Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2015-01-06:
Ifølge elevundersøkelsen fra 2013, som interpellanten allerede har referert til, blir ca. 17 000 elever i grunnskolen mobbet to til tre ganger i måneden eller oftere. Dette er alvorlige tall, så alvorlige at de overskygger det faktum vi har vært inne på, at det har vært en nedgang i mobbetallene fra i forfjor til i fjor – for om det er 17 000 eller 17 500 elever som blir mobbet, er egentlig mindre viktig. Uansett er dette altfor mange barn og unge, som er i startgropen på sitt eget liv – sitt sårbare liv – og i en alder der premisser legges og kursen settes. Det handler om barn som stadig får kommentarer på utseendet, hvordan de går eller hvordan de snakker. Det er barn som blir dyttet, sparket, slått, spyttet på – ja, faktisk også tisset på. Det er barn som blir holdt utenfor i friminuttene, på klasseturene og i bursdagene. Det er nettmobbing, det er barn som føler at de er til bry, at de er en belastning og i verste fall føler at de ikke skulle vært her. Det er barn som synes skoleveien og skolehverdagen er en kamp. Dette er alvorlig nok i seg selv, og ikke mindre alvorlig når vi ser hvilke spor denne kampen kan sette senere i livet. Vi som politikere har et ansvar for å forebygge og stoppe mobbing, og elever og foreldre skal være trygge på at elevene blir tatt vare på i skolen. Det er allerede satt i gang mange tiltak. Det gjennomføres mange gode programmer og undervisningsopplegg. Dette er verdifullt og må ikke stoppe. Men vi trenger noe mer, for det er en enorm disharmoni mellom de 17 000 elevene som blir mobbet og de 126 klagene fylkesmannen fikk inn i fjor. I kjølvannet av medieoppmerksomheten i høst ble det særlig rettet fokus mot at det mangler kompetanse på hver enkelt skole til å følge opp intensjonene i opplæringsloven. Det er stort behov for støtte og veiledning på skole- og lærernivå når det gjelder å sette inn målrettede tiltak for å hindre og stoppe mobbing. Fokusering på dette trengs i lærer- og rektorutdanningene. Under den rød-grønne regjeringen ble det etablert en forsøksordning med kommunale beredskapsteam mot mobbing. I beredskapsteamene samler man kompetanse, jobber tverrfaglig og sikrer full oppmerksomhet rundt tiltak, og man ivaretar både skolene, lærerne og elevene. Beredskapsteamene har vært testet ut i et par år, og erfaringene er funnet gode. Med andre ord kan teamene være en del av svarene på de behovene som blir etterlyst. Arbeiderpartiet mener derfor at tiden er inne for å gjøre beredskapsteamene til en fast ordning i alle landets kommuner. Det er synd at flertallet ikke stemte for vårt forslag om å gjøre dette allerede inneværende år. Vi kommer ikke utenom lovverket når vi diskuterer mobbing, og jeg tror vi skal være så ærlige og si at dagens lovverk ikke fungerer godt nok som verktøy i mobbesituasjoner. Når det oppstår mobbesituasjoner på en arbeidsplass, er arbeidsmiljøloven en viktig del av verktøyene man bruker for å løse konflikten. Vi ser for mange eksempler på at opplæringsloven ikke virker på samme måte. Vi trenger et strengere lovverk, der skoleeier, kommunene og staten må få større ansvar for å avdekke forhold, forebygge og sette inn tiltak. Djupedal-utvalget har varslet at de vil stramme inn lovverket, det er vi enig i. Jeg håper at regjeringen hever blikket og ikke snevrer dette inn til å handle om presisering av gjeldende rett. Et eksempel på dette er det som ble frontet med store bokstaver i høst – som jeg må understreke at Arbeiderpartiet selvfølgelig er enig i – nemlig at mobberen skal bytte skole. Men da har skaden allerede skjedd. Det vi trenger, er et lovverk som går lenger, og som sørger for og ivaretar eleven lenge før skolebytte vurderes som tiltak for å løse en mobbesak. Djupedal-utvalget, som ble satt ned av den rød-grønne regjeringen, skal levere sine anbefalinger denne våren. Jeg håper virkelig at tiden vi har foran oss, vil bidra til vedtak og prioriteringer som sikrer våre skolebarn en trygg og god start på sitt eget liv. – Det hjelper ikke å si fra, de gjør ikke noe med det uansett, sa Odin på 17 år. Det fikk katastrofale følger. Vi må gjøre det vi kan for å hindre at det skjer igjen.