trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Finansministeren er faktisk i den heldige situasjon at dette ikke er en ordre som finansministeren har gitt. Dette har de funnet på på egenhånd. Det synes jeg er et veldig godt tiltak. Det betyr at en ønsker å gå inn i en reell diskusjon og se på hvilke muligheter vi har, ikke bare for å få utgifter ned, men også hva vi bør gjøre av nye prioriteringer. Med andre ord: Dette er en øvelse i å skaffe seg handlingsrom i den økonomiske politikken. Når det gjelder sykelønnsordningen, er det jo interessant å merke seg at det under budsjettbehandlingen ikke var noen som foreslo å kutte i ytelsene til sykelønnsordningen. Derimot synes jeg det er et viktig poeng som vi må jobbe videre med, nemlig å legge et større ansvar på den enkelte arbeidsplass, på arbeidsgivere og arbeidstakere, for å ta tak i sykefraværet. Det er i kommuner og bedrifter heldigvis mange gode eksempler på at man har fått det til gjennom en slik lokal ansvarliggjøring av arbeidet mot det høye sykefraværet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Det har liksom dannet seg et inntrykk av at budsjettet for 2010 er noe som dalte ned fra himmelen og inn i 17. etasje i regjeringsbygget, og så ble overlevert Stortinget. Det er ikke et budsjett som har kommet til i det fullstendig tomme rom. Det har jo vært prosesser og diskusjoner før budsjettet ble lagt fram. Det er i grunnen den prosessen vi har startet på nå. Jeg legger til grunn at alle skal delta i den, altså alle de som støtter Regjeringen, og som er regjeringspartier. Jeg regner også med at det kanskje kan komme noen gode innspill under marsjen også fra opposisjonen, som det vil være verdt å vurdere og ta med seg. Det å lage en prognose på om en lykkes, er vanskelig på forhånd, men jeg kan jo diskutere det om et år eller fire, og så får vi se om jobben ble gjort på en god måte da. Da har vi fasiten, og det kan bli en litt mer interessant diskusjon.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Jeg kan jo legge til litt på det forrige svaret mitt. Jeg tror noe av hovedpoenget her ligger i hva en får til før statsbudsjettet blir ferdigtrykket, altså de prosesser som en skal ha både i regjeringspartiene og for så vidt i samtaler og i samråd med andre i Stortinget. Bare for å gi en liten føring på det: Fra 1. januar 2011 trer pensjonsreformen i kraft. Det er et eksempel på at et stort flertall i Stortinget, når det gjelder å ta tunge tak som peker langt framover, har både vilje og evne til å komme fram til gode kompromisser. Vi har hatt litt diskusjoner om klimaforliket tidligere i høst. Det er et annet eksempel. Jeg nevnte Ekofisk og 40-årsjubileet for norsk olje. Oljepolitikken er også et eksempel på at en med vekslende flertall i Stortinget gjennom disse 40 årene i et samarbeid faktisk har klart å styre dette på en måte som mange andre land misunner oss. Så det er muligheter, men samtidig har vi også litt forskjellig politisk grunnlag når det gjelder det arbeidet vi skal gå inn i.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Dette er et stort og komplisert prosjekt, og vi er nå inne i en forprosjektperiode. Både bevilgningen for 2009, og nå bevilgningen for 2010, bygger på de beste anslag vi har der og da når budsjettet blir vedtatt, men dette er et prosjekt som er såpass komplisert at en selvsagt under marsjen kan få lavere utgifter, og en kan faktisk tenke seg det stikk motsatte. Men jeg kan si at i budsjettet for 2010 bygger vi på de beste anslagene vi har, med tanke på det som skal sikre framdriften i dette viktige prosjektet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Denne regjeringen bygger jo sin skattepolitikk på det såkalte skatteløftet, og det betyr at en skal ha om lag uendret skattenivå. Men innenfor et uendret skattenivå er det mulig å flytte på skatter, slik som en bl.a. har gjort i budsjettet for 2010, som nå er vedtatt. Der har en gjort betydelig endringer f.eks. i formuesskatten, noe som gjør at folk med lave og middels inntekter faktisk har fått store lettelser, og har blitt helt fritatt for formuesskatten. Vi har bare så vidt begynt på budsjettet for 2011, men innenfor et totalnivå som er pluss-minus null, er det fullt mulig å gjøre endringer i skattesystemet som kan ivareta ulike formål – alt fra miljøspørsmål til andre ting. Men det får vi komme tilbake til på nyåret. Da er vel dette antageligvis siste ordet mitt i dag!
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-12-17:
Nå får jeg håpe at vi ikke får noe «tebarsattslag» – jeg synes det var et interessant dialektuttrykk. Jeg vil invitere statsråden til å se litt fremover. Finansministeren har varslet ved en rekke anledninger at 2011-budsjettet må inneholde en rekke utgiftskutt. Til VG i dag sier finansministeren at han har satt i gang Arbeiderpartiets fraksjon på Stortinget med å kutte 4 pst. Det utgjør 36 milliarder kr. Jeg antar at når finansministeren har gitt en slik marsjordre til stortingsgruppen her på huset, har han selv noen tanker om hvor disse kuttene eventuelt skal komme. Kan finansministeren utdype litt hvilke tanker han har om hvor dette skal skje? I Politisk kvarter i dag sa statsråden at det ikke skulle skje på sykelønnsordningen. Er det andre regelstyrte utgiftsområder som han tenker kan kuttes? Eller hvilke områder er det egentlig statsråden ser for seg at man kan foreta kutt på i 2011-budsjettet?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-12-17:
Siden vi har statsråden her, tenkte jeg at jeg skulle benytte muligheten til å snakke litt om skattelettelser. Det er jo partier på Stortinget som hvert eneste år ønsker lavere skatt på midlere og lavere inntekter, og snakker om de dynamiske virkninger det ville hatt når det gjelder tilbudet på arbeidskraft, og med mulige signaler om å få til et rimeligere lønnsoppgjør. Den tidligere finansministeren svarte kategorisk nei. Jeg lurer på om den finansministeren vi har nå, er mer positiv til skattelettelser på lavere og midlere inntekter, slik f.eks. Fremskrittspartiet foreslår i sitt alternative statsbudsjett? Eller: Mener også denne finansministeren at Bondeviks 2004-nivå når det gjelder skatter og avgifter, nærmest er nirvana for skatte- og avgiftssiden, og at det er der man skal være for evig og alltid?
Michael Tetzschner (Høyre), 2009-12-17:
Jeg grep ordet fordi jeg syntes jeg hørte statsråden henvise til at man kunne oppnå en skånsom innføring av datalagringsdirektivet – jeg ber om å bli korrigert hvis jeg skulle ha misforstått. Men betyr det at statsråden på vegne av Regjeringen gir uttrykk for at den har konkludert i denne saken, at den kommer til å fremme gjennomføringen av datalagringsdirektivet? Er ikke det å forskuttere hele høringsrunden og den høringsprosessen som vi er blitt enige om å legge opp til?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-17:
No er jo mye sagt i denne debatten, og stort sett er det brei einigheit på veldig mange område når det gjeld Datatilsynets og Personvernnemndas årsmeldingar. Det er visse ting som vi ikkje er like einige om. Det går på datalagringsdirektivet, det går på offentleggjering av skattelister, osv., men eg ser eigentleg ingen grunn til å dra den debatten i si fulle breidd. Det ville nok fort gått mye tid, og dette er også noko som er debattert i denne salen tidlegare. Først og fremst ønskjer eg å fremme mindretalsforslaget frå Framstegspartiet i denne innstillinga. Eg ønskjer også å knyte nokre få kommentarar til det forslaget frå Venstre som er fremma her. Venstre sitt forslag går m.a. ut på at ein ber Regjeringa om å følgje opp tilrådingane frå Personvernkommisjonen gjennom å opprette fem regionale datatilsyn. Framstegspartiet har sagt, og meiner, at Personvernkommisjonens arbeid burde vore gjenstand for ein brei debatt og ein brei gjennomgang i stortingssalen, og det meiner vi framleis. Då burde ein ha diskutert alle sider av dette, også om ein treng å styrkje Datatilsynet. Førebels, slik som forslaget frå Venstre ligg no, ønskjer Framstegspartiet å stemme mot det, men vi vil sjølvsagt vurdere dette fortløpande framover når det gjeld anbefalingane frå Personvernkommisjonen.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-17:
Kommunalkomiteen har behandlet Datatilsynets og Personvernnemdas årsmeldinger for 2008. Det er i all hovedsak bred enighet i komiteens merknader. Personvern handler om å verne om det personlige individ. Vi lever i en tid hvor dette blir stadig mer utfordrende. Det er viktig at vi griper fatt i de utfordringene som bl.a. en stadig mer elektronisk hverdag bringer med seg. Folk må informeres om hvilke rettigheter de har. Det går en grense for hvor nært innpå oss andre folk får komme uten at vi har gitt samtykke til det på forhånd. Som samfunn vil vi hele tiden stå overfor utfordringen med å sette streken for riktig balansegang mellom vernet mot privatlivet og ytringsfriheten. Datatilsynet gjør i så måte et nødvendig og viktig arbeid for å beskytte den enkelte mot at personverninteresser krenkes gjennom behandlingen av personopplysninger. Personvernet slår bl.a. inn når det gjelder fjernsynsovervåkning, registrering, bruk og sikring av personopplysninger, innsyn og utlevering av opplysninger fra f.eks. skattekontor eller fastlege. Ulike regler om personvern er fastsatt i en rekke lover og forskrifter. Når det gjelder datalagringsdirektivet, som ikke er oppe til debatt i dag, illustrerer det likevel dilemmaet mellom personvernhensyn og behovet for effektive verktøy mot kriminalitet. Samtidig krever framveksten av informasjonssamfunnet at vi har en tydelig og prinsipiell holdning til hvilke rammer som skal gjelde for en informasjonsflyt som i stadig større grad utfordrer enkeltindividets rett til privatliv og frihet fra statlig overvåkning. Vern av menneskeverdet kan nettopp være å slå fast at samfunnet ikke skal overvåke borgere uten grunn, og at dette prinsippet vil være grunnlaget i vårt samfunn. I enkeltsaker kan det gis gode begrunnelser, bl.a. knyttet til kriminalitetsbekjempelse. Man må likevel spørre seg om ikke summen av disse gode hensikter kan bidra til at totaliteten nærmer seg det totalitære. Enkelte er bekymret for at Norge kan bli en frihavn for kriminelle dersom dette direktivet ikke implementeres, men man står naturligvis fritt til å innføre nasjonale regler. Personvernkommisjonens anbefaling om en grundig utredning av behov og konsekvenser er interessant i så måte. Ut fra den informasjonen vi nå har tilgjengelig, har Kristelig Folkeparti uttrykt prinsipiell motstand mot direktivet, samt vilje til å bruke reservasjonsretten dersom det blir nødvendig, men dette kommer vi tilbake til i en senere debatt.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-17:
I dag legger Venstre fram et forslag om å opprette fem regionale datatilsyn. Jeg tror ikke det nødvendigvis er veien å gå for å styrke Datatilsynet. Men jeg kunne tenke meg å spørre statsråden om hun ser for seg andre tiltak som kan bidra til å styrke Datatilsynet og Datatilsynets mulighet til å gjøre den oppgaven som det er satt til å utføre.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Som jeg sa i mitt innlegg, er det i de diskusjonene vi har om datalagringsdirektivet, viktig med en veldig sentral vurdering av hvordan vi kan ha minst mulig unødvendig inngripen i personvernet til folk. Regjeringen har sagt at vi skal ha grundige utredninger om saken. Det er vi i ferd med. Det jeg sier i mitt innlegg, er at vi fra mitt departements side er opptatt av personvernet i de utredningene som gjøres. Regjeringen skal komme tilbake til Stortinget med datalagringsdirektivet. Det skal være en diskusjon i denne salen. Vi vil ikke på noen måte konkludere før det er gjennomført nødvendige og grundige høringer. Men det er også viktig for Regjeringen å gjøre grundige vurderinger før man eventuelt beslutter å legge fram noe for Stortinget.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2009-12-17:
Jeg tror det er viktig at vi klarer å ha en aktiv offentlig debatt omkring personvernet. Jeg ser for meg at det går an å lage arrangementer der det fokuseres på personvernet, der vi kan diskutere det. Det er viktig at personvernet diskuteres i denne salen, men jeg tror også det er viktig at personvernet diskuteres i de mer åpne rom, at det blir sentralt i den oppfølgingen vi skal ha av Personvernkommisjonens rapport at vi klarer å ha debatter i andre rom enn i departementskontorene og i stortingssalen. Der ser jeg for meg at departementet kan spille en rolle og bidra til den type diskusjoner også videre.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Mye vann har rent i elvene siden 2001. Én ting som har skjedd siden 2001, er at Høyre har vært i regjering, og Høyre har hatt helseministeren. I den situasjonen fikk man etablering av gode private helsetilbud, sykehus som ble godkjent fordi de tilfredsstilte de faglige kravene som vi stiller til sykehus. Men ingen offentlige sykehus ble privatisert. Høyre mener det ikke er grunnlag for å privatisere de offentlige sykehusene. De offentlige sykehusene skal drives på en god måte, være effektive, og de kommer til å utgjøre hovedtyngden av helsetilbudet i Norge i årene framover. Men det vil være i pasientens interesse at det også etableres gode private alternativ, ikke minst for å få konkurranse knyttet opp mot kvalitet og få et mangfold som gjør at de som leder helsevesenet, også kan se at det er andre måter å løse oppgavene på, til beste for pasienten. Det gjør at Høyre er bekymret for den enfoldige politikken som føres nå, fordi vi som pasienter går glipp av den muligheten det gir å velge private alternativer når en er misfornøyd med det offentlige alternativet, eller de offentlige køene blir for lange. Men det fjerner også den muligheten som de som leder helsevesenet, har til å ha noen å sammenlikne driften av det offentlige helsevesenet med. På den måten taper vi mye, og det er kanskje en av årsakene til at Norge har et dyrt helsevesen med middelmådige resultater.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Jeg vil først rette opp en åpenbar misforståelse: Høyre er ikke med på noe forslag om å opprette et nasjonalt direktorat som skal styre sykehusene. Det står verken i Høyres program eller i de merknader som Høyre er med på. Jeg er overrasket over at denne replikken kommer fra SV. Jeg har oppfattet det slik at det kun var ett parti som stilte til valg på å forsvare de regionale helseforetakene, og det var Arbeiderpartiet. Jeg oppfatter at verken SV, Senterpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet eller Venstre i sine programmer har en støtte til de regionale helseforetakene, så i realiteten er det SV som her er gissel for en organisering av helsevesenet som det partiet heller ikke støtter. De regionale helseforetakene har vært en oppbygging av et direktørvelde som koster oss millioner av kroner, men som gir svært lite resultater. Vi mener at både makt og penger bør flyttes til de lokale helseforetakene, nær pasienten, nær dem som jobber i helsevesenet, og så får Stortinget styre den nasjonale helsepolitikken med en god organisering.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Det er den tilnærmingen som Regjeringen har forsøkt å bruke i fire år, som har gitt det resultat at ventelistene har økt med 60 000, og at ventetidene øker for de aller fleste pasientgruppene. Da er det kanskje på tide å forlate den tilnærmingen. Jeg tror en først må få en mer åpen konkurranse, der også de offentlige sykehusene selvfølgelig skal ha muligheten til å utnytte sin ledige kapasitet, men i konkurranse også med de private sykehusene. Med en politikk der en prøver å skjerme de offentlige sykehusene og si at de skal utnytte sin kapasitet først, før en tar i bruke de private – slik Senterpartiet tar til orde for her, og som Regjeringen har ført som politikk de siste fire årene – opplever en jo at det er pasienten som blir taperen, samtidig som en ikke i særlig grad har oppnådd en bedre utnyttelse av ressursene i de offentlige sykehusene. Tvert imot – en bruker mer og mer penger, samtidig som en får middelmådige resultater.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Jeg oppfatter at helseministeren har et genuint engasjement for de rusmiddelavhengige, og det er jeg veldig glad for. Vi er derfor veldig spente på hva dette vil gi som resultat med tanke på konkret handling. Vi er i en situasjon der ventetiden for denne gruppen øker mest. Over 4 000 står i kø. I forrige uke fikk man høre gjennom NRK at helseministeren hadde bestemt seg for å kreve at det skulle være en økning i behandlingen av de psykiatriske pasientene på 10 pst. Mine spørsmål til statsråden er: Hva er det som skal øke med 10 pst.? Er det antall behandlede? Er det økonomien? Og ikke minst: Vil dette kravet om en økning på 10 pst. også gjelde rusmiddelavhengige og tverrfaglig spesialisert behandling av rusmiddelavhengige? Tidligere helseminister Ansgar Gabrielsen innførte nettopp det prinsipp at behandlingstilbudet for rusmiddelavhengige og for psykiatriske pasienter hver for seg skulle øke mer enn behandlingstilbudet innenfor somatikken i hver region.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Heldigvis har det i debatten i dag gjennomgående vært rettet stor oppmerksomhet både fra regjeringspartiene og fra opposisjonen mot de rusmiddelavhengige pasientene som vi har. Det er et område der det helt åpenbart er behov for en forpliktende opptrappingsplan, på samme måten som en har hatt det innenfor psykiatrien. Det vil òg bli fremmet et forslag om det i Stortinget i dag, som dessverre ser ut til å bli nedstemt. Men det som forblir uklart etter denne debatten, er om det er Regjeringens forslag til statsbudsjett og proposisjonens lovnad om en opptrappingsplan som gjelder, eller om det er regjeringspartienes formulering i innstillingen. I proposisjonen på side 112 står det: «Erfaringene fra Opptrappingsplanen for psykisk helse viser at det var nødvendig å sette konkrete mål for dimensjonering, organisering og struktur på tjenestene. Basert på Stortingets behandling av St.meld. nr. 47(2008–2009) (2008–2009) Klarere går det ikke an å si at en har planer om å komme med en opptrappingsplan tilsvarende det en har hatt innen psykisk helse. Regjeringspartiene skriver i innstillingen til statsbudsjettet på side 14 i sine særmerknader: «Flertallet er opptatt av at rusfeltet blir ytterligere styrket i årene som kommer etter at opptrappingsplanen utløper i 2010, eksempelvis gjennom en ny opptrappingsplan.» Denne gruppen har ikke behov for fortsatt uklarhet om det vil komme en opptrappingsplan eller ikke. Jeg må i et hvert fall be om at helseministeren klargjør om Regjeringen har planer, som oppfølging av Stortingets behandling av Samhandlingsreformen, om å komme med en egen plan om en planmessig utvikling av det samlede tjenestetilbudet til denne gruppen, etter modell av Opptrappingsplanen for psykisk helse slik det står i proposisjonen – eller om det er regjeringspartienes betydelig svakere formulering som gjelder på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Først vil jeg anbefale statsråden å ta ordet en gang til og velge å svare på spørsmål fra opposisjonen – istedenfor å prøve å motbevise det som er kommet fram i innlegg fra opposisjonen. Så til en del angrep fra Arbeiderpartiet på Høyres alternative budsjett. Det er helt riktig at Høyre velger å prioritere økninger i spesialisthelsetjenesten til de gruppene som vi mener er underprioritert fra før – spesielt innenfor rehabilitering og rus – og få bedre samhandling i tjenestene. Men å legge til grunn at det betyr at helsekøene vil vokse, er feil. Høyre blir nå beskyldt for å bruke for lite penger, og vi blir beskyldt for å bruke for mye penger. Representanten Asphjell stilte spørsmålet om mer penger var løsningen. Nei, løsningen er å gjøre ting på andre måter. Og hvordan Høyre har tenkt å løse dette på andre måter enn det Regjeringen har foreslått, har jeg redegjort for i mitt innlegg, på en utmerket måte.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Denne saken dreier seg om endringer i statsbudsjettet for 2009. Grunnen til at jeg tar ordet, er at det her ligger forslag og merknader fra mindretallet som er av betydning. Det er overraskende å se at Regjeringen velger å dra inn relativt små beløp på poster som for dem som mottar disse pengene, vil ha veldig stor betydning. På kap. 718, post 21 for rusforebyggende tiltak, velger altså Regjeringen å dra inn 1,1 mill. kr, som ikke er disponert i 2009, selv om alle vet at det foreligger søknader på denne posten som langt overgår postens størrelse. Dette er også en post som Stortinget i flere omganger har vært opptatt av å øke. Opposisjonen foreslår at disse 1,1 mill. kr overføres til 2010 og brukes bl.a. til organisasjonen Barn av rusmisbrukere og Det nytter-prosjektet i regi av Actis. Det nytter-prosjektet, i regi av Actis, kommer til å ha møte her på Stortinget i morgen, og det er et fantastisk prosjekt, som viser nettopp at behandling av personer som er rusmiddelavhengige, gir positive resultater, og at det er fullt mulig å bli rusfri. Dessverre vil ikke dette forslaget få flertall, og pengene går inn i det vi kan kalle det store sluket. Det samme gjelder på kap. 719 post 70 om hivforebyggende arbeid, der det står igjen 300 000 kr, som Regjeringen velger å bruke til den store inndekningen, i stedet for å la de pengene bli overført til neste år, som er fullt mulig. Dette skjer på et område der en har vedtatt en ny hivforebyggende plan, som på ingen som helst måte er fulgt opp med bevilgninger. Det er mange gode prosjekter som disse 300 000 kr kunne blitt brukt på. Allikevel velger regjeringspartiene å stille seg i rekken bak Regjeringen og er ikke villig engang til å gjøre denne endringen. Det må igjen settes i sammenheng med at en i foregående sak behandlet et budsjett på over 100 milliarder kr, der regjeringspartiene ikke mannet seg opp til å flytte på en eneste krone. Ellers i innstillingen har også opposisjonen tatt opp utfordringen knyttet til at Stortinget i Innst. S. 270 for 2007–2008 var med og bevilget 320 mill. kr som skulle gå til å dekke de private helseinstitusjonenes pensjonskostnader. I denne saken legger Regjeringen opp til at disse pengene skal fordeles mellom helseforetakene i tråd med Magnussen-utvalgets innstilling og ikke i samsvar med det som var Stortingets intensjon, nemlig at disse pengene skulle gå til de private institusjonene der pensjonskostnadene oppsto. Dette tar opposisjonen opp i sine merknader, men dessverre blir det ikke flertall. Jeg håper at helseministeren, når man velger å fordele det på en annen måte, i hvert fall sørger for at de regionale helseforetakene tar et oppgjør seg imellom, slik at pengene når fram til dem som Stortinget hadde som intensjon at pengene skulle fram til. Hvis ikke det skjer, må Stortinget følge dette opp på en annen og egnet måte. Så tar opposisjonen opp merknader knyttet til Feiringklinikken igjen. Det trenger jeg ikke å gjenta. Der er det blitt lovt mye – lite er blitt fulgt opp. Det gjøres heller ikke i denne saken, dessverre. Med dette tar jeg opp forslaget som Høyre er med på.
Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Jeg vil begynne med å takke komiteens leder for å ha ledet arbeidet med budsjettet i komiteen på en utmerket måte. I innstillingen fra sosialkomiteen om lov om helseforetak i 2001 sier Høyre i merknader: «Disse medlemmer slutter seg til at staten i første omgang overtar eierskapet til alle de offentlige sykehusene.» Og videre: «Høyre mener det på et senere tidspunkt bør kunne åpnes for et mer variert eierskap med et større innslag av privat eide sykehus.» Hvor konkret ønsker Høyre i dag å være når det gjelder en politikk for private sykehus? Skal det være et privat sykehus i hver by? Mener Høyre at alle sykehus kan privatiseres, også universitetssykehusene?
Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Du ga i ditt innlegg uttrykk for et stort engasjement i arbeidet for å hjelpe de rusavhengige. Det er fortjenstfullt, og det skal vi samarbeide om. Samtidig er det slik at Verdens helseorganisasjon sier at hele 12 pst. av tapte friske leveår skyldes alkoholbruk i samfunnet. Dette kan eksempelvis bety at 300 personer i Norge har et forbruk på mer enn ni flasker vin hver dag. Jeg har lyst til å utfordre Venstre med et spørsmål om hvor djerve politiske grep Venstre er villig til å være med på for at flere norske barn skal kunne våkne opp til en bedre søndag morgen.
Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Mange talere har i dag kommentert forebygging og folkehelsearbeid. Forebygging av sykdom er både lett og vanskelig. Resultater av forebygging inntrer både raskt og langsomt. Vi vil sammen skape gode liv for individet og de pårørende. La oss da begynne med det vi vet mye om, og som er enkelt å gjøre noe med. Verdens Helseorganisasjon har beregnet hvor stor andel av tapte, friske leveår som skyldes alkohol, narkotika og tobakk. I Vest-Europa er tobakk den viktigste faktoren, mens alkohol har ansvaret for 12 pst. av tapte, friske leveår. Narkotika står for ca. 1 pst. av tapte, friske leveår. Det er glidende overganger mellom lavt alkoholbruk, gråsoner og misbruk. Vi vet at en tiendedel av befolkningen står for halvparten av samlet alkoholkonsum. Det betyr at ca. 300 000 mennesker i Norge, omregnet, drikker to og en halv flaske brennevin eller ni flasker vin pr. uke. Forebygging på feltet er både enkelt og vanskelig – enkelt fordi vi har en resept: Det hjelper at varen har begrenset tilgjengelighet, og det hjelper at varen verdsettes høyt – også prismessig. Men forebygging på feltet er også vanskelig, fordi vi tror at politiske grep på tilgjengelighet og pris er upopulært. I valget mellom å drikke oss til mot og å være ekte modige er det ingen tvil om at en modig alkoholpolitikk vil redde mange liv og gi bedre dager for barn og andre pårørende.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-08:
I forbindelse med forslaget til budsjett er det fra opposisjonen fremmet forslag om å avvikle den regionale organiseringen av spesialisthelsetjenesten, legge ned de regionale helseforetakene og erstatte dem med et sentralt sykehusdirektorat. Det er i sannhet et radikalt forslag om å sentralisere spesialisthelsetjenesten. Spørsmålet til Høyre er da: Ser ikke Høie og Høyre at dette vil skape større avstand mellom befolkningen og dem som skal ta beslutninger, at dette vil medføre et nytt stort sykehus-/helsebyråkrati i Oslo, og at dette også over tid kan bety en sentralisering av helsetilbudet, og spesielt en sentralisering av spesialisthelsetjenesten?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-08:
Representanten Olsen og Fremskrittspartiet ynder å kalle seg for den lille manns forsvarer, også i helsevesenet. I helsevesenet er den lille mann ofte kronikeren – den tunge ruspasienten eller den tunge psykiatriske pasienten med sammensatt diagnose og et uforutsigbart behandlingsforløp. Men alle partiene, unntatt Fremskrittspartiet, synes å være enige om at stykkprisfinansiering ikke er et egnet finansieringsmiddel for å ivareta denne pasientgruppen – fordi stykkpris handler om de mest lønnsomme pasientene. Da blir denne typen pasienter ofte nedprioritert. Alle partiene er enige om det. Sågar under den forrige Bondevik-regjeringen bidro daværende helseminister Ansgar Gabrielsen til å redusere stykkprisandelen til 40 pst. Det vil ikke Fremskrittspartiet, Fremskrittspartiet vil primært ha 100 pst. stykkprisfinansiering. Hva er det Fremskrittspartiet har skjønt om dette som ikke alle de andre partiene har skjønt?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-08:
Vi vil ikke være med på å skape et todelt helsevesen. Tvert imot – i motsetning til Fremskrittspartiet mener vi ganske sterkt at et offentlig utbygd helsevesen over hele landet er den eneste måten å sikre seg mot et todelt helsevesen på. Så er jeg veldig glad for at vi i budsjettet understreker at vi skal ha fokus på ventelister. De skal ned. Statsråden har tatt aktive grep allerede, og det er veldig viktig å være seg bevisst at ventelistene ikke er lange på alle områder. Noen steder har vi ikke ventelister, f.eks. når det gjelder hjerte- og karsykdommer. Andre steder har vi for lange ventelister. Dette blir det tatt tak i, og det skal følges opp i forbindelse med dette budsjettet.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-08:
Først vil jeg understreke at SV ikke er imot private tilbud i helsevesenet. En stor del av helsevesenet er i dag privat drevet, bl.a. primærhelsetjenesten og fastlegene. Så det er ikke et riktig bilde. Vi bruker i størrelsesorden 2 milliarder kr på kjøp av private tjenester. Det har vi ikke gått imot. Vi mener at et offentlig helsevesen er den beste garantisten for å sikre alle lik behandling og et desentralisert helsevesen. Det står vi selvfølgelig på. Når det gjelder den spesielle institusjonen Capio, kan ikke jeg svare konkret på hva som er årsaken til at den ikke er godkjent, men vi er definitivt klare på at mennesker med spiseforstyrrelser skal ha rett på behandling på lik linje med pasienter med andre sykdommer som får rett til behandling og fritt sykehusvalg.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-08:
Det med anbud og korte anbudsavtaler med private tilbydere, spesielt innenfor rus og rehabilitering, er drøftet spesielt i budsjettet. Det er bred enighet i komiteen om at slik det har vært enkelte steder, er ikke heldig. Vi bør gå inn og gi helseforetakene beskjed om at man bør ha tilstrekkelig lange anbudsperioder der dét er aktuelt. Slik det har vært, er vi ikke fornøyd med. Så der har vi gitt klare føringer. De gjør en viktig jobb for helsevesenet, og det er viktig at man legger til rette for at de får gode og forutsigbare rammevilkår. Der er jeg helt enig med Laila Dåvøy.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-08:
Jeg tillater meg å utfordre representanten Dåvøy og Kristelig Folkeparti på det forslaget som går på å avvikle det regionale nivået i spesialisthelsetjenesten og legge ned de regionale foretakene. Det er spesielt at Kristelig Folkeparti går inn for forslaget, for de var like kritiske til foretaksorganiseringen som SV var. En viktig begrunnelse var frykten for sentralisering. Nå har vi fått et regionalt nivå, med regional kompetanse i administrasjonene og styrene på særegenhetene, på Vestlandet, i Midt-Norge, i Nord-Norge og i Helse Sør-Øst. Ser ikke representanten Dåvøy at denne avviklingen av det regionale nivået betyr en markant sentralisering av beslutningene og styringen av spesialisthelsetjenesten? Så vil kanskje svaret være: Jo, men vi skal flytte mange av disse oppgavene over til helseforetakene. Da blir spørsmålet: Hva er det av beslutninger som skal flyttes til helseforetakene som i dag ikke allerede er overført til helseforetakene? Kan man antyde noe om hva slags beslutninger det er?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Høgre og representanten Høie er opptekne av dei auka ventetidene, og det synest eg er bra. Eg forstår det slik at dei meiner at punkt ein i dette arbeidet er å utnytta ledig kapasitet i det private helsevesenet. I valkampen var eg på besøk ved mange sjukehus, og alle spurde etter fleire oppgåver. Mitt spørsmål til representanten Høie er: Er det slik at Høgre er imot at ein i arbeidet for å redusera ventelistene først utnyttar den ledige kapasiteten som er i det offentlege helsevesenet?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Representanten Olsen meiner Framstegspartiet er partiet for dei svakaste av dei svake og dei som sit nedst ved bordet – og representanten Olsen meiner at vårt budsjett inneheld store paradoks. Er ikkje det største paradokset at Framstegspartiet er for å redusera sjukekøane og for ei betre rusomsorg, men samtidig stemmer mot merknader som alle andre parti i komiteen er for, nemleg at «alkoholfrie soner bør tilstrebes særlig der barn er til stede», og at alkoholpolitikken skal liggja fast? Er ikkje dette det motsette av den sosiale helsepolitikken som representanten Olsen garanterer at Framstegspartiet vil føra?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Det har vore ei kostnadsutvikling for dei ressurskrevjande tenestene, og det er sett i gong eit arbeid for å finna ut av årsaka til det. Vi har jo hatt ein vekst frå Regjeringa og Stortinget si side knytt til dei resurskrevjande tenestene, men på grunn av kostnadsutviklinga har prosenten måtta gå ned. For 2009 har likevel auken i skatteinngangen vege opp for denne reduksjonen for dei aller fleste kommunane, og dei kommunane det ikkje gjeld for, må vi sjå spesielt på. Men eg er einig i at dette er ei veldig viktig brukargruppe i kommunane, som vi må gi eit godt tilbod til, så godt vi kan.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Det er ikkje slik at vi bagatelliserer ventetidene og køane i helsevesenet. Det har eg gjenteke ved fleire anledningar, òg i mitt innlegg, og eg synest at det skal vi ta på alvor. Vi har sagt, og Regjeringa har sagt, i budsjettet at det skal setjast i verk ein gjennomgang av dette for å sjå kven som står i kø, kvifor og kor lenge. Det aller meste ut av køane går jo på poliklinisk verksemd. Eg meiner vi må sjå på det som skjer i helseforetaka, på poliklinikkane, for å sjå om ein kan vera meir effektiv der. Det eg er heilt einig med representanten Eivind Nævdal-Bolstad i, er at det kan vera uhaldbart for mange pasientar å oppleva å stå i helsekø, og det tek vi fatt i.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Senterpartiet er bekymra for utviklinga i aborttala. Det spesielt alvorlege er at vi ser ein auke blant dei som er mellom 20–24 år – altså ikkje dei heilt yngste gruppene. Om det er angrepillen som har bidrege til dette eller ikkje, må vi finne ut av. Når det gjeld Amathea og det som har skjedd på statsbudsjettet, vil eg gjerne presisera at det er eitt av fleire viktige tiltak i det abortførebyggjande arbeidet. Eg trur at mykje av dette må ein òg gjera heilt lokalt – eg tenkjer på skulehelsetenesta, gjerne òg i skulen. For eksempel ser ein dette på vidaregåande skular som ikkje har gode nok skulehelsetenester. Eg er veldig einig med Kristeleg Folkeparti om at vi må sjå på tiltaka i høve til dette problemet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Ventetida har vore mykje diskutert i denne debatten. Høgre har i dag stadfesta at dei i dette arbeidet ikkje ønskjer å nytta ledig kapasitet i det offentlege helsestellet først, men vil berre basera seg på å kjøpa fleire helsetenester i det private helsevesenet. Mitt spørsmål er om Kristeleg Folkeparti er einig med regjeringspartia i at vi i dette arbeidet skal nytta ledig kapasitet i det offentlege helsevesenet først, eller om Kristeleg Folkeparti deler Høgre sitt standpunkt i denne saka.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Eg tek ordet fordi det har kome ein sterk kritikk mot regjeringspartia si satsing på rehabilitering og habilitering. Eg er einig med opposisjonen i at dette er eit viktig felt, men budsjettforslaget for 2010 legg til rette for ein generell aktivitetsvekst i spesialisthelsetenesta på om lag 1,3 pst. Auken gjeld alle pasientgrupper, òg rehabilitering. Forslaget om å fullfinansiera inntektsfordelinga i 2010 gir f.eks. Helse Vest eit godt grunnlag for vidare styrking av rehabiliteringstilbodet. Oppfølginga av Samhandlingsreforma vil ha stor betydning for habiliterings- og rehabiliteringsfeltet. For å få til ei god rehabilitering er det viktig med gode, heilskaplege tenester. Når det gjeld kjøp av private opptrenings- og rehabiliteringsinstitusjonar, er løyvinga auka frå 1 020 mill. kr i 2006 til 1 139 mill. kr i 2009. Det er også inngått avtale om kjøp av tenester frå dei private rehabiliteringsinstitusjonane gjennom ordninga Raskare tilbake. Til Høgres kritikk. Eg meiner det er viktig å påpeika at Høgre i sitt alternative budsjett ikkje har nye, friske midlar til rehabilitering eller habilitering. Høgre har øyremerkt 585 mill. kr av den raud-grøne løyvinga innanfor ramma av auka aktivitet i dei regionale helseforetaka og resirkulerer dette som auka satsing. Slik finst det også 300 mill. kr meir til samhandling og til desentraliserte tenester. På eit helsebudsjett på 128 milliardar kr plussar Høgre på berre 140 mill. kr i reine, friske pengar. Måten Høgre på fleire område av helsefeltet har kome fram til dei ekstra satsingane sine, minner meg faktisk om historia frå nytestamentet der ein med to små fiskar og fem små brød klarte å brødfø 5 000.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2009-12-08:
Helse- og omsorgsdepartementet legg i proposisjonen fram forslag om endringar av løyvingane under enkelte kapittel i statsbudsjettet for 2009. Komiteens fleirtal, Arbeidarpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, støttar Regjeringas forslag. Når det gjeld tiltak for å sikra framleis bruk av Feiringklinikken i 2010, vil vi visa til fleirtalsmerknaden under dette kapitlet i budsjettinnstillinga for 2010. Når det gjeld prinsippet for fordeling av løyving til pensjonskostnader for private institusjonar, viser vi til vår merknad om dette i budsjettinnstillinga for 2010. Kritikken av at vi ikkje endrar på nokon ting i budsjettet, vil eg tilbakevisa. Vi har jobba med budsjettet, og det finst fleire måtar å sikra midlar til dei områda som vi ønskjer å prioritera. Når det gjeld dei endringane som ligg her, har vi ikkje sett at det har vore nødvendig å gå inn på dette, men vi arbeider i forhold til endringar på neste års budsjett. Det er eit arbeid vi gjer heile tida.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Jeg er imponert over hva organisasjonene presenterer for oss, både muntlig og skriftlig. Det gir oss veldig nyttig informasjon. Det gir oss mange gode ideer som vi sjølsagt tar med oss videre i vårt arbeid med framtidige budsjett. Vi har også vist at vi har lyttet, gjennom den innstillingen som nå ligger her. Et eksempel nevnte jeg i mitt innlegg, nemlig hørselshjelpen, som vi er enige om skal videreføres. Vi har også tatt andre viktige signaler med oss, og vi vil ha stor nytte av det i det videre arbeidet i vår fraksjon – i fraksjonen av regjeringspartiene – og i komiteen. Så det har absolutt vært verdt innsatsen for de mange som har vært innom på høring i helse- og omsorgskomiteen.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Vi rød-grønne er særdeles opptatt av at vi skal ha et godt habiliterings- og rehabiliteringtilbud. Derfor kommer vi også til å løfte det sterkere inn i Samhandlingsreformen, når det arbeidet starter. Innsatsen, eller antall opphold, er økt med 18 pst. siden 2005. Vi bruker rundt 119 mill. kr mer på kjøp i private institusjoner. Så er det slik at rehabilitering er mye mer enn private institusjoner, men vi skal sørge for at også de skal få mer forutsigbarhet gjennom lengre avtaler, som jeg var inne på. Men det er også veldig viktig det som gjøres av innsats i kommuner og i sykehus. Så vil jeg si én ting: Vi er opptatt av rehabilitering, men vi gjør det ikke slik som Høyre – tar pengene fra annen pasientbehandling. Høyre går jo imot generell vekst i pasientbehandlingen. Vi vil både sørge for god rehabilitering og sørge for å kutte ned på ventetiden – i motsetning til hva Høyre bidrar med gjennom sitt opplegg knyttet til dette budsjettet.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
For det første: Jeg forventer rett og slett at helseregionene sørger for å videreføre nødvendige og riktige behandlingstilbud. Er det slik at varmtvannsbehandling virker positivt – og det er det mange grunner til å tro at det gjør – under ledelse av en fysioterapeut, vil jeg tro at helseregionene sørger for å videreføre det. Det at vi er opptatt av dette på Stortinget, er et signal til helseregionene. Dette er ikke noe innsparingstiltak, men dette er en manuell ordning som vi nå har lagt inn i rammen. Det betyr at vi går fra ulikt fordelt, til mer likt fordelt. Det betyr at noen får en utfordring med å finne fram noen penger. De pengene håper jeg de finner fram, slik at det kan sikre gode tilbud. Jeg er enig med representanten Laila Dåvøy i at dette er viktig, og har tillit til at man fortsatt vil gjøre det.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Det fortsatt uprøvde Fremskrittspartiet foreslår altså å legge ned de regionale helseforetakene og erstatte dem med et statlig sykehusdirektorat, det direktoratet som det høyst utprøvde Høyre ikke vil ha. Er representanten Olsen noe bekymret for å miste kunnskap om regionale forhold og behov når det skal tas avgjørelser om hvilke helsetilbud som skal ytes? Er ikke Fremskrittspartiet bekymret for hva det betyr for sykehus og pasienttilbud i landet hvis alle beslutninger skal sentraliseres bort fra regionene? De folkevalgte styremedlemmer som nå er i flertall i helseforetakene, vil vel bli borte. Bekymrer heller ikke det Fremskrittspartiet? Og – hvordan blir det med samhandlingen lokalt når direktoratet overtar?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Vi er enige om at vi står overfor utfordringer når det gjelder ventetid, psykisk helse, rus, og sikkert mer. Vi er enige om at vi skal satse mer på habilitering og rehabilitering. Men jeg vil igjen minne om at vi aldri noen gang har brukt mer enn vi bruker i dag på disse områdene. Hvis vi summerer hva vi har brukt bare siden 2005 når det gjelder psykisk helse, når det gjelder rus, og hva vi har økt når det gjelder pasientbehandling, nærmere det seg altså 12 milliarder kr. Da har jeg ikke nevnt pleie- og omsorgssektoren og kommunal sektor og de frie inntektene der. Jeg er også klar over at mye av de frie inntektene har gått til mer enn bare å bygge ut tilbudet. Det har også gått til ting vi har vært inne på her i dag, pensjonskostnader osv. Men det meste har gått til å styrke velferden. Sonja Sjøli sa jo at psykisk helse ikke skal bli noen salderingspost. Det blir aldri noen salderingspost så lenge vi har noe vi skulle ha sagt! Psykisk helse har sjølsagt høy prioritet. Jeg minner om at siden 2005 er bevilgningene økt med 2,5 milliarder kr. På rusfeltet vil de regionale helseforetakene i løpet av 2010 og 2011 gjennomføre anskaffelsesprosesser overfor private som vil innebære kjøp av tjenester for over 1 milliard kr. Høyre har jo egentlig ikke noe mer penger enn oss, men de velger altså å bruke hele veksten til pasientbehandling øremerket til habilitering/rehabilitering, og til samhandlingstiltak. Det betyr at det med en slik politikk antakeligvis blir lengre køer for alle andre pasientgrupper. Alt skulle jo tyde på det, særlig fordi Høyre sjøl sier at denne veksten egentlig ikke er noen vekst. Hvis en da ikke er med på veksten engang, må det jo bli tilbakegang og lengre køer. Men aller mest interessant synes jeg det er å spørre om hvor Fremskrittspartiet henter sine penger fra. Hvis Fremskrittspartiet skulle framstå med sympatiske trekk når det gjelder å ha engasjementer knyttet til helsesektoren, vil jeg minne om at Fremskrittspartiet er ni ganger så opptatt av skattelette, for det er ca. 18 milliarder kr Fremskrittspartiet ønsker i skattelette, mens det er 2 milliarder kr mer de vil legge inn til sykehusene. Hvor henter de pengene fra? Jeg vil for ordens skyld minne om: Bistand 9 milliarder kr, kultur 1 milliard kr, innvandring/asyl 5,3 milliarder kr, dagpenger og sosialhjelp over 8 milliarder kr, landbruk, fylkeskommuner som driver med videregående skole, osv. Det er baksiden av den medaljen som Fremskrittspartiet prøver å få til å skinne så vakkert i dag. Det er i hvert fall en politikk å bli dårlig av.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Jeg tenkte jeg skulle benytte anledninga til å takke for debatten. Det har vært en frisk debatt, og det er et stort engasjement. Det gjør at jeg tror vi har god prognose, for å bruke det uttrykket, når det gjelder Samhandlingsreformen og det vi skal gjøre sammen der – flest mulig av oss, håper jeg. Der kan vi enes om viktige, gode, smarte grep for framtidens helsevesen, der kommunene skal få en større og viktigere rolle. Det blir fokusert på at vi har brukt så mye penger, men likevel er problemene så store. Litt har vi fått ut av de pengene, da! Nå må jeg nesten gjenta meg litt, men det er ikke et ukjent fenomen i den politiske verdenen. Et tall jeg ikke har brukt ennå, er at siden 2005 har vi hatt 64 000 flere opphold ved våre sykehus. Det er 100 000 flere pasienter som har blitt behandlet, og vi har en kraftig økning også i de polikliniske konsultasjonene. Så det er ikke bare slik at køene er blitt lengre, vi har fått store og veldig mange positive resultater.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2009-12-08:
I arbeidet med dette budsjettet har vi hatt nesten 70 lag og organisasjoner inne til høring. Mye nyttig, alvorlig og ikke minst nødvendig informasjon har tilflytt oss, noe Fremskrittspartiet aktivt har brukt i sin utforming av dette budsjettet. Fremskrittspartiet har sett at det har vært nødvendig å bevilge ekstra penger på flere kapitler og poster ut fra denne informasjonen. Jeg registrerer at regjeringspartienes representanter i denne sammenheng må stemme slik de får beskjed om, slik at det budsjettet som nå foreligger, bærer ikke preg av at en massiv høring er gjennomført. Føler representantene fra Arbeiderpartiet at de har lyttet til de innspill som har kommet, og gjennomført en viktig og meningsfylt jobb for sine velgere i denne budsjettbehandlingen?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2009-12-08:
Den siste tiden har avisene skrevet mye om ventelister. Selv har jeg mottatt mange henvendelser om dette. En som venter, fikk et brev i posten hvor det bl.a. sto: «(…) vår avtale med de regionale helseforetakene har et tak på antall undersøkelser som vi får lov til å utføre på det offentliges regning. Vi er pålagt å fordele disse undersøkelser over hele året. Dette medfører dessverre ventetid. Begrensningen medfører at vi har ledig kapasitet og kan sette av tider til private pasienter.» (…) Vedkommende fikk beskjed om at hvis hun var villig til å betale 1 900 kr for denne undersøkelsen, kunne hun få time umiddelbart. Er SV stolt av dette todelte Helse-Norge de har vært med på å skape de siste årene, ved at de som har penger, kjøper seg ut for å slippe å vente?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2009-12-08:
I Dagbladet den 14. november kunne vi lese at statsråden ville prioritere de unge rusmisbrukerne. Siden det i dette budsjettet ikke ligger inne noen penger til denne spesifikke prioriteringen, vil jeg gjerne vite hvilke rusmisbrukere det er som nå skal miste tilbudet sitt, og hvilke tilbud disse skal miste for at statsråden skal få gjennomført sin varslede prioritering av de yngste brukerne.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2009-12-08:
Jeg fikk lyst til å ta ordet fordi jeg har sett litt på de forslagene som ligger i innstillingen. I forrige periode satt jeg i arbeids- og sosialkomiteen og ble naturlig nok sendt på mange paneldebatter om disse temaene. Da er det ganske provoserende å se at det ligger noen forslag her som regjeringspartiene ikke støtter, men som i valgkampen var saker som de garanterte skulle på plass. Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon og Handikapforbundet hadde mange slike debatter, og de har etter valget lagt ut på sine nettsider hva som ble sagt i disse debattene. De var jo overrasket over den rørende enigheten som var i paneldebatten. Jeg var like overrasket, for regjeringspartiene hadde jo stemt imot disse tingene i fire år, men nå var de plutselig for. Så ser jeg at de er fortsatt imot. Jeg synes det faktisk er litt frekt å bruke valgkampen til å fortelle om en politikk som de egentlig ikke står for. Dette med å fjerne aldersgrensen for hjelpemidler var en av tingene, hjelpemidler til trening og stimulering. Jeg var ærlig, jeg var den eneste som sa i den debatten: Vet du hva, det kan ikke jeg love! Det er ikke det som står øverst på listen til Fremskrittspartiet over det vi ønsker å få gjennom. Det er ikke det som er det aller viktigste for oss, men jeg skal ta det med meg. Jeg ser nå at regjeringspartiene som skulle få dette på plass, tydeligvis har ombestemt seg. Servicehunder: Jeg var med på en debatt på Hamar. Flere som sitter på Stortinget i dag, var det. Det var nok flere enn meg som satt med noen tårer i øynene da vi fikk fortalt hvordan livet var med eller uten en hund. Vi fikk også høre om de som hadde vært uføretrygdet i flere år, som nå var i både full jobb og i 70 pst.-jobb – det var to forskjellige som fortalte om det – på grunn av servicehunder. I fire år har jeg holdt på med denne bitte lille budsjettfliken. Regjeringspartiene skulle liksom få det på plass i fjor, men vi står på stedet hvil. De som har hunder, og som er avhengige av hunder, har nå hunder som går av med pensjon ganske snart, til sommeren. De er fortvilet. Den ene unge jenta fortalte oss at hennes alternativ var å flytte tilbake på institusjon hvor det er døgnbemanning til å passe på henne. Nå bor hun hjemme fordi hunden kan passe på henne hvis hun slutter å puste. Jeg synes det er trist at vi ikke kan være litt mer edruelige i valgkampen, slik at våre velgere kan få det de forventer, også når valget er over.