Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Det må være litt trist å tilhøre regjeringspartiene og regjeringen når man, når man skal gå opp til eksamen og legge fram Nasjonal transportplan, må bruke så mye tid på å snakke om Arbeiderpartiets forslag. Det er jeg veldig glad for. Jeg liker å snakke om Arbeiderpartiets forslag, for vi har et ansvarlig, godt gjennomarbeidet og seriøst alternativ. Men her velger regjeringspartiene å late som om dette er et budsjett som skal salderes. De later som om det ikke finnes noen redegjørelse for hvilken politikk vi står for. Det synes som om det største problemet her er at det ikke står noen tabeller – eller flere tabeller, for å være presis – i vår del av innstillingen, for det mangler jo ikke på tall. Det kaster man ut av seg og siterer Arbeiderpartiet. Det som mangler, er forståelse – eller evne til å lese helheten. Vi har gjort noen tydelige prioriteringer. Vi prioriterer kyst og farled, i motsetning til regjeringen, som heller ikke leverer på gjeldende NTP. Vi går inn i framtiden og sier at digital infrastruktur vil være avgjørende for likeverdige muligheter over hele landet, og vi har et alternativ og prioriterer det også der hvor markedskreftene svikter. Vi er tydelige på at kollektiv, klima og miljø er avgjørende for å få til god livskvalitet over hele landet i framtiden, og for å berge planeten, og da må vi ta vår del av ansvaret for det og prioritere penger til det. Vi vil ha trygge veier i hele landet, derfor forserer vi en lang rekke skredprosjekter. Men jeg skjønner at det er sårt at vi finner penger til å prioritere de prosjektene som regjeringen skyver ut i tid, fordi man har kastet kortene. Vi vurderer hvilke prosjekter det er vi kan forsere, fordi vi har større ambisjoner. Men heller ikke vi klarer innenfor de rammene som regjeringen har, og de kortene regjeringen deler ut, å finne alle de midlene, fordi kostnadene er ute av kontroll. På denne vakten har kostnadene til vei steget med 40 pst., sier regjeringen, og til jernbane med 30 pst. Sånn kan det ikke fortsette. Hvis representantene fra regjeringspartiene hadde ønsket å lytte, hadde de i denne debatten hørt flere av representantene ta opp og peke på konkrete tiltak for å få kostnadene ned, fordi det er en situasjon der regjeringen sier at handlingsrommet i økonomien blir mindre, der det skal kuttes mer i skattene, sånn at de rikeste får mer, og det skal betales mindre bompenger. Den samfunnsøkonomiske nytten av den planen regjeringen legger fram, er minus 179 mrd. kr. Usikkerheten om hva som er riktige investeringer, i lys av ny teknologi og den utviklingen, øker. Kostnadene til veiprosjektene øker med 40 pst. og jernbaneprosjektene med 30 pst. på fire år. Oljepengebruken må begrenses, sier regjeringen selv, og regjeringen tar store forbehold om gjennomføringsmuligheten av den planen den har lagt fram. Da skjønner jeg at det er litt sårt at vi rokker ved fundamentet for det man har presentert, for det er flere miljøer som stiller spørsmålet: Er det mulig? Og når vi hører representantene for regjeringspartiene si at de har prioritert, vel, da er de på kollisjonskurs med mange, bl.a. Transportøkonomisk institutt, som sier at her foreligger det ingen prioritering.