Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2013-03-19:
Når IKT-meldinga Én innbygger – én journal i dag debatteres og vedtas i Stortinget, har vi nådd en viktig milepæl. Grunnlaget for denne meldinga er lagt over tid: gjennom strategi for samhandling og anvendelse av helsenettet, utvikling av helsenorge.no, implementering av e-resept, elektroniske pasientjournalsystemer, EPJ, nasjonalt meldingsløft og samordning og modernisering av nasjonale helseregistre. Det har med andre ord skjedd mye positivt i løpet av de siste årene, sjøl om det er brei enighet om at helse- og omsorgsfeltet ikke har utnyttet moderne informasjonsteknologi godt nok. Vi trenger å ta et løft på alle nivåer og med heile sektoren involvert, i både spesialisthelsetjenesten, primærhelsetjenesten og den kommunale pleie- og omsorgssektoren. Vi er godt i gang allerede. Det skjer mye spennende rundt omkring. Det er faktisk sjelden å oppleve at en stortingsmelding blir så godt mottatt ute i feltet som IKT-meldinga har blitt. Som saksordfører har jeg møtt ulike aktører som meldinga angår, deltatt på aktuelle konferanser og sjølsagt lyttet til de høringsinstansene som Stortinget møtte i forbindelse med behandling av meldinga. Det er svært betryggende at samtlige berørte parter er enige om det utfordringsbildet som trekkes opp i meldinga, og at alle slutter seg til de hovedgrepene som skisseres. Det norske folk er vant til å kommunisere og hente informasjon over nett. IKT-strategien vil gi oss som innbyggere helt nye muligheter til begge deler: å få god helseinformasjon, innsyn i egne journalopplysninger og mulighet for å være i dialog med ulike deler av helse-, pleie- og omsorgssektoren. Ikke minst vil det i et land som vårt være mye å hente på å kunne ta i bruk f.eks. telemedisinske løsninger i samarbeid mellom behandlere og i samhandling mellom behandler og pasient/bruker. IKT-meldinga beskriver flere viktige strategiske grep. De mange og spredte pasientjournalsystemene vi har, må reduseres, og pasient/brukers helseopplysninger må samordnes i et integrert journalsystem. Helseopplysninger må følge pasient/bruker overalt der behandling og annen helsehjelp skal ytes – uavhengig av hvor i systemet eller geografien dette foregår. Meldinga tar til orde for bedre strukturering av pasientdata. Det er viktig, for mye av pasientopplysningene i journaler, henvisninger og epikriser er fritekst. Derfor må vi få til en felles terminologi og en klinisk koding av data, slik at systemene understøtter behandling og deling av informasjon på tvers av nivåer i helsetjenesten. Opplysninger i pasientjournalen skal kunne håndteres automatisk når det f.eks. skal avgis data til helseregistrene og til den planlagte kjernejournalen. Personvern og pasientsikkerhet er svært viktig for det videre arbeidet med IKT-strategien. Alle systemer som omhandler opplysninger knyttet til vår helse, skal behandles med den største grad av sikkerhet og konfidensialitet. Både regelverk og teknologi må rettes inn mot å sikre at helseopplysninger om den enkelte ikke blir gjenstand for uautorisert bruk. Meldinga skisserer mange gode virkemidler for å ivareta personvernet. Bruk av reservasjonsrett og samtykke ved sekundærbruk av helseopplysninger skal også utredes. At meldinga er så positivt mottatt, lover godt for det videre arbeidet med implementering av IKT-strategien. Jeg merker meg at departementet i det løpende forarbeidet har hatt bred kontakt med et stort antall ulike profesjoner, gjennom konferanser, møter og andre arenaer – samt gjennom en egen blogg. Også flere private aktører har enten vært i dialog med departementet eller kommet med innspill via nettet. Derfor er det feil når de borgerlige partiene i sine merknader påstår at ikke private aktører innen helsesektoren er tatt med i arbeidet med IKT-meldinga. For det har de, faktisk. Derimot kan det tenkes at en del private mulige samarbeidspartnere ikke nødvendigvis kan tilpasse seg et system som er lagt gjennom en nasjonal strategi. Det er f.eks. ikke sikkert at private kommersielle tilbydere – eid av store, internasjonale helsekonsern – kan det. Disse aktørene opererer i en rekke land, og må naturlig nok først og fremst forholde seg til løsninger og veivalg som egen konsernledelse foretar. Og dette vil ikke nødvendigvis være i samsvar med norske strategiske valg. Jeg skjønner at det kan være en strek i regninga for partier som Høyre og Fremskrittspartiet, som vil ha fri etableringsrett for slike aktører. Men for oss andre, som har sett fram til denne meldinga, er dette er veldig glad dag.