Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-05-20:
Tall fra NOVA viser at antallet barn under ett år som får hjelp fra barnevernet, har doblet seg siden 1990, og at en tredjedel av disse barna er utsatt for omsorgssvikt. Vi vet at dårlig omsorg ved livets start kan føre til varige skader på et barns psykiske helse, kognitive utvikling og evne til å inngå i gode relasjoner i framtiden. Samtidig vet vi at hvis vi griper inn tidlig og hindrer dårlig omsorg, enten ved støtte til foreldre eller ved omsorgsovertakelse, er sjansen for at barnet får en normal og god utvikling, stor. Tidlig intervensjon er et viktig prinsipp i barnevernet, og i barnevernslovens formålsparagraf, § 1, står det: «å sikre at barn og unge som lever under forhold som kan skade deres helse og utvikling, får nødvendig hjelp og omsorg til rett tid». Rett tid for nødvendig hjelp og omsorg er så tidlig som mulig, ikke når barnet er flere år gammelt og kanskje har blitt påført store skader. De aller fleste foreldre vil barna sine godt, men ikke alle vet hvordan de skal oppdra eller være rundt et lite barn. Det er ikke bare opplagt mishandling eller omsorgssvikt som kan føre til stress og skader på barns fungering og utvikling, men f.eks. kan foreldre som ikke responderer på barnets kontaktsøken, eller er likegyldige eller invaderende i samspillet, også være til skade for barnet. For å hjelpe disse familiene er det viktig med tidlig innsats og veiledning, slik at familien kan komme inn i et godt mønster og skape endring i foreldrenes samspill med barna. I andre tilfeller vil det være nødvendig å gripe inn og flytte barnet fra foreldrene for å sikre at han eller hun får god nok omsorg. Hvis omsorgen er dårlig, har vi ikke mange år på oss til å finne ut av det. Da må vi gripe inn tidlig og sørge for god nok omsorg i f. eks. fosterhjem. I dag har vi spesielt ett tiltak som sikrer at vi får utredet familien ved bekymring, drevet endringsarbeid og veiledning, og til slutt kan ta en velbegrunnet avgjørelse om framtiden til barnet. Dette tiltaket er foreldre og barn-sentre. Hit kommer familier med små barn for utredning i et par uker eller for opphold med oppfølging og veiledning av lengre varighet. I disse sentrene har vi både barnevernsfaglig kompetanse og personell med kompetanse på psykisk og fysisk helse som kan være med på å gi anbefalinger til barnevernet. Dette er et tiltak som er etterspurt av barnevernstjenesten, og som hjelper mange familier, og det bidrar til at vi kan hjelpe mange barn som bør flyttes fra foreldrene allerede som spedbarn. I 2012 kom Bufdir med en anbefaling til Barne- og likestillingsdepartementet om å øke bruken av slike sentre for å kunne utrede bedre og ta riktige avgjørelser for barnets framtid. Direktoratet uttaler at utredning og endringsarbeid for utsatte sped- og småbarnsfamilier er en spesialisert oppgave som det ikke er rimelig at kommunene kan ivareta, og at vi derfor bør gjøre sentrene til et lovpålagt tiltak. I stedet for å følge denne anbefalingen, har departementet satt i gang en omstilling, og i den prosessen har flere foreldre og barn-sentre vært truet av nedleggelse. Jeg vil berømme statsråden for å ha stoppet nedleggelsen av sentrene på Vestlandet, men er urolig for framtiden til disse sentrene både i vest og i resten av landet. Min bekymring gjelder både de sentrene som drives av det offentlige, og ideelle og private sentre, som gjør en veldig god jobb. Vi får stadig bekymringsmeldinger fra ideelle som driver sentre, om at de opplever motvilje i Bufetat mot å bruke ideelle sentre. Flere har erfaring med at barnevernstjenester som henvender seg til dem med familier, blir stoppet i Bufetat og bedt om å vente på plass i det offentlige tilbudet. De gangene ideelle blir brukt, må dette føres som et avvik, og de står dermed i fare for å bli uglesett. Framtiden til disse institusjonene er høyst usikker, og flere har allerede måttet starte prosessen med å avvikle tilbudet. Dette tiltaket anses av Bufetat ikke som et akuttiltak, og dermed haster det ikke med å gi familiene plass på et senter. Når vi vet hvor alvorlige varige skader dårlig omsorg fra foreldre allerede de første ukene kan føre til, er dette et svært alvorlig signal fra dem som har ansvaret for å formidle plasser på sentrene. Jo tidligere vi kommer inn, jo mer kan vi hjelpe, og det haster alltid med å gi barn og familier rett hjelp til rett tid, slik loven også slår fast. Mitt spørsmål til statsråden er derfor hvordan statsråden vil sikre tidlig hjelp, slik alle barn har rett på, og om regjeringen vil lovfeste dette tiltaket.