Harald Victor Hove (Høyre), 1998-11-05:
Forslaget om å oppheve lærerutdanningsloven og i stedet føre inn et eget kapittel om lærerutdanning i universitets- og høgskoleloven er et resultat av en grundig og i tillegg langvarig prosess mellom regjering og storting. Departementets forslag, slik det framgår av Ot.prp. nr. 77 for 1997-98, er derfor en oppfølging av tidligere vedtak gjort i Stortinget. Forslaget går i korthet ut på at dagens lærerutdanningslov oppheves, og at bestemmelser som skal sikre felles mål, innhold og organisering i lærerutdanningen, tas inn i et eget kapittel i universitets- og høgskoleloven. Det er bare det som er særegent for lærerutdanning, som skal omfattes av dette nye kapitlet. Det foreslås i et nytt tredje ledd i lov om eksamensrett og statstilskudd til private høgskoler § 9 en hjemmel for Kongen til å fastsette at privat lærerutdanning helt eller delvis skal omfattes av de nye bestemmelsene. Det er i Norge tradisjon for at lærerutdanningen har en særlig stilling også i lovgivningen. Skolen er en av samfunnets grunnstener – det utdanningstilbudet vi gir kommende generasjoner, og en ordnet og skikkelig lærerutdanning har altomfattende konsekvenser for samfunnet både på kort og lengre sikt. Det er i et slikt perspektiv læreryrket har en særlig viktig rolle. De forslag til endringer som foreligger til behandling gjennom Innst. O. nr. 4, er først og fremst en samordning av lovverket. De særlige krav til lærerutdanningen som hittil har vært ivaretatt gjennom lærerutdanningsloven, videreføres i det nye kapitlet i universitets- og høgskoleloven og gjennom rammeplaner, ved siden av de bestemmelser som allerede er inntatt i opplæringsloven. Det er i komiteen bred støtte for de endringer som blir foreslått i proposisjonen. Det har for komiteen vært viktig å understreke betydningen av ordninger som kan sikre rekruttering av lærere fra språklige minoriteter og lærere med utenlandsk bakgrunn til den norske skolen. Når det gjelder ordningen med skikkethetsvurdering av studentene, understreker komiteen at denne må skje med varsomhet, slik at studentenes rettssikkerhet blir ivaretatt. I proposisjonen fremmes det også et forslag til endring av universitets- og høgskoleloven som gjelder et helt annet spørsmål enn lærerutdanning, nemlig spørsmålet om hvem som skal være valgbare som rektor/prorektor og leder/nestleder ved avdelinger ved kunsthøgskolene. Komiteen støtter departementets forslag om at også åremålstilsatte ved kunsthøyskolene blir valgbare, og mener at dette er en styrke for skolenes interne demokrati. På et par punkter er det dissens i komiteen. Et mindre tall i komiteen, medlemmene fra Fremskrittspartiet, understreker at norskkunnskaper på et høyt nivå må være et krav til alle lærere. Denne merknaden er knyttet til en opplysning om at departementet vurderer noe reduserte krav for lærere fra språklige minoriteter og med utenlandsk bakgrunn. Videre ønsker Høyres medlemmer i komiteen å fjerne allmennlærerkompetansen og ønsker i stedet en sterkere differensiering av lærerutdanningen, slik at kompetansen innrettes mot henholdsvis barnetrinnet, mellomtrinnet og ungdomstrinnet. Høyres medlemmer foreslår også at lærere som underviser i teorifag på ungdomstrinnet, skal ha minst ett års faglig fordypning i faget. Til tross for den uenighet som har vært i komiteen på noen punkter, er jeg likevel overbevist om at de endringer som nå vedtas, er endringer som samordner og ivaretar de særlige ordninger som hele komiteen mener skal gjelde for lærerutdanningen, og jeg vil derfor avslutningsvis anbefale komiteens innstilling og vise til de merknader som framkommer der.