Rigmor Kofoed-Larsen (Kristelig Folkeparti), 2001-06-11:
Ev 39 er hovedferdselsåren mellom Nordvestlandet og Trøndelag, stamvegen langs kysten. Strekningen prosjektet omfatter, er viktig for ferdsel fra de sørvestlige delene av Sør-Trøndelag til Trondheim og Værnes, og for ferdsel fra kysten i Møre og Romsdal til Trondheim. Dagens veg går gjennom tre tettsteder og har randbebyggelse langs det meste av strekningen. Vegen har funksjon både som lokalveg og fjernveg. Utbyggingen vil øke sikkerheten og framkommeligheten og redusere miljøbelastningen for dem som bor langs vegen. Dagens veg har 400 kryss og avkjørsler, og ca. to tredjedeler av strekningen har fartsgrense 50 eller 60 km/t. Prosjektet er kostnadsberegnet til 1 260 mill. kr. Nesten halvparten av den nye vegen vil gå i tunnel. Landskapet og bebyggelsen tillater ikke så mange andre alternativer. På strekningen forbi Buvika er trasévalget omstridt. Fylkesmannen la inn innsigelse mot veg i fjæra nedenfor bebyggelsen. En slik veg ville føre til store inngrep i et naturområde som bl.a. har et rikt fugleliv. Fylkeslandbruksstyret varslet innsigelse mot et indre alternativ som vil føre til store inngrep i dyrket mark. Miljøverndepartementet fulgte innsigelsen fra fylkesmannen. Dermed blir det et indre alternativ. Egentlig er det uheldig at det ikke har vært mulig å finne et trasévalg der en unngikk store inngrep, både i fjæra og i dyrket mark. Prosjektet skal bygges ut med delvis bompengefinansiering. Kristelig Folkeparti slutter seg til forslaget til bompengeopplegg som er framforhandlet. Kristelig Folkeparti sluttet seg allerede ved behandlingen av Nasjonal transportplan til at dette prosjektet skal bygges ut som et OPS-prosjekt. Dette blir dermed det første prosjektet som bygges ut som et Offentlig Privat Samarbeid. Det gir en rekke utfordringer i prosessen. Prosjektet er foreslått bygd ut etter en kontraktbasert modell. Selskapet som får tilslaget, får en årlig godtgjørelse fra vegen åpnes og i den perioden selskapet står for drift og vedlikehold, 20-25 år. Selskapet må selv finansiere utbyggingen gjennom lån og, etter åpning av vegen, en årlig godtgjøring fra staten. Den årlige betalingen fra staten vil komme både fra bompengeinntektene og fra statlige bevilgninger, og denne skal dekke både drift og vedlikehold, renter og avdrag på lån. Selskapet som får tilslaget, vil ta en stor del av risikoen knyttet til utbyggingskostnader, ferdigstillelsestidspunkt og drifts- og vedlikeholdskostnader. Staten vil ha usikkerhet knyttet til eventuelt avvik i bompengeinntekter, ta mye av risikoen knyttet til inflasjon, endringer i standarder og eventuelle egne planendringer. Risikofordeling blir en vesentlig del av kontraktsforholdet. Det er positivt at det allerede fra første prøveprosjekt legges opp til at avtalen skal inneholde incentiver i form av bonus- og sanksjonsordninger. Blant annet vurderes en begrenset bonusordning hvis vegen oppnår en bedre sikkerhet enn sammenliknbare veger. Dette for å oppmuntre selskapet til å satse på egne trafikksikkerhetstiltak. Forhåpentligvis kan vi få overført en slik tankegang også til skinnegående transport etter hvert. Gjennom utbygging som OPS-prosjekt fristilles utbyggingen fra de årlige bevilgninger i Stortinget fram til vegen er ferdigstilt. Selskapet som får tilslaget, vil ha økonomiske motiver knyttet til en mest mulig rasjonell framdrift i utbyggingen. Det kan i seg selv innebære et effektiviseringspotensial. Uavhengig av omfanget av OPS-prosjekter i framtiden er en organisering som sikrer rasjonell framdrift i utbyggingen, uavhengig av årlige budsjett, noe en bør tilstrebe. Utbygging som OPS-prosjekt utsetter den statlige betalingen og gir oss frihet til å disponere midler til andre formål de første årene. Men samtidig skal det ikke legges skjul på og man skal alltid huske at det legger beslag på midler etter åpning og i 20-25 år framover, altså en ganske sterk binding i mange år. Kristelig Folkeparti, sammen med flertallet, vil understreke at OPS-prosjektet evalueres både undervegs i prosessen og i etterkant for å finne ut om dette er en fornuftig organisering. Det blir et spennende prosjekt, og flertallet i komiteen ber da også om en fortløpende orientering om erfaringer.