Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-12-03:
Kontroll- og konstitusjonskomiteen legger fram sitt forslag til bevilgninger på statsbudsjettet for 2014 under de rammer og kapitler som er fordelt til komiteen av Stortinget. Innstillinga omfatter bevilgninger til Det kongelige hus, Stortinget og underliggende institusjoner. Som Stortinget allerede har gjort vedtak om, er rammen for det som komiteen behandler og legger fram for Stortinget til fordeling i dag, på 1 852 783 000 kr. Komiteens innstilling er enstemmig, med et mindre unntak, som jeg skal komme tilbake til. Komiteens innstilling bygger på regjeringa Stoltenbergs og regjeringa Solbergs forslag, som er helt identisk med de kapitlene som Stortinget nå inviteres til å behandle. Saksordførerne for de enkelte kapitlene vil ta ordet, hvis det anses nødvendig, senere i debatten. Det er naturlig at jeg, som leder av komiteen og ordfører for kapitlene Stortinget og Riksrevisjonen, knytter noen kommentarer til forslaget til bevilgninger under disse kapitlene. Under kapitlet Stortinget er det slik at det samlet foreslås en bevilgning på 1 222 800 000 kr til Stortingets drift, vedlikehold, partigruppenes arbeid og andre aktiviteter tilknyttet Stortingets virksomhet. Dette er 10 mill. kr mindre enn hva både regjeringa Stoltenberg og regjeringa Solberg foreslo, men er et resultat av forliket mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre. Under finansinnstillingsbehandlinga sluttet også Arbeiderpartiet seg til dette. I forliket var det forutsatt at dette kuttet på 10 mill. kr skulle legges i sin helhet på Stortingets drift. Etter nærmere drøftinger er kuttet fordelt på drift og vedlikehold og for flertallspartienes vedkommende med 1 mill. kr i støtten til partigruppene. Flertallspartiene foreslår et driftskutt på 5 mill. kr, at 4 mill. kr skal kuttes på vedlikehold, og – som jeg allerede har sagt – 1 mill. kr kutt i gruppestøtten. Det vil bli redegjort nærmere for dette, forutsetter jeg. I komiteens behandling av dette mener Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og De Grønne at dette kuttet på 10 mill. kr skal fordeles med 5 mill. kr på drift og 5 mill. kr på vedlikehold. Dette er den lille dissensen jeg annonserte at ligger i innstillinga. Hvorfor er det en markering fra Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og De Grønne på dette? Dette er selvfølgelig absolutt ingen stor sak – det vil jeg understreke for Stortinget at jeg ikke mener det er. Men jeg vil minne om at vi på slutten av forrige periode hadde en diskusjon – etter presidentskapets initiativ – om organiseringa av fordelinga av gruppestøtten. Da ble det bestemt to ting av det forrige storting, og det var at det skulle være en fordeling som var noe mer til gunst, for å si det slik, for de mindre og mellomstore partiene. Det aksepterte bl.a. Arbeiderpartiet ved å gå inn for en omfordeling som handlet om at Arbeiderpartiet ga bort vel 3 mill. kr av den fordelinga som lå i forrige periode. Det ble også sagt i den innstillinga – og det er det som er poenget her – at da forutsatte man at man holdt det nivået man hadde i forrige periode. Derfor mener jeg prinsipielt at det er galt at Stortinget skal inviteres til å gjøre et kutt i partistøtten så fort etter at Stortinget i forrige periode hadde en mening om akkurat dette spørsmålet. Jeg gjentar at jeg ikke mener at dette er en stor sak, men jeg synes det er greit at vi markerer det sånn som jeg nå gjør, både gjennom det jeg nå sier til Stortinget, og gjennom den innstillinga Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og De Grønne står sammen om. Det neste er om Riksrevisjonen. Det foreslås enstemmig at det skal bevilges 476 mill. kr til Riksrevisjonens drift, og dette er i tråd med begge regjeringenes forslag. Om det er det å si at det er nødvendig å gjøre en understreking, og jeg synes det er et viktig apropos til det vi nettopp har gjort, nemlig å velge ny riksrevisor og riksrevisorer. Jeg hører stadig en diskusjon om Riksrevisjonens størrelse, både her i Stortinget og i den offentlige samtalen. Det er bra, for jeg mener at det er riktig og nødvendig at Stortinget også er oppmerksom på diskusjonen om Riksrevisjonens størrelse, dens drift og dens profil. Men det jeg føler et veldig sterkt behov for å få sagt, er at det jeg har opplevd gjennom de fire årene jeg satt i kontroll- og konstitusjonskomiteen i forrige periode – og det tror jeg det er ganske stor enighet om – er at Riksrevisjonens arbeid har høy kvalitet, og at en ikke presenterer ubegrunnede oppfatninger og synsing for Stortinget. Tvert imot er det de kommer fram med, veldokumentert og danner grunnlag for en veldig god debatt i Stortinget om forvaltning og regjeringas oppfølging av stortingsvedtak. Jeg sier dette fordi det nå er en fornyet samtale, legger jeg merke til, som er knyttet seg til at man mener at det som er knyttet til Riksrevisjonens forvaltningsrevisjon, går ut over sine fullmakter. Jeg mener at det ikke er riktig. Jeg greier ikke å finne ett eksempel fra forrige periode, og jeg ser heller ikke nå noen tegn til at Riksrevisjonen ikke gjør akkurat det Stortinget har bedt dem om. Det er Stortinget som har lagt til rette for at Riksrevisjonen skal drive forvaltningsrevisjon. Det er fordi man nettopp ønsket at Riksrevisjonen skulle gå inn i de sidene av forvaltninga og regjeringas arbeid som handlet om noe annet enn tall, som handlet om oppfølging, som handlet om praksis, og som noen ganger også stilte Stortingets vedtak under kritisk lys fordi det kanskje var urealistiske vedtak. Det mener jeg er en fornuftig måte å disponere Riksrevisjonens ressurser på, og derfor vil jeg si disse tingene nå, i forbindelse med denne bevilgninga, fordi vi nå har fått en ny riksrevisor. Jeg tror ikke Per-Kristian Foss er til stede, men han vil sikkert observere hva som sies. Jeg sier dette også på vegne av meg selv, selvfølgelig, men jeg er nå leder av kontroll- og konstitusjonskomiteen, og jeg vil si til den nye riksrevisoren: Jeg forutsetter at han på sitt selvstendige grunnlag, innenfor de bestemmelser som Stortinget har vedtatt, følger opp en aktiv praksis når det gjelder forvaltningsrevisjon. Det er der jeg mener at Riksrevisjonen gjør sin viktigste jobb, og det danner grunnlaget for en kritisk gjennomgang av forvaltninga. Når vi har en såpass aktiv forvaltningsrevisjon som vi har, får vi muligheten til å gå inn i saker som vi ellers ikke ville hatt muligheten til å få sett. Det er veldig vanskelig for Stortinget uten Riksrevisjonens betraktninger å få en kvalifisert debatt om de sakene vi har vedtatt, og måten de er gjennomført på. Til slutt: Jeg vil si det så høytidelig at jeg mener at dette faktisk er en helt avgjørende forutsetning for at Stortinget skal ha muligheten til å oppfylle Grunnlovens bestemmelser om kontrollen med forvaltninga. Dette er altså sagt med bakgrunn i at jeg stadig hører en debatt utenfor salen. Jeg inviterer gjerne Stortinget ved denne anledning til å ha alternative meninger og oppfatninger av det jeg nå har sagt, men vi må ta denne debatten i denne salen og ikke bare utenfor salen og i spaltene. Det er her den må tas hvis vi mener at Riksrevisjonen ikke følger de bestemmelser og vedtak som Stortinget har gjort. Derfor er også forslaget 476 mill. kr til Riksrevisjonen for 2014, som det altså er enstemmighet om både i begge regjeringer og i komiteen.