trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Det er et spørsmål som ikke er stilt, og som det er helt betimelig å stille nå. Var det slik at renholdet i Forsvaret var dårlig før man inngikk den kontrakten med ISS? Var det nødvendig å ha alle disse kontrollrutinene og kontrollere at det var bra, ettersom det var nødvendig å forlate den ordningen man hadde, eller var det ut fra helt andre betraktninger? For jeg hørte aldri noen klager, og jeg har faktisk vært med i den virksomheten på forskjellige måter gjennom alle år, også som statssekretær i Forsvarsdepartementet. Og jeg har aldri hørt at dette var et problem, men det har blitt et problem etter at man inngikk denne kontrakten med ISS. Og da er spørsmålet: Er det slik at renholdet tidligere var så dårlig at det var nødvendig å etablere et system hvor man såkalt skulle kontrollere?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Statsråden svarer selvsagt ikke på det jeg spør om. Det ble vel litt for vanskelig, formodentlig. Jeg stilte et ganske klart spørsmål: Var det slik at renholdet i Forsvaret var så dårlig at man var nødt til å gå over til ISS? Det var det jeg egentlig spurte om. Det fikk jeg ikke ordentlig svar på, så jeg gjentar det spørsmålet. Men jeg vil også samtidig si, før vi avslutter dette: Føler statsråden seg bekvem med at så mange ansatte ble sagt opp etter mange års tjeneste i Forsvaret? Føler han seg bekvem med at mange mistet betydelige pensjonsrettigheter etter mange år i Forsvaret? Og kan han nå garantere at man får et godt renhold i Forsvaret for framtiden?
Geir Hågen Karlsen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Denne saken dreier seg om hvorvidt vi skal bruke forsvarsbudsjettet på den spisse enden og utruste Forsvaret til å gjøre det Forsvaret skal gjøre. Den dreier seg også om respekt for skattebetalerne, slik at vi bruker offentlige ressurser på en skikkelig måte. Representanten Kolberg mente han var en stor forsvarer av næringslivet, men jeg kan repetere de fakta jeg og andre har vært innom tidligere i dag. I Oslo kommune rekommunaliserer man barnehager, eldreomsorg, hjemmetjeneste, renhold, matlaging osv. Man har gjennomført en omfattende kampanje på dette området, som koster skattebetalerne mye penger. Når det gjelder Forsvaret, debatterer vi i dag renhold, men det gjelder en lang rekke andre områder – verksted, logistikk, som på øvelsen i høst viste seg å være kritisk viktig både for oss og for våre allierte, eller for å bruke et eksempel fra en av de siste dagene, et SAS-fly, som vi hadde engasjert til å hente barn i Syria. Vi er helt avhengig av dette. Så gikk representanten Kolberg over i en veldig personlig fase mot meg. La meg repetere det jeg var inne på i sted. I denne saken som vi debatterer i dag, har Forsvarsdepartementet fulgt lover, regler, avtaler og for øvrig alle spilleregler i arbeidslivet. Det sa jeg var bra. I tillegg har departementet strekt seg ekstraordinært langt utover disse lovene, reglene og avtalene for å gi de eldste bedre kår. Han mente det ikke var bra for noen fra Forsvaret å mene at dette er greit, og det får nesten representanten Kolberg bare stå for. Når det gjaldt mitt personlige eksempel, nevnte jeg at vi på min arbeidsplass har spart ca. 500 mill. kr i året. Konsekvensen for meg og en del andre er at vi må jobbe raskere, bedre, smartere og finne nye løsninger, men det gjør at vi flytter veldig mye penger over i den spisse enden, slik at vi kan kjøpe ammunisjon, stridsvogner, trene Heimevernet eller hva vi nå måtte prioritere å gjøre. Det er riktige tiltak. Og selv om jeg tar en liten del av denne belastningen med å jobbe raskere og hardere, tenker jeg at det er helt greit. Vi har fulgt spillereglene i denne saken, og så må opposisjonen gjerne bruke det for å markere noe, men dette gjør at vi får et bedre forsvar, vi styrker den spisse enden, og på veien har vi opptrådt anstendig overfor alle involverte.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-06-12:
Bente Olsen og Inger Løvlien er to damer som i mange, mange år har gjort rent for Forsvaret, stått på for fellesskapet – til ganske lav lønn, det må sies – stått på sammen med alle de andre renholderne i år etter år. Takken for det, fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, var altså en rasering av pensjonen deres. De vil tape omkring 1 mill. kr i pensjon på grunn av det som er gjort av de borgerlige partiene. Statsråd Frank Bakke-Jensen har ikke de samme bekymringene som disse to renholderne. Han har både en fet og fin lønn og en veldig god og solid pensjon – i likhet med de andre politikerne som bestemmer sine egne lønns- og arbeidsbetingelser, noe renholderne ikke har den samme gleden av å kunne bestemme selv. At det er vanskelig for en statsråd fra Høyre å skjønne at det kan være et stort problem og kanskje ta på psykisk for to lavtlønte arbeidsfolk å miste 1 mill. kr i pensjon, at det er vanskelig å forstå det for en Høyre-statsråd, ja det skjønner jeg veldig godt. Man står hvor man sitter, som man sier på godt norsk. Men det er mulig for andre i denne salen å ta innover seg at de som betaler prisen for privatiseringen, er arbeidsfolk, de som gjør jobben. De får regningen gjennom lavere lønn og en ødelagt pensjon – og det mener jeg er skammelig. Jeg vil be om et tydelig svar fra statsråden på et spørsmål. Jeg vil egentlig be om å få en garanti for at det ikke er inngått noen avtaler med private bedrifter om at de skal ta over vedlikeholdsarbeid som i dag gjøres internt i Forsvaret, uten at fagforeningene for de ansatte har blitt informert eller er tatt med på råd før en slik beslutning er blitt tatt. Jeg vil ha en garanti fra statsråden på at det ikke har skjedd fram til nå når det gjelder vedlikehold i Forsvaret, og at det heller ikke vil bli inngått noen sånne avtaler uten at fagforeningene blir informert om dette i forkant. De to spørsmålene vil jeg be statsråden tegne seg på talerlisten for å gi et tydelig svar på til denne salen og til dem som lytter på oss der ute.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-06-12:
I innrapporteringen fra Ombudsmannsnemnda for Forsvaret kommer det fram flere bekymringsfulle forhold om hvordan norske veteraner fra utenlandsoppdrag tas vare på når de kommer hjem. Én bekymring er det stadig økende antall avslag på erstatningssøknader og regjeringens brutte løfter om at foreldelse ikke skal brukes som grunnlag for å avvise slike søknader. Jeg vil vise til at juridisk direktør i Forsvarsdepartementet under landsmøtet til veteranforeningen SIOPS 25. mars 2017 sa at hvis det konkluderes med at vedkommende søker har rett på kompensasjon, skal ikke foreldelse benyttes. Vi får høre om saker der foreldelse brukes som grunnlag for avslag. SIOPS har videreformidlet det som står i begrunnelsen for et avslag fra klagenemnda i sak 9/2017: «Det fremstår som sannsynlig at klager ville hatt utsikter til et positivt resultat om han på et langt tidligere tidspunkt hadde fremsatt krav.» Da Rødt stilte skriftlig spørsmål om dette, fikk vi til svar at regjeringen ikke har bestemt noen praksis når det gjelder bruken av foreldelse, til tross for at departementet i juni 2017 fortalte SIOPS at de jobbet med et skriv for å instruere om dette. Det betyr at statsråden ikke står ved det departementet hans har forsikret om, og at han har ført soldater og veteraner bak lyset når det gjelder retten deres til kompensasjon. Og mens regjeringen somler – etter to år har de ennå ikke greid å gjøre ferdig skrivet om praktisering av foreldelse – er det veteraner med psykiske skader som lider unødig overlast. Rødt er imot å sende norske soldater ut i USA-ledede krigseksperimenter, men vi er krystallklare i vår støtte til veteranene som kommer skadd hjem – altså stikk motsatt av hva regjeringen driver med. Vi fremmer i dag forslag om at foreldelse ikke skal brukes til å avvise kompensasjon til dem som får psykiske skader i utenlandsoperasjoner. For ikke lenge siden fikk vi gjennomslag for vårt forslag om at også veteraner skadd i operasjoner i utlandet etter 1. januar 2010, skal få ankerett i erstatningssaker. Det er bra, men skal veteranene få full uttelling for det gjennomslaget, må regjeringen holde løftene som de selv har gitt veteranene. Jeg forventer derfor full støtte til Rødts forslag, som jeg dermed tar opp, og som skal voteres over i dag ved møtets slutt.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Man skulle ikke tro det, men det er faktisk ikke omstilling som forsvarer Norge. Det er heller ikke produkter som forsvarer Norge. Det er folk. Det er de som tar vare på tryggheten vår hver eneste dag, og alle de som drar ut for å forsvare oss på våre vegne ute. De gjør det fordi vi ber dem om det. Da er det vårt ansvar å stille opp for dem når de kommer hjem. Den som passer på dem som beskytter oss, er Ombudsmannen for Forsvaret. Deres befaringer og møter som ombudet har, er avgjørende for at vi skal få et riktig bilde av situasjonen for de vernepliktige, for personell og for veteraner. I sin rapport skriver ombudet at de blir godt mottatt, og at de opplever en positiv holdning fra vernepliktige og ansatte. De skriver at dette viser at forsvarssektoren tar personellet som den viktigste ressursen på alvor. Jeg har lyst til å legge til at det også viser at ombudet nyter høy tillit, og at de har skapt den tryggheten som trengs for å gi de tilbakemeldingene som ikke nødvendigvis kommer direkte til overordnede eller til politikere. Det skal ombudet ha honnør for. Den tryggheten bygger seg ikke selv. Et eksempel som viser at en virkelig får et reelt bilde av hvordan situasjonen er ute, er sitatet ombudet henviser til, om at «innføringen av NH90 helikoptrene er av mange beskrevet som en skandale». Det å si det til myndighetene når man er i Forsvaret selv, er ikke bare enkelt. Det er selvfølgelig ikke vanskelig å være uenig i det hele tatt, men det viser at ombudet har klart å bygge opp en tillit som gjør at det går an å snakke ordentlig med dem og være ærlig om hvordan situasjonen egentlig er. Er det noe vi politikere trenger, er det direkte meldinger fra dem som er der ute for å beskytte oss, så det vil jeg bare gi honnør til ombudet for. Om behandlingen av rapporten vil jeg først understreke at alle bekymringer ombudet tar opp, blir lest, tatt til orientering og delt, og alle observasjonene er av stor verdi for komiteen. Samtidig er det ikke tradisjon for å utkvittere politiske virkemidler for å bøte på situasjonen eller rette opp i behandlingen i selve årsrapporten. Det er derfor flertallet ikke har gått inn på mindretallsmerknadene. Det betyr ikke at vi ikke mener at det er nok vernepliktige, men at den politiske behandlingen ikke er her. Ombudsmannen tar opp forskjellige problemstillinger i sin rapport, og komiteen har gått inn på det som virkelig bekymrer komiteen: gjentatte brudd på arbeidstidsbestemmelser, økte oppdrag uten tilførsel av personell og ikke minst den presise formuleringen fra Haakonsvern om at «ambisjonsnivået enten må senkes eller så må det mere personellressurser til». Det forventer vi at regjeringen tar på alvor.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Ombudsmannens veteranarbeid er uunngåelig. I Dokument 5 for 2017 ble det gitt tilslutning til at Ombudsmannsnemnda også skulle bli et ombud for veteranene. Jeg er glad for at statsråden også gleder seg over det, men det som mangler, er et utvidet mandat og en instruks. Ombudsmannen for Forsvaret jobber jo som om dette allerede eksisterer – samvittighetsfullt og engasjert. Jeg vil bare anmode om at dette kommer på plass raskt. I debatten er det flere som har nevnt undersøkelsen om seksuell trakassering og mobbing i Forsvaret. Det er ikke i denne innberetningsperioden, men komiteen har likevel enstemmig valgt å understreke viktigheten av arbeidet som ligger til grunn for å unngå at sånne ting skjer, og også kommentert noe av teksten. Det blir omtalt et stadig arbeid «om å forbedre prosedyrer for håndtering av konflikter som kan lede frem til mobbing/trakassering». Komiteen vil løfte fram det sitatet fordi vi er opptatt av at en mobbesak eller trakasseringssak ikke nødvendigvis kun skjer hvis det ligger en konflikt der. Det går fint an å bli både trakassert og mobbet uten at man har lagt opp til det selv. Derfor ønsker komiteen at dette blir tatt på alvor i arbeidet, sånn at man også får se den usynlige mobbingen og trakasseringen i Forsvaret, som det ikke er så enkelt å hanskes med. Flere har vært inne på temaet omstilling. Det er helt åpenbart at Forsvaret lider av en omstillingsfatigue. Det står ikke på motivasjon, det står ikke på vilje, men flere i alle sektorer varsler om at de er bekymret for at dette står i veien for at de skal kunne gjøre det de faktisk skal. Vi må vokte oss for at det blir sånn at politikeres ønske om å framstå som om de ønsker å gjøre noe med Forsvaret, står i veien for dem som faktisk er der og skal gjøre en jobb hver dag.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Distriktsrepresentantane frå regjeringspartia har reist rundt og drege fram dette med utflytting av statlege arbeidsplassar som ei stor vinnarsak. Dette er jo òg omtalt i Granavolden-erklæringa. Så er det dette med ord og handling. Å fylgja opp 40/60-vedtaket på Kongsvinger burde ha vore sjølvsagt viss ein meiner noko som helst med utflytting av arbeidsplassar. Er statsråden tilfreds med at Kongsvinger tapar i forhold til Oslo når det gjeld årsverk?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Forsvarleg utlånspraksis og kredittgjeving er viktige og nødvendige brikker i samfunnet vårt. Men nordmenn har no 117 mrd. kr i forbrukslån, og 23 mrd. kr av desse er faktisk misleghaldne. Det er 470 000 krav til inkasso. Dette er eit fareteikn. Kvifor stoppar ikkje veksten i forbrukslån opp? Kvifor er Noreg heilt i gjeldstoppen? Og kvifor kom gjeldsregisteret så seint? Eg vil starta med gjeldsregisteret. Det var gryteklart i 2013 frå oss raud-grøne, men vart ikkje innført – av ideologiske grunnar – av høgreregjeringa, fordi det skulle vera privat. Dette har medført seks års utsetjing. Gjeldsregisteret hadde vore eit godt verktøy til å bremsa gjeldsutviklinga. Kor mange har eigentleg i denne perioden fått lån som dei aldri skulle hatt? Noreg er altså på toppen av gjeldsstatistikken, på toppen i inkassogjeld, på toppen i talet på inkassosaker og på toppen i inkassosalær. Desse topplasseringane er det ingen grunn til å jubla over. Det er mange eksempel på heilt urimelege ekstrakostnader som kjem på småkrav, som f.eks. bompengepassering og andre småkrav på nokre hundrelappar, som kjem opp i 4 000 kr på relativt kort tid, og også inkassokrav, som vert sende medan ein framleis er innlagt på sjukehuset. Som saksordføraren sa, vil Arbeidarpartiet stramma inn. Utlånarane ber i dag lite av risikoen for tap fordi dei sel misleghaldne lån vidare til inndriving. Det må òg på plass ei nedre grense for førehandsmessigheit for når ein kan tvangsselja hus og heim, og eigne inkassoreglar når det gjeld sjukdom. Arbeidarpartiet ber i dag om at ein ikkje skal kunna bruka inkasso og namsmannen når lånet ikkje fyller krava som er sette i lov og forskrift. Det må ris bak spegelen til. Arbeidarpartiet vil også ha eit kostnadstak for kor mykje eit lån kan koma opp i når skuldnaren ikkje greier å betala. Det einaste tiltaket regjeringa kom med då eit samla storting sa at inkassosatsane var for høge, var frysing av inkassosalæret. Auken frå 700 kr til 730 kr vart ikkje gjennomført. Men satsane på skrivesalær, som gjer at det lønar seg endå meir å senda til namsmannen fortast mogleg, vart auka. Det må handlast. Fagre ord er ikkje nok. Sjølv tilbake til den gamle romarretten såg ein på det som inhumant å gjera folk til slavar for bagatellar.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
President! Arbeidarpartiet har varsla støtte til forslag nr. 4.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Til fordelingen av ansatte mellom og aktivitet på Kongsvinger og i Oslo gir statsråden i sitt forrige svar inntrykk av at hun følger opp de målsettingene som er satt når det gjelder fordeling av arbeidsplasser. Men det er jo ikke tilfellet per i dag. Kongsvinger har ikke det antallet ansatte og den aktiviteten som har vært forutsatt fra Stortingets side. Hvilke konkrete grep vil bli tatt for å styrke kontoret på Kongsvinger i tråd med det som Stortinget har hatt som mening i denne saken?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Miljøet på Kongsvinger er jo i en helt annen situasjon og har gitt helt andre tilbakemeldinger når det gjelder framtiden til det viktige kompetansemiljøet som der ligger. Men la meg ta et annet spørsmål til oppfølging. Det som ligger i forslaget her, er jo økt byråkrati gjennom en ny forordning. Senterpartiet har foreslått at en bør gå igjennom eksisterende regelverk for å redusere byråkratiet. Hva er bakgrunnen for at finansministeren mener at det ikke er fornuftig å redusere byråkratiet i statistikkproduksjonen?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Det regjeringen gjør gjennom den såkalte avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen, er jo at de stiller krav til alle instanser om at de skal drive effektivisering og redusere byråkratiet. Da er det viktig at de institusjonene som ligger nærmest regjeringen og statsråden selv, fokuserer på å redusere byråkratiet. Når Senterpartiet foreslår både at en skal kunne endre regelverket vi har i samarbeid med EU, for å redusere byråkratiet, og innenfor dagens regelverk redusere byråkratiet, går altså regjeringspartiene imot. Hvorfor går regjeringspartiene og regjeringen imot å redusere byråkratiet innenfor statistikkproduksjonen?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Først til det faktum at Senterpartiet, sammen med flere andre partier, har forslag til endring i § 21 i statistikkloven: Ja, det skulle bare mangle. Den praksis som er etablert, er at et ganske omfattende EU-regelverk kan inkluderes i norsk lovgivning uten at det har vært behandlet gjennom en samtykkeproposisjon i Stortinget eller gjennom ordinær sak. Det mener vi er uklokt. Vi mener det er viktig at når det også i framtiden kommer nye EU-regelverk, skal det være gjenstand for en ordentlig, seriøs og grundig demokratisk behandling. Dersom det kun er tekniske og mindre ting, står det også i forslaget at det kan gjøres innenfor den fullmakt som regjeringen har gjennom forskrift. Når vi skal tilslutte oss internasjonale forpliktelser, og i en del sammenhenger er det også forordninger som skal implementeres direkte, er det faktisk viktig at vi har en seriøs og ordentlig behandling og vurderer fordeler og ulemper med det. Til representanten Hoksrud og det som går på byråkrati: Det man har sett med dagens regjering, er at man kutter i tjenestene nær folk rundt om i Norge. Man kutter i de mest grunnleggende tjenestene, mens byråkratiet ikke blir redusert det grann. Det øker dag for dag – spesielt det byråkratiet som er i området rundt regjeringskvartalet og stortingsbygningen, de institusjonene som er nærmest regjeringen. Det er der byråkratiet øker. Politidirektoratet, som Fremskrittspartiet i 2013 gikk til valg på skulle legges ned, har ikke blitt lagt ned. Det har blitt nesten doblet i antall ansatte. Men kan gå gjennom direktorat etter direktorat – nye tilsyn, nye direktorat, mer byråkrati. Det er det samme i denne saken. Selvsagt skal man ha kvalitet i statistikkproduksjonen, man skal ha kvalitet i alt det offentlige gjør, men likevel stiller man krav om at man skal effektivisere. Det er mye viktigere at man prioriterer pengene til det mest grunnleggende, nemlig tjenestene nær folk – helsetjenester og et trygt og tilstedeværende politi – enn at man har en rørende omsorg for å bevare og øke antall arbeidsplasser i statistikkproduksjon. Ja, statistikk er viktig, men vi må også sørge for å fokusere på å redusere byråkratiet. Der det er viktigst å redusere byråkratiet, står Fremskrittspartiets innsats i regjering dessverre til stryk.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Når en skal ta stilling til et nytt EU-regelverk som kommer, må en både ta stilling til hva som er fornuftig og ikke fornuftig å godta fra norsk side, og hvordan det skal gjennomføres i norsk rett. Det regelverket vi snakker om her, både gjennom prospektforordningen og markedsmisbruksforordningen, er et viktig regelverk, og det er et komplisert regelverk med potensielt store konsekvenser for dem som skal følge opp regelverket, og for dem som har ansvar for å etterleve det i praksis. Derfor er det viktig at en sørger for at lovverket, slik det framkommer, er oversiktlig. Det er viktig at en sørger for at lovverket er forståelig, og det er viktig å sørge for at lovverket er lett tilgjengelig. Det er viktig for oss som folkevalgte, som skal vurdere om det som blir gjennomført, er fornuftig. Det er viktig for forvaltningen, som skal følge det opp. Det er viktig for domstolene. Og det er ikke minst viktig for alle de bedriftene og enkeltpersonene som har ansvaret for å etterleve regelverket i praksis. Det en gjør knyttet til forordningen, er at en EU-forordning altså skal gjelde direkte i Norge. Den skal altså bli vedtatt som tilvisinger i loven. Norsk lov skal ha tilvising til en EU-forordning som EU på et senere tidspunkt kan endre. Det står altså ikke konkret i lovteksten hva som er de konkrete bestemmelsene, men en henvisning til et EU-regelverk. Det er en måte å implementere et regelverk på som er svært problematisk, og som gjør det vanskeligere for dem som skal etterleve regelverket, faktisk å forholde seg til det. Det handler ikke om hva en skal godta og ikke godta som norsk lov, men om hvordan en skal kunne lese av loven hva som er forpliktelsene, og hvordan loven skal kunne endres i ettertid. Det handler også om at informasjon, viktig informasjon, skal være tilgjengelig på norsk språk, og i dette tilfellet bl.a. viktig informasjon som først blir tilgjengelig på norsk i ettertid. De EØS-tilpasninger som blir gjort, er eksempelvis ikke tilgjengelige på norsk i henhold til denne proposisjonen. Derfor er det behov for å sørge for at vi har klare og tydelige lover i Norge. Jeg vil med det ta opp det forslaget Senterpartiet står bak.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
En av de tingene som ligger inne i de sakene som skal behandles her, er det som handler om nasjonale prospekter. Det er blitt omtalt i høringsrunder, bl.a. fra Brønnøysundregistrenes side, der Brønnøysundregistrene har gitt uttrykk for at den ordningen bare bør opprettholdes hvis kostnad-nytte-analyser viser at det er fornuftig. Fra Senterpartiets side synes vi det er en klok tilnærming fra Brønnøysundregistrenes side. Så har vi tidligere i denne debatten registrert at regjeringspartiene hevder at de er for ting som de allikevel stemmer mot når det gjelder Senterpartiets forslag. Er det slik at en også fra departementets side vil være positiv til å fjerne ordningen med nasjonale prospekter, dersom det ut fra en kostnad-nytte-vurdering viser seg at det er det mest fornuftige?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Jeg vil gjerne bare ha et svar – ja eller nei – på følgende spørsmål: Dersom en kostnad-nytte-vurdering viser at det er mest fornuftig å avvikle ordningen med nasjonale prospekter, vil regjeringen da være positivt innstilt til å gjøre nettopp det?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
I denne saken foreslås det bl.a. å lovfeste at oljefondet ikke skal kunne brukes til investeringer i Norge. Ikke det at vi ikke kan bruke oljepenger i den norske økonomien, der har jo statsråden satt rekord etter rekord, senest i revidert nasjonalbudsjett med sju nye milliarder oljepenger inn, ikke for å redusere avgifter eller å redusere bompenger – de er jo rekordhøye – men gjennom skattekutt til noen av Norges rikeste, i tillegg til økt pengebruk generelt. Hvorfor er det riktig å kunne tappe stadig mer fra oljefondet til investeringer i Norge, mens en skal lovfeste at en ikke skal kunne bevare oljefondet som det er, og bruke det til investeringer også i Norge i en gitt situasjon?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Det er helt riktig at vi bruker pengene annerledes. Hadde Senterpartiets opplegg blitt gjennomført, hadde vi hatt lavere avgifter i Norge i tillegg til lavere skatter for dem med lav inntekt. Så hadde de som har rygg til å bære det, bidratt noe mer til fellesskapet. Men spørsmålet vi diskuterer her, er hvorvidt det er fornuftig å lovfeste at Statens pensjonsfond utland, oljefondet, i enhver sammenheng, i enhver situasjon ikke skal kunne brukes til å investere i Norge. Hovedregelen er helt grei, men vi burde hatt et grønt investeringsselskap, vi bør bruke Folketrygdfondet – utvide mandatet til det – men allikevel, i ekstraordinære situasjoner, hvorfor vil en frata Stortinget muligheten til faktisk å bruke Statens pensjonsfond utland som en mulighet til å investere i Norge?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Senterpartiet har foreslått et grønt investeringsselskap for strategiske investeringer i Norge, nedstemt av regjeringen. Senterpartiet har foreslått å se på det å utvide mandatet til Folketrygdfondet, men har så langt ikke fått flertall i denne salen for det. Senterpartiet har også foreslått at vi fortsatt skal ha en selvstendig nasjonal børs i Norge for å bidra til kapitaltilgang og til et levende næringsliv i hele Norge. Dessverre har statsråden bidratt til at Oslo Børs er solgt ut av landet. Så har en et siste virkemiddel, som går på i gitte, ekstraordinære situasjoner å bruke Statens pensjonsfond utland som en mulighet i investeringer i Norge for å sikre eierskap og strategiske investeringer. Hvorfor vil en ta det virkemidlet bort fra verktøykassa ved å lovfeste at det skal være forbudt?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Oljefondet er et stort fond som har aktivitet i svært mange ulike land og ulike marked. Det at en òg har mange ansatte og mange kontor i ulike land, er i mange sammenhenger fornuftig for oppfølging. Samtidig vil det å ha et bevisst forhold til at en større andel av virksomheten utføres i Norge, kunne bidra både til større nærhet til norske forhold, norsk kultur, norsk regelverk og norsk kompetanse og til å styrke både finansnæring og øvrig næringsliv i Norge. Mener statsråden det er en politisk målsetting å styrke og øke oljefondets representasjon i Norge?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Det er jo stadig diskusjon om hvor en skal være representert, òg ved nedlegging og flytting av kontor. La meg tydeliggjøre spørsmålet mitt: Er det en politisk ambisjon å sørge for at en størst mulig andel av forvaltningen av oljefondet skjer i Norge, for å styrke norsk finansnæring og norsk næringsliv og i størst mulig grad bidra til norsk kompetanse og norsk kultur i forvaltningen av oljefondet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
En av de viktigste oppgavene for oss som folkevalgte og for en regjering er å ivareta den lille mann og den lille dame i møte med det store system. Når det har vært snakk om kontanter her tidligere i dag, og den rett folk har til å betale med kontanter, er det mange i det norske samfunn som opplever at de ikke får ivaretatt den rettigheten på en god måte i dag. Én ting er det som står i meldingen når det gjelder å legge et ytterligere press på bankene, men også som forbruker har mange en utfordring i dag. Hva slags virkemidler mener statsråden det er fornuftig å iverksette for å sørge for at den rett en har gjennom at kontanter er et tvungent betalingsmiddel, skal bli en virkelighet for alle folk i Norge?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-12:
Det er bra at regjeringen deler ambisjonen og målsettingen, men det som også er en regjerings ansvar, er faktisk å komme med tiltak og komme med forslag til lovendringer som faktisk sørger for at den rett som en har, blir ivaretatt i praksis. Jeg har et annet spørsmål, litt i forlengelsen, for en annen utfordring som mange nordmenn møter, er at en blir nektet grunnleggende banktjenester. Det gjelder ikke bare enkeltpersoner, men en har også opplevd bedrifter som bl.a. har blitt utestengt fra Vipps, som er en svært grunnleggende tjeneste i et moderne samfunn som Norge. Vil statsråden vurdere enten å utvide Finansklagenemdas virkeområde til også å kunne behandle klager fra organisasjoner og bedrifter eller eventuelt å se på andre tiltak for å ivareta grunnleggende rettigheter for forbrukere og bedrifter i Norge?
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
Regjeringen foreslår at de ansatte ikke skal være representert i SSBs råd. De ansatte har dermed ikke en formell representasjon i dette sentrale organet. Det betyr at rådet ikke vil få tilgang til viktig informasjon som ansattrepresentanter kan bidra med. Jeg lurer på hvorfor statsråden mener at de ansatte ikke skal være representert i rådet?
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
Det er godt å høre at statsråden skal sørge for at de ansattes kunnskap og perspektiver skal være en del av diskusjonen i rådet. Jeg lurer på hvordan det skal skje?
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
Klimaet påvirker den norske økonomien allerede og vil i framtiden påvirke den norske økonomien enda mer. Heldigvis kan vi begrense denne påvirkningen hvis vi begynner å ta hensyn til klimaet og klimarisikoen nå. I Norge har vi mange ressurser som gjør det enklere å se lyst på klimakrisen. Vi har bl.a. dyktige fagarbeidere og smarte hoder som stadig finner mer miljøvennlige måter å produsere varer og energi på. Vi har et langstrakt land og et rikt hav som aldri slutter å gi oss mat og materiale hvis vi bare forvalter det godt nok. Ikke minst har vi betydelig med penger på bok, som vi selv velger hvordan vi bruker. Sentralbanken må bidra til at Norge når klimamålene vi er forpliktet til gjennom internasjonale avtaler. For å få gode resultater må vi ha god organisering. Regjeringens forslag om at daglig leder for NBIM skal ansettes på fem års åremål med mulighet for forlengelse, legger opp til en dårlig organisering der sjefen for våre felles sparepenger ikke ansvarliggjøres nok i den store oppgaven. Hovedstyret i Norges Bank bør fortsette å ansette daglig leder for NBIM på vanlig måte. På den måten beholdes en god mekanisme for å sikre gode resultater. Videre vil jeg kommentere forslaget om å lovfeste at Statens pensjonsfond utland kun skal brukes til å investere i utlandet og i utenlandsk valuta. Selv om vi mener at det ikke er nødvendig å lovfeste dette, støtter SV prinsippet om at sparepengene våre skal brukes til sparing, og at oljeinntektene må innfases på en ansvarlig måte. Argumentet om at vi nå har så store oppgaver å løse at vi må jukse og gå utover statsbudsjettet, som vedtas av et folkevalgt parlament, er ikke godt nok. Vi har råd til å bruke store penger på grønn omstilling selv uten å åpne opp pensjonsfondet utover handlingsregelen. Problemet er ikke at vi ikke har nok handlingsrom over statsbudsjettet, men at stortingsflertallet gang på gang velger å bruke de store pengene på asfalt foran togskinner og på oljeleting foran grønne energiinvesteringer. Problemet er altså ikke at vi har for lite penger i Norge, men at vi bruker dem feil. De enorme investeringene i oljesektoren fortrenger f.eks. investeringer i fastlandsindustri og omstilling av økonomien. For det er mange gode miljøtiltak som koster penger. Vi kunne med fordel brukt mer på skogvern for å bevare biologisk mangfold, lagre karbon, beskytte truede arter og gi mer driftsvansketilskudd til bøndene, slik at de lettere kunne gi oss lokal, trygg og miljøvennlig mat. Men vi trenger ikke bruke av pensjonsfondet for å gjøre det. Det kan vi få til ved f.eks. å slutte å gi skattelettelse til de aller rikeste. Jeg vil ta opp forslagene nr. 4–6.
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
Mitt hjerte banker for kultur som er tilgjengelig for alle. Kunst i gater som alle går i, og musikkundervisning i skolen som alle går på, er med på å bidra til at alle vi som bor i dette landet har et felles kulturelt grunnlag med inntrykk, kunnskap og referanser som vi deler. Noe annet som bidrar til dette, er minnemynter og sirkulasjonsmynter med spesialpreg. Selv om noen bruker betydelig mer enn andre, bruker vi alle sammen penger. Når det kommer nye mynter som markerer historiske begivenheter, er det noe som gjør oss nysgjerrige. I hvert fall ble jeg veldig nysgjerrig i Ibsen-året 2006. Da var jeg 9 år gammel og visste lite om Henrik Ibsen og hans skuespill fra før. Jeg ble interessert da jeg så ham med stokken sin på mynten som jeg betalte med, og bestemte meg for å finne ut mer. Det jeg oppdaget av Ibsens verk da, har jeg fortsatt glede av i dag. For to år siden fikk jeg en ny favorittmynt. Da var det 100 år siden samefolkets første landsmøte ble arrangert i Tråante – eller Trondheim – initiert av Elsa Laula Renberg. Hun var en foregangskvinne som imponerer meg veldig. Hun sto opp for samisk likeverd og frigjøring. Blant annet tok hun kampen for viktige saker som rett til undervisning på samisk i skolen, som vi i dag regner som en selvfølge – heldigvis. Den samiske historien er underkommunisert, og sirkulasjonsmynten om samemøtet 1917 er én av ikke så mange kanaler denne historien har nådd ut til mange folk gjennom. Norges Bank har gitt ut denne typen mynter siden 1975, så det er både en etablert og veldig god måte å vise anerkjennelse og respekt for historiske begivenheter på. Derfor bør Norges Bank fortsatt ha denne oppgaven, men ansvaret for utvelgelsesprosessen bør overføres til Kulturdepartementet.
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
Det er et alvorlig problem at det ikke finnes åpne og riktige svar på hvor mye av våre sparepenger som er investert i våpen, eller hvor mange våpenselskap norske penger er inne i. Tidligere i år tok Changemaker, Framtiden i våre hender, Redd Barna og Norsk Folkehjelp saken i egne hender, gjorde et gravearbeid og utarbeidet en rapport om dette. Jeg lurer på om statsråden har fått tid til å lese denne rapporten?
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
Jeg forstår at det ikke alltid er verken tid til eller hensiktsmessig å følge opp absolutt alle innspill som kommer. Når det gjelder denne rapporten, kan jeg informere om at den viser at vårt oljefond kan være investert i opp mot 600 selskaper som produserer krigsmateriell eller militær teknologi, og at våre penger er inne i nesten halvparten av verdens hundre største våpenselskaper. Mener statsråden at dette er etisk forsvarlig?
Solveig Skaugvoll Foss (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-12:
SV har i flere år vært bekymret for hvordan boligprisene påvirker den finansielle stabiliteten i Norge. Dette er vi ikke alene om. Det internasjonale pengefondet, IMF, har i flere år advart mot at boligmarkedet mange steder i landet er overpriset. Dette innebærer at det er risiko for at mange som har kjøpt bolig, kan oppleve at boligprisene plutselig går ned, slik at gjeldsgraden går opp. En rekke økonomer har pekt på at det norske skattesystemet bidrar til å øke presset på boligprisene. I 2018 utgjorde skattefordelene til boligeiere over 35 mrd. kr. Dette er inkludert kommunal eiendomsskatt. Dette er skattefordeler som kommer dem med flest og dyrest boliger mest til gode. Og dette er penger som kunne gått til lavere skatt til folk flest, eller til økt velferd. Mange av dem med lavest inntekt står utenfor boligmarkedet og får dermed ikke ta del i disse skattefordelene. SV er tilhenger av den norske eierlinja. Det at flest mulig eier sin egen bolig, er viktig for den enkelte og for boligmarkedet som helhet. Samtidig ser vi at den norske eierlinja er truet av nettopp den høye prisveksten. Når boligprisene øker, blir det vanskeligere for førstegangsetablerere å komme inn i boligmarkedet. Et effektivt grep for et mer omfordelende skattesystem er å redusere skattefordelene for eiendom samtidig som skatten på arbeid reduseres. Dette har SV foreslått flere ganger i våre alternative statsbudsjetter. Det er et grep de fleste kommer godt ut av, og det er et viktig grep for å styrke husholdningenes økonomiske trygghet. Når det gjelder klima og klimarisiko, ser vi at heller ikke her har regjeringen gjort et spesielt grundig arbeid. Det kommer heller ingen substansielle grep for å håndtere klimarisiko. Norge står overfor store omstillinger i årene som kommer, når verden skal kutte utslipp og gå bort fra fossil energi. Norsk økonomi er tett knyttet til utvinning og eksport av fossil energi og står derfor overfor betydelige utfordringer i årene som kommer. Norsk økonomi står langt bedre stilt med en planlagt omlegging av økonomien enn om man skulle ta grep i etterkant av et fall i etterspørselen etter fossil energi. Nå omtaler riktignok årets melding klimarisiko i større grad enn fjorårets melding. Det er veldig bra. Samtidig nøyer regjeringen seg med å komme med uforpliktende formuleringer om mer kunnskap om temaet. Selv om dette er viktig, er det langt fra tilstrekkelig for å håndtere klimarisikoen i norsk økonomi. Klimarisiko og bekjempelse av klimaendringer må inn som en del av grunnlaget i alle forvaltningsnivå, og næringslivet må pålegges å rapportere på klimarisiko. Jeg vil ta opp forslagene SV har sammen med Miljøpartiet De Grønne og Rødt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
La meg først si at SSB har to hovedkontor, ett i Oslo og ett på Kongsvinger. Den relative fordelingen av ansatte mellom Oslo og Kongsvinger har holdt seg ganske stabil helt siden 1990-tallet. SSB har de siste årene gjennomført større omorganiseringer uten at det har påvirket fordelingen i særlig grad. Jeg kan forsikre om at det ikke foreligger noen planer som vil endre dette forholdet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Det er ikke bare Stortinget som har ønsket det. Også jeg har vært opptatt av at arbeidsdelingen mellom Oslo og Kongsvinger skal ivaretas på en god måte. Som jeg sa i mitt forrige svar, har fordelingen mellom Oslo og Kongsvinger vært veldig stabil helt siden 1990-tallet. Når det gjelder det omorganiseringsarbeidet som har pågått, har jeg vært tydelig på at Kongsvinger ikke på noen måte skal svekkes, men snarere tvert imot være en sterk del av SSBs virksomhet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Denne statsråden er generelt opptatt av å legge til rette for at vi har minst mulig byråkrati, og at vi har velfungerende offentlige instanser som får utført jobben sin. I lovproposisjonen som vi behandler i dag, kommer det veldig tydelig frem at mye av intensjonen med dette samarbeidet handler om å legge til rette for en klarere ansvarsfordeling og mindre dobbeltarbeid. Det taler på sin side for at vi får en mye mer effektiv bruk av ressursene. På den annen side synes jeg kanskje det er litt krevende å skulle kritisere at det stilles høye krav til både kvalitet og kvalitetsoppfølging av det arbeidet som skal utføres av SSB. Det mener jeg faktisk er en forutsetning for oss alle for å ha tillit til det arbeidet de gjør. I tillegg vil jo disse endringene bidra til at oppgavebyrden reduseres for næringslivet. Det trodde jeg i hvert fall var noe vi kunne være enige om.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Regjeringen jobber helt systematisk og målrettet med å redusere byråkratiet i alle ledd av offentlig forvaltning. Det gjelder selvfølgelig også for SSB. Men som jeg nettopp redegjorde for: Når vi nå tilslutter oss denne forordningen, handler det på den ene siden om flere grep som bidrar til effektivisering, på den andre siden om større krav til kvalitet. Jeg mener vi står oss veldig godt på at det som produseres fra SSBs side, har god kvalitet og ikke minst også at det er lagt til rette for god kvalitetsoppfølging. Jeg synes det er litt underlig at Sigbjørn Gjelsvik nå er blitt en veldig varm forsvarer av ABE-reformen. Jeg har vel ikke oppfattet veldig bred støtte til den typen effektiviseringstiltak fra Stortingets side, men hvis Senterpartiet nå kommer etter, er det veldig fint.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Jeg forsøkte å redegjøre for det i mitt innlegg. Det er ikke naturlig å ha ansattrepresentanter i et råd, og det er for så vidt heller ikke veldig vanlig at man har råd eller styre i statsforvaltningen. Men jeg har vært opptatt av at de ansattes syn skal komme rådet til gode, og derfor har vi lagt til rette for at deres synspunkter skal følge administrative saker som skal behandles i rådet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Det har vi i og for seg redegjort for ved at vi har lagt opp til en rutine for at alle synspunkter fra de ansatte skal følge sakene som går inn til rådet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Regjeringen fremmer i denne proposisjonen forslag til endringer i reglene om markedsmisbruk og prospekter for verdipapirer. De nye reglene tilsvarer forventede EØS-regler om markedsmisbruk og EØS-forordninger om prospekter. Regler om markedsmisbruk er sentralt for et velfungerende marked. Innsidehandel og annen markedsmisbruk svekker tilliten til verdipapirmarkedet og med dette tilgangen på kapital til næringslivet. Etter de nye markedsmisbruksreglene vil flere typer instrumenter og handelsplasser omfattes. Dette vil gi tryggere handel også på andre markedsplasser enn regulerte markeder. Felles EØS-regler om prospekt gir tilgang til kapital i hele EØS-området uten å måtte utarbeide mer enn ett prospekt. Prospektreglene skal gi vern for investorer i forbindelse med offentlige tilbud. Investorene skal få tilgang til den relevante informasjonen fra tilbydere. Utarbeidelse av prospekt medfører også kostnader for tilbyderne. Ett av formålene med de reviderte EØS-prospektreglene er å opprettholde investorbeskyttelsen samtidig som det innføres forenklinger i kravene til prospekt. Det enkelte land kan, innen et nærmere angitt intervall, fastsette beløpsterskelen for plikt til å utarbeide EØS-tilbudsprospekt. Regjeringen foreslår at terskelen i Norge økes fra 5 mill. euro til 8 mill. euro. Dette vil innebære mer effektiv kapitalinnhenting. Regjeringen mener imidlertid det fortsatt bør opprettholdes krav om tilstrekkelig informasjon ved tilbud til offentligheten på over 1 mill. euro, og at slike nasjonale prospekter gjøres allment tilgjengelige ved registrering i Foretaksregisteret. Regjeringen fremmer også forslag til endringer i reglene om tilsynsvirkemidler og sanksjoner ved overtredelse av verdipapirhandelloven. Det foreslås bl.a. nye bestemmelser om administrative sanksjoner. Tilstrekkelige og tidsriktige tilsynsvirkemidler og sanksjoner er nødvendig for en effektiv regeletterlevelse. Samtidig er det viktig at rettssikkerheten ivaretas. Det er på denne bakgrunn foretatt en grundig gjennomgang av behovet for virkemidler og reguleringen av disse, med utgangspunkt i retningslinjer fra Justis- og beredskapsdepartementet. Regjeringen ber Stortinget om samtykke til regler som er viktige for å opprettholde en høy grad av tillit og effektivitet i det norske kapitalmarkedet. Velfungerende markeder med like vilkår i EØS er sentralt for at norske aktører effektivt kan innhente kapital.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Regjeringen mener at investorer bør ha tilstrekkelig informasjon før tilbud over 1 mill. euro fremsettes til allmennheten. Og som grunnlag for det standpunktet er kostnadene ved å utarbeide nasjonale prospekter avveid mot hensynet til investorene. Det må nødvendigvis være en skjønnsmessig vurdering, og jeg mener at vi har lagt opp til en god balanse i dette.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Som jeg sa, handler dette om å balansere kostnadene ved å utarbeide et slikt prospekt med hensynet til investorene. Det er altså slik at man i veldig mange saker må ta den typen balanserende hensyn, og det mener jeg regjeringen gjør i denne saken.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Jeg tror jeg skal understreke det jeg sa i mitt innlegg: Dette er en stilling som er svært viktig for oss, det er en stilling som innebærer ansvar for å forvalte betydelige økonomiske verdier på vegne av staten. Det er ledelse av svært kompleks kapitalforvaltning, der det stilles svært høye krav til kompetanse, integritet, rolleforståelse, ledererfaring, samfunnsforståelse osv. Når vi nå foreslår å lovfeste at dette skal være styrets ansvar, er endringen som ligger i dette, at man går over til åremål. Det betyr i realiteten at man skal kunne vurdere. Igjen: Dette er en viktig stilling, som man fra tid til annen må kunne gjøre vurderinger av, uten at det betyr at man skal ha hyppige skifter. Jeg mener at stabilitet er viktig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Her tror jeg man forsøker å lage en større misforståelse enn det er grunnlag for. Det er styret som skal ha hovedansvaret for dette, og selvsagt skal styret løpende gjøre en vurdering av det arbeidet som skjer. Dette handler til syvende og sist om man skal ha en tilsetting i åremål eller ikke. Vi mener at det er en bedre måte å løse oppgaven på i fremtiden. Det rammer selvfølgelig ikke nåværende situasjon, men vi mener at det vil være bedre for fremtiden.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Her ble det blandet ganske mange ulike problemstillinger. La meg bare slå fast at i revidert budsjett har regjeringen foreslått både å slette bompengegjeld og å redusere avgifter. Det er heller ikke riktig, selv om Senterpartiet påstår dette gang på gang, at vi har brukt mesteparten av skattelettelsene til å gi til de rike, snarere tvert imot. Skattelettelsene har kommet næringslivet og helt vanlige familier til gode. Bruken av oljepenger har det vært bred enighet om i denne sal. Regjeringen legger jo frem statsbudsjettet, men jeg har ikke sett at opposisjonen har fremmet forslag om betydelige innstramminger i oljepengebruken. Senterpartiet bruker akkurat like mange penger som regjeringen, men vi bruker dem på ulike formål. Hvor mye penger vi bruker i norsk økonomi fra det ene året til det andre, avhenger av konjunktursituasjonen og andre forhold. Dette er regulert innenfor en handlingsregel, som er fleksibel og gjør det mulig for oss i gitte situasjoner å løse oppgaver hvis de akutt skulle oppstå.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Senterpartiets alternative budsjett bidrar ikke til lavere skatter og avgifter for dette landet, snarere tvert imot. Senterpartiet foreslår helt konsekvent milliardskjerpelser i skattetrykket, og det må gå ut over noen, selv om man prøver å fremstille dette helt tilforlatelig. Det vi gjør i denne saken, er å lovfeste praksis, en mangeårig praksis som det har vært bred enighet om i Stortinget. Det er ikke slik at vi ikke investerer statlig kapital i Norge. Vi har mange verktøy som har vært etablert og videreutviklet over mange år: Vi har Statens pensjonsfond Norge – Folketrygdfondet – som investerer hele sin kapital i Norge og Norden, og vi har nettopp opprettet Nysnø. Vi har altså en lang rekke andre virkemidler som vi bruker på å tilføre kapital til ulike formål i det norske samfunnet. I tillegg tas det mange investeringsbeslutninger gjennom statsbudsjettet, der vi bruker både skatteinntekter, avgiftsinntekter og oljepenger.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
La meg først si at vi har en stappfull verktøykasse til å ta investeringer i Norge på de ulike områdene som vi til enhver tid måtte mene. Selv om Senterpartiet har fremmet en lang rekke forslag, betyr det ikke at de er fornuftige. Selv om Senterpartiet har fremmet forslag om å gjøre endringer i Folketrygdfondets plasseringer, er det ikke gitt at det skal gjøres på den måten Senterpartiet har lagt opp til. Vi har varslet at vi skal gå igjennom dette basert på innspill fra Folketrygdfondet og vil komme tilbake til det ved neste korsvei. Vi hadde nylig en diskusjon om børsen. Børsen er ikke solgt ut av Norge i den forstand, den ligger fortsatt akkurat der den har ligget, og er en markedsplass for aktørene for Oslo Børs. Jeg minner igjen om at børsen ble privatisert av Stoltenberg-regjeringen for en god del år siden, og at det er de private aksjonærene som har besluttet hvem som skal overta eierskapet av børsen. Men den er altså fortsatt plassert i Oslo og vil fortsette å være en god markedsplass for norske aktører.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-12:
Regjeringen, Finansdepartementet og jeg følger opp de etatene vi har ansvar for, gjennom eierstyring. Det betyr at vi får løpende rapporter om utviklingen. Dette er også informasjon som deles offentlig. Dette er jo et fond som praktiserer åpenhet, og som legger ut veldig mye av det arbeidet de driver med, til offentlig gjennomsyn, nettopp fordi det skal være mest mulig transparent.