Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-06-05:
Jeg konstaterer at komiteen slutter seg til alle forslagene i denne samleproposisjonen. Forslagene gjelder mindre realitetsendringer samt lovtekniske justeringer med sikte på klargjøring og forenkling. De har knapt noen økonomiske konsekvenser. Jeg finner derfor ikke grunn til noen detaljert redegjørelse for de enkelte forslag. På et par punkter har det imidlertid vært spørsmål om fortolkninger, som gir grunn til visse presiseringer. Det gjelder først og fremst forslaget til endring i bestemmelser i folketrygdloven som gjelder for opptreningsinstitusjoner og de spesielle helseinstitusjoner, herunder helsesportsentra. I dag er det slik at det ytes stønad til disse med hjemmel i to forskjellige paragrafer i folketrygdloven. Opphold ved opptreningsinstitusjoner støttes med hjemmel i § 5-22, mens de spesielle helseinstitusjoner får dekket sine driftsutgifter med hjemmel i § 5-20. Regjeringens forslag går ut på å utarbeide en felles forskrift for de to typene av institusjoner. En slik forskrift skal ha hjemmel både i spesialisthelsetjenesteloven og i folketrygdloven, og for sistnevntes del i den nevnte § 5-20. Derfor foreslås en endring i denne paragrafen. Med denne endringen vil det bli hjemmel for at begge typer av institusjoner kan få økonomisk stønad etter samme bestemmelse i loven. Forslaget til lovendring vil gjøre det lettere å se ulike tilbud i sammenheng. Samtidig er det viktig, og selvsagt fullt mulig, å ta vare på det særpreg som bl.a. helsesportsentra har utviklet. Selv om det på denne måten etableres et felles hjemmelsgrunnlag for økonomisk stønad og oppgjør, betyr ikke det at det innføres én felles ordning for stønad og oppgjør. Og det er vel her det har oppstått visse tolkningsspørsmål. Siden hensikten med forslagene bl.a. har vært å bidra til klargjøring, vil jeg benytte også denne anledningen til å presisere at forslaget om felles hjemmelsgrunnlag ikke innebærer noe forslag om innføring av egenandel for opphold i de spesielle helseinstitusjoner, herunder i helsesportsentra. Jeg har også merket meg at det etter fremleggelsen av proposisjonen er kommet motforestillinger mot en forutsetning i proposisjonen om at trygdeetaten også for de spesielle helseinstitusjoner skal godkjenne det enkelte opptreningsopphold. Som det fremgår av proposisjonen, vil en slik endring medføre noe merarbeid for trygdeetaten. I lys av dette og de øvrige problemer den foreslåtte endring kan medføre, er jeg kommet til at det ikke er hensiktsmessig å gjøre denne forutsetningen gjeldende. Det blir med andre ord heller ikke slik at trygdeetaten i fremtiden skal godkjenne det enkelte opphold ved de spesielle helseinstitusjonene. Utover dette vil jeg kort nevne at folketrygden gir visse særfordeler utover det ordinære stønadstilbud ved yrkesskader. For å få slike særytelser må skaden eller sykdommen være godkjent som en yrkesskade. Departementet foreslår å presisere at et trygdekontors godkjenning av yrkesskade bare skal gjelde i forhold til de særytelser trygdekontoret har kompetanse til å innvilge, og ikke for ytelser som avgjøres f.eks. av et fylkeskontor. Formålet er bl.a. en noe raskere og enklere saksbehandling i mindre alvorlige yrkesskadesaker. Et mindretall i komiteen har fremmet forslag om å be Regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag om endringer, slik at vedtak om yrkesskade fra ett kompetent organ skal være bindende i forhold til andre ytelsesgivere. Jeg vil i den sammenheng kort vise til at det blir nedsatt et offentlig utvalg for å vurdere organisering og saksbehandling på yrkesskadeområdet. I den sammenheng vil også de forhold ved saksbehandlingen som tas opp av mindretallet, bli vurdert.