Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-05-28:
Jeg skal bruke 10 minutter på vegne av Senterpartiet. Utenriks- og forsvarskomiteen har behandlet justis- og beredskapsministerens redegjørelse for Stortinget 23. mars 2021, der hun gjorde det kjent at regjeringen ville stanse salget av det norskregistrerte selskapet Bergen Engines AS fra Rolls Royce til TMH International AG, som er et sveitsiskregistrert selskap 100 pst. eid av den russiskregistrerte TMH Group. Jeg vil takke komiteen for et godt og grundig arbeid med denne saken. Jeg vil også takke regjeringen og regjeringsmedlemmene for deres bidrag og samarbeid. Bergen Engines er produsent og leverandør av bl.a. motorer og generatorer til både sivil og militær sektor i Norge og flere allierte land, herunder USA. I denne saken er det blitt kjent for komiteen flere problematiske forhold knyttet til et salg av en norsk teknologibedrift, som Bergen Engines er, til russiske interesser. Saken handler i realiteten om russisk oppkjøp av en norsk teknologibedrift med stor militærstrategisk betydning som ville vært i strid med norske og allierte sikkerhetspolitiske interesser. Salget ville muliggjort en raskere oppbygging av den russiske marinen og Russlands militære kapabiliteter. Salget ville også gitt russisk tilgang til en tomt i Bergen med strategisk viktig beliggenhet, bl.a. knyttet til innseilingen til Bergen og norske forsvarsanlegg, og det ville gitt Russland tilgang til sensitiv teknologi. Det planlagte oppkjøpet ville kunne medført et russisk forsøk på å omgå eksportkontrollregelverket eller Norges restriktive tiltak mot Russland etter 2014 for på en fordekt måte å få tilgang til kunnskap og teknologi av stor militærstrategisk betydning for Russland. Komiteen avholdt høring om saken 19. april 2021. Det ble da innkalt fem medlemmer av regjeringen, statsministeren, justisministeren, forsvarsministeren, utenriksministeren og næringsministeren, i tillegg til sikkerhetstjenestene, som var PST, Etterretningstjenesten og Nasjonal sikkerhetsmyndighet. I sin behandling av saken har komiteen vært opptatt av å komme til bunns i alle de faktiske forholdene i saken fordi det har vært krevende å skaffe seg en oversikt over hvordan saken har vært håndtert underveis i forløpet i de ulike departementene. Komiteen har også ønsket å få et bilde av hva slags betydning saken ville ha for nasjonal sikkerhet og, kanskje aller viktigst, avdekke læringspunkter – hva man kan gjøre for å forhindre at vi får en lignende sak i framtiden. Komiteen fikk viktig informasjon i dette arbeidet under høringen. Jeg vil da gå over til å snakke om hvordan Senterpartiet stiller seg i saken. Sammen med Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV vil Senterpartiet rette sterk kritikk mot regjeringen for håndteringen av Bergen Engines-saken. I løpet av behandlingen har det blitt mer og mer klart for Senterpartiet at saken om Bergen Engines og måten regjeringen har håndtert salget på, har avdekket alvorlige mangler i regjeringens sikkerhetsrutiner. Regjeringen har ikke hatt nødvendig kontroll på nasjonal sikkerhet og beredskap, særlig ikke knyttet til utenlandske oppkjøp som kan true nasjonal sikkerhet. Vi mener det er sterkt kritikkverdig og svært alvorlig at regjeringen ikke har hatt gode nok rutiner for sikkerhetsarbeid, for anvendelse av sikkerhetsloven og for samarbeid mellom de ulike departementene som er involvert. Underveis i sakens forløp har det også blitt gitt mye forskjellig informasjon fra regjeringen, fra ulike statsråder, både til Stortinget, til offentligheten og til noen av de involverte aktørene, som har bidratt til å skape forvirring i saken og til å skape uklarhet om hva som er de faktiske forhold. Noe av kommunikasjonen overfor Stortinget, spesielt fra forsvarsministeren, har også vært misvisende og balanserer på grensen til hva en statsråd kan tillate seg av ikke å gi Stortinget den informasjonen man etterspør. Det er også sterkt kritikkverdig og svært alvorlig at regjeringen i denne saken har gitt mangelfull informasjon til Stortinget om regjeringens håndtering av saken. Som jeg sa innledningsvis, redegjorde justis- og beredskapsminister Monica Mæland den 23. mars for at regjeringen ville stanse salget i medhold av sikkerhetsloven. Da hadde regjeringen visst om salget siden 15. desember. I perioden fra 15. desember til 23. mars ble det ved flere anledninger sagt at regjeringen ikke ville gripe inn i salget. På direkte spørsmål fra Stortinget om regjeringen vurderte å bruke sikkerhetsloven for å gripe inn i salget, ble det ikke svart bekreftende, selv om regjeringen senere kom og sa at man likevel hadde holdt på med de vurderingene. Under høringen 19. april kom det fram ny informasjon knyttet til dette, og det er spesielt ett forhold som stiller saken i et enda mer alvorlig lys enn før høringen. Det handler om hva som var årsaken til at regjeringen faktisk kom i gang med sikkerhetsarbeid. Under høringen ble det på spørsmål fra komiteen avdekket at regjeringens sikkerhetsarbeid ble igangsatt som følge av et eksternt tips til Næringsdepartementet 11. januar, ikke på regjeringens eget initiativ. Det er også alvorlig at en så viktig sak først ble tatt tak i på grunn av det som har framstått som en ren tilfeldighet. Komiteen har registrert at statsrådene sier at de ville ha tatt tak i saken på et senere tidspunkt uansett, men det er ikke godtgjort når dette eventuelt ville ha skjedd. Vi kan ikke basere nasjonalt sikkerhetsarbeid på tilfeldige oppringninger til departementer; Stortinget må kunne ha tillit til at regjeringen har kontroll på disse rutinene også dersom de ikke blir kontaktet av aktører utenfra. Statsministerens rolle har også vært en sentral del av opposisjonens kritikk. Nasjonal sikkerhet er det viktigste ansvaret for enhver regjering, og statsministeren er den øverste ansvarlige for regjeringens sikkerhetsarbeid. Det kom også fram under høringen at statsministeren ikke var kjent med salget før dette ble omtalt i Bergens Tidende den 4. februar, selv om regjeringen skal ha vært i gang med sikkerhetsvurderinger før dette. Statsministeren kjente heller ikke til noe knyttet til risikoen for nasjonal sikkerhet før Bergens Tidende begynte å belyse disse farene den 21. februar, bl.a. knyttet til teknologioverføring og russisk overtakelse av vedlikeholdskontrakter. Saken ble ikke før den nådde medias søkelys, satt på dagsordenen i Regjeringens sikkerhetsutvalg, som er det utvalget som skal håndtere saker av stor sikkerhetsmessig betydning for nasjonen, og den kom heller ikke til drøfting i det utvalget før 2. mars, som etter det komiteen og Senterpartiet kan forstå ut fra høringen, er første gang de involverte statsrådene eller statssekretærer som representerte statsrådene, var til stede i et felles møte for å drøfte denne saken. Det at statsministeren fikk informasjon om denne sakens betydning for nasjonal sikkerhet gjennom mediene og ikke gjennom sine regjeringskollegaer eller sitt embetsverk, forsterker inntrykket av at denne saken ikke har vært langt framme i regjeringens bevissthet før det ble offentlig storm, og det forsterker inntrykket av at regjeringen har manglet kontroll med saken. Denne kritikken som flertallet i Stortinget kommer med, forsterkes også av at regjeringen var fullt klar over at utenlandske oppkjøp av bl.a. strategisk viktige bedrifter og eiendom var og er en stor sikkerhetsrisiko for Norge, spesielt fra Russland. Det er vi godt kjent med gjennom de generelle sikkerhetsvurderingene til de hemmelige tjenestene. Vi mener det er viktig at saken fører til en gjennomgang av regjeringens sikkerhetsrutiner og oppfølging av sikkerhetsloven for å forhindre at en lignende situasjon kan oppstå i framtiden.