Trond Helleland (Høyre), 2017-06-21:
Ved slutten av denne stortingsperioden er det godt å kunne slå fast: Ledigheten går ned, veksten går opp, og det skapes flere jobber. Fraværet i videregående skole har falt kraftig, og helsekøene har blitt kortere. De fire årene som snart er over, har bydd på helt andre utfordringer enn det vi så for oss da vi overtok – det kraftigste oljeprisfallet på 30 år med påfølgende arbeidsledighet, en grusom krig i Syria med en flyktningkrise som ingen hadde forutsett. Vi har gjennom brede forlik her i Stortinget og knallhard jobbing av regjeringen fått kontroll over innvandringen. Vi ser nå at det lysner i norsk økonomi. I dag behandler vi revidert budsjett for siste gang i denne perioden. Gjennom alle budsjettbehandlingene har de fire samarbeidspartiene kommet i mål, ikke alltid like smertefritt, men vi har blitt enige – og det var veldig greit å bli enige denne gangen. Det viser at de fire partiene samler seg om å finne gode løsninger, til det beste for landet. Jeg vil benytte denne anledningen til å takke Kristelig Folkeparti, Venstre og Fremskrittspartiet for et godt samarbeid, som har gitt gode resultater for alle fire partier, hver for seg og sammen, men aller viktigst: for Norge. Dagens revidert støtter opp om omstilling og vekst i norsk økonomi. De store pengene i budsjettet brukes til å bygge ut mer vei og bane, forsterke innsatsen mot ungdoms- og langtidsledighet, bedre rammevilkår for gründere, for næringsliv – gi alle mulighet til å få en jobb å gå til. Valget til høsten blir et valg mellom modernisering og reversering, om endringer som er nødvendige for å ta vare på Norge som verdens beste land å bo i. I revidert budsjett fortsetter vi fokuseringen på jobbvekst og sysselsetting. Vi øker antall tiltaksplasser med 500. Vi øker lærlingtilskuddet nok en gang. Vi styrker oppfølgingen av langtidsledige og utvider innsatsen rettet mot ledige under 30 år. Det viktigste er at vi nå ser at politikken virker. Ledigheten går ned, og veksten går opp. Vi har brukt om lag like mye oljepenger på begge sider av streken i norsk politikk. Forskjellen er hva vi har brukt dem på. Før denne perioden var Høyre tydelige på hva vi ville prioritere. Vi ville satse på infrastruktur, vi ville satse på vekstfremmende skattelettelser og forskning og utdanning. Og det er det vi har satset på. Vi har lagt grunnlaget for ny vekst, og vi ser at det går bra i stadig flere næringer. Reiselivslandet Norge er et fantastisk produkt, og reiselivet går så det suser. Fiskeri- og havbruksnæringen går bedre enn noen gang, og eksporten har økt raskt. Det går så det suser i innlandet, det går så det suser i Nord-Norge, det går så det suser på Østlandet, og det lysner på Vestlandet. Veksten går opp, og ledigheten går ned. Vi står foran en valgkamp der det vil være to hovedretninger: modernisering eller reversering. Avisene lager oversikt over mye. Listen over reverseringer som skal gjennomføres dersom Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV, MDG og Rødt overtar styringen, blir lang. Det pussige er at det gamle reformpartiet Arbeiderpartiet nå har blitt den store bremseklossen. Arbeiderpartiet ga Høyre en bremsekloss i 100-årsgave – men nå er det altså Arbeiderpartiet som har blitt bremseklossen. Alle nye tanker fokuseres inn på hvordan en kan gå tilbake på reformer som Solberg-regjeringen har igangsatt – fraværsgrense, vei- og jernbanereformer, kommunesammenslåinger og fritt behandlingsvalg. Det er ganske utrolig å høre Jonas Gahr Støre stå her og si at de skal effektivisere samferdselssektoren for titalls milliarder kroner, når det eneste vi har hørt i denne perioden, er en klagesang over de effektiviseringstiltak og endringstiltak som denne regjeringen har iverksatt – Nye Veier, jernbanereform osv. Jeg gleder meg – eller jeg gruer meg, egentlig – til å se de forslagene Arbeiderpartiet har tenkt å komme med. Hvor er visjonene? Hvor er nytenkingen? Det virker som om Arbeiderpartiets eneste mål er å gjeninnta regjeringskontorene og reversere reformer – lene seg tilbake og håpe at det skal gå bra. Jeg er glad for at regjeringspartiene og samarbeidspartiene har bidratt til å omstille Norge, styrt gjennom et kraftig oljeprisfall, en historisk flyktningkrise – og samtidig bidratt til at ledigheten går ned, og at veksten går opp. Vi har fått i gang omstillingen av Norge. Takk til alle gode kolleger som nå trer ut av Stortinget for godt, for godt samarbeid og gode debatter gjennom mange år.