Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2014-06-12:
Denne saken handler om hvorvidt departementet skal gis en midlertidig dispensasjon til i særlige tilfeller å godkjenne private skoler som ikke oppfyller de såkalte formålskriteriene i dagens privatskolelov § 2-1 annet ledd. Jeg vil som saksordfører få takke komiteen for godt samarbeid og en god prosess, selv om komiteen ikke står samlet bak innstillingen. Det er et komitéflertall bestående av Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti som står bak innstillingen om at de foreslåtte endringene i privatskoleloven ikke vedtas, men det ligger altså an til at forslaget vil få flertall i Stortinget. Utgangspunktet for denne saken er at regjeringen ønsker å liberalisere privatskoleloven. Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å gi alle som oppfyller krav til innhold og kvalitet, en lovfestet rett til å starte private skoler med statsstøtte. Regjeringen har signalisert at departementet tar sikte på å sende et forslag til helhetlige endringer i privatskoleloven ut på høring høsten 2014 og legge disse fram for Stortinget våren 2015. Men allerede nå, før Stortinget får se endringsforslagene, ber statsråden altså om dispensasjon til å godkjenne skoler som ikke oppfyller kravene i gjeldende lovverk. For Kristelig Folkeparti er utgangspunktet i privatskolepolitikken klart. Vi mener at alle foreldre har en rett til å velge en skoletype for sine barn som er i tråd med egen religiøs, moralsk og filosofisk overbevisning. Dette er en menneskerett som er nedfelt i internasjonale konvensjoner, og som Norge har forpliktet seg på. Derfor trenger Norge friskoler som utgjør et alternativ til den offentlige skolen på disse områdene, noe som er godt ivaretatt i dagens lovverk. Derfor må slike skoler få gode økonomiske rammevilkår, slik at foreldrebetalingen kan holdes så lav som mulig, og slik at foreldreretten og muligheten til å velge en friskole blir reell for alle, ikke bare for dem med store lommebøker. Dette er en viktig sak for Kristelig Folkeparti. Men Kristelig Folkeparti ønsker ikke en massiv privatisering av norsk skole. Vi ønsker ikke en vesentlig liberalisering av privatskoleloven, og vi ønsker ikke å gi alle som oppfyller visse kvalitetskrav, en lovfestet rett til å starte skole med statsstøtte. Vi ønsker oss kort og godt ikke de endringene som regjeringen legger opp til i privatskoleloven, og derfor ønsker vi heller ikke å gi statsråden en dispensasjon til å godkjenne skoler som ikke oppfyller kravene i dagens lovverk. Jeg mener også at det vil være unaturlig å gi statsråden anledning til å godkjenne nye privatskoler før Stortinget behandler de varslede lovendringene. Det kan i ytterste konsekvens bety at kunnskapsministeren gir grønt lys til skoler med oppstart høsten 2015, som Stortinget samme vår vedtar at vi ikke ønsker å ha i Norge. Det vil være et uheldig resultat av en uryddig politisk prosess. Jeg vil litt tilbake til foreldreretten. For Kristelig Folkeparti er det, som sagt, viktig at foreldreretten gjelder for alle. Den må gjelde uansett religion eller livssyn, og den må gjelde uansett hvor i landet man bor – om man bor i en stor by, eller i en liten bygd. Derfor er det viktig for Kristelig Folkeparti at en kommune ikke skal kunne si nei og ha vetorett når en ny privatskole godkjennes. Men dersom Stortinget i dag vedtar at kunnskapsministeren skal kunne godkjenne skoler som ikke oppfyller kravene i privatskoleloven, og som ikke nødvendigvis bidrar til å oppfylle foreldreretten slik den framkommer i internasjonale konvensjoner, mener jeg det er rimelig å stille krav om at han i det minste må ha den aktuelle kommune eller fylkeskommune med på laget. Jeg er derfor glad for at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre står sammen om en merknad om at godkjenning etter en eventuell dispensasjonsbestemmelse «ikke skal gis dersom den aktuelle vertskommune eller vertsfylket går imot en slik godkjenning».