trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Et gammelt norsk ordtak sier at på seg selv kjenner man andre. Jeg er klar over at Høyre har forlatt mange av sine løfter som de hadde før forrige valg. Jeg er også klar over at det var en betydelig avstand mellom det som stod i den forrige regjerings grunnlag, og det som ble virkeliggjort. Men det som denne regjeringen har gjort, er å legge fram for Stortinget at man helt konkret, fra 1. januar 2006, innfører en maksimalpris på 2 250 kr. Det er en konkret oppfølging. Den kommer til å følges direkte opp i det budsjettet som skal presenteres i begynnelsen av november. Så gjør man det videre klart at en maksimalpris på 1 750 kr i 2005-kroner skal innføres når full barnehagedekning er nådd, senest ved utgangen av 2007. Jeg føler meg helt sikker på at den norske befolkning ser det som en klar forbedring når det gjelder kostnadene i forhold til barnehagene, i motsetning til at den avtroppende regjeringen faktisk ikke har lagt opp til noen reduksjon av barnehageprisene neste år, snarere tvert imot.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
En del land har prøvd seg på en omfattende grad av konkurranseutsetting innenfor samferdselssektoren, altså økt privatisering av samferdselstilbud når det gjelder jernbane. Det har ikke vært noe vellykket prosjekt. Vi har f.eks. i Storbritannia sett at det har klare negative virkninger. Jeg ser ingen grunn til at man skal gå videre på å skulle forsøke å gjøre de samme feilene også i Norge. Derfor synes jeg det er en avklarende og presis formulering som står i Regjeringens grunnlag, at man ikke vil legge til rette for konkurranseutsetting på nye persontrafikkstrekninger. Det gir en sikkerhet i forhold til at det er et stabilt grunnlag for å legge til rette for gode løsninger gjennom NSB og på den måten sikre et godt tilbud til befolkningen, i stedet for å gå løs på forsøk som vi i liten grad vet resultatene av.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Representanten Høybråten nevnte Bondevik-regjeringens gode sosiale profil. Jeg har tenkt å utfordre ham litt i forhold til det. Det man ser i disse dager og har sett i de senere år, er en økende strømpris. Det rammer dem som har lite, og folk flest. Det siste Bondevik-regjeringen gjorde før den gikk av, var å øke elavgiften til over 10 øre. I tillegg har man fjernet utjevning av nettariffer, noe som vil medføre at nettleien kommer til å bli ganske mye høyere. Det siste har vært en viktig post for Fremskrittspartiet i budsjettforhandlingene, der vi har klart å gjeninnføre denne utjevningen. Spørsmålet mitt til Høybråten vil være: Vil man fortsatt ha en sosial profil når det gjelder strøm, og be folk gå på sosialkontoret og få dekket strømregningen, slik Einar Steensnæs gjorde for noen år siden?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Også Fremskrittspartiet er opptatt av å ha en stabil kronekurs som gagner næringslivet. Men vi registrerer faktisk også en del andre innspill fra næringslivet, og det skyldes muligens at vi har en god kontakt med næringslivet. Vi registrerer også at næringslivet er bekymret for at det er en dårlig veistandard rundt omkring i Norge. De er bekymret for store og økende drivstoffkostnader. Det gjelder også innenfor fiskeri, det gjelder ikke bare dem som kjører bil, og det er en rekke rammebetingelser næringslivet ber om for å kunne være i stand til å konkurrere med næringslivet ute i Europa. Én ting kan jeg love representanten Hansen, og det er at vi skal være et opposisjonsparti til den regjeringen som har tiltrådt. Vi skal være et konstruktivt parti i opposisjon. Vi skal samarbeide dersom det er grunnlag for det, og vi skal være i kraftig opposisjon når det er grunnlag for det. Og det er det siste jeg regner med kommer til å bli brukt oftest.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Som representanten Ludvigsen var inne på, er Fremskrittspartiet veldig opptatt av en god eldreomsorg der de eldre og også de pårørende til de eldre får en reell mulighet til å velge det beste tilbudet til seg og sine. Vi ser et behov for at dette er nødt til å bli styrt på en annen måte. Jeg kan bare trekke fram et eksempel fra den kommunen jeg kommer fra – det er selvfølgelig lettest å gjøre det – Tromsø kommune. Der prioriterer lokalpolitikerne, bestående av Arbeiderpartiet og SV, som har flertall, å bygge et rådhus til 700–800 mill. kr. De bygger en kino. De tar ut et utbytte på 100 mill. kr fra Troms Kraft og kjøper aksjer i TFTS. Jeg tror faktisk det er det selskapet som før dette siste børskrakket – hvis man skal kalle det for det – har falt mest i verdi på Oslo Børs. Der har altså lokalpolitikerne i Tromsø puttet inn sine penger, istedenfor å styrke eldreomsorgen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Jeg tror jeg har lest Soria Moria-erklæringen ganske grundig, og jeg fant ikke noe særlig om amerikansk bilindustri – men jeg skal prøve å lese den én gang til. Men jeg er iallfall enig i at vi skal ha et godt helsevesen, og det offentlige kommer til å være et viktig bidrag i så måte. Jeg har trukket fram Tromsø ved tidligere anledninger i dag, og jeg tror jeg gjør det igjen. Jeg vil bare vise til at for en del år siden var det ett sykehus i Tromsø, og det var Regionsykehuset i Tromsø, eller UNN, som det nå heter. I dag har vi fått tre private sykehus i tillegg, og det er med og styrker tilbudet til befolkningen. Sykehuskøen har gått ned, og man har fått en mye større valgfrihet. Det er det viktigste for oss. Vi setter pasienten i fokus, vi setter ikke systemet i fokus. Pasienten skal ha det beste tilbudet, og det skal vi være en garantist for.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2005-10-20:
Jeg forstår godt at Høybråten er tilfreds med at vi får en regjering som har som offensivt mål å fjerne fattigdommen i landet. Jeg vil tro at Kristelig Folkeparti også er tilfreds med at vi får en regjering som med basis i Stortinget kan få gjennomført CO2-fjerning fra gasskraftverk. Jeg tror derfor det er grunnlag for god dialog med Kristelig Folkeparti framover. Jeg tror også Kristelig Folkeparti vil være glad for at vi f.eks. har fått på plass skattefradrag for gaver til frivillige organisasjoner. Men spørsmålet mitt er i forhold til kontantstøtten som Høybråten var nervøs for, men som er sikret videreføring i den nye regjeringen: Er ikke Kristelig Folkeparti glad for en videreføring av kontantstøtten basert på de familieverdiene som Høybråten la vekt på, og som gjør det mulig for en av foreldrene fortsatt å velge kontantstøtte dersom man er hjemme med barna? Er ikke det en god løsning i forhold til Kristelig Folkepartis familieverdier?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Dagfinn Høybråten kalte Bondevik II-regjeringens budsjett et program for bedre velferd og sterk innsats for fattige, og det var jo nesten en liten Soria Moria-erklæring i seg selv. Derfor har jeg et spørsmål til Høybråten om han kunne tenke seg å avsløre en liten statshemmelighet: Har Kristelig Folkeparti noen gang regnet på hvor mange flere langtidsledige, hvor mange flere ungdommer, sosialklienter og innvandrere en kunne fått plass til i arbeid eller på tiltak for de 23 milliarder kronene som allerede er gitt i skattelette, pluss de nye foreslåtte, men av velgerne nå avlyste lettelsene? Det ville kanskje vært hyggeligere å gå av uten å måtte kutte 5 000 tiltaksplasser, men nå har jo Høybråten fått en angrefrist. Mitt siste spørsmål er om Kristelig Folkeparti nå faktisk føler seg friere til å ta imot samarbeidsinvitten fra Stoltenberg. Høybråten sier at han har oppnådd mye, men han ser nå muligheten til å oppnå mer på fattigdomsområdet. Det må være smigrende at flertallet så gjerne vil ha Kristelig Folkeparti med på laget.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Representanten Sponheim sa at han gjekk rundt og kikka på gamle Venstre-høvdingar. Og godt er det, for på den tida dei stod på som aller verst – og best – blei samvirket grunnlagt. Vi veit at det skjedde på slutten av 1800-talet i England. Vi ser også no at når globaliseringa aukar, er samvirket ein god måte å organisere delar av samfunnet på, anten det gjeld forbrukarsamvirket eller det gjeld norske bønder som foredlar og sel sine produkt gjennom landbrukssamvirket. Vi veit også at når det gjeld WTO og dei moglege reduksjonane i støtte til norske bønder, trengst det kreativ tenking for å halde oppe sysselsetjinga og god utnytting av ressursane i distrikta. Og den ikkje-handelsvridande støtta, såkalla grøn boks, gjev store moglegheiter for norsk landbruk. På kva måte vil Venstre bidra konstruktivt til at vi oppnår å bevare den makta samvirket gir den enkelte bonden, og korleis vil Venstre bidra til å utforme landbrukspolitikken som det blir opna for med meir grøn landbruksstøtte?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2005-10-20:
Jeg skal begynne med å gratulere Lars Sponheim og Venstre med et godt valgresultat. Så skal jeg fortsette med å si at i denne regjeringen kommer det til å være Senterpartiet som ivaretar viktige sentrumssaker knyttet til lokaldemokrati, knyttet til forvaltning av naturressursene og til en politikk for like muligheter for arbeid, velferd og utvikling i hele landet. Etter stortingsvalget uttalte Sponheim i LIBERAL at Venstre alene skal erobre sentrumsrollen i norsk politikk. Analysen er at Senterpartiet er tapt til LO, mens Kristelig Folkeparti må gjenerobre de velgerne som er tapt til Fremskrittspartiet. Selv om dette kan være tynt, og det for oss andre kan virke som om avstanden internt i Venstre er større enn mellom sentrumspartiene, er det mest interessante at Sponheim sier svært lite om hva hans nye sentrum skal inneholde, bortsett fra at det skal være moderne. Så mitt spørsmål er: Hva er det Sponheim skal fylle sitt sentrum med, unntatt økonomisk liberalisme? Blir ikke dette nokså trangt, når han har definert ut alle andre sentrumspartier?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
I Venstres partiprogram står følgende setning om skolepolitikken: «For Venstre har skolen alltid vært et av nasjonens viktigste sosiale prosjekter.» Det er et meget godt ideologisk utgangspunkt. Og Venstres skoleprogram er i hovedsak god lesning. Den forrige regjeringen delte de politiske sakene i stor grad mellom seg, og Høyre fikk dominere skolepolitikken. Så mitt første spørsmål i denne sal er: Ønsker Venstre å holde fast ved bindingen til Høyre i skolepolitikken, eller ønsker Venstre å samarbeide mot sentrum-venstre for en sosial kunnskapsskole? Jeg tror vi har mye felles.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Den forrige regjeringens første grep i skolepolitikken da den tiltrådte for fire år siden, var å be om en utredning av hva man ville spare ved å kutte ett skoleår. Ungene skulle fortere gjennom skolen, begynne på videregående når de var 14–15 år, og avslutte når de var 17. En mer effektiv barndom måtte utredes for å få råd til skattelette. Den nye regjeringen har et helt annet utgangspunkt. Vi vil utvide timetallet, og skal ungene lære mer, trengs det flere lærere. En framtidsrettet skole betyr ikke at vi skal satse mindre på data, slik den forrige regjeringen gjorde – snarere tvert imot. Men skal vi satse på kvalitet og mer kunnskap i skolen, har det en prislapp. Den nye finansministeren uttrykte dette klart under valgkampen. Vår beskjed til Skole-Norge, sa hun, er at nå er bunnen nådd, nå skal pilene igjen peke oppover. Mye tyder på at Kristelig Folkeparti var uenig i mye av den skolepolitikken som ble ført av den forrige regjeringen. Tidligere utdanningsminister Jon Lilletuns ideer vil man finne igjen i mange av de rødgrønnes skolevisjoner, så i Stortinget vil vi ønske Kristelig Folkeparti tilbake som en del av storkoalisjonen for en fellesskole for alle og mot at markedets prinsipper skal råde i skolen. Vi inviterer Kristelig Folkeparti til et nytt samarbeid om en ny friskolelov som kan sikre bedre forutsigbarhet, både for de lokalsamfunnene som har friskoler, og også for friskolene selv. De rødgrønne vil videreføre den tverrpolitiske enigheten som har vært omkring Kunnskapsløftet. Vi må ta alvorlig at norske skoleelever ikke har gode nok ferdigheter i norsk og realfag. Da Arbeiderpartiet støttet innføringen av de nasjonale prøvene, hadde vi helt andre forutsetninger enn det som ble resultatet. Den forrige regjeringens gjennomføring av de nasjonale prøvene har nemlig ført til rangering av skoler, og vi kan ikke støtte det, slik resultatet har blitt. Derfor vil vi forandre de nasjonale prøvenes karakter. Vi vil også fokusere langt mer på yrkesfagene og lærlingenes situasjon enn det den forrige regjeringen gjorde. Nesten alle ungdomsskoleelever går i dag over i videregående skole, men frafallet i videregående er altfor stort. Tettere oppfølging av hver enkelt, bedre samarbeid mellom ungdomsskolen og videregående og flere lærlingplasser og bedre rådgivningstjeneste kan rette opp dette. SFO har blitt dårligere de siste årene. Vi vil redusere foreldrebetalingen og heve kvaliteten. Skal vi klare å redusere de økende sosiale skillene i skolen, skal vi ikke bygge flere privatskoler, men tvert imot sørge for bedre SFO og bedre leksehjelp. Så vår beskjed nå til skoleelever, foreldre og lærere er at vi vet at kvalitet koster. Vi setter skole foran skatt, fordi det fortjener dagens barn og unge. Spareskolen er dårlig samfunnsøkonomi. Satsing på skole er langt viktigere for landets konkurransekraft enn at de rike skal få mer.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Mange rundt i Kommune-Norge har forventninger og ser positivt på alle lovnadene som den nye regjeringen har kommet med. Kommunene trenger et sterkt økonomisk fundament. Uttalelsene fra KS’ landsstyre er at behovene for 2006 er langt større enn disse frie inntektene som Regjeringen har kommet med lovnad om. De mener behovet er 6,6 milliarder kr, uten at de da har lagt inn noen lovnader fra Regjeringen. Hvordan skal denne differansen finansieres? Det er der Fremskrittspartiet er bekymret. Er det eiendomsskatten rundt omkring i Kommune-Norge som skal finansiere dette, den mest urettferdige skatten vi har for store barnefamilier, enker med store hus og ikke minst næringslivet? Spørsmålet er: Skal eiendomsskatt innføres i Kommune-Norge?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Jeg har hatt gleden av å jobbe i skolen i mange år, nærmere 15 år. Samarbeidet hjem-skole er noe som er det aller viktigste. Det er SV enig i. Naturligvis skal samarbeidet med hjemmet være helt avgjørende når man driver skole og driver med både opplæring og kunnskapsformidling til elevene. Men det er det offentlige som skal eie skolen. Det er en offentlig oppgave å eie skolen, og etter SVs syn er skolen noe av det viktigste velferdsgodet vi har. Den viktigste årsaken til at vi har relativt små forskjeller i Norge er at vi har hatt en enhetsskole der alle, uansett sosial bakgrunn, uansett økonomisk bakgrunn, nå har fått det samme tilbudet fra de er 6 år og fram til de er 19 år. Det godet skal vi slå ring om. Det skal være det offentliges ansvar, og det vil vi kjempe for også i fortsettelsen.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Her var det mange krevende spørsmål på en gang, men la meg begynne med ressursene i nord. Den desidert viktigste naturressursen vi har i nord, er fisken. Den har ligget der til alle tider, og den vil sannsynligvis også ligge der til alle tider dersom vi klarer å forvalte denne fiskeressursen på en så god måte som mulig. Så har vi nå en ressurs som vil ligge der i en del tiår, kanskje i 100 år, som heter olje og gass. SV har vært kritisk til å ta i bruk deler av nordområdene til olje- og gassutvinning nettopp fordi vi har betydelige miljøhensyn å ta i et område der fisken er den evigvarende ressursen som vi faktisk er nødt til å ta vare på fordi det er noe som framtidige generasjoner alltid skal høste av. Men i denne regjeringa er vi åpne for å se på mulige løsninger som kan være kompromisser, der vi på den ene siden ivaretar miljøinteressene og fiskeressursene og på andre siden kan ha en skånsom utnytting av deler av dette havområdet.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Det spørs hva man legger i begrepet supplement. Jeg har ikke snakket med statsministeren om hva han eksakt la i sin tolkning av begrepet supplement. Det er ingen tvil om at også disse tre partiene er opptatt av at vi skal ha en sterk frivillig sektor. Når vi har snakket sterkt imot privatisering på en del områder, betyr ikke det at vi ikke vil ha en frivillig sektor som har en rekke funksjoner. Det har vi hatt i alle år, ikke minst innenfor omsorgsarbeid, innenfor bistandsarbeid og en rekke andre områder. Som sagt, for denne regjeringa vet jeg det at frivillig sektor vil bli tatt vare på. Det er en viktig bit av vårt samfunn. Men det må også være klart at vi er opptatt av at det offentlige skal styrkes. Det vi har sett gjennom den siste regjeringas jobbing, er at den har begynt å svekke det offentlige til fordel for private løsninger innenfor velferden. Der ønsker vi å være tydelig på at det skal vi nå endre på, og vi skal ta tilbake en sterkere offentlig styring og offentlig satsing på fellesgodene.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Det er tydelig at representanten Ryan er i lykkerus, og han skal få lov til å være det en liten stund til. Sosialistisk Venstreparti tar til orde for at vi skal få en bedre skole, og sett i lys av sammenligningen med andre land er det åpenbart at behovet absolutt er til stede for det. Fremskrittspartiet er selvsagt enig i målet om å få en bedre skole, men det er tydelig at vi er uenig med SV i bruk av virkemidler. Fremskrittspartiet ønsker også fellesskapsfinansierte velferdsgoder, men vi ønsker valgfrihet for brukeren når det gjelder tjenesteleverandør. Det er umiddelbart to spørsmål som melder seg, og som jeg vil få stille til representanten Ryan. Sosialistisk Venstreparti snakker stadig om flere lærere og mer penger til skolen, mens samhandlingen med foreldrene nærmest ikke nevnes med ett ord. Er det slik at det viktigste for SV er at det er det offentlige som skal eie og drive skolen, at det er det offentlige som skal forme våre barn og unge, og at foreldrenes bidrag og innflytelse i så måte er av underordnet betydning? De samarbeidende regjeringspartiene snakker om kvalitet i skolen ved kun å overføre mer penger til kommunene. Samtidig understreker de kommunenes råderett over egen økonomi. Viderefører en ikke da et system som fører til store forskjeller mellom skolene i ulike kommuner, hvor nærmest eneste valgmulighet for foreldre og foresatte er å flytte til en annen kommune?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-10-20:
Samarbeidsregjeringen hadde i høy grad fokus på nordområdene. Høyre er derfor glad for at dette fokuset nå videreføres. Men for å lykkes i nordområdene er det to spørsmål som er avgjørende viktig. Det første er at vi utnytter de petroleumsressurser som finnes i området. Er representanten enig i at det må legges til rette for at disse ressursene utnyttes til glede for befolkningen i Nord-Norge og landet for øvrig og for å sikre våre interesser i nord? Det andre er å sikre internasjonal støtte til våre posisjoner i nord. For å få dette til må vi ha et nært forhold til Europa og USA. Stoltenberg II-regjeringen varsler også her ny kurs. Spesielt SV har vært opptatt av å markere avstand til nære allierte. SV går til og med så langt at de i sitt partiprogram omtaler USA som den største trussel mot verdensfreden, og at NATO-samarbeidet er lite relevant for sikkerhetsutfordringene i vår tid. Jeg tror vi er mange i dette landet som mener det stikk motsatte. Når man markerer avstand til og uenighet med våre venner, hvordan vil representanten Ryan bidra til at de samme land aktivt skal støtte våre posisjoner og interesser?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-10-20:
Et av de forhold som gjør Norge stort, er de fellesskap vi skaper oss imellom, ikke fordi noen kommanderer oss, men fordi vi vil ha dem. Vi bruker gjerne ord som de frivillige fellesskap, frivillige organisasjoner, om disse fellesskapene. Når vi tenker prinsipielt på det, sier vi det er fellesskap av borgerne. Det er disse fellesskap som til syvende og sist eier det apparatet som utgjør stat og kommune. Jeg har oppfattet at dette har vært noe av det som i hvert fall SV som parti har båret som samfunnsforståelse. Derfor er det med en viss undring jeg merket meg statsministerens redegjørelse i går, hvor han snakket om frivillig sektor som et supplement til det offentlige. Frivillig sektor er jo en del av det offentlige. Hvordan kan det være et supplement? Mitt spørsmål til representanten Ryan, som jeg har lært å kjenne som en person dypt rotfestet i den tradisjon jeg beskrev i begynnelsen av dette innlegget: Er ikke dette en utilstrekkelig språkbruk? Er ikke det frivillige noe i seg selv, noe som bærer dette samfunnet, og langt mer enn et supplement?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Arbeiderpartiet og SV mener at valgfrihet for småbarnsforeldre er å velge mellom barnehage og barnehage. Senterpartiet har forstått at full valgfrihet handler om barnehage og kontantstøtte. Regjeringen sier at de vil ha full barnehagedekning innen 2008, og da skal kontantstøtten endres til en «begrenset kontantstøtte» ut perioden. Jeg vil gjerne høre hva som ligger i en «begrenset kontantstøtte», og hva man tenker seg i en eventuell neste periode.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2005-10-20:
Med fattigdomsmeldingen tok Samarbeidsregjeringen som første norske regjering initiativ til en målrettet satsing mot fattigdom i Norge. For Høyre vil det alltid være viktig å gjøre menneskene selvhjulpne og gi individet selvrespekten tilbake. Den nye regjeringen har gjort kampen mot fattigdom til en hovedsak. Likevel har vi denne uken fått blottlagt dyp uenighet blant de tre om hva man forstår med og definerer som «fattigdom». Representanten Kleppa og Senterpartiet og SV opererer med 400 000 fattige. Arbeids- og sosialministeren fra Arbeiderpartiet har slått fast at han legger fattigdomsmeldingens definisjon til grunn. Det innebærer 300 000 færre, eller om lag 100 000 fattige i Norge. Med bakgrunn i dette vil jeg stille to spørsmål til representanten Kleppa: Hva slags fattigdomsdefinisjon vil de rød-grønne regjeringskameratene faktisk legge til grunn? Regjeringen har satt seg som mål å avskaffe fattigdommen i løpet av fireårsperioden, og det andre spørsmålet blir da: Hvilke nye tiltak er det som skal bidra til at dette målet nås?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Ei ny regjering vert alltid møtt med ei blanding av spent forventning og ikkje ubetydeleg usikkerheit knytt til kva kurs den nye regjeringa og regjeringspartia på Stortinget vil velja når sigleturen verkeleg begynner. Likestillingslova seier uttrykkjeleg at ho ikkje gjeld for indre forhold i trussamfunn. Etter arbeidsmiljølova kan livssynsorganisasjonar stilla krav om at dei tilsette skal dela organisasjonen sitt verdigrunnlag. No seier dei raud-grøne partia at dei vil utgreia bortfall av unntaksregelen i likestillingslova og i arbeidsmiljølova. I avisa Dagen i dag seier Magnhild Meltveit Kleppa at det er viktig med engasjement for å halda oppe desse unntaksreglane. Trusfridom og religionsfridom er grunnleggjande prinsipp som må vera overordna i kvar regjeringserklæring. Dette er så avgjerande prinsipp for vårt demokratiske samfunn at dei ikkje kan stå på val kvart fjerde år. Mitt spørsmål til representanten Meltveit Kleppa vert difor: Er Senterpartiet ein garantist for at unntaksreglane i likestillingslova og i arbeidsmiljølova ikkje vert fjerna?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Jeg kan berolige representanten Giltun med at Regjeringa mener alvor når vi sier at vi skal ha 5,4 millarder kr til kommunene neste år – og vi ønsker å trappe videre opp – og at vi ønsker og har som mål å få til 10 000 årsverk innafor pleie- og omsorgssektoren fram til 2009. Jeg vet, og har fått ansvaret for det siste, ikke minst at dette er ambisiøst. Det er krevende, men vi mener at vi skal få det til, og vi er allerede i gang med å lage en plan for hvordan vi skal få det til. Det viktigste svaret på det er jo at vi greier å få til flere overføringer til kommunene, slik det har vært redegjort for tidligere. Jeg håper også at representanten og hennes parti vil følge opp og støtte bevilgninger til kommunene, slik at vi får det til. Fra Regjeringas side må jeg si at vi har tillit til at kommunepolitikerne bruker penger der de ser det er mest nødvendig, og det er åpenbart at i mange kommuner er det eldreomsorgen som nå skriker etter mer penger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Hva Regjeringa og jeg mener om det budsjettet som har blitt framlagt av den regjeringa som nå har gått av, og hva som måtte komme av endringer, kommer vi tilbake til når tillegget til budsjettet kommer, så det ønsker jeg ikke å gå mer inn på. Jeg tror det er ganske åpenbart at det er noen områder hvor det er behov for å gjøre endringer, men jeg ber om forståelse for at jeg må få komme tilbake til det. Når statsministeren har sagt at vi er opptatt av at eldreomsorgen skal skinne, så er det helt nødvendig, og det er en kjempestor utfordring at det, etter den regjeringa som nylig har gått av, er så mange eldre som føler og mener – og med rette – at de ikke får den pleie og omsorg som de trenger, at det er kutta i aktivitetstilbud, at hjemmehjelpstjenesten – de som er sjukepleiere og skal hjelpe til i hjemmet – nesten ikke har tid til å stikke innom før de er nødt til å gå ut av døra igjen, for å rekke igjennom alle. Da har vi en stor oppgave å gjøre, og hovedsvaret på det er mer penger til kommunene. Det er en helt annen retning enn det den forrige regjeringa har stått for.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Bioteknologi er et veldig spennende, men selvfølgelig også et vanskelig område. Den utviklinga som nå skjer på mange områder, er veldig spennende, og gjør at vi kan behandle langt flere sjukdommer enn vi kunne for få år siden. Det er Regjeringa opptatt av at vi skal kunne fortsette med, og forskning er da selvfølgelig helt sentralt. Så er det riktig, som representanten Dåvøy her sier, at vi skal i gang med en revidering av hele bioteknologiloven, og jeg ønsker ikke her i dag å forskuttere hva som blir utgangen av det, utover å vise til det vi allerede har sagt i erklæringa fra Soria Moria. Men her er det åpenbart at det er ulike meninger. Vi får komme tilbake til det, men det er altså viktig at vi greier å forske, slik at vi i hvert fall greier å fortsette det gode løpet vi er inne i når det gjelder helt nødvendig behandling av sjukdommer, som gjør at vi kommer videre også på den fronten.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Det mangler ikke på gode ønsker og intensjoner for den nye regjeringen som har tiltrådt. Til å begynne med er det bevilget 5,4 milliarder kr til kommunene, noe som kommunene gleder seg over, men som mange har sagt allerede er puttet i sorte hull. Det er også varslet at det skal opprettes 10 000 nye årsverk innen 2009. Og målsettingen er helt klar: Det skal være et likeverdig tilbud i hele landet. Spørsmålet til statsråden er jo da: Hvordan skal man sikre at disse nye årsverkene blir finansiert? Skal det overføres øremerkede midler? Hvordan skal man sikre at de blir fordelt slik at man får et likeverdig tilbud i hele landet? Det er viktig når det er tallfestet et antall på denne måten, at intensjonen blir oppfylt, og at det ikke bare blir tomme ord og fromme ønsker. Det er store forskjeller i Kommune-Norge, og vi venter nå at de forskjellene blir fjernet.
Inge Lønning (Høyre), 2005-10-20:
Jeg har to spørsmål til statsråden. Representanten Olav Gunnar Ballo, som har vært talsperson for SV i helsepolitikken i forrige periode, uttalte at det budsjettforslag som ble fremlagt av den avgåtte regjering, er det beste han noensinne har sett når det gjelder helse- og omsorgsområdet. Han sa at det var i hvert fall det beste på de siste ti år. Er det en vurdering som deles av statsråden? Det andre spørsmålet knytter seg til et uttrykk som statsministeren brukte i valgkampen, nemlig at før det skinner av eldreomsorgen, vil det ikke bli aktuelt å gi en eneste krone i skattelette i dette land. I regjeringserklæringen annonseres det en spesialskattelette for fagorganiserte. Hvor lenge anslår statsråden at de må vente på å få innfridd dette løftet, eller – nærmere bestemt – hvor lang tid regner hun med å bruke på å oppnå den tilstand at det skinner av eldreomsorgen?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Kristelig Folkeparti har med tilfredshet registrert at den nye regjeringen vil videreføre Bondevik-regjeringens fokusering på forskning på adulte stamceller, dvs. stamceller fra fødte individer. Det er ingen tvil om at Norge er i ferd med å bygge opp en unik kompetanse og kunnskap innen stamcelleforskning. Det positive er at stamceller fra fødte individer kan gjøre nytte for seg i behandlingen av bl.a. Alzheimers sykdom, diabetes, Parkinsons sykdom og hjerteinfarkt, slik forskningen hittil har vist. Kristelig Folkeparti mener det er viktig å satse på slik forskning framfor forskning på befruktede egg. Den nye regjeringen ønsker å revidere bioteknologiloven, slik at det nettopp åpnes for forskning på befruktede egg, herunder også stamcelleforskning. Dette er etter min mening etisk betenkelig. Dette gjør liv til et middel framfor et mål i seg selv. Kristelig Folkeparti er bekymret for om Regjeringen vil prioritere forskning på befruktede egg framfor forskning på stamceller fra fødte individer, noe som kan føre til at den positive utviklingen vi har sett på dette siste området, stagnerer. Mitt spørsmål til statsråden er følgende: Ser ikke statsråden noen betenkeligheter ved å åpne for forskning på ufødt liv, som dette jo i realiteten er?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-10-20:
Når representanten Korsberg bekymrer seg for næringslivets rammebetingelser, glemmer han fullstendig at den alvorligste trusselen mot konkurranseutsatt næringsliv er en altfor sterk kronekurs og et for høyt kostnadsnivå i Norge. Og er det noe som ville føre til problemer, så er det Fremskrittspartiets bruk av oljepenger, og den virkning det vil ha nettopp på kostnadsnivå og kronekurs. Det ville «slå ut» arbeidsplasser i Norge i et tempo vi aldri før har opplevd. Men siden dette er en debatt om regjeringserklæringen, har jeg lyst til å minne om at Fremskrittspartiet mesteparten av vårsesjonen og gjennom valgkampen inntok en posisjon som det partiet som ville bygge opp et flertallsalternativ på borgerlig side. De avsatte til og med statsminister Bondevik fordi han var et hinder for det. Så spørsmålet er: Vil Fremskrittspartiet fortsette det arbeidet også i denne stortingsperioden, eller vil Fremskrittspartiet gå tilbake til en ren opposisjonsrolle?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2005-10-20:
Framstegspartiet er oppteke av næringspolitikk, men dei har òg eit sterkt engasjement for eldreomsorg. Og det er positivt. Men i iveren etter å hjelpe dei eldre kjem partiet med løysingar som er særs tvilsame, etter Venstre si meining. Det er rart at eit liberalistisk parti har slik klokkartru på staten og på sentraliserte løysingar. Venstre meiner at problema blir best løyste nærmast mogleg dei som har dei, og i tillegg er lokaldemokratiet ein grunnpilar i heile folkestyret vårt. Framstegspartiet har i valkampen gjort det til eit hovudpoeng at lokalpolitikarar skal frårøvast all vedtaksmyndigheit både for eldre, skule og barnehagar. Retorisk set ein rådhus og kultur opp mot eldre. Men det er vel slik at òg framstegspartileia kommunar må ha høvelege kontorlokale og arenaer for kultur? Etter mitt og Venstre sitt syn vil Framstegspartiet i røynda gjere kommunane til reint administrative statsfilialar. Mitt spørsmål til representanten Korsberg er: Kvifor har Framstegspartiet slik mistillit til lokaldemokratiet og lokalt folkevalde, og kvifor trur Framstegspartiet på at berre statleg detaljstyring skal hjelpe dei eldre?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Som representanten Korsberg ganske riktig påpeker, er det Regjeringens mål at Norge skal være et godt land å drive næringsvirksomhet i. Men det er jo ikke bare det som tradisjonelt oppfattes som næringspolitikk, som er avgjørende for næringslivets konkurransekraft. Når USAs bilindustri flagger ut fra Fremskrittspartiets lykkeland til Canada, har det nær sammenheng med at et privatisert helsevesen er langt mer kostbart enn et godt offentlig tilbud. Ifølge Newsweek koster nemlig en amerikansk arbeider bilselskapene General Motors, Ford og Daimler Chrysler mer enn 6 500 dollar i året i helseutgifter. I Canada, som har et helsevesen betalt og drevet av det offentlige, er utgiftene på bare 800 dollar pr. arbeider. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er derfor: Ser Fremskrittspartiet den næringspolitiske verdien av et godt utbygd offentlig helsevesen og av å begrense omfanget av private kommersielle sykehus?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Eg håpar at representanten Fostervold har forståing for at det ikkje er alle område ein kan komme inn på i eit femminuttarsinnlegg, men næringspolitikk er eit av dei områda som eg har jobba mest med og brenn mest for, og eg takkar for anledninga til å svare på eit vesentleg spørsmål. Det at vi no får ei fleirtalsregjering, er i seg sjølv stabiliserande, og gjer det i seg sjølv sikrare for næringslivet. At vi seier at vi skal arbeide ope, at vi skal ta imot innspel, at vi ønskjer konstruktive innspel frå opposisjonen velkommen, betyr ikkje at vi skal gjere det vi ikkje vil. Det betyr at gode argument tek vi imot, legg vi til grunn og gjerne lyttar til. Næringslivet sjølv etterlyser stabilitet. Det får dei med ei fleirtalsregjering. Men store delar av næringslivet etterlyser òg ein statleg politikk som spelar på lag med dei, ein meir offensiv politikk. Det gjeld kanskje spesielt næringslivet i distrikta. Det får dei med denne regjeringa, og det skal dei få dei neste fire åra.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Eg takkar også for anledninga til å få snakke om fiskeripolitikk, som eg ikkje rakk i mitt femminuttarsinnlegg. Vi har ein fiskeripolitisk ny kurs. Det var noko av det eg var veldig glad for då eg såg resultatet av forhandlingane på Soria Moria. Vi går frå det som var Svein Ludvigsens privatiseringspolitikk, der ein berre fokuserte på lønnsemda til nokre av dei næringsaktørane som er i næringa i dag, utan forståing for kor vesentleg den næringa er for små og store fiskerisamfunn. Representanten Jan Sahl var ikkje alltid like høgmælt når han snakka om fiskeripolitikk i førre periode. Eg ønskjer han hjarteleg velkommen til å vere høgmælt i denne perioden. Eg har stor forståing for at det er lettare i opposisjon. Når det gjeld privatisering, er det eit vanskeleg tema å snu over dagen etter Svein Ludvigsen. Derfor er eg ufatteleg glad for at vi no får på plass ei løysing som ikkje øydelegg for dei aktørane som er i næringa i dag, men som samtidig slår fast at fisken i havet er fellesskapets ressurs og ikkje enkeltindividas for evig og alltid.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Det som står i erklæringa, betyr det som står i erklæringa, nemleg at ein skal få ei utgreiing av konsekvensane av strukturtiltaka, og ein skal få ei utgreiing av moglegheitene for å innføre tidsavgrensing for alle former for kvotar, konsesjonar og deltakartilgang. Det er det som skal skje. Frå SV si side har vi vore veldig tydelege på dette, og det er til og med nedfelt i vårt arbeidsprogram at endringar i fiskeripolitikken skal ikkje setje dagens næringsaktørar i ein vanskeleg situasjon. Vi er opptekne av å finne ei løysing der vi er sikre på at fisken i havet er fellesskapets eigedom, samtidig som vi har aktive næringsaktørar som driv med fiskeri fordi det er klokt både for deira eigen pengebok og for det samfunnet dei bur i. Eg meiner at dagens fiskarar ikkje har grunn til bekymring. Dette er ein stegvis prosess som eg er sikker på vil føre til gode konklusjonar og gode løysingar for å foreine mål både i forhold til næringsaktørane og i forhold til kystsamfunna.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Representanten Elvik var innom noen viktige områder i det norske politiske landskapet, men dessverre ikke noe av det som er den store utfordringen for norsk næringsliv, nemlig stabile rammevilkår og forutsigbarhet. Det er en kjensgjerning at vi har et dyktig næringsliv, som i stor grad takler de utfordringene den globale økonomien stiller det overfor. Men de stadig skiftende politiske kursene i skattepolitikken og endringene i regelverket i Norge er en større utfordring. Det kan også skremme utenlandske investorer fra å investere kapital i Norge. Kan representanten fra SV nå garantere oss at vi skal få større forutsigbarhet og stabilitet i næringspolitikken, og at næringslivet i Norge ikke vil møte nye særnorske regler med en ny regjering?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Representanten Åsa Elvik var fiskeripolitisk talskvinne for SV i forrige periode og var meget høyt på banen når det gjaldt kritikk av fiskeripolitikken som den foregående regjering førte, og varslet en ny politikk med den nye regjeringen. Derfor har jeg med spenning lest kapitlet i Soria Moria-erklæringen som går på fiskeripolitikk. Jeg ser at nå skal det meste utredes. Man er på ingen måte så skråsikker som man var før, og det er etter mitt skjønn innebygd sterke motsetninger i erklæringen. Jeg vil be representanten Elvik forklare meg følgende: «Ingen skal kunne eie en fast andel av den til enhver tid fastsatte kvoten.» Det har vært varslet. «Regioner og kommuner, sammen med aktive fiskere, skal kunne eie fartøy med kvoterettigheter innenfor dagens deltakerlov.» Det er etter mitt skjønn en nokså skarp motsetning. Samtidig skal en altså ta 10 pst. av totalkvoten og fordele til distriktene. Det har også vært varslet. Men en sier også samtidig at alle skal få lov til å konkurrere om 10 pst.-kvoten. Hvordan skal en få det til når en har fastlagte kvoter pr. i dag?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Til representanten Karl Eirik Schjøtt-Pedersen vil jeg si at når det gjelder den forrige regjeringens oppfølging av Sem-erklæringen, har vi fullt ut oppfylt våre løfter når det gjelder samferdsel. Vi har sågar overoppfylt det på en del områder. I så måte har den nye regjeringen et ganske stort ansvar for å oppfylle sine løfter i forbindelse med det budsjettet som snart skal legges fram når det gjelder Nasjonal transportplan, der man skulle gå 2 milliarder kr høyere opp på banen enn vi lovte i forbindelse med den samme planen. Så til Soria Moria-erklæringen, der man sier at man ikke skal konkurranseutsette flere persontrafikkstrekninger på jernbanen. Jeg vil vise til at vi har hatt én strekning ute, nemlig Gjøvik-banen. Hvem vant den? Jo, NSB vant den til en billigere pris og med bedre materiell enn det de har kjørt med før. Hva er så årsaken til at man ikke vil prøve nye strekninger når man beviselig tjener penger? Totalt sett har vi spart ca. 800 mill. kr på vår konkurranseutsetting, som nå er lagt inn i budsjettet i forhold til nye satsinger. Hva vil Arbeiderpartiet gjøre med det?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
Det er ikke noe uvanlig at ulike regjeringer opp gjennom historien har gitt større løfter enn dem de har klart å oppfylle. I så måte har vi ligget etter løftene i Nasjonal transportplan i periode etter periode, for det er enklere å gi løfter enn å oppfylle dem. Det som er realiteten når det gjelder vår regjering, er at vi hvert år har økt samferdselsbudsjettet betraktelig, og at vi har «all time high» satsing på samferdsel i det budsjettet som nå er lagt fram. Vi har oppfylt våre løfter i Nasjonal transportplan. Det som nå blir spennende, er om det kommer 1 milliard kr i pluss til jernbane og 1 milliard kr i pluss til vei når den nye regjeringen nå skal legge fram sitt budsjett. Det skal vi følge nøye med på. Og kommer det ekstra penger, skal vi også være med på å bruke de pengene.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-10-20:
For Kristelig Folkeparti er samferdsel et viktig satsingsområde. Og som jeg sa i svaret mitt på den forrige replikken, har vi levert et samferdselsbudsjett nå som har «all time high» satsing både på bane og på vei. Fremskrittspartiet står her alene om sin satsing på samferdsel, som vi dessverre ikke har fått mulighet til å se bli realisert. Det er altså foreløpig kun papirpenger, slik som jeg ser det. Når det gjelder veier med midtskillere, er det klart at vi skal bygge slike veier der det trengs. Det trengs ikke over hele landet. Det har noe å gjøre med den trafikkmengden som totalt sett er på veien. Når det gjelder hovedveinettet, er det nå lagt klare planer for en styrking både av den tverrgående E6 gjennom landet og de øvrige stamveiene. Kristelig Folkeparti skal være med på en fortsatt satsing på samferdselssektoren i årene som ligger framfor oss.
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2005-10-20:
Eg vil òg følgje opp med eit fiskeripolitisk spørsmål i og med at Åsa Elvik har markert seg så sterkt som SVs fiskeripolitiske talskvinne. Det går litt på det same som Sahl spurde om, men litt meir konkret. I regjeringserklæringa heiter det at det skal setjast i gang ei brei utgreiing for å vurdere verknaden av strukturtiltaka som er innførte i fiskeriflåten, slik Åsa Elvik no refererte til. Eg reknar med at Åsa Elvik er medverkande til at dette står der. Det er mange fiskebåteigarar som er i gang med å planleggje å kjøpe større båtar eller kontrahere nye båtar, og som no er i villreie om dei skal tore å satse på utskifting som kan sikre betre og tryggare arbeidsplassar for fiskarane og ein tryggare økonomi. Betyr denne erklæringa frå Regjeringa at fiskarane må førebu seg på at strukturtiltaka vert reverserte, slik at dei no må vente med investeringane som dei har planlagt? Betyr erklæringa at forslaget som den førre fiskeriministeren la fram ein av dei siste dagane i regjering, om å slå saman også kystbåtar i gruppe 1 og 2, vert stoppa?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Jeg mener at representanten var innom mange viktige spørsmål, men jeg hadde likevel håpet at han også ville komme innom samferdselssektoren og hva den nye regjeringen ønsker å gjøre på samferdselssektoren. Senest i dag kunne man på nyhetene høre at Statens vegvesen, regionvegkontoret i Midt-Norge, vurderer å sette ned fartsgrensene fordi veiene er så dårlige at de er trafikkfarlige. Det er faktisk en utfordring at det på en rekke veier er en enormt dårlig standard. Dette viser med tydelighet at vi står overfor veldig store utfordringer med hensyn til de norske veiene. Regjeringen sier i sin erklæring at den skal satse på utbygging av våre veier i tråd med stortingsflertallets vedtak i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan. Spørsmålet mitt til representanten blir om han mener at en ekstra milliard til veiformål pr. år de neste ti årene vil være nok til å sikre Norge skikkelige veier, og om han vil sørge for at man når målet om null hardt skadde og drepte i trafikken.
Martin Engeset (Høyre), 2005-10-20:
Gjennom hele valgkampen og helt frem til valgdagen var de rød-grønne helt konkrete på at de skulle gjennomføre en makspris i barnehagene på 1 750 kr fra 1. januar 2006. Vi som representerte regjeringspartiene, fikk til stadighet høre at det ikke var mangel på penger, men mangel på vilje som var problemet. Men i Soria Moria-erklæringen som ble offentliggjort fire dager før de rød-grønne overtok regjeringsansvaret, står det på side 44 at man skal «innføre maksimalpris på 2250 kroner per måned fra 1. januar 2006». Altså er en økt kostnad på 500 kr i måneden, eller 6 000 kr pr. år for dem som har ett barn, plutselig blitt prisen for de rød-grønnes overlagte løftebrudd. Når de rød-grønne allerede før de kom i regjering oppdaget at deres løfte ikke var gjennomførbart, må de åpenbart ha vært klar over dette også i valgkampen. Man forsøkte med fullt overlegg å lure velgerne. Mitt spørsmål til representanten Schjøtt-Pedersen blir da: Hvilke andre valgløfter er det som man nå bare må se bort fra?
Trond Helleland (Høyre), 2005-10-20:
Jeg skjønner at representanten Sandberg er i en glidende overgang mellom kommunalpolitikken og samferdselspolitikken, men det er fortsatt tre kvarter til han velges til leder av samferdselskomiteen. Så vi venter litt med det. Det Per Sandberg var opptatt av i innlegget sitt, var å forsikre om at kommunenes handlefrihet ville bestå med Fremskrittspartiets stykkprispolitikk. Jeg tror ikke det er her hovedproblemet ligger når det gjelder Fremskrittspartiet. Hovedproblemet er den hemningsløse pengebruken. I forrige periode svidde Fremskrittspartiet av flere titalls milliarder kroner ekstra i sine alternative budsjetter. I tillegg fremmet partiet forslag om en lang rekke kostnadskrevende tiltak som aldri ble lagt inn i budsjettet. Resultatet av en slik politikk ville ha redusert handlefriheten. Den ville ha redusert handlefriheten for barnefamilier, for folk med boliglån, for næringslivet og for kommuner. Denne politikken ville ha fjernet handlefriheten gjennom en usosial eksplosjon i rentenivået. Hvor høy rente er representanten Sandberg villig til å godta for å få gjennomført Fremskrittspartiets politikk?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-10-20:
Jeg forstår at representanten Sandberg er litt irritert og fortvilet over sin nye posisjon i Stortinget. Han har mistet jokerposisjonen og muligheten til å påvirke norsk politikk. Det hører vi litt på tonen. Per Sandberg sa i sitt innlegg nå at omtrent alle partier kunne ha levert denne erklæringen. Min påstand er: Det kunne i hvert fall ikke Fremskrittspartiet. Det gjelder særlig på ett område, for det er ett område hvor Fremskrittspartiet skiller seg ut fra alle andre partier i Norge. Det gjelder miljøpolitikken. Fremskrittspartiet er det eneste partiet i Norge som mener at de har rett til å gamble med livsgrunnlaget til alle kommende generasjoner, ved å føre en hemningsløs politikk når det gjelder forurensning og særlig klima. Jeg har behov for å spørre Fremskrittspartiet om de virkelig mener det alvorlig når de sier at Norge i dag er så fattig, og at flertallet i Norge i dag er så fattige at vi ikke har råd til å sikre CO2-rensing av gasskraftverk, som kan være det ene grepet som virkelig betyr noe for å kunne stagge det galopperende klimaproblemet vi har i verden i dag.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Jeg er enig med representanten Sahl i at styrking av næringslivet i nordområdene er veldig viktig. Det samme er samferdselssatsingen, som vil ha betydning for næringslivet både i nordområdene og i landet for øvrig. Det er Fremskrittspartiet helt enig i. Der vi imidlertid er litt uenig med de fleste partiene, gjelder utbyggingen av hovedveinettet i Norge, som går for langsomt. Med dagens utbyggingstakt vil det ta ca. 60 år for å få et tilfredsstillende hovedveinett. Standarden er også dårlig. Spørsmålet er derfor: Vil Kristelig Folkeparti arbeide aktivt for en hurtigere utbyggingstakt og for en bedre veistandard i kommende budsjettår? Minstekravet blir at det bygges så brede veier at det kan anlegges midtskillere, noe som beviselig vil gi mer trafikksikre veier.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Det er prisverdig at Brekk tar opp problemene i nordområdene, ikke bare når det gjelder miljø og forsvar, men også når det gjelder ressursene. Jeg har flere ganger hørt Brekk, som jo er en sentral representant i Senterpartiet, ved flere anledninger påpeke hvor viktig det er å ta vare på landbruket i Norge. I de fora jeg har hørt ham, har han faktisk fullstendig glemt fisken. Dette gjør meg som representant fra Vestlandet litt frustrert. Så viktig er landbruket for Brekk at han er villig til å forhandle vekk fisken og fiskeforedlingen i Norge. Det bekymrer meg selvsagt, både som representant fra Vestlandet og som en som snakker for Kyst-Norge, både Vest- og Nord-Norge, der den store verdiskapingen skjer. Derfor må jeg spørre: Kan man forvente fra Senterpartiet de neste fire årene at primærnæringene blir ulikt behandlet og prioritert forskjellig? Eller – sagt med andre ord – er det en fordel å lukte fjøs framfor å lukte fisk i de neste fire årene?