Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-10-23:
Jeg vil også innledningsvis benytte anledningen til å ta opp den vanskelige situasjonen som Island, vår nordiske nabo, har kommet opp i. Som et resultat av finanskrisen som har skylt over landet på en brutal måte, er tilværelsen snudd opp ned for mange islendinger. Islendingene har i de senere år, i likhet med oss nordmenn, hatt svært god økonomi. Solid lønnsvekst og skatte- og avgiftslettelser har gitt god velstandsøkning. Men nå er den islandske økonomien i fritt fall. Jeg mener vi nå må vise hva nordisk solidaritet står for. Vi må støtte en nabo som trenger hjelp. Nære historiske og kulturelle bånd tilsier det, samtidig som vi har en egeninteresse av å forhindre at et naboland går til grunne. Det ville bringe de verste utslagene av finanskrisen enda nærmere innpå oss. Dagens situasjon krever mer enn trøstende ord. Jeg er glad for at man nå har en aktiv dialog. Det kreves konkret handling nå. 300 000 islendinger bør få merke at naboene bryr seg når det røyner på. Målet bør være å få Island på beina igjen snarest mulig, slik at de kan arbeide seg ut av krisen for egen maskin – med andre ord hjelp til selvhjelp. Jeg vil nå peke på noen av de viktigste punktene i St.meld. nr. 36 for 2007–2008 om nordisk samarbeid. Mye tyder på at det nordiske samarbeidet vil bli enda viktigere for oss, bl.a. som markering av regiontilhørighet i et Europa av regioner. For Norge blir Norden som region spesielt viktig fordi Norge ikke er medlem av EU. Videre vil jeg berømme de nordiske statsministrene for deres initiativ for å fremme en felles nordisk innsats for å møte utfordringer og muligheter knyttet til globalisering. Jeg er imidlertid noe skeptisk til at oppfølgingsaktivitetene i all hovedsak skal finansieres innenfor den gjeldende budsjettrammen til Nordisk Ministerråd. Dette innebærer reduksjoner på 2–10 pst. innenfor alle sektorområder i budsjettet, mens det på kultursiden kan bli ytterligere kutt. Dette berører en rekke aktiviteter på mange viktige politikkområder som det ikke uten videre bør kuttes i. Jeg hadde gjerne sett at prosessen forut for en slik prioritering hadde vært preget av mer åpenhet og dialog. For å sikre globaliseringsinitiativet en bærekraftig finansiering mener komiteen at det er nødvendig med en ny gjennomgang av prioriteringene i budsjettet. Det er i tillegg blitt gjennomført en rekke andre initiativ innenfor rammen av Nordisk Ministerråd. Noen av de viktigste er å sikre at nordiske innbyggere kan bevege seg mest mulig fritt i Norden, altså en fortsatt sterk fokusering på samarbeid for å fjerne grensehindringer. Klima og miljø er satt på dagsordenen, samt trafficking og prostitusjon. Det norske formannskapet og arbeidet i Arktisk Råd er også viktig. Jeg vil også understreke betydningen av Nordisk Ministerråds nabolandssamarbeid. Dette gjelder spesielt etter Russlands invasjon i Georgia i august 2008. Russland tilkjennegav da en mer pågående nabolandspolitikk, spesielt overfor land i det tidligere Sovjetsamveldet og land med russiske minoriteter. Sett i lys av dette mener komiteen at Nordisk Ministerråds nabolandssamarbeid bør videreføres og styrkes. Jeg har lyst til å trekke fram at Ministerrådet har satt i gang et eget Russland-program og ellers er knyttet tett opp til EUs politikk og Den nordlige dimensjon, hvor Ministerrådet er deltaker. Videre samarbeider Nordisk Ministerråd med EU om demokratistøtte for Hviterussland, og dette må fortsette. Jeg vil avslutningsvis si noen ord om forsvarssamarbeidet mellom Norge, Sverige og Finland. Det nordiske forsvarssamarbeidet er blitt mye mer omfattende, og det gis prioritet på både fagmilitært og politisk hold. Samarbeidet viser seg å fungere godt til tross for ulik forankring i EU og NATO. Komiteen understreker samtidig at NATO forblir hjørnesteinen i norsk sikkerhetspolitikk, og at økt nordisk forsvars- og sikkerhetspolitisk samarbeid må ses innenfor en allianseramme.