Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-16:
Det er to problemstillinger som berøres i dette forslaget. Den ene er den økende kriminaliteten blant mennesker som i utgangspunktet søker asyl. Den andre er asylinstituttet, som vi er bekymret for er i ferd med å få lite legitimitet, og at statusen pulveriseres. Det er ikke noe som har skjedd bare med bakgrunn i dem som utnytter asylinstituttet for å begå kriminalitet. Man har sett gjennom lang tid at mange som søker asyl i Norge, kanskje ikke har noen reell grunn til å gjøre det. Det blir også ganske tidlig avklart. Men så får man opphold på annet grunnlag. Det er etter Fremskrittspartiets syn bekymringsverdig. Og så ser jeg selvfølgelig at det er en uenighet også i komiteen om hvorvidt vi har hatt en økning eller ikke i asyltilstrømningen. Med all respekt, det er jo da et spørsmål om på hvilken tid man skal starte å sammenligne. Men det er ingen tvil om at siden 1999, da justisminister Aure og Bondevik I åpnet dørene, har det vært en betydelig økning i Norge, med toppåret i 2001 og nesten like høyt antall også i 2009. Så har vi en reduksjon i år i forhold til 2008 og 2009 – det er riktig – men hvilket måltall skal vi sammenligne oss med? Jeg mener fortsatt at en tilstrømning av 10 000 asylsøkere til Norge er langt over det som vi greier å håndtere. Normaltallet i Norge hvis vi skal sammenligne oss med f.eks. Danmark, som har gjort en hel masse andre restriktive tiltak, ville vært nede på 2 000–3 000, som man er der. Det er kanskje det vi burde sammenlignet oss med. Så er det helt riktig ut fra listen som vi har fått fra statsråden, og som er vedlagt, at Regjeringen har innført en masse tiltak. Men det er jo det som er litt av poenget, at det er ikke nok med ett tiltak. Det er masse tiltak som overlapper hverandre som må til for å møte den type utfordringer. Jeg registrerer at representanten Bøhler sier at det er et høyst reelt problem. Fremskrittspartiets utgangspunkt når vi har et høyst reelt problem, er at vi må angripe det med alle mulige virkemidler for å stoppe problemet. Her sier komiteen og regjeringen at virkemidlet som Fremskrittspartiet har fremmet, vil vi ikke ha noe av. Nå skal ikke jeg spå om framtiden, men jeg tror – er helt sikker på – at det er noen som kommer på bedre tanker noen år fram i tid. Vi ville prøve dette. Mitt og Fremskrittspartiets utgangspunkt er: Har man søkt asyl, må man også ta det ansvaret. Hvis man har søkt asyl i Norge og under den tiden søknaden blir behandlet begår kriminelle handlinger, bør en få en skjerpet straffereaksjon. Det beste hadde jo vært en automatisk utvisning umiddelbart etter at man har begått en kriminell handling, når man har søkt om asyl. Så synes jeg at det blir mer teknokratisk når man forsvarer seg med at likhetsprinsippet skal gjelde. Det er jo ikke sånn at nordmenn som eventuelt måtte søke asyl i Norge, skal behandles annerledes – det er bare så få tilfeller av det, tror jeg. Men jeg er helt sikker på at hvis en nordmann hadde søkt asyl i et annet land, f.eks. Danmark, hadde i alle fall jeg akseptert at man hadde en skjerpende bestemmelse hvis denne nordmannen som søkte i asyl, begikk en kriminell handling. Det er likhetsprinsippet for meg. Det er formålet med dette, å forebygge kriminalitet i den lange behandlingstiden for en søknad. Men jeg registrerer at man er mer opptatt av det tekniske og ikke er så bevisst på å møte disse utfordringene, som sannsynligvis ikke vil forsvinne på bakgrunn av alle de tiltak regjering og storting har gjort. Det tror jeg ikke noe på. Utgangspunktet mitt er: Har man ikke reell grunn til å søke asyl, er man også i utgangspunktet i en situasjon der man er en ulovlig innvandrer i Norge. Jeg vil avslutte med å fremme forslaget fra Fremskrittspartiet som står i innstillingen.