trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-13:
I gårsdagens utgave av Dagens Næringsliv er det et intervju med avdelingsdirektør Dag Aarnes i NHO som tar utgangspunkt i at NHOs markedsindeks har falt fra 18 til 8 pst. fra første til andre kvartal i år. Som en kommentar til det sier Aarnes: «Med en indeks som når er på åtte, er vi veldig nær at det stopper helt opp. En indeks på fire for markedsutsiktene tyder på at dette kan vare ved en stund». Han kommenterer også det som ser ut til å være en nærmest total investeringstørke i norsk konkurranseutsatt industri, og sier: «Nå investeres det veldig lite. Industriinvesteringer er på et nivå som trolig tilsier nedbygging av industrien». Og videre: «Vi har inntrykk av at det er et forvitringsscenario på gang i den forstand at produksjonskapasiteten er på vei ned». Hvordan får statsråden dette til å gå i hop med sine gjentatte påstander om at det går så det suser i norsk konkurranseutsatt industri?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-13:
Skognæringen og skogindustrien har slitt de siste årene, og antall ansatte i skogindustrien er redusert med omtrent 40 pst. under denne regjeringen. Den dagsaktuelle situasjonen for skogindustrien i Norge er utfordrende. Utviklingen innen produksjon av cellulose, tremasse, papir, kartong, plater osv., er så dramatisk negativ at store deler av den industrielle etterspørselen etter skogsvirke kan bli borte i deler av landet. Det er en rekke tiltak som vil kunne bedre situasjonen betraktelig for skognæringen, både når det gjelder infrastruktur, skatter og avgifter, og bruken av midler innenfor handlingsregelen. Det er bra at regjeringen nå ser på tyngde- og lengdebegrensningen for vogntog. En endring til 25 meter og 60 tonn vil gjøre stor forskjell for tømmer-, trelast- og flistransport, og gi en årlig innsparing på ca. 50 000 lass. Men dessverre vil ikke endringer på lengde- og tyngdebegrensinger, utbygging av skogsbilveier, eller utbedring av riksveier ha mye for seg uten at man også forbedrer fylkesveiene. I store deler av landet er det et dårlig utbygd og vedlikeholdt fylkesveinett. Det erkjenner til og med regjeringen selv på side 115 i Nasjonal transportplan, der det står: «Det har over tid oppstått et betydelig forfall på fylkesvegnettet.» Statens vegvesen har dokumentert at det koste opp i mot 75 mrd. kr å fjerne forfallet på fylkesveiene. Regjeringen har i forbindelse med Nasjonal transportplan foreslått en økning på 10 mrd. i rammeoverføringer til fylkene, som i all hovedsak først skal komme om fem år – i siste del av planperioden. Samtidig fjernes ordningen med rentekompensasjon for transporttiltak. Kristelig Folkeparti mener at dette ikke vil være tilstrekkelig til å løse de svært prekære behovene for utbedring av fylkesveinettet. Derfor vil vi videreføre rentekompensasjonsordningen slik at fylkene fremdeles får bistand til utbygging og forbedring av fylkesveinettet for å utbedre flaskehalser og opprette tilstrekkelig bæreevne på veiene. Dette er avgjørende for tømmertransporten i de delene av landet som jeg kommer fra. Også skatter og avgifter svekker konkurranseevnen til norsk skognæring. Kristelig Folkeparti ønsker å fjerne formueskatten på arbeidende kapital og igangsette en gjennomgang av avskrivingssatsene. Vi vil også se om det er behov for en ytterligere reduksjon i selskapsskatten utover den regjeringen la fram i revidert nasjonalbudsjett, og avvikle arveavgiften. I tillegg vil vi beholde gjennomsnittsligning for skogbruket for å styrke langsiktig produksjon. Til slutt vil jeg nevne handlingsregelen. Det er urovekkende at regjeringen ser vekk fra premisser for innføring av handlingsregelen. Det var en forutsetning at midlene fra oljeformuen vår skulle brukes til forskning, utdanning, infrastruktur eller næringsrettede skattelettelser. Så har ikke skjedd. Midler til næringsrettet forskning går ned, infrastrukturen har betydelig etterslep, og det norske skattenivået er ikke konkurransedyktig. Kristelig Folkeparti vil støtte forslagene fra Fremskrittspartiet, både når det gjelder endringer i lengde- og tyngdebegrensninger på vogntog, og forslaget om en egen skogmelding.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Forrige gang regjeringen ba Stortinget ta stilling til en overordnet strategi for norsk romvirksomhet var i1987, ved framleggelsen av St.meld. nr. 13 for 1986–1987, Om norsk romvirksomhet. Svært mye har selvsagt skjedd siden den tid. Som saksordføreren viste til, har satellittbaserte tjenester blitt en del av nordmenns hverdag Norge har skutt opp sin første satellitt. Norge har blitt en betydelig deltaker i ESA. I fjor forpliktet vi oss til å delta med nesten 145 mill. euro i ESAs utviklingsprogrammer. Vi har også sluttet oss til EUs romprogrammer Galileo og Copernicus og samarbeider med Canada om radarsatellitter. Ikke minst har vi hatt en sterk norsk næringsutvikling hvor norske bedrifter har opparbeidet seg en sterk posisjon innen flere nisjer av romrelatert teknologi. Samtidig ser vi at rammevilkårene for norsk romvirksomhet er i ferd med å endre seg. Den teknologiske utviklingen har flyttet grensene for hva som kan gjøres med romteknologi. Det blir mer kostnadseffektivt, og det teknologiske handlingsrommet øker. Norge møter også på mange områder nye utfordringer som satellittbaserte systemer kan spille en sentral rolle for å løse: miljø og klima, maritim aktivitet, og offshorevirksomhet i nordområdene – for å nevne noen. Det internasjonale rammeverket for romvirksomhet endrer seg også kraftig. Derfor mente regjeringen det var på tide at norsk rompolitikk på nytt forankres i Stortinget. Gjennom denne meldingen ønsker vi å legge grunnlaget for en politikk som kan sikre at Norge får størst mulig utbytte av romvirksomhet også i årene framover. Satsing på romvirksomhet har tjent Norge godt. Hovedtrekkene i norsk politikk på romvirksomheten vil derfor videreføres. Norsk romvirksomhet har alltid vært nytteorientert. Slik skal det fortsette å være. Hovedformålet med norsk romvirksomhet skal være å skaffe verktøy for å ivareta norske interesser. Regjeringen foreslår i meldingen en rekke tiltak som skal bidra til at Norge drar størst mulig nytte av satsingen på romvirksomhet. Vi vil alltid være avhengig av internasjonalt samarbeid for å få til gode rombaserte løsninger på en effektiv måte. Samarbeid gjennom ESA vil fortsette å være ryggraden i norsk romsatsing, men vi må også samarbeide med EU, og – når det er behov for det – andre land og organisasjoner. Vi har satt opp fire mål for norsk romvirksomhet: lønnsomme bedrifter, vekst og sysselsetting dekning av viktige samfunns- og brukerbehov bedre utnyttelse av internasjonalt samarbeid om romvirksomhet god nasjonal forvaltning av romvirksomhet. Vi vil i tiden framover jobbe videre med å se på konkrete tiltak som kan bidra til at disse målene oppnås. Romvirksomhet har i løpet av de siste ti årene i stadig større grad blitt en forutsetning for verdiskapning og bærekraft, og for at nordmenn skal kunne leve gode og komfortable liv. Denne meldingen legger grunnlaget for at vi skal kunne ivareta Norges interesser innen romvirksomhet i årene som kommer, både som næringsområde og ikke minst nytten av all den kunnskapen vi får av rombasert satsing.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Det er veldig klart at for å få en tilstrekkelig dekning av infrastruktur for både navigasjon, kommunikasjon og miljøovervåkning, er det satellitter som er svaret i nord. Da må man ha flere satellitter som går i en nord–sør-bane, i og med at de ekvatorialbaserte satellittene ikke dekker langt nok nord. Det utformes planer for oppskyting av flere satellitter og en bedre dekning i disse områdene, og vi vil ta aktivt del i det så langt våre budsjetter tilsier det. Dette er et område vi har stor interesse av, og hvor Russland kan være en samarbeidspartner, men jeg tror også andre vil være interessert i den type satsing.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
I hvert fall når det gjelder romsatsingen har det definitivt vært en enorm økning. Så vidt jeg husker, er det så å si en tredobling siden vi overtok i 2005. Så kan det variere litt fra år til år hvordan de pengene fordeler seg, bl.a. ut fra de internasjonale programmene vi deltar i. Men at romsatsing har vært et viktig område for regjeringen, særlig i det internasjonale samarbeidet, kan det ikke herske noen tvil om ut fra de budsjettene som foreligger.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Meld. St. 28, Unike idear, store verdiar – om immaterielle verdiar og rettar, ble lagt fram for Stortinget 12. april 2013. Her presenterer regjeringen en langsiktig politikk som skal bidra til større strategisk, bevisst og lønnsom bruk av immaterielle verdier og rettigheter i norsk næringsliv og forskning. Ved å legge slike gode rammer for økt innovasjon skal meldingen bidra til næringspolitikkens mål om størst mulig samlet verdiskaping i norsk økonomi og arbeid for alle. Internasjonale økonomiske forhold og rammevilkår endrer seg raskt, og da må også håndteringen av immaterielle verdier og rettigheter endres. Blant annet ser vi at antallet immaterielle rettigheter som registreres internasjonalt, øker. I framvoksende økonomier sikrer næringslivet seg i stadig større grad slike rettigheter. Internasjonal handel og samarbeid involverer også ofte håndtering av immaterielle rettigheter. Utviklingen øker behovet for kompetanse og bevissthet om håndtering av immaterielle rettigheter som et strategisk verktøy i utviklingen av norsk næringsliv. Den øker også behovet for et oppdatert regelverk tilpasset den økonomiske virkeligheten som næringslivet opplever. Norges framtidige konkurranseevne er avhengig av omstillingsdyktige virksomheter og arbeidstakere som tar i bruk og bygger mer kunnskap og teknologi inn i produktene. Dette innebærer bl.a. at virksomhetene må ha bevissthet og kompetanse om immaterielle verdier. Når immaterielle verdier får økt betydning økonomisk, får disse også mer å si for næringspolitikken. Analyser vi har gjort i arbeidet med meldingen, viser at svært mange i Norge ikke beskytter sine innovasjoner, at piratkopiering skjer i stort omfang også i Norge og rammer norske virksomheter, at kompetansen og bevisstheten om fagfeltet trolig er for lav i deler av norsk næringsliv, i akademia, i helseforetakene, i virkemiddelapparatet, hos offentlige myndigheter og blant folk flest. Manglende kompetanse og bevissthet kan ha alvorlige konsekvenser. Dette vil kunne føre til at bedrifter får dårligere konkurranseevne og tapt inntjening, at de får sine innovasjoner kopiert av konkurrenter, at de kan gjøres ansvarlig for inngrep i andres rettigheter, eller at de kan oppleves som mindre attraktive samarbeidspartnere. Derfor må kompetanseutfordringen tas på alvor, og derfor er den en helt sentral del av meldingen. Vi har hatt et bredt arbeid med meldingen for å få innspill fra mange hold. Jeg mener at meldingen har en god blanding av helt konkrete, umiddelbare tiltak og mer langsiktige tiltak innenfor et bredt sett av innsatsområder. Blant viktige virkemidler er bedret utdanningstilbud, videreutvikling av Patenstyret, forbedring av regelverket, bekjempelse av piratkopiering og varemerkeforfalskning og styrket kunnskapsgrunnlag. Vi er glad for at hovedtrekkene i meldingen har fått god tilslutning i Stortinget, og vi gleder oss til å jobbe med oppfølgingen av et viktig arbeid.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Industrien er en viktig del av norsk næringsliv. Den er en del av et svært omstillingsdyktig og produktivt norsk næringsliv som har gjort at vi i løpet av noen få generasjoner har utviklet oss til å bli et av verdens rikeste land. Regjeringen har som mål at industrien fortsatt skal utgjøre en viktig del av norsk økonomi. Det slår vi senest fast i Meld. St. 39 om næringspolitikken mot 2020. Lønnsomme, effektive og omstillingsdyktige industribedrifter uansett bransje er viktige bidragsytere til å opprettholde velferdssamfunnet gjennom effektiv produksjon av lønnsomme produkter. Industrien bidrar også til betydelige indirekte sysselsettingseffekter og gir grunnlag for annen næringsvirksomhet. Det går godt i norsk økonomi. Vi har Europas laveste arbeidsledighet, og vi har vekst i en situasjon hvor euroområdet har gått tilbake seks kvartal på rad. Det betyr ikke at vi ikke har utfordringer. Det blir stadig tøffere konkurranse globalt, og det er en krevende situasjon i europeisk økonomi. Vi er også sårbare for det som skjer i Europa. Vi er en del av det europeiske kontinentet – 70 pst. av eksporten vår går til EØS-området. Det er ikke et problem at den petroleumsrettede industrien gjør det bra, men regjeringen ønsker å bevare et mangfold av industri. Kostnadsnivået i Norge gjør at vi hele tiden må ligge i front når det gjelder kompetanse, teknologi og produktivitet. Den nye næringsmeldingen er også en industrimelding. Her understreker regjeringen at den vil føre en aktiv politikk for en mangfoldig industri i Norge. Det er for industrien som for resten av næringslivet summen av rammebetingelser som er avgjørende for å utløse omstilling, vekst og verdiskaping. I utformingen av regjeringens samlede økonomiske politikk er hensynet til konkurranseutsatt industri viktig. I revidert nasjonalbudsjett i mai presenterte regjeringen en vekstpakke med viktige tiltak for å gjøre industri og næringsliv enda mer konkurransedyktig. Målet med tiltakene er å øke næringslivets lønnsomhet og stimulere investeringene i fastlandsbedriftene. Pakken for vekst består av flere elementer, bl.a. nedsettelse av selskapsskatten, økte avskrivingssatser og 100 mill. kr til SkatteFUNN, som gjør det mer lønnsomt å investere og å satse på kompetanse og innovasjon i norske bedrifter. Regjeringen har iverksatt ulike krafttiltak som er viktige for industrien. Vi har en offensiv politikk for å møte klimaendringene med nye virkemiddel. Vi har under etablering en CO2-kompensasjonsordning for industrien for å sørge for at vi har en konkurransekraftig kraftkrevende industri. Vi har opprettet en ny ordning for klimateknologi under Enova med en ramme på 50 mrd. kr, og vi har et stort virkemiddelapparat som skal ivareta næringslivets behov og bidra til innovasjon og langsiktig konkurranseevne, slik at den enestående gode utviklingen i Norge kan fortsette.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
En overordnet økonomisk analyse viser det motsatte: Et næringsliv i vekst, en sysselsettingsøkning i privat næringsliv på omlag 250 000 flere arbeidstakere siden 2005, et næringsliv som går med overskudd, og som bidrar til en god handelsbalanse og vekst i BNP. Men at enkeltbransjer sliter, ser vi. Treindustrien har vært en av disse. For det første handler det om strukturendringer hvor vi bl.a. bruker mindre avispapir enn før. Men det handler også om en næring som rammes av konjunkturkrisen i Europa, hvor etterspørselen etter produktene har vært lav en god stund, og overkapasiteten er stor. Derfor har vi sett både i Sverige og i Norge nedleggelse av tradisjonsrike og gode industrivirksomheter.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Det er helt sikkert bedrifter som ville hatt nytte av økte bevilgninger på mange områder på et statsbudsjett. Men samtidig ville veldig mange særlig konkurranseutsatte virksomheter ha tatt skade av et statsbudsjett som ikke ivaretok hensynet til de overordnede konkurranseparametrene, som etterspørselen i norsk økonomi, renten og valutakursen, slik at norsk næringsliv kan konkurrere med andre land. Så ja, for hvert enkelt mikroområde kan man gjerne ønske seg mer penger. Store samferdselsinvesteringer og store forskningsbevilgninger hjelper næringslivet. Men summen må være slik at det grunnleggende konkurranseforholdet er på plass. Dette er hele tiden en balansegang, men jeg er enig i at SkatteFUNN er en god, effektiv og ubyråkratisk ordning. Det er også derfor det i vekstpakken er varslet at vi ønsker å styrke den ordningen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Jeg tror det må gå an å se to bilder samtidig. Det ene bildet, som denne regjeringen har vært svært opptatt av helt siden finanskrisen rammet oss høsten 2008, er at Norge er en del av en internasjonal økonomi som er i dyp krise. I EU er det nå snart 27 millioner arbeidsløse mennesker. BNP har falt i eurosonen seks kvartal på rad. Våre viktigste handelspartnere sliter med stor ledighet og manglende vekst. Man skal ikke lenger enn til Sverige for å finne en arbeidsløshet som er på over 8 pst., og der situasjonen er slik at hver fjerde ungdom går uten arbeid. I den situasjonen må det være mulig å si at Norge – med en arbeidsløshet på ned mot 3 pst., med kontinuerlig sterk vekst, med god økonomisk utvikling – har klart seg enestående bra. Samtidig må vi advare mot at vi ikke er usårbare. Vi kommer til å merke virkningene av den europeiske krisen og må forberede oss på det, bl.a. gjennom den vekstpakken som blir presentert i revidert nasjonalbudsjett – en ansvarlig økonomisk politikk med en næringspolitikk som legger opp til innovasjon.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Det er bra at rammevilkår for norsk skogbruk- og treforedlingsindustri blir diskutert i Stortinget. Regjeringen er opptatt av å legge til rette for en livskraftig skognæring i Norge, og det er helt i tråd med vår politikk ikke å tilnærme seg dette på en næringsnøytral måte, men tvert imot ha en spesifikk politikk som legger til rette for en tradisjonsrik næring, som også har en stor framtid. Skognæringen er samtidig en del av en global industri, den er sterkt påvirket av det som skjer internasjonalt, og har derfor stått overfor store markedsutfordringer ved sviktende etterspørsel og overkapasitet innenfor deler av industrien. Dette gjelder ikke bare Norge, dette er noe også mange andre land er rammet av, blant dem vårt naboland Sverige. Samtidig må vi ikke svartmale situasjonen. På tirsdag kom den gledelige nyheten om at Mayr Melnhof Karton kjøper samtlige aksjer i Södra Cells tremassefabrikk i Follafoss. Salget betyr at driften ved fabrikken gjenopprettes, og innenfor flere produktområder har næringen kompetanse og utviklingsmiljø helt i verdensklasse. Borregaard er verdens ledende innenfor sine nisjer. Moelven er et solid selskap innenfor byggmoduler og limtre. Regjeringen følger situasjonen nært, og har løpende dialog med hele næringen om utfordringene. Allerede i revidert nasjonalbudsjett 2012 la vi fram en tiltakspakke til treforedlingsindustrien på 100 mill. kr, hvor målet var å øke forsknings- og utviklingsaktiviteten i treforedlingsindustrien og bedre industriens råstofftilgang. Det er blitt fremmet representantforslag med ulike tiltak. I etterkant har regjeringen presentert revidert nasjonalbudsjett med en ny tiltakspakke for skog- og trenæringen. Her fremmer vi tiltak som skal bedre lønnsomheten, bedre infrastrukturen, bedre innovasjonskraften i tillegg til at vi samtidig varsler en egen vekstpakke med tiltak på avskrivningsregler, med tiltak vedrørende SkatteFUNN og tiltak på skatteordninger generelt for hele næringslivet. Representantforslaget tar opp flere konkrete tiltak, men når man nå ser revidert nasjonalbudsjett, er det lett å se at vi syntes at representantforslaget var altfor beskjedent på tre- og skognæringens vegne. Det er få ganger at opposisjonen blir såpass avkledd som i prosessen rundt denne saken. Man foreslår altså 50 mill. kr til infrastrukturtiltak, så kommer regjeringen med mye, mye mer på infrastrukturtiltak, og da skriver man i innstillingen at dette var litt veikt fra regjeringens side. Man skriver at man gjerne vil ha 60 tonn på totalvekten, så sender regjeringen et slikt forslag på høring, og så er man fra opposisjonen misfornøyd.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Representanten får bare krysse fingrene for at denne regjeringen fortsetter, slik at vi får gjennomført tidenes investeringsprogram i norsk samferdsel – ikke skape en enorm usikkerhet om OPS-prosjekter, som drar pengene fra veisatsing over i private lommer, eller stoppe de 100 mrd. kr fra bompengeinntekter som vi trenger for å sikre gjennomføringen av en slik samferdselspakke. Det er helt utrolig at de to største opposisjonspartiene, som har planer om å gå i regjering sammen, ikke kan si klart fra om hvordan de skal finansiere et sprik på 130 mrd. kr – tror jeg det er – hvis man bare avvikler de bomprosjektene som er i dag, i tillegg til de 100 neste. Velgerne er i total uvitenhet om hva slags politikk Høyre og Fremskrittspartiet sammen vil føre på samferdselsområdet. Det har betydning for tre- og skognæringen. Og når de – når de selv presenterte et representantforslag med 50 mill. kr i satsing – får en pakke på 750 mill. kr og er misfornøyd, er parodien fullkommen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Skogpakken kom ikke nå, den kom bl.a. i revidert nasjonalbudsjett i 2012. Den har kommet i en omfattende samferdselssatsing mens vi har sittet i regjering. Den har kommet i form av en ansvarlig politikk på økonomiområdet, som har bidratt til at norsk industri og konkurranseutsatte næringer har klart seg bedre enn de aller fleste i Europa. Den har kommet gjennom en god fordelingspolitikk som sikrer ansvarlige lønnsoppgjør og ikke er i strid med partene i arbeidslivet. Den har kommet i form av innovasjon og utvikling. Blant annet har et selskap som Borregaard nytt godt av mange titalls millioner kroner i støtte fra offentlige næringsvirkemidler. Det må være mulig å påpeke at et sprik på 130 mrd. kr mellom Høyre og Fremskrittspartiet i samferdselspolitikken ikke er et godt svar til en tre- og skognæring som mer enn noe er avhengig av forutsigbarhet og faktiske investeringer – ikke bare papirpolitikk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Det som bransjen sier til oss er den vesentligste forskjellen mellom f.eks. Norge og Sverige, er dette med vogntoglengde og samferdselstiltak. Nettopp derfor har dette sterk oppmerksomhet i den pakken vi presenterte i revidert budsjett, hvor vi satser – mye mer enn det representantforslaget la opp til – på infrastruktur og samferdselstiltak for tre- og skognæringen. Spørsmålet som gjenstår til Høyre, er: Med et avvik på kanskje 130 mrd. kr mellom Høyre og Fremskrittspartiet, hvor blir det av samferdselssatsingen? Vi snakker liksom ikke om småpenger, vi snakker om en enorm avstand i samferdselspolitikken. Vi skal nå øke satsingen på infrastruktur og samferdsel med 50 pst. i den neste tiårsperioden. Da trenger man forutsigbarhet. Man trenger enighet om finansieringen – ikke en enorm krangel om ethvert bompengeprosjekt, et OPS-prosjekt eller annet som gjør at hele planen blir satt i spill.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Skipsarbeidsloven, som vi i dag skal vedta, erstatter den nåværende sjømannsloven fra 1975. Det har vært gjort enkelte endringer i den tidligere sjømannsloven også, men det er ikke foretatt noen fullstendig revisjon av sjøfolks arbeidsrettslige vern. Det arbeidsrettslige vernet for arbeidstakere for øvrig har blitt styrket i denne perioden, med ny arbeidsmiljølov i 2005. Et hovedhensyn med utformingen av skipsarbeidsloven har vært å sammenligne de rettigheter som øvrige arbeidstakere har etter arbeidsmiljøloven, og så langt som mulig bringe sjøfolks rettigheter opp på samme nivå. Samtidig er det særskilte forhold som gjør seg gjeldende ved å arbeide til sjøs. Det tilsier at arbeidslivet til sjøs fortsatt bør reguleres av en egen lov, og at lovgivningen bør inneholde tilstrekkelig fleksibilitet og tilpasninger til skipsfartens og fiskerinæringens behov. Lovforslaget som i dag vedtas, innebærer både en forbedring av stillingsvernet og en utvidelse av rettigheter, som samlet sett gir en vesentlig styrking av sjøfolks stilling. Samtidig medfører lovforslaget at konkurranseevnen til norske skip i utenriksfart opprettholdes. Det innføres nå en heving av pensjonsalderen for sjøfolk fra 62 år til 70 år, slik at de som vil, kan jobbe lenger. I loven utvides og klargjøres også folks permisjonsrettigheter. Vi styrker nå arbeidstakernes rett til drøfting med, og informasjon fra, arbeidsgiver. Rederiet er solidarisk ansvarlig for at alle om bord får den lønnen de har krav på. Lovutvalget kom med en enstemmig innstilling om at tittelen «sjømann» i lovteksten byttes ut med «arbeidstaker». Det er nok den siden av revideringen som har fått mest oppmerksomhet i media – som det tidligere har vært sagt her. Mange synes at det i det maritime Norge er uhørt at man ikke skal kunne kalle seg sjømann lenger. Nå er det ikke slik at vi kommer med sanksjoner overfor dem som kommer til å kalle seg sjømann framover. Vi får en kjønnsnøytral, ny terminologi som er mer inkluderende for kvinnelige sjøfolk, for det skal ikke lenger hete «gravid sjømann», som det nå gjør i lovteksten, § 13. En juridisk tekst skal være så entydig og nøytral som mulig. Derfor mener jeg denne endringen er en tilpasning til det moderne arbeidslivet vi har, hvor kvinner like gjerne som menn jobber som sjøfolk. Om de ønsker å bruke tittelen «sjømann» om seg selv, er det fortsatt fullt mulig. Ordet «sjømann» har vært en hedersbetegnelse, og den historiske betydningen av det er det ingen som vil ta bort. Vi regulerer resten av arbeidslivet som arbeidstager og arbeidsgiver. Dermed er det, når vi har en gjennomgang i 2013, helt naturlig å omtale også arbeidslivet til sjøs på samme måten.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Skipsfartsnæringen har alltid ligget mitt hjerte nært, og det gleder meg derfor at yrkene knyttet til denne næringen gradvis har blitt mer sidestilt med andre yrker. På mange måter har regel- og lovverket for denne gruppen arbeidstakere vært på siden av andre yrkesgrupper. Derfor synes jeg det er uheldig at diskusjonen om de kjønnsnøytrale begrepene har overskygget alt det andre viktige for sjøfolkene som ligger i denne saken. I yrkeslivet ellers har de jo klart å finne kjønnsnøytrale yrkesbenevnelser, og jeg er sikker på at både fylkesmann, lensmann og sysselmann vil bli avløst med tiden. Jeg gleder meg uansett stort over at flere kvinner nå jobber både på dekk og i maskinen, og både som offiserer og i andre typer stillinger om bord. Jeg er ikke i tvil om at det er forbedringen i arbeidstakernes rettigheter generelt og for skipsfarten spesielt som har gitt denne fine effekten. Samfunnet og likestillingen går framover også i skipsfartsnæringen, og det skal vi være glad for. Tiden med ett og to års fravær fra hjemmet for sjøfolk er heldigvis forbi, og familiefolk til sjøs har fått et mer normalt familieliv. Hovedgrunnen til at Norge har vært og er en stor skipsfartsnasjon, er i første rekke vår nærhet til havet og de meget dyktige sjøfolkene som Norge har fostret gjennom mange, mange generasjoner. Det er dette fortrinnet vi først og fremst må ta vare på. For meg virker det som om opposisjonen i dag har mange fine ord om skipsfartens betydning og om viktigheten av å ha norske sjøfolk, men når det kommer til helheten, spriker opposisjonens politikk i alle retninger. Dette er ikke bra for skipsfartsnasjonen, for skipsfartsnæringen og for dem som planlegger en framtid i disse yrkene. Dette synes jeg at saksordføreren beskrev på en god måte i sitt innlegg. Jeg synes også denne mangelen på helhetlig maritim opposisjonspolitikk beskrives godt i siste nummer av sjøfolkenes medlemsblad – Maritime Logg. Her framgår det da også naturlig nok at sjøfolkenes organisasjoner har størst tillitt til den rød-grønne politikken. Selv om komiteen har funnet sammen i deler av denne saken, vet vi at dersom det skulle bli et annet stortingsflertall til høsten, vil mye av den maritime politikken kunne settes i spill. Det har ikke skipsfartsnasjonen Norge på noen måte råd til. Jeg ser i avisene at skipsreder John Fredriksen mener at shipping er døende i Norge av kompetansegrunner, men at han vil komme hjem til Norge igjen dersom høyrepartiene, med partileder Solberg i spissen, får styringen etter høstens valg. Min påstand er at denne skipsrederen snakker mot bedre vitende, men at det nok er hans vegring mot å bidra til fellesskapet her i Norge som er hovedgrunnen til at han sier det han sier. Jeg synes det er trist at den maritime kompetansen i Norge blir snakket ned på en slik måte. Dette burde vi kunne ha oss frabedt. Dette er noe norske sjøfolk skal merke seg, fordi det i aller høyeste grad angår dem og deres yrkesstolthet.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-06-13:
En god ting kan ikke sies for ofte. Det går godt i norsk økonomi. Siden den rød-grønne regjeringen overtok i 2005, er det skapt 345 000 flere arbeidsplasser – to tredjedeler av dem i privat sektor – og sysselsettingsvekst i nesten alle næringer. Regjeringen la for kort tid siden fram næringsmeldingen Mangfold av vinnere. Meldingen peker på at ved utforming av framtidens næringspolitikk er det bærebjelkene i norsk økonomi som må framheves spesielt. Slike bærebjelker er bl.a. finans- og pengepolitikken og handlingsregelen, systemet vi har for bruk av arbeidskraft og lønnsdannelse, utdanning og kompetanse, evne til innovasjon og vår evne til omstilling. Det absolutt viktigste for norsk næringsliv generelt og eksportrettet industri spesielt er en stabil, trygg og forutsigbar økonomisk politikk som ikke setter rente og kronekurs under press gjennom politiske vedtak og mangel på forståelse for handlingsregelens betydning. Vi er derfor tilfreds med at regjeringen fører en ansvarlig økonomisk politikk der handlingsregelen blir lagt til grunn for den økonomiske politikken. Vi konstaterer med uro at ikke alle partiene slutter opp om dette grunnleggende prinsippet for framtidig økonomisk vekst i norsk næringsliv. Trygg og forutsigbar økonomisk styring er også det som flest bedrifter mener er det aller viktigste kriteriet for at næringslivet skal lykkes, og for å trygge arbeidsplassene. Senterpartiet legger til grunn at industrien fremdeles skal være en viktig del av norsk økonomi, og regjeringen har kommet med en rekke tiltak for den landbaserte industrien, senest i RNB for 2013 med en vekstpakke for næringslivet og en tiltakspakke for skogsektoren. For å stimulere ytterligere til investering i fastlandsnæringen foreslår regjeringen å innføre startavskrivninger for driftsmiddel i saldogruppe d, maskiner mv., med 10 pst. Det innebærer at avskrivningssatsen det første året i driftsmidlets levetid økes fra 20 pst. til 30 pst. Avskrivningssatsene bør avspeile det virkelige verdifallet på driftsmidlene. Norsk industri er i fremste rekke når det gjelder teknologiutvikling. Det er bl.a. etablert et nytt klima- og energifond som blir forvaltet av Enova, og Innovasjon Norges miljøteknologiordning bidrar til utvikling av og investering i miljøteknologi i bedrifter. Også ordningen med grønne sertifikater er på plass, og alt dette gjør at det satses mer på fornybar energi. Senterpartiet har hatt et sterkt engasjement for den kraftkrevende industrien, og vi er svært glad for at regjeringen i høst kunne presentere en kompensasjonsordning for CO2. Ordningen skal kompensere for CO2-påslaget i kraftprisen. Senterpartiet er veldig opptatt av å legge til rette for denne typen industri, og denne kompensasjonsordningen er derfor et gjennomslag for vår måte å tenke på. Denne ordningen, sammen med flere ordninger, er særdeles viktig for disse bedriftene, som er hjørnesteiner i sine lokalsamfunn. Disse bedriftene står for et stort antall arbeidsplasser og verdiskapning i distriktene, så dette er også god distriktspolitikk.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-06-13:
Et lønnsomt og aktivt skogbruk er en avgjørende forutsetning for å beholde og videreutvikle en så omfattende og stor trebasert industri i Norge som mulig. Norsk treforedling og norsk treindustri er for tiden i en vanskelig situasjon. Vi i Senterpartiet er derfor veldig opptatt av at det satses på infrastruktur og tiltak som kan øke aktiviteten hos skogeiere, og vi er særdeles opptatt av framtiden for denne industrien. Eiendomslovene i skogbruket og landbruket skal legge til rette for næringsutvikling, for aktivitet og framtid i Bygde-Norge. Boplikten er et sentralt virkemiddel i distrikts- og landbrukspolitikken og bidrar til å holde bosettingen i distriktene oppe. En avvikling av boplikten vil føre til at kapitalsterke investorer kjøper opp gårdsbruk og andre eiendommer i distriktene, og bygdesamfunn vil bli lagt øde store deler av året. Spørsmålet om boplikt og konsesjonsplikt er et eksempel på skillelinjene som er så tydelige i norsk landbruks- og distriktspolitikk. Høyresiden – i likhet med representanter for finanseliten – er mer opptatt av å gi rike mulighet til å eie flere fritidseiendommer i Distrikts-Norge, enn å sikre bosetting og næringsaktivitet i distriktene. Når det gjelder forslaget om å åpne for aksjeselskap som driftsform i skogbruket, ønsker vi i Senterpartiet at landbrukseiendommer i størst mulig grad skal eies av personer som selv står for driften, og som bor på eiendommen. Men i de tilfeller der fleksible løsninger på eiersiden gir fordeler som tradisjonelle eierformer ikke har, legger loven allerede i dag til rette for dette. Regjeringen har i revidert nasjonalbudsjett for 2013 fremmet forslag om en tiltakspakke på hele 750 mill. kr, som inneholder tiltak som vil hjelpe skognæringen både på kort og på lang sikt, noe som viser at regjeringen tar utfordringene næringen står overfor, på alvor. Vi i Senterpartiet er også veldig fornøyde med at næringsmeldingen varsler en egen strategi for skognæringen. SKOG22 skal være bredt sammensatt av personer fra hele verdikjeden. Strategien skal danne grunnlag for en sterk forsknings- og utviklingsinnsats og demonstrasjonsaktivitet – dette for å realisere et betydelig verdiskapingspotensial i trevirket som ressurs i overgangen fra oljebaserte til biobaserte produkter. Skognæringen er en av de få komplette verdikjedene i Norge. Den omfatter skogbruk og tjenester tilknyttet skogbruk, trelast, trevareindustri og treforedlingsindustri. Næringen betyr mye for verdiskapingen og sysselsettingen i distriktene. Tømmer kan som kjent brukes til en rekke moderne produkter, og derfor er forskning og utvikling stikkordene for regjeringens nysatsing på norsk skogindustri. Kostnadseffektive transporter er avgjørende for skognæringen. Forslaget til regelendringer for å øke totalvekten på tømmertransporter til 60 tonn er nå sendt på høring. Regjeringen har tidligere åpnet for økt lengde, fra 22 meter til 24 meter, på tømmervogntog. Disse tiltakene vil bidra til reduserte kostnader for næringen og har blitt meget godt mottatt ute.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Dette er en sak hvor komiteen heldigvis er enig. Det som det er litt debatt om, er midler til forskning. I NIFUs årlige rapport vises det til at det ikke er noen økning i realbevilgningen til forskning fra 2011 til 2012, mens regjeringspartnerne sier at det har vært en økning. Det kunne derfor være spennende å høre hva statsråden sier om denne saken. Har det vært en reell økning – jeg understreker reell økning – eller har det vært «stand by»?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Bak innstillingen som tar for seg Meld. St. 28 står en enstemmig komité, og det er heller ingen andre forslag. For Fremskrittspartiet er bl.a. Patentstyrets virksomhet svært viktig for å fremme innovasjon. Fremskrittspartiet har i ulike saker også tidligere påpekt dette. Det er svært positivt at komiteen og regjeringen ønsker å utvikle Patentstyret videre, både som forvalter og som kompetansesenter, noe Fremskrittspartiet har ment lenge. En annen ting Fremskrittspartiet vil peke på i denne saken, er omfanget av piratkopiering og varemerkeforfalskning. Dette er svært økende – dessverre – og fører til at seriøse bedrifter blir rammet og i verste fall kan gå konkurs. Fremskrittspartiet er derfor fornøyd med at det skal etableres et nettsted med informasjon om dette og et tilhørende myndighetssamarbeid. Piratkopiering og varemerkeforfalskning bør og må nedkjempes. Ellers er Fremskrittspartiet enig i at man må øke kunnskapen om immaterielle retter både i næringslivet og i resten av samfunnet. Avslutningsvis vil Fremskrittspartiet selvfølgelig støtte at Norge er med på internasjonale avtaler og hele tiden oppdaterer regelverk og ordninger. Dette er en forutsetning for å bli oppfattet som en seriøs partner av våre samarbeidsland.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Jeg fremmer forslaget på nytt igjen, for jeg er noe usikker på om presidenten fikk det med seg da representanten Torgeir Dahl var framme her i stad. Det er ingen tvil om at deler av norsk industri sliter, og at resten av norsk industri daglig har en rekke utfordringer for å overleve i et tøft marked i konkurranse med utenlandske firmaer. Det er en såkalt todeling i dette bildet, hvor den delen av industri- og servicerelatert virksomhet som er basert på olje- og gassvirksomhet, tjener gode penger, mens det mer landbaserte næringslivet er det som sliter mest. Det er heller ingen tvil om at det særnorske skatte- og avgiftsnivået gjør sitt til at norsk industri sliter ekstra kontra sine utenlandske konkurrenter. Dette er Södra Cell ved Tofte et eksempel på, hvor eierne sier helt klart at det norske kostnadsnivået er for høyt. Det er mange måter man som politiker kan hjelpe norsk industri på, og det å redusere de særnorske skatter og avgifter er selvfølgelig en del av dette. Det andre er å se på regelverket generelt for på den måten å få et mer smidig system hvor det finnes rom for at den enkelte bedrift, den enkelte eier og den enkelte arbeider i fellesskap finner en løsning som gjør at man sikrer arbeidsplassen og bedriften. Norsk industri har behov for gode, stabile og forutsigbare rammebetingelser. Det gjør at eierne vet hvordan framtiden kan se ut, og at de kan gjøre sine investeringer ut fra dette. Det bidrar også til at neste generasjon får lyst til å overta og videreutvikle firmaet. Denne forutsigbarheten finnes i mindre grad i dag, og mange av ungdommene finner seg andre, mer spennende jobber. Dette gjelder spesielt innenfor den såkalte landbaserte næringen. Dokument 8:71 for 2012–2013 gir oss som politikere anledning til å stemme for et forslag om å foreta en gjennomgang av norsk industris rammevilkår, herunder avskrivningsregler, og fremme forslag om tiltak som skal sikre at norske bedrifter opprettholder konkurransekraften. Fremskrittspartiet mener det er svært merkelig og synd at regjeringspartiene ikke vil være med på dette forslaget. Er det noe Norge trenger, er det bl.a. en industri hvor det er vekst og optimisme, og hvor arbeiderne er trygge på at arbeidsplassen også er der i morgen. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det kan gagne norsk industri å se på andre land som har lyktes med sin industripolitikk. Det å hente inspirasjon fra andre vil alltid gagne dem som tar dette til seg. Avslutningsvis vil Fremskrittspartiet peke på SkatteFUNN-ordningen som noe svært positivt for norsk industri. Vi mener at økte rammer her vil skape vekst og positive signaler. Det er synd at regjeringspartiene ikke har sett og forstått dette.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
I Nationen av 21. februar i år kunne vi lese følgende: «Norsk kostnadsnivå skremmer Södra Cell vekk fra Tofte.» Da blir det et enkelt spørsmål til statsråden: Er det norske kostnadsnivået inklusiv skatter og avgifter såpass høyt at vi konkurreres vekk fra det utenlandske markedet?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Det er med stor interesse norsk skogbruk og treforedlingsindustri følger med på denne saken i dag. Denne næringen har hatt en negativ utvikling i flere år, og derfor er det på høy tid at noen tar fatt i dette. Det at det nettopp er Fremskrittspartiet som gjør det, med denne saken her i dag, er ingen tilfeldighet, da vi har hatt denne næringen som én av de næringene vi har prioritert å arbeide for. En rekke treforedlingsfabrikker er blitt nedlagt, mens selve skognæringen sliter med dårlig inntjening. I løpet av kort tid har Norske Skog blitt lagt ned i Follum, Peterson Paper i Moss har slått seg konkurs, Hunsfos Fabrikker i Vennesla har gått konkurs, Forestia fabrikk i Kvam ble nedlagt i desember 2012, Land Sag i Oppland la ned driften og Glåmdal Tre AS gikk konkurs i mars i år, og flere med dem. Den største utfordringen på nåværende tidspunkt er framtiden til cellulosefabrikken Södra Cell Tofte, som er nedleggingstruet – en fabrikk som forbruker ca. en fjerdedel av den totale avvirkningen av skog i Norge, og sysselsetter ca. 300 personer, og ca. 6 000 arbeidsplasser er påvirket av dette igjen. I tillegg til denne oppramsingen er det mange små bedrifter og enkeltstående skogeiere som har gitt opp, eller i hvert fall gitt opp for en periode. Derfor er det på tide at vi får en debatt om denne næringen. Fremskrittspartiet har gjennom denne saken fremmet en rekke forslag som vi mener vil gagne næringen, og gjøre den lønnsom og konkurransekraftig i forhold til våre utenlandske konkurrenter. Fremskrittspartiet har også gjennom budsjettforslag og andre saker på Stortinget fremmet forslag som vil hjelpe både denne næringen og det norske næringslivet generelt. Disse forslagene har dessverre fått liten, eller kanskje heller ingen, støtte fra regjeringspartiene. Fremskrittspartiet foreslår som ett av flere tiltak at det fremmes en egen skogmelding – dette for å belyse, diskutere og komme med forslag til tiltak som kan bidra til en vekst for næringen – men dette må komme raskt. Fremskrittspartiet foreslår at det gjøres noe med modulvogntoglengde og totalvekt, herunder også boggitrykk. Fremskrittspartiet registrerer at det nok en gang blir nedstemt og heller sendt ut på en ny høring. Større vogntog er en stor økonomisk besparelse for næringen, ja ofte nok til at næringen vil gå med overskudd. Det at færre vogntog også har en positiv miljøeffekt, er noe vi får med gratis. Fremskrittspartiet er også positiv til flere måter å eie og drive en skogeiendom på, og foreslår AS-modellen som ett av flere alternativer. I Norge er det nærmere 27 000 skogeiendommer, men kun ca. 300 av disse er på en størrelse som gir et årsverk. Jeg tar opp forslaget som Fremskrittspartiet er alene om, og de forslagene vi står sammen med andre om.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Jeg har stilt mange spørsmål i spørretimen gjennom de 16 år jeg har vært på Stortinget. Mange av spørsmålene har vært skog- og jordbruksrelatert. De er stilt til nåværende mat- og landbruksminister, og de er stilt til tidligere mat- og landbruksministre. Det at skognæringen nå sliter, er ingen nyhet. Den har slitt lenge. Det er merkelig at regjeringen ikke har tatt dette inn over seg tidligere. Man kan jo spørre hvorfor denne skogpakken kommer først nå, og ikke har kommet tidligere. En annen ting som jeg legger merke til, er – som statsråden sa litt om fra talerstolen – dette med modulvogntog, lengder og 60 tonn totalvekt. Det gjelder forslag som er blitt fremmet tidligere. Det har vært ute på høring. Så vidt jeg vet, har det vært på høring i tre år, og nå skal regjeringen sende på ny høring det som angår 60 tonn. Hvorfor kan man ikke med en gang si ja til 60 tonn? Det vil spare næringen for mange millioner. Det vil også være godt for miljøet å få vekk en del av den vogntogmengden som er på veiene våre.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Jeg ville satt veldig stor pris på at statsråden hadde svart på spørsmålene mine. Jeg spør: Hvorfor kom skogpakken først nå og ikke tidligere? Det er ingen nyhet at næringen har slitt. Og jeg spør på nytt: Hvorfor skal forslaget om 60 tonn ut på ny høring, når det tidligere har vært på høring i i hvert fall tre år? Hvorfor kan man ikke med en gang si ja til vogntog med totalvekt 60 tonn og 25 meters lengde der veinettet tillater det?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Først en liten stemmeforklaring. Når det gjelder Venstres forslag, ønsker Fremskrittspartiet å stemme for forslagene nr. 8, 9 og 11. Så er det sagt. Det har ellers vært mye prat om skogpakken fra regjeringen. Jeg vil vel tro at alle ønsker den velkommen, og at alle vil stemme for den når det blir muligheter til det. Men det vi i opposisjonen mener, er at den burde ha kommet før, at den gjerne kunne vært større, og at den på andre måter også kunne tatt med mange andre ting som vi i opposisjonen nevner, bl.a. dette med skatter, avgifter og avskrivninger etc. Det er ingen tvil om at det hogges mye mindre enn det som er tilveksten i Norge. Det hogges faktisk mye mindre enn halvparten. Det resulterer bl.a. i at Norge vokser igjen. Det igjen gjør at bl.a. turisme og reiseliv blir rammet av dette. Dette handler ikke bare om skognæringen, dette handler ikke bare om treindustrien, det er også mange andre næringer som er avhengig av at disse to næringene går bra.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
I forslaget har vi brukt ordet «modulvogntog» – det har vært helt bevisst. Da gjelder det ikke bare for dem som frakter tømmer inn på sagbruket, men også for de transportørene som skal frakte et eller annet ut – dette gjelder altså alle vogntog. Når det gjelder representanten Lundteigen og hans spørsmål om forslaget vårt, er det eierform det dreier seg om. Det har næringsminister Trond Giske skjønt i sitt svarbrev til komiteen 10. mai i år, hvor han bl.a. skriver: «Videre foreslår representantene å åpne for aksjeselskapsmodellen som driftsform i jordbruket. Eiendoms- og bosettingslovgivningen bygger på at landbrukseiendommer i størst mulig grad bør eies av personer som selv står for driften og bor på eiendommen. Loven åpner i imidlertid for at det kan gis konsesjon til selskaper med begrenset ansvar.» Det er mulig i dag å eie en skogeiendom som aksjeselskap. Vi ønsker at den muligheten skal være åpen for alle. Store skogeiere ønsker at barna deres skal overta eiendommen – og ikke bare det ene barnet.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-13:
Denne stortingsmeldinga handlar om immaterielle verdiar og rettar i eit næringspolitisk og innovasjonspolitisk perspektiv. Meldinga presenterer ein politikk som skal bidra til ein meir bevisst og strategisk bruk av immaterielle verdiar og rettar i næringslivet og i offentleg sektor. Over heile verda er det ein kraftig auke i talet på registrerte rettar. Samtidig tyder målingar på at norske bedrifter brukar immaterielle rettar mindre enn bedrifter i andre land. Undersøkingar tyder på at det kan vere behov for meir informasjon om og meir fokus på immaterielle rettar her i landet. Det er likevel ikkje sikkert at alle immaterielle rettar kan eller bør vernast formelt. Ein del innovasjonar oppfyller ikkje krava til registrering. Men heller ikkje der rettsvern er mogeleg, er det alltid den beste måten å vareta kommersielle og samfunnsmessige interesser på. Det vil variere noko frå bransje til bransje og frå ein type innovasjon til ein annan. Eg rekk ikkje å gå inn på alle dei konkrete forslaga som komiteen omtalar i sine merknader, men innstillinga viser at det er brei semje om dei tiltaka som blir presenterte i stortingsmeldinga. For næringslivet er det viktig å ha eit funksjonelt regelverk for vern av immaterielle rettar. Regjeringa vil halde fram med å utvikle regelverket på dette området for å sikre næringslivet gode kommersielle vilkår, og komiteen støttar dei forslaga som her ligg føre. Det er viktig å auke kunnskapen om immaterielle rettar både i næringslivet og i resten av samfunnet. Regjeringa foreslår fleire tiltak for å betre opplæringa på dette området. Det omfattar tiltak på alle nivå, frå Ungt Entreprenørskap i grunnskole og vidaregåande skole til forskarutdanning. Regjeringa vil vidareutvikle Patentstyret, både som forvaltar og som kompetansesenter. Regjeringa foreslår også å etablere eit rettleiings- og rådgjevingssenter for små og mellomstore bedrifter. Som kjent er det ofte små og mellomstore bedrifter som slit med å vite korleis dei skal handtere immaterielle rettar i eit komplekst rettssystem. EU har vedtatt ei forordning om legemiddel til barn. Forordninga skal gje insentiv til å auke forskinga på dette området. Regjeringa har som mål at forordninga skal takast inn i EØS-avtalen og bli innført i norsk rett så raskt som råd. I politikkutvikling er det, som på andre viktige område, viktig å ha god og relevant kunnskap. Vi treng meir kunnskap om samanhengen mellom vern av immaterielle rettar og kva for konsekvensar det har for innovasjon og verdiskaping. Det vil regjeringa jobbe vidare med. Med dette anbefaler eg innstillinga frå komiteen.