trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-29:
Jeg tenkte jeg skulle gjøre et forsiktig forsøk på å oppsummere enkelte deler av debatten og i hvert fall besvare noen av de utfordringene som er kommet, og enkelte av de påstandene som jeg mener ikke kan stå uimotsagt. Den ene biten er diskusjonen om intensjonen bak forslaget, som begge representantene fra Kristelig Folkeparti her tok opp. Når man sier at hensikten med å fremme dette forslaget er å hjelpe dem som sliter i hverdagen - og de som sliter, er småbedriftseierne - skjønner jeg ikke at man ikke fra Kristelig Folkepartis side klarer å lage et mer treffsikkert forslag. For det er jo ikke snakk om at det er de som tjener over 1 mill. kr, som ville være de som fikk mesteparten av skatteletten her. De som har en inntekt på over 1 mill. kr, passer ikke akkurat inn i den beskrivelsen av sliterne som Ingebrigt S. Sørfonn her framla. Så jeg mener at Kristelig Folkeparti har et betydelig forklaringsproblem når de sier at det er akkurat dette forslaget som skal hjelpe disse sliterne innenfor næringene. Hvis man ønsket å gjøre noe for sliterne, hjelpe dem som har de laveste jordbruksinntektene, de laveste fiskeriinntektene, de laveste næringsinntektene, burde man jo heller gå inn og hjelpe dem gjennom bunnfradrag, gjennom andre målrettede ordninger, istedenfor å ta det på formuesskatten. Vi har en begrunnelse i vår regjering for et rettferdig skattesystem. For SV er det veldig klart at vi for det første er nødt til å ha en rettferdig inntektsbeskatning. Det er alle helt enige om. Det er det viktigste vi kan gjøre. Det at vi gjeninnførte skatt på aksjeutbytte - som den forrige regjeringen fjernet som det første den gjorde i 2002, noe som førte til enorme økninger i forskjellene - har gjort at vi nå har mindre inntektsforskjeller i Norge. Rettferdig inntektsskattfordeling er med andre ord det viktigste grepet for å sørge for rettferdig fordeling. Men i tillegg er man nødt til å gjøre noe med de store formuesforskjellene. Vi prøver å lage en innretning på arveavgift, formuesskatt og eiendomsskatt som skaper mest mulig rettferdighet. Det mener jeg vi har lyktes ganske bra med i løpet av de årene vi har sittet i regjering. Helt til slutt er det to ting som jeg synes er nødvendig å oppklare. Det ble framstilt her som om dette var bedriftenes skatt. Det er jo ikke bedriftenes skatt, det er personene som eier bedriftene, sin skatt. Derfor er det å se om man er i formuesskattposisjon eller ikke, faktisk litt viktig. Det siste jeg skulle si i denne debatten, er at dette er et forslag som jeg tror hadde vakt mye bredere debatt og mer sympati fra regjeringspartienes side dersom man kunne framskaffe en dødsliste over tusen bedrifter som har gått dukken på grunn av denne skatten. Men det har man altså ikke klart.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-29:
Jeg slutter ikke å forundre meg over Høyres skatteamnesi, for det er helt åpenbart at de har glemt sitt eget skatteamnesti. Det skatteamnestiet gikk til de aller, aller rikeste menneskene her i landet da man fjernet skatten på aksjeutbytte som ble innført av Stoltenberg-regjeringen ved finansminister Karl Eirik Schjøtt-Pedersen. At de har glemt det, får de skrive på sin egen konto. Jeg kan ikke forstå hvorfor de glemmer det - eller jeg kan egentlig forstå det. Det er fordi de må ha utrolig dårlig samvittighet for at de innførte en skatt som førte til at de i løpet av det første året klarte å gi 1,7 milliarder kr, som var mer enn det de brukte på fattigdomsbekjempelse i løpet av fire år, og deretter sørget de for å ha nullskatt på alt uttak av aksjeutbytte på til sammen over 200 milliarder kr. Det innebar en skattelettelse for de rikeste her i landet på 25 milliarder kr, som gjorde det mulig for dem å tilpasse seg den nye skattereformen, som vi ganske riktig effektuerte i 2006. Det er på en måte noe med at du sier: Vi kommer i 2006 til å innføre skatt på aksjeutbytte - se her, vi skal gjøre det, men først åpner vi et kjempesvært skattehull, som dere skal få lov til å ta ut alle pengene fra! Det er på en måte på det nivået som den forrige regjeringen drev på med. At man glemmer fra Høyres side at man åpnet det skattehullet - vel, det får stå for Høyres regning. Kristelig Folkeparti er heldigvis ikke sånne som er veldig stolte hele tiden av at de fjernet skatt på aksjeutbytte. Til dem har jeg én ting å si, og det er at i en situasjon med historisk lav arbeidsløshet, med historisk høy verdiskaping, med den sterkeste høykonjunkturen på 40 år, synes jeg det er litt spesielt at man ikke vurderer sin egen retorikk i forhold til skattelette, og at fjerning av formuesskatten vil føre til enormt mye mer verdiskaping. Vi har en regjering som altså har skjerpet formuesbeskatningen, rammet mer de som sitter på aksjeverdier. Vi har sørget for å øke skattene med til sammen 13,5 milliarder kr i forhold til det den forrige regjeringen foreslo for 2006. Vi har altså økt skatteinntektene i løpet av disse årene, vi har en historisk høykonjunktur, og så sier man: Se her, den type skattepolitikk fører egentlig til det motsatte! Men virkeligheten har bevist at det er vi som har rett, og da synes jeg at man i hvert fall ikke skal være skråsikker på at man selv sitter med den eneste og hele sannheten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-04-29:
Forhold knytta til støv, partikler og støy møter vi i finanskomiteen hvert eneste år fra en rekke viktige organisasjoner som påpeker de helsekonsekvensene og trivselsproblemene det gir. Det er sjølsagt problemer som er størst der hvor befolkningskonsentrasjonen er størst, altså i størst grad et byproblem. Det er imidlertid viktig å ha fokus på det og å ha et sett av virkemidler for å prøve å rette det opp. Det er ganske opplagt at konsekvensene ved miljøforurensning er langt større på lang sikt enn det vi har oversikt over i dag. Når vi vet hvor små mengder av forurensning som skal til i luft, vann eller jord for at det skal innvirke på biologiske prosesser, skal vi ha den største respekt og det største fokus på å redusere utslippene. Senterpartiet er pragmatisk med tanke på hvilke virkemidler vi skal bruke. Det er et sett av virkemidler, men vi har hele tida fokus på effektivitet og enkeltadministrative forhold. Dette forslaget går inn for at en kombinerer en lavere årsavgift med en støtteordning for ettermontering av partikkelfiltre. Det som da er Senterpartiets inngang i saken, er resultatene og ikke minst de administrative problemene ved forslaget i forhold til det en har av alternativ, nemlig fabrikkmonterte filtre ved nykjøp. Etter vårt syn skal det bedre argumenter til for å innføre et nytt byråkrati. Som flere har vært inne på, er vi overrasket over at hele høyresida i norsk politikk går inn for forslaget. Det er tydelig at enkelte forslag, sjøl om de innebærer veldig omfattende informasjon og skjemavelde, er kurante. Vi på regjeringssida er langt mer skeptiske til det. Jeg er glad for at forlaget blir omgjort til et oversendelsesforslag, og for at det er fokus på temaet. Det er viktig at en gjør noe med det. Men vi har altså kommet til den konklusjon at dette innebærer for mye administrative kostnader i forhold til hva som er alternativet, og vi er noe overrasket over at Fremskrittspartiet, ikke minst, har sluttet seg til forslaget.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-04-29:
Jan Tore Sanner uttaler seg slik som han bestandig gjør, med svært liten respekt for Senterpartiet og spesielt for undertegnede. Det lever jeg godt med. Det er i hvert fall ikke korrekt at denne regjeringa øker det totale skattenivået, tvert imot. En av stolpene i Regjeringas arbeid har vært - og er - at det totale skatte- og avgiftsnivået ikke skal økes. Er det noe som er holdt, skal jeg love at det er en av delene. Når det så gjelder poenget med arbeidende kapital, er det som foreligger her, en utredning om arbeidende kapital som innebærer at også aksjekapital inngår. Definisjonen av arbeidende kapital er slik at den er vanskelig å praktisere, for å si det forsiktig. Senterpartiet står sjølsagt ved sine programformuleringer. Vi har gjennom det jeg nå har sagt, presisert intensjonen i formuesskatten, nemlig en ekstraskatt på en arbeidsfri formue utover en viss størrelse. Deri inngår i framtida også en diskusjon om formuesobjekter som ikke gir arbeidsfri inntekt, om det er rett å formuesbeskatte dem.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-04-29:
Senterpartiet står ved sine programformuleringer, og en av dem er at Senterpartiet ikke ønsker formuesskatt på arbeidende kapital. Det som da er det sentrale, er hvordan vi utformer regelverket for formuesskatten framover. For å gjenta nok en gang: Premisset for formuesskatten er en ekstraskatt på en formue som gir deg en arbeidsfri inntekt. Det er hele rettferdighetsargumentet for formuesskatten. Det er det prinsippet man må ha med seg hele veien, og som er årsaken til at denne regjeringa har økt formuesansettelsene bl.a. på aksjer, noe som er helt riktig, samtidig som man har tatt den økte skatten som man da får inn på aksjer, til å øke bunnfradragene, som kommer alle til gode, uansett hvilke formuesobjekter man har.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-04-29:
Det pågår en kontinuerlig diskusjon mellom regjeringspartiene om utforming av skattesystemet i tida framover, også av formuesskatten. Regjeringa kommer også med endringer i formuesskattlegginga i kommende budsjettet. Jeg vil ikke forskuttere her hva som kommer. Jeg bare holder høyt og klart fram det evneprinsippet og det rettferdighetsprinsippet som de rød-grønne står for, og som jeg også har stor respekt for at også Kristelig Folkeparti bygger på. Så her er det mulighet for allianser.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-04-29:
Kristelig Folkeparti har lagt fram et forslag som er identisk med det som NHO mfl. har gått inn for når det gjelder å avgrense arbeidende kapital. I det forslaget er aksjekapital definert som arbeidende kapital, mens det som er driftskapitalen i bedriften, ikke er arbeidende kapital. Ser ikke representanten problemer med en sånn avgrensning hvis det skal gjennomføres i praksis?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-04-29:
Saken gjelder forslag om nytt næringsfradrag, retten for sjølstendig næringsdrivende til også å ha en sjablong. Som det har kommet fram i debatten, og slik jeg forstår det, er bakgrunnen for forslaget at det er manglende rettferdighet i beskatninga av næringsinntekt kontra lønnsinntekt. Personfradraget har økt mindre enn minstefradraget, og det er noe av årsaken til at en er kommet opp med et nytt forslag om å innføre et såkalt næringsfradrag for sjølstendige næringsdrivende. Det som da er spørsmålet, er om det er et hensiktsmessig virkemiddel for å få til mer skatt etter evne, som vi i Senterpartiet fornemmer ligger i bunnen av hele argumentasjonen. Minstefradraget for lønnstakere er en erstatning for fradrag for private kostnader til inntekts erverv i alminnelig inntekt. Personfradraget er et generelt fradrag som gis i alminnelig inntekt, uavhengig av om dette er lønns-, kapital-, pensjons- eller næringsinntekt. Personfradraget har vært et sentralt element i skattesystemet i svært lang tid. Gjennom denne type bunnfradrag, som mange land har, oppnås en progressiv inntektsbeskatning, slik at de med lave inntekter får lavest beskatning i prosent av samlet inntekt. Minstefradraget har gått fra en sjablong relatert til faktiske utgifter til å bli et enda sterkere virkemiddel i fordelingspolitikken. Mens personfradraget i 1992 var 21 700 kr i klasse 1, er det i 2008 bare 38 850 kr i klasse 1. Minstefradraget derimot har økt fra 7 000 kr i 1989 til 67 000 kr i 2008. Derfor står det i innstillinga at det enkleste virkemiddelet for å sikre en bedre fordelingsprofil også for næringsdrivende er å øke personfradraget i retning av det som har skjedd med minstefradraget. Dermed har altså Senterpartiet kommet til at vi er godt fornøyd med denne innstillinga, for den angir en måte å takle denne utfordringa på uten at vi dermed innfører et nytt fradrag.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-04-29:
Først vil jeg takke saksordføreren for godt arbeid med denne saken, og for hans engasjement for de fattige i verden. Det er nettopp det denne saken dreier seg om. Den dreier seg om å gi en håndsrekning til de fattigste av de fattigste. Derfor blir jeg som medforslagsstiller til dette representantforslaget ganske pinlig berørt når jeg hører på den debatten som har vært i Stortinget - i verdens rikeste land, med verdens mest privilegerte bønder - her i dag. Det har vært en debatt med bortforklaringer. Vi har hørt representanter fra samtlige regjeringspartier, til og med representanten Per Olaf Lundteigen, som har vært oppe og argumentert positivt for å innlemme Swaziland i en nulltollordning. Men så kommer alle bortforklaringene. Måten dette skal gjøres på, er vrien å få til. Dette kunne regjeringspartiene på en enkel måte ha avklart seg imellom i arbeidet med innstillingen til denne saken. Derfor vil jeg hevde at det må være noe annet som ligger bak. Det må være noen som har banket på døren til regjeringspartiene, i hvert fall til ett regjeringsparti, og sagt: Hør her, dette finner vi oss ikke i. Representanten Torgeir Micaelsen, som er saksordfører i denne saken, sa seg helt enig i forslaget. Det synes jeg er veldig positivt. Han pekte på en del løsninger som denne saken kunne løses ved. Jeg synes at man bør kunne stille det krav til en saksordfører at han kunne ha kommet med en konkret løsning i saken. Det har under behandlingen av denne saken vært en del spekulasjoner i pressen rundt denne saken. Representanten Sigrun Eng, fra Arbeiderpartiet, har vært på reise i Swaziland og sett kjøttproduksjonen og tilstanden i landet med egne øyne, og har uttalt seg veldig positivt til at Swaziland skal innlemmes i en nulltollordning. Jeg synes det er trist at Sigrun Eng ikke har fått gjennomslag for sitt syn i Arbeiderpartiet så langt. Jeg håper jo at de som har vært positive i Arbeiderpartiet, bidrar til at det fortsatt blir et betydelig trykk i denne saken, slik at Regjeringen kommer tilbake. Det var også det representanten Heikki Holmås fra SV sa. Han sa at Regjeringen vil komme tilbake med en løsning for Swaziland. Da synes jeg, når vi først har statsråd Halvorsen til stede her i salen, at hun bør gi uttrykk for når Stortinget kan forvente at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en sak som løser opp denne floken. Dette bør være en svært enkel sak å løse. Vi er også i en situasjon hvor vi ikke greier å produsere nok storfekjøtt på egen kjøl her hjemme, og det er en situasjon som vil fortsette. Så jeg synes at Stortinget bør kunne få et klart svar fra regjeringspartiene og Regjeringen om når vi kan forvente å få en løsning i denne saken. Når kommer Regjeringen tilbake til Stortinget med en sak som løser denne floken?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-04-29:
Jeg beklager forvirringen i mitt hode i dag. Rosen var selvfølgelig ment for representanten Syversen, og risen var ment for representanten Micaelsen, bare for å oppklare det. Jeg synes at mye av denne debatten har vært positiv, selv om jeg fortsatt vil hevde at regjeringspartiene kunne ha ordnet opp i denne saken i forbindelse med innstillingen til dette representantforslaget. Det er da bare å forvente at de regjeringspartirepresentantene som har vært oppe her og talt positivt for å innlemme Swaziland i denne ordningen, legger et betydelig press på Regjeringen, slik at vi får en snarlig løsning. Hvis det kan la seg gjøre at det kommer en sak enten i forbindelse med revidert budsjett eller i forbindelse med budsjettet til høsten, kan vi få på plass en løsning allerede fra 1. januar 2009, som har vært intensjonen.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Eg vil innleiingsvis starte med å fortelje representanten Asmyhr at ordføraren for saka heiter Syversen. Så til innlegget mitt: Den 15. november i fjor hadde vi ein debatt i denne salen om utviklingspolitiske spørsmål. Hovudinntrykket var den gongen engasjementet for Swaziland, og at Noreg måtte gi dei eksportmoglegheiter for storfekjøt på linje med det dei andre landa i SACU har. Så har tida gått. Regjeringane både her og der har teke tak i dei uløyste problema, og vi nærmar oss ei løysing. Eit av dei fattigaste landa i Afrika vil få moglegheit for eksport av storfekjøt - som fleire har vore inne på - noko vi ikkje er sjølvforsynte med. Swaziland ligg på 146. plass på indeksen for menneskeleg velferd. Til samanlikning kjem MUL-land som Lesotho på 149. plass, Botswana på 131. plass og Namibia på 125. plass. Altså: Swaziland er dårlegare stilt enn dei fleste andre, men er ikkje på lista over land vi har MUL-import frå. Swaziland er det nest fattigaste landet på statistikken frå 2003 i frihandelsområdet SACU, som desse parametrane er bygde på. Alle pilar peiker i feil retning, og det blir ikkje betre. Det er mange årsaker til det. Både tørke, kraftfôrprisar og anna gjer at folk heller held liv i magert kveg enn å selje. Men den største utfordringa dette landet har, som fleire har vore inne på, er hiv/aids-problematikken, som har eksplodert. Helseministeren opplyste at 42 pst. av befolkninga på vel 1 million var smitta. Ut frå uoffisielle tal var 67 pst. smitta, og ein var einig om at toppen ikkje var nådd. Levealderen var for 20 år sidan 60 år. I dag er han 31 år. Der det fanst bestemødrer, hadde dei ansvar for barnebarna. Foreldra var anten døyande eller borte. 100 000 barn, om lag 10 pst., er foreldrelause, og dei måtte prioritere andre ting framfor å ta skulegang. Det er eit lite land kva gjeld areal og befolkning, men det har utfordringar som vi knapt kan forstå. Men dei bad ikkje fyrst og fremst om ordinær bistand. Dei bad om å få handle med Noreg med sine landbruksprodukt. Dei ville klare seg sjølve, og fyrst og fremst handle med storfekjøt, som vi i dag må importere for å dekkje etterspørselen vi har. Det fine var at det var ingen multinasjonale selskap inne i biletet som skulle «skumme fløyten». Inntekta går til dei mange små produsentane, og gir sårt tiltrengde pengar til bestemødrer som f.eks. ynskjer å kjøpe skuleplass til barnebarna sine og gi dei moglegheit til eit betre liv, om dei veks opp. Noreg har gitt pengar til eit slakteri som tilfredsstiller våre strenge krav, men så langt har alt stoppa der. No står vi nesten ved målstreken for å kunne tilby dei Aid for Trade. Når representantar frå Framstegspartiet, som er forslagsstillarar, viser til Ellen Stensrud sitt engasjement, kan eg opplyse at Halle Jørn Hanssen i Norsk Folkehjelp, og for den saks skuld òg Desmond Tutu, har engasjert seg og sendt brev om det same. Slik sett var dette forslaget nesten å betrakte som unødvendig. Men likevel: Eg er glad for at ein held trykket oppe. For etter å ha vore der og med sjølvsyn sett korleis livet deira var, og kva moglegheiter dei kan ha, er eg blant dei utolmodige.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-04-29:
Representanten Heikki Holmås sa fra denne talerstolen at halvparten av den maten vi spiser i Norge, er importert. Ja, hva sier da egentlig dette? Jo, det sier at utenlandske landbruksprodusenter produserer billigere enn norsk subsidiert landbruk, til tross for høye tollmurer. Det er en del av det. Så sier representanten Holmås videre at det å fjerne toll vil først og fremst gjøre det enklere for land som Brasil, Argentina og andre å importere. Ja, det er riktig, det vil det. Det er slik markedsøkonomien fungerer. På sikt vil det til slutt også hjelpe de mindre utviklede landene, de som er mindre utviklet enn Brasil og Argentina. Det er det representanten Heikki Holmås forhåpentligvis har lest på BI, det som heter «trickle down»-effekt av økonomien - nemlig at det vil spre seg etter hvert. Det er å håpe at også Regjeringen tar inn over seg at det nytter ikke å gå på de svakeste hele tiden for å tro at de skal konkurrere ut de andre. Det er en markedsøkonomi. Den har en dynamikk, og det er slik den fungerer. Så er det selvfølgelig i denne salen mye større sympati for bistand, for det er en slags avlat en kan betale fordi man ikke er villig til å la andre markeder få adgang til Norge. Og selvfølgelig: De som gir mest til bistand, er de som ser ut til å være de mest barmhjertige, og de andre er da de som ikke vil hjelpe. Men det er markedet som kan hjelpe disse på sikt. Det er det de ber om. De ønsker å konkurrere på lik linje. Til representanten Nybakk, som sier at det ikke er der vi må sette inn støtet: Vi må sette inn støtet på det hun kalte «handelskompetanse». Ja vel, det er altså der vi skal sette inn støtet. Vi skal altså øke disse landenes handelskompetanse for det de mangler, men det er ikke det de ber om. De ber om markedsadgang, og så vil handelskompetansen komme etter hvert. Det er en nedlatende holdning å ha til andre land å si at først skal vi gi litt kunnskap om hvordan dere skal drive med handel, og så skal dere kanskje få adgang til markedet vårt. Det er altså ikke sånn det bør fungere, og det er ikke sånn vi bør debattere i Stortinget. Vi bør gi alle land adgang på sikt til vårt marked. Jeg synes faktisk at de som står og debatterer her med at de ønsker å gjøre noe, men har så vanskelig for å gjøre det, bør innrømme at det som er hovedårsaken til at de ikke ønsker det, er at de ønsker å beskytte norsk landbruk. Det vet alle. Det vet alle journalister, og alle avisene skriver det hele tiden. Det vet også alle som sitter i denne salen, og da burde man stå oppreist og si at hovedårsaken til at vi ikke ønsker markedsadgang for alle, på lik linje, er å beskytte norsk landbruk - det subsidierte landbruket vi har i dag. Ikke minst bør regjeringsrepresentanten Lundteigen innrømme dette.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Det er for meg helt uforståelig at et lite og svært fattig land som Swaziland skal møte uoverkommelige tollsatser fra Norge. Representanten Eng hadde reist og sett på industrien i Swaziland. Jeg reiste gjennom Swaziland som «backpakker» i 2005. Jeg så ikke mye på kjøttindustrien, men jeg så en del på hvordan livsvilkårene for folk er i Swaziland. Jeg må si det var en opplevelse å reise fra Sør-Afrika inn i Swaziland og så videre til Mosambik og Malawi. Fattigdommen og nøden i Swaziland er enormt mye større enn den man kan se i Malawi og Mosambik. Det å reise fra Sør-Afrika og inn i Swaziland var som å komme til en helt annen verden. Den sosiale og økonomiske situasjonen i Swaziland er svært bekymringsfull. Swaziland er ett av verdens aller fattigste land, et land uten kystressurser, et land hvor 70 pst. av befolkningen lever under fattigdomsgrensen. Man opererer med flere tall når det gjelder hiv/aids-raten, men man kan være sikker på at over 50 pst. av befolkningen faktisk er hivsmittet. At Swaziland ikke kvalifiserer som MUL-land, er også uforståelig. Det pågår det en debatt om også i FN-kretser. Vi vet at landet er fattigere enn mange av de definerte MUL-landene. Det er nok lite vi kan gjøre her og nå med akkurat det. Men det vi kan gjøre, er å ta inn over oss Swazilands situasjon. Vi kan bruke vårt politiske handlingsrom. Vi kan senke de skyhøye tollsatsene vi har satt opp mot landet, et land hvor 80 pst. av befolkningen faktisk er sysselsatt i jordbruks- og kvegproduksjon. De aller fleste afrikanske land har i dag ingen reell mulighet til å tjene penger på eksport av landbruksvarer som kjøtt. Det handler om mange ting. Men så har vi også noen land som har de mulighetene, som kan tjene penger på slik eksport, som Botswana og Namibia, som har vært nevnt tidligere i dag, som allerede er inne i det strengt regulerte kjøttmarkedet her i landet. Så har vi Swaziland, som også har mulighetene, som har en stor kvegproduksjon, og hvor norsk kjøttindustri og NORAD har medvirket gjennom investeringer og rådgivning til at landet i forhold til nivået på industri nå ligger på samme nivå som Botswana og Namibia. Derfor er det riktig at vi får Swaziland inn i GSP-ordningen så raskt som mulig. Swaziland representerer ingen trussel mot norsk kjøttproduksjon. Om vi mener noe med den støtten som Norad og kjøttbransjen har gitt nettopp for at Swaziland skulle bli kvalifisert som kjøtteksportør på det internasjonale markedet, innlemmer vi landet i GSP-ordningen og gir det nulltoll så raskt som mulig. Noe annet mener jeg ville være politisk smålig, all den tid vi vet at Swaziland trenger dette. Swaziland er klart til å gjøre det, og vi er alle enige om at næringsutvikling og handel er helt sentrale virkemidler for å oppnå fattigdomsreduksjon.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-29:
Bare et par ord om hvilket tidsløp man kan se for seg for å kunne følge opp det som jeg nå oppfatter at hele Stortinget er enige om, at Swaziland har kommet i en skvis, og at mange forhold tilsier at landet skal ha bedre handelsordninger med Norge: Det er her et bredt engasjement, som jeg selvfølgelig skal følge opp. Det er for tidlig å klare å få orden på dette i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett nå i vår - det må jeg bare si med en gang, hvis det er slike forventninger i salen - men vi jobber i retning av å se om det lar seg gjøre innen 2009. Jeg lover i hvert fall at vi skal fokusere sterkt på det engasjementet som nå er i Stortinget, og som er bakgrunnen for at saken er blitt tatt opp, og at det er stor enighet om dette. Flere talere, bl.a. saksordføreren, har vært inne på at her er det spørsmål om hvilken vei man skal velge, og hvilke avveiinger man skal gjøre i den sammenheng. Her har Regjeringen behov for å foreta noen vurderinger og så komme tilbake til Stortinget med saken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-29:
Det er vår intensjon å følge opp det som er intensjonen i forslaget, og ta det med oss i vår rapportering om hvordan avgiftsomleggingen har fungert så langt, hva som er konsekvensen av å innføre endringer, og i vår anbefaling til Stortinget om hva vi mener er fornuftig å gjøre for 2009. Vi har ambisjoner om å gå videre og gjøre avgiftssystemet så miljøvennlig som mulig.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-04-29:
Eg trur ikkje det er nødvendig å bruke heile taletida på denne saka. Eg vil berre streke under at det er ein samrøystes komite som står bak innstillinga, og at skatteavtalen mellom Isle of Man og Noreg vil etablere det juridiske grunnlaget for ei effektiv informasjonsutveksling mellom nettopp Noreg og Isle of Man. Eg konstaterer at finansministeren også har andre måtar å få ut informasjon på, m.a. frå Liechtenstein. Eg skal ikkje kommentere det ytterlegare, berre streke under at det å inngå ein skatteavtale er eit godt utgangspunkt for å få til ei god informasjonsutveksling mellom forskjellige land.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-04-29:
Som siste talar også var inne på, er det få land som har formuesskatt. Blant dei 30 OECD-landa er det berre fire land som har formuesskatt, og ingen land har formuesskatt som slår inn på eit så lågt nivå som i Noreg. Det som er problemet, og som saksordføraren ikkje var inne på, er at nokre av dei rikaste i Noreg ikkje betalar formuesskatt, på grunn av at dei har flytt ut av landet. Noregs såkalla rikaste mann, John Fredriksen, betaler altså ikkje formuesskatt, på grunn av at han for mange år tilbake flytta ut av landet. Det er også fleire av dei rikaste som har gjort det, og ein har grunn til å frykte at det er fleire som vil flytte ut i åra som kjem. Det at vi som eitt av få land har formuesskatt, er ei konkurranseulempe for gründarar og industribyggjarar som vil bu i Noreg. Dersom ein f.eks. har to konkurrerande bedrifter, ei bedrift som er ått av ein nordmann, og ei bedrift som er ått av ein svenske, må altså den bedrifta som er ått av nordmannen, betale ut utbytte slik at nordmannen skal kunne få kapital til å betale sin formuesskatt, mens den bedrifta som er ått av ein svenske, ikkje treng å tømme bedrifta for utbytte. Det betyr altså at ei bedrift som er ått av ein svenske eller ein frå eit anna land som ikkje har formuesskatt, vil få ein mykje sterkare kapitalbase og vil ha langt sterkare og tryggare arbeidsplassar enn den bedrifta som er ått av ein nordmann. Det er sjølvsagt uheldig, og derfor går Framstegspartiet inn for å avvikle formuesskatten fullstendig. Vi er for så vidt litt einig i representanten Sandal sine betraktningar om at det ligg ein del avgrensingsproblematikk i dette forslaget, på grunn av at ein kan få ein definisjon av kva som er arbeidande kapital, og kva som er privat kapital. Derfor ønskjer vi primært å fjerne formuesskatten, og vi har også fremma forslag om at det skal skje gradvis. Men vi ønskjer likevel å støtte subsidiært forslaget frå Kristeleg Folkeparti om at ein skal greie ut fritak på arbeidande kapital. Elles er jo problemstillinga vel kjend frå før. Eg trur at det er ei stadig større ulempe for Noreg dersom vi skal opprette ein særnorsk formuesskatt. Når det gjeld eigedomsskatt, er det jo eit poeng at det er mange land som har høgare eigedomsskatt enn det ein har i Noreg. Men då hjelper det altså ikkje å flytte til Sverige. Uansett må ein betale eigedomsskatt på dei eigedommane som ein eig i Noreg eller i andre land, mens formuesskatten kan ein komme unna ved å flytte. Det er også ein ny situasjon. Når Sverige no avviklar formuesskatten, vil det bli forholdsvis enkelt å flytte til Sverige og drive business i Noreg framleis, og altså unngå formuesskatten. Avslutningsvis vil eg på nytt fremme forslaget frå Framstegspartiet, Høgre og Venstre frå innstillinga.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-04-29:
Etter mi oppfatning var saksordføraren si framstilling av denne saka i overkant negativ. Mange av dei argumenta som han bruker mot eit slikt næringsfrådrag, er jo argument som ein òg kan bruke mot minstefrådraget for lønnsmotakarar, nemleg at dette slår ulikt ut, og at nokre har ein fordel av det, medan andre ikkje har det. Slik er det også med eit eventuelt næringsfrådrag. Framstegspartiet meiner at dette er eit konstruktivt forslag, som vi ønskjer å utgreie vidare. Framstegspartiet ønskjer altså ikkje å hoppe på dette forslaget utan at vi får ei konsekvensutgreiing og ei vurdering av korleis dette vil slå ut. Men vi synest at dette er eit så pass interessant forslag at det fortener ei nærmare vurdering, ei utgreiing, som då kan leggjast fram for Stortinget. Det foreslår vi også i denne saka, i lag med Høgre og Kristeleg Folkeparti. Ein av grunnane til at vi synest at dette er interessant, er at dette vil gjere det enklare - det vil gjere det enklare for den enkelte næringsdrivande, det vil gjere det enklare for rekneskapsførarane til dei næringsdrivande, og det vil også gjere det enklare for likningskontoret, som skal kontrollere at dette er riktig. Det vil også vere ei betring av rammevilkåra for næringsdrivande, og det meiner vi altså er positivt. Vi trur at dei små bedriftene, enkeltpersonsføretak osv., er veldig viktige både for sysselsetjinga og for verdiskapinga i landet. Og då synest vi det er viktig at ein legg til rette og prøver å betre rammevilkåra på ulike område. Derfor foreslår vi å greie ut dette forslaget. Vi synest det er leitt at det ikkje er fleirtal for det. Avslutningsvis vil eg fremje forslaget frå Framstegspartiet, Høgre og Kristeleg Folkeparti som eg allereie har referert til, og som altså ligg føre i innstillinga.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Blant disse fem spørsmålene fra representanten Klungland velger jeg meg det med renten, for jeg tror at det er det viktigste. Jeg mener representanten Sanner fra Høyre med god grunn kritiserer Regjeringen for dette. De 14 renteøkningene vi nå har hatt, svir godt - ikke bare for enkeltpersoner, men også for næringslivet, som jeg påpekte i mitt innlegg. Det gjør at investeringskostnadene blir større, og da er det særlig viktig at man kan redusere andre kostnader for næringslivet. Og formuesskatten er en ren kostnad for eierne. Det må tas ut penger fra bedriftene for å betale denne. Det blir dyrere å drive virksomheten. Det blir mindre overskudd. Skatteinntektene minker, og grunnlaget for velferdsstaten minker. Det synes jeg er alvorlig, og det håper jeg at representanten Klungland også synes.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Når det gjelder inndekningen i våre alternative statsbudsjett, pleier vi å vise det omtrent samtidig med at Regjeringen viser sine inndekninger. Gjennom året kommer det ofte veldig mange spørsmål, særlig til finansministeren, i denne salen: Hvordan vil man gjøre det, på den eller den måten, når man kommer til budsjettet? Og vil man prioritere det ene fremfor det andre? Jeg tror opposisjonen også må få lov til å ha det samme privilegiet. Vi vil prioritere når vi kommer dit. For øvrig må jeg si til representanten Klungland at det å stimulere til vekst og verdiskaping gjennom å gjøre forholdene bedre for bedriftene, betrakter ikke vi på samme måten, det gir ikke de samme resultatene, som direkte offentlig forbruk og utgiftsposter på budsjettet.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Jeg har ikke oppfattet fra de rød-grønne partienes side at de synes at Høyres skattelettelser har vært skattelettelser i hytt og pine, tvert imot. Vi gav 24 milliarder kr i skattelettelser i vår regjeringsperiode. Det har vi blitt kritisert sønder og sammen for av de rød-grønne partiene. Det var ikke noen papirtall, det var helt reelle skattelettelser. Og det var ikke bare skattelettelser, det var skattelettelser som stimulerte til vekst i Norge, og som gjør at den regjeringen som nå sitter, kan bruke 130 milliarder kr i økte skatteinntekter til å dele ut til velferd av forskjellig slag. Riktignok smører de så tynt utover at det er vanskelig å få øye på det, særlig tror jeg det er spesielt vanskelig å få øye på det for de fattige. Men pengene er i hvert fall brukt.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Nå har jeg nettopp forsøkt - jeg skjønner at det ikke var pedagogisk godt nok - å forklare representanten Holmås hva vi gjorde da vi satt i regjering, hvordan vi gjennomførte 24 milliarder kr i skattelettelser, og hvilket resultat det har gitt. Så skjønner jeg at representanten Holmås er skuffet over våre alternative budsjetter. Det er kanskje vi også, for mens Regjeringen har tiden fra jul til oktober til å lage sine budsjetter, skal vi lage våre på relativt kort tid, i løpet av noen uker om høsten, altså med begrenset tid til inndekning. Hvis bare representanten Holmås sørger for at vi kommer tilbake i regjeringskontorene slik at vi får god tid, skal vi presentere de skattelettelsene som han etterlyser.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Bare helt kort på slutten av debatten: Jeg tror spørsmålet til representanten Holmås etter dødslisten over de tusen bedriftene som er mest utsatt i forhold til formuesskatten og kanskje andre rammebetingelser, er akkurat like lite relevant som å løpe rundt med listen over de hundre rikeste i landet, som jeg oppfatter at SV er opptatt av. Så vil jeg gjerne si at jeg synes det er fint på slutten av en slik debatt at saksordføreren faktisk berømmer den forrige regjeringen for dens rettferdighet i skattepolitikken, som jeg oppfatter er det viktigste for representanten Holmås, for han sier at det største bidraget fra denne regjeringen til den rettferdighet de ønsker i skattepolitikken, er at de gjeninnførte skatt på aksjeutbytte. Det forholder seg jo slik at skatt på aksjeutbytte var en del av den nye skattereformen som ble lagt til grunn og gjennomført i forrige periode. Riktignok ble det effektuert fra skatteåret 2006 under denne regjeringen, men det var vår regjering som hadde det i sin reform. Men - og det bør man også legge til - forutsetningen var selvsagt at vi etter hvert skulle avvikle formuesskatten. Så det er en halv rettferdighet representanten Holmås snakker om å innføre.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Nei, det kommer vi ikke til å fremme. Tvert imot har vi ment at økningen i fradraget for fagforeningskontingent, etter at den rød-grønne regjeringen tiltrådte, er gått over alle støvelskaft, for å bruke et ganske folkelig uttrykk. Det er bare å regne litt på prosentene, så ser man at det er økt veldig, veldig mye mer enn absolutt alle andre fradrag. Når det gjelder at ikke vi foreslo dette i regjering, synes jeg ikke det er noe særlig godt argument. Vi foreslår det heller ikke nå, men vi har sett at skattestimulanser er meget viktig for næringslivet. Resultatene er helt utmerkede for storsamfunnet, for staten, for velferdsstaten, og derfor stemmer vi for at Regjeringen bør utrede også dette.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-29:
Det må være spørrerens beskrivelse av hvordan Høyre betrakter dette. Når det gjelder fradraget for fagforeningskontingent, som jeg forstår at representanten Klungland er veldig opptatt av, har jeg sagt at jeg synes at det har økt altfor mye, og særlig når vi ser hvordan minstefradragene ellers har økt. Jeg tror også man kan gå inn i denne saken. Jeg tror, uten at jeg på sparket er helt sikker, at det står omtalt, bl.a. i finansministerens svar, at minstefradragene er økt mye, og at de - og det står også i skatteloven - skal omfatte veldig mye av de utgiftene man har når man er i jobb. En av de utgiftene er fagforeningskontingent. De får man først et spesielt fradrag for, så er de omfattet av standardfradrag.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Høyres økonomiske talsperson, Jan Tore Sanner, som også er nestleder i Høyre, har vært ute og kritisert Regjeringen for at renten har gått opp. Her snakker altså representanten Flåtten om verdiskaping. Jeg skal forholde meg til det, for jeg synes at fordelingsvirkningen har både saksordføreren og lederen for komiteen dokumentert veldig godt. Mener representanten Flåtten og Høyre at det nå er riktig å hete opp økonomien med 5 milliarder kr til? Og enda viktigere er det egentlig hvor de eventuelt vil dekke inn det provenytapet som en ville fått med et fritak for formuesskatten. Det andre er om representanten fra Høyre kan definere begrepet arbeidende kapital. Vi vet at sparebankene rundt om i Norges land bruker den kapitalen vi setter inn i banken, til å låne ut igjen til bedrifter. Er det arbeidende kapital, som også skal fritas fra formuesskatt?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Mitt spørsmål er altså: Mener representanten Flåtten og Høyre at et provenytap og en ekstrautgift på statsbudsjettet på 5 milliarder kr vil føre til en høyere rente, eller mener de det ikke? Og hvor vil de eventuelt ta inn det tapet? Det er jo det som er interessant for velgerne i Norge. At man bare fremmer et forslag her uten å ha inndekning for det, kan nok ha interesse for Høyre med tanke på å bli populære, men det er hvor dette skal dekkes inn, som er viktig. Så det er to spørsmål: Betyr det noe for renten med en ekstrautgift på 5 milliarder kr, og hvor skal provenytapet tas inn?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Representanten Syversen kan umulig ha hørt på komiteens leder da han hadde sitt innlegg, der han sa at 3,1 milliarder kr kom til å tilfalle personer med mer enn 1 mill. kr i bruttoinntekt. I gjennomsnitt ville denne skatteletten utgjøre 36 000 kr, mens personer med bruttoinntekt over 3 mill. kr vil få omtrent 200 000 kr i skattelette. Mener representanten Syversen at dette faktisk er god fordelingspolitikk? Jeg må også si at når vi hører Kristelig Folkeparti snakke om å ha snudd, bør en lytte, for på seg selv kjenner man andre. Vi husker godt hva som skjedde da Bondevik II-regjeringen kom til, der Kristelig Folkeparti, som gikk inn for en sentrumsregjering til valget var gjort, hoppet over på borgerlig side. Føler Syversen seg vel tilfreds med å måtte samarbeide med Fremskrittspartiet og Høyre fra 2009, hvis det er det han ønsker når det gjelder formuesskatten?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Representanten Sørfonn snakket om små og mellomstore bedrifter. Han snakket om bønder og fiskere. Samtidig har det i denne debatten kommet fram at 3,1 milliarder kr tilfaller personer med mer enn 1 mill. kr i bruttoinntekt, og at de med over 3 mill. kr i bruttoinntekt som betaler formuesskatt, vil få en skattelette på 200 000 kr, mens gjennomsnittet ligger på 36 000 kr. Mener representanten Sørfonn virkelig at det er bønder, fiskere og små og mellomstore bedrifter som da vil få de store skattelettene? Bør ikke Kristelig Folkeparti heller være glad for den retningen som denne regjeringen faktisk har tatt i forhold til å øke bunnfradraget for disse gruppene, som ligger langt under det inntektsnivået som jeg her viser til?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Jeg må si jeg reagerer ganske kraftig når en sier at folk som betaler formuesskatt, sliter fra dag til dag for å få endene til å møtes. Jeg vet ikke hvilken kategori Sørfonn setter representanten Klungland - meg selv - i. Jeg betaler ingen formuesskatt i det hele tatt, men jeg synes jeg greier meg nokså bra i det norske samfunn allikevel. Og det er jo akkurat det som er grunnlaget for all skatt - at vi har et velferdssamfunn som gir muligheter for alle. At representanten Sørfonn kan påstå at folk som betaler formuesskatt, sliter fra dag til dag for å få endene til å møtes, må han bare få lov til å utdype.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Først har jeg lyst til å gi en kommentar til retningen som Flåtten absolutt mener er den rette, til tross for at hans regjering ikke fremmet noe forslag om dette i forrige periode da de la retningen i forhold til det skattesystemet som han har sagt vi har i dag. Spørsmålet er: Når representanten er så prinsipiell som han er med hensyn til likebehandling av lønnsmottaker og næringsdrivende - jeg har ikke oppfattet det slik at Høyre mener at en arbeidstaker kan trekke fra sin fagforeningskontingent 100 pst., mens en næringsdrivende kan gjøre det - kan vi da forvente at Høyre kommer til å fremme et forslag om det her i salen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Nå viser jo Høyre egentlig sitt sanne jeg og sitt sanne ansikt, for de går altså imot at arbeidstakere skal få trekke fra et fradrag når de organiserer seg, mens de er for at næringslivet skal få trekke fra 100 pst. Er ikke Flåtten enig i at det egentlig er Høyres politikk, det, å kutte i offentlige budsjetter, ta fra de svakeste og gi skattelette til de rikeste? Eller har han en bedre begrunnelse for det han nettopp sa i denne replikkvekslingen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Det var mange ting man kunne gripe fatt i i dette innlegget, men jeg skal gjøre det nokså enkelt for representanten fra Venstre. Jeg vil bare først si at vi er grunnleggende uenig i at dette vil føre til en forenkling av skattesystemet. Tvert imot vil de faktiske næringsutgiftene og de private utgiftene nesten være umulige å gripe fatt i. Som kjent er Venstre for flat skatt. Jeg har bare lyst til å spørre om flere fradrag og økte fradrag henger sammen med den flate skatten som Venstre ønsker. Når kommer Venstre med forslag om hva den flate skatten egentlig skal inneholde? Jeg ser ikke at de fremmer forslag om det her i Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-04-29:
Jeg holdt på å si at man må tidlig opp om morran hvis man skal få tak i alt det Lundteigen sier. Men jeg forstår at hovedessensen i innlegget var at med forslaget om å fjerne formuesskatten, eller fjerne skatt på arbeidende kapital, vil vi få mer eiendomsskatt. Nå får vi stadig mer av begge deler. Med den rød-grønne regjeringen har vi fått høyere formuesskatt totalt sett, og man har vel aldri noensinne betalt mer i eiendomsskatt enn nettopp under den rød-grønne regjeringen. Samtidig registrerer jeg at Lundteigen nå stiller seg fullt og helt bak flertallets prinsipielle avvisning av å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital. Hvis jeg ikke tar helt feil, står det i Senterpartiets program at man vil fjerne formuesskatten på arbeidende kapital. Betyr dette at det er Lundteigen som har snudd og nå er enig med SV, eller er det slik at hele Senterpartiet har snudd, og at man nå ikke lenger vil fjerne formuesskatten på arbeidende kapital?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-04-29:
Jeg er ikke så sikker på om dette ble så veldig mye klarere etter Lundteigens innlegg nå - med all respekt. Faktisk er det jo slik at Regjeringen har bidratt til å øke formuesskatten i løpet av de tre siste årene. Det er ett av de punktene Sosialistisk Venstreparti er veldig stolt av at man har klart å få til, bl.a. ved å fjerne den såkalte aksjerabatten, som er en del av den arbeidende kapitalen. Jeg tror nesten jeg må få lov til å gjenta spørsmålet: Er det slik at Senterpartiet fortsatt er for å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital? Hvis man fortsatt er for, hvorfor velger man da likevel å stille seg sammen med Arbeiderpartiet og SV i en prinsipiell avvisning av forslaget om å fjerne skatten på arbeidende kapital?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-29:
Forslaget som foreligger, ville, om det hadde blitt vedtatt, gitt betydelige skattelettelser til noen av Norges rikeste personer. Å frita såkalt arbeidende kapital for formuesskatt betyr f.eks. at aksjer ikke lenger ville blitt pålagt formuesskatt. Det er grundig dokumentert at eierskap til aksjer i vårt land er skjevt fordelt. Det er grunnen til at dette forslaget gir personer med inntekt med over 1 mill. kr en samlet skattelette på over 3 milliarder kr. Personer med inntekt over 3 mill. kr ville med dette forslaget fått en gjennomsnittlig skattelette på over 200 000 kr. Dette er mye penger, og jeg spør meg om dette er den samfunnsmessig beste anvendelsen av 3 milliarder kr. Andre har vært inne på de praktiske og økonomiske argumentene mot dette forslaget. Mitt fokus er på de fordelingspolitiske argumentene mot forslaget. Høyresiden har i vår fremmet en rekke forslag som ville resultere i nullskatt for mange av de rikeste. Gjennom flere endringer i arveavgift og formuesskatt vil de borgerlige partiene, enkeltvis eller samlet, skape unntak og hull som vil sørge for at rike mennesker ikke lenger vil betale skatt i Norge. Dette vil jeg advare sterkt mot. En grunnleggende forutsetning for oppslutning om den norske velferdsstaten er at alle er med på å finansiere den. Hvis høyresiden nå ønsker å gjøre Norges rikeste mennesker til nullskattytere, vil dette medføre at langt flere enn undertegnede vil mene at dette er svært urimelig og åpenbart vil bidra til å undergrave den generelle skattemoral. Det er kanskje ikke overraskende at Høyre og Fremskrittspartiet går inn for slike forslag, men jeg vil si jeg er skuffet og kanskje også litt forundret over at det nettopp er Kristelig Folkeparti som stiller seg i spissen for dette forslaget.