Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-25:
Statsministeren lovte i valgkampen at han skulle fylle bassengene. Når vi nå ser på vannbassengene rundt om i landet, ser vi at de tømmes veldig fort. Kraftkrisen holder på å bli et faktum også denne vinteren. I Adresseavisen i går var det et leserbrev om at kraftkrisen må løses. Det besynderlige med innlegget var at det var skrevet av en stortingsrepresentant fra Arbeiderpartiet og en fylkesordfører fra Arbeiderpartiet – et parti som altså har styrt landet i fem og et halvt år og har hatt all mulighet til å fikse kraftkrisen. Men fem og et halvt år senere er det fortsatt noe en må skrive kronikk om for at man skal gjøre noe med det. I dagens debatt utfordrer jeg Senterpartiet, som sitter med olje- og energiministeren, til å si hvilke tiltak de kan komme med som vil bøte på situasjonen, og ikke minst hjelpe dem som økonomisk blir rammet av de høye kraftprisene. Svaret venter vi fortsatt på, for det var ingen tiltak. Det var bare prat om hvor mye en hadde gjort for å bygge ut mer kraft. Men en står unektelig i den situasjonen en gjør i dag, selv om en har åpnet et par kraftverk her og der. Problemet er at dimensjonene i regjeringens politikk ikke oppveier utfordringene i samfunnet. Olje- og energiministeren har vært i Bergen i dag. Han hadde med seg to løsninger på kraftsituasjonen: en kraftlinje, som fortsatt ligger flere år fram i tid, men som regjeringen så langt har brukt fem år på, og utkobling av kraft. Det er egentlig en ganske puslete tilnærming i en energinasjon som Norge. Regjeringen har mer verktøy i verktøykassen, hvis de vil bruke det, hvis de tør å utfordre seg selv. Arbeiderpartiets tidligere næringsminister kalte verktøykassen for et smykkeskrin. Jeg synes ikke dagens energipolitikk er mye å pynte seg med. La meg nevne noen tiltak som en kunne tatt inn over seg, f.eks. gass. Bruk mer gass i landet. Vi har brukt 2,5 mrd. kr på mobile gasskraftverk. Det har altså vært regjeringens eget prefererte tiltak, men gud hjelpe meg om de mobile gasskraftverkene skal tas i bruk for å rasjonere på vann. En har flere aktører som ønsker å bygge gasskraftverk i fullskala: BKK i Hordaland, Industrikraft Møre i Møre og Romsdal, Hammerfest Energi i Finnmark. La dem få lov, gjerne med statlig engasjement på CO2-rensing som på Mongstad, men la dem få sjansen. La oss se på hvilket potensial vi har når det gjelder vann. La oss diskutere om igjen vern av Vefsna. La oss se på småkraftsatsingen for å få vekk fem års saksbehandlingskø, og la oss se om ikke tiden er moden for å evaluere vernede vassdrag for å kunne utnytte energiressursene og samtidig ivareta verneverdiene som lå til grunn for vernet i sin tid. La oss ta en kikk på Enova og la dem få lov til å gjøre en regional innsats der det trengs, og ikke bare ha generelle virkemidler. Og ikke minst, Enova har mye kapital, men de har altså ikke lov til å bruke kapitalen der det får god virkning nå. Husholdningsstøtten – pengene til akkurat den posten i støtteordningen har de ikke lov til å overføre internt. Det må vi kunne myke opp i. En burde kunne si at elavgiften skal reduseres når strømprisen blir ekstremt høy over tid. Vi vet at forbruk av strøm er nærmest uavhengig av pris. Hvis en i etterkant sier at elavgiften refunderes fordi strømprisene har vært over et visst nivå, vil det heller ikke påvirke markedsetterspørselen og dermed markedsprisen på strøm. I dagens budsjett har en samlet opposisjon fremmet et forslag om å gjøre noe med bostøtteordningene, sånn at en i forkant gir et bedre signal til vanlige folk, ikke minst til de fattige, om at de ikke trenger å skru ned varmen hvis strømmen blir dyr. Bostøtten vil da kunne tre inn, men her ligger regjeringen an til å stemme mot. Det synes jeg er veldig trist. Vi er altså vitne til en tafatt energipolitikk, der en skryter av hvor mye penger Enova har fått tildelt, men veldig lite av hva Enova får utrettet – og det er jo det som gjelder. Det samme ser vi i petroleumspolitikken. Åm-utvalget skisserte en mulig brutto ekstrainntekt på 7 000 mrd. kr – enorme verdier – ved at vi får utnytte energiressursene som ligger i Nordsjøen. Regjeringen svarer på det med å kutte i petroleumsforskningen. Regjeringen sier at Jan Mayen er det mest interessante området vi akkurat nå jobber med, med størst dynamikk. Jeg har til gode å treffe en oljemann som synes at Jan Mayen er interessant å reise til, knapt på ferie – enda mindre sende et boreskip i den retningen. Lofoten må derfor avklares. Barentshavet øst må avklares. SV sa i trontaledebatten at Barentshavet øst er «langt fram». Jeg håper at arbeiderpartifolkene i denne salen er av en annen oppfatning.