Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2002-05-28:
Kjært barn har mange navn: RIT 2000, RIT «Lekkert», Helsebygg Midt-Norge. Og ny universitetsklinikk i Trondheim, St.prp. nr. 53 for 2001-2002, som vi nå behandler, er forankret i gjentatte tidligere stortingsvedtak. Personlig har jeg som tidligere fylkeskommunal helsepolitiker i Møre og Romsdal og i regionen hatt anledning til å følge prosjektet fra unnfangelsen, gjennom planarbeidet og fram til oppstart nå. Helseregion Midt-Norge trenger sårt et framtidsrettet regionsykehus som i tråd med dagens medisinske og teknologiske utvikling blir i stand til å sette pasientenes behov i sentrum. Det er derfor viktig at en videre utredning av fase 2, der en skal vurdere om det finnes alternativer, eventuelt mulige forbedringer, ikke bidrar til ytterligere uheldig forsinking av totalprosjektet, og at en unngår ytterligere politisk tautrekking og komplikasjoner underveis. Driftssituasjonen ved dagens universitetssykehus er svært presset, sett så vel fra pasientens som de ansattes side, og vi vet at dagens St. Olavs Hospital driver med dispensasjon fra tilsynsmyndighetene i påvente av nye lokaler. En gradvis innflytting i nye arealer etter hvert som sentrene ferdigstilles på Øya, vil derfor avhjelpe en vanskelig driftssituasjon i dagens nedslitte lokaler. Det betyr at avgjørelsen om at universitetssykehuset skal bygges på Øya, er riktig, og at løsningen vil gi en etterlengtet arealøkning også på kort sikt. En kan stille spørsmål om hvorvidt det var riktig å stoppe prosjektet for å utrede alternativ plassering på Dragvoll. Og det er fremdeles usikkert hvor store ekstra kostnader utredningen av Dragvoll har medført i tillegg til forsinket byggestart. Det som er mulig å slå fast så langt, er at utsettelsen har vist at de fleste som har uttalt seg i prosessen, har bidratt positivt til fordel for Øya, som det nå innstilles på. Fase 1, som skal stå ferdig i 2005, utgjør ca. 44 pst. av det planlagte totalarealet. Det inkluderer to kliniske sentre: Nevrosenteret og Kvinne-Barnsenteret, samt Laboratoriesenteret. I tillegg ber komiteen om at Regjeringa kommer tilbake til Stortinget med kostnadsramme for pasienthotell og teknisk forsyningssenter på en slik måte at en unngår ytterligere forsinkelser for byggestart og framdrift av fase 1. Dette er viktig. Kropp og sjel henger tett sammen ved utvikling og behandling av sykdom. Likevel har vi i årenes løp skapt kunstige skiller mellom behandlingssted og behandling av psykiatriske og somatiske sykdommer. Morgendagens sykehus vil stå overfor andre og mer kompliserte utfordringer enn dagens. Jeg tenker da spesielt på det å se somatiske og psykiske plager samlet. Vi opplever i dag blandingsproblemer innen rus og psykiatri. Dette er problemer som ofte utløser eller utløses av andre somatiske sykdommer. Samtidig opplever vi at stadig flere eldre får stilt feil diagnose fordi de plages av symptomer som ligner Alzheimers sykdom eller annen primær hjernesykdom. Det viser seg at problemene ofte kan ha helt andre årsaker, som ernæringssvikt, infeksjoner eller ulike former for organsvikt. Kyndig psykiatrisk kompetanse, lett tilgjengelig, sammen med spesialister innen ulike somatiske spesialiteter, spesielt i utredningsfasen, vil bedre kunne se hele mennesket og gi pasienten rett diagnose og raskere behandling. Jeg er derfor glad for at en enstemmig komite har bedt Regjeringa sørge for utredning av hvordan et psykiatrisenter kan inkluderes i fase 2 av utbyggingen. På den måten bidrar Stortinget til å forme et regionsykehus for morgendagen og i tråd med utviklingen. Det er svært viktig å tenke nytt. Det er viktig å se hele mennesket når det skal behandles, det være seg for somatiske eller psykiske plager, som ofte går hånd i hånd. En må derfor i framtida jobbe målbevisst for bedre å samordne psykiatrisk og somatisk utredning og behandling på en måte som sikrer at foreldede barrierer brytes. Høyre er tilfreds med innstillingen som foreligger fra en samlet og enstemmig sosialkomite.