trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
La meg først si: Landbruket har etter mitt skjønn et påtrengende behov for å bli oppfattet av befolkningen som en ganske ordinær næring og som alle andre næringsdrivende. Landbruket trenger noen spesielle vilkår og har behov for tilskuddsordninger på noen områder, men trenger ikke spesialordninger og leve i sin egen verden på de fleste områder. Det har gjort at det i Regjeringens forslag til statsbudsjett er ryddet opp i en del av disse spesialordningene som gjaldt for landbruk – mye mer enn det her er debatt om. Samvirket, de store samvirkekonsernene, har hatt lavere skatt enn andre selskaper. Det ble innført den gang det var små andelsselskaper rundt om i bygdene. Nå er det gigantkonsern med milliardomsetning, og dette er normalisert. Det samme gjelder reglene for gjennomsnittsligning av skog, hvor marginalskatten har endret seg dramatisk siden den ble innført, til i dag, hvor behovet er betydelig redusert. Og det gjelder dette området, hvor det er innført en generell gevinstbeskatning også for næringsdelen av landbrukseiendommer, slik som alle andre næringsdrivende har. Når det oppstår profitt ved salg av driftsmidler, blir det en overskuddsbeskatning. Det er det Regjeringen har lagt til grunn. Så er det presisert, hører jeg, og leser i avisene – jeg har ikke kommentert det til noen avis – at det er blitt en løsning, gjennom behandling i Stortinget, at en velger ikke å legge gevinstbeskatning til grunn i tilfeller hvor man ikke maksimerer salgsprisen, men hvor man legger til grunn en klar underpris som er regulert i åsetesretten, det såkalte 25 pst.-avslaget, som i norsk lovgivning er fritatt for arveavgift. De betyr at når eiendommer blir solgt, som automatisk har 25 pst. prisavslag – altså hvor selger ikke prøver å få en høyest mulig profitt, men prøver å finne en god løsning for sine etterkommere som har åsetesrett, og som er i familien – og man har fullt fritak for boligdelen, som alle andre borgere i dette landet, er det klart at da skal det mye til før det oppstår noen profitt, så dette er nok ikke noe særlig lønnsomt for staten, men det er god psykologi og sender et viktig signal. Men når noen selger f.eks. en skogeiendom uten bebyggelse med betydelig profitt, er det naturlig at man betaler en gevinstbeskatning, som alle andre næringsdrivende i samfunnet gjør.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
De reglene som nå kommer, innebærer at eiendommer som blir solgt til full markedspris – altså hvor selger prøver å få høyest mulig pris – og som oppnår en gevinst, vil bli gevinstbeskattet. Når man selger til sine barn, med den automatiske rabatten og fritaket for arveavgift, vil det ikke oppstå en gevinstbeskatning. Da er det heller ingen gevinst som oppstår, og da er det heller ikke noe å beskatte. Men det er jo kjøperen representanten Enoksen er opptatt av. Men det er altså selger som må betale dette. Hvilken innvirkning det har på prisen, er et helt åpent spørsmål, det er umulig å si. Det er faktisk slik at selger kan ha en interesse av ikke å selge til en så høy pris at det oppstår noen skattbar gevinst. Det vil i så fall være en gevinst for dem som måtte kjøpe dette uten den såkalte åsetesretten, eller innenfor odelsrekkefølgen.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
Representanten Arnstad tar feil, det er ikke skatteskjerpelser for landbruket i det budsjettet Regjeringen har lagt fram. Det er en skattelettelse som er anslått til om lag 30 mill. kr, og det kommer av at leieverdi for egen bolig er borte, samtidig som den alminnelige boligskatten, fordelsskatten på bolig, er borte. Det har et større proveny enn de skatteskjerpelser, opprydninger i ordninger, hvor landbruket har særlige skatteregler. Dette har Finansdepartementet meget klart gitt uttrykk for overfor finanskomiteen i dens behandling. Så er det slik at det er gjort en endring for de eiendommer som ikke selges med det formål å få høyest mulig pris ved salg, nemlig innenfor familien, hvor en ønsker å få til en «levbar» ordning. Det har nok ingen skattemessig betydning, fordi det gis så store rabatter at det oppstår ingen gevinst – som jeg prøvde å gi utrykk for i svaret til Enoksen – men det er god psykologi. Jeg støtter selvsagt en slik justering og presisering av disse forslagene. Ellers er det slik at det altså er en skattelette til bøndene i dette forslaget, men det har rimeligvis næringsorganisasjonene ikke villet legge noe særlig vekt på.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
Først til det første: Denne dommedagsskildring som er gjort av lobbyister og næringsorganisasjoner om disse skattespørsmålene, synes jeg nå på en ganske pen måte er tatt ned. Det er operert med tall som ikke har basis i noe av den virkelighet som Regjeringen og Finansdepartementet har forholdt seg til. Når det gjelder driftsgranskingen for jordbruket, viser den en nedgang i inntektene fra 2002 til 2003 på 3 pst., som er 1 pst. hvis en korrigerer for det økte skattefradraget/skatteletten som ble gitt i det samme året. Det har tre elementer: Bruttoinntektene er ikke redusert, det er altså kostnadene som er økt på tre områder. Det ene er at vinteren 2003 økte elutgiftene med 26 pst. Det gjør et betydelig innhogg i dette resultatet. Og så er det to forhold til som er interessante, og det er at bøndene har økt kostnadene ved å kjøpe inn mer dyr og fôre disse dyra fram. Det har ikke gitt inntekt, men det handler om voksesmerter. Bøndene investerer, satser og vokser, og det gir utgifter det første året – i dette tilfellet 2003 – og økte inntekter senere. Summen av 2002 og 2003 gir fortsatt de 12 pst. i inntektsøkning som lå til grunn for jordbruksforhandlingene i vår.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
Gevinstbeskatning, som gjelder alle som selger næringsdriftsmidler i dette landet, oppstår når salgssummen er høyere enn det disse driftsmidlene står oppført med i regnskapet. For mange bønder er det her et stort gap, og det oppstår en stor gevinst. Så sier Regjeringen at man kan pr. årsskifte i år skrive opp verdiene av disse driftsmidlene til reelle priser. Da oppstår det i beste fall en svært liten gevinst. Så skal man kunne trekke fra for bolighuset med en naturlig tomt rundt, og det gir et betydelig fradrag, slik at for mange oppstår det definitivt ikke noen gevinst. Så er det da de som i tillegg, etter loven, har krav på 25 pst. rabatt uten arveavgift, de vil også slippe å få gevinstbeskatning. Men de som selger en eiendom og prøver å maksimere profitten mest mulig, de må da betale skatt av den gevinsten, som alle andre i dette landet. Og jeg må også få gi uttrykk for at ingen i landbruket er mer opptatt av å få penger ut av statskassen. Det er forbausende at så mange er opptatt av ikke å ville levere rimelige penger inn i statskassa når det oppstår faktiske profitter som det er mulig å beskatte.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
Høstpløying kan i utgangspunktet reguleres ved forskrift i medhold av forurensningsloven § 9, jf. § 8. Miljøverndepartementet har så langt ikke gitt forskrift om dette. Eventuell regulering av høstpløying må derfor skje gjennom annet regelverk. Forskrift om produksjonstilskudd, fastsatt i medhold av jordloven, gir en alternativ måte å regulere dette på. Imidlertid har det, som representanten Øye peker på, vært stilt spørsmål ved om denne forskriften gir tilstrekkelig hjemmel for et generelt forbud mot høstpløying. Landbruks- og matdepartementet arbeider med å revidere forskriften, slik at det ikke skal være tvil om tolkningen og rekkevidden av den. I forbindelse med denne revisjonen legger departementet opp til at fylkesmannen ved forskrift skal kunne sette vilkår om at det ikke høstpløyes. En slik ordning vil imøtekomme behovet for smidighet og regional tilnærming. Jeg tar sikte på at denne forskriftsendringen skal være på plass før virkemidlene knyttet til regionale miljøprogram iverksettes i 2005. Jeg vil imidlertid presisere at forskriften om produksjonstilskudd bare regulerer hvem som oppfyller kravene for å få produksjonstilskudd. Forskriften vil slik sett ikke hjemle et generelt forbud på samme måte som forurensningsloven. Et vilkår om forbud mot høstpløying i produksjonstilskuddsforskriften vil for øvrig være en del av et større opplegg der økonomisk premiering av ønsket atferd og informasjon og veiledning også ligger inne. Samlet sett mener jeg at dette opplegget vil sikre nødvendige miljøhensyn og et lokalt handlingsrom i forhold til de utfordringene en står overfor. Jeg vil videre understreke at omfanget av den økonomiske premieringen av endret jordarbeiding må finansieres innenfor den bevilgningsramme som Østfold og Akershus får tildelt for regionale miljøprogram i 2005.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
La meg først si at jeg deler representantens syn at det er flott at bønder langs vassdraget ut fra egen motivasjon tar vare på vassdraget sitt selv om det ikke er hjemlet i et lovverk. Det er lov å gjøre fornuftige ting uten at storting og regjering løfter fingeren og pålegger det. Det er bra, og det viser at det tas ansvar. Når det gjelder den endringen i regelverket som innebærer at en kan sette krav til produksjonstilskuddet for høstpløying der hvor det er avrenning, er den viktig fordi det er så åpenbart at en må unngå disse forurensningskildene. Om en bør utvide og sette løsere vilkår med hensyn til kulturlandskap fordi man synes det er penere med upløyd mark gjennom vinteren fram til våren, er nok et spørsmål hvor jeg vil tenke meg veldig nøye om. Det ville innebære rådighetsinnskrenking hos næringsdrivende. Om det kan forsvares av at det kanskje er noen subjektive syn på hva som er god estetikk i kulturlandskap, pløyd mark eller ikke, er nok et spørsmål jeg vil vurdere nærmere. Men forurensning må vi gripe direkte inn i.
Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-17:
Nå er det slik at det å stole på lokaldemokratiet og at beslutningene blir tatt nærmere dem de berører, er nytt. Det er et helt nytt regime på dette området som innføres fra neste år for alle fylker. Dette er i samsvar med det jeg og Venstre står for politisk, så vi er veldig glad for at vi kan gjøre dette. De som har skoen på, vet hvor den trykker, og man kan lage skreddersøm for sine miljøutfordringer. Det er betydelige midler som må overføres til regioner og kommuner – i sum grovt sett en halv milliard kroner når dette er gjennomført. Så er det slik at man alltid vil ønske seg mer, men dette handler om prioritering og å ta tak i de viktigste miljøutfordringene. Det er viktig at Østfold, Halden kommune og kommunene langs vassdraget, evner å prioritere dette som det viktigste. Jeg deler spørrerens oppfatning at dette er et fantastisk vassdrag. Jeg er selv vokst opp i Halden og har mange ganger padlet Haldenvassdraget i kano. Så jeg håper at man velger å prioritere dette, og at bøndene langs vassdraget tar vare på det.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Statsråd Sponheim har så lenge eg har kjent til, likt å framstille seg sjølv som dei små og mellomstore verksemdene sin beste ven. I valkamp etter valkamp, og i festtale etter festtale, har han prøvd å få fram kor viktig det er med mangfald, og at gründerane skal få høve til å skape verksemd og nye arbeidsplassar, både for seg sjølve og for andre. Så opplever vi at den same statsråden, dei små og mellomstore bedriftenes beste ven, i denne saka tek parti med ein monopolist som gjer maten dyrare for forbrukarar flest. Då er det eg, som ein enkel mann frå Vestlandet, har problem med å forstå logikken.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-11-17:
Mitt spørsmål går også til landbruksministeren. Ifølge et oppslag i Nationen i går har landbruksministeren, i alle fall delvis, fått stanset sitt eget forslag om gevinstbeskatning på landbrukseiendommer i budsjettforlikets siste time – riktignok bare delvis, ved at det er overdragelse innenfor familie som ikke skal beskattes. Det er for øvrig merkverdig at ikke landbruksministeren stoppet dette forslaget før budsjettet gikk i trykken, hvis han syntes det var et urimelig forslag Regjeringen la fram. Men for ett år siden sa landbruksministeren til bl.a. Aftenposten at odelsloven er en gammeldags måte å ordne overdragelse av gårder på, og at vi nå har behov for å skaffe motiverte ungdommer til Bygde-Norge. Er landbruksministeren fornøyd med den moderniseringen han nå har bidratt til, ved å straffe ungdom som ikke har odel på gård, med at de skal betale en skatt på 28 pst. når de overtar en landbrukseiendom?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-11-17:
Landbruksministeren har nok muligens sine ord i behold, at han ikke har uttalt seg om dette til noen avis. Men ifølge Nationen er dette blitt sagt på et seminar i Ulvik. Og også i Ulvik hender det vel at det blir referert til media, og det er vel fra det seminaret denne uttalelsen stammer. Hovedpoenget er ikke hvorvidt landbruksministeren har sagt dette eller ikke. Hovedpoenget er om landbruksministeren er fornøyd med at han i år gjør det stikk motsatte av det han sa i fjor, da han ønsket å stimulere ungdom som ikke hadde odel, til å kjøpe gård, mens det forslaget som nå blir vedtatt i Stortinget, innebærer at de som kjøper gård uten å ha odel, blir straffet med en høyere skatt enn de som har odel.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-11-17:
Det er jo en merkverdighet i seg sjøl at en regjering som sier at den er opptatt av skattelette og mindre skattebelastning for folk, har en stygg tendens til å øke både avgifter og skatt innen distriktsnæringene, både når det gjelder fiskeri og landbruk. Jeg må si at det er litt pussig at partier i regjering i etterkant av et budsjettforlik sier at de er fornøyd med at de har forandret Regjeringens politikk i siste øyeblikk. Om ikke landbruksministeren har vært ute og sagt det, så har Kristelig Folkeparti vært ute og sagt det meget tydelig. Jeg skjønner, ut fra svaret som landbruksministeren har gitt her i dag, at han mener at det her har vært særregler for landbruket som har vært uheldige, og at han dermed prinsipielt må være misfornøyd med det budsjettforliket som nå er inngått når det gjelder skatteøkningene for landbruket. Han mener at det burde vært skatteøkninger for landbruket på dette punktet, og dermed er han også misfornøyd med sin regjeringspartikollega Kristelig Folkepartis holdning og glede over budsjettforliket på dette punktet. Har jeg rett, eller tar jeg feil?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-17:
Representanten Odd Roger Enoksen tar opp dette med en forverret økonomisk situasjon for mange gårdbrukere. Mange opplever nok det forslaget som kom fra departementet og Regjeringa, som en klar forverring, ved at man da måtte sette en høyere pris på gården når man skulle selge den videre. I kjølvannet av dette får vi også melding om at inntekten går ned i norsk landbruk. Vi ser at over 1 000 bruk nå tjener mindre, altså har en nedgang i inntekten, mens alle andre grupper i samfunnet har en økning i inntekten. Er landbruksministeren fornøyd med de tallene som er kom inn sist uke om at det er en forverring også i de generelle inntektene blant gårdbrukerne, og er ikke den utviklingen vi nå ser på mange områder, bekymringsfull i forhold til at gårdene skal kunne overleve?
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg blir litt usikker på hva som er realiteten i forliket. Det er slik i dag at 90 pst. av gårdsovertakelsene foregår innen familien. Skal jeg da tolke ministeren dit hen at hvis det er en normalpris, så går det for det samme om dette er i eller utenfor familien?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg har et spørsmål til statsråd Meyer. Nå er det snart to år siden Stortinget etterlyste en lovendring som krever at alle pengegaver til partiene, også de som gis til fylkespartiene, blir offentliggjort. Men ennå har ikke Stortinget fått framlagt forslag til en lov. Sist uke ble vi kjent med en sak i Oslo der Høyre-byrådet anbefalte at en av Oslos rikeste, i motsetning til alle andre, skulle få lov til å bygge langt inne i Marka, på tvers av alle anbefalinger fra faglige instanser. Så viser det seg i ettertid at samme interessent har gitt hundretusenvis av kroner i hemmelige gaver til Oslo Høyre, og jeg lurer på om ikke statsråden på bakgrunn av den type saker ser at det er svært betenkelig at det ikke er offentlighet rundt dette. Vi trenger å vite hvem det er som gir gaver til partiene, slik at vi også kan etterprøve de vedtakene og de standpunktene som tas i ulike sammenhenger. Vil statsråden sørge for at en slik lovgivning er på plass i god tid før valget i 2005?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker for svaret og positive signaler om å få en slik lov på plass. Nå må jeg bare si at det bekymrer meg ikke så veldig at en organisasjon som representerer 800 000 vanlige lønnsmottakere, ser på Arbeiderpartiet som trygghetsgarantisten for sine pensjoner. Jeg har et spørsmål til statsråden. Statsministeren har sagt at gavene fra LO til venstresidens partier er demokratisk betenkelige. Nå er det vel få pengegaver det er mer offentlighet om enn akkurat disse. Mener da statsråden at hvis de fagorganiserte på Løvenskiold Vækerø gir penger via LO til Arbeiderpartiet for å sikre arbeidsforhold, lønnsforhold, pensjoner, oppsigelsesvern osv., er det demokratisk betenkelig, men hvis eieren av Løvenskiold Vækerø gir hundretusenvis i hemmelige gaver til Oslo Høyre og kanskje også får fordeler i forhold til å bygge ut i Marka, så er det helt greit? Er statsråden enig i statsministerens beskrivelse av at det er demokratisk betenkelig at fagorganiserte gir av sine egne penger til politiske partier?
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Som representanten Giske er kjent med, er det nedsatt et eget utvalg som vurderer den framtidige ordningen for partifinansiering. Utvalgets innstilling blir levert til meg den 29. november i år, og sammen med kulturministeren vil jeg straks igangsette arbeidet med å sende Partifinansieringsutvalgets innstilling på høring. Det innebærer at jeg vil være i stand til å levere Stortinget et lovforslag som ivaretar det representanten Giske er opptatt av, slik at Stortinget kan behandle dette i vårsesjonen 2005. Representanten Giske peker på et viktig problem, og det er at det skal være gjennomsiktighet og trygghet for at vi vet hvem som påvirker politikere. Jeg vil imidlertid understreke at representanten Giske selv representerer et parti som har et betydelig troverdighetsproblem på dette området. Vi opplever ikke minst i disse dager hvordan samrøre mellom LO og Arbeiderpartiet tydelig beveger Arbeiderpartiet i en politisk retning som er annerledes enn det partiet stod for bare for kort tid siden. Ett av eksemplene er den store og viktige saken i denne sesjonen om det framtidige pensjonssystemet, som tidligere statsminister, nåværende partileder i Arbeiderpartiet, har hevdet er den viktigste saken i denne stortingsperioden. Nå ser vi altså et arbeiderparti i samrøre med LO som rygger i den saken som bare for fire år siden av Arbeiderpartiet selv ble karakterisert som den aller viktigste. Det er kanskje noe som bør bekymre representanten Giske mer enn små pengegaver fra enkeltmennesker til enkeltpartier. Men jeg er helt enig med representanten Giske: Dette skal det være full offentlighet om. Og jeg skal levere et lovforslag til Stortinget som gjør at Stortinget kan behandle dette før Stortinget tar sommerferie.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Det jeg oppfatter som demokratisk uheldig, er at beslutninger som tilhører direkte folkevalgte organ, tas i rom hvor det er et demokratisk underskudd i den forstand at folkeviljen ved valg ikke fullt ut er representert. Det vi har opplevd gjennom denne stortingsperioden, er et arbeiderparti som drives i en annen politisk retning enn det regjeringen Stoltenberg stod for, som drives i en retning tilpasset den største fagbevegelsen i Norge. Det oppfatter flere av oss som et demokratisk problem, og som uheldig for folkestyret. Det er ikke uheldig å ha en sterk fagbevegelse som arbeider for medlemmenes interesser, men det er uheldig når partier lar seg dominere av faginteressers spesielle interesser.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Jeg har også understreket i svaret til representanten Giske at jeg er enig i målet om full offentlighet rundt pengegaver også til lokale partier. Jeg skal på bakgrunn av Partifinansieringsutvalgets innstilling fremme et lovforslag for Stortinget som Stortinget kan behandle i vårsesjonen. Det vil oppfylle nettopp dette kravet og denne forventningen fra Arbeiderpartiets representanter. Jeg synes imidlertid representanten Brustad nærmer seg en antydning om korrupt opptreden i Oslo og av byrådet. Dette er en pengegave, som nå er kjent. Problemet skulle i så måte være løst, men Arbeiderpartiet snakker seg på en behendig måte bort fra den samrøreproblematikken som er knyttet til forholdet mellom LO og Arbeiderpartiet, og som påviselig endrer Arbeiderpartiets politikk på sentrale områder for fornyelsen av dette samfunnet inn i framtiden.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Vi får Partifinansieringsutvalgets innstilling overlevert 29. november. Jeg vil anta at Partifinansieringsutvalgets innstilling inneholder en rekke spennende saker å ta tak i. Jeg skal være forsiktig med å fronte hvilke standpunkter jeg skal innta, før dette arbeidet har vært på høring, men jeg lytter til representantens spørsmål og tar med meg det inn i det videre arbeidet. Mitt standpunkt i dag – og det er kanskje det viktigste – er at vi skal ha et tempo i denne behandlingen som gir Stortinget mulighet til å behandle Partifinansieringsutvalgets innstilling i vårsesjonen 2005.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Jeg vil også understreke at vi er helt enige om at det skal være åpenhet rundt pengegaver til politiske partier, både nasjonalt og lokalt. Jeg har også svart klart og tydelig at jeg skal fremme et lovforslag som Stortinget kan behandle i vårsesjonen 2005. Jeg vil understreke i forhold til angrepene på Høyre som parti at det i Oslo er full åpenhet om pengegaver til partiet lokalt. Denne regjeringen har integritet høyt oppe på sin dagsorden. Dette er bl.a. en viktig bakgrunn for at vi kommer til å fremme forslag om karanteneregler også for politikere, noe Stortinget tidligere har sagt nei til, nettopp fordi vi er opptatt av at det ikke skal være tvil om politikeres integritet, og at det skal være trygghet for at politikere opptrer med objektivitet. Vi er opptatt av at det skal være tillit til det politiske systemet i viktige beslutningsprosesser.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Etter endringen i departementsstrukturen i juni i år ble forvaltningsansvaret for lov og forskrift om offentlige anskaffelser lagt til mitt departement. Jeg er i likhet med representanten Hedstrøm svært urolig og bekymret over de grove brudd på lov og forskrift om offentlige anskaffelser som er avdekket både tidligere og ikke minst i den senere tid. Manglende etterlevelse handler ikke bare om brudd på formkrav, men innebærer at man ignorerer formålet med reglene, som er å sikre sunn konkurranse og en effektiv bruk av skattebetalernes penger. Jeg er klar over at brudd på regelverket kan ha ulike årsaker. Mindre statlige enheter og mindre kommuner kan ha utfordringer med å knytte til seg nødvendig kompetanse for å etterleve regelverket. Men det vi har sett av grove brudd på regelverket i den siste tiden, er brudd fra institusjoner med størrelse mer enn tilstrekkelig til å ha nødvendig kunnskap og ressurser til å vite hvordan innkjøp skal foregå i tråd med regelverket. Vi har i mitt departement denne høsten startet opp et stort og omfattende arbeid for å revidere regelverket for offentlige anskaffelser. Målet er et enklere regelverk, ikke enklere i den forstand at det skal liberaliseres i forhold til de viktige målene om konkurranse og gjennomsiktighet, men enklere i den forstand at kunnskapsbrist ikke lenger skal være argument for ikke å overholde regelverket. Vi har som mål at et enklere og bedre regelverk skal være tilpasset moderne innkjøpspraksis. Regelverket skal gjennom forenkling gjøres mer pedagogisk, og det skal bli lettere for offentlig virksomhet å foreta helhetlige anskaffelser. Vi mener også at et modernisert regelverk gir grunnlag for å være tøffere mot det som opplagt er bevisste og overlagte brudd på regelverket. I fjor la arbeidsgruppen mot ulovlige direkte anskaffelser – AUDA – fram en rapport med forslag til sanksjoner og tiltak. Disse forslagene vil bli vurdert ved gjennomgangen av det nye regelverket, og nødvendige sanksjoner vil komme inn i det nye regelverket som blir presentert for Stortinget. Gjennom dette arbeidet skal vi altså oppnå regelverksforenkling, og vi vil sørge for kompetansetiltak og styrkede virkemidler for at det viktige og strenge innkjøpsregelverket skal bli overholdt og etterlevd i framtiden.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Jeg har tillit til at representanten Hedstrøm forstår at jeg ikke skal gå inn i enkeltsaker, spesielt ikke enkeltsaker som en annen statsråd har det formelle ansvaret for. Jeg registrerer imidlertid at helseministeren deler mine synspunkter og har nøyaktig den samme tilnærmingen til behovet for en oppfølging som er langt tøffere enn det den har vært til nå, og at vi ikke tolererer den typen brudd som vi har fått dokumentert den siste tiden. Det er helt riktig, som Hedstrøm påpeker, at vi handler for ca. 220 milliarder kr i året, og at et innkjøpsregelverk som overholdes, vil gi besparelser. Like viktig er det at et innkjøpsregelverk i det offentlige skal stimulere til innovasjon og nyskaping. Vi skal bidra til at små- og mellomstore bedrifter gjennom et innkjøpsregelverk får tilgang til dette spennende og viktige markedet med det offentlige som krevende kjøpere. Det er en av de viktige sidene utover det å oppnå direkte besparelser ved et strengt innkjøpsregelverk.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-11-17:
Jeg deler fullt ut representanten Hedstrøms betraktninger. Jeg vil også påpeke at et av de elementene som har utløst behovet for en gjennomgang av innkjøpsregelverket, er et nytt EU-direktiv. Denne gjennomgangen skal nettopp være garantien for at vi oppfattes som en seriøs aktør i det europeiske samarbeidet, og at vi åpner for konkurranse om det store offentlige innkjøpsmarkedet i Norge.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Når det gjelder dette spørsmålet, tror jeg at jeg hadde roet med litt ned hvis jeg hadde vært representant for Høyre – hvilket jeg ikke er – for de pengene som går mellom fagbevegelsen og Arbeiderpartiet, er det full offentlighet om. I veldig mange saker, også saker som angår dem som Høyre får støtte fra, er det det ikke. I det siste konkrete eksemplet som representanten Giske her tok opp, gikk Høyre-byrådet i Oslo inn for en storstilt utbygging av Bonna gård i Marka, og det viste seg etterpå at Løvenskiold hadde gitt, som han selv sa, flere ganger penger til Oslo Høyre, ca. 50 000 kr. Men det ble altså offentlig kjent fordi noen spurte om det i ettertid. Viser ikke dette at det er et problem for Høyre og de partier som mottar penger fra næringslivet, at det ikke er offentlighet omkring dette, og er det ikke det som er et problem, og som er et demokratisk underskudd, og ikke de tilfeller hvor det er full offentlighet, slik det faktisk er i forhold til de penger Arbeiderpartiet mottar?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg er noe forundret over at Arbeiderpartiet, som faktisk har endret sin politikk etter at finansieringskilden deres, fagbevegelsen, har gitt dem ordre om det, går såpass høyt på banen som man gjør i denne saken. Man bør kanskje se litt på hva man selv driver med, før man kritiserer andre. Statsråden var inne på dette med demokratifinansieringsutvalgets arbeid, og vi er glade for at dette nå blir lagt frem for Stortinget. Mitt konkrete spørsmål er: Vil man som en del av denne saken foreta en konkret juridisk vurdering av dette med betaling for politiske standpunkter, herunder forholdet mellom Arbeiderpartiet og LO?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg beklager.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-17:
I en del sammenhenger blir det sagt at penger lukter ikke. Det forundrer meg at for representanter for Regjeringen og Fremskrittspartiet virker det som om penger som kommer fra LO, lukter, mens penger som kommer fra Løvenskiolder, ikke lukter. Jeg merker meg at statsråden omtaler bevilgningene fra LO til Arbeiderpartiet som demokratisk betenkelige, mens han mener at pengene fra Løvenskiold, og andre Løvenskiolder, som vi ikke får kjennskap til, ikke er betenkelige. Han gir i tillegg uttrykk for at dette dreier seg om små pengegaver. Vi vet at det samlet dreier seg om millioner. I hvert fall i SV-sammenheng er det ikke små pengegaver. Vi snakker om gaver fra 20 000 kr og oppover. I vår medlemsmasse er det ikke så mange som har slike muligheter. Vi har demokrati, fri og fair meningsbrytning, som mål. Mener ikke statsråden, som ellers liker like konkurransevilkår, at det er rimelig at alle disse gaver gjøres kjent?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Ved utarbeiding av Regionale miljøprogram for Haldenvassdraget har næringsorganisasjonene kommet med forslag om å innføre totalforbud mot høstpløying, med visse unntak og betingelser. Dagens forskrift for produksjonstillegg i jordbruket oppfattes ikke å gi tilstrekkelig hjemmel for å kunne innføre et generelt forbud mot høstpløying. Mener statsråden at dagens regelverk er smidig nok til at det kan vedtas regionale bestemmelser for å redusere høstpløying ut fra resipientens tåleevne, og ut fra kulturlandskapshensyn?»
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er godt å høre at det er noe som skjer i denne saken, for Haldenvassdraget er veldig sterkt forurenset, og det er store behov for tiltak. Derfor vil jeg berømme samtlige bondelagsledere langs vassdraget som går veldig langt og lenger enn forskriftene i å kreve at det ikke tillates høstpløying. Det er faktisk slik at 65 pst. av arealene langs vassdraget er i klasse 2, og i dag kommer ikke klasse 2 inn under disse forskriftene. Det mener også fylkesmennene i begge disse fylkene, Østfold og Akershus. Er statsråden enig i det? Når statsråden nå skal revidere forskriftene, mener statsråden at miljøhensyn i denne sammenheng ikke bare skal gjelde forurensning, men også kulturlandskap?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg vil presisere at på grunn av mangel på midler i de regionale miljøprogrammene og manglende hjemler til å legge restriksjoner på høstpløying vil vi altså få et lavere ambisjonsnivå i miljøkampen om et renere vassdrag enn det som er ønskelig. Når bondelagslederne nå er villige til å pålegge næringen sin så strenge restriksjoner, er det fordi de ønsker at Haldenvassdraget skal bli et prøveprosjekt og et utstillingsvindu for resten av landet. Da mener i hvert fall jeg at det vil være synd om det skal stå på noen kroner i støtte. Derfor vil jeg spørre statsråden: Vil statsråden sørge for at miljøprosjektet ikke blir stoppet på grunn av mangel på penger?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg har følgende spørsmål til utdanningsministeren: «I Samarbeidsregjeringens politiske plattform heter det om privatskoler: «Samarbeidsregjeringen vil vurdere en økning av driftstilskuddet.» Hvor langt er Regjeringen kommet med sin vurdering?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Takk for svaret, som ikke var et svar på spørsmålet. Det er altså slik – i hvert fall er det mulig å oppfatte det slik av innledningen til et forsøk på svar – at det er økonomiske grunner som gjør at man viderefører en ulikebehandling av elever som velger å gå i frittstående skoler, og elever som går i offentlig skole. Det er fortsatt slik at selv om frittstående skoler får rett til offentlig tilskudd ved godkjenning, får de altså bare med seg 85 pst. av driftsutgiftene som er knyttet til tilsvarende offentlig skole. Det er en ulikebehandling som videreføres. Mitt spørsmål, som jeg da gjentar, er: Hvor langt er Regjeringen kommet med sin vurdering av å likebehandle elever i norsk skole, når man samtidig, i likhet med Fremskrittspartiet, er opptatt av å legge til rette for at foreldre og elever fritt skal kunne velge den skolen de ønsker å gå på?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Det er slik at i norsk lovgivning, i opplæringsloven, slås det fast at offentlig grunnskole er gratis og offentlig videregående skole er gratis. Men det er altså ikke slik at all skole er gratis for alle elever. Derimot har FNs erklæring om menneskerettigheter også en artikkel om utdanning. I artikkel 26 heter det: «Enhver har rett til undervisning. Undervisningen skal være gratis, i det minste på de elementære og grunnleggende trinn.» Mener statsråden at opplæringslovens prioritering av elever som velger offentlig skole, er i tråd med FNs menneskerettserklæring om gratis undervisning, eller vil statsråden ta initiativ for å sikre at alle norske elever får gratis undervisning, uavhengig av hvem som eier skolen de velger å være elev på?
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-17:
I Sem-erklæringen heter det: «Samarbeidsregjeringen vil innføre et eget tilskudd for kapitalkostnader, og vurdere en økning av driftstilskuddet.» Av hensyn til det samlede budsjettopplegget har Regjeringen så langt ikke funnet rom for en økning av driftstilskuddet til frittstående skoler. Det vises imidlertid til den inngåtte budsjettavtalen med Fremskrittspartiet, hvor frittstående skoler fra skoleåret 2005/2006 vil få 25 mill. kr til dekning av kapitalutgifter.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-17:
Jeg mener jeg svarte på det. Det står i Sem-erklæringen at vi skal vurdere en økning. Det er fortsatt tid til det. Sem-erklæringen gjelder fortsatt, og vi skal formodentlig legge frem enda et statsbudsjett. Men det er økonomiske årsaker til at vi ikke har foreslått en økning av driftstilskuddet. Når det gjelder det spørsmålet representanten Sortevik reiser, om en likebehandling, står det ikke i Sem-erklæringen at Regjeringen går inn for det. Det kan det være delte meninger om. Jeg er klar over at Fremskrittspartiet ønsker seg en modell hvor det er 100 pst. dekning og null egenandeler. Det kan det gis mange gode argumenter for. Så er det noen som mener at det bør være en liten egenandel, at støtten, i dette tilfellet støtten til driftsutgifter, bør være noe lavere enn 100 pst., men at den kan være over 85 pst., fordi det skal ligge et lite incentiv der for å velge en friskole. Ved siden av det har vi spørsmålet om støtte til kapitalutgifter, som det nå gledelig nok er blitt en avtale om en start på i forbindelse med budsjettavtalen med Fremskrittspartiet. Det er økonomiske årsaker til at vi ikke har foreslått dette så langt. Men likebehandling har vi ikke lovet i Sem-erklæringen, under noen omstendighet.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-17:
Jeg synes jeg hørte at det her ble stilt spørsmål om de som velger offentlig skole, men jeg antar at spørsmålet gjelder dem som velger friskole. Jeg tolker FNs erklæring slik at det er helt åpenbart at alle foreldre har rett til å velge en alternativ skole for sine barn, men at det blir opp til nasjonale myndigheter i hvilken utstrekning man skal støtte slike skoler. Norge har der valgt en strategi som innebærer at det i veldig liten utstrekning er lommeboken som avgjør om du kan velge en friskole. Faktisk har vi god dokumentasjon for å kunne si at det er det ikke. Ettersom det er en høyere andel foreldre i friskoler som har lave inntekter, enn i den offentlige skolen, kan det umulig være økonomien som stopper foreldre fra å velge en friskole. Men det er klart at dette er et vurderingsspørsmål: Bør tilskuddet være 85, 90, 95 eller 100 pst.? Hvor store egenandeler skal det være mulig å ta? Her kan det være litt forskjellige syn, og jeg har i og for seg respekt for alle syn. Det vi har sagt, er at vi kunne tenke oss å øke noe fra 85 pst. og innføre støtte til kapitalutgifter. Men vi har altså ikke lovet en full likebehandling.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-17:
Høy kvalitet på det fysiske og psykososiale skolemiljøet er viktig for elevenes helse, trivsel og læring. Derfor blir det nå satset mye på å sikre et godt fysisk og psykososialt miljø i norsk skole. Staten har de siste årene gitt og vil fortsatt gi tilskudd til kommuner og fylkeskommuner for utbedring av skolebygg. Lovparagrafen, § 9a i opplæringsloven, om elevenes skolemiljø, trådte i kraft 1. april 2003. De nye bestemmelsene slår fast at alle elever i grunnskoler og videregående skoler har rett til et godt fysisk og psykososialt miljø som fremmer helse, trivsel og læring. Med denne paragrafen har elever og foreldre fått større grad av brukermedvirkning og bedre klageadgang. Skolene har fått tydeligere plikter, særlig når det gjelder det psykososiale miljøet. Gjennom Manifest mot mobbing er det iverksatt et omfattende, langsiktig og systematisk arbeid for å forebygge mobbing. Vi har også for nylig sendt ut en egen veileder om elevenes skolemiljø, og Utdanningsdirektoratet har sendt ut en informasjonsbrosjyre til elever og foreldre. Jeg har merket meg tilsynsrapporten fra Fylkesmannen i Oslo og Akershus om opplæringsloven § 9a-3. Rapporten viser at det er en gunstig utvikling i arbeidet for å bedre elevenes psykososiale miljø. Samtidig viser den at ved mange skoler er det nødvendig med tiltak for å bedre kompetansen, oppmerksomheten og rutinene knyttet til skolemiljøet. Jeg ønsker å bidra til at slike tiltak settes i verk. Utdanningsdirektoratet arbeider nå med opplegget for tilstandsrapporten som skal ferdigstilles til våren. Et av temaene i den vil være læringsmiljøet. Hvordan det skal innhentes informasjon om dette, og hvor omfattende informasjonen skal være, blir vurdert i direktoratet i disse dager sammen med vurderingen av de andre temaene som tilstandsrapporten skal omhandle. Jeg vil avvente de faglige vurderingene direktoratet nå foretar, før jeg tar stilling til om det er hensiktsmessig å kartlegge alle kommuner. Uansett vil tilstandsrapporten omhandle elevenes skolemiljø, og rapporten vil danne grunnlag for å vurdere behovet for nye tiltak. La meg avslutningsvis også henlede oppmerksomheten på en utredning som nylig ble avgitt fra et offentlig utvalg, det såkalte Eiendomsforvaltningsutvalget, som har forsøkt å foreta en bedre kartlegging av tilstanden når det gjelder skolebygg, altså det fysiske læringsmiljøet. Det er nok ganske vanskelig å få en presis kartlegging av det, men man kan vel si at en hovedkonklusjon i utvalget er at det store flertall av skoler er tilfredsstillende. Det er et mindretall som ikke er det, men det er vel også utvalgets oppfatning at det arbeidet som nå pågår, bl.a. som følge av den statlige låneordningen, er et stort utbedringsarbeid i norske skoler når det gjelder de fysiske omgivelsene.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-17:
Det er sikkert veldig mye som ikke er perfekt, men jeg tror jeg kan garantere at vi er kommet lenger enn om vi skulle lagt til grunn det høringsforslaget til endret lov som Arbeiderpartiet sendte ut før de gikk ut av regjeringskontorene, for det omfattet overhodet ikke det psykososiale miljøet. Vi har fått en lovbestemmelse som gjelder både det fysiske og det psykososiale læringsmiljøet. Så kan vi si at vi ikke har fått til en tilstrekkelig god oppfølging av den. Det er snakk om vel et år, 1 1/2 år etter at loven kom. Når det gjelder klageadgang og informasjon til foreldre og elever, har vi forsøkt å bøte på det ved ganske for nylig å distribuere en omfattende brosjyre på flere språk, så vidt jeg husker, til hele skolen. I tillegg vil jeg se på de spørsmålene som representanten Bjørnstad nå tar opp, om rutiner og planer osv. for håndtering på den enkelte skole og i den enkelte kommune og fylke. Jeg synes det er klokt å avvente de faglige råd fra Utdanningsdirektoratet om hvordan jeg bør gjøre det, fremfor å konkludere her i spørretimen.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-17:
Det er en misforståelse at ikke den ordningen ville blitt videreført uansett. Vi lå faktisk med vårt forslag til statsbudsjett foran den opprinnelige planen som det var bred enighet om forut for siste valg, nemlig 15 milliarder kr over åtte år. Når det er sagt, kan jeg love full innsats når det gjelder elevenes psykososiale læringsmiljø. Det er nå også tatt initiativ til et internasjonalt samarbeid om dette, hvor Norge sitter i førersetet som følge av det store arbeidet som gjøres. Et tyvetalls land over hele verden har meldt sin interesse for å delta i et slikt internasjonalt nettverk, og det har sammenheng med at vi gjør mye når det gjelder å bedre elevenes psykososiale læringsmiljø. Det arbeidet vil jeg videreføre. Hvorvidt jeg da skal gjennomføre akkurat dette tiltaket som er foreslått her i dag, med å gå igjennom alle kommuner eller gjøre det på en annen måte, vil jeg gjerne komme tilbake til.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg har følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «Fylkesmannen i Oslo og Akershus har gjennomført en undersøkelse av forvaltningsrutinene i forhold til det psykososiale skolemiljøet, jf. opplæringslova § 9a-3. Undersøkelsen viser at 50 pst. av skolene mangler faglige og forvaltningsmessige prosedyrer. Hvordan stiller statsråden seg til et pålegg til fylkesmennene om å undersøke alle kommuner i forhold til både det psykiske og det fysiske læringsmiljøet, slik at Stortinget får oversikt over hvordan loven følges opp?»
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. Kamp for et godt arbeidsmiljø, både det psykososiale og det fysiske, er et helhetlig ansvar for alle politiske partier. Lovbestemte rettigheter er viktig, men det er også avgjørende at en har en god oppfølging. Det heter seg at alle skoler skal ha planer på dette området. Det viser seg at om ikke alle planer er helsvarte, er i hvert fall en del av dem ganske bekymringsfulle. Det sies at det bare er 3 pst. som beskriver gode rutiner når vedtak gjøres, og det er bare 2 pst. som har opplysninger om hvordan det skal informeres om klageadgang, ifølge den undersøkelsen som Fylkesmannen i Oslo og Akershus gjennomførte. Det er alvorlig fordi det betyr at uklare og ikke-eksisterende forvaltningsrutiner gjør at elever kan miste rettigheter, f.eks. ved forhold der skole, hjem og elev er uenige om hvilke tiltak som skal settes i verk. Er denne undersøkelsen representativ for mange andre kommuner, er det rett og slett et ønske om å få fram en slik grunnlagsundersøkelse som vil gjøre det mulig å følge opp også i forhold til praksis og ikke bare når det gjelder lovbestemte rettigheter.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker igjen for statsrådens svar. Jeg oppfatter henne som positivt innstilt, i og med at hun sier at hvorvidt en skal undersøke alle kommuner, gjenstår å se. Det betyr i hvert fall at en bør bruke undersøkelsen fra Oslo og Akershus om disse svakhetene nettopp for å avdekke om det er tilfellet også andre steder. Jeg legger også til at i de undersøkelsene er det få spor av elevers og foreldres medvirkning til forbedring eller oppfølging av skolemiljøet. Det synes jeg er et vesentlig poeng, som jeg ber statsråden ta med seg. Jeg er glad for at statsråden også har gitt etter og vil videreføre utlånsordningen for skolebygg for neste år ved å legge inn midler i det forliket som er inngått.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg vil stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Mesta AS skal selge en del av sin bilpark, uten minstepris, over internettauksjon, hvor denne auksjonen kun er åpen for ansatte i Mesta AS. Er statsråden fornøyd med at offentlig eid materiell blir solgt på denne måten?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg synes det er litt underlig at hver gang jeg stiller spørsmål angående driften i Mesta, kommer statsråden med den samme leksa, at det er et eget selskap, som har de samme krav til avkastning som andre selskaper. Jeg har tidligere hatt spørsmål om avhending av materiell og utstyr for flere millioner som stod og rustet bort. Det var da det samme svaret fra statsråden. Så hadde jeg et nytt spørsmål om dobbeltlønnen i Mesta, hvor de ansatte fikk beholde 66 pst. av lønnen sin selv om de begynte i en annen, godt betalt jobb. Da var det også et lignende svar fra statsråden. Hun bare toer sine hender når det gjelder Mesta. Nå er det et tredje spørsmål om Mesta, som har en intern auksjon over to dager, og hvor man må være Mesta-ansatt for å få lov til å by på disse 30 bilene. Jeg vet ikke om det er de samme 30 bilene som statsråden snakker om, men jeg har vært inne på Internett og sett at disse bilene var forbeholdt de ansatte i Mesta. Da jeg var inne på Internett i går kveld, var denne strøket. Hvorfor kan ikke statsråden sørge for at statlige bedrifter tar sitt materiell på en vanlig bilauksjon i Oslo, som andre etater gjør? Hvorfor skal Mesta drive med så mange merkverdigheter som de hele tiden gjør? Dette er en ukultur.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg blir bare mer og mer sjokkert. Staten er pliktig til å få størst mulig utbytte av et statlig selskap. Andre statlige selskaper tar sitt materiell på auksjon og avhender det på vanlig måte, slik som andre firmaer gjør. Mesta velger helt andre metoder. De selger det internt, eller de lar det stå og ruste bort i Møre og Romsdal, hvor det står utstyr for flere millioner kroner. De har samme krav til avkastning som andre, private selskaper. Er ikke statsråden opptatt av at selskapet skal få mest mulig penger inn, slik at avkastningen til staten blir størst mulig? Eller er statsråden fullstendig likeglad med hvor stor avkastningen blir?
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-11-17:
Mesta er et eget rettssubjekt, som ikke er underlagt noe statlig regelverk når det gjelder salg av materiell. Verdiene av eiendelene som ble overført fra Statens vegvesen til Mesta ved etableringen, reflekteres i selskapets åpningsbalanse. Eiendelenes verdi er medregnet i egenkapitalen som staten som eier stiller et avkastningskrav til. Selskapet har samme krav til forretningsmessig drift som private aktører i markedet. Det vil være opp til selskapet hvordan de velger å avhende sitt materiell. Jeg stoler på at Mesta håndterer salget av selskapets bilpark på en hensiktsmessig måte. Jeg kan imidlertid opplyse om at ca. 30 av Mestas biler og pickuper har vært for salg på det åpne markedet i mer enn seks måneder. Dette er et ledd i en naturlig utskiftningsplan for salg/utskiftning av utstyr som har oversteget en bedriftsøkonomisk levetid. Bilene har ingen bokført verdi. Som følge av at markedet ikke har vist noen interesse for bilene, ønsket Mesta å utføre en auksjon blant de ansatte som et siste forsøk på å få dem solgt. Mesta har nå avlyst auksjonen.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-11-17:
Når representanten her viser til at jeg gir det samme svaret hver gang, at dette er et selskap, er det vel fordi det er et selskap, og at det er vedtatt at slik skal det være. Det har vært en bred oppslutning om det. Også representantens parti har vært med på å støtte at så skulle skje. Det ville vel ta seg en smule pussig ut om statsråden skulle gå inn og passe på om 30 biler skulle selges på auksjon, om de var presentert gjennom Internett, eller hvordan dette nå skulle skje. Jeg mener at det er derfor et slikt selskap har et styre som skal styre hvordan man skal oppføre seg i dette markedet, og at vi har en administrasjon i selskapet som skal prøve å finne de beste løsningene for denne typen utfordringer.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-11-17:
Det er mulig at representanten Nistad har bedre kunnskap enn meg om tilstanden til disse bilene, men ut fra det jeg skjønner, er det ikke de nyeste bilene på markedet. Man har hatt store problemer med å få dem solgt. Som jeg sa i mitt svar, har de ligget ute for salg i seks måneder på det åpne marked, og jeg vil fortsatt hevde at det ville ta seg en smule underlig ut om jeg skulle gå inn og styre hvordan man faktisk skulle avhende disse bilene, når man ikke har klart å få solgt disse bilene i markedet i løpet av seks måneder.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Undertegnede var gjest på årets Landsskytterstevne i Sandnes. Et meget vellykket arrangement, men jeg synes at den militære deltakelsen var minimal. Denne tendensen har vart i flere år. Hva vil statsråden gjøre for at den militære deltakelsen vil øke til et akseptabelt nivå?»