trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-12-12:
Det er ikke så lett å komme etter en sånn poet. Det er svært viktig med lavterskeltilbud som kan fange opp barn og unge med psykiske plager, avdekke mobbing og vold og overgrep på den måten skolehelsetjenesten og helsestasjonene i kommunene gjør. Altfor mange barn og unge møter en lukket dør ved at de ikke får hjelp. Derfor trengs det en styrking av skolehelsetjenesten og helsestasjonene. Kristelig Folkeparti er derfor glad for at det etter budsjettenigheten med regjeringspartiene bevilges 100 mill. kr utover regjeringens forslag til nettopp denne viktige tjenesten. Altfor mange barn gruer seg til neste skoledag av frykt for å bli mobbet. Vi trenger derfor å fokusere på tiltak som kan trappe opp dette arbeidet for en barnehage og en skole som er fri for alle typer mobbing. Vi lever i et samfunn med økende antisemittisme, ikke bare utenfor landets grenser, men også innenfor. Kristelig Folkeparti var derfor glad for gjennomslaget våren 2015 for en handlingsplan mot antisemittisme og vil gi honnør til regjeringen og ikke minst til statsråd Sanner for oppfølgingen av denne. Midlene Kristelig Folkeparti ble enig med regjeringspartiene om for neste års statsbudsjett, 15 mill. kr, som tilskudd til skoleturer for ungdomsskoleelever for å besøke konsentrasjonsleirene i Polen, er et viktig bidrag i arbeidet med å gi kunnskap som kan skape gode holdninger hos de unge. Det er ikke bare én gang jeg har hørt tiendeklassinger gi uttrykk for hva slags sterke inntrykk et sånt besøk har gjort på dem – i form av ny kunnskap og også endrede holdninger til antisemittisme. Kristelig Folkeparti er glad for at vi denne gangen fant plass også til oppstart av landslinje for sjømat i Vardø. Dette er uten tvil et viktig tilbud for økt rekruttering til sjømatnæringen, ikke minst i denne delen av landet. Det er all grunn til å tro at et sånt tilbud på sikt vil bety økt kompetanse og bedre sikring av grunnlaget for næringen framover. Gjennom økt bevilgning til nye studieplasser i høyskolesektoren ble det gjennom forliket mellom Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene også prioritert en nysatsing på sykepleie på Samisk høgskole i samarbeid med Universitetet i Tromsø. En sykepleierutdanning lagt over fire år gir et utvidet rekrutteringsgrunnlag fordi det gis muligheter til å kombinere jobb med utdanning. Vi tror dette vil bli et viktig og godt tilbud til den samisktalende befolkningen, og et tilbud som bidrar til ny arbeidskraft som blir værende i regionen. Kristelig Folkeparti er også glad for 100 nye studieplasser ved flere av de nyfusjonerte private høyskolene samt stipendiatstillinger som bidrar til å bygge kompetanse. Det er positivt at Høyskolen for dansekunst nå er kommet inn på statsbudsjettet, samt at det startes opp et nytt mastertilbud innenfor barnevern ved Universitetet i Agder – det første i Norge.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
«En skulle vøri fire år i romjul’n», men når adventsstaken hentes fram i de tusen småbarnshjemmene, kommer også julens glade budskap fra regjeringen om at barnehagen blir dyrere neste år. Arbeiderpartiet vil ikke øke barnehageprisen. Venstre, derimot, synes det er greit og begrunner prisøkningen med at de vil gi mer til familiene med lavest inntekt. Det er jo en bra mottaker, men hvorfor velger de småbarnsforeldre flest til å finansiere omfordelingen? Et barn er født i Betlehem, men det fødes for få barn i Norge, og det kan på sikt svekke bærekraften i velferdssamfunnet. Hadde det ikke gitt bedre omfordelingseffekt og vært et bedre samfunnsøkonomisk incentiv å ta midlene fra dem fra med romsligere økonomi, altså de med høy inntekt og formue?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Regjeringen har klart å få alle studentorganisasjonene og store deler av universitets- og høyskolesektoren mot seg ved å kutte i stipendet. Statsråden ser liksom ikke de tusen studenthendene som mot himmelen ljosa held. Regjeringen har over flere år brukt studentene som salderingspost og sparer inn hele 256 mill. kr på et grep som de utad begrunner med at det vil øke fullføringsgraden. Siden det ikke finnes noe forskningsbasert grunnlag for å hevde dette, vil jeg spørre hvorfor statsråden ikke heller satser mer på dokumentert effektive virkemidler for høyere gjennomføringsgrad, som f.eks. tettere oppfølging av studentene, bedre utdanningskvalitet og ikke minst mer til psykisk helse.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Det var i grunnen en utmerket innledning til mitt neste spørsmål, for jeg hadde egentlig tenkt å konfrontere statsråden med at regjeringen ikke tar ansvar for akutt sikring av vikingskipene på Bygdøy, og heller ikke den langvarige ivaretakelsen av dem. Men det får tas et annet sted. Jeg våknet nemlig til NRKs oppslag i dag morges om den kritiske situasjonen for medisinstudenter i Øst-Europa, som sliter psykisk. Vi i Arbeiderpartiet har i budsjettet vårt en betydelig satsing på studenters psykiske helse, en dobling i forhold til sist, og vi vil selvsagt også at utenlandsstudenter skal kunne hjelpes. Jeg nevnte vikingskipene, men også her er regjeringen ubegripelig passiv. Hvordan kan regjeringen leve med å avvise alt ansvar for norske studenter som oppfordres til å reise utenlands for å gå inn i yrker som vi har et stort behov for i norsk helsetjeneste? Vi vet at aldri vi dem må glemme. Vil ikke statsråden gjøre noe annet enn å være bekymret?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Arbeiderpartiet investerer i alles kompetanse og har en helhetlig og offensiv satsing i hele utdanningsløpet. «Si takk og si ja, og bli med oss og pakk!» Vi har tidenes studentbudsjett og et målrettet forskningsbudsjett som er betydelig større enn regjeringens. Rekordmange vil studere, men mange tusen unge står utenfor utdanning og arbeid. Vi foreslår 3 000 nye studieplasser, slik at flere kan skaffe seg kompetanse og komme i jobb. Med studieplassene investerer vi i framtidens næringer, teknologiutvikling og velferdsstatens profesjoner. De kommer bl.a. innenfor lærerutdanning, helse- og sosialfag, IKT, teknologi og realfag. Vi har 100 flere rekrutteringsstillinger og ser betydningen av fungerende infrastruktur og bygningsmasse. Derfor har vi 100 mill. kr til nye kunnskapsbygg i en opptrappingsplan og lurer litt på hvorfor ikke regjeringen har en plan for det samlede investeringsbehovet. For fem år siden var vi det første partiet som programfestet 3 000 studentboliger. Vi vil bygge 800 flere enn regjeringen. Nær én av fire studenter har alvorlige psykiske symptomplager. Vi dobler støtten til psykisk studenthelse og har 30 mill. kr i budsjettet. Vi prioriterer heller bedre studiekvalitet og tettere oppfølging enn kutt i stipendet for å få studenter raskere igjennom. I vår storsatsing på studenter og utdanningskvalitet har vi hele 25 mill. kr mer til oppfølging av studenter. I et krafttak mot frafall og for læringsutbytte bedrer vi samarbeidet med arbeidslivet og kobler forskning og utdanning tettere sammen. Så kling no klokka! Norge står foran store omstillinger, og vi undres over at regjeringen ikke satser mer offensivt på forskning. Vi er grunnleggende kritiske til ABE-reformen, og etter som regjeringen høvler, ser vi at det sikkert vil bli flate kutt på 1 mrd. kr. Vi vil at regjeringen evaluerer hva dette betyr for studie- og forskningskvaliteten. For å styrke forskningsinnsatsen og den kunnskapsbaserte samfunnsutviklingen foreslår vi tre nye forskningsprogram om IKT og datasikkerhet, samfunnssikkerhet og beredskap og velferdsstatens profesjoner. Vi har mer forskning for målrettet næringsutvikling. Vi har gått over sjø og land, vi har forskning for å møte klima- og energiutfordringene, og vi videreutvikler tradisjonelle fortrinn og legger grunnen for helt nye næringer – til beste for framtidens Norge.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Automatisering og digitalisering endrer arbeidslivet fundamentalt. Dette er godt nytt for Norges konkurranseevne. Vi har en kompetent arbeidsstyrke, men den digitale revolusjonen krever at flere mestrer ny teknologi, kompetanse blir mer ferskvare og flere vil bytte jobb oftere. Den største utfordringen for å sikre et konkurransedyktig næringsliv og arbeid til alle er at vi har riktig kompetanse. Det forsterker det politiske ansvaret for at alle får mulighet til å oppdatere seg. Den enkeltes evne og kompetanse er Norges mest verdifulle ressurs. Derfor vil Arbeiderpartiet gjennomføre en stor kompetansereform for arbeidslivet som skal gi flere i arbeid, flere som forblir i arbeid, og bedre resultater i arbeidslivet. Vi sørger kort og godt for at folk lærer på jobb og lærer på vei til jobb. Dette er en av våre virkelige storsatsinger, og vi har over 1 mrd. kr til det i budsjettet – med ett det suser i alle tyste rom. Til forskjell fra regjeringen leverer vi en reell reform, med rett og med finansiering. Det er ikke bare den enkelte arbeidstaker som må ta ansvar, men også arbeidsgivere og staten. Her står vi da i flokk og rad – og vil få til dette i fellesskap, sammen med partene i arbeidslivet. Sammen vil vi utarbeide arbeidslivets kompetanseavtale for å sikre at arbeidstakere opparbeider seg rett til etter- og videreutdanning, og at det jobbes langsiktig med å avdekke kompetansebehovet i arbeidslivet. Det vil bli mindre klare skiller mellom læring ved utdanningsinstitusjonene og læring i arbeidslivet, mellom førstegangsutdanning og etter- og videreutdanning. Menneske fryd deg – vår reform gir vanlige arbeidstakere påfyll av relevant kompetanse i møte med nye behov i arbeids- og næringsliv. Vi oppretter et kompetansefond der staten investerer 100 mill. kr i befolkningens kunnskap og kompetanse, og vi stimulerer kunnskapsinstitusjonene til å bidra mer. Vi har tro på at de gode fagmiljøene våre vil opprette bedrifts- og arbeidsnære programmer for læring tilpasset flere virksomheter og bransjer.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Allerede før 2017 sa Jonas Gahr Støre: Kompetansereform blir en av våre viktige reformer. Det er fint at Høyre kommer etter, men de vil nok gjerne at vægen skal være lett å gå. Vi kan gjerne være broren deres i 5. klasse, for det er en veldig smal kompetansereform de legger på bordet. Den er uten tiltak og uten nok penger. Arbeiderpartiet satser 1,2 mrd. kr. Vi har en reell reform, med midler og med rett til etter- og videreutdanning. Takk – og god jul!
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-12-12:
Representanten Martin Henriksen har helt rett i at vi prioriterer de familiene som har lav inntekt. Vi senker barrieren for at også deres barn kan gå i barnehage. Det er den borgerlige regjeringen som i samarbeid med Kristelig Folkeparti har innført moderasjonsordning for familier med lav inntekt, og som nå innfører gratis kjernetid for barn fra to år og oppover. Så er det riktig at de som tjener bedre, må betale noe mer. Det har vært en reell endring på 12 pst. siden 2013. Det er 314 kr i måneden. Det er god og riktig politikk å bidra til at barn i familier som har lav inntekt, får mulighet til å gå i barnehage, samtidig som de som tjener bedre, betaler noe mer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-12-12:
Det er ganske pussig at det spørsmålet kommer fra Arbeiderpartiet, et parti som har gått til kamp mot de private barnehagene, som representerer mye av mangfoldet i barnehagetilbudet i flere kommuner, et parti som kutter i støtten til de private barnehagene. Det er den borgerlige regjeringen som i samarbeid med Kristelig Folkeparti gjennomfører bemanningsnorm, gjennomfører pedagognorm, gjennomfører kvalitetshevende tiltak, sørger for at familier med lav inntekt får betydelig billigere barnehage, og gratis kjernetid for barn fra to år. Det er riktig at julenissen er rød, og at Arbeiderpartiet ofte opptrer som en nisse i opposisjon, men i posisjon er det en borgerlig regjering som sørger for at det blir flere ansatte, mer kompetanse og billigere barnehager til de familiene som har dårligst råd.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-12-12:
Vi har diskutert bemanningsnormen og finansieringen av den flere ganger. La meg bare gjenta at de prinsippene som vi følger, lå i barnehagemeldingen i 2012. Det var de prinsippene Stoltenberg-regjeringen la ned i 2013. Det er en borgerlig regjering som i samarbeid med Kristelig Folkeparti innfører bemanningsnorm, som innfører pedagognorm, som styrker den, som sørger for kvalitetshevende tiltak, og også senker prisen for de familiene som har lavest inntekt. Så er det selvsagt slik at vi skal fortsette å heve kvaliteten i barnehagene. Vi er opptatt av at det skal være nok voksne. Det skal være riktig kompetanse. Derfor har vi ambisjoner om å fortsette å heve kvaliteten i barnehagene og sikre ikke minst mangfoldet i barnehagetilbudet. Det er bakgrunnen for at det er vår regjering som har tatt initiativet til en helhetlig gjennomgang av økonomien i de private barnehagene, nettopp fordi vi skal sikre mangfold i barnehagetilbudet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-12-12:
Jeg vet ikke hvilke forventninger representanten viser til, men jeg har denne høsten hatt flere møter både med studentene og med fagskolene, og regjeringen får svært gode tilbakemeldinger på den store satsingen vi har både på yrkesfag og på høyere yrkesfaglig utdanning. Det har også vært i godt samarbeid med Stortinget. Det er enighet om at vi skal satse på høyere yrkesfaglig utdanning, og vi har fått mye på plass. I 2018 øker man antall studieplasser med 638 nye, men den styrkingen vil da også få konsekvenser i 2019 og i 2020, fordi det er toårige og også noen treårige utdanninger. Så vi fortsetter å satse på høyere yrkesfaglig utdanning. Det skal være en egen utdanningsvei tett på arbeidslivet, og jeg ser frem til at mange ungdommer kommer til å velge den veien senere i livet, og ikke minst at vi kan samarbeide med fagskolene i etter- og videreutdanningstilbudene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-12-12:
Jeg vet ikke om det var et spørsmål, men jeg mener at lærerspesialistordningen er svært viktig. Det er avgjørende at vi fremover gir muligheter for gode lærere til å fortsette å undervise og ikke velge seg bort fra klasserommet hvis de ønsker videre karriere. Lærerspesialistordningen er evaluert. Det er gode tilbakemeldinger fra rektorene. Vi vet at den kan videreutvikles, men vi mener at dette er en helt nødvendig satsing også for å sikre innovasjon og utvikling i skolen. Når det gjelder veiledning av lærerne, har vi inngått en avtale med organisasjonene som nettopp handler om anbefaling om hvordan man kan veilede nyutdannede og nytilsatte i skolen. Vi ser frem til å se hvordan det virker. Det er nødvendig å sikre en god veiledning, og gjennom budsjettavtalen er det også bevilget noen midler som kan bidra til å smøre gjennomføringen av den gode veiledningen som skal skje ute i kommunene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-12-12:
Vi er nettopp nå inne i de vurderingene for å følge opp både Stortingets vedtak og også Jeløya-erklæringen, som har påpekt behovet for å se på tilsynsordningen. Så er det riktig at det har vært noen oppslag om feilutbetalinger. I det arbeidet vi nå gjør, er vi opptatt av at man skal sikre god veiledning av kommunene. Mitt inntrykk er at det er et godt samarbeid mellom kommunene og de private barnehagene i de fleste kommuner, men det er behov for bedre veiledning. Så er det slik at når det gjelder det økonomiske tilsynet, skal jeg erkjenne at der er jeg bekymret. Der har vi nå hatt en evaluering som viser at det har vært utført økonomisk tilsyn i kun 1 pst. av de private barnehagene over noen år. Det viser at det er behov for å se særlig på de økonomiske tilsynene av barnehagene, både for å sikre uavhengigheten og for å sikre at man kan gå etter om pengene brukes på riktig måte. De private barnehagene mottar 20 mrd. kr, så her er det viktig at vi har godt tilsyn.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-12-12:
La meg først få si at regjeringen setter inn ulike tiltak for å bedre gjennomføringen og for å styrke kvaliteten og det tilbudet som vi gir til studentene. Vi har stilt krav om pedagogiske meritteringssystemer innen 2019. Vi stiller krav om pedagogisk kompetanse for ansettelse eller opprykk. Vi har startet arbeidet med å gi alle studenter en mentor under studiene, og i tillegg har vi en opptrappingsplan i langtidsplanen for forskning og høyere utdanning på 250 mill. kr som skal brukes på kvalitetstiltak innenfor høyere utdanning. Men det er bekymringsfullt når bare litt over seks av ti fullfører den graden de har begynt på. Vi har gratis utdanning i Norge, det er viktig og et gode, men vi er avhengige av å få flere til å gjennomføre den utdanningen de begynner på. Det er bra for studentene, men det er også viktig for næringslivet og arbeidslivet vårt at vi får utdannet studenter.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-12-12:
Representanten begynner med vikingskipene, og det er kanskje passende å diskutere et annet sted, når vi har litt bedre anledning, for Arbeiderpartiet snakker ganske mye om det, men det er vanskelig å se spor av den store satsingen på nytt vikingskipmuseum også i Arbeiderpartiets alternative budsjett. Men til det som representanten bestemte seg for å spørre om, nemlig utenlandsstudenter, særlig i land som Polen, Latvia, Litauen, Ungarn, der vi vet vi har medisinstudenter og studenter som studerer til viktige velferdsyrker. Når man velger å flytte til et annet land for å studere, er utgangspunktet at man får det tilbudet som studentene i det landet man studerer i, får, akkurat som utenlandske studenter får det tilbudet norske studenter får her. Men vi er heldige, vi har ANSA, vi bruker vel 9 mill. kr på ANSA. De har førstelinjekontakt med studentene der ute. Jeg har derfor invitert ANSA til et møte på nyåret nettopp for å diskutere med dem hvor det er skoen trykker, og om det er noen tiltak vi kan sette i verk.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-12-12:
Jeg er ikke kjent med den spesifikke uttalelsen fra rektoren på Universitetet i Sørøst-Norge, men jeg er kjent med at det er en diskusjon om dette med campuser, og at det er en diskusjon på flere av våre universiteter, også på Nord universitet, som representanten snakket om i sitt innlegg. Jeg er opptatt av at våre universiteter skal levere god forskning. De skal levere studenter – og de skal levere studenter med en kompetanse som næringslivet og arbeidslivet, spesielt i regionene, har behov for. Jeg mener det skal være opp til styrene å vurdere strukturen og grepene som må tas for at de skal kunne tilby gode utdanninger og god forskning. Men jeg mener også at universitetene og høyskolene våre må tåle en offentlig debatt. De må tåle at folk, både ansatte og politikere, har meninger om dette. Det å ha en diskusjon, uttrykke bekymring og stille spørsmål synes jeg er helt kurant.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-12-12:
Utgangspunktet er at alle universitetene og høyskolene våre må forholde seg til det samme lovverket. Stortinget har laget en lov for universitetene og høyskolene, og så er det opp til styrene å vurdere hvordan de skal organisere seg best mulig. Men jeg mener det er grunn til å være bekymret for enkelte av våre universiteter, og hvis jeg skal trekke fram ett av dem, vil jeg trekke fram Nord universitet, som også representanten var inne på – ikke bare på grunn av strukturen og utfordringene de har med mange campuser, men vi kjenner f.eks. til at NOKUT, som er et helt uavhengig organ, nå har gått inn for å vurdere noen av programmene de har på Nord universitet. Dette handler ikke utelukkende om penger. Det er en debatt som handler om mange flere ting enn det, for Nord er bl.a. også et universitet som har penger på bok. Dette er en sammensatt debatt, men jeg er bekymret for Nord universitet og kommer til å ha et spesielt blikk på det framover.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-12-12:
I dag behandler vi neste års statsbudsjett, og det er det som er saken som foreligger nå. Her er det, som representanten er klar over, ikke noen spesielle tiltak som er knyttet til akkurat tegnspråkopplæringen. Det er en av de tingene som flere har kritisert, som representanten også viste til, sist i Dagsavisen. Tegnspråk og tegnspråkopplæring er viktig. Det er viktig for regjeringen, som også representanten sier. Venstre har to av de statsrådene som dette faller inn under, så dette er absolutt noe vi kommer til å ha fokus på framover. Det kommer til å handle om flere ting. Det er hvordan vi sikrer at vi har lærere ute i skolen. Ikke minst er det en viktig oppgave for meg, som har ansvar for grunnskolelærerutdanningen. Så dette er noe vi vil se på framover.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-12-12:
For det første mener jeg det er for tidlig å starte en evaluering allerede nå. De nye grunnskolelærerutdanningene er ikke fullt ut implementert, så jeg mener vi må vente litt til før vi tar en evaluering. Representanten har helt rett i at vår utfordring er knyttet til de laveste trinnene. Da vi evaluerte allmennlærerutdanningen i 2006, var resultatet av den evalueringen at allmennlærerutdanningen var for bred. Så har man forsøkt å snevre det litt inn, men vi ser at utfordringene er spesielt knyttet til grunnskolelærerutdanningen 1–7. Det er bakgrunnen for at vi har gitt ekstra økonomiske incentiver til de studentene som velger 1–7. Vi jobber også med å utprøve overgangsordninger for å kvalifisere lærere som er på 5–10, til også å kunne jobbe med 1–7. Til slutt vil jeg si at det er bedre for skolen at vi får lærere som er kvalifisert for 5–10, til å jobbe i 1–7, enn å få ukvalifiserte lærere til å ta seg av den helt tidlige begynneropplæringen.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2018-12-12:
Sektoren har vært fornøyd med langtidsplanen for forskning og høyere utdanning som instrument for langsiktig prioritering og styring. Men det var også behov for endringer. Noe av kritikken mot langtidsplanen var at den ikke var like konkret på alle tematiske områder, heller ikke forpliktende nok på tvers av departement og sektorer. Det er derfor gledelig å se at i budsjettet for 2019 har flere departement forpliktet seg til mer forskning, og at langtidsplanen løftes tverrfaglig. I den reviderte langtidsplanen lanseres tre nye opptrappingsplaner som totalt utgjør 1,5 mrd. kr over fire år. De tre opptrappingsplanene er teknologiløft, FoU for fornyelse og omstilling i næringslivet og kvalitet i høyere utdanning. Langsiktige opptrappingsplaner er viktig for å gi forsknings- og utdanningsmiljøene mer langsiktighet og forutsigbarhet. En tydelig satsing på forskning for fornyelse og omstilling i næringslivet er viktig, og satsinger som forskerutdanning for næringslivet, tiltak for økt kommersialisering, næringsrettet forskning og forskningsbasert innovasjon er gode tiltak i så måte. Et framoverlent næringsliv kan være endringsdriveren som bidrar til at norsk forskning og innovasjon lykkes enda bedre. Ikke minst er det viktig for å få til fornyelsen av offentlig sektor. Instituttsektoren er en viktig aktør i næringsrettet forskning, men omstillingsevnen begrenses av varierende og svak basisfinansiering sammenlignet med andre europeiske land. Dersom vi ønsker å beholde en levedyktig instituttsektor som konkurrerer om forskningsmidler internasjonalt, må rammevilkårene være på linje med tilsvarende institutter i Europa. Økt basisbevilgning til teknisk-industrielle forskningsinstitutt er derfor et tydelig signal fra regjeringen om at den norske instituttsektoren fortsatt blir en viktig forskningsaktør. Forutsigbarhet for UH-sektoren må også gjelde investeringer, og en synliggjøring av sektorens planlagte byggeprosjekt er bra i så måte. Enda bedre forutsigbarhet blir det når det foreligger en prioritering av prosjektene. Fokuset på utdanning har vært for svakt i den forrige langtidsplanen. En styrking av nasjonal arena for kvalitet i høyere utdanning med 25 mill. kr i 2019 og opptrappingsplanen for kvalitet i utdanning er derfor et skritt i riktig retning. Sterke forskningsmiljø er viktig, men vi utnytter ikke UH-sektorens fulle potensial om ikke utdanningenes kvalitet løftes tilsvarende. SV er tydeligvis ikke enig i denne vurderingen siden de i sitt alternative budsjett kutter hele økningen til nasjonal konkurransearena og all kompetanseheving til lærerne, samtidig som de i dag vil lovfeste rett til etter- og videreutdanning for lærerne. Nå er det jo ikke sannsynlig at julenissen kommer i kveld – med SVs alternative budsjett, men det er vanskelig å skjønne logikken i det.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2018-12-12:
Nærmere 50 000 elever hadde enkeltvedtak om spesialundervisning skoleåret 2017/2018, noe som utgjorde 7,9 pst. av elevene. Andelen med spesialundervisning øker utover i grunnskolen. Det er langt flere gutter enn jenter som får spesialundervisning. På 10. trinn får 13,6 pst. av guttene spesialundervisning. Samtidig har antall personer med diagnosen ADHD i Norge økt fra 11 000 til over 42 000 de siste ti årene, og gutter er overrepresentert. En ny undersøkelse fra Folkehelseinstituttet viser store svakheter ved hvordan ADHD-diagnose settes. Forskere spør seg hvor mange barn som har diagnosen, som ikke burde hatt den. De har lest journalene til 549 barn under tolv år som har fått diagnosen ADHD. I fire av ti journaler var det dårlig samsvar mellom diagnosen som var satt, og det som var skrevet om barnet i journalen. Vi må vokte oss vel for å sykeliggjøre barn som av ulike grunner faller utenfor normalitetsdefinisjonen. Nyere dansk forskning viser at flere barn får diagnose når antall voksne per barn blir færre. Antallet danske barn som får diagnose, har økt med 43 pst. de siste seks årene. Forskere ved Aarhus Universitet sier at hvorvidt et barn med forstyrrende adferd blir sett på som et diagnosebarn eller ei, er avhengig av antall voksne i institusjonen og deres kvalifikasjoner. Er vår normalitetsdefinisjon blitt så snever at et barn får en diagnose så snart det vrir seg på stolen i klasserommet? At gutter er overrepresentert blant dem som får diagnose, er da kanskje heller ikke så overraskende. De danske forskerne viser til at sjansene for å få ekstra ressurser stiger betydelig hvis barnet får en diagnose. De mener at i stedet for å møte barnets adferd og hjelpe det med å tilpasse seg, vil en presset personalgruppe i Danmark sende barnet til utredning i håp om en diagnose og derved støttetimer. Det synes som om det var på høy tid å innføre pedagognorm og norm for bemanning her hjemme. Skoler og barnehager må ha ressurser til å møte barn med ulikt ståsted og utfordringer, og jeg er glad for at det i budsjettet for 2019 er bevilget 285 mill. kr i øremerkede midler til økt lærertetthet gjennom budsjettforliket. Samtidig er det viktig å innse at gutters biologiske forutsetninger er annerledes enn jenters, så å tvinge gutter inn i læringsformer som er tilpasset rolige jenter, er å be om trøbbel. En enhetsskole som skal presse alle barn inn i samme form, vil skape skoletapere. Å diagnostisere flere barn etter en snever normalitetsdefinisjon, vil ikke hjelpe de arme små.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2018-12-12:
Jeg er glad for at en samlet komité fremmer betydningen av vitensentra. Det er viktig å inspirere barn og unge til å lære mer om teknologi og naturvitenskap. Vitensentra representerer et verdifullt bidrag til kunnskap om og interesse for realfag, som vil kunne bidra til økt rekruttering til disse fagområdene. Vi må ivareta en geografisk fordeling av vitensentra, slik at vitensentra er tilgjengelige for barnehager og skoler i regionene. Etablering av vitensenter i nært samarbeid med næringsliv og akademia gir en positiv og potenserende effekt, som vi ser bl.a. hos Atlanterhavsparken i Ålesund, som nå søker om å bli vitensenter i vår region. Bare slik kan barnehager og skoler unngå å måtte gå over sjø og land for å finne nærmeste vitensenter.
Margret Hagerup (Høyre), 2018-12-12:
Kompetanse er avgjørende for framtidens arbeidsliv. Rundt 400 000 nordmenn mangler grunnleggende ferdigheter i lesing, enda flere innenfor tallforståelse. Hele 800 000 mangler grunnleggende IKT-ferdigheter, og kun annenhver med grunnskoleutdannelse er i dag i jobb, mot ni av ti av dem med høyere utdanning. Samtidig spår SSB at én av tre jobber vil bli digitalisert bort. Det er en underdrivelse å si at kompetanse er nøkkelen for å lykkes med å inkludere flere i arbeidslivet. Et av regjeringens viktigste prosjekter er dermed å sikre at ingen går ut på dato i arbeidslivet. Med regjeringens kompetansereform, Lære hele livet, sørger vi for at flere skal kunne stå i jobb lenger. Derfor er det så bra at regjeringen leverer friske midler i årets budsjett, nettopp til et kompetanseløft gjennom hele livet. Det er satt av penger til utviklingen av mer fleksible videreutdanningstilbud i digital kompetanse, bransjeprogrammer for sårbare bransjer og flere forsøk med modulbasert læring på grunnskolenivå og i fag- og yrkesopplæringen. Samtidig skal det bli enklere å kombinere opplæring og arbeid. Det er udelt positivt. Så glad er vi, så glad er vi … Et av tiltakene jeg er særlig glad for, er styrkingen av Kompetansepluss. Det gir muligheter til dem som allerede er i arbeidslivet, men som har behov for faglig påfyll. Kompetansepluss er et symbol på hvordan kompetanseløft skjer i praksis. På Vestkanten Storsenter i Bergen gikk de sammen med Folkeuniversitetet for å tilby kompetanseheving til ansatte og ledere i sine butikker. Skobutikken Mani hadde tre ansatte, som sammen med butikksjefen gikk gjennom kompetanseheving. Butikksjefen sa at Kompetansepluss hadde bidratt til at voksne kunne følge med i tiden og føle seg tryggere. Hun hadde vært leder i 17 år, men hadde behov for videre opplæring innenfor ledelse. Hun så også verdien av å sende medarbeidere på kurs, selv om det innebar at hun måtte klare seg med færre ansatte i perioder. Å investere i medarbeiderne er å investere i framtiden, og entusiasmen og læringen smittet over på de andre i skobutikken. Et annet eksempel er fra Bakehuset Martens hvor tolv medarbeidere tok fagbrev i industriell matproduksjon. Gjennom et brennende engasjement klarte den tillitsvalgte å få tolv medarbeidere gjennom opplæring hver lørdag i ti måneder, før ti av tolv sto med fagbrev i hånden. Det er imponerende. Bedriften fikk motiverte medarbeidere med viktig basiskunnskap. Det begynte med Kompetansepluss. Det er dette som er læring gjennom hele livet. Høyre jobber for å finne de gode løsningene, slik at flere kan stå i jobb gjennom hele yrkeslivet. Framtidens arbeidsliv trenger at vi bygger kompetanse i bedriften. Sånn forhindrer vi at noen går ut på dato.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-12-12:
President! Jeg stemte feil!
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2018-12-12:
Jeg stemte også feil!
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-15:
På vegne av representantene Siri Gåsemyr Staalesen, Torstein Tvedt Solberg og meg selv har jeg gleden av å legge fram et forslag om en nasjonal smartbystrategi, ettersom det trengs for å sikre tilstrekkelig offentlig eierskap til felles infrastruktur og byggdata.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-15:
Jeg har gleden av å legge fram et representantforslag på vegne av representantene Nicholas Wilkinson, Gina Barstad, Solfrid Lerbrekk, Torgeir Knag Fylkesnes og meg selv om kompensasjon for lønnsvekst i driftsavtaler i barnevernet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-02-15:
På vegner av representanten Trygve Slagsvold Vedum og meg sjølv har eg gleda av å leggja fram eit representantforslag om ikkje å innføra nytt gebyr for skifteattest, det såkalla dødsgebyret.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-15:
Eg vil på vegner av Per Olaf Lundteigen og meg sjølv fremja eit representantforslag om å endra regelverk og praksis for bruk av sluttavtalar og retrettstillingar for leiarar i helseføretaka.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-15:
Her er det mye vi er enige om. Statsråden startet med å si at vi har en jobb å gjøre, og det er vi nok enige om etter fire år med denne regjeringen – det er veldig mye som trengs å gjøres raskt. Så må jeg si at det var mange gode navn på mange fine reformer. Men en reform er ikke verdt så mye – det som er interessant, er hva som ligger i reformen. Hva skal skje? Jeg er litt skuffet over hvor tynt det var med konkrete tiltak for de eldre. Da har jeg noen direkte spørsmål. Statsråden sa noe flott, nemlig at vi sammen må investere mer i helse. Da har jeg et helt konkret spørsmål: Betyr det at de eldre nå hvert år vil få større økninger i statsbudsjettet enn regjeringen vil gi i skattekutt til de rikeste? Det er et enkelt ja/nei-spørsmål. Slik har det ikke vært de siste fire årene. Mye mer penger har gått til skattekutt til de rikeste. Er det nå de eldres tur? Så til de konkrete forslagene: Nasjonalt eldreombud er bra. Det har jo SV bedt om flere ganger i løpet av fire år. Endelig får vi gjennomslag, og det er vi glad for. Men vi må også spørre om hva vi spesielt kan gjøre mot vold, noe eldreministeren sa hun ville komme tilbake til. Det er ofte de ansatte som kan hjelpe, da trenger vi flere ansatte. Men vi må også innrømme at det noen ganger er de ansatte som utøver vold, og da må vi finne ut hvordan vi kan stoppe det. Jeg håper og tror at eldreombudet kan få en rolle her, spesielt om vi spør eldre direkte. Få tør å si: Jeg blir utsatt for vold. Noen må spørre og oppsøke. Det ble sagt mye fint om enkeltrom. Ja, vi må også ha dobbeltrom når det trengs, men det løser vi ved ikke alltid bare å ha minimumsbemanning og minimum med rom. Hvis vi har nok rom, er det mulig å sikre både dobbeltrom og enkeltrom. Regjeringen skryter av at den gir redusert egenandel. Men de eldre ønsker seg ikke rabatt på å miste privatlivet sitt. De ønsker å vinne privatlivet sitt tilbake. SV ønsker og foreslår rettighetsfesting av enkeltrom, og jeg vil gjerne høre om statsråden vil støtte dette. Statsråden sa at hun ønsker seg bedre bemanning, at bedre bemanning trengs. Det er veldig bra. Da har jeg tre konkrete utfordringer å komme med. SV ønsker å lovfeste retten til heltid. Deltid er en sykdom i helse- og omsorgssektoren, og vi kan starte med å få mange flere på jobb bare ved å gi alle som ønsker det, hel stilling. Så trenger vi en bemanningsnorm som bestemmer at det er nok folk på jobb. Og sist, men ikke minst kommer SV nå til å fremme forslag om fast ansatte vikarer. Vi vet at bemanningsbransjen har utnyttet veldig mange, og at folk som er trygge på jobb, gjør en bedre jobb for de eldre. Vi gleder oss til å høre svaret, og spesielt om dette med et liv med mening og verdighet. Jeg er skuffet over at regjeringen kuttet Den kulturelle spaserstokken og stemte imot SVs forslag i statsbudsjettet om mer spenning, og vi håper at det nå vil endres.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-15:
Vi står for en eldrepolitikk som tar utgangspunkt i dagens og morgendagens eldre, at eldre lever et aktivt liv med god helse og livskvalitet og deltar aktivt i samfunnet, i familien, i organisasjoner og kulturliv. Vi vil også skape et mer aldersvennlig samfunn, hvor eldre kan få brukt sine ressurser og ha en meningsfull tilværelse i fellesskap med andre. Derfor vil vi bidra til at hver enkelt fortsatt kan leve hele livet. Denne regjeringen har gitt historisk mange tilsagn om heldøgns omsorgsplasser. Vi har økt statens andel av utgiftene fra 35 pst. til 50 pst. ved bygging og rehabilitering av omsorgsplasser, og det har ført til et taktskifte i kommunenes byggeplaner. Men det er ikke nok. I årene som kommer, må vi være veldig fokusert på at det blir flere eldre, og det er derfor viktig også å bygge nye plasser, ikke bare oppgradere de gamle. Nå var jo også interpellanten innom at de eldre ikke ønsker rabatt. Men inntil vi kan få flere kommuner til å bygge flere sykehjemsplasser, må vi iallfall sørge for at de ikke blir straffet med full betaling hvis de må ligge på et dobbeltrom, og det tror jeg interpellanten kan være enig med meg i. Så inntil vi får disse enkeltrommene på plass, må vi iallfall lage en ordning sånn at de ikke må betale like mye, og det håper jeg at SV og interpellanten kan være med på. Det er også viktig, som jeg sa, å se på dette med ensomhet. Veldig ofte ser vi at det sitter mange eldre rundt omkring i store hus og leiligheter og egentlig er nokså fysisk aktive, men de har ikke nettverk rundt seg. Det er krevende, og ikke minst er det krevende for dem som har pårørende langt vekk og ikke er så gode til beins at de kan komme seg ut. De sitter ved kjøkkenbordet sitt, og det eneste de har av glede, er kanskje å se på fuglebrettet med kjøttmeis, det kan være at de har surret litt med knappene på radioen og ikke får inn de kanalene som kanskje er høydepunktet i løpet av dagen, eller det kan være at det eneste høydepunktet er å gå på butikken og se personen i kassa, som faktisk er et menneske. Derfor må vi ikke glemme alle dem som ikke er inne i det kommunale tjenesteapparatet jevnlig, og at de også er der, for det må ikke bli sånn at det er institusjoner og omsorgsenheter som sånn sett får den største oppmerksomheten. Vi må klare å dekke alle eldre. Vi er så forskjellige, og vi har så forskjellige behov. Det må vi klare å se, og det skal denne regjeringen og jeg se. Så til slutt dette med hjemmet – å flytte noen inn på institusjon og hjemmefra: Et hjem er mer enn bare en bolig og et skall. Det er minnene som sitter i veggen, ofte har barna blitt født der, der har de vokst opp. Så det er ikke bare å flytte.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-15:
Nå har vi vært innom veldig mange temaer, og det er bra, for det betyr at denne sektoren har mye å ta fatt i som kan bli veldig bra. Jeg vil først innom dette med det statlige forsøket. Staten må ta større ansvar for å sikre et tilbud av god kvalitet. Det gjør vi nettopp gjennom dette forsøket med statlig finansiering av omsorgstjenester. Vi ser at de ansatte i forsøkskommunene opplever at de får økt kompetanse, at de forstår brukernes behov bedre, at situasjonen er bedre, og at de samarbeider bedre innad i kommunene. Det viktige for oss er å gi et godt tilbud til de eldre, og hvorfor kommer jeg inn på denne forsøksordningen? Jo, for jeg vet at interpellanten og interpellantens partikollegaer har sett litt til København når det gjelder ulike ting. Da skal en også være klar over at det i København, og i Danmark generelt, er innført valgfrihet – og ikke minst valgfrihet i eldreomsorgen. Der har man gjort noe som er i tråd med forsøket vi nå legger opp til med statlig finansiering. I Danmark, i København, har man bl.a. profilsykehjem som ivaretar mangfoldet blant de eldre, hvilke behov de har. Man har profilsykehjem hvor eldre som kanskje har levd mange år sammen med et dyr, kan søke seg til et sykehjem hvor de har lov til å ta med seg dyret sitt. Jeg håper at interpellanten og SV og andre partier vil være med på å se på valgfrihet som noe viktig. Jeg føler også at representanten Wilkinson vil jeg skal svare på spørsmål om beløp framover i tiden. Jeg tilskriver det at representanten er nokså ny her, men jeg vil først kunne komme med tall og andre forslag i budsjettet hvert år. Så dette vil ikke representanten Wilkinson få svar på i dag. Jeg må minne om at det er stor forskjell på privatisering og konkurranseutsetting. Jeg føler at interpellanten blander dette som en saus. Privatisering betaler ikke det offentlige for. Ved konkurranseutsetting er det fremdeles det offentlige som betaler, så det er ikke denne berømmelige tykke lommeboken som skulle utgjøre en forskjell, som det blir påpekt her. Det vi først ønsker, er nettopp å se på konkurranseutsetting. Det viktigste er at de eldre får en tjeneste som er god. Jeg vil knytte sammen ulike generasjoner, sånn de gjør i Horten kommune, hvor de har studenter som kan bo billig på hybel sammen med dem på sykehjemmet. Det er det vi må få til. Vi er nødt til å få vekk ensomheten og knytte generasjonene sammen. Jeg håper at når reformen «Leve hele livet» kommer – det er en reform som har startet i kommunene, den har startet tverrpolitisk der ute – kan alle representantene i denne sal være med på å gjøre et godt produkt til det beste for de eldre.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-02-15:
Også jeg vil takke interpellanten for å ha satt en viktig og spennende debatt på dagsordenen – og takk til statsråden, som har delt litt av tankene om dette feltet framover. For Arbeiderpartiet er det viktig at eldre er sjef i sitt eget liv. Det de eldre forteller oss, er at de vil bo hjemme lengst mulig. Det betyr at den store oppgaven for oss de neste årene er å styrke de nederste trinnene i omsorgstrappen. De kommunale helse- og omsorgstjenestene skal gjennom ganske store endringer for å møte behovene i årene som kommer. Vi må ha kapasitet og kompetanse til dobbelt så mange eldre i kommunene i 2040 – det er altså flere eldre og flere eldre som ønsker å bo hjemme. Dette krever systematisk og langsiktig planlegging, og det krever forutsigbare rammebetingelser for kommunene. Som jeg var inne på da vi debatterte dette temaet tirsdag: Kommunene planlegger lenger enn til neste kommunevalg og neste stortingsvalg. Kommunene planlegger nettopp fram til 2040 og 2060, for dette tar tid å planlegge. Det er store løft og store investeringer kommunene skal gjennom. Kommunene forteller oss at det er svært viktig at investeringstilskuddet til sykehjem kan brukes til både nybygg og oppgradering. Arbeiderpartiet vil ikke være med på en utvikling der noen får bo i nye og moderne sykehjem, mens andre må bo på nedslitte og uhensiktsmessige beboerrom. Regjeringen skal ha ros for å øke potten – det var også representanten Hoksrud inne på – men de bommer når de sier at det bare er nybygg som skal få nyte godt av denne potten. Vi er glad for at vi i Stortinget tirsdag fikk flertall for å videreføre tilskuddet til både oppgradering og nybygg i framtiden. Tallene vi fikk presentert fra statsråden i den saken, var at 58 pst. går til nybygg og 42 pst. går til oppgradering. Etter min mening er det en god indikator på at dette tilskuddet faktisk fungerer ganske godt. En annen ting som vi fikk flertall for tirsdag, var å øke tilskuddet til dagaktivitetsplasser for mennesker med demens fra 30 pst. til 50 pst., et viktig og treffsikkert tiltak for å bygge de lavere trinnene på omsorgstrappen, mener vi, og ikke minst et verdifullt tilbud både til dem som er rammet av demens, og til deres pårørende. Dette kan bidra til å utsette behovet for sykehjemsplass. Vi bor alle ute i kommunene, og det er ute i kommunene vi skal løse de store oppgavene i eldrepolitikken i årene framover. Jeg vil derfor utfordre ministeren på følgende: Hvilke verktøy skal kommunene få tilgang til i årene som kommer, gjennom reformen «Leve hele livet»? Det holder ikke med ord og problembeskrivelser. Kommunene må få verktøyene, tilskuddene og politikken de trenger, for å løse disse store oppgavene framover.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2018-02-15:
Jeg tar ordet først og fremst for å ønske eldreministeren velkommen i stortingssalen. Det er på høy tid at vi får en eldreminister. Det er på høy tid at vi får en folkehelseminiser, og det er flott at vi får denne interpellasjonen som gir eldreministeren en mulighet til å stake ut kursen for årene framover. Så registrerer jeg – og her bør det stå «sukk» i referatet fra dette innlegget – at galleriet er tomt, salen er bortimot tom, og det er ingen i presselosjen. Det tror jeg er et stort problem i eldrepolitikken i årene framover, at det ikke er nok fokus på dette. Jeg synes som sagt det er flott at representanten Wilkinson tar opp dette, men jeg må si at jeg synes representanten ødelegger sitt flotte innspill ved straks å begynne å debattere skattepolitikken. Det er ikke slik at det regjeringen deler ut, som det heter, i skattekroner til de rikeste i samfunnet, er del av et nullsumspill, der man kan ta det bort og så øyeblikkelig få mer penger til eldreomsorgen. Sånn er det ikke. Det må skapes verdier i dette samfunnet for å få råd til en bedre eldrepolitikk. Sånn er det. Det var fokus i sosialliberalismen til Venstre på 1920-tallet, og det er det fortsatt. Jeg har lyst til å si at ved første anledning tror jeg kanskje eldreministeren og jeg bør ta oss en prat, for jeg oppdaget en annen side ved eldrepolitikken som jeg synes fortjener oppmerksomhet. Det dreier seg rett og slett om det å lære å bli eldre. Vi har et utdannelsestilbud i dette landet som er knyttet til folkehøyskoler. Det er en folkehøyskole i Vestfold, som er mitt distrikt, og så er det en i Nord-Norge. Nestor i Vestfold har litt problemer fordi det kuttes i kortkursene ved folkehøyskolene, og det fører til at denne folkehøyskolen, som stort sett jobber med eldrepolitikk, eldrekunnskap, har litt dårlige vilkår for tiden, for det er en bevisst politikk å kutte i kortkursene og heller lage langkurs på folkehøyskolene. Det er Venstres forslag å flytte dette over i en egen sektor, slik at folkehøyskoler for eldre blir et bedre og mer regulært tilbud. Jeg ser fram til samtalen med eldreministeren om dette, hvor jeg er helt sikker på at vi kommer til å finne fram til en omforent løsning.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-12-06:
Eg vil på vegner av stortingsrepresentantane Ole André Myhrvold, Åslaug Sem-Jacobsen, Marit Knutsdatter Strand, Bengt Fasteraune og meg sjølv setja fram eit forslag om å stoppa nedbygging av sengeplassar og auka døgnkapasiteten i psykisk helsevern.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-12-06:
I dag behandlar vi Senterpartiets forslag om å: «legge til rette for at fylkestingene i Hedmark, Oppland, Sogn og Fjordane, Hordaland, Vestfold og Telemark gjør vedtak om hvorvidt de ønsker at vedtatte fylkessammenslåinger skal oppheves. I de tilfeller der ett eller begge fylkesting gjør vedtak om at de ønsker at vedtatte fylkessammenslåinger skal oppheves, bes regjeringen fremme sak til Stortinget om oppheving av disse fylkessammenslåingene.» Når det gjeld Hordaland og Sogn og Fjordane, ser ikkje Senterpartiet på dette som ei frivillig samanslåing. Difor har Senterpartiet, saman med SV og Arbeidarpartiet, stemt imot denne på Stortinget tidlegare. I begge fylkestinga, både i Sogn og Fjordane og i Hordaland, var det ein klar føresetnad for at fylka skulle slå seg saman, at det for det første skulle verta ei regionreform, og for det andre at fylka fekk overført vesentlege, nye oppgåver. Denne føresetnaden er ikkje oppfylt. Dei oppgåvene som ligg an til å verta overførte, er ikkje nye og vesentlege. Dette er oppgåver som begge fylkestinga fint kunne klart åleine. Det Venstre ved nestleiaren, representanten Terje Breivik, signaliserte i valet, var at Vestland skulle få overført sjukehusa. Det stemmer jo ikkje. Men det aller viktigaste er at ansvar og oppgåver som i dag er lagde til fylkeskommunen, vert best varetatt dersom ein ikkje vert slått saman. Fylkeskommunen er både tenesteprodusent og samfunnsutviklar med viktig ansvar for samferdsel, veg, vidaregåande skule, tannhelse, kultur og regional planlegging. Ein får òg færre ombudsfolk for sitt fylke. Er så samanslåinga av Hordaland og Sogn og Fjordane eit lykkeleg ekteskap? I Bergens Tidende i dag kan vi lesa at fylkespolitikarar i Hordaland varslar hemn etter at fylkestinget i Sogn og Fjordane i dag bestemte seg for å overføra aksjane i Sogn og Fjordane Energi til kommunane. BT skriv på leiarplass: «Samanslåinga mellom Hordaland og Sogn og Fjordane er blitt ein bitter affære». Fylkesvaraordførar for Kristeleg Folkeparti truar med motreaksjon, bl.a. når det gjeld lokalisering, dersom ikkje Sogn og Fjordane gjer om sitt vedtak. Eg seier berre: Hu og hei, kor det går! Fleirtalet i Hordaland for samanslåing var knapt. Det var 31 mot 26 stemmer. Føresetnadane er ikkje til stades. Det er ikkje som i songen – Å Vestland, Vestland, når eg ser deg slik – for det er ikkje ein realitet. Forslaget i dag om å la fylkestinga gjera eit nytt vedtak når oppgåvemeldinga no vert vedtatt, er ikkje ein trasig omkamp eller trenering, det er å ta lokaldemokratiet og dei folkevalde i Hordaland og Sogn og Fjordane på alvor.