Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-12-16:
Hovedspørsmålene i stortingsmeldingen om digitalt fjernsyn er om man skal gå over fra analoge sendinger til digitale sendinger, og om det skal åpnes for utbygging av et jordbundet sendernett for digitalt fjernsyn i Norge, eller om man i stedet skal basere seg på distribusjon av digitale signaler via satellitt, kabel, bakkenett eller telenett. Familie-, kultur- og administrasjonskomiteen bad departementet i Budsjett-innst. S. nr. 2 for 1997-98 om å legge fram en stortingsmelding om gjennomføring og finansiering av dette. Departementet er av den oppfatning at spørsmålet om statlig engasjement i utbygging av digitalt fjernsyn må vurderes i lys av om det vil bidra til oppnåelse av de mediepolitiske mål som storting og regjering har satt seg. Med digital distribusjon vil kringkasting måtte forholde seg til en utviklingstendens som primært er drevet fram av et teknologiskifte, og som gjerne går under betegnelsen konvergens. Enkelt forklart innebærer denne utviklingen at alt innhold kodes på samme måte, og at ulike nett i prinsippet kan benyttes til distribusjon av alle former for data. Konvergensen byr derfor både på utfordringer og muligheter for kringkastingsforetak. Digitaliseringens hovedfortrinn i kringkastingssammenheng er at den øker kapasiteten i nettene, slik at det blir mulig å formidle et langt større tilbud. Digitale nett gir dermed også lavere distribusjonskostnader enn analoge nett. I dag foregår det meste av formidling og mottak av fjernsynssendinger i Norge ved hjelp av analog teknologi. Det er derfor meget store investeringer som må foretas. Et viktig spørsmål i meldingen er om det skal føres en offentlig kontroll med bruken av det jordbundne nettet. Det vil fremdeles i overskuelig framtid eksistere en knapphet på frekvenser i jordbundne nett. Departementet legger derfor til grunn at det vil være nødvendig å regulere bruken av et slikt nett. I tillegg er departementet av den oppfatning at det bør være en statlig oppgave å sørge for at norske allmennkringkastere får akseptable økonomiske rammevilkår for en satsing på digital distribusjon av sitt programtilbud. I et jordbundet nett vil det være store begrensninger i forhold til hvor mange kanaler og andre tjenester som kan tilbys. Et viktig begrep i denne sammenheng er multiplekser. Dagens frekvenssituasjon gjør at det kun er plass til to, muligens tre, multiplekser i Norge. Hver multipleks inneholder fem kanaler. NRK alene vil disponere én mulitpleks. Dette innebærer at dersom man velger en slik løsning, vil det totale tilbudet ut til brukerne være meget begrenset, og konkurransen på kringkastingsmarkedet vil også begrenses kraftig. Så til spørsmålet om digitalt kontra analogt fjernsyn. Digitalt fjernsyn har flere fordeler i forhold til analogt fjernsyn: Det utnytter frekvensressursene bedre.Det har lavere distribusjonskostnader.Det gir lavere etablerings- og driftskostnader.Det har et lavere energiforbruk.Det gir muligheter for mottak av tilleggstjenester, som f.eks. avansert Tekst-TV, fjernundervisning, Internett mv. Det knytter seg imidlertid flere usikkerhetsmomenter og potensielle problemer til innføring av digitalt jordbundet fjernsyn. I denne sammenheng er det først og fremst de økonomiske utfordringene som er interessante. Digitalt jordbundet fjernsyn forutsetter utbygging av en særskilt infrastruktur, som kan bidra til at kringkastingsselskapene vil etterspørre de tjenester som en slik infrastruktur kan tilby. Det vil her være kundene som til slutt må dekke kostnadene ved utbygging av et jordbundet nett, i form av kringkastingsavgift , abonnementsavgift o.l. Digitalt fjernsyn krever at hver enkelt seer må skaffe seg, og betale for, en digital dekoder. En dekoder vil trolig koste mer eller mindre det samme, uavhengig av distribusjonsform. En dekoder for jordbundne sendinger koster i dag ca. 5 000 svenske kr i Sverige. Prisen vil sannsynligvis falle når etterspørselen øker. Det vil antageligvis også bli ordninger hvor den enkelte husstand enten leier det nødvendige utstyr, eller at utstyret utplasseres gratis. Parallell analog og digital distribusjon vil sannsynligvis være nødvendig i en overgangsperiode på minimum 10 – 15 år før analoge sendinger kan avvikles. Dette vil by på store økonomiske utfordringer for kringkastingsselskapene, som må distribuere dobbelt i denne overgangsperioden. Selskapet Norkring har beregnet, med utgangspunkt i dagens teknologi, at det vil være fullt ut forsvarlig å bygge ut et digitalt jordbundet fjernsynsnett med 95 pst. dekning. Det er teknisk mulig, men svært kostnadskrevende, å nå de siste 5 pst. av befolkningen med dagens teknologi. Det antydes at det å nå de siste 5 pst. vil kunne koste det samme som for de første 95 pst. Norkring er i dag trolig det eneste realistiske alternativ som nettoperatør for et riksdekkende digitalt jordbundet fjernsyn. Selskapet befinner seg dermed i en monopolsituasjon. Telenor, som er eier av Norkring, vil da styrke sin stilling som dominerende distributør av kringkastingssignaler i Norge. Departementet vil derfor i samråd med telemyndighetene vurdere hvordan sendernettoperatøren for digitalt jordbundet fjernsyn skal reguleres. Norkring har bedt om å få sette i gang en kommersiell prøveordning med et bakkebasert nett. Det innebærer at Norkring får tillatelse til selv å bestemme – ut fra en markedsvurdering – hvilke kanaler som skal tilbys i nettet. I dag er denne myndighet tillagt Statens medieforvaltning. Det analoge jordbundne nettet som vi har i dag, vil by på store begrensninger i årene som kommer. For det første er nettet meget nedslitt og vil derfor uansett kreve en storstilt utbedring. For det annet vil dette nettet ikke kunne tilby plass til flere kanaler. Det vil legge begrensninger på den nye teknologien som det fremover vil være nødvendig å tilby over et slikt nett. Dersom man vedtar en digital utbygging, vil man likevel trolig måtte sende analogt over en tiårsperiode. Det digitale fjernsyn kan benytte samme type distribusjonskanaler som analogt fjernsyn: bakkesendere, kabel eller satellitt. I tillegg kan man benytte seg av mikrobølger og telenett, men disse knytter det seg visse begrensninger til. Digitalt fjernsyn via satellitt er en realitet her til lands i dag. For å kunne motta digitale satellittsendinger må seerne abonnere på et programkort og investere i mottakerutstyr og maskinvare, så som antenne og mottakerdekoder. Det digitale tilbudet har en inngangspris i dag som er lavere enn det analoge satellittbaserte tilbudet. Digitalt satellittfjernsyn har få begrensninger, og man regner med at det vil være mulig å få inn flere enn tusen digitale kanaler. De interaktive mulighetene i et slikt nett tilsvarer i stor grad de et jordbundet nett kan tilby. Det totale tilbudet vil være overlegent hva andre vil kunne tilby. Den største ulempen med satellittsendinger er at de ikke når fram til alle steder i landet. Beregninger fra Norkring viser at ca. 20 – 25 pst. av befolkningen ikke kan, eller vil, ta imot satellittsendinger. Disse fordeler seg på ca. 2 – 3 pst. som bor i områder hvor mottak via satellitt ikke er mulig, ca. 10 – 15 pst. som ikke kan ta inn signaler som følge av skjerming fra bygninger, trær mv., og de øvrige som enten ikke får tillatelse eller ikke ønsker å sette opp antenner. Ca. 20 pst. av befolkningen har i dag utstyr for direkte mottak av fjernsynssignaler via satellitt. Man regner med at denne andelen vil øke med ca. 1 – 2 pst. pr. år i årene framover. Digitalt satellittfjernsyn forutsetter at husstanden investerer i en digital parabolantenne og dekoder. Når det gjelder økonomi, er det i dag vanskelig å si noe helt eksakt om kostnader ved innføring av et digitalt jordbundet nett. Husholdninger som ønsker å gå over til digitale tilbud, vil få noenlunde sammenlignbare utgifter til mottakerutstyr, uavhengig av hvilken digital distribusjonskanal som velges. Fremskrittspartiet ser nødvendigheten av å gå over til digitale sendinger, men er mer usikre på om jordbundet overføring/satellittoverføring er det mest ideelle. Fremskrittspartiet vil imidlertid konkludere med at vi ikke ser den samme nødvendigheten som Regjeringen av at det bør bygges ut et digitalt jordbundet nett. På noe sikt kan det synes som om utviklingen vil løpe fra det jordbundne nettet uansett. I et framtidsperspektiv framstår digitale sendinger via satellitt som det mest rasjonelle og mest fleksible. Det er også dette tilbudet som vil være det overlegent beste tilbudet til brukerne, med tilgang på et uendelig antall kanaler og interaktive muligheter. Dersom vi baserer oss på denne teknologien, vil det ikke være noen begrensninger på hvor mange kanaler befolkningen kan få inn. Det må være positivt, selv om Regjeringen tydeligvis ser dette som negativt. Spørsmålet videre blir om man skal bygge ut et digitalt jordbundet nett fordi man ved denne formen for overføring vil nå flest mulig av landets innbyggere. Det fremgår av meldingen at man uansett ikke vil kunne få 100 pst. dekning samme hva slags overføringsform som velges, men at dekningen vil bli noe større med et jordbundet nett enn ved overførsel via satellitt. Spørsmålet blir da om hensynet til de 2 – 3 pst. av befolkningen som ikke kan få inn satellitt, skal veie tyngst, eller om det totale tilbudet til befolkningen og kostnadene ved disse skal være avgjørende. Dersom et slikt synspunkt legges til grunn, vil digitale satellittoverføringer gi det beste tilbudet både i antall kanaler og kostnadsmessig. I tillegg finnes det i dag teknologi som, med noe mer utbygging gjør det mulig å nå tilnærmet 100 pst. av befolkningen med satellitt. Når det gjelder den beredskapsmessige siden, vil norske myndigheter, uansett hvilken overføringsform som velges, kunne inngå en avtale med et kringkastingsselskap om overføring i slike situasjoner. Dersom det er nødvendig, kan dette reguleres gjennom lov. Avslutningsvis ønsker jeg å legge fram Fremskrittspartiets forslag, som lyder: «Stortinget ber Regjeringen om å gi Norkring tillatelse til å sette i gang en kommersiell prøveordning av et bakkebasert nett i forbindelse med digitale sendinger.» Som presidenten sikkert har oppdaget, framkommer forslaget fra Fremskrittspartiet ikke riktig på side 14 i innstillingen, men det er riktig på side 12. Jeg går ut fra at det ordnes slik at forslaget på side 14 blir komplett, og fremmer herved forslaget.