trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Etter å ha hørt på representanten Greni, er det nesten så en ikke skulle tro vi var ferdig med 1349 og svartedauden, for det er jo faktisk ikke det som har kommet etterpå heller. Det som overrasker meg litt, og som kommer fra det samme partiet som er så opptatt av bolyst og ikke minst av å fortelle hvor bra det er å bo i distriktene – jeg bor selv ute i distriktet – er: Tror ikke representanten Greni at den retorikken som Senterpartiet til enhver tid framfører, er med på å skape nettopp det motsatte, frykt for å flytte tilbake til distriktene, når hun sier at dette innslagspunktet vil bli endret neste år, og hvis det ikke skjer da, kommer det sikkert til å skje året etter? Ser ikke representanten Greni at Senterpartiet nå bidrar til å skape frykt og ikke bolyst i distriktene?
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Det verste må vel i så fall være at vi ikke kan bruke mer penger til veier. Det er et enormt etterslep etter den foregående regjering. Enhver er nødt til å prioritere. Det er ingen tvil om at det som har vært det store spørsmålet ute i distriktene, er det etterslepet – den gavepakken – den forrige regjeringen lot fylkeskommunene få. Vi har sett at når vi må prioritere, har det vært riktig å prioritere å bruke mer penger til veier. Så må jeg jo påpeke, ettersom representanten fra Arbeiderpartiet ikke sier noe om det, at når det gjelder SIVA, er bevilgningene økt betydelig i forhold til den foregående regjeringens bevilgninger.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Etter to perioder på fylkestinget, og etter å ha sittet i kommunestyret siden 1995, har jeg stor tiltro til både lokaldemokratiet og det regionale nivået. Men jeg har også stor tro på at vi også er nødt til å vurdere hvor mye byråkrati vi bruker på dette. Som varaordfører før jeg kom hit, så jeg nettopp det byråkratiet som faktisk gikk med for å få ut midler derfra. Det positive, og det har representanten rett i, er når en får partnerskap og samspill mellom fylkeskommunen, kommuner og gjerne en inkubator, sånn at en får noe ut av det. Men den bruken av byråkrati som vi gjør for å få ut disse midlene, er altfor stor. Det påpeker også Venstre i sine merknader. Hvis representanten fra Arbeiderpartiet er uenig i at det bør brukes mer penger på vei i distriktene og mener at vi heller bør bruke dem på annet, ja, da håper jeg at representanten sier det. Men det er jeg uenig i, jeg mener at noe av det mest treffsikre ute i distriktene er å bygge god infrastruktur.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Det blir fort gjentakelser av det samme gang på gang. Hvis en skal se dette i en litt større sammenheng, er det interessant at det er nettopp Arbeiderpartiet som prøver å påpeke at vi ønsker å øremerke mer. Jeg har vel knapt opplevd gjennom min tid som lokalpolitiker og regionpolitiker hvilket parti som er mest opptatt av å øremerke. Det er også ganske spesielt at representanten selvfølgelig unnviker å snakke om den gavepakken som gikk til fylkeskommunene, som var en underfinansiering av de tidligere riksveiene – det er også litt spesielt. Ellers er Venstre hele tiden opptatt av den lokalpolitiske dimensjonen, det at beslutninger skal tas nærmest mulig befolkningen. Det vil vi fortsatt være. Kanskje Arbeiderpartiet vil komme på det sporet – det er for meg litt ukjent – men vi vil i hvert fall være opptatt av at beslutningene som berører det lokalpolitiske eller regionalpolitiske, blir tatt der.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Det var et omfattende spørsmål om demokratireform, eller kommunereform, som representanten Greni sikkert vil kalle det. Hun unnlater selvfølgelig å si noe om de fagmiljøene som en har større sjanse til å få til i de større enhetene. Dette er ikke noe svart-hvitt. Jeg tror at vi er nødt til å ha gode prosesser. Gjennom det tror jeg også at kommunene, også på dagens nivå, vil se at dette vil være fornuftig. Vi er også nødt til å se på hvilke oppgaver som skal ned til de forskjellige nivåer, men det er altså ikke til å komme fra at per i dag har vi en så omfattende bruk av forskjellige IKS-tjenester at demokratiet er i ferd med å råtne på rot veldig mange plasser. Jeg tror at vi bør ha et åpent sinn med inn i denne prosessen. Det vil selvfølgelig være noen som synes at dette går for fort, men jeg tror at vi er nødt til å ha tempo i denne prosessen for at den skal bli vellykket.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Innimellom, må jeg si, lurer jeg på om representanten Karin Andersen hørte på det jeg sa. Om det er flammende når jeg sier at Venstre i utgangspunktet hadde en annen inngang til kutt innen regional utvikling – det hadde vi. Og i forhandlinger – det vet kanskje representanten Andersen mer om enn meg, for det første jeg opplevde da jeg kom i denne sal i forrige periode, var at det var mange SV-ere som var ute på plenen og demonstrerte mot sin egen politikk. Det har ikke Venstre tenkt å gjøre selv om vi ikke sitter i regjeringen, men vi sier at det tross alt er bedre at vi får på plass bedre infrastruktur ute i distriktene, og vi sier at det som ligger innenfor kuttet i regional utvikling, kanskje er i meste laget av Møllers tran. Men samlet sett tror jeg at dette vil være til bedre gagn enn det som var tidligere.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Jeg tenkte i utgangspunktet ikke å si noe – jeg trodde det var klart nok når det gjelder Tynset – men i mitt hode er det selvfølgelig en forutsetning at man gjør en grundig vurdering når det gjelder en så stor kostnad. Det som er litt overraskende, er at foregående regjering sa «go» før en hadde gjort det klart at en må også ha en KS2. Det som er mitt spørsmål i dette, er: Karin Andersen er tidligere leder i arbeid- og sosialkomiteen og har et sterkt engasjement for dem som ofte sitter nederst ved bordenden. Jeg lurer på om Karin Andersen er godt fornøyd nå når Venstre, i lag med regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti, fikk gjennomslag for å reversere det usosiale kuttet foregående regjering gjorde når det gjelder ressurskrevende brukere.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Medlemmene i komiteen skapte jo litt debatt nå på tampen vedrørende Tynset, og jeg kunne tenke meg å få høre hva statsråden sier om det. For ut fra holdningen til flertallet i komiteen ligger det i hvert fall et tydelig forslag om at lokaliseringen stadfestes – så lenge KS2 og det som er forutsetningen, ligger fast. Så det er vel ikke her noen omkamp om lokaliseringen – noe opposisjonen prøver å så tvil om?
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
Det er litt forunderlig at etter at alle har hatt sine hovedinnlegg, er ikke det samiske nevnt i løpet av debatten. Kanskje enda mer forunderlig er det at først etter åtte år og en tilleggsproposisjon kjente de tidligere regjeringspartiene sin besøkelsestid ved å legge inn en oppstartsbevilgning på Saemien Sijte, som Venstre var tydelig på i sitt alternative budsjett. Det blir litt useriøst når man har sittet i regjering i åtte år, at man først når man er ute av den, plutselig kommer med midler som man har lovet til dette området i åtte år. Rammeoverføringer til kommunesektoren er i realiteten det som er avgjørende. Alle kommuner er gode leverandører av velferdstjenester. Derfor er Venstres visjon et levende folkestyre som forutsetter lokale folkevalgte organ. Vi ønsker å styrke lokaldemokratiet nettopp ved å flytte makt nedover til de folkevalgte organ, og derfor er vi også tydelig på at vi ønsker å ha tre nivå. Vi ønsker at vi nå kommer i gang med en demokratiprosess. Vi har tro på at dette faktisk vil gagne demokratiet. Det å få vekk alle de forskjellige IKS-ene, de interkommunale selskapene, vil gjøre det mulig å foreta lokale beslutninger. Jeg var i Nord-Trøndelag i går og hørte på en debatt der fylkesrådsleder for Nord-Trøndelag fylke nå begynner å ivre for å se på strukturer i forhold til fylkeskommunen. Det er ikke nødvendigvis dette man hører i denne salen fra hennes parti, Arbeiderpartiet, og heller ikke fra partier som var med i den tidligere regjeringen. Jeg synes det er positivt at mange ute i Fylkes-Norge og Kommune-Norge har tatt opp hansken. Det er nå ting skjer. Ut fra min forståelse, da jeg var på fylkestinget i Nord-Trøndelag som tilhører i går, er de giret på å komme i gang, nå ligger mulighetene der. Da er det opp til oss å gi dem startskuddet, for målstreken er allerede der. Nå vil de starte, derfor er det viktig at vi kommer i gang med en demokratireform.
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-12-04:
«Ærlighet» var et godt ord som innledning til dette: åtte år. Siste år velger en altså, når en ikke har innflytelse, å gjøre noe en har lovt lenge – å bevilge penger til museumsbygget for Saemien Sitje på Snåsa. Jeg regner med at Senterpartiet har prøvd sitt ettersom det også er en senterpartiordfører der oppe. Men «ærlighet» synes jeg er et godt utsagn, også fra tidligere fylkesordfører i Finnmark. Så til Tynset: Vi i Venstre forutsetter at etter KS2 er det ikke noen diskusjon om lokalisering. Det er vår forutsetning for det som ligger i forslaget til vedtak. Jeg skjønner ikke hvorfor representanten Karin Andersen nå skal prøve å lage en usikkerhet rundt lokalisering. Forutsetningen vår er krystallklar – at etter KS2 er det Tynset som er plassen.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Etter åtte år med rød-grønt styre sitter vi med økende gjeld ute i kommunene. I min kommune var det første året et veldig godt år, kan jeg huske. Kommuneøkonomien var rimelig romslig, og vi satte i gang med å bygge enerom og gjorde en del tiltak. Men det har ført til at gjeldsbyrden for kommunene i dag er på ca. 200 mrd. kr, og den stiger og stiger. Samtidig er det innført nye reformer som kommunene skal takle, og vi ser at kommunene er svært sårbare for rentestigning. Som representanten nettopp sa, er det ikke mer penger å bruke – samme hvilken farge regjeringen har. Mitt spørsmål er: Hvilken medisin hadde Arbeiderpartiet nå tenkt for å få ned kommunegjelden? Det er den som er sårbar og har en stigende prosentandel av det totale driftsbudsjettet.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Kristelig Folkeparti har gjentatte ganger klaget over dårlig kommuneøkonomi, og det er klart – hvordan kan en være med på dette? Når det gjelder kontantstøtte, er dette en villet politikk fra vår side. Det er en prioriteringssak; vi mener at valgfrihet for familiene er det viktigste. Når det gjelder kommunetilskuddet ellers, mener vi at vi nå tilfører mer penger innen rus, innen psykiatri og i det bosetningsprogrammet som foreligger. Vi mener at kommunene nå får samme økonomi som de har hatt før. Og for å bruke et annet arbeiderpartiuttrykk: Vi fortsetter vel i alle fall dette året en forholdsvis stø kurs der det er liten endring i det totale kommuneregnskapet. Så får vi se på hva vi kan greie å bidra til videre framover. Vårt primære ønske er i alle fall å styrke kommuneøkonomien – der folk bor.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Jeg mener at med de kuttene som blir gjort nå, så er det en endring i prioritering. En kan velge å kalle det kutt. Vi velger å kalle det å endre i prioritering, som er mer i tråd med det vi har tro på. Så mener vi at i tillegg til den endringen har vi – som du helt korrekt nevnte – faktisk gitt en momskompensasjon til det frivillige liv som er ganske betydelig, og vi mener at det må dras inn i tjenestetilbudet og være med i engasjementet i samfunnet. Det må kanskje stimuleres mer enn før for at vi skal få dette til – og der har vi jo lagt inn 250 mill. kr. Så samlet sett – og dette var vel også noe som KS la fram i en orientering vi fikk – er økonomisituasjonen i kommunene lik i 2013 og i 2014, bl.a. fordi endringen i momsrefusjonsordningen vil utgjøre det slik at kommunene har omtrent samme situasjon til neste år som de har i år, men litt mer i vår retning.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Da tror jeg det er veldig viktig å se på hva som har brakt kommunene opp i denne situasjonen de siste årene. De har økt gjeld, som jeg har påpekt, vi har en vanskeligere pensjonssituasjon, det har vært kutt i budsjett, og det har vært ganske trange kår ute i kommunene. Dette ønsker vi å endre på, men vi vil vri det i den retningen som vi har tro på. Når det gjelder dette med minsteinntekt, eller kommuner som er små og som sliter med tjenestetilbud, er det Kristelig Folkepartis oppriktige ønske at kommunene skal kunne tilby det samme tjenestetilbudet til innbyggerne sine – uansett om de er fra små eller store kommuner. Dette vil vi arbeide for i vårt budsjett videre, men jeg ber om forståelse for at vi har 5,6 pst. valgoppslutning, vi er et lite parti, vi har hatt tidsnød, og det er en helhet i budsjettvurderingen, men vi håper å komme sterkt tilbake i 2015!
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Ja, jeg takker for litt utdyping av nådebegrepet. Det var jo interessant! Når det gjelder kommuneøkonomien, er det klart at vi vil kjempe for et likt tilbud i store og små kommuner. Når det gjelder omfordelingen, er det ikke sikkert at omfordelingen behøver å bety at tjenestetilbudet blir bedre i de store kommunene, som du nevner, og på det punktet har nok kanskje Kristelig Folkeparti et mer nyansert syn enn det som Høyre og Fremskrittspartiet legger for dagen. Derfor er vi et eget parti som kjemper for at det blir et likt tilbud i store og små kommuner, og så får vi se hva som kommer for 2015. Jeg vil ikke forskuttere noe der, men legge fram at vi mener at tjenestetilbudet skal være likt i store og små kommuner.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Mitt spørsmål til representanten Andersen er hvordan SV stiller seg nå, foran den forestående kommune- og demokratireformen. Det er jeg veldig spent på, for vi er avhengige av et mest mulig tverrpolitisk arbeid for å få en god prosess i denne perioden, som kanskje strekker seg i lang tid framover. Spørsmålet er kort og enkelt: Mener SV det er behov for en slik strukturendring, og hvordan har SV tenkt å bidra i den prosessen?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Boligsituasjonen er jo noe mange er opptatt av, og det har vært en prioritert sak i Høyre. Dessuten trenger jo Norge til stadighet en fornyelse av boligparken. Nå opplever vi imidlertid at mange ikke kan delta i det å skaffe seg en bolig. Det er mange grunner til det. Det trengs flere boliger; nye familieformer, enslige, innvandrere osv. gjør at vi har et stort behov for boliger. Vi har også høykostområder her i landet som gjør at folk med alminnelig inntekt nesten ikke har råd til å skaffe seg bolig på disse tettest bebygde plassene. Så det er jo en bekymring for dette. Får vi på en måte en slags klassedeling med dem som ikke kan delta i dette i markedet? Så jeg lurer på hvordan statsråden vil legge til rette for å få flere inn i boligmarkedet?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Nå har vi hatt en forholdsvis lang debatt, og vi har hørt mye om både rød-grønt og blått. Hele fargeskrinet blir tatt i bruk når vi kommer med gulfargen, men likevel ender det ut i svart og hvitt. Det er en artig metafor å tenke litt på. Jeg har lyst til å kaste blikket framover, se langt, for nå har vi anledning til å reise en politisk sak som kan få betydning i tiår videre, nemlig kommunereformen. Vi er klar over at det er en komplisert sak. Det har vært prøvd før, og det er mye erfaring, vi vet hva som har skjedd i Danmark, vi kjenner til hva som har vært forsøkt i vårt eget land. Men nå har vi altså anledning til å foreta en nasjonal dugnad – forholdsvis tverrpolitisk. Og det er mitt poeng. For historien bærer vi med oss – om de forskjellige skipreidene, høvdingriker, om bispegods og alt som har ført til den historien vi har. Så har vi alle de nye behovene nå med kraftkommuner, med havnespørsmål, med elektrisitetsselskap, med kraftutvinning, med lufthavner, det er spleiselag og IKS-selskap innen både næringsliv og andre samfunnstjenester. Nå må vi kunne gå sammen og se på hva som er det beste for innbyggerne. Dette er også et slag for å få slutt på politikerforakt. Her har vi tverrpolitisk en anledning til å gjøre en nasjonal dugnad for å få på plass nye strukturer i landet vårt, sett helt fra departement og direktorat via fylkesmenn og fylkeskommuner og ned til den enkelte kommune. Jeg har lyst til å bruke innlegget mitt til å oppfordre alle partier til å gå sammen om å få dette til. Arbeiderpartiet sitter på en betydelig kompetanse – de har prøvd, de har hatt noen føringer på dette før og har erfaring og vil ha mye å bidra med i diskusjonen videre. Vi i Kristelig Folkeparti håper på – igjen – å være i sentrum og kunne bidra til en god prosess. Jeg har også lyst til å si til Høyre og Fremskrittspartiet: Jeg har f.eks. observert at i IKS-selskap, har det blitt sagt, kan vi ikke ha politikere, vi må ha mer profesjonelle inn. Men likevel sier en nå at det er problemer med IKS-selskap, fordi det er underskudd av demokrati. Vi må samle oss i argumentasjonen og i begrepsverdenen videre, alt fra de rød til de blå, slik at vi kan få en reform som står seg i flere tiår. Det var et forsøk på en oppfordring om å få til en god tverrpolitisk prosess med resultat innen fire år.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Jeg er blant dem som tror at skal man få gode resultater i realfag, må kulturskolen og den slags aktiviteter styrkes. Derfor beklager jeg at bevilgningen til kulturskoletimen falt ut, fordi pengene kunne ha vært brukt på en bedre måte dersom man hadde lyttet på behovet. Jeg tilhører dem som mener at kulturskoletimen kanskje var en politisk konstruksjon der man tenkte å fylle SFO med innhold, og der man brukte kulturskolen som redskap for det og skapte en slags «kulturskole light». Men kulturskolen er et eget skoleslag, og jeg ser fram til at vi videre kanskje kan bruke de samme pengene til ventelister og talentutvikling, for det er der behovet er. Det uttrykker både kommunene og Norsk kulturskoleråd. Jeg skulle ønske at dette kom høyere på banen ved neste budsjettrunde.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Arbeiderpartiet har administrert kontantstøtten i åtte år og ikke gjort så mye annet med den. Likevel opplever vi at Kristelig Folkeparti stadig blir arrestert og kritisert på grunn av kontantstøtten – med den begrunnelse at det slår skjevt ut for innvandrere. Vi ser at det er forhold ved kontantstøtten som kanskje burde ha vært justert, men mitt spørsmål er: Vurderer Arbeiderpartiet om det kan virke stigmatiserende å bruke innvandringsgruppen hver gang dette argumentet skal fram? Det er tross alt en valgfrihet og et velferdsgode som også innvandrerfamilier skal ha, det å velge kontantstøtte. Mitt spørsmål er: Vurderer en om den språkbruken vi opplever kan være stigmatiserende?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Det er en serie virkemidler som må tas i bruk, for å få en god oppholdstillatelse, mens de er her, og en god saksbehandling. I den kjeden arbeider vi nå med ulike typer mottak for å utvikle det i lag med samarbeidspartiene våre. Det gjelder mottak for dem som med stor sannsynlighet skal bli, det gjelder returmottak, og det gjelder også lukkede mottak, slik vi har på Trandum. Vi har ikke noen annen agenda eller planer om å gå inn på lukkede mottak fra vår side, men vi ser at det er behov for en serie nye virkemidler og tiltak for å få raskere saksbehandling og for å få en bedre situasjon for dem som skal bli, og for dem som skal ut.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Først av alt: Når det gjelder Trandum, som vi var inne på sist, kjenner jeg for lite til hvordan et lukket mottak fungerer. Jeg er for fersk, så jeg har tatt en reservasjon på det. Når det gjelder det med flyktninger fra Syria, er det klart at vi har gått med på å øke antallet kvoteflyktninger. Det har vært vårt ønske, og det har vært programfestet hos oss. Men når vi nå er med på å ta inn 500 flere, er det 500 flere enn Stoltenberg II-regjeringen faktisk har tatt imot siden 2007. Så vi synes vi er med på det, og vi mener jo at vi skal hjelpe der behovet er. Men overfor dem som kommer hit, er vi med på 500 flere enn det Stoltenberg II-regjeringen var med på. Som representanten sikkert vet, har Kristelig Folkeparti også vært veldig opptatt av dette og er det fremdeles.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Jeg var delvis inne på det. Vi arbeider med en helhetlig kjede og ser på alt fra de kommer – fra de lander – og til de enten er integrert eller skal sendes ut igjen. Der er dette et av de viktige spørsmålene som vi må ta opp. Vi har lenge kjempet for både økt integreringstilskudd og økt investeringsandel på kommunale boliger. For den forrige regjeringen tok det veldig lang tid å gjøre noe med det, og nå er det endelig på plass. Så slik sett er det jo interessant at det var en regjering fra Høyre og Fremskrittspartiet som måtte komme med det, for å få det til. Så vi mener jo nå at kommunene er satt i stand til å ta imot det som foreligger. Men vi ser ikke bort fra at det må innføres nye tiltak for at kommunene skal ta imot. Vi har en opphopning og et problem med dem som har fått innvilget sine søknader. Det er en stor utfordring til kommunene, og vi må sørge for at det blir en økonomi og en ordning – at vi får ordnet på det. Når det gjelder bildet av Syria, gjelder det en situasjon akkurat nå. Det er jo ting som kan bli endret neste år.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Jeg har først lyst til å si at jeg synes det er veldig greit å bli konfrontert – og at Kristelig Folkeparti blir konfrontert – i disse spørsmålene. Det må vi tåle med vår holdning og vårt grunnsyn. Derfor vil jeg peke på samarbeidsavtalen som vi har inngått sammen med Høyre og Fremskrittspartiet, der dette området er der vi kanskje har oppnådd mest. Det er der vi har gått grundigst inn, og i punkt etter punkt har vi oppnådd ting som gjør at vi er fornøyd med å kunne gå inn i samarbeidet slik som det foreligger. Når det gjelder spørsmålet om flyktninger via FN, er det en prioritert sak for oss. Vi har et mål om et høyere antall enn det vi har oppnådd nå, det registrerer vi og tar med oss i arbeidet videre. Vårt hjerte ligger der, og vi mener det er rett vei å gå.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
SV har et oppriktig ønske om å få til en god integrering. Der deler de antakeligvis synet til Kristelig Folkeparti langt på vei. Og vi har jo kjempet i lang tid for både å få økt integreringstilskuddet og få investeringsandelen til boliger opp i kommunene. Jeg har nå bare et lite spørsmål. Når SV må stemme for et budsjett der det faktiske integreringstilskuddet øker, synes da SV det er bekvemt at de nå skal stemme på et budsjett som er dårligere enn det Fremskrittspartiet har?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
I Norge har vi i nyere tid hatt hendelser og grupper som vi kan kalle for ekstreme, og som har gitt uttrykk for det. Så kom 22. juli og etter det en veldig oppmerksomhet omkring sikkerhet, beredskap og organisering i systemene våre, og det var nyttig og viktig. Men jeg opplever at det fremdeles er ekstreme ytringer som kommer, både innen etnisitet, innen religion og innen andre områder, kanskje litt tilfeldig her og der. Vi opplever at det muligens er en økning – det skal jeg ikke uttale meg om – av ekstreme uttrykk, hatske utspill osv. Jeg lurer litt på, uten at det skal ha noe med talefrihet å gjøre, for jeg synes det er viktig at vi kan uttrykke det vi mener: Hvordan vil statsråden motarbeide ekstremisme? Kan vi konkret forvente en handlingsplan?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-12-04:
Det er mange ulike grupper som søker asyl, og som kvalifiserer for varig oppholdstillatelse her i landet. Nå har jeg bare vært her et par måneder, men jeg har fått overraskende mange henvendelser fra miljøer som snakker om konvertitter, de som skifter tro, og som opplever at det får store konsekvenser. De må kanskje forlate familien osv., i tillegg til annen slags forfølgelse. Det er deler av verden der dette er en stor og kanskje ny utfordring som er blitt veldig tydeliggjort – dessverre. Så er det slik at når de kommer til myndighetene her i landet, opplever de kanskje ikke å bli tatt imot, eller de blir ikke trodd. Jeg ser at det kanskje er noen som vil spekulere i dette. Det er vi fullstendig klar over. Men jeg tror at det kan være måter å avkle det på – det kan gå på hvor lenge de har vært konvertitter. Men vil statsråden gjøre noe for å øke fokuseringen på det spørsmålet?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
I innstillingen fra kommunalkomiteen påpeker Høyre og Fremskrittspartiet helt riktig at særlig i de store byene og områdene rundt, vil det bli en stor befolkningsvekst og behov for stor boligbygging. Da Stortinget i 1992 vedtok å flytte hovedflyplassen fra Fornebu, ble det lagt til grunn at det skulle bygges mer enn 10 000 boliger der, noe som ville gi et innbyggertall på størrelse med Lillehammer. Det er nær sjøen, med fin beliggenhet og med mulighet for gode kollektivløsninger hvis man fikk en god nok befolkningskonsentrasjon. De som eide tomten, var staten og Oslo kommune. Bærum kommune, som var reguleringsmyndighet, la opp til en lav utnyttelsesgrad – bare ca. halvparten av det Stortinget hadde ønsket og lagt til grunn. Etter pålegg fra Miljøverndepartementet ble tallet presset opp mot 6 000, men både Stortinget og Oslo kommune har engasjert seg for å få bygd flere boliger. Et flertall i komiteen har tatt opp dette i en merknad, og Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har også fremmet et forslag for å få i gang en prosess for å få flere boliger i dette området. Hvorfor er ikke Høyre enig i og med på den merknaden?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg er helt enig i det med å se hovedstadsområdet, og også andre storbyregioner, i sammenheng. Ifølge prognosene vil Oslo–Akershus en gang etter 2035 ha to millioner innbyggere og en veldig stor vekst. Det vil bety behov for et par hundre tusen flere boliger i samme periode. Det er åpenbart at det trengs en omfattende felles planlegging av kollektiv- og samferdselsløsninger, arealutvikling og næringsutvikling for å skape nok boliger og arbeidsplasser og løse utfordringene for videregående skole i området, osv. Når regjeringspartiene da i tilleggsproposisjonen varsler at man vil jobbe med en kommunereform og bruke midler til dette neste år, vil jeg spørre representanten om ikke Høyre også vil være med og se på kommune- og fylkesreform også i storbyområdene og ikke bare i fylkene med de små kommunene – men at man f.eks. bør prioritere å se på nye løsninger for hovedstadsområdet, som er utredet fem ganger siden 1960-årene.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
En viktig del av utviklingen av storbyene er områdesatsingene som med ulik profil har vært bygd opp i Oslo, Bergen, Trondheim og Drammen for å bekjempe forskjeller, unngå forfall og fremme integrering og bedre miljø. Midlene til f.eks. Groruddalssatsingen har kommet fra ulike kapitler og samleposter i seks forskjellige departementer samt Oslo kommune og flere bydeler, og det har vært vanskelig noen ganger å se og planlegge den samlede innsatsen på en god måte. For å få til en bedre koordinering og helhet er det positivt at Miljødepartementets kapitler og ressurser til dette formålet nå flyttes til Kommunal- og regionaldepartementet. Det som ikke er positivt, er at man samtidig reduserer dette kapitlet fra 47 til 42 mill. kr i tilleggsproposisjonen fra den nye regjeringen og bl.a. derfor reduserer den andelen av de midlene som går til den nye indre øst-satsingen fra 4 til 3 mill. kr. Det er ikke sagt noe om Kommunal- og regionaldepartementets tidligere egne midler til områdesatsing i Groruddalen og i andre byer under kap. 581 Bolig og bomiljøtiltak i den nye regjeringens tilleggsproposisjon, og da forutsetter jeg at man vil gå videre med den tildelingen av de midlene som er beskrevet i Stoltenberg-regjeringens statsbudsjett under post 74 i kapitlet om Bolig- og bomiljøtiltak, der det fordeles 59 mill. kr til de ulike satsingene. Det er også slik at det ligger viktige midler til områdesatsingene i Kunnskapsdepartementets budsjettforslag, i Barne- og likestillingsdepartementets opprinnelige budsjettforslag, der bl.a. gratis kjernetid ligger, i Helsedepartementets forslag, der det ligger folkehelsetiltak, og i Samferdselsdepartementets budsjett, der det ligger mange viktige samferdselsprosjekter som angår disse områdene. Ingen av disse delene i de andre budsjettene som angår områdesatsingene, er omtalt i den nye regjeringens tilleggsproposisjon, og da regner jeg med at det er en selvfølge at man går videre med dem slik de er beskrevet i Stoltenberg-regjeringens budsjettforslag. Men det handler om tildeling under samleposter i ulike budsjetter, slik at det er tildelinger som skal gjøres underveis til neste år, og det er viktig at regjeringen har oppmerksomhet om det for at det skal skje. Så jeg vil sterkt oppfordre regjeringen til å sørge for en god koordinering og ledelse av arbeidet med områdesatsingene nå som Miljødepartementets rolle fases ut og det blir nye strukturer i det. Jeg vil også oppfordre til at man skaper forutsigbarhet og langsiktighet ved nå tidlig å forhandle om en forlengelse av satsingene der etter hvert den første delen fases ut, slik at man kan planlegge videre.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg har vært i mange debatter gjennom mange år med Fremskrittspartiet om integrering og situasjonen i Oslo, i Groruddalen osv. Alltid har jeg blitt møtt med at man ikke lykkes med integreringen hvis man ikke får stanset innvandringen, stanset flommen av asylsøkere, og at det kommer altfor mange til at man kan få det til. Senest i valgkampen var Per Sandberg, nestleder i Fremskrittspartiet, ute med veldig kraftige utspill om det han kalte masseinnvandringen. Han ville halvere den med forskjellige tiltak og sa at vi i Groruddalen ville få ghettoer i løpet av ganske kort tid, f.eks. på Furuset, der det ikke ville bo noen etnisk norske i 2030 på grunn av denne masseinnvandringen, som han kalte det. Spørsmålet mitt er: Når regjeringen – Fremskrittspartiets regjering – nå øker prognosene for innvandring for neste år fra 11 000 til 14 000 og legger opp til å motta flere, betyr det at Fremskrittspartiet har gått bort fra at betingelsen for å lykkes med integrering er at man skal stanse eller halvere innvandringen?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Nå er det sånn at hvis man mente at man skulle ha ned asyltilstrømmingen og innvandringen neste år, kunne man vurdert tiltak allerede nå. Stoltenberg-regjeringen gjennomførte innstramminger i 2009, da man så at det lå an til 16 000–18 000 i antall asylsøkere. Det har man valgt – i denne regjeringen hvor Fremskrittspartiet sitter – ikke å gjøre i denne omgang. Jeg tror heller ikke representanten kan vise til andre tiltak som konkret vil få ned innvandringen til neste år, som Fremskrittspartiet har sagt er en forutsetning for å lykkes med integreringen. Spørsmålet mitt er: Det jeg gjerne vil over til, og som jeg synes er positivt, er hvis Fremskrittspartiet i større grad kan diskutere nytten og viktigheten av gode integreringstiltak i seg selv, og ikke bare knytte dem til å få ned innvandringen. Jeg syntes det var positivt at statsråd Horne roste gratis kjernetid i Dagsavisen på lørdag. Det var et helt nytt signal fra Fremskrittspartiet. Er det i tråd med Keshvaris holdninger?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Når Kristelig Folkeparti nå har forhandlet og gått med på – og virker fornøyd med – å trekke kommunene 344 mill. kr i rammen mot at de da får økt kontantstøtten med 199 mill. kr, ser Kristelig Folkeparti at man her faktisk tar vekk penger ifra barnefamiliene? Så lurer jeg litt på hvilken dokumentasjon Kristelig Folkeparti har for at innsparingene for kommunene faktisk blir på 344 mill. kr – ved at man innfører en økt kontantstøtte som koster 199 mill. kr?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg registrerer at man mener man styrker kommunen innen rus og psykiatri. Jeg ser at man trekker i rammen og øremerker uten å tilføre ekstra penger – bortsett fra de 16 millionene som skulle gå til frivillige organisasjoner. I sitt i innlegg – og i sin replikk i ordskiftet med representanten Helga Pedersen – var representanten Toskedal svært opptatt av kommunegjelden. Det er bra, det skal vi være, men mener representanten Toskedal at med de kuttene som nå faktisk blir foretatt i kommunenes rammer, vil føre til at kommunene vil bli bedre i stand til å betjene sin gjeld?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Det er hyggelig og bra å merke seg at det nå på mange måter er et samlet storting som står bak Sametinget og den særstillingen som Sametinget er gitt. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet har gjort en meget spenstig politisk kuvending og forkastet sitt forslag fra forrige år om bl.a. å avvikle Sametinget og at forvaltningsområdet for samiske språk fjernes. Jeg har med interesse lest fjorårets innstilling, Innst. 16 S for 2012–2013, post 50. At et samlet storting, nå inklusiv Fremskrittspartiet, gir uttrykk for at samisk språk, kultur og tradisjon er viktig, gir et godt signal. Signalet er at det er en sterk politisk vilje til å stå bak og fremme utvikling av samisk kultur, språk og satsing på reiseliv og næringsutvikling i samarbeid med de tradisjonelle samiske næringer. Saemien Sijte har en lengre diskusjon bak seg. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV foreslår nå, bl.a. med bakgrunn i at det ble utvidede rammer i budsjettet, en oppstartsbevilgning på 5 mill. kr til Saemien Sijte og får i merknadene i innstillingen støtte for dette fra så vel Kristelig Folkeparti som fra Venstre. Kristelig Folkeparti og Venstre følger dessverre ikke opp med å støtte en bevilgning til oppstart, men velger å prioritere andre saker. Med et så samlet storting i denne bolken burde det vært mulig å få til en slik bevilgning. Spesielt når Venstre fra denne talerstol velger å flagge saken ganske sterkt, kan de nå velge å vippe saken til fordel for at byggingen kan påbegynnes.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Hvis jeg forsto det riktig, vil Venstre at vi skal øke antallet kvoteflyktninger som vi skal ta imot. Men de sa at de hadde blitt nedstemt en rekke ganger. Da lurer jeg bare litt på: Hvorfor vil ikke Venstre nå bruke sin nyvunne makt til å få vedtatt det antallet flyktninger som Venstre selv mener er klokest? Vi ser også disse merknadene som de har på side 39 – så hvorfor bruker de ikke nå den muligheten de faktisk har?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg skal ikke tvære på dette, men det kunne vært artig å spørre Venstre: Hvor lenge skal de skylde på Arbeiderpartiet i slike saker som dette?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Som debatten og tallene viser, er det utfordringer med hensyn til å få bosatt mange nok flyktninger raskt nok. At vi har flyktninger med oppholds- og arbeidstillatelse sittende i mottak, er selvfølgelig ikke bra for dem det gjelder. Det fører også til at vi ikke får nyttiggjort oss den muligheten som ligger i at de faktisk kommer raskt inn i jobb og får muligheten til å kunne leve sine egne liv. Det er kommunene som er mottakerne, og jeg tror at vi som representerer i denne salen, må ta på alvor de hindringene som med rette eller urette diskuteres i de ulike kommunestyrene når bosetting av flyktninger kommer på dagsordenen. Mange kommuner er positive og gjør sitt beste, men vi må nok også innse at det er ikke alle kommuner som ønsker å være best i klassen når dette temaet kommer opp. At en kommune ikke bosetter så mange flyktninger som IMDi eller staten ønsker, har nok noen naturlige forklaringer, som ulik tilgang på jobb – altså arbeidsmarkedet – og selvfølgelig mangel på boligalternativer i sentrumsnære områder. I tillegg ser nok kommunene – jeg har fått lov til å sitte ganske nær disse diskusjonene noen år, både i egen kommune og sammen med andre – og nok en gang med rette eller urette, i noen tilfeller på at bosetting av flyktninger fører til bruk av en del ekstra ressurser i skole og barnehage, samt at de, dersom de ikke kommer i jobb etter endt stønadsperiode, havner på kommunens budsjett fordi de ikke har opptjente trygderettigheter som gir dem pensjon eller andre statlige ordninger. Jeg tror vi skal ta også de debattene som foregår i kommunestyrene, på alvor, og se at det er en del ting som vi kanskje skulle se litt nærmere på. Så er jo tilskudds- og låneordningene for boliger styrket. Det er bra. Så får vi bare regne inn en viss treghet i systemet. Boligområder skal planlegges, boligene skal faktisk bygges. Det tar litt tid, av praktiske årsaker. Men når det er sagt, er det inngått en avtale med KS, og derigjennom kommunene, for å få til en raskere bosetting – som jo er helt nødvendig. Dersom det skulle vise seg at denne avtalen ikke gir den effekten som partene ønsket seg, vil det jo være fornuftig, og til med også forventet, at regjeringen ser på ytterligere tiltak sammen med kommunene og KS, som kan sørge for at de som får oppholdstillatelse her i landet, også får et egnet sted å bo, noe som er til beste for alle parter.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2013-12-04:
Det er mykje ein kan ta tak i her, men eg ønskjer å kome inn på det Senterpartiet gjorde i valkampen. Då blei det sagt mange gonger frå Senterpartiet at Høgre ønskjer å fjerne småkommunetillegget, og at når Høgre ønskjer å fjerne formueskatten, vil det gå ut over inntektsgrunnlaget til kommunane og føre til ei omlegging av inntektssystemet for kommunane. No har vi fått eit kommuneopplegg frå den nye regjeringa som ikkje gjer noko med desse punkta. I mitt heimfylke, Sogn og Fjordane, gjekk Senterpartiet ut med eit skrifteleg notat som viste til at f.eks. Vågsøy kommune ville tape 24 mill. kr på Høgre sin nye kommuneøkonomipolitikk. No ser vi at ingenting av dette stemmer. Den feilinformasjonen som Senterpartiet kom med til veljarane i valkampen, var faktisk ikkje riktig. Mitt spørsmål til Greni er: Vil ho beklage dei påstandane som kom frå lokale senterpartifolk når det gjeld Høgre sin kommuneøkonomipolitikk?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2013-12-04:
Noreg er eit land med store variasjonar og rikt mangfald, og gjennom ein aktiv regional- og distriktspolitikk kan ein ta vare på og vidareutvikle dette mangfaldet. Omfordeling av offentlege midlar til målretta og kraftig satsing på samferdsle er eit av dei viktigaste tiltaka for å få til dette. Noreg er også eit langstrekt land, og ein stor del av den konkurranseutsette industrien er lokalisert utanfor dei store byane. Det er viktig å redusere avstandsulempene og transportkostnadane gjennom ei storstilt satsing på samferdsle og auka satsing på annan infrastruktur. Det er svært gledelig å sjå at regjeringa allereie har levert på dette området. Vidareføring av rentekompensasjonsordninga og auka løyvingar til fylkesvegar har ført til at optimismen har kome tilbake for dei som ventar på viktige samferdsleprosjekt. Det ser vi ikkje minst i desse dagane når fylkespolitikarane skal gjere sine prioriteringar i dei regionale vegplanane. Regjeringa får skryt for ei satsing på fylkesvegane, og det same gjeld auka løyvingar til riksvegar og planleggingsmidlar til nye samferdsleprosjekt. Det er også eit viktig signal om at regjeringa vil leggje til rette for vekst i heile landet, og at ein vil styrkje vekstkrafta der ho er. Det vil gje eit godt grunnlag for gode levekår i alle delar av landet. Skal ein klare dette, er det viktig å ha eit næringsliv som er i stand til å ta vare på og skape nye og lønsame arbeidsplassar. Det viktigaste verkemiddelet for å sikre vekstkraftige regionar og vekst i heile landet er innovasjon og entreprenørskap, vekstfremjande skattelettar og auka løyvingar til infrastruktur. Regjeringa sin nye regionalpolitikk, der storbyane, regionane og distrikta omkring utviklar eit sterkare samspel til felles beste, vil setje fart i næringsutviklinga i alle delane av landet. Eit slikt samspel vil skape positive ringverknader. Til forskjell frå dei tidlegare raud-grøne regjeringane som heller skapte motsetningar mellom byane og distrikta, vil denne regjeringa gjere det motsette. «By og land – hand i hand» vil vere eit godt motto for dette. Denne regjeringa ønskjer å endre bruken av regionale utviklingsmidlar frå arbeidskrevjande og byråkratiske ordningar, der ein stor del av midlane går til administrasjon, til meir målretta tiltak inn mot bedriftene. Det er bra. Det vil bli eit viktig tiltak framover bl.a. for å skape rom for kraftig satsing på samferdsle og annan infrastruktur. Ein føreset sjølvsagt at ei slik omlegging av løyvingane til regionale utviklingsmidlar også fører til at administrasjonen i fylkeskommunane blir tilpassa framtidige oppgåver og nye prioriteringar.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2013-12-04:
Eg vil inn på eit spørsmål når det gjeld etablering av asylmottak. Der har utfordringane dei siste åra vore at det har vore ei sterk overkjøring av kommunane når det gjeld etablering av asylmottak, det har vore for lite dialog, og det har vore etablert asylmottak mot kommunane si vilje utan at det er blitt teke lokale omsyn. Eit eksempel er eit asylmottak i Lier, som brann ned, og som skulle etablerast på nytt. Dei raud-grøne lova at kommunen skulle bli teken med på råd før det blei etablert eit nytt asylmottak. Det skjedde ikkje, og det går inn i ein trend med tanke på å ta kommunane på alvor. Mitt spørsmål til representanten Greni er: Ser ho no i ettertid at regjeringa har svikta på dette området?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Venstres representant brukte også dette innlegget til å framheve Venstres rolle som et parti som er opptatt av næringsutvikling, verdiskaping og gründere. Venstre synliggjør i sine særmerknader konsekvensene av det foreslåtte kuttet som regjeringen Solberg hadde i regionale utviklingsmidler, og peker på at konsekvensene av dette – etter Venstres mening – er for store. I sitt alternative budsjett legger Venstre fram et annet og mindre kutt. Jeg mener at det er to viktige dimensjoner ved kuttet i regionale utviklingsmidler. Det ene er at det svekker næringsutviklingen og gjør det vanskeligere for fylkene å spille en aktiv rolle. Det andre er at det har en distriktsdimensjon når man kutter 430 mill. kr, og så legger man bare 230 mill. kr tilbake til veier. Jeg har lyst til å utfordre representanten fra Venstre på dette: Hva er de verste konsekvensene av det kuttet som er foreslått fra regjeringen Solberg?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg undres lite grann hvis det aller, aller viktigste er å kutte vei, og det verste er at man ikke får prioritert mer på vei. Da skjønner jeg ikke hvorfor Venstre i sine primærstandpunkter ikke bare kutter hele støtten, sånn som Høyre har foreslått i forrige stortingsperiode gjentatte ganger. Det kan jo representanten svare på, hvis det er det som er det aller viktigste. Det andre spørsmålet, som representanten også var inne på i sitt innlegg, er den sterke tiltroen man har til regionale og lokale folkevalgte. De regionale utviklingsmidlene har nettopp vært en mulighet for regionale folkevalgte. Bruken viser også at de kan bruke skjønn og vurdere hva som er riktig å prioritere i sitt fylke og sin region for å skape mer vekst og utvikling. Når mistet Venstre troen på de regionale folkevalgte og fikk behov for å begynne å øremerke penger til vei – istedenfor å ha troen på at de kan skape vekst og utvikling i sitt eget fylke, basert på den lokalkunnskapen de har?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg mener ikke at vi skal bruke mindre penger i distriktene. Nettopp derfor har vi også økt midlene til veisatsing: Vi har lagt inn et historisk høyt ambisjonsnivå i Nasjonal transportplan, og vi har styrket midlene til fylkeskommunale veier. Men vi kutter ikke i de regionale utviklingsmidlene. Hvis det er sånn at representanten fra Venstre er så opptatt av å satse på vei, hvorfor prioriterte man ikke da, i det fylkestinget hvor representanten satt, alle midlene til vei – hvis det er det som er det mest treffsikre? Representanten fra Venstre underslår her det faktum at man faktisk gjør en overprøving av det regionale leddet, det som man snakker om i festtalene – den lokale handlefriheten og lokaldemokratiet. Så kommer man altså i denne salen og bruker første anledning til å overprøve og overstyre det regionale leddet som er så ille. Det som man har kritisert den rød-grønne regjeringen for i mange år, velger man å si ved første anledning: at regionalpolitikerne vet ikke godt nok. Hvorfor er det sånn at den prioriteringen forsvant med én gang man kom inn her?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Vi skal i hvert fall ta ansvar for at vi ikke har løst utfordringene. Ut fra en sånn forståelse av spørsmålet kan man vel si at man ikke har gjort nok. Samtidig er dette en utfordring som vi har møtt med aktiv politikk. Vi tok initiativet til å finne fram til en samarbeidsmodell med kommunenes egen interesseorganisasjon, KS, fordi dette er en kjempeutfordring. Det er en utfordring som for så vidt ikke er Norge verdig, og som vi må jobbe videre med. Jeg ser at den nye regjeringen også er veldig opptatt av å løse dette og snakker om en nasjonal dugnad. For vår del har vi gjort konkrete ting. Vi har valgt å øke tilskuddet til å bygge boliger. Vi har vært opptatt av å styrke kommuneøkonomien, som er det aller viktigste for å legge til rette for en løsning av utfordringene. Vi har gått inn i diskusjoner om å øke integreringstilskuddet. Vi kan godt si at det er en utfordring at vi har så mange mennesker sittende i mottak i dag som ikke har fått bosetting, men vi har også møtt dette med aktiv politikk. Jeg kan føye til at en av grunnene til at vi har fått en opphopning, er at vi har effektivisert saksbehandlingen, sånn at det er flere som skulle ha fått bosetting, som ikke har fått dette avklart.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg er ikke i dag klar for å avvise det å diskutere ulike mottakstyper hvis det kan bidra til at flere blir bosatt. Utfordringen gjenstår allikevel med å legge til rette for å ta imot dem som har fått opphold, og få kommunene til å si: Ja takk, vi skal ta vår del av det nasjonale ansvaret for å gi dem som har fått opphold, beskyttelse mot forfølgelse i Norge – enten de kommer hit som overføringsflyktninger eller asylsøkere som har fått opphold – vi skal ta vår del av ansvaret. Da handler det om å legge til rette for bolig. Det handler om kvalifiseringstiltak. Det handler om å legge til rette for at det skal være mulig å komme seg inn på arbeidsmarkedet. Vi har som intensjon å fortsette å jobbe med denne utfordringen, og å finne gode politiske løsninger som gjør at mennesker slipper å sitte i mottak med livet på vent. De skal få muligheten til å bosette seg og komme videre med livet i en norsk kommune.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Premisset i replikken er jo feil. Den rød-grønne regjeringen gjorde veldig mye. På den ene siden, som jeg redegjorde for i et tidligere svar, sørget vi for at kommunene i enda større grad tar imot dem som kommer til Norge, og som får opphold her. På den andre siden har vi også gjort mye med hvordan vi returnerer dem som faktisk ikke har lov til å oppholde seg her. La meg først få understreke at de som kommer til Norge, og som søker beskyttelse – asyl – og som ikke får lovlig opphold, har en plikt til å forlate landet. Mange av dem velger ikke å gjøre det. Det vil få konsekvenser. Vi har økt utsendingstallene. En helt sentral del av det har vært å få på plass avtaler med hjemlandet. Vi kan ikke bare fly noen til en flyplass og dumpe dem der uten at vi har noen avtale med hjemlandets myndigheter. Vi har økt bevilgningene, og tvangsreturene har økt. Vi er nå oppe i et måltall på 4 600, og i forhold til det har vi innfridd.