Michael Tetzschner (Høyre), 2021-05-28:
Jeg lytter alltid med interesse til saksordføreren, som har vist en iherdighet i saken som dessverre ikke har tilført den de kvalitetene som Stortinget bør ha når det skal kritisere regjeringen. La meg begynne med å si at det er tatt en riktig beslutning. Jeg tror de to forrige talerne ikke oppholdt seg ved det. Regjeringen har i kongelig resolusjon truffet en beslutning på et godt utredet saksgrunnlag i en sak som er av inngripende karakter, og det er altså truffet en beslutning som alle er tilfreds med. Det er det ene positive. Det andre er at det komiteen skriver i merknadene, og kritikerne, men også det vi er sammen om, har klarere enn jeg noen gang har opplevd i Stortinget, uttrykt hvilken trussel Russland representerer for Norge, og at vi ikke kan være forsiktige nok i omgangen med internasjonale selskaper som er under kontroll av russiske interesser. Jeg er sikker på at våre sikkerhetstjenester har merket seg dette. Fremtidig screening av slike transaksjoner på søk etter risiko for fiendtlige staters innflytelse vil etter de ordene som har falt her i dag, og det som er uttrykt i komitéinnstillingen, etter hva jeg forstår ha bred partipolitisk støtte. Det har nemlig ikke alltid vært slik. Det har vært noen her i salen som har hatt til dels meget stor forståelse for Putin, at det var helt i orden å angripe og annektere Krim, og at sanksjonene også skulle opphøre. Nå ser jeg at de samme representantene fremhever det som et særlig ankepunkt mot regjeringen at det gjaldt et land som det er sanksjoner mot, så verden beveger seg i hvert fall når det gjelder problemforståelsen. Dertil er det verdt å notere seg at det komiteen nå har hatt til behandling, er muntlige redegjørelser i denne salen, og innleggene fra justis- og beredskapsministeren og forsvarsministeren er også blitt godt mottatt. Ingen har kritisert kvaliteten i de fakta som er frembrakt av embetsverk og samarbeidende sikkerhetsetater. Ingen har trukket i tvil rettsanvendelsen for en ganske inngripende forvaltningsavgjørelse ved å bruke den nye sikkerhetsloven § 2-5 for første gang. Så viser det seg at kritikken bygger på forståelsen av ett eneste punkt, nemlig en påstand om at saken ble oppdaget ved en tilfeldighet. Det er fastholdelsen av dette arkimediske punkt som fører til den voldsomme beskrivelsen av svikt i rutiner og systemer, men når man går kritikerne nærmere på klingen, kan de ikke helt vise til hva det er. Og det som er så forunderlig når man leser utskriften fra høringen, er at de underliggende sikkerhetsetatene – som jo ikke er en del av regjeringen, men som grep fatt i dette allerede i desember, dagen etter at dette ble meldt til Utenriksdepartementet – selv har sagt at de fikk melding om saken i desember og begynte umiddelbart saksbehandlingen, tre underliggende etater som driver med sikkerhet: Etterretningstjenesten, Politiets sikkerhetstjeneste og NSM. De har underveis produsert ni rapporter, og de fleste av disse har vært gradert. Alt peker jo frem mot Regjeringens sikkerhetsutvalg, som da må gjøre seg opp en mening om dette. Disse sakene starter nettopp på etterretningstjenestenivå. De starter ikke i regjeringen, for våre etater er, som annen forvaltning, bundet av loven, den loven som Stortinget burde kjenne til, for den ble til i vår periode. Sikkerhetsloven, tidligere, hadde ingen bestemmelse som § 2-5, som alle nå hyller og er begeistret for, som kunne stanse en transaksjon som denne. Når det da var snakk om departementenes vurdering av dette, var det ofte med henvisning til listeføring for de alminnelige overdragelser av selskaper, mens vi vet at § 2-5 er av Stortinget selv forutsatt å bare brukes som en ventilbestemmelse når det er spesielle forhold. Det er derfor det er gitt så vid beskrivelse av hva den kan inneholde av aktiviteter. Det er ikke nevnt selskapsoverdragelser spesielt, men det er en oppfangingsbestemmelse. Jeg mener altså at kritikken fra opposisjonen bygger på en feiloppfatning av hva som trigget saken, og jeg synes det er underlig at man sitter og hører disse tjenestene forklare, og så kommenterer man ikke engang de opplysningene man har fått i høring. Jeg kommer tilbake til det i et annet innlegg, for jeg skulle kanskje ha bedt om 10 minutter.