Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-04-17:
Jeg vil i likhet med mange andre først takke saksordføreren og komiteen for det arbeidet som er nedlagt, og for en god debatt så langt i dag. Innstillingen viser at det er stor grad av enighet om en rekke viktige linjer i statens eierskapspolitikk. Det gjelder bl.a. i forhold til organiseringen av eierskapet. Med ett unntak ønsker samtlige parter å bygge videre på den forvaltningsmodellen som vi har i dag. Det er også stor grad av enighet om hvordan eierskapet skal utøves, nemlig i henhold til alminnelige prinsipper for eierstyring og selskapsledelse, med stor grad av åpenhet og forutsigbarhet knyttet til forvaltningen. Det er bra for norske selskaper og norsk verdiskaping at Stortinget gir så bred støtte til hovedlinjene i Regjeringens politikk. Gjennom stortingsmeldingen har Regjeringen tatt grep om det statlige eierskapet. Det gjør vi for å sikre forankring av et nasjonalt eierskap og for å sikre viktige politiske mål. Regjeringen vil sikre naturressursene, langsiktig vekst og industriell utvikling, i tillegg til stabilitet på eiersiden. Alle nordmenn, hver og en av oss, har en eierandel i selskaper hvor staten er med som eier. Denne regjeringen vil forvalte det eierskapet på en god og langsiktig måte. Vi vil utøve et aktivt eierskap. Det innebærer å ta stilling til vekstplaner og følge opp med konkrete eierdisposisjoner når det er grunnlag for det. Det innebærer også å være en tydelig eier som klart gir uttrykk for forventninger. Regjeringen forventer at styret har høye ambisjoner for selskapenes utvikling. Vi forventer at styrene forvalter selskapene med sikte på å skaffe eierne markedsmessig avkastning, samtidig som de sikrer selskapene god industriell utvikling. Denne eieren har forventninger om at selskapene også må ivareta andre hensyn som går utover hensynet til kortsiktig avkastning. Hensynet til miljøet, til mangfold i ledelse, forskning og utvikling, etikk, helse, miljø og sikkerhet, omstillinger i nærmiljøene, arbeid mot korrupsjon og investeringer i arbeidskraften er viktige hensyn som må ivaretas, og som støtter opp om en langsiktig, god utvikling av selskapet. Vi vil bidra til å sette sammen styrer som kan sikre at hensynet til langsiktig verdiskaping og andre mål staten har, blir ivaretatt. I meldingen har Regjeringen klargjort målene for det statlige eierskapet generelt og for de enkelte selskapene konkret. Denne klargjøringen av målene med eierskapet er viktig, fordi det kan bidra til at eierskapet blir forvaltet på en bedre og riktigere måte. Vi vil bl.a. gjøre det lettere å formulere forventninger og vurdere selskapenes prestasjoner. Selskapene vil også på en enklere måte kunne definere hovedoppgavene, og vite hva som krever eiers medvirkning. I tillegg har Regjeringen lagt opp til at selskapene deles inn i ulike kategorier, avhengig av målene med eierskapet. Regjeringen har fått støtte i Stortinget til å endre allmennaksjeloven. Dette gir aksjonærene økt innflytelse i lederlønnsfastsettelsen. Lovendringene trådte i kraft 1. januar i år. Selv om det er nyanser i enkelte detaljer, er jeg godt fornøyd med at det er enighet om de viktigste prinsippene for tiltak mot høye lederlønninger. En samlet komite slutter seg også til at staten kan benytte sin eiermakt på generalforsamlinger for å unngå at det utvikler seg en uheldig kultur knyttet til høye lederlønninger. Denne regjeringen har varslet at den vil stemme nei til nye opsjoner, men sier ja til noen typer bonusordninger. Men vi er opptatt av at det skal være basert på reelle resultatbidrag og ligge innenfor en ramme i forhold til fastlønnen. Fastlønnen skal være det sentrale elementet i godtgjørelsen, også til ledere. Bonus bør begrenses med tak som ikke overstiger halvparten av fastlønnen. For å ha en høy grad av åpenhet og forutsigbarhet har Regjeringen i tillegg til omtalen i meldingen lagt fram retningslinjer om statens holdning til lederlønn. Disse er presentert for samtlige selskaper som er omhandlet i eierskapsmeldingen. Dermed er det på forhånd klart hvordan denne regjeringen vil stemme i forhold til de retningslinjene som styrene må legge fram for generalforsamlingen. Vi ser nå at dette arbeidet gir resultater. Selskapene legger i sterkere grad nå fram mer moderate lederlønnsprogrammer enn det de har gjort tidligere. Det er grunn til å tro at dette også vil påvirke private selskaper. Selv om deler av opposisjonen støtter opp om hovedlinjene i Regjeringens eierskapspolitikk, ser vi også at klassiske ideologiske skillelinjer i politikken kommer klart til syne: Fremskrittspartiet vil selge aksjer for nær 300 milliarder kr, og Høyre ønsker et betydelig redusert statlig eierskap, med nedsalg for over 20 milliarder kr. Staten har ikke noe behov for å realisere deler av nasjonalformuen. Det er heller ingen norske eiermiljøer som står klar til å kunne overta, selv om en liten del av det som mindretallet her foreslår, skulle bli solgt. Det er derfor ingen grunn til at staten skal foreta reduksjoner i sitt eierskap. Jeg konstaterer at ingen av mindretallets nedsalgsforslag vil få flertall. Flertallet og Regjeringen vil tvert imot beholde et sterkt statlig eierskap. Regjeringen har derfor varslet at vi vil fremme forslag om at nedsalgsfullmakter trekkes tilbake. Fornuftige strukturelle løsninger innenfor fullmaktenes rammer vil vi derimot kunne støtte.