Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-08:
Jeg må også rette en takk til interpellanten for å sette en svært viktig sak på dagsordenen – og også en takk til kunnskapsministeren for svaret vi har fått. Vi vet at jo tidligere et barn som er utsatt for omsorgssvikt, oppdages og tiltak iverksettes, jo større er sannsynligheten for en positiv utvikling. Eller sagt på en annen måte: Det å vokse opp med vedvarende omsorgssvikt kan ødelegge deg for livet. Med denne bakgrunnen kommer vi stadig tilbake til drøftinger om hvordan vi kan sørge for at flere får hjelp så tidlig som mulig. Alle voksne har et ansvar og en meldeplikt, og da må vi se på hvordan vi kan få ned terskelen for å varsle om mistanke om omsorgssvikt, det være seg nabo, familie, jordmor på sykehus, helsestasjon, barnehageansatt eller ansatte i skolen. Når vi vet at de aller fleste barn nå går i barnehage i Norge, og altså at det er barnehageansatte som ofte er voksenpersonene som har hyppigst kontakt med barna utenfor hjemmet, er det viktig at de har tilstrekkelig kompetanse til å oppdage at ungene ikke har det bra, og ikke minst hvordan de skal gå fram i slike saker. Barnehageansatte er ofte tett på foreldrene, og det kan være vanskelig å vite når man skal varsle. Mange kvier seg for å ta opp sin bekymring av frykt for samarbeidet med foreldrene, de kan være redde for å ta feil, og de kan være redde for å bryte lovbestemt taushetsplikt, sjøl om man vet at man er unntatt taushetsplikt. Det er helt nødvendig å ha kunnskap om tegn på at barn er utsatt for bl.a. omsorgssvikt, og kunnskap om aktuelle framgangsmåter for barnehagens samarbeid med foreldre og med barnevernet. Undersøkelser har påpekt at barnehageansatte ikke føler seg kompetente til å håndtere problemstillinger knyttet til vold og overgrep mot barn. Da er det vårt ansvar å sørge for kompetansehevende tiltak, som kunnskapsministeren også redegjorde for at det er iverksatt en rekke av, og også gjennom den nye kompetansestrategien som vil bli framlagt. Vi ser fram til at den kommer i 2013. Både interpellanten og ministeren viser til kartleggingsundersøkelsen fra NOVA. Den blir også omtalt i Øie-utvalgets innstilling Til barnas beste. Her blir det påpekt at årsakene til det lave antallet bekymringsmeldinger er flere. Det vises også til at sannsynligheten for å melde saker til barnevernet er størst for barnehager som har etablert forhold til barnevernstjenesten, og som har gode erfaringer med tidligere samarbeid, videre at det er dobbelt så mange kommunale som private barnehager som melder fra om bekymringer. Dette viser at det er svært viktig med gode samarbeidsrelasjoner. Utvalget gir en anbefaling om at det i ny barnehagelov inntas en bestemmelse om at kommunen har plikt til å utarbeide rutiner for samarbeid og kunnskapsutveksling mellom barnehage, barnevern, helsestasjon og andre berørte instanser, og at denne bestemmelsen inntas i ny barnehagelov. Dette påpekte også statsråden i sin redegjørelse. Vi vet at den har vært ute på høring, og vi kommer helt sikkert til å komme tilbake til dette. Kunnskapsministeren og interpellanten viste også til veilederen som kom i 2009 for å styrke samarbeidet mellom barnevernet og barnehagen. Den skal bidra til å heve kompetansen i både barnehagesektoren og barnevernstjenesten, samt til samarbeid og kommunikasjon. For å få en oversikt over hvorvidt barnehagene kjenner til, bruker og vurderer denne, er jeg glad for at det nå søkes informasjon om dette i planlagt oppfølgingsundersøkelse om ulike sider ved kvaliteten i barnehagene. Det er vel og bra med en veileder, men vi må også vite om den blir brukt, om den har effekt, og da forventer jeg at vi får en tilbakemelding på de undersøkelsene som foretas, og at det blir fulgt opp i ettertid. Det er ikke lenge siden Meld. St. 13 for 2011–2012 Utdanning for velferd, Samspill i praksis, ble behandlet. Her påpekes også viktigheten av samarbeid og samspill, samt at vold, overgrep og omsorgssvikt er et av kompetanseområdene som er viktig for alle velferdsutdanningene. Et helt konkret eksempel er faget pedagogikk og elevkunnskap i den nye grunnskolelærerutdanningen, som skal gi lærerne kunnskap om barn i sorg og krise, overgrep og vanskelige livssituasjoner som barn kan komme i, slik at de kan gripe inn tidlig der det trengs. En kontinuerlig bevissthet og et tett samarbeid er essensielt, og da er det viktig at problematikken stadig tas opp – jeg er glad for at interpellanten reiser den her – og at det er mye engasjement tverrpolitisk i denne saken. Vi må ha et tett samarbeid mellom barnehage og barnevern, samt skole og barnevern. Det fordrer også et tett samarbeid på departementsnivå. Nå har vi hørt kunnskapsministeren og hennes redegjørelse om hva som gjøres fra Kunnskapsdepartementets side, og det er ikke lenge siden vi i en annen interpellasjonsdebatt hørte barne- og likestillingsministeren si: «Jeg er opptatt av at de som jobber med barn, har tilstrekkelig kunnskap til å kunne oppdage barnemishandling.» Dette vitner om at det er et generelt trykk på det, et generelt engasjement. Jeg er glad for at vi har tverrdepartemental enighet, og at vi har en tverrpolitisk enighet om hvor viktig denne saken er.