå inne, ble det spontant arrangert en liten fest på en pub her i nærheten samme kveld. De har arrangert kakefester rundt omkring i landet, ikke minst her på Stortinget i går. Vi ønsker at kunnskap skal være tilgjengelig for alle, ikke bare for dem som har rike foreldre, eller som har muligheten til å jobbe ved siden av studiet. Dette er en viktig seier. Nå har ikke studentene bare råd til «fire pils og en pizza» på fredagskvelden. Nå kan de også unne seg «ei flaske vin i ny og ne’». En av de satsingene som sektoren var rimelig fornøyd med da regjeringen la fram sitt forslag til statsbudsjett, var satsingen på stipendiatstillinger. I regjeringens forslag lå det inne 238 nye rekrutteringsstillinger, i tillegg til 50 stipendiatstillinger, i forbindelse med innføringen av femårig master for grunnskolelærere. Det er likevel et stort behov for å fortsette satsingen på stipendiater framover, og rapporten «Etterspørsel etter og tilbud av stipendiatstillinger i Norge frem mot 2020» viser oss at selv om vi har en viss satsing i år, er det et behov for en betydelig satsing også i årene som kommer. Venstre hadde i sitt alternative statsbudsjett lagt inn over 330 stipendiater i tillegg til regjeringens forslag, men vi er godt fornøyd med gjennomslaget på 100 ekstra rekrutteringsstillinger, som kom på plass i forliket. Spesielt glad er jeg for at 50 av disse går til de tre såkalt nye universitetene. De har hele tiden hatt en lavere finansiering enn de etablerte universitetene. Selv om 50 stipendiatstillinger ikke retter opp den skjevheten, er det likevel stillinger som kommer godt med, og som gjør at også disse universitetene kan styrke seg på prioriterte områder. Jeg er også glad for at vi i komiteen ble enige om at 20 av stipendiatstillingene skulle gå til HiOA og HVBT, for det er to store høyskoler som nå jobber for å få universitetsstatus. Disse stipendiatstillingene er både viktige og kommer veldig godt med i den prosessen. De nye universitetene og høyskolene har tidligere hatt vanskeligheter med å nå opp i tildelinger når kriteriene har handlet om verdensledende forskning – ikke fordi de ikke har fremragende fagmiljøer, men fordi institusjonen de er tilknyttet, ikke i seg selv har tyngde nok til å nå opp. Derfor er jeg veldig glad for at vi i forliket fikk på plass 7 mill. kr til Center for Cyber and Information Security på Gjøvik. Selv om disse postene ligger under Justisdepartementet og Helse- og omsorgsdepartementet, er det ingen tvil om at dette er en viktig styrking av et eksellent fagmiljø og en viktig satsing på Høgskolen i Gjøvik, som også NTNU vil få stor glede av etter hvert. Det er et av de beste fagmiljøene på sitt felt i Norge, ja kanskje også i verden. Også de 550 studieplassene som kom på plass i forliket, kommer til å komme godt med. Spesielt i den situasjonen landet er i nå, er det behov for at universitetene og høyskolene kan være med på den omstillingsprosessen som må skje. Det er flere som blir arbeidsledige, og for mange av disse kan det være aktuelt å oppdatere kompetansen sin eller utvide kompetansefeltet noe. Både universitetene og høyskolene er viktige i så måte. I motsetning til tidligere år ble studieforbundene skånt for kutt i regjeringens forslag til statsbudsjett for 2016. Det var imidlertid tenkt at 10 pst. av tilskuddet skulle brukes til integrering og bekjemping av utenforskap. Vi i Venstre er også opptatt av integrering og bekjemping av utenforskap, og jeg tror studieforbundene kan spille en viktig rolle i det arbeidet framover. Jeg oppfatter også at studieforbundene selv ønsker å være med og ta et slikt ansvar. Men jeg merker meg at et flertall i komiteen og på Stortinget ikke ser på en øremerking som den rette veien å gå for å oppnå det målet. Det handler om flere ting, for det første at sivilsamfunnet må ha stor grad av frihet, men også at en slik øremerking vil kunne medføre et byråkrati som det kan være vanskelig for studieforbundene å håndtere. For min egen del vil jeg også legge til at det kan være enkelte personvernutfordringer knyttet til dette, for jeg ser ikke på det som verken hensiktsmessig eller nødvendig at alle som deltar på et kurs i regi av studieforbundene, skal måtte opplyse om eventuelle handikap eller ensomhetsfølelser. Vi må jobbe sammen med studieforbundene om hvordan vi skal nå målene om mer integrering og bekjempelse av utenforskap. Jeg forutsetter at statsråden tar signalene fra Stortinget og går i dialog med studieforbundene.