trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Peter Frølich (Høyre), 2022-02-10:
Denne rapporten gir oss mulighet til å sjekke at tidligere revisjoner, og det som vi har påpekt i stortingsbehandlingen av dem, faktisk er blitt fulgt opp av regjeringen. Denne gangen har Riksrevisjonen rapportert på oppfølgingen av elleve saker. Syv av dem avsluttes. Det er godt nytt. På denne måten kan vi se at det som Riksrevisjonen gjør, og som vi melder fra om og vedtar i denne salen, følges faktisk opp og resulterer i konkrete forbedringer. Det er fire saker Riksrevisjonen har sagt at de vil følge videre. Dette er viktige saker, med stor betydning for folk i Norge. For det første gjelder det oppfølging av rapporten om barnefattigdom. Riksrevisjonen viser til at det er gjort mange gode tiltak på dette feltet de seneste årene. For eksempel er det mer enn en dobling i tilskuddsmidler mot barnefattigdom fra 2014 til 2018, og spesifikke tiltak rettet mot innvandrere, som har en større andel av barn som vokser opp i fattigdom. Dessverre fortsetter andelen barn som vokser opp i barnefattigdom å øke. I 2019 var det 115 000 barn som vokste opp i familier med vedvarende lav inntekt. Det er særlig behov for å se saken i sammenheng med skole- og utdanningspolitikk, sosialpolitikk, økonomisk utjevning og arbeidslivspolitikk. Det er derfor en samlet komité som støtter Riksrevisjonen i at det fortsettes oppfølging av denne saken. Den andre saken gjelder rapporten om hvordan investeringer i jernbanen påvirker togtilbudet. Undersøkelsen viser at togtilbudet har bedret seg betydelig fra 2016 til 2019, med tanke på antall avganger og reisetid på strekninger, men samtidig er det blitt flere innstilte tog og forsinkelser. Riksrevisjonen forklarer dette med økt vedlikeholdsetterslep. Departementet på sin side hevder at det er flere større prosjekter som ferdigstilles, og at det derfor forventes en forbedring. Derfor støtter komiteen at Riksrevisjonen fortsetter å følge saken. Den tredje saken gjelder rapporten om henvisningspraksis fra fastlegene til spesialisthelsetjenesten. Det er helt klart store utfordringer med fastlegeordningen. Mottiltakene som er blitt lansert, trenger mer tid til å virke. Komiteen slutter seg derfor til at Riksrevisjonen følger også denne saken videre. Den siste saken gjelder godstransport fra vei til sjø og bane. Til tross for at det er gjort mange tiltak på dette feltet, har ikke Riksrevisjonen funnet noen dokumenterbar effekt av tiltakene. Der er departementets tilbakemelding at det har vært vanskelig å vurdere resultatene av de iverksatte tiltakene, og da er komiteen enig i at det er en sak som bør følges videre. Så vil jeg avslutte med igjen å takke Riksrevisjonen for godt og samvittighetsfullt arbeid. Jeg ser fram til at regjeringen følger opp de føringene som ligger i saken og fra komiteens side.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Komiteens leder redegjorde godt for kritikkpunktene, men jeg ønsker likevel å gå igjennom litt av det vi som komité også har sett på. I 2020 ble det brukt 1 867 mrd. kr i staten, altså nesten 350 000 kr per innbygger. Det er et enormt tall, som kan være vanskelig å begripe. Riksrevisjonen har gjort en betydelig jobb med å gå gjennom 233 årsregnskap og ettersett at regnskapene for disse 1 867 mrd. kr er i orden. Jeg vil si det er betryggende at Riksrevisjonen finner at statsregnskapet for 2020 i det vesentligste er riktig avlagt og presentert. Det er ekstra godt å vite med tanke på at vi i 2020 måtte komme med ekstra bevilgninger for å tilpasse oss en pandemi. Som en konsekvens ble det bevilget betydelige beløp utenfor de ordinære budsjettprosessene. Vi i kontroll- og konstitusjonskomiteen er opptatt av å kontrollere og kanskje av og til også å finne feil, og en viktig del av jobben er også å finne forbedringspunkter. Jeg vil jeg avslutte med å gi forvaltningen honnør for den gode og grundige jobben de gjør ved å ha god kontroll på betydelige beløp og ha orden i regnskapene sine.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Disse debattene kan kanskje bli litt gjentagende, for det er en samlet komité som slutter seg til Riksrevisjonens anbefalinger. Riksrevisjonen gjør en svært viktig jobb med sine forvaltningsrevisjoner. De går inn og ser på om våre vedtak her i Stortinget gjennomføres og settes ut i livet på en effektiv måte, i tråd med Stortingets mål, vedtak og regelverk. Riksrevisjonens kapasitet til å gå svært grundig inn i store samfunnsfelt er en viktig del av kontrollen med forvaltningen. Forvaltningsrevisjoner bidrar til å skape en bedre og mer effektiv forvaltning. I dokumentet vi nå har til behandling, rapporterer Riksrevisjonen på hvordan oppfølgingen av tidligere forvaltningsrevisjoner har vært, og det er godt å se at de fleste av forvaltningsrevisjonene Riksrevisjonen har gjort, ikke behøver å forfølges videre. Samtidig stiller vi i Arbeiderpartiet oss bak at Riksrevisjonen følger videre fire viktige områder, noe også komiteens leder var innom: Bekjempelse av barnefattigdom har det vært bredt politisk engasjement for i Stortinget, men utviklingen har likevel gått i gal retning. Her kreves det betydelig oppmerksomhet videre politisk, og det er viktig at også Riksrevisjonen følger videre med på det som må gjøres. Også investeringene i jernbanen, og overføring av gods til bane og sjø, er det bred enighet om, men det tar tid å komme fram til de resultatene man ønsker. Derfor er det viktig at også disse temaene forfølges og gis oppmerksomhet. Det samme gjelder arbeidet med å sikre god henvisningspraksis fra fastlegene til spesialisthelsetjenesten. Når mennesker blir syke, er vi avhengige av at fastlegene har kapasitet og mulighet til å henvise oss videre, og at det ikke er tilfeldig om man får hjelp i spesialisthelsetjenesten. Her er vi ikke i mål, og i lys av en lenge pågående fastlegekrise er det ekstra viktig å følge dette videre. Jeg ønsker også å takke Riksrevisjonen for den gode og viktige jobben de har gjort her, og jeg ser fram til også neste års revisjoner.
Even Eriksen (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Hovedsaksordføreren, hvis jeg kan kalle representanten Frølich det, har redegjort godt for saken. Jeg har tenkt å si to ord om utvalgte saker og oppfølging av tidligere rapporterte saker innen Kunnskapsdepartementet, ettersom jeg er saksordfører der. Først til utvalgte saker: Riksrevisjonens rapport viser at universitets- og høyskolesektoren ikke gjør nok for å sikre at forskning skjer i henhold til forskningsetiske normer og regler. Det er en samstemt komité som vil understreke viktigheten av at all forskning skjer i tråd med anerkjente forskningsetiske normer. Komiteen støtter derfor Riksrevisjonens anbefaling til Kunnskapsdepartementet: Institusjonene må sikre at alle ansatte som arbeider med forskning, får tilstrekkelig opplæring, og at institusjonene etablerer systemer som sikrer at mulige brudd på anerkjente forskningsetiske normer blir oppdaget og behandlet. I tillegg foreligger det mangler ved flere universiteters og høyskolers budsjettering og dokumentasjon av kostnader i enkelte prosjekter. Det er en enstemmig komité som viser til at Riksrevisjonens kontroll har avdekket at universiteter og høyskoler bare i liten grad ivaretar at kostnader ved bidrags- og oppdragsprosjekter er i tråd med gjeldende regelverk. Som eksempel vises det til at bare én av ti høyskoler og universiteter har etablert et system for å sikre at alle lønnskostnader og indirekte kostnader blir riktig belastet det enkelte prosjekt. Det var utvalgte saker. Når det gjelder oppfølging av tidligere rapporterte saker, gjenstår det fortsatt litt arbeid før departementet er i mål. I Dokument 1 for 2020–2021 fant Riksrevisjonen det kritikkverdig at Kunnskapsdepartementet og statlige universiteter og høyskoler ikke i tilstrekkelig grad jobber målrettet og systematisk med samfunnssikkerhet og beredskap. Komiteen er fornøyd med at Kunnskapsdepartementet i året som har gått, har fulgt Riksrevisjonens anbefalinger og har satt i gang tiltak for å styrke dette viktige arbeidet. Saken kan derfor avsluttes. Derimot: Mangelfull oppfølging av tilskudd til friskoler har vært gjenstand for kontroll- og konstitusjonskomiteens oppmerksomhet i flere omganger. Komiteen har merket seg at departementet i forbindelse med årets regnskapsavgivelse har avdekket at 138 av 370 skoler rapporterte mangelfullt på ett eller flere av notekravene. Komiteen registrerer at Riksrevisjonen vil følge opp saken på et senere tidspunkt, og det er bra. Avslutningsvis: Komiteen merker seg at det fortsatt er utfordringer med etterlevelse av regnskapsstandardene ved flere av virksomhetene under Kunnskapsdepartementet. Forholdene ble problematisert ved behandlingen av Dokument 1 for 2020–2021, men er fortsatt ikke i orden. Komiteen har merket seg at Riksrevisjonen følger saken og forventer tilbakemelding om oppfølgingen i Dokument 1 for 2022–2023. Til slutt: Takk til komiteens medlemmer for et godt samarbeid, og takk til presidenten for ordet.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-02-10:
La meg først vise til at Hans Andreas Limi gjorde oppmerksom på at vi i Fremskrittspartiet allerede i fjor høst, i forbindelse med budsjettbehandlingen, foreslo at her skulle det være en jordkabel og ikke monstermaster. Det mener vi selvsagt fremdeles. Derfor er det klart at denne saken verken blir avgjort av NVE eller av olje- og energiministeren. Den kommer til behandling i Stortinget uansett, selvsagt med mindre olje- og energiministeren eller NVE kommer til at de vil grave ned denne kabelen. Da er det ikke nødvendig å gjøre noe mer, men hvis det ikke skjer, blir det Stortinget som til slutt vil avgjøre denne saken. Så da vet man i hvert fall det. Når vi kom frem til at vi vil ha kabling i jorda, er det etter en helhetlig vurdering – det som er den nå populære begrunnelse fra finansministeren i sentralbanksjefsaken – hvor vi har lagt vekt på alle de forskjellige opplysninger. Vi vet at det er dyrere med kabel i jord enn med monstermaster, men det vil ha enorm påvirkning for veldig mange tusen mennesker, og det er sannsynligvis ikke så veldig stor forskjell i arbeidsmengden. Man vil få den samme etterspørsel etter arbeidskraft, og det er ikke mangel på penger i statskassen som er årsaken til at man ikke kan gjøre det. Det er flere representanter som snakker om hva tidligere regjeringer har gjort, og hva partier i tidligere stortingsperioder har gjort. Da har jeg lyst til å gjøre oppmerksom på at vi har hatt et stortingsvalg. Det er hva de nåværende stortingsgrupper mener, som teller, ikke hva stortingsgrupper i tidligere perioder fra de samme partier har ment. For det er faktisk slik at innad i partigruppene, i hvert fall er det slik i Fremskrittspartiet, er det av og til, ja ganske ofte, voteringer, og så er det kanskje et knepent flertall i en avgjørelse i en stortingsgruppe, som for så vidt alle respekterer. Men så er det stortingsvalg, og da er det en ny gruppe. Da kan det hende at holdningen har endret seg, slik at det som var et stort mindretall i foregående stortingsgruppe, nå er et flertall i den nåværende. Det at partigrupper endrer standpunkt i saker etter at man har hatt et valg, må man respektere, og med tanke på hva man gjør i regjering, hefter i hvert fall ikke stortingsgrupper for hva som skjedde i foregående regjeringer. Jeg vil si til Senterpartiets representanter, men også til Arbeiderpartiets, at man må lære at man av og til lider nederlag i regjering, og når man da slipper regjeringsansvar, kan man innta det standpunktet man kanskje har hatt hele tiden.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-02-10:
Mani Hussaini viste til det han kalte opplæring. Om han mente det var et forsøk på opplæring eller om det var reell opplæring, vet jeg ikke, men det får han selv vurdere. Men da kan jeg fortsette med en leksjon til. Jeg har aldri vært og kommer aldri til å være medlem av noen regjering, men jeg har vært partileder i 28 år, og det skjedde faktisk noen ganger – kanskje ikke så ofte – at jeg led nederlag i interne voteringer i partiet. Men det hindret meg ikke etterpå fra å arbeide aktivt for at det standpunktet flertallet inntok, skulle bli gjennomført. Det var noe jeg jobbet for å få gjennomført, selv om jeg altså tilhørte mindretallet. Slik er det selvsagt også med statsråder. En statsråd kan komme til én konklusjon i sitt departement, men lide nederlag i regjeringskollegiet eller fordi statsministeren gir en instruks om å mene noe annet. Da må allikevel den statsråden i det offentlige rom og i Stortinget argumentere for et standpunkt som den statsråden egentlig ikke står for, fordi det er et kollegium, og fordi det er slik det demokratiske system virker. Så det å tillegge tidligere statsråder et slags personlig ansvar, at alt de har sagt, er det de egentlig har ment, er feil. Det er ikke ukjent at det til stadighet gjaldt for en del av og olje- og energiministerne som kom fra Fremskrittspartiet, i enkelte saker.
Solveig Vitanza (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Nærings- og fiskeridepartementet har i Prop. 212 L for 2020–2021 lagt fram forslag til lov om nasjonale saksbehandlingsregler i saker om offentlig støtte. Loven skal omtales som støtteprosessloven. Jeg vil starte med å takke næringskomiteen for et godt samarbeid og en god prosess. Norge er en liten, åpen økonomi. For at vi skal skape arbeidsplasser for vanlige folk, er vi avhengige av at norske bedrifter kan selge sine varer og tjenester i utlandet. Ikke minst gjelder dette i EU, Norges viktigste handelspartner. Gjennom EØS-avtalen har Norge tilgang til EUs indre marked. Like viktig som tilgang til EUs marked i seg selv er behovet for like regler og konkurransevilkår for virksomhetene i det indre markedet. Dette gjelder også for offentlig støtte. Da må vi ha en felles forståelse av hvordan offentlig støtte skal gis. Offentlig støtte kan være et kraftfullt og nødvendig virkemiddel. Årlig gir det offentlige – fra statlige direktorater og alle landets kommuner – ut milliarder av kroner i støtte til bedrifter i Norge. De to siste årene har det offentlige, både i Norge og ute i verden, gitt store summer i offentlig støtte til bedrifter for å avhjelpe konsekvensene av pandemien. Når verden de neste tiårene må omstille industri og samfunn mot et fornybart samfunn, er det ingen grunn til å tro at det vil bli mindre behov for offentlig støtte og dermed klare retningslinjer og regler for hvordan det offentlige kan støtte bedrifter i denne omstillingen. Støtteloven fra 1992 regulerer i dag hvordan det offentlige skal gå fram om man ønsker å gi støtte. Denne loven har ikke blitt endret de siste 30 årene. Det er behov for å oppdatere og modernisere loven, slik at det blir lettere å forstå og bringe den i samsvar med gjeldende rett. Støtteloven regulerer ikke støtten i seg selv, men den regulerer i hovedsak prosessen det offentlige må gå gjennom når man ønsker å gi offentlig støtte til private bedrifter. Lovforslaget som behandles i dag, inneholder viktige klargjøringer om både plikten til å kreve tilbakebetaling og framgangsmåte for støttegiver etter at det er blitt utbetalt ulovlig støtte. Støtteprosessen er slik med på å avklare uklarhetene i det som til nå har vært gjeldende rett. I tillegg til å regulere prosessen for støtte med hensyn til EØS-avtalen sikrer støtteprosessloven at Norge oppfyller sine forpliktelser etter OECD-avtalen om normale konkurranseforhold i skipsbyggerindustrien og etter WTO-avtalen om subsidier og utjevningsavgifter. Alt i alt innebærer forslaget til en ny støtteprosesslov en opprydning og klargjøring av regelverket i den utgående støtteloven. En ny, oppdatert og moderne lov vil være positiv for støttegiver, for næringsliv og for samlet norsk verdiskaping.
Solveig Vitanza (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Jeg vil gjerne svare ut noen av bekymringene til representantene fra Rødt, og derfor må jeg gå litt mer detaljert til verks i dette innlegget. EØS-avtalen krever at ulovlig støtte skal tilbakeføres, men når vi snakker om ulovlig støtte i denne sammenhengen, dreier det seg om støtte som er meldepliktig til ESA, men som av en eller annen grunn ikke har vært meldt inn og godkjent av ESA i forkant. Ulovlig støtte kan være enten forenlig eller uforenlig med de materielle støttereglene. Forenlig støtte er dermed akseptabel i henhold til EØS-avtalen, og det er kun ESA som har rettslig adgang til å vurdere om støtten er forenlig. Dersom ESA i en sak finner at en ulovlig støtte er uforenlig med EØS-retten, vil det være fullt mulig å åpne for tilbakeføring av ulovlig støtte ti år tilbake i tid. Om ESA finner at støtten, selv om den brøt med det prosessuelle, var lovlig i henhold til konkurransevilkårene i EØS-området, vil ikke støtten måtte tilbakebetales. Det er nødvendig å presisere at støtteprosessloven omfatter offentlig støtte til økonomisk aktivitet. Jeg merker meg at representanter har snakket om at kommersielle aktører innenfor barnehagesektoren er berørt. Vi er flere partier som vil redusere profitt i offentlig finansierte private velferdstilbud, men både EFTA-domstolen og ESA har tidligere konkludert med at barnehagevirksomhet ikke kan anses som økonomisk aktivitet, og at vanlig driftsstøtte til disse ikke omfattes av EØS-reglene og støtteprosessloven. Flertallet i komiteen er tydelig på at det er fornuftig med en begrensning på tre år i plikten og adgangen til å kreve tilbake ulovlig støtte der ESA ikke har pålagt tilbakeføring. Her vil det offentlige være pålagt å kreve tilbake støtte uavhengig av om støtten materielt sett er innenfor de grensene EØS-retten setter for offentlig støtte. Det er også verdt å nevne at lovforslaget ikke står i veien for å kreve tilbake støtte med hjemmel i andre rettsgrunnlag, som kontraktsrettslige eller forvaltningsrettslige krav. En oppdatering vil gjøre det lettere for potensielle støttegivere å orientere seg i regelverket og dermed redusere risikoen for brudd på støtteregelverket. Regjeringen er tydelig på at handlingsrommet i EØS-avtalen skal tas i bruk for å fremme og styrke norske interesser. Vi er tydelige på at en mer aktiv stat kan støtte opp under nye norske industrieventyr og skape gode, trygge arbeidsplasser for folk flest.
Solveig Vitanza (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
La det ikke være noen tvil: For Arbeiderpartiet er dyrevelferd veldig viktig, og vi er veldig glad for at det nå kommer en stortingsmelding om dyrevelferd. Jeg vil også berømme Venstre for å ta opp en viktig sak. Det er heller ikke sånn som Høyre sier, at den rød-grønne regjeringen ikke gjorde noe med dette på åtte år. Det kom en ny dyrevelferdslov som slo fast at dyr har en egenverdi, uavhengig av den nytteverdien de måtte ha for oss mennesker. Det er veldig viktig. Dyr skal behandles godt og skal beskyttes mot fare for unødige påkjenninger og belastninger. Det å sikre en god dyrevelferd, er og blir viktig for norsk matproduksjon og for norske bønder. Et dyrehold som har flere kvaliteter, og som gir flere verdier til samfunnet enn det vi finner i en rekke andre land, er positivt for å sikre oppslutning om norsk mat og norske bønder også i framtiden. God dyrevelferd og dyrehelse med lite medisinbruk gir trygghet for folk, og det gir konkurransefortrinn for norsk matproduksjon. Så har vi sett bilder i media, bl.a. fra svinenæringen, som er helt uakseptable. Dette må slås hardt ned på. Som vi har hørt allerede, er det viktig arbeid på gang for å bedre dette. Vi må også sikre at Mattilsynet er godt nok rustet for å ivareta sitt samfunnsoppdrag for å sikre en god dyrevelferd. Uanmeldte tilsyn fra Mattilsynet er et av flere virkemidler som kan bidra til bedre dyrevelferd. Vi i Arbeiderpartiet mener det er en grunnleggende verdi i samfunnet vårt at dyr skal ha det godt. Det er mange gode forslag som har blitt løftet fram her, men vi mener altså at dette må ses i en helhet, og den helheten får vi i den meldingen landbruksministeren har varslet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2022-02-10:
Vi behandler i dag saksbehandlingsregler i saker om offentlig støtte. Denne proposisjonen ble fremmet i juni 2021 av regjeringen Solberg, og således stiller Høyres representanter seg bak proposisjonen slik den ble fremmet, i sin helhet. Høyre er opptatt av at Norge skal ha en aktiv EU- og europapolitikk og støtter varmt opp om Norges tilgang til det indre marked gjennom EØS-avtalen. Deltakelse i det indre marked skal sikre norsk næringsliv deltakelse og konkurransevilkår på linje med andre land innenfor EØS-området. Det er svært viktig for norske virksomheter med et velfungerende indre marked og like konkurransevilkår, og vi mener det er bra at EØS-avtalen inneholder felles regler om offentlig støtte. Offentlig støtte kan være et nødvendig virkemiddel for å nå viktige målsettinger, slik som reduserte klimagassutslipp og økonomisk utvikling i regioner med særlige utfordringer. Proposisjonen vi har til behandling i dag, stadfester at reglene om offentlig støtte samtidig også er en viktig forutsetning for at konkurransen i det indre markedet skal fungere godt på tvers av landegrenser. Reglene skal hindre subsidiekonkurranse mellom EØS-statene, hvor de fremmer eget næringsliv gjennom offentlige subsidier. De skal også begrense myndighetenes mulighet til å fremme enkelte foretak eller næringer fremfor andre. Disse reglene er særdeles viktige i en tid hvor vi ser politiske strømninger som vil hegne mer om egen produksjon og nasjonalisme, fremfor fri konkurranse og samarbeid på tvers av landegrensene. Høyre støtter forbedringer i eksisterende lover som har til hensikt å klargjøre lovverket og gjøre loven mer brukervennlig. Hovedmålet med å utforme en ny lov om nasjonale saksbehandlingsregler i saker om offentlig støtte er å sikre en klar og helhetlig regulering av de nasjonale støtteprosessene. Dette bidrar til forutsigbarhet og langsiktighet for næringslivet, og det er bra. Samtidig styrker det også muligheten til å etterleve Norges EØS-rettslige forpliktelser, og det er Høyre glad for.
Jan Christian Vestre (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Regjeringen foreslår nå nye regler som skal sikre at saker om offentlig støtte blir behandlet på en effektiv og enhetlig måte og i tråd med reglene i EØS-avtalen. Den nye loven skal klargjøre regelverket og dermed bidra til større forutberegnelighet, og det er viktig for næringslivet. Den dekker også et oppdateringsbehov når det gjelder saksbehandling og prosess på støtteområdet. Hovedformålet er å sikre en klar og helhetlig regulering av de nasjonale prosedyrene som må følges der nasjonale myndigheter ønsker å gi offentlig støtte. Lovforslaget skal bidra til at det ikke foretas formalfeil som gjør at støttetildelingen blir ulovlig etter EØS-avtalen. Dette er særlig viktig nå. Vi utbetaler altså mer offentlig støtte enn noen gang i forbindelse med koronaordningene. Lovforslaget inneholder regler om hva offentlige myndigheter i Norge, enten det er snakk om kommune eller et statlig direktorat, må huske på når de gir støtte, f.eks. meldeplikten som gjelder til ESA, og ikke minst tilbakekrevingsplikten. Forslaget inneholder videre en viktig klargjøring av plikten til å kreve tilbakebetaling, og hvordan støttegivere skal gå fram når det er utbetalt ulovlig støtte. Støtteprosessloven rydder dermed opp i spørsmål som har vært uavklart i gjeldende rett. Regjeringen foreslår en treårsbegrensning i støttegivers plikt og adgang til å kreve tilbake ulovlig støtte der det ikke foreligger et vedtak fra ESA om tilbakeføring. Der ESA ikke har fattet vedtak om tilbakeføring, plikter støttegiver også å kreve tilbake ulovlig støtte som potensielt er konkurransemessig akseptabel etter EØS-retten. Det er derfor gode grunner til å begrense støttegivers tilbakekrevingsplikt i disse tilfellene. Det vil ha stor praktisk betydning for eventuelle tilbakeføringskrav i framtiden, og derfor er vi glad for at flertallet i næringskomiteen er enig i dette forslaget. De viktigste støtteordningene våre, som differensiert arbeidsgiveravgift, tildeles gjennom skattefastsettingen. Slik støtte skal dermed følge saksbehandlingsreglene i skatteforvaltningsloven så langt de passer. Støtteprosessloven skal også sikre at vi oppfyller våre forpliktelser etter OECD-avtalen om normale konkurranseforhold i skipsbyggingsindustrien og WTO-avtalen om subsidier og utjevningsavgifter. For slike subsidier gjelder egne regler om melding, rapportering og tilbakekreving. Vi har nå tildelt over 7,5 mrd. kr til dekning av faste og uunngåelige kostnader for norske bedrifter som rammes av koronatiltakene. Dette er altså bare én av mange viktige koronastøtteordninger for næringslivet vårt. EØS-avtalen åpner for at myndighetene gir økonomisk støtte til norske bedrifter når det er nødvendig og godt begrunnet, og det er det i disse sakene. Men det er altså viktig at vi gjør dette på riktig måte, og støtteprosessloven gir klare regler om hvordan myndighetene skal gå fram når de tildeler offentlig støtte.
Jan Christian Vestre (Arbeiderpartiet), 2022-02-10:
Treårsbegrensningen i plikten og adgangen til å kreve tilbake ulovlig støtte er der hvor ESA ikke har pålagt tilbakeføring. Der ESA har gjort det, gjelder det en tiårsbegrensning. Det må vi forholde oss til som en del av EØS-avtalen, så det vil det ikke være mulig å endre. Så mener regjeringen at det er gode grunner til at det i de tilfellene der ESA ikke har pålagt tilbakeføring, skal være en treårsbegrensning. Det handler om forutsigbarheten for næringslivet vårt – at de kan innrette seg etter den offentlige støtten som er gitt, og at det vil kunne få veldig negative konsekvenser dersom bedrifter innretter seg og det er gjort eventuelle feil, og foreldelsesfristen er for lang. Jeg kan legge til at den generelle foreldelsesfristen i norsk lov er tre år. Det er også derfor regjeringen har lagt seg der.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-10:
Stortinget følgjer regjeringa gjennom store delar av forslaget, og så har det kome opp eit viktig spørsmål om avklaring. Det gjeld § 14 i forslaget, om at støttegivar kan fatte enkeltvedtak etter § 12 med krav om tilbakeføring av ulovleg støtte i inntil tre eller ti år. Kan statsråden oppklare for Stortinget kva forskjellen er på dei to forslaga, og kva praktiske konsekvensar det kan ha?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-10:
La meg begynne med eit eksempel. Tilsynskampanjen til Mattilsynet på slaktegris i Rogaland i 2018 avdekte alvorlege dyrevelferdsbrot hos 166 av 228 slaktegrisprodusentar. Året etter, i juni 2019, sa Karen Johanne Baalsrud, direktør for avdelingen for planter og dyr i Mattilsynet: «Våre tilsyn i senere tid kan ikke melde om noen markert bedring i dyrevelferden for svin». Det er mykje god dyrevelferd i norsk jordbruk, men vi har òg problem. Vi har ei samfunnsutfordring med dyrevelferd i Noreg som må adresserast. Éin ting er brot på regelverket, ein annan er for dårleg regelverk. Leveforholda til kylling, svin, kyr og andre beitedyr må forbetrast. Det er dette ei dyrevelferdsmelding for jordbruket skal ta tak i. Den siste gongen det skjedde, var for 20 år sidan. Mange av dei tiltaka som blei skisserte der, er ikkje følgde opp i dag, og mykje av regelverket vi har i dag, går tilbake til 1980- og 1990-talet. Spesielt er det kritisk for dei husdyra som blir drivne intensivt, sånn som gris, kylling og fjørfe, men også for kyr, sau og geit. Gris og kylling fyrst: Her har vi problem med intensivt produksjonspress. Konsesjonsgrensene bør senkast, samtidig som ein må vareta bondens økonomi, slik at det kan drivast meir i tråd med god dyrevelferd. Val av rase i f.eks. kyllingproduksjonen har i seg sjølv blitt drive fram av reine økonomiske motiv, utan omsyn til dyrevelferd. Burdrift av høner bør bli forbode. Det må bli større plass og betre miljø i innandørs drift. Det må bli sunnare rasar, og grisar og kyllingar bør ha tilgang på uteareal. I større grad enn i dag bør det leggjast til rette for at artstypiske behov blir varetatt i produksjonen. For dei husdyra der produksjonspresset er mindre, er framleis dyrevelferdsutfordringa til stades. Her gjeld det å gi gode reglar som gjer at dyra f.eks. kan vere ute ein god del av tida, få mosjon, ha gode areal, vere saman ku og kalv, osv. SV er i denne saka fornøgd med å danne fleirtal for at det skal kome ei offensiv dyrevelferdsmelding, at det skal finnast alternativ til problematiske avlingsmetodar, og at det skal gjerast eit arbeid med å betre situasjonen i svinenæringa. Vi er tilsvarande skuffa over at fleirtalet ikkje ønskjer å ta tak i problema i haldforskrifta no, eller ta tak i dei store dyrevelferdsutfordringane som er innan transport av dyr. Eit grunnleggjande problem er at bondens økonomi også er ein direkte årsak til dårleg dyrevelferd. Det meiner vi er ein viktig dimensjon i denne saka. Bondens økonomi må løftast. Det vil også ha positiv dyrevelferdseffekt, i tillegg til eit styrkt regelverk. Med det vil eg ta opp forslaga SV står bak i innstillinga.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-10:
Det som kanskje er oppsiktsvekkjande for dei fleste i denne saka, er at spesielt Høgre, Framstegspartiet, Venstre i innstillinga – og eg reknar med at også Kristeleg Folkeparti signaliserer støtte til desse forslaga – støttar offensive grep for dyrevelferd. Det er veldig bra. Dei siste åra har jo problemet vore å få akkurat desse partia med på offensive tiltak for dyrevelferd. Den 13. mars 2017 stemte dei same partia ned eit forslag frå SV om å be regjeringa «gå gjennom og oppdatere forskrifter for hold av dyr slik at disse er oppdaterte i henhold til dyrevelferdsloven». Den 27. februar 2020 stemte dei same partia ned alle forslaga frå SV om dyrevelferd, og deriblant: «Stortinget ber regjeringen gjennomgå minstekravene til levemiljøet for griser, med sikte på å innføre strengere krav til levemiljøet som i større grad gir grisene mulighet til å utøve sine naturlige og artstypiske behov.» Det er dei plutseleg inne på i dag. Eller: «Stortinget ber regjeringen spesifisere i regelverket hva slags fysisk håndtering av husdyr i landbruket som ikke er tillatt.» Det stemte dei også imot. Seinast i fjor stemte dei tidlegare regjeringspartia, med Framstegspartiet, ned ei rekkje forslag frå SV som blei behandla på våren, om at tilgangen på uteareal for gris og fjørfe skulle utvidast, at samvær mellom ku og kalv skulle etablerast, at alternativ til kirurgisk kastrering skulle gjerast noko med, og at det skulle bli større areal per dyr i fjørfe- og svinenæringane. Poenget mitt er at det går føre seg ei viss dyrevelferdsvasking i denne saka. Det er bra, for når resultatet er at det begynner å samle seg eit fleirtal for å styrkje dyrevelferda, er det utelukkande positivt. Men det er jo eit bakteppet her, at ein i åtte år har stemt det konsekvent ned. Det at det tar så lang tid å få i gang denne dyrevelferdsmeldinga, er fordi det er eit arbeid som burde vore starta for lenge sida. Det burde vore starta under den førre regjeringa, mykje tidlegare enn det faktisk blei gjort. Likevel meiner SV at det skal prioriterast og setjast høg hastigheit på, men vi må ikkje gløyme at det er ein historikk her. Ein kjem ikkje inn her som om ingenting har skjedd tidlegare. Mykje har skjedd tidlegare; forslag har blitt stemte ned. Det er ein prosess som har blitt satt på vent. Eg vil berre støtte innlegget til min medrepresentant Unneland. Det å begynne å endre straffelova frå enkeltsak til enkeltsak – eg reknar med at alle partia her har åtvara mot det. At straff er vegen å gå for å få betre forhold – nei, det er gjennom betre regelverk, først og fremst. Det er det som er vegen til betre dyrevelferd.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-10:
Eg vil takke Stortinget for ein spennande debatt. På mine over åtte år her er dette første gong det er ordentleg dynamikk i dyrevelferdssaka. Eg kom inn i 2013. Det var blått styre. Venstre røysta berre for pelsdyroppdrettforbodet, elles imot alle våre forslag. Det var svart hav, for å seie det sånn, for dyrevelferdssaka. No får vi ein heilt annan type dynamikk. Det er ein interesse, verkar det som, i alle partia for å gjere noko for dyrevelferda. Vi ventar no på det lange arbeidet med ei dyrevelferdsmelding, som sjølvsagt vil ta opp i seg til det som er sagt og gjort og meint og meldt i denne saka. Det blir interessant å følgje med på, og eg trur at dette passar som hand i hanske med samtidig å løfte jordbruket, løfte bonden, få fleire bønder og få mindre produksjonspress, slik at ein også kan få betre dyrevelferd gjennom det – regelverk og økonomien til bonden.
Hege Bae Nyholt (Rødt), 2022-02-10:
Norske barnehagebygg er som regel bygd på gratis eller svært rimelige tomter og finansiert med gunstige lån gjennom Husbanken. Barnehagebygg er en viktig del av infrastrukturen som vi trenger i norsk omsorg og utdanningspolitikk, og i løpet. Trygge Barnehager solgte nylig 142 barnehagebygg til det svenske eiendomsselskapet SBB for 4,58 mrd. kr, og i fjor solgte Læringsverkstedet 138 barnehagebygg til SBB for totalt 4,25 mrd. kr. Rødt mener at det her kan være snakk om ulovlig gitt statsstøtte, jf. velferdstjenesteutvalgets vurderinger. Dette er to konkrete eksempler, der det om kort tid kanskje kan bli vanskelig å kreve disse pengene tilbake hvis det viser seg å være riktig. Det kan ikke være sånn at vi setter oss i en situasjon hvor vi ikke kan både ettergå og slå ned på ulovlig gitt offentlig støtte som ligger lenger tilbake i tid enn tre år. Det vil være veldig skadelig for det norske samfunnet.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2022-02-10:
Næringskomiteen har hatt det nemnde representantforslaget frå Venstre om å styrkje dyrevelferda for produksjonsdyr til behandling. Komiteen deler synet til forslagsstillarane om at det er viktig å sikre ein god dyrevelferd i Noreg, og vi meiner at Noreg framleis skal vere i verdstoppen på dette området. Komiteen slår tverrpolitisk fast at Noreg har gode føresetnader for å halde oppe god dyrehelse og ha god dyrevelferd. Eg går ut frå at forslagsstillarane sjølve gjer greie for eigne forslag. For oss i Senterpartiet og Arbeidarpartiet er det viktig å streke under at vi ikkje stemmer ned forslaga frå Venstre fordi vi er mot å betre dyrevelferda, men fordi vi meiner det er grunn til å sjå meir nøye på problematikken. Vi ønskjer eit fagleg blikk som grunnlag for vedtak i Stortinget som har store konsekvensar. Seriøs politikk på området dyrevelferd må innebere tiltak som har god dyrevelferd som sannsynleg mål, men det er ikkje nødvendigvis det ein oppnår med forslag om å auke strafferamma for brot på dyrevelferdslova, slik Høgre, Framstegspartiet, Raudt og Venstre gjer i denne saka. Dei kjem med dette utan å sjå på heilskapen og utan å vurdere om andre tiltak kan ha betre effekt for dyrevelferda. Dessutan: Om problemet er at enkelte i dag ikkje klarer å overhalde dagens reglar, er det ikkje sikkert at endå strengare reglar eller høgare straffer er svaret. Det heile framstår slik sett som lettvint og lite gjennomtenkt. Landbruksminister Sandra Borch har gått ut med at regjeringa vil fremje ei eiga stortingsmelding om dyrevelferd. Denne dyrevelferdsmeldinga skal ta for seg både husdyr og produksjonsdyr på land og i sjøen. Ein slik heilskapleg gjennomgang ved hjelp av fagfolk vil leggje eit godt grunnlag for å vurdere tiltak og regelendringar som kan styrkje norsk dyrevelferd. Sjølvsagt skal det òg skje forbetringar fram til meldinga vert lagd fram, men store grep, som har store konsekvensar for dyra og næringane, må sjåast på med eit meir seriøst blikk enn det mange av dei andre partia tydelegvis har tenkt å bruke. Bønder er ei yrkesgruppe som har stor omsorg for dyra. Det har likevel dei siste åra vore avdekt hendingar med grove brot på reglane og situasjonar der dyr openbert ikkje har hatt det bra. Det er viktig at brot på dyrevelferdslova blir teke ordentleg tak i. Regjeringspartia og SV har styrkt Mattilsynet nettopp for å sikre oftare og betre tilsyn. Målet er at Mattilsynet skal ha tilstrekkeleg med ressursar for å drive god rådgjeving og ha eit målretta samarbeid med produksjonsnæringane. Noreg skal i åra framover produsere meir mat for å auke sjølvforsyninga og sikre den nasjonale matberedskapen. Det skal skje samtidig som dyrevelferda blir endå betre. Då må tiltaka vere eit resultat av gjennomtenkte endringar og innebere reelle forbetringar. Senterpartiet og Arbeidarpartiet vil stemme for det lause forslaget frå Framstegspartiet i saka.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2022-02-10:
Det er eit stort tema vi diskuterer i dag, og vi frå regjeringspartia anerkjenner at det er så stort at det tek tid å få lagt fram ei ordentleg stortingsmelding som skal leggje grunnlaget for den aller beste politikken, som vi forhåpentlegvis skal vere einige om i denne salen. Eg trur det er svært mykje vi er einige om, og det er eit godt utgangspunkt. Så skal dette sjølvsagt gå så fort som mogleg. Eg har lyst til å ta for meg situasjonen til ein bonde som ikkje klarer å gå i fjøset, altså dei tilfella der det rett og slett er problem som ligg bak. Viss nokon av oss stortingsrepresentantar ikkje karar oss inn i salen, er det minst to frå den same komiteen som er sjeleglade for at vedkomande ikkje kom og deltok i debatten, men det er noko heilt anna vi talar om her. Når det er snakk om produksjon, husdyrhald, liv og dyrevelferd, osv., seier det seg sjølv at det er ei så enormt mykje større rekkjevidde på det når det går gale. Det er heilt rett, som representanten André Skjelstad nemnte i innlegget sitt, at Mattilsynet skal ha ein rettleiingsfunksjon, og det var eg også inne på i innlegget mitt, at her er det snakk om rådgjeving og tett oppfølging i samarbeid med produsentane. Eg meiner at vi ikkje kan overvurdere akkurat det – kor mykje det betyr for å sørgje for betre dyrevelferd. For uansett kor mykje strengare reglar og straffar vi skal innføre, er jo problemet dei som ikkje klarer å overhalde det. Dei må ha hjelp. Så dette med tilsyn, oppfølging og rådgjeving er ein ekstremt viktig del av det, som vi skal satse på vidare. Eg synest samtidig det er ein litt rar debatt. Det er påpeikt at det er 20 år sidan sist det kom ei dyrevelferdsmelding, og representanten Westgaard-Halle kritiserer regjeringa for å ta seg tid til å lage ei solid dyrevelferdsmelding, som vi ønskjer, for vi seier at ho skal kome i 2024. Dei brukte sjølve nesten åtte år før dei varsla at det skulle kome ei melding, og så seier ho i replikksvaret til statsråden at det var ei rød-grøn regjering åtte år før det igjen. Det synest eg er eit svært tynt argument for å få fram at vi skulle ha vore tidlegare ute. Det var òg mykje nærmare den stortingsmeldinga som kom for 20 år sidan, det seier seg sjølv. Tida har gått, og no gjer vi så godt vi kan for å speede opp, så det blir ei solid melding som skal kome så snart som mogleg. Til slutt har eg lyst til å ta for meg det Alfred Bjørlo frå Venstre seier, der han gjer narr av at dette skal gå så seint, mens det liksom er ein kvikkfiks med domstolsreforma. Der er det verdt å minne om at vi hadde ei domstolsordning inntil i fjor vår, som har eksistert i mange år, og som det no er snakk om å kunne gjenopprette. Det er klart at det er ein heilt annan prosess som ligg bak den eventuelle gjenopprettinga, som vi håper på, enn det er å skulle skrive ei dyrevelferdsmelding, som eg trur vi alle saman er einige om må vere så god som mogleg for å gje oss det best moglege grunnlaget for gode politiske vedtak.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2022-02-10:
Dyrevelferd er viktig. Det er vi alle enige om. Allerede i juni 2021 varslet regjeringen Solberg behov for en ny stortingsmelding om dyrevelferd. Jeg er veldig glad for at Venstre løfter denne saken og har gjort et veldig godt arbeid, og at vi nå diskuterer det og ser ut til å få flertall for flere forslag. Jeg tror også at veldig mange små grep kan gjøre en stor forskjell. Norsk landbruk i dag er generelt sett veldig flinke på dyrevelferd. Jeg opplever at de aller fleste bønder tar veldig godt vare på og er veldig glad i dyra sine, og det er jeg veldig glad for. Det høres kanskje litt klisjeaktig ut, men det er sånn at glade dyr gir bedre produksjon, bedre mat og bedre lønnsomhet. Det betyr ikke at vi ikke skal ta tak i og se på bedre løsninger, for det finnes selvfølgelig et stort potensial. Når det gjelder gris, som er et av temaene vi diskuterer, er det sånn at hvis man er grisemamma og lever på et hardt betonggulv med veldig lite strø, får man sår. Sånn er det, og det er jo ganske logisk. De sårene kan i noen tilfeller gå helt ned til knoklene. Avl som gjør grisene ekstra store, gir jo mye mat, men hvis de ligger på hardt gulv, fører det til benproblemer, og disse grisemammaene blir veldig sjelden noe særlig mer enn to år. De fleste regelbruddene vi ser at Mattilsynet har avdekket i sin svinekampanje, var knyttet til nettopp det – mangel på det gode underlaget og fravær av strø og rotemateriale. Det er utfordringer som ganske enkelt kan løses. Samtidig er det sånn at det er viktig at de kravene vi stiller her på Stortinget, ikke gjør at bøndene dynges ned i utgifter. Det er jo ikke sånn at bøndene i dag har et hav av penger å ta av, så vi er nødt til å gjøre ting på en god måte som er bra for dyra, men som også er tiltak som er realistiske for bøndene å gjennomføre. Når det gjelder fugl, er det sånn at vi i dag kverner hanekyllingene levende; ca. 3 millioner hanekyllinger kvernes levende hvert år i Norge. Veksthastigheten på kylling er en stor utfordring. Det er det ganske bred enighet om. Jeg er veldig glad for at flere av dagligvarekjedene har tatt tak i dette selv og stiller krav. De faser ut hurtigvoksende raser og bruker mer bærekraftig fôr. Norsk Kylling AS er et av disse eksemplene. I 2018 sluttførte de utskiftingen av ca. 13 millioner kylling, fra hurtigvoksende til saktevoksende, så her er markedet allerede på ballen. Så er det sånn at enkelte som har dyr, ikke bør ha dyr. I dag er strafferammen for å ødelegge natur høyere enn for dyremishandling, og det henger ikke på greip. Derfor mener vi at strafferammen for dyremishandling og bøtesatsene for grovt uaktsomme brudd på dyrevelferdsloven bør økes, og vi håper at kanskje SV, f.eks., kan vurdere å være med på det forslaget. Jeg tar med det opp forslaget.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2022-02-10:
Det ser ut som at det å svare på spørsmål er noe Senterpartiet generelt har litt utfordringer med, men vi gir oss jo ikke, selvfølgelig. Men Senterpartiet stemmer altså imot alle forslag for dyrevelferd som fremmes i saken. De vil skyve på en ny dyrevelferdsmelding og levere den fem år etter at Solberg-regjeringen sa at det var behov for den – fem år. De har varslet stortingsmeldinger om både det ene og det andre, men dyrevelferd er det altså helt umulig å gjøre noe med. Man trenger fem år på det. Så til det med kostnader: Argumentet mot et av forslagene er at det er så store kostnader, og derfor kan ikke regjeringspartiene gå inn for det. Derfor lurer jeg på: Hva koster det å øke bøtesatsene for grove brudd på dyrevelferdsloven?
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2022-02-10:
Så var det det med å svare på spørsmål igjen da. Argumentet er altså at forrige regjering satt i åtte år uten å gjøre noe, men nå er det 20 år siden forrige dyrevelferdsmelding, så det satt jo en rød-grønn regjering ved makten i åtte år før det igjen. Vi kan gjerne slå hverandre i hodet med hvem som har sittet lengst uten å gjøre noe, men Solberg-regjeringen varslet at det måtte komme en ny dyrevelferdsmelding, mens dagens regjering sier at de trenger fem år på å gjøre det. Det synes jeg er litt merkelig. Men spørsmålet mitt dreide seg ikke om det. Spørsmålet mitt dreide seg om kostnader. Hva koster det å øke bøtesatsene for grove brudd på dyrevelferdsloven?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2022-02-10:
Dyrevelferd er noe som engasjerer oss alle, og de siste års bilder av sjokkerende behandling av dyr er det ingen av oss som er for. Det gjorde at forrige regjering startet et arbeid med dyrevelferdsmelding, og den nye regjeringen har utvidet den med et enda større mandat for å komme med en melding med bred faglig bakgrunn – for å øke dyrevelferden i vårt eget land. Jeg har store forventninger til det arbeidet som regjeringen har startet. Det er utrolig viktig at en slik melding bygger på fersk kunnskap om situasjonen i norsk landbruk, ikke minst om hva som er god dyrevelferd. Så er det sånn at en slik melding må komme med noe mer. Den meldingen må også komme med en beregning for hva dette vil bety for vår egen matproduksjon. Hva vil det bety for den enkelte bonde når vi legger inn tiltak? For til sjuende og sist handler det også om bunnlinjen til den enkelte bonde. I tillegg vet vi at bøndenes helse har innvirkning på dyrehelsen. De som sliter med sin egen helse, har vanskeligere for å følge opp det ansvaret det er å ha god dyrevelferd hos sine egne dyr. Derfor er jeg opptatt av at denne dyrevelferdsmeldingen som regjeringen kommer med, skal være godt faglig fundert, at den skal kunne komme med grundige løsninger og kunne se på lovverk og på krav. Men jeg er opptatt av at det skal gjøres på en måte som ikke gjøres i enkeltvedtak i Stortinget. Dette mener jeg for næringens del, men jeg mener det også for kompetansen og kunnskapen inn i det vi vedtar. Derfor er det slik at Kristelig Folkeparti, selv om vi er opptatt av dyrevelferd, ikke vil stemme for noen av de enkeltforslagene som er kommet, men vi ser fram til den dyrevelferdsmeldingen som kommer. Og vi har et eget løst forslag hvor vi ber om at denne meldingen bygger på oppdatert kunnskap om dyrevelferd, og ikke minst tar utgangspunkt i faglige og faktiske forhold som nå er der, og at den i tillegg tar med seg at menneskevelferd også har betydning for dyrevelferd.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-10:
Jeg er glad for at næringskomiteen er enig i at en ny dyrevelferdsmelding er viktig og nødvendig. Et slikt arbeid vil rette oppmerksomheten mot forhold som denne regjeringen prioriterer høyt, både dyrevelferd og betingelsene for dyrehold i primærnæringene våre, innenfor både grønn og blå sektor. Så mener jeg at arbeidet vi leverer, må stå seg over tid og kunne gi et solid grunnlag for arbeidet med dyrevelferd i mange år framover. Den forrige stortingsmeldingen om dyrehold og dyrevelferd kom for snart 20 år siden. Tiden er moden for en ny melding, men arbeidet er svært omfattende og må gjøres godt. Kompleksiteten i forholdene som skal dekkes, og omfanget av meldingen og det den er ment å favne, og nødvendigheten av et solid faglig nivå, gjør at tidsperspektivet er vesentlig. Å legge fram en melding for Stortinget senest vårsesjonen 2023 betyr i realiteten et ferdig gjennomarbeidet proposisjonsarbeid innen utgangen av dette året. Hvis jeg hadde trodd det var mulig, ville jeg foreslått det selv. Men med forslaget som ligger i dag i komiteen, vil det være vanskelig å få all kunnskapen på bordet, også særlig siden denne meldingen, som regjeringen har varslet, både skal omfatte husdyr, kjæledyr og ikke minst dyr innenfor akvakultur. Så jeg holder derfor fast ved at en stortingsmelding først bør fremmes i 2024. Så vil jeg minne om at representantforslaget som vi behandler i dag, bare omhandler produksjonsdyr, mens regjeringen har varslet en dyrevelferdsmelding som skal omfatte både produksjonsdyr, kjæledyr og dyr innenfor akvakultur. Den nye regjeringen varslet allerede i Hurdalsplattformen en ambisjon om at vi i Norge skal være blant verdens beste når det gjelder dyrevelferd, men inngangen må være kunnskapsbasert, helhetlig og grundig. Dette er særlig viktig der tiltak kan få betydelige konsekvenser for økonomi og konkurransekraft i norsk husdyrhold. Målet bør jo være at vi på en best mulig måte skal løfte fram ulike problemstillinger knyttet til dyrehold og dyrevelferd, både faglig og politisk. En dyrevelferdsmelding må inneholde forslag til nye, langsiktige mål og tiltak som skal stå seg i lang tid framover. Jeg er overrasket over å se innstillingen i dag, som Høyre og Fremskrittspartiet er med på, det som handler om svinenæringen og oppgraderinger av driftsbygninger eller nybygg. Det vil få alvorlige økonomiske konsekvenser for svinenæringen som ikke kommer til å stå seg over tid. Så vil jeg avslutte med å si at jeg er glad for engasjementet, for det er viktig, og det er bra i det arbeidet vi skal i gang med når det gjelder å skrive en dyrevelferdsmelding.