Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-20:
Denne saken handler på mange måter om to ting. Det er prisverdig at Miljøpartiet De Grønne har fremmet den. Vi hadde en veldig interessant tur med representanter fra bredden i komiteen, fra nesten alle partier i komiteen, og hadde en runde innom IFEs to anlegg. Det ga oss et inntrykk som det er vanskelig å gjengi på tørre papirark, for å si det forsiktig. Det er noe voldsomt når du står bak et sperregjerde inne i et bitte lite skur og ser at her er det gammelt atomavfall som man ikke klarer å hente opp av det hullet der det er lagret – og langt mindre vet man hvordan man skal håndtere det på vei mot en endelig lagring, som innebærer 10 000 år med lagring. Bare for å peke på de to sidene her som jeg synes er viktig: Det ene er: Her har vi et akutt problem, som vi må håndtere. Det andre er: Hvordan i all verden kunne vi havne i denne situasjonen? På den akutte problemsiden synes jeg det er riktig å nyansere det som saksordføreren sa. Saksordføreren sier at flertallet, altså regjeringspartiene og støttepartiene, er fornøyd med at finansieringsansvaret er blitt avklart. Men alvorlig talt, jeg oppfatter det ikke dit hen at finansieringsansvaret er klokkeklart avklart. Jeg oppfatter det dit hen at staten har sagt: Vi skal ta et ansvar. Men det er ikke sånn at IFE nå, i den situasjonen de er i, kan gå inn i forhandlinger med andre institusjoner og andre institutter om en sammenslåing og ha klokkeklart for seg hva slags type økonomisk ansvar det er staten har, og hva slags klokkeklart ansvar det er de har knyttet opp mot håndteringen av atomavfallet. Så jeg synes at det er en liten fordreining av virkeligheten. Det er klart at hvis næringsministeren kan komme og si noe annet her, og peke helt klokkeklart på hvordan dette skal være, ville det være til hjelp, men de er jo fornøyd med at næringsministeren har tatt ansvar og sagt at staten tar et ansvar. Så får vi se når de endelige beslutningene kommer og de endelige avtalene skal snekres ut om hvordan avfallshåndtering og eventuell dekommisjonering skal skje, hvordan dette blir. Først da vet vi hvordan den ansvarsfordelingen blir. Jeg opplever at dette er noe som haster. Det haster med flere ting. Det haster med å ta en beslutning om hva man gjør med avfallet som finnes, og hva slags type løsninger man velger, og så haster det med det vi har lagt fram i forslag nr. 2, å få på plass en trygg løsning for mellomlagring. Det haster med å få på plass det vi oppfatter som en riktig organisering, nemlig at man sier at man skal ha et statlig organ som har ansvar for trygg håndtering av det radioaktive avfallet. Først da får man en endelig avklaring av det videre ansvar for IFE, slik jeg ser det. Men det er bra – akkurat slik som saksordføreren sa, og de andre har sagt – at vi nå er enige om at vi sier til regjeringen at det er bare å komme med et forslag. Jeg håper innstendig – og her håper jeg at statsråden kan avklare – at dette er noe hun har til hensikt å klare å få til i løpet av inneværende stortingsperiode. Det vil være veldig synd om det vil være uklarhet rundt organiseringen og den videre framdriften av dette etter valget til neste år. Jeg bare vet hvordan sånne prosesser ofte har en tendens til å starte opp igjen med tanke på tid, og det er en tid vi faktisk ikke har i denne saken. Den andre siden av dette er det vanvittige i at vi er i en situasjon der 14,5 mrd. kr er det som det anslås at den totale løsningen koster. Har IFE noensinne gått med 14,5 mrd. kr i overskudd – akkumulert – opp gjennom årene? Jeg aner ikke, men det viser jo bare noe om hvordan hele atomindustrien overlever kun under én forutsetning, nemlig at man lemper alt ansvaret over på staten og sosialiserer hele ansvaret for alt det man holder på med, på staten. Det er bare å merke seg det som Teknisk Ukeblad slo opp i forbindelse med saken, nemlig at det er nedgang i energibransjen – i oljeindustrien og atomindustrien. Fornybar energi utkonkurrerer atomkraft så det synger. Det vil ikke være rett å satse på atomkraft i framtiden, og da gjelder det etter min oppfatning å satse på en omstilling i Halden, i stedet for å la folk gå der i permisjon i uvisse.