Martin Engeset (Høyre), 2009-03-24:
Det er bred enighet om at det er behov for å redusere ankomsten av grunnløse asylsøkere til Norge. Høyre har påpekt dette flere ganger, og har også ved flere anledninger fremmet forslag som vil få ned andelen grunnløse asylsøkere, uten å få gehør for dette. Til tross for de 13 tiltakene som Regjeringen fremmet i september 2008, og som proposisjonen vi i dag behandler, er et resultat av, konstaterer jeg at vi så langt ikke har sett noen effekt. I 2008 ble det registrert 14 302 asylsøkere hos Politiets utlendingsenhet. Dette er 7 852 flere enn i 2007. 60 pst. av dem som kommer, får avslag. 2 891 er uttransportert. Stigningen begynte like etter at de rød-grønne overtok makten, dvs. høsten 2006. Tilgjengelige prognoser indikerer også, ifølge Politiets utlendingsenhet, at tilstrømningen vil være høy også i 2009. Veksten er særlig høy fra land som Irak, Eritrea, Afghanistan og Somalia, uten at en entydig årsak kan påpekes. Det som imidlertid er helt klart, og som kan leses i proposisjonen, er at Regjeringen har bidratt til å så tvil om innvandringspolitikken, og at det er gitt et inntrykk av at det er lettere å få opphold i Norge enn hva som faktisk er tilfellet. La meg sitere fra proposisjonen: «En annen forklaring som synes å ha stor betydning for fordelingen av asylsøkere mellom ulike europeiske land, er hvordan norsk asylpolitikk oppfattes utad.» Resultatet er at mange selger alt de eier og har, begir seg ut på en farefull ferd og ender opp i et mottak i påvente av utreise. Forslaget vi i dag behandler, handler om at referansepersoner som har fått opphold på humanitært grunnlag, flyktningstatus eller opphold gjennom regelverket om familieinnvandring, må ha fire års arbeid eller utdanning i Norge før de kan innvilges familieetablering. Høyre mener det er et fornuftig forslag, og vi tror dette vil være et godt incentiv til arbeid og utdanning og en drivkraft både til selvforsørgelse og integrering. Høyre er også enig med Regjeringen i at deltakelse i introduksjonsprogrammet etter introduksjonsloven skal regnes som fulltidsarbeid og dermed komme til fratrekk i kravet om fire års arbeid eller utdanning. Vi mener også det er riktig at arbeidet ikke må ha vært gjennomført over en sammenhengende periode, fordi konsekvensene av f.eks. å miste jobben i en periode ville ha blitt for store. Jeg registrerer at forslaget i denne omgang angår dem som ønsker familieetablering, og at Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med et forslag som også vil omfatte dem som ønsker familiegjenforening. Jeg kan allerede nå varsle at Høyre ikke ønsker å innføre den samme begrensningen for familiegjenforening. Dette angår familier som har en rett til å komme til Norge, og som derfor vil komme til Norge før eller senere. Høyre mener derfor at en tilsvarende begrensning for dem som venter på å bli gjenforent, utelukkende bidrar til å plage familier som fra før er i en vanskelig situasjon. Dette vil heller ikke være noe godt bidrag til økt integrering – tvert imot. Avslutningsvis vil jeg tillate meg en liten bemerkning: Denne saken føyer seg inn i rekken av saker der opposisjonen sitter i Regjeringen. Det er en nokså spesiell konstruksjon i norsk parlamentarisk historie. Selv om innvandringspolitikken er et av områdene der regjeringspartiene fra tiltredelsen av har vært enige om å være uenige, begynner vingling og politisk uenighet å bli et relativt markant kjennetegn ved Regjeringen. Jeg kan i den forbindelse nevne sakene om blasfemi og hĳab. I en tid hvor vi har et stort behov for politisk lederskap og handlekraft, mener jeg det er uheldig at standpunktene i viktige politiske saker er å anse som ferskvare.