Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-03-04:
La meg aller først si at jeg er veldig glad for, igjen, at Stortinget er så samlet i spørsmålet særlig om vold og overgrep mot barn. Et av de viktigste tiltakene vi politisk kan iverksette, er at vi er så tydelige, og at vi gjør det sammen. Her er det åpenbart mye å hente. Når vi ser på de virkemidlene som et samlet storting har gitt sin støtte til når det gjelder vold og overgrep mot barn, ser vi at de virker. Når vi nå har etablert barnehus rundt omkring i landet, ser vi at det er mange hundre barn som får hjelp i de barnehusene. Når vi utvider bistandsadvokatsordningen, ser vi at mange flere får hjelp. Når vi samtidig bygger ut voldtektsmottak, når man setter i verk tiltak i politiet, enten det er familievoldskoordinatorer eller spesialteam, ser vi at antallet saker øker. Det betyr nødvendigvis ikke at det er blitt mer av det, men at de tiltakene som et samlet storting etter initiativ fra Regjeringa har valgt å sette i verk, nytter på dette feltet. Så vil jeg bare si at det er grunn til å glede seg over noen utviklingstrekk på akkurat dette feltet. Jeg kan bekrefte at Regjeringa arbeider med en proposisjon om endringer i straffeloven av 1902, med det formål å skjerpe straffene for drap, annen grov vold og seksuallovbrudd. Det er grunn til å påpeke at nivået er på vei oppover. Det er hevet over enhver tvil. Når det gjelder voldtekt, har vi i løpet av de siste årene i realiteten hatt en dobling av straffenivået, men det skal videre opp. Straffeskjerpelsen foreslås i form av høyere strafferammer, strengere minstestraff og klare henstillinger om skjerping av normalstraffenivået for de aktuelle lovbruddene. Målsettingen fra vår side – som et svar på representanten Asmyhrs anmodning – er å fremme proposisjonen før påske, slik at Stortinget rekker å behandle lovforslaget før sommeren. Så vil jeg knytte noen kommentarer til Venstres første forslag. Det er også viktig å få sagt tydelig fra denne talerstol at det faktisk er slik at vold mot barn er straffeskjerpende, slik at domstolene ute oppfatter at slik er det. Man trenger ingen endringer i straffeloven for å dømme ut fra en slik lovforståelse. Loven er også formulert slik. Derfor vil jeg sterkt anmode Venstre om å gjøre om sitt forslag til et oversendelsesforslag. For signalene herfra – og fra Regjeringa – er at når man går inn i straffeloven, bl.a. straffeloven § 232, som nettopp gjelder skjerpende forhold, vil overgrep og vold mot barn være straffeskjerpende under den bestemmelsen – helt åpenbart. Det er også sånn at seksuallovbrudd mot barn har egne bestemmelser som har egne strafferammer og forarbeider som helt klart gir uttrykk for at her skal det være straffeskjerping. Så er det også tatt opp noen andre forhold, som jeg bare kort skal prøve å berøre. Når det gjelder spørsmålet om incesttelefonen i Vestfold, som representanten Oktay Dahl berørte, må jeg få lov til å gå tilbake til departementet og høre hvordan situasjonen er rundt denne. Det er grunn til å minne om at når det gjelder den telefonen som nå er åpnet opp mot overgrep mot barn, har vi behov for i stor grad å gjøre den kjent, sammen med det tilbudet som ligger i barnehusene rundt omkring. Så til slutt når det gjelder oppfølgingen av Voldtektsutvalgets innstilling: Den er ikke lagt i en skuff i departementet. Vi mener at Voldtektsutvalget nettopp kommer med så mange gode forslag at her bør vi løpende følge opp det Voldtektsutvalget sier. Det er bakgrunnen for at Regjeringa syns det er viktig at vi får voldtektsmottak i hvert eneste fylke som kan hjelpe til – ikke bare hjelpe offeret, men samtidig også skaffe til veie bevis: ta vare på klær, ta prøver, fotografier, osv. Det var også bakgrunnen for at Regjeringa mente det var viktig at voldtektsofre hadde god hjelp fra bistandsadvokater. Forslaget – også skissert i Voldtektsutvalgets innstilling – om en egen enhet i politiet har vært årsaken til at vi innenfor Kripos har valgt å lage en enhet der oppe, som skal bistå politidistriktene i kompliserte voldtektssaker. Voldtektsutvalgets innstilling var også medvirkende til at vi syns det er helt avgjørende nå – særlig med hensyn til overfallsvoldtektene – at man får god drift i DNA-registeret, slik at man får mulighet til å få fatt på gjerningspersonen. Vi har sett både nasjonalt og internasjonalt at man har klart å få tak i gjerningspersonen i grove overfallsvoldtektssaker nettopp på bakgrunn av DNA. Så voldtektsutvalgets innstilling er slett ikke lagt i en skuff – den jobber vi aktivt med hver dag.