Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Regjeringen mener at barnehager er det beste pedagogiske tilsynstilbudet barn kan ha når de ikke er sammen med sine foreldre. Derfor er det også avgjørende at foreldrebetalingen ikke er til hinder for at barn kan bruke barnehager. Sammenliknet med andre land er prisen foreldrene må betale for en barnehageplass i Norge, meget, meget høy. Dette har bl.a. OECD påpekt. Vi liker å sammenlikne oss med Sverige, og der er de i ferd med å innføre maksimalpriser for en barnehageplass. Om lag 1 100 kr vil være den høyeste satsen for foreldrebetaling for ett barn, og det er et nivå som vi vet er betydelig under det norske. Spørsmålet om en statlig regulering av foreldrebetalingen ble tatt opp i forbindelse med barnehagemeldingen. Jeg oppfatter at det er bred politisk enighet om at veien å gå i første omgang ikke er et sånt statlig direktiv. I dagens situasjon vil bestemmelser om maksimalsatser bety en redusert handlefrihet, og i mange tilfeller en svært vanskelig økonomisk situasjon for en del private barnehager. Et flertall i Stortinget har imidlertid bedt Regjeringen vurdere krav om redusert foreldrebetaling, graderte satser og søskenmoderasjon når statstilskuddet til barnehagene øker. Det er selvsagt noe jeg vil ha med meg, når jeg følger med på om den økte statlige støtten rent faktisk fører til en redusert foreldrebetaling. For å nå det viktige målet om lavere foreldrebetaling vil Regjeringen jobbe for å øke den offentlige finansieringen av barnehagesektoren. Ved behandlingen av meldingen om barnehager fikk Arbeiderpartiet bred støtte for sitt forslag om å øke den statlige andelen av finansieringen av sektoren. Stortinget vedtok som kjent at staten innen 2005 skal dekke 50 pst. av kostnadene, kommunene 30 pst. og foreldrene 20 pst. På den måten vil foreldrebetalingen kunne gå ned. For å kunne nå dette målet vil det være behov for å trappe opp både den statlige og den kommunale andelen i løpet av de neste fire årene. Gjennom vårt budsjettopplegg for 2001 har vi foreslått å øke de statlige tilskuddssatsene til barnehagene med 4,3 pst. for barn over tre år, og 6,3 pst. for barn under tre år. Denne satsøkningen vil kompensere for prisvekst på alle tilskuddssatsene samt gi en reell økning på satsene for barn under tre år. Regnskapsrapporteringen fra de siste årene viser at det fortsatt er et stykke igjen før kommunene når den ønskede målsettingen om 30 pst. kommunal medfinansiering. Regjeringen vil derfor oppfordre kommunene til å støtte barnehagesektoren i sterkere grad enn det som er tilfellet i dag. Dette gjelder særlig økonomisk støtte til de private barnehagene. Tallene fra 1998 viser at kommunene dekket i underkant av 8 pst. av kostnadene i privat sektor, mot 30 pst. i kommunale barnehager. Når vi da vet at det mange steder er høyere foreldrebetaling i private barnehager enn i de kommunale, er det opplagt at en økt kommunal innsats vil kunne være med på å redusere foreldrebetalingen i denne sektoren. Regjeringen vil i tiden fremover arbeide for et forslag om innføring av en plikt for kommunene til å tilby barnehageplass til de foreldrene som ønsker det. En plikt, sammen med økte tilskudd fra staten og en meget sterk oppfordring til kommunene om at de må ta ansvar for å sikre sine innbyggere dette velferdsgodet, er de virkemidlene som Regjeringen, og Stortinget, i første omgang vil ta i bruk. Skulle det så vise seg at disse virkemidlene ikke er tilstrekkelige, og at nivået på foreldrebetalingen fortsatt er for høy, må det ikke være noen tvil om at denne regjeringen og vårt departement vil vurdere å komme med helt konkrete tiltak. Avslutningsvis vil jeg si at jeg forutsetter helt klart at det øremerkede statstilskuddet går nettopp til barnehagesektoren, og med hensyn til en del av de eksemplene vi har fått fra Kommune-Norge de siste dagene, vil jeg si at foreldrebetalingen ikke kan øke i et slikt omfang som disse viser. Jeg vil helt til slutt minne om at kommunene i vårt forslag til statsbudsjett har fått en vesentlig økning av de frie inntektene, og da må vi forutsette at kommunene, og ikke kun staten, ser seg tjent med en fullt utbygd barnehagesektor.