Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2011-11-10:
Den foreliggende proposisjonen omhandler endringer i folketrygdloven, lov om Statens pensjonskasse og flere andre pensjonslover som en følge av pensjonsreformen. De fleste av endringene er en klargjøring av gjeldende rett, oppfølging av endret regelverk og språklige og lovtekniske korrigeringer. Noen av endringene har imidlertid større substansiell betydning og vil for de pensjonistene det gjelder, faktisk kunne utgjøre noen tusenlapper i løpet av året. Ta f.eks. samordningsfritaket for opptjening av tilleggspensjon etter fylte 70 år. Fra 1. januar 2010 kan tilleggspensjon tjenes opp til og med det året en fyller 75 år. I dag er opptjeningen av tilleggspensjon i folketrygden fra 67 til 70 år unntatt samordning. Nå foreslår altså regjeringen at unntaket skal gjelde fram til 75 år – som en følge av pensjonsreformen. Endringen vil først og fremst være til fordel for dem som ikke har full opptjening ved fylte 70 år. Virkningen av endringen kan belyses ved følgende eksempel: En person som er født i 1949, og som fratrer ved fylte 70 år med et pensjonsgrunnlag på 450 000 kr, som har full opptjening etter 30 år i Statens pensjonskasse og 38 poengår i folketrygden, vil enkelt sagt kunne øke sin samlede pensjon med godt over 5 000 kr per år med ytterligere ett års opptjening. På samme måte vil de endringene som gjøres i pensjonsgrunnlaget for etterlattepensjon og barnepensjon for personer som har tatt ut alderspensjon eller AFP, og som dør før fylte 67 år, kunne utgjøre et par–tre tusenlapper i året, igjen regnet ut fra et pensjonsgrunnlag på 450 000 kr i året. En samlet komité mener at de endringene som nå gjøres i samordningsregelverket, aktualiserer en gjennomgang av dagens aldersgrenser. Arbeidsmiljøloven har som kjent en aldersgrense på 70 år, mens vi altså har en generell pensjonsalder på 67 år. Samtidig har vi vedtatt en pensjonsreform med fleksibel pensjonsalder fra 62 til 75 år, i den gode hensikt å få flere til å arbeide lenger, bidra til økt verdiskaping og dermed lette pensjonsbyrden for kommende generasjoner. Den enkelte kan selv velge å ta ut alderspensjon på det tidspunkt han eller hun ønsker, fortsette å arbeide og tjene opp nye pensjonsrettigheter til fylte 75 år. På forsommeren kom den såkalte Gjensidige-dommen i Høyesterett, der forsikringsselskapet fikk medhold i en oppsigelsessak med grunnlag i en avgangsalder på 67 år. I offentlig sektor vil arbeidstakere som ønsker det, vanligvis kunne stå i arbeid til fylte 70 år. I frie yrker er det derimot ikke uvanlig å møte arbeidstakere som fortsetter i arbeid til langt opp i 80-årene. For at vi alle skal bli i stand til å utnytte valgfriheten og fleksibiliteten i det nye pensjonssystemet, og også fordi vi i årene som kommer vil ha god bruk for seniorenes kunnskap, kompetanse og arbeidskraft, er det nødvendig å se nærmere på dagens ulike aldersgrenser. Komiteen ber derfor regjeringen vurdere disse spørsmålene i nært samarbeid med partene i arbeidslivet. Aldersgrenser er ingen enkel tematikk. For oss er det ganske utenkelig å tre løsninger som de selv ikke ønsker, ned over hodet på partene i arbeidslivet. Fremskrittspartiet derimot sjenerer seg ikke for slikt. De turer fram som de alltid har gjort, og vil endre arbeidsmiljøloven uten forutgående drøftinger med arbeidslivets parter. De vil fjerne aldersgrensene med et pennestrøk, og jeg går uten videre ut fra at partene i arbeidslivet registrerer hva som venter dem, om så galt skulle skje at Fremskrittspartiet kommer med i en borgerlig regjering etter valget i 2013. Så har jeg, siden vi i høy grad behandler eldre arbeidstakeres plass i arbeidslivet, lyst til å minne om at vi i fjor på denne tida, nærmere bestemt 13. desember, også behandlet en tilsvarende endringsproposisjon. Da avviklet vi særreglene for dagpengemottakere over 64 år med en overgangsordning på ett år. Regjeringen kommer for øvrig tilbake til dette i budsjettproposisjonen for 2012. Imidlertid er det, med bakgrunn i et par henvendelser jeg har mottatt, ting som tyder på at enkelte mottakere av dagpenger i aldersgruppen over 64 år ikke er informert om denne lovendringen før nå, og langt mindre har fått den oppfølgingen de har behov for, og som komiteen forutsatte. Jeg har i all beskjedenhet tatt opp dette med statsråden, som naturligvis har behov for å gå nærmere inn i saken. Statsråden vil komme tilbake til dette så raskt som mulig.