Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-04:
Først takk til representanten Høglund, som reiser en åpen debatt og en viktig debatt. Jeg synes også det er interessant å høre på representanten Høglund her i dag, som egentlig har argumentert for litt andre typer prioriteringer enn det flertallet i denne sal for så vidt har stått for. Bare for å si det: Jeg støtter helhjertet opp under utenriksministerens vide tolkning av hva som er innenfor begrepet «norske interesser», og at det også inkluderer engasjementspolitikken. Utenrikstjenesten skal fremme norsk næringslivs interesser i utlandet, og i en stadig mer global konkurransesituasjon er det viktig å erkjenne at norske bedrifter jobber i et stadig tøffere internasjonalt marked. Det krever store ressurser og mye kunnskap. Det er derfor veldig viktig at norsk næringsliv får hjelp og assistanse fra utenrikstjenesten som en av flere. Men utenrikstjenesten skal også effektivt bistå norske borgere, være en krisehåndteringsorganisasjon, være en førstelinje med tanke på utlendingsforvaltningen vår. Det betyr også at utenrikstjenesten må ha en type informasjonsteknologi som er tilpasset en global interaktiv tjeneste. Tjenesten må også være fleksibel og i takt med tiden. Den må reflektere den nye maktfordelingen i verden og ta opp i seg at Norge også har nye næringsinteresser og engasjement i den globale tiden vi lever i. Da er det viktig at en setter inn ressursene i organisasjonen, både politisk og geografisk, der de viktigste oppgavene skal løses. Det har vært mye fokus her i dag på nordisk samarbeid, det synes jeg er spennende. Men jeg synes også at det at Europa nå bygger opp en ny utenrikstjeneste, er veldig spennende. Som utenriksministeren var inne på i sin redegjørelse tidligere i dag, er det klart at å se for seg et sterkere samarbeid med Europa på utenriksfeltet er viktig. Ministeren trakk også fram dette poenget. Innovasjon Norge og Eksportutvalget for fisk er også to viktige aktører, sånn som vi bl.a. nå ser det under Expo-utstillingen. 1. mai åpnet den norske paviljongen på det som er tidenes største verdensutstilling. Hittil har det vært større tilstrømming enn forventet. Dette mener jeg er et godt eksempel på samarbeid – fruktbart samarbeid – mellom utenrikstjenesten, Innovasjon Norge og næringslivet i Norge. Norsk utenrikstjeneste har 80 000 konsulære saker i året. Mange av dem er helt enkle og gjelder uheldige nordmenn i nød. Andre er tyngre saker. Det er nordmenn som begår kriminalitet i utlandet, som fengsles, folk som utsetter seg for risiko med viten og vilje, folk uten reiseforsikring som havner i problemer, eller som for den saks skyld også dør i utlandet. Dette er eksempler på tyngre og vanskelige saker som også ofte skaper store overskrifter i mediene, og som legger stort press, både på oss politikere og på utenrikstjenesten, om handling – alt fra uhell til folk som bevisst omgår norske regler ved å dra til utlandet og få gjort det de ønsker, der. Det er ikke alltid norske myndigheter verken kan eller bør ordne opp. Men norsk utenrikstjeneste har etablert døgnbemanning for å bistå nordmenn i nød i utlandet. Likevel tror jeg det er viktig å understreke at velferdsstaten ikke er global og heller ikke kan fjerne all risiko for nordmenn på tur. Det er det heller ingen grunn til. Vi har ingen oppblåsbar norsk velferdsstat som du kan ta meg deg på ryggen når du drar. Det er en selvfølgelighet – men jeg tror likevel det er viktig å understreke at det er ikke alltid norsk utenrikstjeneste kan bistå, utover det at de har noen rammer å forholde seg til i de landene de er. Men det er også veldig viktig at det er gode reiseråd, god informasjon tilgjengelig både for bedrifter og for nordmenn som er ute på tur. I Innst. 7 S for 2009–2010, i budsjettinnstillengen, kunne vi lese at Fremskrittspartiets medlemmer «mener det er nødvendig å innrette norsk utenrikspolitikk slik at den til enhver tid tjener norske interesser på kort og lang sikt. Derfor vil disse medlemmer understreke viktigheten av at de norske utenriksstasjonene får de ressurser som trengs for å ivareta norske borgeres interesser ved uforutsette hendelser(…) (…) Norsk næringsliv og enkeltpersoner i nød kan være glade for at ikke Fremskrittspartiets budsjett ble vedtatt i fjor i denne sal – og for å ha litt intern humor: møbelbudsjettet til utenriksstasjonene likeså. Som vi husker, kuttet Fremskrittspartiet budsjettet til utenrikstjenesten med nesten 170 mill. kr. Det ville betydd dårligere muligheter til å bistå næringsliv og folk ute, enten gjennom at vi måtte legge ned utenriksstasjoner eller kutte i stillinger ved dem.