Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-12-12:
Venstre mener det er viktig at dyrevernloven evalueres med jevne mellomrom av Stortinget, for å foreta presiseringer og gjennomføre nødvendige endringer. Vi lever i et samfunn i endring. Vi er vitne til at konkurranse og økonomiske interesser er en del av hverdagen. I den forbindelse er det viktig med et tydelig regelverk som tilkjennegir hva som er dyrevernmessig forsvarlig, og at en tilnærmer seg saker også på prinsipielt grunnlag. Når det gjelder tilsyn og stell av dyr på beite, foretar komiteen en presisering av reineiers ansvar på dette området. For Venstres del vil en understreke at det lovverket en har i dag som regulerer tilsyn og stell av dyr på beite, er tilstrekkelig for å kunne ivareta dyrevernet på en hensiktsmessig måte. Alle er enige i målsettingen: å redusere tap av dyr på beite på grunn av rovdyr. Men det har med myndighetenes troverdighet å gjøre at rovdyrkonflikter på prinsipielt grunnlag løses med politiske virkemidler og tiltak innenfor dette saksområdet, og ikke gjennom en tilpasset og tilstrammet bruk av allerede eksisterende dyrevernlov. Derfor er det etter Venstres mening viktig at departementet følger opp næringskomiteens merknad i landbruksmeldingen om at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med evaluering av forebyggende tiltak mot rovdyrskader. I den sammenheng er det riktig å se på eventuelle endringer i dyrevernloven på områder som har med stell og tilsyn av dyr på beite å gjøre. Jeg viser for øvrig her til saksordførerens innlegg. Det andre området med delt innstilling fra komiteen gjelder kastrering av gris. Som en av de siste som har ordet i denne saken, er det unødvendig tidsspille å gjenta argumentasjonen og bakgrunnen for flertallets syn. Jeg viser her til tidligere innlegg. Men jeg synes det er positivt at regjeringspartiet i denne saken er villig til å være med og justere Regjeringens opprinnelige standpunkt. Etter min mening er føringene som er lagt i flertallsmerknaden, framtidsrettede. Selv om flertallets syn åpenbart vil føre til en fordyrelse i en overgangsperiode, noe det selvfølgelig må tas hensyn til under jordbruksforhandlingene, vil endringene etter min mening føre til at næringen kommer styrket ut på sikt. Det er viktig å understreke at kastrasjon av smågris, uavhengig av om det anvendes bedøvelse eller ikke, vil være en så vidt stressende og smertefull påkjenning for dyret at det må gjøres en forsterket innsats i arbeidet for at slike inngrep blir unødvendige. Det er også en prinsipiell side og et dyreetisk moment at kirurgiske inngrep og bruk av bedøvelse ikke utføres av legfolk, men av kvalifisert personell. Som tidligere sagt, må en forvente at både innføring av totalforbud og etablering av en overgangsordning har både praktiske og økonomiske konsekvenser. Derfor er det rett at vi tar oss tid til at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med et lovforslag der også disse konsekvensene er belyst og tatt hensyn til. Ellers vil jeg bare til slutt påpeke noe som har vært lite berørt i debatten så langt, nemlig at det gjennom denne behandlingen gis hjemmel til å kunne gjennomføre pålegg til slakteri med tvangsmidler. Det er i de fleste tilfeller et mer hensiktsmessig middel enn å anmelde forhold. Det er jevnt over høy dyreetisk standard ved våre slakterier. Det skal det også være. Dog er det viktig med hensiktsmessige virkemidler der dyrevernet likevel ikke er godt nok ivaretatt. En høy dyreetisk standard er viktig i alle ledd i næringen. Det tjener ikke minst næringen selv på i det lange løp. Så helt til slutt en bemerkning til representanten Karin Andersen, som omtalte sentrumspartiene som en gruppe ved denne anledningen. Jeg vil bare vise til at når det gjelder kastrering av smågris, har vi skilt lag med våre ellers så gode kamerater i ulike politiske sammenhenger.