trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Statsråden sa i sitt innlegg angåande vedtak II, om dei regionale helseføretaka si plikt til å yta pasienttransport og påleggja helseføretak å ha avtale med taxiselskap, at det ikkje var ei slik plikt. Det har vi diskutert før, men i spesialisthelsetenestelova § 2-1 a står det: «Det regionale helseforetaket skal sørge for at personer med fast bopel eller oppholdssted innen helseregionen tilbys spesialisthelsetjeneste i eller utenfor institusjon(…) herunder transport til undersøkelse eller behandling i helse- og omsorgstjenesten». (…) Så står det i tillegg: «Tjenester som nevnt i første ledd», som eg las opp, «kan ytes av de regionale helseforetakene selv, eller ved at de inngår avtale med andre tjenesteytere.» Poenget er at ein verken yter det sjølv eller inngår avtale, og det er det Stortinget no presiserer må skje.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Eg synest det er spesielt når det står eksplisitt i lova, spesifikt i Lov om spesialisthelsetjenesten, at «tjenester» – altså her transport til undersøking eller behandling – «nevnt i første ledd kan ytes av de regionale helseforetakene selv, eller ved at de inngår avtale med andre tjenesteytere», at statsråden står her og seier at dette ikkje gjeld, at dette kan helseføretaka innfri ved at pasienten sjølv ordnar med transport og ordnar med ein eigen avtale, og at helseføretaka ikkje har noko ansvar for, som det står i lova, å yta transport sjølv eller ved å inngå avtale. Eg lurer på om statsråden har tenkt å følgja opp vedtak II, om at ein skal ha avtale med taxiselskap. Eg er veldig ueinig i den lovfortolkinga statsråden har, og meiner at dette er ei plikt, og eg forventar at ein tar tak i vedtak II og følgjer det opp.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Pasientreiseordningssaka har tatt altfor lang tid. I opposisjonen har vi tatt opp dette mange gonger, for det har vore ei stor sak ute. Det er jo slik no at det er altfor mange som kvir seg for å ta i bruk pasientreiseordninga. Viss ein har ein skrøpeleg forelder eller annan slektning, er det jo mange som ikkje lèt dei reisa med pasientreiseordninga fordi det vert for usikkert. Anten klarer ein å køyra dei sjølv, elles så lèt ein faktisk vera å reisa til timer. Det er det òg ein del som fortel om. Ein del bruker TT-kortet sitt, sjølv om eg ikkje veit om det eigentleg er lov til slike ting. Dette er situasjonen ute, og det er altså så fortvilande å høyra slike historier år etter år, og at ingenting vert betre. Vi har no hatt så mange erfaringar med anbod på pasientreiser og drosjer i helseføretaka, og kvar gong vert ein forferda, kvar gong vert det ei enorm belastning for sjuke pasientar. Vi veit ikkje alle konsekvensane av dette, men det fortset – anbodspraksisen til helseføretaka berre fortset, og dei får endatil forlengt kontraktane sine, sjølv om det vert enormt mange fleire klager. Vi har mange eksempel frå mitt heimfylke, Helse Bergen, som har det slik det har vore i Oslo, Voss distriktskommune, som har hatt eit godt, stabilt tilbod med Voss taxi i alle år – kjenner pasientane sine, og er trygge på dei. Så kom eit nytt anbod og eit framand taxiselskap, som da dei fekk kontrakten, ikkje hadde ein einaste bil eller sjåfør, men dei tar i bruk underleverandørar. Det var enormt mange klager og heilt utrulege historier om kva ein måtte oppleva. Vi kan ikkje ha det sånn i helsevesenet. Dette er jo ikkje snakk om kven som helst av pasientane; det er snakk om pasientar som har rett til transport fordi dei er sjuke. Da kan ein ikkje ha eit så utrygt tilbod. Anbodspraksisen i helseføretaka må ein gå gjennom. No høyrer eg at statsråden seier at dette skal koma i revidert. Eg har opplevd at det har vore ei trenering av dette, for ein har ikkje eigentleg vilja gå inn og sjå på anbodspraksisen. Men det må ein gjera viss ein set pasientane først. Eg likar ikkje å bruka uttrykket «pasientens helsetjeneste», men eg skal bruka det i denne anledninga: Pasientens helseteneste fortener ikkje ei pasientordning sånn som ho er i dag, og no må det verta fortgang for å få ei trygg pasientreiseordning i heile landet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Ingen som har vore i Valldalen i Røldal og har snakka med bygdefolk om historia, kan vera urørte. Valldal var Vestlandets største stølsdal med rike naturressursar. På bilde av Valldalen frå før han var demd ned, ser det ut som eit paradis. Seterdrifta var livsgrunnlaget for heile jordbrukssamfunnet i Røldal. Kraftutbygginga har skapt enorme sår, bygdefolket har følt seg overkøyrde og overhøyrde. Det var ikkje berre ein dal som var demd ned, det var òg eit heilt samfunn. Lars Seim, som er grunneigar, har spelt inn dette i høyringsuttale til behandlinga i komiteen: Røldalsbygda må leve med såra i naturen til evig tid. Mange av dei gamle som opplevde dette, vart aldri heilt dei same att. Det vart eit traume som sat langt inne i sjela til den siste dag. Eg forstår det slik at dette er traume som Røldals-samfunnet framleis lever med. Utbygginga og naturøydelegginga hadde aldri skjedd i dag. Når statsråd Tina Bru i Haugesunds Avis uttalar at kommunane som er omfatta av utbygginga, har kome svært godt ut av det, er det ein provokasjon. Det må ein forstå. Vertskommunane som i fleire år har arbeidd fram modernisering av konsesjonsvilkåra i Røldal-Suldal, har ikkje vorte komne i møte av Hydro. Dei har vist til at den nye konsesjonen skulle fornyast i 2022. Det er store ting, men det er òg enkle ting, det er mange år med brotne løfte. Valldalen er utilgjengeleg store delar av året på grunn av at vegen ikkje er framkomeleg eller er farleg. Røldalsvatnet er ikkje regulert, fossane er tørrlagde. Når det gjeld næringsfond, bør det ikkje vera tvil om at det er mogleg og nødvendig, for her er det heilt spesielle omsyn som ligg føre. Det er omfattande naturinngrep, og det er ein heilt spesiell historie, det kan ikkje samanliknast med andre saker. Så det er heilt klart at ein må ha nye konsesjonsvilkår som gir næringsfond til dei to kommunane det gjeld. Det må setjast inn miljøtiltak, som minstevassføring og betre regulering av Røldalsvatnet. I eit innspel frå grunneigarlaget er det referert frå Røldal kommunestyre i 1962. Der skriv dei at dei ikkje går imot at det vart gitt konsesjon, men da må det òg frå konsesjonssøkarens side så langt råd er, verta ytt og ofra noko for å søkja å avbøta skadeverknadene av den alvorlege forringinga av levevilkåra i den bygda som den veldige kraftutbygginga i første rekkje vil gå ut over. Det er altså no 60 år etter at ein kjempa den kampen. Det kan Stortinget gjera noko med i dag, men då må ein vera tydeleg.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Senterpartiet vert jo angripe i denne saka. Det var vi for så vidt førebudde på, men når særleg Høgre og Framstegspartiet kritiserer oss for det vedtaket som vart gjort i 2008, er det slik at viss politikken til statsråden sitt parti hadde gått igjennom i 2008, hadde ikkje Hydro trunge å gå omvegen om offentleg eigar. Da kunne selskapet ha oppnådd over 100 pst. av kraftkonsesjonane i Røldal-Suldal kraftanlegg direkte. Det er lett å stå her og kritisera Senterpartiet, men kva meiner dei sjølve? Kva er viljen til Høgre og Framstegspartiet i denne saka når ein tenkjer på kva dei stod for i 2008? Eg har fått innspel frå grunneigarar som dette vedkjem, som peiker på ei lovendring frå 2017 som ei årsak til at Hydro tilsynelatande har sett fellesskapet sjakkmatt i denne saka. Det kan eg ikkje nok om. Eg ser heller ikkje at komiteen har gått inn på det. Poenget er at vi i alle fall meiner at det er grunnlag for næringsfond. Det er heilt spesielle omsyn i denne saka. No høyrer eg at statsråden skal gå grundig inn i og vurdera dette – om det er spesielle omsyn. Eg oppfattar statsråden som ein statsråd som er opptatt av natur og miljø, og det set eg pris på. Eg vil berre seia at her er det faktisk heilt spesielle naturinngrep, ei heilt spesiell historie, og at det er grunn til å vurdera dette som ei spesiell sak med tanke på økonomiske kompensasjonar.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
Jeg er veldig glad for at representanten Grande tar opp denne situasjonen i dag, og er veldig glad for at arbeidstakere, som Malin, faktisk følger oppfordringen. Men jeg tror nok det er et eget driv blant de arbeidstakerne som gjør det, og som forsøker seg på nye muligheter. Det er også hele meningen med den fleksibiliteten og de mulighetene innenfor de systemene vi har. Nå er det min forståelse at Nav ikke skulle ha ilagt denne karantenen, og at det kommer en presisering fra departementet – det er mulig dette kan klares opp senere, så hvis jeg tar feil, ikke legg det på statsråden – og at det da ikke er nødvendig med et eget forslag om det. Høyre er selvfølgelig tilhenger av at de som i dag er permittert, søker nye muligheter, og at de som er arbeidsledige, også får nye muligheter, men det er et trangt arbeidsmarked, så all ære til Malin for at hun faktisk gjorde det hun gjorde. Jeg har også lyst til å si at under pandemien har vi sett flere tilfeller hvor det ikke gis insentiver til å søke seg til andre muligheter. Det mener jeg at vi skal se på etter at pandemien er over, hvordan vi kan lukke disse hullene i systemene.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
En av de tingene Holden-utvalget viste til før sommeren, er at når man reduserer arbeidstidsperioden kraftig, ser man også en stor økning i antall permitteringer, at det går oppover, og at det ikke nødvendigvis lønner seg verken for næringsliv eller for den enkelte ansatte. Så mener jeg at regjeringen har levert kraftige, målrettede tiltak som har blitt tilpasset situasjonen under hele pandemien, og det er også en av grunnene til at Norge klarer seg bedre økonomisk sammenlignet med de fleste andre. Det viktigste vi gjør nå, er å få opp vaksineringen, ned smitten og rulle tilbake tiltakene for å begynne å skape mer og inkludere flere så raskt som mulig. Derfor er jeg lei meg for at Fremskrittspartiet i dag støtter å utvide alle ordninger fram til 1. oktober, istedenfor å avpasse disse til situasjonen, noe jeg tror er å gjøre både næringsliv og permitterte en bjørnetjeneste. Så har jeg lyst til å minne om, siden representanten tok opp at vi ikke vet hvordan ting kommer til å gå, at han fortsatt skylder meg en øl, for han spådde at vi kom til å være ferdigvaksinert til jul i år, og at hoteller og restauranter kom til å drive som normalt.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
Takk for spørsmålet. Jeg har lyst til å begynne med at alle mottakere av arbeidsavklaring fikk forlenget sin stønadsperiode med seks måneder i april 2020. Primært var begrunnelsen for dette at framdriften i mange aktiviteter og behandlinger ble satt på vent. Tilbakemeldingene vi nå får fra Nav, er at de fleste AAP-mottakere nå får oppfølging, og at tiltak gjennomføres. Derfor er det heller ikke foreslått noen generell utvidelse for ordinære mottakere av AAP. Det finnes likevel noen ganske få som av ulike grunner har fått sitt løp forsinket. Det kan skyldes planlagte inngrep, behandling som er utsatt, og helsepersonell som er omdisponert, og det er vi klar over. Regjeringen har sagt at de følger denne situasjonen tett og har god dialog med Nav, og at de løpende vurderer behov for tiltak som kan avhjelpe akkurat denne situasjonen, men ser per nå at det ikke er behov for en generell forlengelse, som er det partiene foreslår.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
Representanten Bjørnebekk-Waagen omtaler regjeringens politikk som kortsiktig og urettferdig, men denne politikken har altså ført til at Norge ser ut til å ha færre døde, færre sykehusinnleggelser og har klart seg bedre økonomisk enn andre land. Derfor kan det være en god mulighet til å avpasse virkemidlene til situasjonen, istedenfor å gjøre som Arbeiderpartiet vil, nemlig forlenge dem og dermed muligens forlenge krisen. FHI forventer at den voksne delen av befolkningen vil være vaksinert i løpet av sommeren. Forlengelse av tiltakene til 1. oktober kan derfor bidra til nettopp å forlenge krisen. Ellers levedyktige bedrifter vil måtte konkurrere med dem som overlever på støtteordninger, og vi vet at langtidspermitterte risikerer å bli langtidsledige med oppbrukte dagpenger i den perioden de har vært permittert, når de har gått ledig så lenge. Dette er å gjøre norsk næringsliv en bjørnetjeneste. Det er å gjøre permitterte som ikke har en trygg jobb i andre enden, en bjørnetjeneste. Jeg lurer på hvordan i all verden Arbeiderpartiet klarer å forsvare det.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
Regjeringspartiene ser at man nå utvider alle ordningene til 1. oktober og frykter at dette bidrar til å utvide og forlenge krisen. Samtidig ser vi at ellers levedyktige bedrifter nå må konkurrere med bedrifter som overlever på støtteordninger eller fordi de har permittert uten da å måtte betale den arbeidsgiverperioden vi ønsker å ilegge dem. Jeg mener dette er å gjøre de langtidspermitterte en bjørnetjeneste, og de risikerer å bli langtidsledige. Mitt spørsmål til representanten Wiborg er: Hvordan føles det egentlig å bli brukt som en brekkstang for de rød-grønne for både å jekke opp ytelser og ordninger som ikke en gang SV fikk til i regjering og nå å utvide disse til etter valget? Det er spørsmål nr. 1. Spørsmål nr. 2: Ved å utvide disse til etter oktober, hvordan ser representanten på muligheten til å rulle tiltakene tilbake etter valget?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
Takk til forrige taler for hans innlegg med et nordisk perspektiv. Han må gjerne også ta opp at polakkene er seriøse arbeidstakere med byrådsleder Raymond Johansen, som av og til skyver dem foran seg i debatten om nettopp grensene i Norge og stengningen av disse. Den pågående pandemien er svært krevende for norsk økonomi og rammer mange næringer, arbeidsplasser og arbeidstakere hardt. Gjennom hele pandemien har regjeringen lagt vekt på at inngripende smitteverntiltak som begrenser muligheten for arbeid og aktivitet, skal kompenseres med kraftige, målrettede økonomiske tiltak, og de skal vare så lenge krisen varer. I usikre tider er det en politisk oppgave å sørge for trygghet for at Norge har motstandskraft nok til å stå gjennom krisen, og at tiltakene er forholdsmessige, avpasset situasjonen og kan rulles tilbake når det er mulig. Norge har så også klart seg bedre gjennom pandemien enn mange andre land. Det økonomiske tilbakeslaget ser ut til å ha vært mindre, og tallene på smittede og antall sykehusinnleggelser er lavere. De økonomiske tiltakene skal sikre at levedyktige bedrifter og arbeidsplasser ikke forsvinner, så veksten i økonomien raskt kan ta seg opp igjen når smitteverntiltak lempes på. Derfor er det viktig at tiltakene avpasses situasjonen, slik at tiltakene i seg selv ikke blir selve krisen gjennom å forlenge den. Selv om vi akkurat nå er inne i en situasjon med mer omfattende smitteverntiltak, så tror man at hele den voksne befolkningen i Norge vil være fullvaksinert i løpet av sommeren. Da kan smitteverntiltak og økonomiske tiltak rulles tilbake – om ikke før. Regjeringen har hele tiden tilpasset tiltakene til situasjonen, og det mener vi også er riktig politikk framover. Derfor mener vi at det er uheldig når flertallet i Stortinget forlenger tiltakene til 1. oktober. Jeg mener at det bidrar til å forlenge krisen, kaster blår i øynene på permitterte arbeidstakere og kan i verste fall skape falske håp og føre flere ut i ledighet. I den andre enden av pandemien vil det være et sterkt behov for å skape mer og inkludere flere i arbeidslivet. Det vil være næringer og arbeidsplasser som enten må omstilles eller vil forsvinne, da norske tiltakspakker ikke kan eller vil avhjelpe et varig fall i globale markeder som påvirker norske bedrifter. For lang varighet på tiltak kan hemme nødvendig omstilling og mulighet for ny vekst. Før pandemien hadde Norge besøk av 400 000 kinesiske turister årlig. I Flå kommune, med 1 100 innbyggere, solgte Skoringen over 200 par Ecco-sko i uka. Kinesiske turister la igjen rundt 1 mrd. kr i Norge, men det står altså ikke 400 000 kinesiske turister på Gardermoen den 2. oktober for å redde norske arbeidsplasser i reiselivsnæringen. Det er å forlede mange permitterte og arbeidsledige til å tro at forlengede ordninger redder arbeidsplassen deres. Det svekker konkurransekraften til dem som er reelt levedyktige, som må konkurrere med dem som overlever på krisepakker, og arbeidstakerne vil også tape på det. Derfor er det viktig at tiltakene tilpasses den situasjonen vi er i. Det er bedre å forlenge tiltakene om nødvendig enn å risikere å forlenge krisen.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-02-18:
I en relativt tidlig replikkveksling mellom statsråden og representanten Grande tror jeg statsråden kom opp på talerstolen og snakket om at representanten Grande fortsetter å diskutere med stemmer som antageligvis er inni hans eget hode, og ikke hva som faktisk sies fra talerstolen. Det er også en av grunnene til at jeg tar ordet her nå, for det skapes et inntrykk av at regjeringen måtte slepe beina etter seg for å forlenge tiltakene. Som jeg prøvde å si på en litt høflig måte i mitt første innlegg, og ikke kalle det for politisk spinn og spill, så la regjeringen altså fram Prop. 72 LS med sine forslag til forlengede tiltak samme dag som de 77 anmodningsvedtakene ble vedtatt på kvelden. Det vil vel egentlig bety at opposisjonen løper etter regjeringens forslag og bare forlenger dem som allerede lå på bordet. I tillegg fikk Stortinget tilbake en ny proposisjon på bare tre dager, med alt det vi trengte for å saksbehandle det vi skal behandle i dag. Det viser i hvert fall en regjering som ikke sleper beina etter seg. Når representanten Grande mener at det er en politisk ideologi å avpasse tiltakene til faktiske forhold, vil jeg bare minne om at FHI faktisk anslår at den voksne delen av befolkningen kan være fullvaksinert i løpet av sommeren. Da mener vi faktisk at det er feil å forlenge tiltak til 1. oktober, fordi vi da står i fare for å forlenge krisen. Det bidrar til å kaste blår i øynene på permitterte arbeidstakere og kan i verste fall føre til at langtidspermitterte går ut i langtidsledighet med oppbrukte dagpengerettigheter. Men på den annen side: Ingen utfordring har vist seg for stor for denne regjeringen, ledet av statsminister Erna Solberg, enten det var arven etter de rød-grønne, der man hadde 25 mrd. kr mer i skatteinntekter og skyhøye oljepriser og likevel hadde lengre sykehuskøer enn det vi har fått til, og stigende ledighet med oljepriskrisen, der 50 000 arbeidsplasser i oljenæringen forsvant og gikk tapt, men var innhentet i løpet av noen år, innen 2017. Vi startet fjoråret på denne tiden med historisk lav ledighet i Norge. Dit skal vi igjen når regjeringen tar fatt på sin tredje regjeringsperiode etter 1. oktober, fordi dette landet, når vi forlenger tiltakene også utover den perioden da den norske befolkningen kommer til å være fullvaksinert, og vi står klare til å skape ny økonomisk aktivitet, vil trenge en regjering som har fullt fokus på å skape mer og inkludere flere i arbeidslivet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
I Trondheim har Malin Stavsøien blitt permittert fra sin tidligere jobb. Hun valgte da å se seg om etter nytt arbeid, i tråd med oppfordringen fra statsminister Erna Solberg om at ledige må søke etter annet arbeid. Hun opplevde da å få to nye jobber, som hun igjen ble permittert fra. Da ble hun ilagt ventetid fra Nav, til tross for at hun hadde fulgt oppfordringen fra statsministeren. Jeg tror også Heidi Nordby Lunde har vært opptatt av at permittering ikke skal ha en innelåsende effekt, men at folk faktisk skal våge å ta nye sjanser. Derfor har vi i dag fremmet forslag om å oppheve ventetiden for folk som er rammet av permittering under covid-19-pandemien. Hvorfor støtter ikke Høyre det forslaget?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Arbeiderpartiet mener at ingen skal stå alene i krisen. Fellesskapet skal stille opp for folk som har det vanskelig, for våre unge, for de arbeidsledige og for bedriftene. Arbeiderpartiet mener at krisetiltakene må vare så lenge krisen varer, og at de må være rettferdige. Derfor har vi siden pandemien rammet, kjempet for mer rettferdig inntektssikring for arbeidsledige og permitterte. Vi har også fremmet mange forslag som vil gi disse bedre muligheter for kompetansepåfyll. Det er viktig for at folk skal kunne stå bedre rustet når hjulene kommer i gang igjen, enten de har en jobb å komme tilbake til, eller de blir tvunget til å se seg om etter nye muligheter. Vi har også foreslått lønnstilskudd og mer penger til bedriftsintern opplæring for at de ansatte skal kunne være på jobb og utvikle sin kompetanse framfor å være permitterte. Gang på gang har vi sett at de som er hardest rammet økonomisk av denne krisen, ikke befinner seg høyest på høyresidens prioriteringsliste. Alle krisetiltakene for rettferdige dagpenger og inntektssikring er det Arbeiderpartiet og opposisjonen på Stortinget som har tvunget fram. Regjeringen har på sin side forsøkt å avvikle tiltakene ved hver korsvei. Det må være pinlig for regjeringspartiene at Stortinget nok en gang overkjører dem – de er i ferd med å bli fullstendig akterutseilt. Bakgrunnen for de vedtakene Stortinget i dag fatter på inntektssikring for permitterte og ledige, var et initiativ tatt av Jonas Gahr Støre, partileder i Arbeiderpartiet, som samlet flertall sammen med opposisjonspartiene på Stortinget for mer rettferdig og langsiktig krisepolitikk. Regjeringen har strittet imot hele veien. De var så mot dette at selv om de ble overkjørt av Stortinget i midten av januar, fikk de seg ikke til å fremme de forslagene for Stortinget som Stortinget ba om. Så mot dem var de. Derfor blir de nok en gang overkjørt av Stortinget. Høyres Nordby Lunde sier at dette er å kaste blår i øynene på folk og vil hemme veksten. Ja, det skal bli interessant å se hvor mange arbeidsgivere og hvor mange arbeidstakere som vil nikke til en sånn virkelighetsoppfatning. Dette er kun ideologi fra høyresiden, uten kontakt med virkeligheten. Så er jeg glad for at saken om ventetid finner sin løsning. Jeg er glad for at statsråden nå sender brev til Nav med en instruks om at man ikke skal ilegges forlenget ventetid når man blir permittert som følge av covid-19-pandemien, og vi forventer at det kommer raskt nok til at det får konsekvenser for Malin Stavsøien.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Grunnen til at arbeidstakere, arbeidsgivere, permitterte og ledige har følt at det har vært uforutsigbart selv om Stortinget har kommet inn gang på gang og ryddet opp og gjort ordningene mer langsiktige og mer rettferdige, er jo at regjeringen ved hver eneste korsvei har gjort forsøk på å knappe inn, på å redusere lengde og på å gjeninnføre den urettferdigheten som regjeringen opprinnelig foreslo i ordningene. Jeg tok ordet for å vise til forslag nr. 10, fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, om fortrinnsrett for å styrke arbeidstakernes stillingsvern under pandemien. Det forslaget er utformet sammen med dem som er rammet av dette, sammen med representanter og tillitsvalgte i fagbevegelsen. Framfor å gi det forslaget flertall har Fremskrittspartiet valgt å legge inn et alternativt forslag som vanner ut hele saken, forslag nr. 18. Her viser de til at det kun skal gjelde dersom ansettelsesforholdet er avviklet med begrunnelse i pandemiens virkninger. Hvordan skal man egentlig definere det? Det er enkelt å si det hvis bedriften og arbeidsplassen er direkte nedstengt som følge av myndighetspålagte råd, men aktivitetsnedgang i f.eks. et hotell som følge av mindre aktivitet, men som ikke følger direkte av pandemien eller myndighetsanbefalinger, blir en vanskelig grenseoppgang. Jeg er redd for at det med Fremskrittspartiets forslag blir mye byråkrati og mye advokatmat. Derfor oppfordrer jeg Fremskrittspartiet til å trekke sitt forslag nr. 18 og heller gi sin tilslutning til det forslaget som vil hjelpe dem som er rammet av dette, og som fagbevegelsen anbefaler. Så må jeg si at saken om grensependlere viser Fremskrittspartiets sanne ansikt. Dette dreier seg om arbeidstakere som er invitert til Norge for å jobbe, som har stått på og bidratt til byggingen av landet, som har betalt skatt til Norge, men som Fremskrittspartiet mener at det bare er å sende på huet og ræva – unnskyld uttrykket – ut av Norge for å stå helt på bar bakke. Det er greit – det viser Fremskrittspartiets sanne ansikt. Vi håper at stortingsflertallet kan være med og rette opp i den uheldige håndteringen av arbeidstakere som i dag er i en svært sårbar situasjon, og jeg er i så måte glad for at statsråden signaliserer at dette skal man gjøre også i et nordisk samarbeid.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Heidi Nordby Lunde påstår igjen at vi med en forlengelse av krisetiltakene vil kunne stå i fare for å forlenge selve krisen. Det har Heidi Nordby Lunde og Høyre påstått hele tiden når Stortinget har ønsket forutsigbarhet i kriseordningene – og de har tatt feil hele tiden. Derfor har jo Høyre alltid kommet etter Arbeiderpartiet og forlenget krisetiltakene, men det har dessverre hele veien skapt uforutsigbarhet og utrygghet for både arbeidstakere og arbeidsgivere. De ber om forutsigbarhet. Det gjør de nå. Det får de ikke fra høyresiden, men vi tvinger det igjennom. Så er det veldig enkelt når det gjelder grensependlerne, i stedet for snikksnakk og bortforklaringer: Hvis man ønsker dette, er det jo bare å stemme for Arbeiderpartiets forslag. Da får man på plass den ordningen. Og hvis man nå stemmer det ned fra Høyre, er vi bekymret for at de finner liten grunn til å komme tilbake til Stortinget med en sak der de faktisk foreslår det de nettopp har stemt ned. Så hvis de mener at de vil gjøre dette, da må de stemme for det forslaget.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Det er usikre tider for folk og for næringsliv. Jeg tror ingen av oss helt våger å spå hvordan neste uke blir, eller neste måned, eller det neste året, for den saks skyld. Vi ser også at bedrifter kan risikere å måtte stenge ned på veldig kort varsel, for så å få beskjed om at de kan åpne opp igjen, men de vet ikke om de kan være åpne én dag, én uke, én måned eller for alltid. Vår jobb er å skape så mye forutsigbarhet vi kan i en veldig uforutsigbar tid. En utfordring som vi får tilbakemeldinger om, er at bedriftene ikke nødvendigvis våger å hente permitterte ansatte tilbake i jobb når det er mulig. Hvis vi hadde redusert arbeidsgiverperioden, hadde vi redusert risikoen for bedriftene, og dermed kunne vi fått flere ansatte raskere tilbake i jobb. Hvorfor er Høyre uenig med næringslivet og uenig i det forslaget Fremskrittspartiet har fremmet?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Denne uken behandler vi flere saker der fokuset er på å hjelpe dem som trenger det mest. Tidligere i uken stemte Arbeiderpartiet ned Fremskrittspartiets forslag om å øke minstepensjonene opp til fattigdomsgrensen og sørge for et snev av anstendighet der. Men heldigvis er det også områder vi i Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet kan være enige om. Vi er enige om at i den situasjonen man er i nå, er det riktig å ha feriepenger for dem som har vært arbeidsledig. Så er det noe uenighet om man bør ha det nå, i en periode under pandemien, eller om man bør ha det permanent. Men en vesensforskjell på det forslaget Fremskrittspartiet har fremmet i dag, som nå ligger an til å få flertall, og det Arbeiderpartiet foreslår, er at Arbeiderpartiet legger opp til en lavere feriepengesats enn det Fremskrittspartiet gjør. Vi mener at det skal være likt for alle, uavhengig av om man har gått på dagpenger, eller har arbeidsinntekt. Hvorfor ønsker Arbeiderpartiet en lavere sats for arbeidsledige?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Fremskrittspartiet og Høyre har tydeligvis et litt forskjellig syn på politikk. Vårt syn er å forenkle og forbedre hverdagen til folk flest og sørge for at vi har et næringsliv som har mest mulig forutsigbarhet. For å få til det fremmer vi de forslagene vi mener er fornuftige og riktige. Vi i Fremskrittspartiet bryr oss lite om det er noen partier på venstresiden som sikrer flertall for våre forslag, eller om det er noen partier på høyresiden som sikrer flertall for våre forslag. Hensynet til folk flest er mye viktigere enn mye av det politiske spillet. Jeg mener Høyre her undervurderer verdien av forutsigbarhet for næringslivet. Det er ikke sånn at næringslivet permitterer for moro skyld. Mye tyder på at det kommer til å være uforutsigbare tider i lang tid fremover også, og da er det viktig og bra at næringslivet har forutsigbarheten ved at vi nå utvider ordningene.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Her tror jeg representanten Lundteigen virkelig må ha misforstått. Grunnen til at vi fremmer dette forslaget, og som jeg også redegjorde for i mitt hovedinnlegg, er at vi ønsker at ansatte skal kunne gå fra permittering og tilbake til arbeid raskere. Når man er permittert og lever på dagpenger, er det en lavere sats enn lønnen. Vi mener med vårt forslag at vi raskere kan få ansatte tilbake i jobb og dermed at de kan få tilbake full lønn. Det er et gode for den enkelte ansatte, og ikke minst er det et gode for hele samfunnet at vi kan få hjulene raskere i gang. Dessverre velger Senterpartiet her å lukke øynene for den entydige tilbakemeldingen man får hvis man faktisk beveger seg utenfor dette hus og prater med folk flest og næringslivet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Det er en komplisert problematikk representanten Lerbrekk tar opp, og det jobbes mye med å prøve å se på hvilke løsninger som kan virke. Grunnen til at Fremskrittspartiet går imot det forslaget til Sosialistisk Venstreparti og venstresiden, er at vi mener det er et dårlig forslag. Det ville medført at norske skattebetalere ville måtte være med på å betale penger til mange østeuropeere, f.eks. Vi mener at i den krisen man står i nå, må hovedfokus være på norske arbeidstakere som bor og arbeider i Norge. Det er første prioritet. Så er jeg helt enig – jeg kommer selv fra et grensefylke. Ingen ting hadde gledet meg mer enn om man kunne finne en løsning for dem som bor rett over grensen og jobber og pendler frem og tilbake, men det forslaget man her kommer med, er dårlig, for det treffer altfor bredt. Man treffer da grupper vi mener norske skattebetalere ikke har et ansvar for.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Jeg er sikker på at representanten Lundteigen er enig i at vi må sørge for at skattebetalernes penger brukes på en mest mulig fornuftig måte, og sørge for at det er de som trenger hjelpen mest, som faktisk får den. Fremskrittspartiet har gjennom mange år arbeidet mye mot f.eks. trygdeeksport, da vårt grunnleggende syn er at norske velferdsgoder i all hovedsak bør gå til norske statsborgere og andre som bor og arbeider i Norge. I dag er Senterpartiet med på et forslag som sier at norske skattebetalere skal betale økonomisk kompensasjon til folk bosatt i f.eks. Polen, Litauen og Latvia. Hvorfor mener representanten Lundteigen at det er fornuftig at norske skattebetalere skal finansiere borgere rundt omkring i EU?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Representanten Lundteigen tar her direkte feil. Det er ingenting i EØS-avtalen som pålegger Norge nå å betale økonomisk kompensasjon til folk bosatt i Spania, Polen, Litauen, Latvia osv. Ingenting i EØS-avtalen pålegger oss å gi den økonomiske kompensasjonen, men hvis man vedtar forslaget fra representanten Lundteigen og Senterpartiet i dag, da vil norske skattebetalere måtte finansiere det. Vi vet at for noen dager siden valgte representanten Lundteigen å stemme imot Fremskrittspartiet og SVs forslag om å løfte minstepensjonistene opp til fattigdomsgrensen. Det hadde man altså ikke råd til, men det å bruke norske skattepenger til andre europeiske arbeidstakere, er Senterpartiet villig til. Jeg må si at det er underlig, og jeg lurer på om dette da er et taktskifte fra Senterpartiet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Det er ingen tvil om at flere av krisepakkene – det vi behandler nå, og det vi behandlet tidligere – koster enormt mye penger. Det er penger som er vel anvendt, men det er likevel viktig at vi sørger for at pengene går til dem som trenger det mest. Det er jo heller ingen hemmelighet at statsråden er en svoren tilhenger av norsk medlemskap i EU, i motsetning til Fremskrittspartiet, som er mot norsk medlemskap i EU. Men i en tidligere replikkveksling jeg hadde med representanten Lundteigen, ble det påstått at Norge i praksis nesten forplikter oss til å innføre nye ordninger for å sikre økonomisk støtte til EØS-borgere. Deler statsråden det synet, at det systemet vi har i Norge i dag, ikke følger kravene i EØS-avtalen, og at man må gjøre som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti har foreslått: å lage ny kompensasjonsordning som gjør at norske skattebetalere må være med og finansiere arbeidstakere i Spania, Romania, Litauen og Polen?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
Det siste representanten Lundteigen sa, vil jeg si kanskje er det mest oppsiktsvekkende som er blitt sagt i debatten her i dag, når representanten Lundteigen mener at man skal begynne å åpne opp grensene og ikke nødvendigvis følge de smittevernfaglige rådene man har fått. At man nå skal åpne opp grensene for økt arbeidsinnvandring, tror jeg ikke er noe vi bør gjøre slik som situasjonen er nå. I debatten er det noen som har insinuert at polakker og andre ikke gjør en god jobb. Det stemmer selvfølgelig ikke. Det er mange dyktige folk som jobber i Norge, som er fra Sverige, Polen, Latvia og Litauen – overalt. Det er bra. Det er mange dyktige arbeidsfolk som gjør en god jobb i Norge, og som betaler skatt. De skal også ha sine rettigheter. Det vi snakker om her, er et forslag der man ber regjeringen om å sørge for utbetalinger til det som kan være titusenvis av EØS-borgere. Det er et forslag som Fremskrittspartiet er imot. Vi mener det ikke er norske skattebetaleres jobb å finansiere, som jeg sier, folk som er bosatt f.eks. i Polen, Latvia eller Litauen. Det var det ene jeg hadde lyst til å ta opp mot slutten av debatten. Så er det det som går på arbeidsgiverperioden, som Fremskrittspartiet foreslår å redusere fra ti til to dager. Statsråden argumenterte mot det forslaget med at det er regionale forskjeller. Ja, statsråden har helt rett. Det er regionale forskjeller, og det flytter seg. Brått kan det være en ny region som brått må stenge ned, og det at det er regionale forskjeller, er et godt argument for å stemme for dette forslaget. For ingen vet om det er i Trondheim eller i Nord-Norge det brått må stenges ned, hvor flere bedrifter må stenge ned og permittere sine ansatte. Ingen vet heller hvordan situasjonen er når det åpnes opp igjen, om de kan hente de ansatte tilbake fra permisjon og gi dem fast lønn. Ingen vet når det vil skje. Da ønsker Fremskrittspartiet med sitt forslag å skape den økte forutsigbarheten som næringslivet selv trenger. Avslutningsvis: Representanten Lundteigen tar fundamentalt feil når han tror det er bedre for ansatte å være permittert lenger enn å kunne komme raskere tilbake til jobb, noe Fremskrittspartiets forslag vil medføre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Arbeidsfolk som går sjukmeldt i ett år, kan gå over på arbeidsavklaringspenger. Myndighetene har en frist på tre år på å avklare personen, enten for uføretrygd eller for arbeid, og så er det ett års karantene. Situasjonen i dag er at mange ikke blir avklart, og de er ikke sjøl ansvarlige for at de ikke blir avklart. Dermed mister de ytelsene etter tre år og kommer i en veldig vanskelig økonomisk situasjon. Pandemien har forsterket problemene, for avklaringen går saktere og er enda dårligere. Derfor har Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV et forslag om at de som ikke er avklart mot arbeidsrettet uføretrygd, også må få rett på forlengelse utover tre år. Mitt spørsmål er: Hvorfor kan ikke Høyre støtte et sånt forslag?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Den krisen vi står oppi, viser behovet for å styrke sikkerhetsnettet, altså redusere belastningen både for arbeidstakere og for arbeidsgivere. Senterpartiet og Arbeiderpartiet er enig i forslagene for å styrke sikkerhetsnettet for arbeidstakerne. Vi er dessverre ikke enig når det gjelder arbeidsgiverne. I dag er det ti dagers arbeidsgiverperiode, med arbeidsgiverperiode I og så en egenandelsperiode på ti dager. For en arbeidsgiver som får permittert ti ansatte, vil det, hvis vi sier det er 2 000 kr per dag, bli en utgift på 200 000 kr. Det er altfor mye penger – en altfor stor belastning på arbeidsgiver etter Senterpartiets vurdering. SV og Senterpartiet fremmer forslag om at regjeringen umiddelbart endrer arbeidsgiverperiode I fra ti dager til fem dager, pluss fem dager med lønnskompensasjon for arbeidstaker fram til 1. oktober 2021, eller så lenge pandemien varer. Hvorfor kan ikke Arbeiderpartiet støtte det forslaget?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Ved permittering var det fram til mars 2020 en arbeidsgiverperiode, en periode som arbeidsgiver betalte lønn for, på 15 dager. Så fikk vi første krisepakke, hvor det ble redusert til to dager som arbeidsgiver betalte, og med 18 dagers lønnskompensasjon fra staten. Det varte fram til 1. januar. Da gikk regjeringen og Fremskrittspartiet inn for å ha ti dagers arbeidsgiverperiode igjen. Nå står vi i spørsmålet om hva som skal gjelde framover. Fremskrittspartiet foreslår å gå fra ti dager til to dager. Det er gunstig for arbeidsgiver, men det er meget ugunstig for arbeidstaker. Dermed taper arbeidstaker store beløp. Hvordan kan Fremskrittspartiet velte kostnadene så til de grader over på arbeidstakerne?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Det framgår av EØS-avtalen hvilke forpliktelser vi her har, og så langt jeg vet, er Fremskrittspartiet et økonomisk liberalistisk parti som ønsker at markedskreftene skal ha størst mulig frihet. Derfor er det ukontrollert bevegelse av arbeidskraft over grensene, slik Fremskrittspartiet ønsker det, og da må en sjølsagt gjennomføre de ytelser som en har forpliktelser til etter avtalen. Så her sitter Fremskrittspartiet plassert akkurat der hvor de skal sitte, fordi de har akseptert spillereglene. Det er Fremskrittspartiets problem, ikke Senterpartiets problem.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Jeg vil si det sånn at representanten Wiborg er spesielt upresis til å være Fremskrittsparti-representant her i salen, og det synes jeg ikke noe spesielt om. Jeg synes absolutt ikke noe om det, for det kastes ut påstander som er så upresise og feilaktige at det tror jeg folk flest merker seg. Senterpartiet støtter ikke at vi skal ha minstepensjoner opp til EU60. Det har vi dokumentert og fortalt om, for det er et helt annet sikkerhetsnett i Norge enn det som er i utlandet. Men de ytelsene vi nå snakker om, dagpenger, er jo knyttet til den arbeidsinnsatsen disse utenlandske statsborgerne og utenlandske bosatte gjør i Norge, og da er det det som skal dekkes, fordi de gjør en innsats i arbeidslivet i Norge. Det er Senterpartiet for.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Først vil jeg takke for statsrådens klargjøring av EØS-avtalen. Vi har forskjellig syn på den, men vi har samme erkjennelse av hvilke forpliktelser det innebærer, i motsetning til Fremskrittspartiet. Så det partiet har en vei å gå. Pandemien rammer våre medmennesker som er syke eller utenfor arbeidslivet, sterkest, eksempelvis de som er på arbeidsavklaringspenger, eller som har bare delvis arbeidsevne. Det fokuseres altfor lite på disse menneskene. Sjølsagt er det riktig at det fokuseres på dem som er ordinært permittert og ordinært oppsagt, men de som virkelig sliter, er de som går på arbeidsavklaringspenger, eller de som er avklart, og som er arbeidssøkere. Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV foreslår at vi umiddelbart forlenger perioden for mottak av arbeidsavklaringspenger som arbeidssøker så lenge krisen varer, og at de som ikke er avklart mot arbeidsrettet uføretrygd, også får rett til forlengelse utover tre år. Hvorfor støtter ikke regjeringen det?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Hvis vi sier at Nav gjør jobben sin – noe som de da ikke gjør, for det er katastrofalt hvordan Nav fungerer med hensyn til arbeidsavklaringspenger i dag, men la oss si at statsråden har rett, og at han får stell på dette; undere skjer: En blir avklart med delvis arbeidsevne – og jeg understreker delvis  arbeidsevne, men så mye arbeidsevne at en ikke får uføretrygd – og en står da uten sikkerhetsnett. Hvorfor kan ikke statsråden si at i de tilfellene må sikkerhetsnettet bedres?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Fremskrittspartiet går inn for arbeidsgiverperiode I, at arbeidsgiver skal betale for to dager. Det er sjølsagt en fordel for arbeidsgiver, men det er videre sjølsagt en ulempe for arbeidstaker. Når representantene Helge André Njåstad og Erlend Wiborg sier at det er en fordel for arbeidstakere, er det direkte feil, og det har jo arbeidstakernes organisasjoner påpekt. Fremskrittspartiet var med på ti dager fra 1. januar. De går nå over til å si bare to dager, uten lønnskompensasjon for arbeidstakere. Det er Senterpartiet mot. Vi avlaster arbeidsgiver med bare fem dager, og så kombinerer vi i Senterpartiet det med fem dagers lønnskompensasjon. Det er en balansert løsning. Så er det forslaget fra Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV om at regjeringa sikrer grensependlernes situasjon. I begrepet «grensependlere» ligger det for Senterpartiet de som pendler over norskegrensa daglig. Det er altså folk fra Sverige og Finland. Det representanten Martin Kolberg tok opp, er meget viktig, for her har vi hatt et nordisk felles arbeidsmarked fra 22. mai 1954. Så ble reglene revidert i 1982, og dagens regler trådte i kraft i august 1983. Det er hele grunnplanken i det nordiske samarbeidet. Så kommer da f.eks. rørleggere som pendler over grensa hver dag for å være rørleggere i en Askim-bedrift, i den situasjonen at Askim-bedriften ikke har permittert dem og ikke kan permittere dem, for de har mer enn nok å gjøre, de kommer i en kjempevanskelig situasjon når de ikke får disse rørleggerne, og så sitter rørleggerne «stuck» og får heller ikke dagpenger. Bedriften taper, alle taper. Jeg håper at statsråden griper inn i det møtet og får ryddet opp i dette. Hvis en ikke får ryddet opp i det som går på dagpenger, som en i hvert fall ikke skal tape, må statsråden gjøre det som burde vært det absolutt beste tiltaket, nemlig å se på smittevernreglene for dem som pendler daglig over grensa, for de er utsatt for et meget, meget strengt regelverk. Byggenæringens Landsforening i NHO har sagt at om statsråden mener at det skal være enda strengere, får de heller akseptere det, for dette må i orden. Jeg regner med at møtet i morgen ordner opp i det, og at vi slipper å diskutere det spørsmålet mer. Askim-bedriftene trenger ordnede forhold.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Ved pandemiens utbrudd var det bred enighet om en arbeidsgiverperiode I på to dager pluss 18 dagers lønnskompensasjon. Kritikken mot det forslaget var så stor at Fremskrittspartiet og regjeringa gikk inn for en arbeidsgiverperiode på ti dager. Senterpartiet var uenig. Nå står vi i spørsmålet: Skal det være ti dager, skal det være fem pluss fem, etter Senterpartiets forslag, eller skal det være to, etter Fremskrittspartiets forslag? Representanten Wiborg tar helt feil når han sier at vårt forslag vil føre til at en blir permittert lenger. Vårt forslag innebærer at arbeidsgiverne blir inspirert til ikke å permittere så raskt, samtidig som arbeidstakerne blir dekket etter fem dager med full lønnskompensasjon.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
I 2015 var det en sak i kontrollkomiteen her på Stortinget angående brudd på helseforetaksloven i samband med bygging av nytt sykehus på Nordmøre. Jeg var saksordfører og lærte hvordan systemet fungerer i praksis, gjennom en presis dokumentasjon. Det var et skille mellom den formelle beslutningen i helseforetaket og den reelle beslutningen i departementet. Når statsråden ikke fikk det som han ville, ba statsråden den gang styreleder Styve Holte i Helse Midt-Norge om å avsette administrerende direktør i Helse Midt-Norge. Det var et brudd på loven, og det ble bevist fordi Styve Holte sa fra offentlig. Det er enestående. Hun ble raskt erstattet med en annen. Nå gjelder det nedleggelsen av fødetilbudet i Kristiansund. Formelt er det administrerende direktør i foretaket som har tatt beslutningen. Reelt er den tatt av statsråden, slik det praktiseres etter helseforetaksloven i dag. Jeg ber om statsrådens kommentar.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Den formelle beslutningen om nedleggelse av fødeavdelingen i Kristiansund er tatt av administrerende direktør Bakke i Helse Møre og Romsdal helseforetak. Den reelle beslutningen er sjølsagt tatt av statsråd Høie. Slik vet vi at helseforetaksloven praktiseres i konfliktfylte saker. Hvorfor er det sånn? Sjukehusene er eid og styrt av statsråden på vegne av staten. Styret i det regionale helseforetaket utnevnes av statsråden, og det regionale helseforetaket utnevner styremedlemmer i helseforetaket. Helsestatsråden får sine fullmakter fra et flertall på Stortinget. Flertallet på Stortinget har gjort vedtak om at fødeavdelingen i Kristiansund består inntil fødeavdelingen i det nye sjukehuset på Hjelset er i drift. Hvordan kunne det da skje at administrerende direktør går ut mot Stortingets vedtak og legger ned fødeavdelingen fra 8. februar? Kjente ikke administrerende direktør til Stortingets vedtak? Sjølsagt gjorde han det. Visste ikke styret at han hadde gjort det? Sjølsagt gjorde de det. Likevel skjedde det. Det er bare ett svar: Overordnet myndighet måtte derfor gå god for, gi tillatelse til, at Stortingets vedtak ble brutt. Statsråden aksepterte nedleggelsen. Påskuddet var at det ikke var forsvarlig å opprettholde fødetilbudet, og statsråden trodde antakelig at Stortinget ville gi ham ryggdekning for et annet vedtak enn det Stortinget har gjort. Bunadsgeriljaens arbeid, som sammen med andre gode krefter har vært så sterkt, har ført til at statsråden nå ikke har flertall på Stortinget, slik han heller ikke hadde sist gang. Jeg har vært borti dette tidligere. Fødeavdelingen på Kongsberg ble akutt nedstengt etter en hendelse. Foretaket Vestre Viken hadde ikke gjort jobben sin. Etter politisk press kom den opp igjen, sjølsagt fordi Vestre Viken måtte tilføre foretakets avdeling på Kongsberg nødvendige ressurser. Det ble et trygt tilbud, og det lever i beste velgående. Det er et trygt, godt, anerkjent tilbud i dag. Jeg er veldig glad for dagens flertallsinnstilling om fødeavdeling i Kristiansund. Senterpartiet, Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV instruerer Helse Midt om å sikre drift av fødeavdelingen i Kristiansund, altså ikke stenge ned midlertidig. Når det er gjort, må den raskest mulig opp. Videre må Helse Møre og Romsdal HF tilføres nødvendige faglige og økonomiske ressurser for å sikre forsvarlig drift av fødeavdelingen i Kristiansund og informere Stortinget på egnet måte. Til det vil jeg legge til én ting: Dette må ikke gå ut over fødetilbudet i Molde. Det skal ikke gå ut over fødetilbudet i Molde. Foretaket har hatt god tid på seg til å følge opp Stortingets vedtak. De har ikke gjort det, og nå må statsråden påse at det skjer. En må bruke de samlede ressursene som Helse-Norge har for å realisere Stortingets vedtak.