Sigurd Hille (Høyre), 2016-05-31:
Norge har i det store og hele et godt skattesystem. Skattereformen fra 1992 har lagt grunnlag for dette. Grunntrekkene og prinsippene fra denne reformen videreføres i den foreliggende saken. Likevel er det slik at ethvert system fra tid til annen bør gjennomgås med sikte på nødvendige tidsmessige forbedringer. Det er enighet om at skattebyrden endres i noen grad fra skatt på selskap, sparing og kapital mer i retning av skatt på forbruk og til dels eiendom. Hensikten er at dette skal gi en mer positiv dynamisk virkning i samfunnet. Noen av oss er særdeles opptatt av at beskatning av arbeids- og næringsliv skal ha den effekten at arbeidsplasser bevares og nye skapes. Skattesystemet bør stimulere til investeringer, til aktivt medeierskap i bedrifter og aller helst til gode rammevilkår for privat norsk næringsliv – dette fordi det vil øke sysselsettingen og verdiskapingen i landet som helhet. Hvorledes vi innretter skatten nettopp med dette for øye, er antakelig det viktigste skattepolitiske virkemiddelet vi har. Det dreier seg folkelig sagt om hvordan samfunnet behandler private eiere av norsk næringsliv. Ryggraden i dette næringslivet er de mange små og mellomstore privateide bedriftene. Derfor er eierbeskatningen og hvorledes den er utformet, avgjørende for denne livsnerven i vårt arbeidsliv. Den brede enigheten som er nedfelt i flertallsmerknadene i denne saken, svarer i stor grad på disse utfordringene – i alle fall et godt stykke på vei. Eierbeskatningen, skatt på utbytte og selve selskapenes resultat skal samlet sett være på dagens nivå. Sammensetningen av skatten blir dog noe annerledes, idet overskuddet i selskapene beskattes mindre, mens utbyttebeskatningen isolert sett økes noe. Det vil nok kunne være delte oppfatninger om denne sammensetningen, men i sum er det tilfredsstillende. Det tar høyde for andre forhold, f.eks. forholdet til hva som skjer i andre land, først og fremst våre naboland. Et yndet diskutert område, for å si det slik, er formuesskatten. Regjeringen Stoltenberg og stortingsflertallet har tatt noen grep her de siste årene. Noen av oss mener nok at det skulle vært gjort mer med problemet omkring formuesskatten. Spesielt gjelder dette den delen av formuesskatten som er knyttet til verdien av eierskap i norsk næringsliv, i første rekke de mange familieeide bedriftene, herunder problemstillinger som kan bety skatt på bedrifter som ikke har økonomisk evne til avkastning til eier. Gledelig nok er det forslag i denne saken som et godt stykke på vei gjør noe med disse problemene. Innføringen av en verdsettelsesrabatt på 20 pst. vil føre til lavere skattegrunnlag, og ikke minst vil forslaget om at erleggelsen av formuesskatten kan utsettes når bedriften formuen gjelder, går med underskudd eller ellers har likviditetsproblemer, kunne avhjelpe flere private eiere av virksomheter. Svært fortjenstfullt har regjeringen i forslaget til RNB tatt dette punktet inn med sikte på at det skal gjennomføres allerede fra inntektsåret 2016. Et annet punkt i enigheten er forholdet til gründere. Det pekes på at denne gruppen av næringsdrivende i forbindelse med børsintroduksjon ofte kan komme i en situasjon der verdiene og dermed skattegrunnlaget for formuesskatt er betydelig uten at virksomheten som sådan kaster noe som helst av seg. Til tross for disse enighetspunktene vil det fremdeles være problemstillinger som er alvorlige for det private norske eierskapet i virksomheter. Én problemstilling er den urettferdigheten som er knyttet til det norske eierskapet i forhold til utenlandske eiere, som jo i sin helhet slipper formuesskatt. Dette er og blir en uholdbar forskjellsbehandling, som virker konkurransehemmende sett med norske øyne. Videre er det slik at mange virksomheter opplever andre former for beskatning som øker. Stadig flere kommuner innfører eiendomsskatt, særlig for verk og bruk. Dertil kommer at selve takstgrunnlaget for bedriftenes lokaler etc. ofte skrus opp. Dermed kan summen av beskatning for bedriftene og dens eiere faktisk øke selv om formuesskatten som sådan settes noe ned. Likevel: Vi får glede oss over det vi kan, og hilse dagens skattemelding med dens forbedringer velkommen. Og så får noen av oss jobbe videre med ytterligere forbedringer i det private norske eierskapet.