Nils Aage Jegstad (Høyre), 2017-06-15:
Når verden endrer seg, må rammeverk og regler moderniseres i takt med utviklingen. Det finnes ikke mange gode eksempler på en positiv utvikling på de områder der utøvende næring ikke har hatt incentiver for en kundetilpasset utvikling. Taxinæringen har manglet verktøyene for å gjøre næringen bedre. De offentlige løyvereguleringene er til hinder for at sentralene kan sette høyere krav til kvalitet og innhold i produktet, til forbrukernes beste. De offentlige reguleringene av drosjemarkedet har lenge vært modne for revisjon og modernisering. Regelverket er i dag veldig fragmentert, og ansvarsforholdene er uklare. Konkurransetilsynet konkluderer med: «Dagens regulering av drosjemarkedet legger ikke til rette for effektiv konkurranse og produktivitetsvekst.» Og videre: «Ikke minst har den teknologiske utviklingen medført at grunnlaget for prisregulering i drosjemarkedet har endret seg.» Samtidig melder drosjenæringen selv om et stort behov for endringer. Vi skal ikke forby tjenester for å beskytte eksisterende forretningsmodeller, men Høyre ønsker å sikre likebehandling av de ulike aktørene. Samtidig må endringene åpne for å ta i bruk ny teknologi og legge til rette for innovasjon og produktivitetsforbedrende tiltak. Drosjenæringen har kommet i søkelyset i forbindelse med debatten rundt delingsøkonomien. Delingsøkonomiutvalget foreslår å oppheve løyveordningen for drosjer. Et av hovedankepunktene er manglende konkurranse i drosjenæringen. En må imidlertid her skille mellom bestillingsmarkedet, som er den største delen av drosjevirksomheten, og det som foregår på gaten. Det er stor konkurranse om bestillingsmarkedet, hvor ikke minst det offentlige er en stor aktør. Når man tar drosje fra en drosjeholdeplass, er man prisgitt drosjekøen. Som i de fleste strengt regulerte næringer oppstår det et uregulert marked på utsiden av systemet og samtidig foretak i en gråsone. Ren piratdrosjevirksomhet foregår i stort omfang og skaper problemer både for sikkerheten og for den regulerte næringen. Selskaper som Uber oppstår i det som i dag er en gråsone. Transportvirksomheten organiseres her tilsynelatende uten at det er tjenestebetaling, og man går dermed klar av lovens formelle regler om betaling for transporttjenester. I utgangspunktet må en ta inn over seg at forholdene er vidt forskjellige mellom de tettest befolkede byområdene og resten av landet. I spredt bebygde områder vil offentlige innkjøp være fundamentet for at det i det hele tatt finnes et drosjetilbud. På den andre siden av skalaen befinner Oslo-området seg, hvor det bør være rom for flere konkurrerende sentraler. Det er et paradoks at i Oslo og Akershus, hvor det er forutsatt at prisene skal fastsettes i et marked, og hvor det er flere drosjesentraler, øker prisene. Alle som driver næring, må underlegges de samme lover og regler. Om selskapet heter Oslo Taxi, Bergen Taxi eller Uber, er det de samme kravene til innberetning til skattemyndighetene og oppfylling av lover og regler knyttet til brukernes rettigheter og samfunnets krav til trafikksikkerhet etc. som gjelder. Næringene som nå utfordres, må få mulighet til å styrke sin posisjon ved å utvikle seg – til kundenes beste. Høyre mener at vi ikke trenger en ny stortingsmelding om drosjenæringen. Vi mener vi kan løse utfordringene uten det. Betingelsen er at også næringen selv tar tak i de utfordringer den står overfor.