Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-05-12:
Digitalisering er ikke et mål i seg selv. Meldingen skisserer hvordan digitalisering skal løse utfordringene ved regjeringens prioriterte satsingsområder innen utviklingspolitikken. Blant annet skal digitalisering bidra til jobbskaping og bedre konkurransekraft i utviklingsland, og øke investeringene i grunnleggende infrastruktur. Dette skal gjøres i samarbeid med private aktører. Det er positivt at det i denne meldingen legges vekt på rollen til det private næringslivet – både hva det kan bidra med, og viktigheten av å bygge lokalt næringsliv og lokale arbeidsplasser. Digitalisering kan bidra til å bygge ut banktjenester, som vil gi mulighet til sparing, forsikring og kreditt. Dette er viktige tilbud hvis man ønsker å starte opp eller utvide en bedrift. Digitale verktøy kan hjelpe bønder til å forbedre avlingene sine betydelig, f.eks. gjennom opplæring i bedre bruk av gjødsel, vanning og frø, og gi bedre informasjon om markedstilgang og priser. Yara og IBM har sammen laget en digital landbruksplattform for å hjelpe bøndene i fattige land til å øke avlingene, få bedre kvalitet og bedre inntekter. Ikke minst gir digitalisering nye muligheter for unge gründere i utviklingsland. Det er positivt at regjeringen utreder en tilskuddsordning for tech-bedrifter med forretningsideer som vil kunne bidra til næringsutvikling, teknologioverføring og jobbskaping. Men digitaliseringen har også en mørk side: Cyberkriminalitet, overvåking og spredning av farlige og destruktive ideer er også noe som følger av økt digitalisering. Vi er alle kjent med at det foregår overgrep mot barn, overgrep som streames over nettet. Overgriperne kan sitte foran skjermen i sin egen stue og bestille grusomheter mot barn i andre land. Derfor er merknaden om overgrep mot barn over internett, som resten av opposisjonen tok initiativ til, svært viktig. Fremskrittspartiet støtter denne merknaden helhjertet. Det fryktes at stadig bedre tilgang til internett i den fattige delen av verden vil kunne føre til økt forekomst av videooverførte overgrep mot barn der også. Men i mange utviklingsland mangler man ressurser og kompetanse til å etterforske og avdekke denne type saker. I mars i år flyttet den første Kripos-liaisonen fra Norge til Manila på Filippinene for å jobbe med overgrepssaker. I et skriftlig spørsmål i mars i fjor spurte representanten Per-Willy Amundsen fra Fremskrittspartiet utviklingsministeren om Kripos kan få midler over utviklingsbudsjettet til arbeid mot videooverførte overgrep mot barn i utviklingsland. Fremskrittspartiet mener at det vil være vel anvendte norske bistandspenger, og oppfordrer utviklingsministeren til å prioritere dette. Jeg vil til sist benytte anledningen til å knytte noen kommentarer til de mye omtalte bærekraftsmålene, de som gjerne kalles en «global dugnad», der alle land, rike som fattige, skal bidra til å utrydde fattigdom i verden. I til sammen 17 hovedmål og 169 delmål er alle land blitt enige om hvordan vi skal gjøre dette. Målene tar for seg temaer som sult, helse, utdanning, likestilling, vann og sanitær, energi, arbeid, infrastruktur, økonomisk ulikhet, urbanisering, forbruk og produksjon, klimaendringer, hav, skog og ørken, og rettsvern. Dette er edle formål som jeg tror alle mer eller mindre kan slutte seg til. Problemet er at det kanskje er for mye. Er det ett eneste godt formål som ikke er med? Bortsett fra styrking av demokratiet – demokrati er interessant nok ikke nevnt i det hele tatt – tror jeg de fleste gode formål er dekket. Målene er til tider svært vage og spenner svært vidt. Det er nesten slik at finansiering av ethvert tiltak kan begrunnes med et bærekraftsmål. Hvis vi ikke prioriterer, blir det dyrt. I tiden fremover må vi bli flinkere til å prioritere hva vi bruker penger på. Vi må ta inn over oss at vi har mindre penger i kassa nå. Vi kan derfor ikke spre skattebetalernes penger ut over alt som er hjemlet i FNs bærekraftsmål, selv om vi er aldri så enig i intensjonen bak målet som er satt. Fremskrittspartiet mener at vi nå går inn i en tid da vi må prioritere mer i tråd med nasjonale interesser. Vi kan ikke lenger være alt for alle – alltid.