trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-01-16:
Denne saken som nå har blitt avdekket i Dagens Næringsliv, er i seg selv alvorlig. Det rotet vi tidligere har sett i Entra, bygger opp under den manglende og uprofesjonelle eierskapspolitikk som vi har sett hos den sittende regjering. Det er dessverre mange eksempler på uprofesjonell eierskapsstyring fra Regjeringen. Vi har den tidligere Odfjell-saken, utnevning av styreleder i Statoil, den såkalte Hydro-saken knyttet til opsjoner, oppkjøpet i Aker og den siste saken, hvor statsministeren forsøkte å påvirke Telenor i ansettelse av sjefredaktør i A-pressen. Dette går inn i et mønster, hvor vi ser at staten og statsråden viser en uprofesjonell håndtering av eierskapspolitikken, og i denne sammenheng: hvilke signaler og hvilke retningslinjer man har gitt til Entra. Hvordan vil statsråden gjenreise tilliten til det statlige medeierskapet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-01-16:
«Med jevne mellomrom har venstresiden i norsk politikk forsøkt å fjerne eller utvanne karakterene i skolen, til skarpe protester fra elever og foreldre. Jeg legger til grunn at statsråden erkjenner at forslag som svekker karakterene, vil svekke læringstrykket i skolen ytterligere. Regjeringen har åpnet for å prøve ut ulike virkemidler for vurdering. Vil statsråden, med sin nye erkjennelse om situasjonen i norsk skole, åpne for forsøk med karakterer fra femte klasse der dette ønskes lokalt og av den enkelte skole?»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-01-16:
La meg først si at det gleder meg at Sosialistisk Venstreparti og venstresiden i Arbeiderpartiet nå, etter 25 års kamp mot karakterene, forvalter dagens karaktersystem og har lagt bort forsøk på å utvanne karakterene i ungdomsskole og videregående skole. La meg først si at det gleder meg. Det er ikke slik at karakterenes relevans utelukkende knytter seg til informasjon til arbeidsgiver og høyere utdanningsinstitusjoner. Jeg kan ikke se at statsråden har noe faglig eller forskningsmessig belegg for å hevde at karakterene ikke også bidrar til å øke læringstrykket i skolen og er en viktig informasjonskilde for elevene. Jeg kan heller ikke se at det er noen stor forskjell om en elev får tilbakemelding om at 18 av 20 oppgaver er riktige, eller om han får en tallkarakter. Mitt spørsmål er: Hvorfor er ikke statsråden villig til å sette i gang forsøk, når han legger så stor vekt på at man trenger forskningsmessig belegg for vurderingsopplegget?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-01-16:
La meg først si at det er ingen uenighet om viktigheten av en grundig tilbakemelding. Den enigheten har vært etablert gjennom mange år, uten at man nødvendigvis har kommet frem til et skikkelig system for en skriftlig og muntlig mer utfyllende tilbakemelding. Jeg forstår fortsatt ikke denne aversjonen mot å åpne for forsøk. Jeg gleder meg over at sosialdemokratene i Sverige nå har åpnet for at man kan innføre karakterer på et lavere trinn i skolen. Det er nettopp ut fra erkjennelsen av at dette kan være ett av flere virkemidler for å øke læringstrykket i skolen og bedre tilbakemeldingen til både elevene, foreldrene og samfunnet rundt. Jeg savner fortsatt en begrunnelse fra statsråden for hvorfor han ikke vil åpne for forsøk med en faglig vurdering av et slikt opplegg der hvor det er ønskelig fra skolens side.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Eg registrerte at statsråden ikkje sa at han var fornøgd med prosessen, men eg skulle ønskt at han hadde vore endå tydelegare på at han som næringsminister ikkje kan akseptera lukka prosessar i slike saker. Det er jo slik at ei open offentleg utlysing er i tråd med god forretningsskikk. Ho skapar same moglegheiter for alle, og det skulle vera eit godt sosialdemokratisk prinsipp. Dessutan ville dette gje ei forsvarleg og ansvarleg forvalting av verdiar. Så mitt spørsmål er: Er næringsministeren einig i desse tre prinsippa som eg har lista opp? Og: Kva vil han gjera for at liknande ikkje skal skje i framtida?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Anten ein likar det eller ikkje, betyr faktisk skatt og skattlegging veldig mykje for næringslivet, og ikkje minst gjeld dette formuesskatt. I samband med skattereformen i førre periode vart det i realiteten inngått ein samfunnskontrakt mellom næringslivet og myndigheitene. Næringslivet aksepterte innføring av utbytteskatt mot ein betydeleg reduksjon i og på sikt avvikling av formuesskatten. Denne samfunnskontrakten er ikkje oppfylt. Utbytteskatt er innførd, men det er ikkje store endringar i formuesskatten. Ser næringsministeren at dette skaper eit problem, sjølv om denne samfunnskontrakten vart inngådd i førre stortingsperiode? Og ser næringsministeren at ei god løysing på dette vil vera å gjennomføra fritak for formuesskatt på det som er kalla arbeidande kapital? Det er eg heilt sikker på at næringslivet ville ha vore nøgd med. Det ville ha vore ein stimulans, og det ville òg ha oppfylt ein samfunnskontrakt som ville gje ein heilt annan tillit mellom næringslivet og myndigheitene.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-01-16:
Som flere har vært inne på, har det statlige eiendomsselskapet Entra Eiendom utmerket seg ved at de selger eiendommer uten konkurranse og annonsering eller budrunder. I tillegg bruker selskapet årlig millioner av kroner bl.a. på å sponse fotballklubber. Et privat selskap kan tillate seg slike handlinger, men etter Venstres mening kan ikke selskap som forvalter fellesskapets interesser, gjøre det. Venstre mener at statens viktigste oppgave i eiendomsmarkedet bør være å bidra til et marked med sunn konkurranse, og med så billige lokaler som mulig for leietakere. Venstre mener også at Regjeringen bør selge seg ut av Entra gjennom en åpen prosess, der man får mest mulig ut av verdiene. Er statsråden enig i det? Eller, i motsatt fall, hvorfor er det så viktig at et 100 pst. statlig selskap skal drive med utleie av kontorlokaler, kjøp og salg av eiendom og sponsing av toppidrett?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-01-16:
Venstre er glad for at statsråden er opptatt av personvern i forbindelse med datalagringsdirektivet. Men det er flere talere som her også har vært inne på problematikken rundt konkurransen. For små aktører blir dette store kostnader, og det er faktisk slik at det kan bety kroken på døra for mange, fordi kostnadene blir for store i forhold til størrelsen på selskapet. IKT-Norge har beregnet at direktivet vil koste minst 300 mill. kr årlig. Kostnadene vil vel i sin tur bli veltet over på forbrukerne, og da kommer vi i den paradoksale situasjonen at brukerne ender opp med betaling for egen overvåking. Er statsråden komfortabel med en slik situasjon, eller ser næringsministeren andre løsninger for nettopp å få dekt disse kostnadene?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-01-16:
Venstre mener at Regjeringen gjennom ulike endringer av skattesystemet har gjort det mindre lønnsomt å investere i norske arbeidsplasser og norske bedrifter. Det gjelder også reiselivsbedrifter, som har vært temaet i dag. I stedet er det blitt langt mer lønnsomt å investere i eiendom eller flytte kapitalen ut av landet. Nyttårsønsket fra Fagforbundets leder, Jan Davidsen, var høyere skatt og endret skattemodell ved å fjerne skjermingsfradraget, innføre skatt på aksjekjøp og tak på rentefradrag. Vi skjønner alle at dette vil få negative konsekvenser for norske bedrifter. Erfaringen med den sittende regjeringen er at når fagbevegelsen sier hopp, så hopper Regjeringen. Hva synes statsråden om tankene til Jan Davidsen? Er de bra for norsk næringsliv? Og: Er Regjeringen i tilløpet til et nytt hopp?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Det er ikke sikkert at det har skjedd noe lovstridig i denne saken. Det er ikke sikkert at det er noen grunn til å forfølge Entra på den måten, men Regjeringen har jo satt i gang - og er vel ferdig med - en prosess der man har gått gjennom meglerbransjen og krevd en større åpenhet. Man har lagt inn en del innstramminger i regelverket for å ha åpenhet rundt salgsprosessene. Det jeg lurer på, er om statsråden, uten at han behøver å hente inn mer informasjon, er enig i at man når det gjelder statlige selskaper og eiendomsselskaper, i hvert fall bør ha like stor åpenhet, om ikke større, rundt salgsprosessene her, slik at vi er sikre på at disse skjer på en riktig og god måte.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Regjeringen har lagt frem sin strategi for reiselivsnæringen i dokumentet «Verdifulle opplevelser». Regjeringen presenterer her forskjellige innsatsområder for å gjøre Norge mer attraktivt som turistland, deriblant markedsføring. Har det i arbeidet med strategien vært vurdert en lansering av en egen satellittkanal som kun skal drive med markedsføring av Norge som turistdestinasjon til våre nærmeste forbrukermarkeder?»
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Det var ikke noe særlig oppløftende svar. Det finnes allerede i dag tre-fire kanaler i Europa som gjør dette. Jeg har faktisk klart å få inn en av dem selv på min egen satellitt-tv. Det som går på de kanalene, er programmer uten programledere, og det er ikke noen vertinner. Det er altså tydeligvis lave lønnskostnader, men det kan selvfølgelig være noen produksjonskostnader. Jeg skulle ønske at Regjeringen i arbeidet hadde vurdert dette, fordi det finnes allerede i dag en god del stoff som blir utarbeidet av kommuner, fylkeskommuner, reiselivsdestinasjoner osv. som man kunne vist på en slik type kanal for å fremme Norge som turistdestinasjon. Statsråden har selv i dokumentet «Verdifulle opplevelser» vært inne på at vi er for lite kjent i utlandet i forhold til all den gode responsen en del av våre turistdestinasjoner får. Vi har kommet ganske høyt opp på en del kåringer. Så jeg skulle ønske at Regjeringen hadde vurdert det. Men for å spørre: Har det vært noen innspill fra aktørene i næringslivet når det gjelder ønske om en slik type kanal?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Nå er det ikke sånn at denne representanten er bombastisk på at dette er det rette. Jeg vet at det jobbes via mange forskjellige kanaler for å markedsføre Norge. Men jeg vil rette oppmerksomheten mot at da vi hadde et Dokument nr. 8-forslag fra Fremskrittpartiet om utarbeidelse av en reiselivsmelding til behandling i Stortinget, fikk vi beskjed fra posisjonens representanter, flertallet i komiteen - og jeg kan vise til merknadene i innstillingen - om at de ikke fant det tilrådelig å støtte Dokument nr. 8-forslaget fra Fremskrittspartiet, fordi Regjeringen jobbet med noe som ville bli lagt fram for Stortinget. Statsråden skrev den gangen også i brev til komiteen: «Jeg tar sikte på at Stortinget vil få anledning til å drøfte saken og vil komme tilbake med forslag om dette.» Spørsmålet mitt til statsråden vil derfor være: Har statsråden planer om å legge frem for Stortinget et dokument om reiseliv som Stortinget kan være med på å behandle? Og når kan vi eventuelt forvente å få en sak om reiseliv til behandling i Stortinget?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-01-16:
Mitt spørsmål går til barne- og likestillingsministeren. Vi har gjennom høsten hatt en rekke diskusjoner knyttet til det statlige barnevernet om en rekke vanskeligheter for å få dette systemet til å fungere. I disse diskusjonene har det kommet frem at de private aktørene føler seg skviset. Vi ser også at flere av dem har måttet trappe ned virksomheten. Noen har gått konkurs, og det er stor bekymring i systemet. Jeg fikk et inntrykk av at statsråden hadde en kriseforståelse for dette i noen av de debattene vi hadde, f.eks. i forbindelse med statsbudsjettet. Jeg må nok si at jeg blir tatt av noe undring når jeg nå på nyåret stadig vekk har fått nye henvendelser, fra nye institusjoner, som jeg ikke hadde hørt om før, som er i store vanskeligheter, og som ser ganske mørkt på fremtiden. Jeg får også telefoner fra foreldre som spør om hva som skal skje med deres barn, senest i går fra Bente Georgsen Skoglund. Jeg forventer ikke at statsråden skal svare på akkurat hennes sak, men hun har en datter på Svalstuen i Hallingdal. Situasjonen hennes illustrerer dette ganske godt. Datteren er i et system som fungerer, men Svalstuen vet ikke om de eksisterer etter 1. juli, og det skaper stor usikkerhet og bekymring. Hun er ikke alene. Det er mange foreldre i dette. Hva vil statsråden gjøre for å skape trygghet i dette systemet? Hva vil statsråden gjøre for at de bedriftene som nå føler at de driver på oppsigelse, faktisk skal få rammer som gjør at de kan fungere? Hva vil statsråden fortelle de barna som nå betaler prisen med å ha en usikker livssituasjon?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-01-16:
Min replikk til dette må være: Det hjelper ikke med «oppmerksomhet» hvis intet skjer. Det er et dårlig svar til dem som ikke vet om de har et sted å bo etter 1. juli, at man har oppmerksomhet rundt saken. Spørsmålet om man skal trappe ned på de private aktørene, er jo et spørsmål som vi styrer i denne salen. Jeg kan forsikre at hvis statsråden hadde kommet opp med forslag om at vi skulle skape større forutsigbarhet rundt helheten i barnevernet, ville det være bred støtte i denne salen. Det vi opplever, er jo at man setter ideologi foran hensynet til disse barna. Man kjører et stramt løp i retning av at man ønsker statlige institusjoner på bekostning av de private. Den ideologien er man tydeligvis villig til å betale en høy pris for. Jeg må minne om at det er mennesker vi snakker om. Oppfølgingsspørsmålet må bli …(Presidenten annonserer statsråd Manuela Ramin-Osmundsen.) (Presidenten annonserer statsråd Manuela Ramin-Osmundsen.)
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-01-16:
Statsråden sier at hun bygger opp en helhetlig kompetanse i systemet. Det skulle være interessant å vite hva det er som er helheten. Er helheten også de private aktørene? Den aktøren som hovedspørsmålet her dreide seg om, er et eksempel på en slik, hvor man har et utvalg mennesker som faktisk kan noe spesielt. De ser et spesielt behov, og de bruker av sin tid, sin innsats og sin entusiasme for å sette sin kompetanse ut i livet. Tror statsråden at man innenfor statens rammer faktisk også greier å få til den type effekter? Mener statsråden at staten har den kompetansen som skal til for å ta imot de barna som blir husløse når vi kommer til sommeren? Og: Hvilke grep vil statsråden ta for å drive den type utvikling av kunnskap?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-01-16:
«Det er en hovedutfordring at det mangler kvalifisert personale i norske barnehager. Mangelen på førskolelærere er stor, særlig i Oslo og Akershus. I 2006 ble det innvilget 1 523 dispensasjoner på landsbasis. I grunnskolen jobbet det i 2005 ca. 7 200 førskolelærere. Hva vil statsråden gjøre for å få førskolelærere som jobber i skolen, tilbake til barnehagen for å sikre at barnehagene innehar den kvalitet de er pålagt å ha?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-01-16:
Rekruttering eller det å ha et kompetent personale er en veldig viktig del av kvaliteten i barnehagene. Nå har hovedfokuset i barnehagepolitikken vært å bygge ut kapasitet. Neste rekke av utfordringer bør handle om hvordan vi styrker kompetansen, og hvordan vi styrker kvaliteten når det gjelder innholdet. Statsråden nevnte i sted at ca. 3 000 av barnehagepersonalet i dag ikke er utdannet. Hadde det vært en idé å se på om man skulle styrke etterutdanningsmulighetene eller ha tilpassede utdanningsmuligheter for dem som er i en yrkessituasjon i denne gruppen? Det er tross alt en gruppe som er i arbeid i barnehagene, og som burde kunne fortsette å være der.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-01-16:
Nå er det slik at det i alle fall var 7 200 førskolelærere i barneskolen - og fortsatt er det et betydelig antall. Ser statsråden en sammenheng mellom den strategien som jeg regner med at departementet har for at lærere i den norske skolen skal være lærerutdannet, og det at en del av disse førskolelærerne som er i barneskolen, med fordel kanskje kunne gått tilbake til barnehagene, hvor deres spesialkompetanse ville få full uttelling? Er det noen sammenheng med hensyn til hvordan statsråden håndterer disse spørsmålene?
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg har stor oppmerksomhet på den situasjonen som er i barnevernsinstitusjonene, hvor det i dag befinner seg 1 400 barn. Jeg vil også minne representanten Thommessen om at det er 30 000 barn som er på barnevernstiltak. Jeg er opptatt av forutsigbarhet. Jeg har et vedtak fra Stortinget om at vi skal redusere bruken av private institusjoner, og slik sett forstår jeg den usikkerheten som er knyttet til en annen politisk retning, den retningen vi ønsker å ta. Det er ikke bare private institusjoner som må redusere og trappe ned sin virksomhet, men også offentlige. Vi er opptatt av å få til et system som er preget av forutsigbarhet. Jeg har sagt at jeg er villig til å vurdere hvorvidt vi skal inngå fireårskontrakter, nettopp for å gi trygghet. Men da må det bl.a. være noen forutsetninger om kvalitet som vil måtte legges til grunn. Vi har stor oppmerksomhet. Vi har dialog med både private og kommersielle aktører og med andre aktører på dette området.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Det er ikke riktig at vi ikke er opptatt av forutsigbarhet. Vi er opptatt av at barn først og fremst skal få et godt tilbud. I det systemet er vi ute etter å finne de beste aktørene. Vi er opptatt av å basere oss på et system med offentlige og godt drevne institusjoner og ideelle institusjoner supplert med gode private institusjoner. Men det blir nedtrapping, fordi det er faglig godt begrunnet at vi ikke er tjent med å ha for mange unger i institusjon. Vi er tjent med å finne de beste tilbudene for alle barn. Så vi har ikke bare oppmerksomhet. Jeg har varslet en rekke endringer. Vi har løpende samtaler, ikke bare med vår etat, Bufetat, men også med private aktører og ideelle aktører i den sammenheng.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Barn som har behov for institusjonsplass, får det, men det er ikke slik at alle barna trenger institusjonsplass. Det er også derfor vi har denne vridningen, for å gi gode tiltak til barn som trenger det. Vi kan ikke ha et system hvor vi plasserer barn i institusjon som ikke hører hjemme der. Den forutsigbarhet som de private aktørene etterlyser, vil vi gi, og vi er i dialog med dem. Men det er også riktig at vi ikke kan ha flere plasser enn det vi trenger.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Det er viktig at barn som trenger fosterhjem, får fosterhjem og ikke institusjonsplass. Vi jobber aktivt for å få nok fosterhjem. Ett barn som trenger et fosterhjem og som ikke får det, er et barn for mye. Jeg har full oppmerksomhet på fosterhjemsplassering og oppbygging i den sektoren, men vi kan ikke bygge opp et institusjonssystem når det er faglig begrunnet at barn er best tjent med helt andre rammevilkår. Hvis de trenger fosterhjem, så er det fosterhjem de skal få.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Det som er viktigst, er et barnevern som gir gode tilbud til alle barn som trenger det. Vi kan heller ikke ha private institusjoner som har store overskudd, og som når staten ber dem om å jobbe under andre betingelser, går konkurs, og da skal vi opprettholde deres virksomhet. En slik virksomhet ønsker vi ikke. Vi har kvalitetskrav også til offentlige institusjoner, og det er vel å merke også en del offentlige institusjoner som stenger sin virksomhet. Vi er ute etter å finne de beste institusjonene. Vi er opptatt av kvalitet, vi er opptatt av åpenhet, og i den retningen fortsetter vi vårt arbeid. Jeg ønsker også å si at vi ikke har noe barnevern i krise. Vi har en reform som er godt i gang, og som vi må jobbe med og videreutvikle for å gi det best mulige tilbud til alle barn som trenger det - og det er 40 000, ikke bare de 1 400 som får institusjonsplass i dag.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Det må ha vært en misforståelse. Vi har aldri sagt at vi ønsker et rendyrket statlig barnevern. Hva gjelder institusjoner, skal vi ha et barnvern med offentlige institusjoner supplert med ideelle institusjoner og private aktører. Men så må vi differensiere våre institusjoner til de faktiske behovene, og de behovene dikteres ikke bare av hvor mange ansatte i private institusjoner som ønsker å fortsette å jobbe der. Men vi ønsker et godt samarbeid med private aktører. Det er vi i gang med, og det får vi til.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg kan ikke stå her og besvare i detalj det spørsmålet som nå er stilt, om hvorvidt denne institusjonen skal få noen barn. Stortingsrepresentanten gjør meg oppmerksom på denne saken. Det som er kjernen i spørsmålet, slik jeg opplever det, er: Har vi gode nok tilbud til barn som opplever tvangsekteskap, kjønnslemlestelse og menneskehandel? Til det er det bare å si at når vi får ulike saker, foretar vi en vurdering av hvorvidt institusjonsplassering er det rette for akkurat disse barna. Jeg kan dessverre her ikke si noe mer om hvorfor denne institusjonen ikke blir brukt, og jeg ber om forståelse for at jeg må få komme tilbake til det. Jeg kan ikke saksbehandle enkeltsaker her.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg kan forsikre stortingsrepresentanten om at jeg skal se på saken, men jeg må plassere den i helheten av det som vi jobber med, og vurdere hva som er det beste tilbudet for barna. Det kan hende at denne institusjonen ikke er det beste tilbudet for de barna det gjelder. Men igjen: Jeg ser det i en helhetlig sammenheng.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
I alle de etatene som ligger under mitt konstitusjonelle ansvar, er jeg spesielt opptatt av at de skal ha kunnskap om vold, og at de skal ha kunnskap om nye fenomener som vi også møter i Norge. Hvorvidt det er den institusjonen man snakker om, som er den beste til å gi de tilbudene, er igjen et spesielt spørsmål, men helhetlig kompetanse i systemet knyttet til disse problemene er noe som vi bygger opp.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg har ikke sagt at vi ikke skal ta i bruk den kompetansen som den bestemte institusjonen har. Jeg har bare sagt at jeg ikke kan stå her i Stortinget og si at den institusjonen er best skikket til å ta imot disse barna. Det er ingen tvil om at vi i barnevernssystemet trenger mer kompetanse om nye fenomener som finner sted i Norge. Det er, vil jeg tro, ikke bare én bestemt institusjon som bør besitte den kompetansen. Resten hører til en helhetlig vurdering av både institusjonsbruk og barnas bruk for de adekvate systemene som trengs.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Linjen er klar: Ja, vi ønsker å supplere den institusjonsbruken som drives av det offentlige, med institusjonsbruk som drives av ideelle organisasjoner. Men så har vi hatt en debatt om det juridiske grunnlaget for å velge hvilken prosedyre vi til slutt skal falle ned på. Der er vi i gang. Jeg avventer en utredning fra Fornyings- og administrasjonsdepartementet, så vi kommer tilbake til det. Linjen er helt klar: Vi må ha et godt system som sørger for at ideelle organisasjoner kan drive gode institusjoner.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg vil påstå at noe er galt blant holdningene til enkelte arbeidsgivere, som ikke evner å se den kompetansen som enkelte personer med minoritetsbakgrunn har. Kravet om tilnærmet like kvalifikasjoner betyr ikke at en innvandrer som ikke er kvalifisert, vil få en jobb, men det vil bety - ja - at NAV, som betjener en hel befolkning, kan vurdere det slik at språkkompetanse hos en innvandrer er det man faktisk trenger, framfor det å snakke så godt norsk at man alltid snakker feilfritt. Dette er et meget viktig tiltak. Vi har fått demonstrert år etter år at det er noe galt i holdningene til enkelte arbeidsgivere, og da trenger de et mildt press for å rette opp den urettferdigheten.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Å se og vektlegge den kompetansen som både kvinner og enkelte innvandrere har, betyr ikke at de ikke har annen kompetanse, men det betyr at den kompetansen må bli vurdert som verdifull. Det ligger et ideologisk skille mellom i hvert fall våre to partier hva gjelder dette spørsmålet, og muligheten til å særbehandle enkelte grupper som er demonstrert i en annen posisjon, dvs. en lavere posisjon, på en rekke samfunnsområder, ligger faktisk i våre menneskerettslige instrumenter.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Bjarne Håkon Hanssen har mye av ansvaret for integreringen av personer med minoritetsbakgrunn i arbeidslivet, og det er en rekke tiltak som han kan gjøre rede for. Jeg vil veldig gjerne understreke at å hjelpe kvinner med lave kvalifikasjoner ut av hjemmet og inn i arbeidslivet ikke må innebære at kvinner som har kompetanse og som bærer f.eks. skaut, blir utelukket fra posisjoner som de egentlig hadde vært veldig godt tjent med å få. Det er to forskjellige debatter, og vi begynner i riktig ende.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg er veldig glad for å høre at Kristelig Folkeparti er for moderat kvotering av personer med minoritetsbakgrunn med kompetanse. Hva gjelder å ta mer omfattende grep, kan jeg si at vi er meget opptatt av det. Detaljene i hva vi skal gjøre for å løfte personer med minoritetsbakgrunn ut av arbeidsledigheten, er et stort spørsmål, som jeg vil overlate til Bjarne Håkon Hanssen å svare på, og han er ikke her i dag.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Kriteriene er veldig klare. Det er personer fra ikke-vestlige land etter SSBs statistikk. Noe med hudfarge er det aldri blitt snakk om.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Vi snakker om risikobarna. Vi snakker om barna som kanskje har hatt utrygg oppvekst og faktisk ikke kan bo hjemme, og som nå bor på private institusjoner som de ikke vet om de skal bo på videre. Man har altså ikke nok fosterhjem. Man har ikke nok beredskapshjem. Samtidig bygger man ned de private institusjonene. Det står barn på venteliste for å komme på institusjon. Så bygger statsråden ned de private institusjonene til tross for det utrolig store behovet. Og kompetansen ligger i de private institusjonene. Jeg må bare stille statsråden spørsmålet: Er statsråden helt sikker på at denne skjulte nedbyggingen - for det er det det er - av private institusjoner ikke resulterer i at barn som står på venteliste, og som burde vært på institusjon, ikke kommer dit?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
I Fremskrittspartiet er vi veldig glade for at de fleste barn som har behov for hjelp fra barnevernet, faktisk får den hjemme. Fremskrittspartiet er også veldig glad for at færre barn kommer på institusjon. Dette er jo en sak som vi har jobbet for i veldig mange år, og det var veldig gledelig da denne dreiningen kom. Så ikke misforstå meg når jeg likevel stiller spørsmålet. Det som er, er jo at vi har trafikkerte barn i Norge. Vi har barn som av ulike grunner ikke kan bo hjemme, kanskje spesielt gruppen mellom 15 og 18 år som er svært utagerende, og som kanskje styrer foreldrene mer enn foreldrene styrer dem. Det er en del private institusjoner som har nettopp denne kompetansen på trafikkerte barn og på barn med utagerende atferd, og jeg vil ...(Presidenten annonserer statsråd Manuela Ramin-Osmundsen.) (Presidenten annonserer statsråd Manuela Ramin-Osmundsen.)
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Jeg har et spørsmål til barne- og likestillingsministeren. For nylig la barne- og likestillingsministeren sammen med fornyingsministeren fram nyheten om at det nå skal startes forsøk med såkalt moderat kvotering av innvandrere i jobb i staten. Det er snakk om et toårig forsøksprosjekt med kvotering av innvandrere ved ansettelse i tolv statlige virksomheter. Målet er å redusere arbeidsledigheten blant innvandrerbefolkningen, som er et sted mellom 50 og 80 pst. i enkelte grupper. Forsøket innebærer at dersom to søkere har tilnærmet like kvalifikasjoner, skal innvandreren foretrekkes. I praksis vil dette si at en innvandrer foretrekkes framfor en nordmann som er bedre kvalifisert. Noen vil sikkert kunne hevde at vi nordmenn blir annenrangs borgere i eget land. Blant de virksomheter som skal innføre kvotering, er flere departementer, direktorater og tilsyn, i tillegg til Statsbygg, Husbanken, deler av Forsvaret og politiet. Det er grunn til å stille spørsmålet: Når arbeidsledigheten blant innvandrerbefolkningen er mer enn tre ganger så høy som i befolkningen for øvrig, og landet skriker etter arbeidskraft, kan det være at de sosiale ytelsene og trygdeordningene er for gode? Burde man ikke heller stille klare krav til og forsøke å endre holdningen i noen av disse innvandrergruppene? Jeg vil spørre statsråden: Er det ikke grunn til å spørre om det ikke nå er på tide å slå i bordet og si at noe er galt med holdningene til en del innvandrere?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Fremskrittspartiet mener at et individ som har fått et arbeid eller en posisjon på grunn av sitt kjønn, og ikke bare på grunn av sine kvalifikasjoner, nedvurderes av både samfunnet og seg selv. Man skal altså ikke gi jobb på grunn av kjønn eller hudfarge - dette i tillegg til at å foretrekke innvandrere framfor nordmenn faktisk kan være rasisme. Frykter statsråden at hun nå gjør innvandrerne en bjørnetjeneste med en slik politikk? Tror kanskje ikke statsråden at dette kan bidra til å skape både konflikter og rasisme i Norge?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Med tanke på nedbygging av institusjonsplassar fordi ein ønskjer ei vriding, så veit vi at vi i dag har mange barn som ventar på å bli plasserte i ein fosterheim, men som ikkje blir det. Vi veit det er vanskeleg å rekruttere nok fosterheimar. Vi veit at oppfølginga av dei som er fosterforeldre, ikkje er god nok, og at dei faglege, økonomiske og juridiske rettane til dei som er fosterforeldre, burde vere mykje betre enn det dei er i dag, for at det skal vere betre å vere fosterforeldre, og at dei skal kunne følgje opp barna på ein god nok måte. Eg vil gjerne spørje statsråden: Dersom det blir ei for stor nedbygging av institusjonsplassar før vi har nok fosterforeldre - og det er situasjonen i dag - kva vil statsråden då gjere for å sikre rekruttering av nok fosterforeldre, slik at barna blir sikra? Vi bør vi ikkje ha noka nedbygging før vi har fått nok fosterforeldre?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Eg har eit spørsmål til barne- og likestillingsministeren. Vi har barn som bur i Noreg som har opplevd menneskehandel, som har opplevd tvangsekteskap, og som har opplevd traume frå krig og flukt. Det er viktig at desse barna får ei spesiell oppfølging og eit spesielt fagleg, nært og godt arbeid, slik at dei kan få bearbeide desse tinga. I Farsund har vi ein ny institusjon som er tom og heilt ubrukt. Han er ikkje blitt brukt, på grunn av tolkingane av reglane rundt anbodssystemet for barnevernsinstitusjonar. Regjeringa har fremma ein ny handlingsplan mot tvangsekteskap, og i den handlingsplanen står det at barnevernet ikkje har nokon institusjonsplass for personar som har opplevd tvangsekteskap, og som gjerne skulle hatt det via barnevernet. Det er fagpersonar som har etterlyst kunnskap på dette området, ein institusjon som kan gi barna ei spesiell oppfølging. I Farsund har dei altså opna eit senter som heiter Cocoon Ressurssenter for barnevern og etnisitet. Mange ønskjer å bruke det, men får altså ikkje brukt det. Då er spørsmålet: Kva kan gjerast for at det kan bli teke i bruk? I dag kan det gjerast eit unntak når det gjeld anbodssystemet, gjennom direkte anskaffingar, med heimel i Forskrift om offentlige anskaffelser § 2-1. Fordi dei har eit tilbod som ingen andre har, kan ein ha unntak frå det vanlege anbodssystemet. Dette er det no blitt søkt om til Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet. Mitt spørsmål er: Kva vil statsråden gjere for å bidra til at dette unike tilbodet blir brukt og ikkje lagt ned?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Eg takkar statsråden for svaret. Eg vil oppmode statsråden til å gå nærmare inn i denne saka, for det er 20 fagpersonar som ventar på å ta imot barn. Det er blitt sendt ut varsel om permitteringar. Det er eit unikt og godt tilbod, og vi veit at det er mangel på slike i Noreg. Vi veit at det er mange fagpersonar som etterlyser eit slikt tilbod, og vi veit at tilsette som jobbar med å identifisere menneskehandel, ikkje ønskjer å fortsetje i arbeidet, fordi dei ikkje har noko behandlingstilbod. Det er stor etterspørsel, og eigentleg går dette rett inn i dei handlingsplanane som Regjeringa har når det gjeld kva behandlingstilbod vi treng. Derfor vil eg innstendig oppfordre statsråden til å sjå nærmare på denne saka.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-01-16:
Jeg vil gjerne spørre statsråden om hva det er som er viktigst: om det er barna og barnas beste som er viktigst, eller om det er Regjeringas ideologiske kamp mot private institusjoner som er viktigst. Det er jo ikke bare private som driver disse private institusjonene ifølge definisjonen til Regjeringa. Det er også veldig mange ideelle organisasjoner som er med og driver disse, og som i Regjeringas kamp mot private institusjoner blir underlagt det samme regimet som det privat eide institusjoner blir. Det var et barnehjemsbarn som sa at det føles utrolig ubehagelig når hjemmet ditt går konkurs. Regjeringas kamp for å bli kvitt de private institusjonene fører faktisk til at noen av dem går konkurs, og det fører til at barnas oppvekst føles veldig usikker. Så spørsmålet er veldig enkelt: Hva er viktigst - den ideologiske kampen mot de private eller kampen for at disse barna skal få en forutsigbar og god behandling?
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-01-16:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til næringsministeren. Vi står nå foran innføringa av et nytt EU-direktiv - hvis ikke Regjeringa gjør noe - nemlig datalagringsdirektivet. Det har store personvernmessige følger, men det har også noen næringsmessige følger, for det pålegger alle teleselskaper og alle leverandører av annen informasjonsteknologi enorme lagringskrav. Det må lagres trafikkdata over lang tid, som stiller store krav til lagringskapasitet. De store kravene gjør at det stort sett bare er de aktørene som i dag er inne i markedet, som har ressurser nok til å kunne bygge opp en så stor lagringskapasitet. Det gjør at det når det gjelder leveranser av informasjonsteknologi, når det gjelder datakommunikasjon, og når det gjelder telekommunikasjon, vil være veldig vanskelig for nye aktører å komme inn på markedet hvis dette direktivet blir implementert. Det vil være veldig vanskelig for alle de nye IT- og gründerselskapene som har lyst til å komme inn på dette markedet, å kunne gjøre det når de blir pålagt så store krav til lagringskapasitet. Dette er sikkert fint og flott for de store firmaene som driver lobbying for sånne direktiver i Brussel, men det vil være veldig vanskelig å utvikle små selskaper og å komme inn som nye selskaper på området. Spørsmålet mitt til næringsministeren er: Hvilke perspektiver ser han for datalagringsdirektivet i forhold til at det vil gi mulighet for nye IT- og gründerbedrifter til å vokse fram når disse påleggene faktisk blir iverksatt?
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-01-16:
Jeg er veldig glad for at statsråden er opptatt av personvern. I eierskapsmeldinga, som jo skal uttrykke det ideologiske grunnlaget og ikke bare eierstrukturer, har Regjeringa vektlagt mange viktige indikatorer for samfunnet vårt: Miljø, som jo er et flott og viktig begrep å ha med, er tatt med 122 ganger. Sikkerhet er tatt opp 44 ganger. Samfunnsansvar er tatt opp 40 ganger. Etikk er i eierskapsmeldinga nevnt 15 ganger. Likeens er menneskerettighetene nevnt seks ganger i eierskapsmeldinga. Men personvern er ikke nevnt noen gang i denne eierskapsmeldinga. Er statsråden opptatt av personvern i forhold til eierskap?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-01-16:
Innenfor det private barnevernet er det spisskompetanse på svært mange områder. Jeg kan eksempelvis nevne tvangsekteskap og menneskehandel. Det som karakteriserer det private barnevernet, er at der er det mennesker som ser behov og finner løsninger, og som setter disse løsningene ut i livet. Tror statsråden virkelig at et rendyrket statlig barnevern kan erstatte det viktige arbeidet som er preget av betydelig innsats og engasjement, idealisme og frivillighet?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-01-16:
Høyre mener at språkkunnskap og arbeid er nøkler for å lykkes i samfunnet, og jeg synes statsråden begynner i feil ende ved å bruke kvotering. I innvandrermiljøer er man redd for stigmatisering, og dessuten er det jo slik at i dag er det stor mangel på arbeidskraft. Det er etter Høyres mening et større problem å få innvandrerkvinner ut av hjemmet og inn i arbeidslivet, og derfor har Høyre foreslått å gi gratis barnehageplass til de familiene der begge er på introduksjonsprogram eller i utdanning. Det foreslo vi nå i budsjettet for 2008. Det sa Regjeringen nei til, det sa stortingsflertallet nei til. Så hvilke andre tiltak enn kvotering er det statsråden kan tenke seg å iverksette for særlig å få innvandrerkvinnene ut i arbeidslivet?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-01-16:
«En viktig nøkkel for å lykkes i samfunnet ligger i gode språkferdigheter. God skolestart og vellykket skolegang er avhengig av at barna mestrer språket. Derfor la Høyre inn midler i statsbudsjettet for 2008 til å utvide den viktige språkkartleggingen til å omfatte alle landets 4-åringer. Regjeringen har varslet en kommunal plikt til å gi språkstimulering til førskolebarn, samt foreta en vurdering av spesialpedagogisk hjelp. Når vil statsråden sørge for at Regjeringen går fra ord til handling og gjennomfører tiltakene?»
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg registrerer at statsråden sier at alle barn skal ha like sjanser. Det er Høyre helt enig i. Men vi registrerer jo med beklagelse at Regjeringen så langt ikke gir alle barn i landet vårt like sjanser fordi den når det gjelder tidlig språkutvikling og hjelp, satser på visse områder i landet - det har vært Groruddalen, og nå i budsjettet har det blitt Drammen. Og det er vel og bra. Det er store konsentrasjoner av innvandrerbarn der, så tiltak her er helt på sin plass. Men det er like viktig for barn i andre deler av landet å bli tatt vare på, bli språkstimulert, bli kartlagt og få den hjelp og støtte de trenger. Det er like viktig for alle barn, enten de bor i by eller bygd. Jeg synes fortsatt det er mye prat og unødvendig med en kommunal plikt. Kan ikke Regjeringen bare si at dette skal vi gjøre, og overlate det til kommunene?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-01-16:
Jeg registrerer at statsråden her hele tiden prater om barnehagetilbudet. Mener ikke statsråden det er like viktig å fange opp barn som ikke har barnehageplass, og gi også disse barna et like godt språktilbud der de oppholder seg til daglig, enten de nå er i barnehagen, hjemme eller under omsorg av andre?
Sigmund Kroslid (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
I St.meld. nr. 15 for 2004-2005 om konkurransepolitikk, som ble lagt fram av regjeringen Bondevik II, står det om anbud og kjøp av helse- og sosialtjenester for ideelle organisasjoner: «Ideelle virksomheter uten et kommersielt formål utgjør et verdifullt supplement til det offentlige tjenestetilbudet. Regjeringen vil legge til rette for at disse fortsatt kan spille en viktig rolle som utøvere av helse- og omsorgstjenester. Regjeringen har på denne bakgrunn gjort unntak fra anskaffelsesreglementet når det gjelder kjøp av helse- og sosialtjenester fra slike organisasjoner, slik at stat og kommuner kan velge om de vil kjøre ordinær konkurranse eller å forhandle direkte med ideelle organisasjoner.» Mitt spørsmål er om statsråden er enig med Kristelig Folkeparti i at en bør legge til rette for at ideelle barnevernsinstitusjoner som den tidligere nevnte Cocoon på lik linje med andre ideelle virksomheter kan brukes til slike formål.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Jeg er glad for at næringsministeren også ser viktigheten av og utfordringene rundt personvern når det gjelder denne saken, og det omfattende regelverket som direktivet nå legger opp til. Men jeg synes også at man bør ha med seg at det sannsynligvis vil medføre store økonomiske kostnader enten for den enkelte bedrift eller for kundene, som antakelig til syvende og sist er de som skal betale dette. Dette er altså et offentlig pålegg som kommer fra EU, og som det også kan se ut som om denne regjeringen velger å følge opp. Da synes jeg det er betimelig å stille statsråden spørsmål om han mener at det er greit at dette kan få store følger innenfor telebransjen i form av at konkurransen kan bli langt mindre enn det den er i dag, fordi utgiftene for et forholdsvis lite selskap blir så store at man ikke klarer å gjennomføre og følge opp det som direktivet legger opp til.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi skal få til en god integreringspolitikk, og det er nødvendig å ta grep i forhold til arbeidsledighet hos innvandrerbefolkningen. Kristelig Folkeparti hilser kvoteringsforsøk velkommen, og håper og tror at det kan være et godt tiltak der det handler om kvalifisert arbeidskraft. De må altså ha kompetansen, men skal bli foretrukket. Vi tror at det vil virke. Utfordringen ligger i at det er en veldig forsiktig kvoteringsordning en har lagt opp til. Vi tror det er nødvendig å ta flere og mer omfattende grep for at vi skal få ned arbeidsledigheten og dermed bedre integreringen for innvandrerbefolkningen. Mitt spørsmål til statsråden blir: Vil statsråden i samarbeid med arbeids- og inkluderingsministeren ta mer omfattende grep både når det gjelder kvotering og lønnstilskuddsordninger, for å få ned arbeidsledigheten fort?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
«Den nye bestemmelsen i utlendingsloven om sterkere vektlegging av barns tilknytning til riket har medført at et stort antall barnefamilier har fått opphold i landet etter ny behandling i UNE. Praksisen som UNE synes å legge opp, gir derimot ikke oppholdstillatelse til barnefamilier hvis barna er under skolealderen. UNE anser da at barnets hovedtilknytning er til foreldrene, og at tilknytningen til Norge ikke betyr så mye når barnet er i barnehagen eller hjemme hos foreldrene. Er statsråden enig i denne praksisen?»
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
Jeg vil takke statsråden for svaret, og jeg er veldig glad for at han sier at det skal være en helhetsvurdering, for det er mange forhold som betyr noe med hensyn til tilknytning til riket. Et av de forholdene er språkopplæringen. Vi bruker som argumentasjon for å ha morsmålsopplæring i grunnskolen språkutviklingen de første leveår, når barnet danner sin konkrete begrepsforståelse, i løpet av de to-tre første årene, og mange barn som oppholder seg i Norge, vil lære norsk raskere enn sine foreldre. Etter mitt syn er det en del av tilknytningen til riket dersom en gjør sine første erfaringer språkmessig på norsk. Er statsråden enig i at språk og språklig utvikling også bør være en ting som bør vurderes?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-01-16:
En kunne fristes til å stille statsråden spørsmålet: Når blir barn barn? Da Stortinget diskuterte denne saken, sa en «barn» uten forbehold, en sa ikke «med unntak av de minste barna», og det er viktig at intensjonene til Stortinget om at barn får lov til å være barn fra de er bitte små, blir holdt. Men spørsmålet mitt går mer på følgende: Når det gjelder en femåring, er Kristelig Folkeparti veldig opptatt av at ikke alderen skal brukes mot ham, at ikke det at han ikke har gått på skolen ennå, skal brukes mot ham når en skal vurdere om hans tilknytning til riket er nok til at oppholdstillatelse skal gis. Når vi skal se på barns tilknytning med egne rettigheter, vil det for en femåring være mange punkter som kan være tilknytning til riket - det kan være lekekamerater, det kan være tilknytning i nærmiljøet, og det kan være tilknytning til barnehage. Mitt spørsmål til statsråden blir: Vil statsråden passe på at ikke ung alder, f.eks. fem år, blir brukt mot et barn når en vurderer tilknytning til riket?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-01-16:
Jeg vil gjerne utfordre statsråden til å komme med noen avgrensninger i forhold til hvilke innvandrere det er som skal kvoteres. Det er et faktum at arbeidsdeltakelse blant innvandrere er svært sammensatt. Noen grupper har relativt høy arbeidsdeltakelse, mens andre har en svært dårlig arbeidsdeltakelse i det norske samfunnet. Vi vet også at det kan være store forskjeller mellom opprinnelsesland som ligger nær hverandre, f.eks. Pakistan og India. Der er det svært store forskjeller. Representanter fra Regjeringen har tidligere uttalt at det ikke er aktuelt å kvotere svensker, og det er ikke aktuelt å kvotere europeere. Da må jeg stille spørsmålet: Hvem er det egentlig som skal kvoteres? Hva skal være kriteriene for hvilke innvandrere som skal kvoteres inn i disse jobbene? Er det slik at man i realiteten skal kvoteres etter hudfarge? I så fall begynner dette å likne på et system vi ikke liker å identifisere oss med.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-01-16:
To av tre ansatte i Norge jobber i familieeide og private virksomheter. Mange er hjørnesteinsbedrifter som bidrar til å styrke reiselivet ute i Distrikts-Norge, hvor de fungerer som bærebjelke for verdiskaping og velferd. Vi ser nå …
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-01-16:
Beklager, spørsmålet er til næringsministeren. Vi ser nå at Regjeringens manglende næringspolitikk og jakten på de såkalt rike rammer nettopp disse hjørnesteinsbedriftene. Arveavgiften som betales inn til staten, er penger som kunne vært brukt til å styrke, trygge og videreutvikle bedriftene og arbeidsplassene. Samtidig ser vi at Regjeringen i alle sine budsjettforslag foreslår en økning av formuesskatten. Dette skjer parallelt med økt rente, sterk kronekurs og mangel på arbeidskraft, som driver lønningene opp. Den mest aktive rød-grønne næringspolitikken hittil ser ut til å ha vært økte skatter på arbeid, på sparing og privat eierskap. Høyre mener det haster med å stimulere til nyinvesteringer som kan øke konkurransekraften for reiselivet og familieeide bedrifter. Arveavgiften ved generasjonsskifte bør få betinget avgiftsfrihet ved gaver og arv av næringsvirksomhet. I regjering fikk Høyre innført en bestemmelse om rentefri avdragsordning, og vi fremmet forslag om at den skulle utvides til fullstendig avgiftsfrihet på visse vilkår. Ser statsråden behovet for å ta tilsvarende grep som det Høyre her har skissert?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Vi vet at næringslivet generelt, familieeide bedrifter og reiselivsnæringene spesielt sliter med stadig nye restriksjoner, miljøavgifter og andre pålegg. Høyre foreslår å øke avskrivningssatsene på maskiner med påvist miljøeffekt med 5 pst., opp til 25 pst. Det er som sagt viktig å stimulere til nyinvesteringer som kan øke konkurransekraften, slik at de gode tidene kan vare lengst mulig, og for å sikre både arbeidsplasser lokalt og ikke minst miljøet. Ser statsråden behovet for en slik økning, og vil han i så fall gå inn for en miljøvennlig løsning, slik Høyre her foreslår?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-01-16:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Innenfor videregående opplæring er det et stort og voksende problem at mange elever velger å avbryte opplæringen før skolegangen er gjennomført. Hvilke tiltak vil Regjeringen sette i gang for å stoppe frafallet i den videregående skolen?»
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-01-16:
Jeg vil takke statsråden for et utfyllende og godt svar. Høyre er opptatt av å gi all ungdom en god start i livet, og vi snakker også her om viktig arbeidskraft for framtiden. Høyre har, som statsråden vet, derfor fremmet forslag om å igangsette en rekke tiltak for å redusere frafallet i den videregående skolen. Jeg er veldig glad for at statsråden her viser til at det allerede er satt i gang prosjekter, og at han tar på alvor dette med kvalifisert rådgivning og samarbeid mellom videregående skole og ungdomsskolen, da det er et av de forslagene som Høyre tidligere har fremmet. Jeg mener at statsråden her nevnte at det var snakk om tre fylkeskommuner som var kommet i gang med dette. Jeg lurer på om det er mulig at resten av landet kan få komme i gang med prøveprosjekter på nettopp dette området. Jeg vet det er stort behov for det.