trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Erna Solberg har blitt statsminister. Det er mange år siden hun var kommunalminister. Det er likevel ingen tvil om at hun har satt sitt veldig tydelige og gjenkjennbare stempel på kommuneøkonomien, slik den nå er presentert av regjeringen. Jeg legger merke til at det har begynt å etablere seg et nytt mønster i regjeringens tenkning, nemlig at når kommunene i 2012 fikk for mye penger til barnehagene, skal det forsvare at kommunene i år og neste år må dekke opp for etterspørselen etter plasser som regjeringen ikke vil kompensere for. Jeg har også lagt merke til at komitélederen, fra Fremskrittspartiet, sier at når kommunene har fått beholde skatteinntektene gjennom gode år, da inntektene økte, forsvarer det at de ikke skal få kompensasjon når inntektene går ned. Da er mitt spørsmål: Er kommunalministeren enig i at man skal forsvare systemer og tekniske prinsipper, framfor å finansiere eldreomsorg og skole?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Det er faktisk den veldig nære framtiden vi diskuterer – og hva som skjer hvis skatteinntektene reduseres utover det som regjeringen har anslått. Jeg synes svaret fra kommunalministeren er utrolig defensivt. Kommunalministeren er egentlig i en veldig lykkelig situasjon. Han sitter i regjering med en finansminister som siden 2004 har vært veldig tydelig på at når skatteinntektene til kommunene går ned, skal de kompenseres. Sannsynligheten er veldig stor for at finansministeren, hvis kommunalministeren sier: Kan jeg få penger til å gi kommunene kompensasjon?, vil si: Ja, vær så god, her har du dem. Vil kommunalministeren spørre finansministeren om å få pengene?
Ingjerd Schou (Høyre), 2014-06-18:
Det gleder meg å høre representanten Pedersens innlegg med hensyn til at Arbeiderpartiet er enige når det gjelder kommunereformen, altså en demokratireform, både med tanke på målene, oppstart i høst og virkemidlene. Allikevel ser jeg i det ene avisoppslaget etter det andre at representanten Pedersen kaller regjeringens opplegg for for «puslete». Da blir mitt spørsmål: Hva er Arbeiderpartiets alternativ og forslag til å få dette mer robust, når det er gitt tilslutning til målene, oppstarten og virkemidlene?
Ingjerd Schou (Høyre), 2014-06-18:
Når jeg hører på representanten Pedersen og at Arbeiderpartiet ikke liker at man skal godkjenne langsiktige avtaler eller store låneopptak, tør jeg minne om at det var akkurat det representanten Pedersens eget parti både foreslo og gjennomførte og la til grunn når det gjaldt regionreformen. Men jeg skal konsentrere meg om et annet forhold, nemlig at det i Arbeiderpartiets program heter at «enkeltkommuner ikke må kunne stanse endringer som er hensiktsmessige ut fra regionale hensyn». Da blir spørsmålet: Når vil Arbeiderpartiet bruke tvang?
Ingjerd Schou (Høyre), 2014-06-18:
Overskriften på det jeg skal snakke om, er «gulrøtter inn i evigheten». Med mitt kjennskap til gulrøtter og gulrøtters varighet og min erfaring fra landbruket vil jeg si at hvis de skal vare inn i evigheten, har de på et eller annet tidspunkt jevnet seg med jordsmonnet. Når jeg hører på Senterpartiets argumentasjon og etterspørsel etter, eller kritikk av gulrøtter som bare skal vare til 2017, må jeg si at jeg hører et parti som ikke vil ha noen forandring, som ikke ser noen diagnose, og som ikke har noe behov for behandling. Alt skal være som det har vært før. Det er uenighet om virkemidlene, det er uenighet om oppstarten, det er uenighet om gulrøttene, som bare varer til 2017 – fordi det da virker som tvang – og det er ingen synlige spor av politisk lederskap. Jeg hører en antydning fra Senterpartiet om at de vil ha lengre varighet, men jeg hører ikke noe budskap om hvor lenge. Jeg hører et parti som vil ha andre prosesser, men jeg ser ikke snurten av et alternativt opplegg. Jeg hører også omtale av at man etterlyser virkemidler – eller ingen virkemidler – men jeg ser ei heller her noe alternativ. Jeg opplever at jeg hører et Senterparti som har unnlatt å ta politisk lederskap og stake ut kursen for fremtiden. I åtte år har man holdt på med den unnlatelsessynden. Man har ikke gjennomført en inntektsgjennomgang av systemet for fylkeskommunen. Man har snakket om det, men har ikke evnet å få ballen i mål eller ta initiativer for å få realisert det. Den politiske belastningen og det politiske lederskapet har man altså ikke ønsket å ta. Jeg ser også et Senterparti som har vært i regjering i åtte år, som har vært opptatt av fergeavløsningsmidler, snakket om det, men ikke gjort noe med det, men som nå gjerne vil fremme det som sitt eget forslag – uten å ha fått noe gehør for det eller gjennomføringskraft i de åtte årene man har vært i regjering. Jeg ser også et Senterparti som ikke er enig i diagnosen, ikke trenger behandling, og følgelig heller ikke har nedsatt noen kommisjon for, ei heller tatt initiativ til, å ha en gjennomgang for å styrke lokaldemokratiet – som jeg vet partiet er svært opptatt av – ved å flytte oppgaver fra Fylkesmannen, fylkeskommunen, gjerne staten, ned til kommunene for nettopp å styrke det lokaldemokratiet som ligger der, og som partiet godt hegner om i festtalene. Jeg er fullt ut klar over at én størrelse og én form ikke passer alle. Landet har ulike forutsetninger. Derfor er det rart at Senterpartiet ikke vil gi tillit til en reform som nettopp skal styrke at folk selv, med frivillighet, kan velge.
Ingjerd Schou (Høyre), 2014-06-18:
Jeg tenkte jeg skulle si litt om innbyggerundersøkelsen fra 2013. Når jeg hører på representanter fra Senterpartiet, skjønner jeg at man stort sett er veldig mye mer tilfreds i små kommuner enn i større kommuner, men undersøkelsen fra 2013 viser at når innbyggerne skal uttale seg om helhetlig tilfredshet med egen kommune, så er den like stor i små og mellomstore som i store kommuner. Men så er det da heller ikke dette som skal behandles. Det er ikke der diagnosen ligger, og det er heller ikke der gulrøttene er satt inn. Ekspertutvalget viser i rapporten til at innbyggernes tilfredshet med tjenestetilbudet ikke henger sammen med kommunestørrelsen, men at den er knyttet til andre forhold, som innbyggernes alder og utdanningsnivå, i tillegg til kommunenes inntekter. At små kommuner har høyere inntekter per innbygger enn store kommuner, er dels en følge av eiendomsskatt og konsesjonskraftinntekter – mange er kraftkommuner, i hvert fall noen av dem – og dels en følge av statlige overføringer gjennom inntektssystemet, som f.eks. småkommunetilskudd, tilskudd til distriktskommuner og Nord-Norge-tilskudd. At små kommuner har høyere inntekter enn store kommuner, legger til rette for at små kommuner kan ha en høyere dekning av bl.a. sykehjemsplasser. Kollektivtransport og brannvesen får høyere score i de større enn i de mindre kommunene, muligheten til å få arbeid og etablere egen næringsvirksomhet øker med kommunestørrelsen, og også utdanningsmulighetene vurderes å være bedre i store enn i små kommuner. Siden dette var et viktig innlegg fra Senterpartiet, finner jeg grunn til å kommentere det, for det faglige belegget, som har vært etterlyst, ligger ikke i at Norge skranter fordi folk er mer eller mindre tilfreds i små, mellomstore og store kommuner – tilfredsheten er faktisk ganske jevnt fordelt. Det er helt andre utfordringer, som jeg hører at Senterpartiet ikke vil diskutere, og som man mener trenger verken diagnose eller behandling. Man hegner bare om noen gulrøtter som skal vare inn i evigheten etter 2017. Fortsatt etterlyser jeg et alternativ fra Senterpartiet til hvordan man tenker seg at Kommune-Norge skal se ut i fremtiden, og at de ikke bare sier at det helst skulle vært slik det var i går eller i den perioden vi nå har lagt bak oss, med 50 år siden vi sist hadde en kommunereform.
Ingjerd Schou (Høyre), 2014-06-18:
Jeg hører at det er tiden for bekjennelser om hvor man har vokst opp og bodd. For min del har jeg bodd både i bykommuner og i små kommuner, og bor fortsatt i en liten kommune. I min lille kommune, med 5 000 innbyggere, er det nå – sist jeg telte over – 38 interkommunale selskap og andre selskap. Over tid – over flere tiår – har det blitt flere og flere interkommunale selskap for å løse de oppgavene som naturlig tilhører en kommune. Over tid har det også blitt mer og mer statlig styring. Det undergraver demokratiet, og det fører også til at det er behov for å se på kommunestrukturen, det er høyst påkrevet. Da jeg tok ordet nå, var det rett og slett for å si at flere av representantene i salen har vært i Danmark, så når jeg hørte representanten Slagsvold Vedum, kan det være greit å si at i vårt arbeid med kommunereform kan vi også konsentrere oss om hvordan vi skal bygge et sterkt lokalt selvstyre og sikre gode velferdstjenester i de årene som kommer. Danskene måtte tenke på hvor mye de måtte spare, og derfor er vår og regjeringens reform helt annerledes. Vi skal ikke gjøre som danskene, men vi kan lære ikke bare av feilene, men også av de suksessene de har hatt. I Danmark har reformen ført til styrket faglig bærekraft i kommunene, og på noen områder også en økt nytenkning i hvordan man skal løse oppgavene og få bedre kvalitet. Danskene har redusert administrasjonen i kommunene med 1,3 mrd. kr, ikke fordi de sparte det, men fordi de har brukt de midlene til bedre velferdstjenester. Totalt sett har danske kommuner kuttet kostnader med 1,3 mrd. kr, og kommunesektoren reduserte kostnadene med til sammen 12 mrd. kr. De sammenslåtte kommunene har 10 pst. lavere administrasjonskostnader per innbygger enn de som ikke slo seg sammen. Det er ikke viktig i seg selv, men det har gitt kommunene en mulighet til å bruke disse midlene til å gi innbyggerne bedre tjenester. I Norge skal det ikke være en sånn sparereform, det skal rett og slett være med utgangspunkt i at innbyggerne skal få kvalitativt bedre, robuste og forutsigbare tjenester for fremtiden. For oss handler ikke kommunereformen om å spare penger, men nettopp om å sikre at innbyggerne får de tjenestene som de skal ha i årene som kommer. Utgangspunktet fra Danmark er at vi skal lære av deres suksesser. Vi skal også se på deres feil, men danskene hadde som utgangspunkt at de skulle spare penger – det er ikke vårt utgangspunkt.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Nøklene for fylkesøkonomi har ikke vært revidert siden på 1990-tallet, og nå kommer det en ny modell som slår ut og gjør en endring. Vi har lagt inn en metode for å få nye fylkesnøkler, slik at økonomien blir bedre og riktigere fordelt etter de parametrene som foreligger. Dette var noe som også Arbeiderpartiet jobbet med, men som det ikke ble noe av. Ser Arbeiderpartiet at det er på høy tid med den ordningen som kommer nå?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Jeg vil takke for en veldig hyggelig replikk. Det er klart at jeg smiler. At media la merke til det, var på sin plass, for vi fikk i samarbeid med Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre oppnådd ting som var veldig viktig for oss, og som vi ikke hadde fått gjennomslag for tidligere – ting vi har ventet på å få gjennomslag for, og som vi vet andre partier, i rød-grønn regjering, heller ikke fikk gjennomslag for. Når representanten nå antyder at Arbeiderpartiet kunne gitt oss alt dette, noterer jeg meg det med stor interesse og takker for det. Men vi er veldig fornøyd med de gjennomslagene vi har fått. Jeg kan nevne regionalt nivå, helsetjenester, rus, psykiatri, tapskompensasjon, leirskoler og en masse andre ting, som vi har greid å påvirke i årets kommuneproposisjon.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Som et parti med 5,6 pst. oppslutning er det vår rolle å påvirke i den grad vi kan, og det har vi oppnådd – kanskje mer enn vi hadde håpet på i denne sammenhengen. Når det gjelder barnehagene, har vi fått på plass 175 mill. kr, og vi mener at selv om det er en stram kommuneøkonomi, er den fullt ut gjennomførbar. Vi tar med oss de innspillene som nå kommer fra både kommuner og fylker, og ser fram til statsbudsjettet i høst for å ta opp det som er viktig for Kristelig Folkeparti videre. Jeg regner med at vi i videre forhandlinger også skal ha grunn til å smile.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Slik som jeg har oppfattet den situasjonen, er svaret på det ja. Kristelig Folkeparti vil arbeide for at vi opprettholder dagens ordning med 80 pst. refusjon, at ordningen består, og vi vil kjempe for den også i det videre arbeidet. Det er en veldig viktig sak for Kristelig Folkeparti. Saken har to sider: Det handler om i størst mulig grad å refundere kommunene for de reelle utgiftene de har, og det gjelder ikke minst at barn og unge det gjelder, får et optimalt tjenestetilbud. Mitt svar er ja, Kristelig Folkeparti vil arbeide for at denne ordningen fortsetter.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Jeg kan forsikre om at det ligger ingen ny ideologi til grunn for vårt valg og vårt standpunkt i denne saken og de sakene vi arbeider for. Vi mener at det skal være et mest mulig likeverdig tjenestetilbud her i landet, i alle kommuner. Men samtidig: Skal vi stimulere til vekst, skal vi stimulere til økt bokvalitet osv., må kommuner som har gode inntekter, få lov til det. Den kommunale friheten ønsker vi at de skal ha. Men for Kristelig Folkeparti er det veldig viktig at innbyggerne har et likeverdig tjenestetilbud i hele landet. Det er vår primære ideologi, og det vil vi fortsatt arbeide for. Når det gjelder vår påvirkningsgrad og hvor vi får mest uttelling, tror jeg kanskje at SV også har kjennskap til hvordan det kan være å stå i et større samarbeid. Vi tar de seierne vi kan, og vi arbeider for å påvirke der vi kan, og vi mener at vi har oppnådd mer enn vi hadde håpet på.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Etter mange år med rød-grønn handlingslammelse, der man ikke gjorde noe med fylkesøkonomien og fylkesnøklene selv om man visste det var galt, og at man varslet at man skulle gjøre det, har man nå gått i gang med en revisjon. Jeg forutsetter at de nøklene som brukes, er valgt ut fra objektive kriterier. Jeg vet at i Sogn og Fjordane visste de om denne situasjonen og var delvis forberedt på den, og det var lansert også i media. Kristelig Folkeparti er tilfreds med at vi fikk på plass 30 mill. kr ekstra i tapskompensasjon. Jeg har vært i kontakt med politikere i Sogn og Fjordane, og vi skal se nærmere på dette nå utover høsten med tanke på statsbudsjett og følge situasjonen tett videre. Det gjelder ikke bare Sogn og Fjordane, det kan også gjelde andre fylker, spesielt i Nord-Norge.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Det er i dag flere kommuner i Norge enn det var i 1837, og det er jo et tankekors. I løpet av 100 år ble tallet fordoblet, og så gikk det tilbake igjen til 428. Og vi har jo gått bort fra ekspertutvalget, som anslo 100, og det skjønner vi var et hypotetisk tall. Men så registrerte jeg i representanten Grenis innlegg at det som vi har tenkt som belønning, ble omtalt som «trussel», og det synes jeg var interessant. Mener representanten at belønningsordningene som nå er satt opp, er til hinder for en god kommunereform, slik landet trenger?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Det er nettopp i kommuneproposisjonen vi er innom alle samfunnets ordninger, modeller, regimer og grenser på alle felt. Noe er ideologistyrt, og noe er ad hoc. Vi jobber alle for å få til en mest mulig rettferdig politikk. Et av de begrepene jeg hører, er ordet skattelette, som blir brukt når man gjør endringer i skattesystemet. Det er forventet at motstanderen alltid kaller det for skattelette, som om det var ille. Jeg har et spørsmål til representanten Andersen: Mener ikke SV at slike systemendringer, som å redusere skatten, faktisk fører til økte bidrag til fellesskapet?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
I historiens lys tror jeg at kommuneproposisjonen vil bli sett på som noe som verken var verre eller bedre enn det vi hadde vent oss til i åtte år. Det som jeg vil trekke fram nå, er kommunereformdelen, meldingsdelen. Den synes jeg er veldig interessant. Kommunene er 137 år gamle, og vi har nå flere kommuner enn vi hadde for to århundrer siden. Det synes jeg er spesielt. Da brukte de hest og robåt, og samfunnet har endret seg en god del etter det. Derfor ser vi fram til reformen. Vi i Kristelig Folkeparti og Venstre er særs glad i det folkevalgte regionnivået, og at vi har fått Høyre og Fremskrittspartiet med på en enighet om å beholde det nivået. Det er vi svært fornøyd med. Jeg har samlet på noen ord som Arbeiderpartiet har brukt. De har snakket om «pisk», «tvang», «det oser av mistillit», «overoppsyn», «utidig press», «ekkel følelse» og «trusler». Dette er ikke konstruktivt. Kanskje fungerer det til innvortes bruk. Jeg velger å tro det. Når det gjelder Kristelig Folkepartis synspunkt, har vi lagt vekt på at det skal være frivillig, det skal være en god prosess, det skal være lokalt initiert, det skal være tillit til lokalpolitikerne, og Fylkesmannen og KS skal være med. Når jeg leser i innstillingen, ser jeg at Arbeiderpartiet er med på alt dette. Derfor registrerer jeg at retorikken ligger et stykke vekk fra realiteten. Jeg vet at Arbeiderpartiet kan være ordholden. De har innført reformer med betydelig kortere varslingsfrist enn den vi har nå. Det er i alle fall min erfaring gjennom 20–30 år i lokalpolitikken. Da tillater jeg meg å lese litt fra Arbeiderpartiets program – side 66 – for det er et overordnet dokument: «Endringer i kommunestrukturen bør normalt bygge på lokale ønsker. Arbeiderpartiet mener at enkeltkommuner ikke må kunne stanse endringer som er hensiktsmessige ut fra regionale hensyn.» Det er nøyaktig det vi vedtar. Det kunne stått i Kristelig Folkepartis program, og det kunne stått i meldingen. Jeg velger å forholde meg til Arbeiderpartiets program, som er seriøst og ordholdent. Når de i tillegg er enige i behov, oppstartstidspunkt og belønning, tror jeg vi skal få til et godt samarbeid videre, og det ser jeg fram til. Vi skal nå i gang med en nasjonal dugnad, og det ble tidligere i dag nevnt at Kristelig Folkeparti kunne ha blitt invitert med på et annet ball. Nå gleder jeg meg til å ta fatt på dette – så tverrpolitisk som mulig.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-18:
Senterpartiet ved representanten Marit Arnstad var spent på hvordan Kristelig Folkeparti stilte seg til dette med frivillighet. Det er korrekt at vi står inne i merknaden, men vi er klar over at geografien er slik i Norge at det blir for enkelt å si: Hvis det er én av tre eller én av fire, så går vi for. Det skal vi ikke gjøre. Vi skal selvfølgelig vurdere hvert enkelt tilfelle, og den frivillighet som ligger bak. Men for oss er tjenester viktigere enn grenser. Innbyggerne skal stå i fokus, og det er viktig å få sterke fagmiljøer. Det er ekstra viktig i distriktene! Nå når storbyer og tettsteder blir styrket, er det ekstra viktig for distriktskommuner å se om de kan posisjonere seg på bedre måter. Arbeiderpartiets Sivertsen kan ikke være med på grunn av økonomi og uforpliktende formuleringer, men dette er en reform som er underveis, og nå skal vi tenke 50 år fram i tid – ikke på hvordan vi har hatt det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Det er litt merkelig at en bruker såpass lang tid på faktagrunnlaget når det har vært kjent i så mange år at det fylkeskommunale inntektssystemet var under revidering. Men nok om det. Arbeiderpartiet har over tid vært et av de mest reformvennlige partiene og har ønsket nye reformer. De har kanskje i stor grad kommet litt for fort, men de har vært en pådriver og er for så vidt positive til mye av innholdet i kommuneproposisjonen når det gjelder å gjøre noe med kommunestruktur og fylkesstruktur. Men en er altså uenig på grunn av at det her åpnes for tvang, selv om flertallet er tydelig på at dette i stor grad skal være frivillig. I et intervju 17. september 2010 sier representanten Helga Pedersen helt tydelig at Arbeiderpartiet åpner for å slå kommuner sammen med tvang. Hvordan henger det sammen med den nyorienteringen som representanten Helga Pedersen har i dag?
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Rett etter at denne reformen og enigheten mellom de fire partiene ble presentert, så sa Greni at hun ba kommunene «trenere» dette. Litt av paradokset i det som vi har foran oss i dag, er at vi har et Arbeiderparti som er framoverlent og på mange måter reformivrig, men at de lander på et annet standpunkt til slutt, som de også har redegjort for selv. Representanten Greni peker på at gårsdagens svar kanskje er det som er det mer korrekte, der Arbeiderpartiet ønsker å peke framover. Er Senterpartiet og Greni fornøyd med at deres gamle partner er så reformivrig, når hennes eget parti ikke vil være med på den marsjen? Jeg kunne også tenkt meg å spørre representanten Greni, når vi ikke er flere i salen her osv.: Ser da representanten noen som helst fordeler med å slå sammen noen kommuner i det hele tatt?
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Vi er fornøyd med at vi har fått med regjeringspartiene på dette som stadfester det regionale nivået. Det er klart at det var viktig at vi fikk gjennomslag for dette. Vi ser også at de resterende partiene, spesielt Arbeiderpartiet, støtter den tanken. Det synes vi er bra. Vi synes ikke minst det er bra at vi har fått med regjeringen på et mer forpliktende punkt, slik at vi kan få gjennomført dette parallelt, med det som står i merknadene i innstillingen. Jeg tror dette gjør at vi får de framoverlente regionene, som ikke minst Kjerkols partifelle og fylkesrådsleder i Nord-Trøndelag ivrer etter å få sett. Jeg tror at vi gjennom å skape de regionale mulighetene som ligger i det, får den framdriften. Jeg tror at også Arbeiderpartiet er enig med oss i at dette gir flere muligheter og sterkere og mer bærekraftige regioner enn dagens fylkeskommuner.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Jeg regner med at det er mange dokumenter å lese og ikke minst mye å høre: For bare noen minutter siden sa jeg at vi ikke støtter det inntil videre. Vi ønsker å vente til høringsrunden er avsluttet, for det handler også om lokaldemokratiet, og da få høre hva folk mener om det. Det er ikke til å komme ifra at Venstre er kritisk til nettopp reformen om låneopptak, fordi vi mener at den ikke gir de nødvendige mulighetene som lokaldemokratiet har. Jeg tror de vil kunne ta ansvar selv. Samtidig oppfatter jeg ikke dette slik som representanten Lauvås, nemlig at dette er en binding av hvor de forskjellige tingene skal ligge. Det oppfatter nok ikke jeg det som. Men vi, som parti, er kritiske til at man skal binde kommunene ved at Fylkesmannen skal godkjenne dette. Det er vi.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Som representanten Njåstad tidligere i dag sa, blir det en stadfesting av det regionale mellomnivået, og det blir – for å bruke Fremskrittspartiets egne ord – færre fylkeskommuner. Det er en stadfesting. Representanten Greni sier at ansvaret for de videregående skolene per i dag ligger hos fylkeskommunene. Det spørsmålet har vi ikke landet. Vi ser at Arbeiderpartiet fremmer et forslag om at det ansvaret fortsatt skal ligge på det regionale nivået. Det kan godt hende at det blir løsningen. Personlig ser jeg noen utfordringer med å plassere det ansvaret på kommunenivået, for jeg er litt redd for at det kan bli et fragmentert tilbud på videregående skoler en del plasser. Men den debatten har ikke vi tatt, vi har ikke landet dette spørsmålet, og vi forskutterer ikke den debatten, slik opposisjonen gjør i denne saken.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Representanten Andersen har helt rett i at klima er vår viktigste sak framover. Det er ingen tvil om det. Det er også viktig å se på hele ordningen med VAR-systemet til de nye kommunene og til de andre kommunene, for dette er viktige ting. Vi har våre egne forslag på lik linje med det SV har, men jeg deler representantens bekymring når det gjelder klimautfordringene. Ikke minst på grunn av de stadige naturkatastrofene som vi har, er det viktig nå å ha en oppbygging av fond som også tar høyde for dette. Det har Venstre hatt innspill om flere ganger, men jeg er ikke uenig i at dette er noe som må komme inn i de nye kommunene. Spesielt når man begynner å se på VAR-systemet i de nye kommunene, vil dette være en viktig oppgave.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
For det første vil jeg si at jeg er enig med representanten Andersen i at det er politikk også i kostnadsnøklene. Det tror jeg vi fort kan være enige om. Det har å gjøre med nivået på allmennfag og yrkesfag på videregående skole. Det ligger selvfølgelig noe politikk i det. Det ligger også politikk i det som har å gjøre med avstander innenfor hvert fylke, og noen fylker har større utfordringer enn andre fylker. Så langt, så greit. Men representanten Andersen sier at dette har det ikke vært mulig for fylkeskommunene å gjøre noe med, selv om det på mange måter har vært under arbeid i lang tid, også mens hennes partnere satt i regjering. Og når det kom fram at det kanskje var noen her som ikke ønsket at dette skulle komme opp til debatt, da er ikke dette noe ukjent for fylkeskommunene. Jeg synes at argumentasjonen når det gjelder dette, blir for tynn, men jeg er enig i at deler av dette er det politikk i, det er det ingen som helst tvil om.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Det var et godt forsvar for hvorfor kommunene bør bli mer bærekraftige eller, for å bruke Andersens egne ord, robuste – det jeg argumenterte for i sted. Men jeg ønsker å følge opp litt videre det representanten Andersen repliserte til meg angående inntektssystemet til fylkeskommunene. Dette har vært godt kjent i fylkeskommunene over lang tid. Oss bekjent – og det ble også avklart i debatten – har dette ligget på tidligere statsråd Liv Signe Navarsetes kontor i fire år. Noe flikking har det vært, selvfølgelig, men i hovedtrekk er det på mange måter det samme som foregående regjering tydeligvis ville lagt fram. Da er jeg litt forundret over at motstanden til spesielt SV, og ikke minst Senterpartiet, er så stor mot det som nå legges fram, for dette var på mange måter godt kjent – ikke minst for representanten Andersen.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Dette overrasker meg. Før jeg kom inn på Stortinget, satt jeg også i fylkestinget. Vi hadde da fått helt klare signaler om at det ville bli et «nedtrekk» når det gjaldt fylkeskommuner. Dette var på mange måter klarert, og det var gjort ferdig. Da overrasker det meg ganske storlig at representanten Andersen ikke hadde klarhet i det, for det kom fram i medieoppslag, og også under høringen kom det fram at flere av fylkeskommunene som var der, hadde gjort seg klar for dette. Så kan det selvfølgelig være noen uenigheter om de forskjellige nøklene, men i hovedtrekk lå dette på plass. Da er det overraskende at representanten Andersen er så høy og mørk i forbindelse med dette, når hun var klar over det på forhånd.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Vi er godt fornøyd med at vi stadfester det tredje nivået. Det er en regionreform som tar for seg en desentralisering ved å flytte statlige oppgaver til et folkevalgt nivå og – ikke minst – flytte flere oppgaver fra fylkesmannen til et folkevalgt nivå. Dette er å gjøre det til en langt bedre demokratisk forankring. I debatten er det mange som prøver å skape et inntrykk av et inntektssystem som var ukjent for de rød-grønne, ikke minst representanten Jenny Følling, som var her, som er vararepresentant for Liv Signe Navarsete, som da var kommunalminister. Jeg er forundret. Det må raushet og respekt til, sier representanten Marit Arnstad – ja, jeg er enig i det – og vilje til desentralisering. Men det er jo nettopp det vi peker på, også det vi hadde som forslag i forrige uke, som ble vedtatt. Så sies det hele tiden at det er klisjébefengt. Hva slags oppgaver er det? Og – ikke minst – er det bærekraft? Ja, selvfølgelig er det bærekraft. Dette er lokaldemokrati. Representanten Slagsvold Vedum spør om hvilke problemer vi skal løse. Er det ikke like interessant å stille spørsmålet: Hvilke muligheter gir dette? Men jeg skjønner at det ikke er senterpartisporet. Jeg skjønner at det er et spor Senterpartiet ikke vil prate om. Dette er en mulighetsreform, en demokratireform. Men det sporet ønsker altså ikke Senterpartiet i det hele tatt. Hvorfor? Det vet jeg ikke, men jeg synes det er merkelig når det er ordførere i så mange kommuner, at en ikke ser mulighetene dette er med på å skape. Det er klart vi kunne. For å bruke representanten Karin Andersens ord tidligere i dag: Hvorfor gjør vi dette? Jo, nettopp for å skape større fagmiljø, profesjonalitet osv., som er viktig for å betjene innbyggerne våre. Men kommunen er til for innbyggerne og ikke for egenarten i seg selv. Identiteten til de fleste av oss er på den plassen hvor vi bor og lever, ikke nødvendigvis der en kommunegrense som er satt i 1964, går. Identiteten handler om det. Ikke minst har det skjedd noe på 50 år ved at vi er mye mer mobile. Det er ikke sikkert at alle har fått med seg det. Men jeg tror at også landets befolkning er klar over at det ikke er noe nytt at mobiliteten har økt på 50 år. Derfor synes jeg dette er bra. Det som skjer i dag, er startskuddet for å få flere muligheter også i Kommune-Norge, og ikke færre. Det skaper ikke flere problemer. Jeg ønsker å se mulighetsrommet og ikke problemrommet, som Senterpartiet gjør.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-18:
Arbeiderpartiet vil egentlig ha en kommunereform, men av en eller annen grunn vil en ikke være med på ferden. Og det er ingen tvil om at det vi gjør i dag, er at vi stadfester i vedtaks form mellomnivået. Det er det ingen tvil om etter denne dagen. Så er det heller ikke noen tvil om at det Senterpartiet ønsker i denne debatten, er å desinformere. Jeg er fra nabokommunen til den kommunen som representanten Arnstad nevner – med 7 000 innbyggere. Bærekraften over tid er det ikke sikkert er der, men det som forundrer meg mest, er at representanten Slagsvold Vedum på den måten prater ned de minste kommunene. Jeg er fra en sånn liten kommune. Jeg er ikke sikker på at alle de tjenestene vi har der, er gode nok, men selvfølgelig er det tilsvarende tjenester andre plasser. Men å prate ned de minste, som er det Senterpartiet holder på med hele tiden ved å stakkarsliggjøre dem, tror jeg ikke noen er tjent med.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Jeg ber om tilgivelse for at jeg ikke kjenner detaljene i budsjettopplegget i Bergen kommune, men jeg tror jeg kan fastslå med sikkerhet at i den grad Bergen kommune har utfordringer med økonomien, oppsto ikke de nå. Det høres ut som om replikanten også legger til grunn at dette er utfordringer som kanskje har vært der over tid, og det ville selvfølgelig vært interessant om representanten ville ment at den forrige regjeringen også skulle tatt et direkte ansvar for disposisjoner som er gjort i Bergen. Jeg kan ikke svare for det. Det jeg kan svare for, er at vi har et robust kommuneopplegg. Vi legger opp til en god vekst i de frie inntektene framover. Handlingsrommet for 2015 til norske kommuner øker, og vi styrker veksttilskuddet.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet legger til grunn at når det er borgerlig regjering, er det regjeringen som har ansvaret for økonomien i Bergen, mens når det er rød-grønn regjering, er det byrådet i Bergen som har ansvaret for økonomien i Bergen. Det får vi bare skrive på den kontoen. Når det gjelder fylkesmann Sponheims framtidige disposisjoner overfor kommunene i Hordaland, tror jeg både Sponheim og kommunene i Hordaland vil være glade for at fylkesmannen ikke skal bedrive overstyring av kommunene, og at kommunene på ingen måte blir satt under administrasjon. Det det er snakk om i forbindelse med kommunereformen, er at man har et opplegg – som vi for så vidt har funnet en god kopi av fra Arbeiderpartiet i forbindelse med regionreformen – som er ganske fornuftig, og som legger opp til at for å hindre uønskede disposisjoner, som forhindrer kommunereform, og som gjør at noen gjør seg uattraktive for kommunereform, skal staten kunne gripe inn. Men planlagte investeringer, planlagte disposisjoner, kommer til å gå som de har gjort. Det er kun i særskilte tilfeller at det blir snakk om statlig inngripen.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Det er ulike utfordringer i ulike deler av landet. Mange steder er kommunene for små til over tid å kunne ha bærekraft alene. I storbyområdene er utfordringene annerledes. Der er det kanskje pressproblemer som gjør at kommunene i større eller mindre grad vokser sammen, og at det er behov for å se på kommunegrensene også der. Jeg forutsetter at lokalpolitikerne i byene, i kommunene rundt byene, men også i distriktskommunene går inn i dette med åpent sinn, og ikke følger representanten Grenis oppfordring om boikott av denne prosessen. Jeg har tillit til at lokalpolitikerne, enten i store kommuner eller i små kommuner, velger å gå inn i prosessen om kommunereform med åpne øyne, med ett siktemål for øye, nemlig innbyggernes beste.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Jeg er ganske sikker på at norske kommunepolitikere er godt i stand til å gå inn i en slik diskusjon, og diskutere behov for endringer, faktisk til og med basert på dagens oppgaver. Så vet vi at før man forventes å ta stilling til noe, før man forventes å beslutte om man skal gå sammen med noen, og hvem man skal gå sammen med, vil oppgavene være klarlagt. Også når det gjelder oppgaver på et regionalt nivå eller mellomnivå, vil mye være klart når vi kommer til våren 2015, og da har man enda et år på seg før man skal fatte beslutninger lokalt. Jeg er helt sikker på at norske kommunepolitikere er godt i stand til å håndtere dette, i samarbeid med fylkesmennene, som nå setter i gang prosessen. Enten den fylkesmannen heter Sponheim eller noe annet, er jeg helt sikker på at disse lokale prosessene kommer til å komme godt i gang. Jeg håper også at Senterpartiet lokalt, som i hvert fall før har jobbet mye bra med kommunestrukturspørsmål i enkeltkommuner, inntar en mer konstruktiv holdning til det enn det vi opplever at Senterpartiet på Stortinget gjør.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Det siste utsagnet tror jeg nesten får stå for Karin Andersens egen regning. Jeg har ikke antydet noe sånt, og mener det heller ikke. Vi har et økonomisk opplegg for 2015 som gir større handlingsrom enn 2015. Vi legger opp til en robust og forutsigbar kommuneøkonomi og en vekst som er på linje med snittet i den perioden da SV satt i regjering. Sånn sett synes jeg ikke vi har noe å skjemmes over i det hele tatt. Jeg synes tvert imot det er viktig at vi signaliserer at det blir vekst i kommunenes inntekter, samtidig som vi understreker at når vi legger inn vekst i økonomien – og det er en forskjell på denne regjeringen og den forrige regjeringen – er det viktig at vi ikke overselger enhver vekst i kommuneøkonomien. Tidligere år har vi fått høre at hver gang det ble vekst, ble det rekordvekst – nå skal alt løses, nå skal alt ordnes. Så er det kommunepolitikerne som sitter igjen med de økte forventningene fra innbyggerne som de ikke er i stand til å innfri. Vi er opptatt av at vi ikke bidrar til å bygge opp de forventningene, men har et realistisk forhold til kommuneøkonomiveksten. Det blir vekst.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
I Nord-Trøndelag gikk for et par år siden kommunene Mosvik og Inderøy sammen – en frivillig kommunesammenslåing, initiert lokalt, og sikkert et eksempel til etterfølgelse, kan jeg og Heidi Greni være enige om. Den tidligere senterpartiordføreren i Mosvik uttalte at innbyggerne i gamle Mosvik nå har et bedre tjenestetilbud i nye Inderøy kommune enn de ville hatt om Mosvik hadde fortsatt alene. Det er en senterpartiordfører, meg bekjent, også i den nye kommunen. Jeg kan nevne en passant at Mosvik kommune ikke hadde folkeavstemning. Det kunne vært fristende å spørre representanten Greni hva hun synes om det, men det skal jeg ikke. Jeg skal utfordre representanten Greni på noe annet, fordi det er noe jeg ikke har hørt fra Senterpartiet. Det hadde vært veldig interessant å høre Senterpartiet si med egne ord hvilke fordeler det kan gi innbyggerne å slå sammen kommunene. Hvilke utfordringer er det man kan overkomme med å gå sammen to eller flere kommuner i en større enhet?
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Diskusjonen om kommunereform er for så vidt ikke ny. Den foregikk også under de rød-grønne. Det var riktignok mest diskusjon. I et oppslag på nrk.no høsten 2010 fikk vi et eksempel på uttalelser fra daværende stortingsrepresentant Geir Ketil Hansen fra SV. Han svarer riktignok etter at Arbeiderpartiets Helga Pedersen har uttalt seg, og det skal representanten Andersen slippe å svare på. Jeg har bare lyst til å opplyse om, med referanse til et av de tidligere innleggene til Andersen, at Helga Pedersen sier: «Kommunene vil ha godt av mer robuste fagmiljø.» Årets moteord ble allerede brukt i 2010. SVs representant Hansen sa: «Særlig innen helsesektoren har kommunene store rekrutteringsproblemer, og skal man klare disse utfordringene må flere kommuner slå seg sammen.» Andre SV-politikere har vært ute og sagt lignende ting. Spørsmålene til representanten Andersen er: Hvilke fordeler ser SV med at kommunene går sammen? Hvilke utfordringer mener SV at norske kommuner har som kan forsvare at man slår seg sammen?
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Av det siste innlegget kunne man få inntrykk av at bare denne kommunereformen ikke hadde hatt en tidsavgrensning, så kunne SV sluttet seg til. Det var faktisk det jeg hørte – at bare denne kunne vare inn i evigheten, hadde det for så vidt ikke vært noe problem. Det er jeg sannelig ikke sikker på! Det jeg tok ordet for, var for å kommentere et par–tre av de innleggene som jeg har registrert særlig fra Arbeiderpartiet i dag, der man snakker om at kommunene skal settes under statlig administrasjon. Det ble til og med sagt av en Arbeiderparti-representant her at alle kommuner med den foreslåtte godkjenningsordningen ble ROBEK-kommuner. Da tror jeg Arbeiderpartiets representanter snakker mot bedre vitende. Det er det ene. For det faktiske er – og det tror jeg man vet godt – at intensjonen med denne lånegodkjenningsordningen er å sikre at det ikke blir gjort plutselige, uhensiktsmessige nye disposisjoner for å tilpasse. Planlagte investeringer, planlagte aktiviteter, regner jeg med man får et nikk og et ok for fra Fylkesmannen, men hvis enkeltkommuner likevel skulle finne på å «skjære ut» – som vi sier i Trøndelag – fullstendig, så kan det hende at Fylkesmannen må se på det. Dette er – igjen – samme logikk som lå til grunn for de rød-grønnes eget forslag knyttet til deres egen regionreform. Så er det også gjort et poeng av at et av våre samarbeidspartier, Venstre, har uttrykt en avventende holdning til denne lånegodkjenningsordningen. Ja, det er riktig at Venstre har sagt at de ønsker å avvente dette, og at de har en litt annen holdning enn oss andre. Forskjellen på Venstre og Arbeiderpartiet er imidlertid at Venstre sier at her har vi en kommunereform, men det er faktisk ikke slik at vi uten videre kan slutte oss til alle elementer i den reformen. Det finnes enkeltelementer her som partiet Venstre sier de ikke er helt sikre på, men de velger likevel aktivt å slutte seg til reformen og sier kjør – «go» – og stiller seg bak reformen. Det er forskjellen, og det skal Venstre ha honnør for. Det er fortsatt slik at i denne salen er det bred politisk enighet – her tror jeg det bare er SV og Senterpartiet som står på sidelinjen – om at det er behov for en reform: Vi er enige om at det er noen utfordringer som må løses, vi er enige om målene for reformen – hva vi ønsker å oppnå – og vi er enige om at vi må komme i gang. Jeg vil gi honnør til Arbeiderpartiets Lauvås som sier at Arbeiderpartiets folk skal bidra konstruktivt rundt omkring i kommunene i dette arbeidet. Det er også i stor grad enighet om de økonomiske virkemidlene.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-06-18:
Fra Høyres side har vi gjort det ganske klart at for å sikre framtidige, gode tjenester i alle kommuner for å sikre at flere kommuner i framtiden kan være gode og sterke lokalsamfunnsutviklere og for å sikre at vi får en kommunesektor med større lokal handlefrihet og mindre statlig overstyring, trenger vi en kommunereform. Så jeg mener vi har begrunnet hvorfor vi ønsker en kommunereform. Det som er oppsiktsvekkende i noen av de siste innleggene, er særlig det vi har hørt fra Senterpartiet, som bedyrer at man er for kommunesammenslåinger – selvfølgelig hvis de er frivillige. Men hvis man ser bort fra prosessen, har vi ennå ikke hørt et eneste ord fra Senterpartiet om hvorfor man er for kommunesammenslåinger. Hvilke utfordringer er det Senterpartiet ser som gjør at det er nødvendig med kommunesammenslåinger? Det har vi ikke hørt et eneste ord om. Så jeg kan oppsummere med at vi er for en kommunereform, og vi klarer å begrunne hvorfor. Senterpartiet sier at de er for en kommunereform, men har egentlig ingen grunner for det.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Høyre–Fremskrittsparti-byrådet i Bergen legger ikke skjul på hvor skuffet de er over regjeringens politikk, og varsler nå store kutt og gjeninnføring av eiendomsskatten. I valgkampen var det ikke måte på hvor bra storbypolitikken skulle bli når Erna Solberg skulle overta, men så kom den ene negative overraskelsen etter den andre: først kutt i barnehage, som for Bergen innebærer 19 mill. kr, og nå revidert og kommuneproposisjonen, som gir en reduksjon av de frie inntektene på mellom 130 mill. kr og 160 mill. kr. Fra før er det ganske godt kjent at Bergen sliter med et enormt etterslep på vedlikehold, spesielt på skolebygg, som nå er beregnet opp til 5 mrd. kr. Underskuddet så langt er på 140 mill. kr, og finansbyråden fra Fremskrittspartiet har varslet at de har et gap på en halv milliard kr. Hvordan vil Høyre forklare bergenserne at deres storbypolitikk på denne måten tar strupetak på Bergen og tvinger dem til store kutt og gjeninnføring av eiendomsskatt?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Da kan jeg informere om at Høyre og Fremskrittspartiet har styrt Bergen i ti år. Vi registrerer også at regjeringen har en særdeles arrogant tilnærming til kommunene og foreslår at fylkesmannen skal inn og godkjenne i alle fall de store og de langsiktige låneopptakene og dermed sette hele Kommune-Norge under administrasjon. Hvordan tror Høyre at kommunene i Hordaland, og spesielt Bergen, opplever og oppfatter at fylkesmann Sponheim skal inn og overstyre deres disposisjoner?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
På Nettavisen 12. juni kunne vi lese at representanten Toskedal var veldig godt fornøyd med forhandlingene med regjeringspartiene. Overskriften var: «Endelig kan KrF smile». Jeg unner representantene fra Kristelig Folkeparti å smile, men det som slår meg, er at alle tiltakene Kristelig Folkeparti ble enig med regjeringen om, kunne Kristelig Folkeparti blitt enig med oss om. Hos oss kunne Kristelig Folkeparti i tillegg fått gjennomslag for å dekke hele barnehageregningen, kompensert skattesvikten i kommunene og fått mer penger til bosetting av flyktninger – så man fikk gjort det raskere. Når de tiltakene Kristelig Folkeparti har blitt enig med regjeringspartiene om, får representanten Toskedal til å smile, lurer jeg på hvor glad representanten tror han hadde vært om han hadde forhandlet med Arbeiderpartiet og fått enda mer penger til både barnehager og flyktninger.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Med det svaret er det bare å se fram til neste års forhandlinger om kommuneproposisjonen. Men jeg lurer helt konkret på hva som var så viktig for Kristelig Folkeparti, når man prioriterte enighet med regjeringspartiene framfor å få gjennomslag for å betale hele barnehageregningen og sørge for raskere bosetting ved at man øker integreringstilskuddet til kommunene. Det kunne man fått til i tillegg til alle de andre veldig viktige sakene som Kristelig Folkeparti har beskrevet. Helt konkret: Hvorfor valgte Kristelig Folkeparti enighet med regjeringspartiene, når det man i all hovedsak har gjort, er å reversere en del dårlige forslag fra regjeringen – som vi selvfølgelig er helt enig med Kristelig Folkeparti om å reversere?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
I Oppland har vi mange ordførere som er i gang med en prosess. De har startet en dialog, og de er villige til, tror jeg, å vurdere alle endringer som kan gi innbyggerne bedre tjenester. Det er mange ordførere som har tatt lokalt lederskap – det står det stor respekt av. Jeg har selv deltatt i en prosess, riktig nok for ti år siden, hjemme i Valdres, hvor jeg argumenterte varmt for kommunesammenslåing. Det er ti år siden. Men denne typen debatter vekker sterke følelser, og det er delte meninger. Nå kommer også signalene fra mange av våre ordførere der ute om at man kanskje trenger noe mer tid. Kun ni av 48 ordførere i innlandet sier det er sannsynlig at man vil bli enig før fristen går ut. Da er jeg enig med KS-lederen i Oppland, Bjørn Iddberg, som sier: «Det trengs mer tid til utredninger og modning hos befolkningen». Det er et tydelig signal fra innlandets fremste folkevalgte, og hvis det er sånn at regjeringen har tillit til lokaldemokratiet og mener alvor med det, må man også lytte. Jeg skjønner at det er forskjell på en tidsfrist og «inn i evigheten», som Høyre på en måte lanserer som et alternativ, men er det ikke mulig å revurdere de tidsfristene som er tatt opp? Jeg synes det er signaler vi skal ta på alvor. Så er det sånn at de økonomiske insentivene har i stor grad alltid vært der, med inndelingstilskudd og engangsstøtte, men de skal altså fjernes når reformperioden til regjeringen er over. Det bekrefter den bekymringen vi har hatt vedrørende tvang, og at man ikke mener alvor når man bruker ordet «tillit». Dette skal åpenbart kjøres gjennom, og de kommunene som ikke slår seg sammen, de skal straffes ved at de mister inntektene. Så har jeg nok et tips til statsråd Sanner. I går behandlet vi landbruksoppgjøret her i Stortinget, og da stemte Høyre og Fremskrittspartiet og flertallet for å sentralisere en ordning med lokal forvaltning av bygdeutviklingsmidler. Da sa man at sentralisering er lik forenkling. Det mener jeg også er problematisk – at man tar fra mange kommuner i Valdres og Nord-Gudbrandsdalen oppgaver. Hvis Sanner mener alvor med at oppgaver skal flyttes ned, tok man et skritt i feil retning i går. Jeg anbefaler statsråden å ta en prat med landbruksministeren, så kanskje man kan få ordnet opp i det. Det ville i hvert fall skapt god stemning der jeg kommer fra, og kanskje en større iver etter å diskutere sammenslåing videre.
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-06-18:
Heile det politiske miljøet i Sogn og Fjordane er veldig skuffa over det nye inntektssystemet til fylkeskommunar, inkludert representantane frå Høgre og Framstegspartiet, men òg Venstre og Kristeleg Folkeparti. Det medfører ein nedgang på 230 mill. kr – 10 pst. av driftsbudsjettet. Det får store konsekvensar for tenestetilbodet, som vidaregåande skular som må leggjast ned, ruter som må seiast opp, og vedlikehald av vegar som må reduserast. Er Kristeleg Folkeparti nøgd med den tapskompensasjonsordninga som er lagd inn, eller er dei villige til å sjå på ho på nytt, spesielt sett i lys av at inntektsgarantisystemet er fjerna for dette løpet?
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-06-18:
I Stortinget blir det ofte snakka varmt om behovet for å styrkje stillinga til yrkesfaga. I det nye framlegget frå regjeringa er kostnadsveksten til søkjarar i høgkostnads utdanningsprogram – som det heiter i nøklane no – kraftig redusert. Meiner statsråden at redusert vekting av slike viktige yrkesretta utdanningsprogram varetek Stortingets mål om å styrkje yrkesfagutdanninga? Kva trur statsråden dette vil bety for fylka si prioritering av yrkesfag?