Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-04-15:
En verden uten atomvåpen er mulig, og det har vært et mål for SV i hele SVs historie. Vi er derfor svært glad for at vi nå, både gjennom regjeringserklæringen og gjennom den aktive politikken som Regjeringen ved utenriksministeren fører på dette området, kan spille vår rolle for å nå et slikt ambisiøst mål. Jeg sier ikke det fordi vi tror at det er enkelt eller lett, men fordi det er helt nødvendig. Atomvåpen er, som flere har sagt her, så farlige i sin natur at de er i stand til å drepe hundrevis av millioner av mennesker, endre klimaet på jorda, gjøre det ubeboelig – rett og slett gjøre jorda ubeboelig – ikke bare her og nå, men for lang tid. Derfor er denne kampen en av de viktigste vi kan føre. Utenriksministeren beskrev at det i lang tid har vært en slags istid i kampen mot atomvåpen, men nå ser det ut til at flere av verdens ledere deler visjonen om en atomvåpenfri verden. Derfor er jeg veldig glad for utenriksministerens tilnærming, der han viser at han forstår symbolkraften i at verdens ledere faktisk tar til orde for en verden uten atomvåpen. Så er det selvfølgelig nødvendig, når man skal jobbe med dette, at man sørger for den tilliten mellom verdens land som må til for at man skal få slike avtaler til å virke i praksis. Da er de innspillene som er kommet fra flere her, som handler om store utviklingslands rolle i den internasjonale politikken på veldig mange områder, viktige. Vi har også sett, når man har forhandlet om avtaler om klima, hvor viktig det er å forstå symbolikken i at noen land føler seg mindre enn andre og ikke blir verdsatt på samme måte som andre. Det er man avhengig av, skal man få slike avtaler til å virke. Det er viktig med det høye ambisjonsnivået, og det er viktig, som det også er blitt sagt, at denne saken handler både om ikke-spredning og om nedrustning – begge delene må være på plass. Så har både statsråden og flere representanter vært inne på kravene som vi må stille til tilsynskonferansen. Jeg vil først rette litt oppmerksomhet mot Soria Moria-erklæringen, Regjeringens plattform, som sier at vi også skal jobbe konkret internt i NATO, for å få NATO til å agere og være med på å realisere målet om en verden uten atomvåpen. Regjeringen har tatt prisverdige initiativ og jobber internt i NATO med saken. Det er svært viktig fordi NATO selvfølgelig er en svært stor militær makt, men også for den tilliten som vi snakker om, mellom andre stormakter som kan se andre interesser i dette. At vi nå er i ferd med å komme i gang med det arbeidet og se på atomvåpnenes rolle også internt i NATOs strategi, er svært viktig, for det må henge sammen. At tilsynskonferansen er svært viktig, er riktig. I Soria Moria-erklæringen står det også at dersom denne mislykkes, må vi vurdere en egen konvensjon mot atomvåpen. Det er også svært viktig. Til slutt så vil jeg vie dette med spaltbart materiale som kan være på avveie, litt oppmerksomhet. Det har flere representanter vært innom, og det er en svært viktig sak, særlig når vi snakker om dette med bruk i forhold til terror. Initiativene som er tatt til en internasjonal brenselsbank, er viktige, men sånn som jeg forstår det arbeidet nå, handler det veldig mye om det materialet man vet hvor er. Spørsmålet er jo om man vet hvor alt er, og hvordan det blir lagret, håndtert, og hvordan det eventuelt håndteres i de ulike land. Et tema som jeg mener også må opp på konferanser og inn i internasjonale avtaler, er ikke bare hvordan man skal produsere og lagre dette, men hvordan man skal prøve å ettersøke det materialet som i dag kan være på avveier. Da er det kanskje ikke det at terrorgrupper er i stand til å lage atomvåpen som er det aller farligste, men at man kan bruke dette spaltbare radioaktive materialet i terrorhandlinger, som sjølsagt vil kunne skape veldig stor frykt og forårsake veldig stor reell skade.