trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Jeg vil fortsette litt der jeg slapp i det forrige temaet, Kirken. Som kjent er perioden for kirkeforliket over – den tok slutt med det forrige stortinget – så vi er i en ny situasjon når det gjelder hvordan spørsmål rundt Kirken skal håndteres. Det jeg da lurer på, er hva slags syn statsråden har på hvordan f.eks. dette med eget rettssubjekt og arbeidsgiveransvar skal håndteres opp mot Stortinget. Ønsker hun en dialog med alle partier her på Stortinget, eller er det bare Kirken og et knappest mulig flertall som skal bestemme om man skal gjøre det grepet som handler om å gjøre Kirken til et eget rettssubjekt og endre arbeidsgiveransvaret, og dermed gjøre noe som er i strid med kirkeforliket?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Hvis det er noen som sitter og ser på denne debatten litt utenfra, litt utenfor norsk politikk – enten man kommer fra et annet land, eller fra en annen klode, skulle jeg til å si – må det virke litt rart at man diskuterer etter- og videreutdanning som det store konflikttemaet. Er det noe vi har vært enige om helt siden 2005, er det at vi skal satse på etter- og videreutdanning. Det har i hvert eneste budsjett siden 2005 vært enstemmighet om at vi skal satse på etter- og videreutdanning. Også forslaget fra denne regjeringen er det full enighet om – og så blir det det store. Jeg tror Høyre ønsker seg veldig en debatt om dette for å gjøre det til sitt varemerke – på grunn av at dette er det eneste tiltaket de har i skolepolitikken, og på grunn av et smalt kunnskapssyn. I tillegg: Det er nå en gang sånn at det er kommunenes hovedansvar – i likhet med alle andre arbeidsgiveres – å sørge for etter- og videreutdanning av sine ansatte. Det betyr, som i all annen skolepolitikk, at vi må ha en god og solid kommuneøkonomi. I 2005 var norske kommuner sultefôret. Et rekordantall kommuner sto på ROBEK-lista – de hadde hatt svært dårlige kår under Erna Solberg som kommunalminister. Det første vi gjorde, var å legge inn 5 mrd. kr, slik at man i hvert fall fikk på plass egenandeler. Allikevel var det ikke nok. Derfor måtte vi etter hvert endre modellen for hvordan etter- og videreutdanning blant lærere ble finansiert, ved at staten og også lærerne selv tok en litt større andel av finansieringen av dette. Før dette ble ikke plassene fylt opp. At vi skulle ha vedtatt enda flere hundrevis av millioner kroner til et opplegg hvor pengene bare ble stående ubrukt, synes jeg ikke hadde vært klokt. Nå har vi klart å fylle opp plassene. Både den forrige statsministeren, Stoltenberg, og daværende kunnskapsminister, Kristin Halvorsen, var klare på at med en gang plassene var fylt opp, skulle vi fylle på med mer penger. Det gjør vi nå. Og det er vi alle enige om. Så blir det den store, store saken! Det synes jeg er underlig. Dessuten har jeg lyst til å komme med en kommentar til representanten Nordby Lunde, som påsto at det som ble sagt, at vi hadde framgang i matematikk, var feil. Det var ikke feil i det hele tatt. Vi hadde framgang i matematikk i TIMSS-undersøkelsen. Vi hadde størst framgang av alle OECD-land når det gjaldt tiåringers matematikkunnskaper. Vi hadde størst framgang i Norden, og vi var omtrent på samme nivå som Finland. Det som ble sagt som var feil, var at vi lå foran Finland. I rene tall er det riktig, men det er ikke signifikant. Det var dette faktasjekken tok dem på. Vi har framgang i matematikk blant de yngste elevene. Det er forskningsmessig godt belagt, og det synes jeg ikke vi skal snakke ned. Den generasjonen barn som nå går på barneskolen, særlig på 1.–4. trinn, jobber og står på. De har en helt fantastisk god skole – bedre enn den som de som nå har blitt testet i PISA-undersøkelsen, har. Det er min påstand.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Jeg tar utfordringen fra representanten Bru, for jeg tror det hun viste til, var at jeg ramset opp diverse land og hvordan de kommenterte PISA-undersøkelsen. Hovedpoenget mitt var nettopp at PISA, TIMMS, PIRLS, alle disse undersøkelsene, skal man bruke med vett og omhu og se på som forskning, hvilket betyr at det ikke alltid er entydige resultater, og at de må settes inn i en sammenheng, som representanten Knag Fylkesnes var inne på. Det leder også til denne debatten om tiåringene, som jeg synes egentlig er et godt eksempel på hvor fordummende en skoledebatt kan bli – i og for seg for alle dem som har deltatt i debatten, og alle som tar både ære og ansvar for det, inklusiv alle statsministerkandidater og tidligere og nåværende statsministre. Man skal være litt forsiktig med det. Saken er uansett den at det godt kan tenkes at norske tiåringer er best i matematikk, men man vet det ikke, for det er ikke signifikante funn. Det er det forskerne sier, og det er det som er viktig å ha med seg.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Representanten Vinje sier at hun har skyhøye ambisjoner på vegne av å realisere et kunnskapsbasert samfunn. Det som forbauser meg litt, er at en da kutter i forskningen til mat og matproduksjon, der man hadde ambisjoner. Jeg lurer på om det er sånn at landbruket ikke skal regnes inn som en del av det kunnskapsbaserte næringslivet i Norge.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Representanten Thorsen sier at regjeringa satser på kunnskap, men jeg syns jeg fikk et litt dårlig svar fra representanten Vinje fra Høyre i stad. De hadde «skyhøye ambisjoner» for et «kunnskapsbasert næringsliv». Representanten Thorsen prater om både kompetansebasert næringsliv og innovasjon, og i går hørte vi landbruksministeren som hadde store ambisjoner for økt produksjon, økt lønnsomhet og økt fokus på forbrukeren når det gjelder mat og matproduksjon. Så har vi klimautfordringene på toppen. Likevel kom regjeringas forslag, som delvis ble kjempet tilbake av Kristelig Folkeparti og Venstre, med store kutt innenfor landbruksforskningen. Kan representanten Thorsen forsikre meg om at det er kutt som ikke kommer til å bli gjentatt i neste års budsjett? Jeg lurer også på om hun kan si om landbruk er et område som ikke hører inn under definisjonen «kunnskapsbasert næringsliv», og at de da må greie seg sjøl.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg synes det er veldig flott at regjeringspartiene har gått inn for å bevilge mer penger til dette. Vi har ikke prioritert det i vårt budsjett. Det jeg tror vi må være veldig oppmerksom på, er det vedtaket som ble gjort i Stortinget sist vår, om omleggingen av yrkesfagene. Vi har i mange år prøvd ut 2+2-løpet. Nå skal vi få flere vekslingsmodeller. Vi skal ha flere TAF-løp. Som representanten Giske sa i stad, har vi en påbygging: Etter to år i yrkesfag og to år som lærling har en mulighet til å ta allmennfag til slutt. Jeg tror det er bra. Jeg tror også det er veldig bra det som den rød-grønne regjeringa gjorde. Den fikk til et trepartssamarbeid der en sammen med kommuner og næringslivet forpliktet seg til å skaffe flere lærlingplasser. Dette tror jeg også vil virke positivt i framtida.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg tror den beste hjelpen vi kan gi for at elever skal få bedre arbeidsforhold på sine skoler, er at vi sørger for en god kommuneøkonomi. Det er den som ligger til grunn for den muligheten kommunene har til å gi elevene gode arbeidsforhold. Vi ser eksempler på kommuner som har prioritert å bruke penger på å pusse opp skolebygg, men som får utfordringer med driften av og innholdet i skolen. Jeg tror vi må være oppmerksom på at en god kommuneøkonomi er en forutsetning for all god skoledrift.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg er ikke enig i det forslaget som Kristelig Folkeparti har fått kjempet igjennom sammen med regjeringspartiene, at vi skal ha en større vekting av kristendomsfaget. Jeg tror det er veldig viktig at vi i vårt samfunn har en bred tilnærming. Jeg tror også at hovedvektingen slik den er i dag, vil være at vi bygger på den kristne arven også når vi underviser i disse fagene. Når det gjelder skolegudstjenester, er jeg – og partiet mitt – veldig for at vi skal ha skolegudstjenester i Norge. En diskusjon om dette må vi tåle, men vi bygger jo på den kristne kulturarv. Det skal vi fortsette å gjøre, så skolegudstjenester er Senterpartiet for.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
I spørretimen den 27. november sa representanten Nybø at det var flertall i Stortinget for elleve måneders studiestøtte, og at dette var en veldig viktig sak for Venstre. Likevel har altså Venstre valgt å gi opp kampen for økning av studiestøtten i budsjettforhandlingene i år. Nå er Venstre fornøyd med at studentenes levekår skal utredes. Jeg lurer på to ting: Hva er det Venstre nå ikke vet om studentenes levekår, som gjør det nødvendig med en ny utredning? Vil det bli en gjentagelse framover i stortingsperioden at Venstre skal vise fram sine tap gjennom sine alternative budsjetter?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg har lyst til å slutte meg til forrige taler og si at det er bra at statsråden er en så klar forkjemper mot mobbing. Jeg tror det er veldig mange som kjenner seg igjen i det å gå med en svart klump i magen når du kommer til skolen. Høyre har jo harselert med både frukt og grønt, kulturskoletimer og valgfag osv. Jeg har vært lærer i skolen i tretten år, og jeg vet at unger er veldig forskjellige. De har ulike forutsetninger, de lærer ulikt og de har ulik motivasjon. Jeg er veldig glad for at Høyre ikke har rørt valgfagene, og jeg håper de heller ikke gjør det. Jeg håper også at de innfører arbeidslivsfag, når evalueringen av det viser gode resultater. Jeg har lyst til å utfordre statsråden til å fortelle litt om hva han mener om skolens system og innhold, og om det har betydning for elevenes motivasjon og innsats, eller om det kun er læreren, uavhengig av fag, som er den beste motivasjonsfaktoren for elevene.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg tenkte jeg bare skulle slenge meg på representant Giske og spørre fiskeriministeren om hun synes det er en fordel eller en ulempe ikke bare å fratas ansvaret for forskningsmidler, men at det rett og slett også kuttes i forskningsmidler innenfor landbruksministerens område, og om det vil bidra til innovasjon og et robust og framtidsrettet landbruk i framtida.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Da PISA-resultata nyleg blei offentleggjorde, gjorde ministeren og representantar frå Høgre det til eit stort poeng at dette beviste at betre lærarar var viktigare enn frukt og grønt – som om det stod noko i PISA-rapporten om frukt og grønt. Forsking i Noreg viser at mat på skulen og frukt og grønt har positive resultat for læring. Det same er tilfellet for kulturskuletimen. Mitt spørsmål til representanten er: Korleis stiller Høgre seg til kunnskap på kunnskapsfeltet når det viser seg at noko har betyding for læring? Er det viktig? Vil det bety noko for partiet viss det no viser seg massivt at frukt og grønt har god betyding for læring og støttar opp om læringa som lærarane driv på med? Vil Høgre vurdere igjen å innføre frukt og grønt i skulen?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
I Framstegspartiet sitt program blir det fremja ei kunnskapstenking som har ei ukueleg tru på konkurranse som verkemiddel for å fremje læring. Framstegspartiet går langt i å skissere framtida sin norske skule som inspirert frå den svenske skulen. Det skal skje gjennom omfattande elevtestar, meir bruk av konkurranse, offentleggjering av testresultat, slik at ein kan få til konkurranse mellom skular, og i tillegg toppe det med fleire privatskular, slik at ein kan auke konkurransen ytterlegare. Framstegspartiet har danna regjering med Høgre, og vi har fått ein kunnskapsminister som dempar programformuleringane frå eigentleg begge partia. Det skal ikkje vere så mykje testing, ikkje så mange privatskular osv. Denne strategien med at ein går ganske så langt vekk ifrå Framstegspartiet sin opphavlege politikk – korleis oppfattast han av Framstegspartiet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Takk for eit veldig interessant og godt innlegg frå representanten. Regjeringa har saman med Kristeleg Folkeparti og Venstre gått inn for innføringa av eit KRLE-fag i skulen. I regjeringsplattforma står det tydeleg at det skal vere minst 55 pst. kristendom i undervisningstida. SV finn det problematisk av fleire grunnar. For det første er det tidlegare KRL-faget blitt dømt som menneskerettsstridig i Den europeiske menneskerettsdomstolen. I tillegg vil det også svekke undervisninga på ein del andre område som er viktige i eit multikulturelt samfunn. Mitt spørsmål til representanten er: Når ein no skal auke kristendomsdelen til 55 pst., kva for delar av KRLE-faget elles er det ein har tenkt å kutte?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
For det første er jo lærarløftet for SV – i motsetning til for Høgre – eit sett med fleire ting. Lærarløftet handlar om å styrke kompetansen til læraren, men også om å auke talet på lærarar i skolen. Det er nær samanheng mellom kor mange lærarar det er, og kva for læringseffekt ein får. I tillegg kjem det som representanten Asheim er inne på, som er det Høgre er opptatt av når det gjeld lærarløft, nemleg kompetanseheving. Frå tida då Clemet sat i regjering, og til i dag har det vore ein enorm auke i etter- og vidareutdanning. For det første fekk vi etablert ei varig, statleg ordning som gjekk frå 25 pst. statleg del til 40 pst. statleg del. Framleis får ikkje det den store effekten vi er ute etter, men det har betydd at alle kommunar som har søkt om å få stønad, har fått det i 2012 og 2013. Men vi ønskjer at fleire kommunar skal søkje, og derfor ønskjer vi å innføre ein rett til vidareutdanning.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Takk for spørsmålet. Det gir jo ei anledning til å seie litt om fråfallet i dei nordlegaste fylka – spesielt Finnmark. Når det gjeld det utsagnet til Isaksen, er nok utgangspunktet hennar eit litt anna enn sånn det er å forstå i Aftenposten, og sånn eg også kjenner den politikaren – ein dyktig politikar i Finnmark. Hennar utgangspunkt er at folk bur veldig spreidd i Finnmark. Dette dreier seg om vidaregåande skole. Folk bur veldig spreidd, det er lange reisedistansar, folk må bu på hybel. Vi veit at hybelbuarar er ei veldig utsett gruppe for fråfall i skolen. Studiar m.a. nettopp frå Finnmark viser at det er 50 pst. høgare sjanse for at hybelbuarar fell ut av vidaregåande skole enn dei som bur på staden. Så når ein snakkar om elevgrunnlaget, er nok utgangspunktet meir at Finnmark har heilt spesielle utfordringar, store distansar, som gjer at ein må jobbe litt annleis med å få ned fråfallet der enn andre stader i landet.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
For det første – når det gjeld å score mål: Viss vi alle er einige om at vi skal score mål, er det veldig rart at ikkje Kristeleg Folkeparti, Venstre og regjeringa berre sette foten fram og sparka ballen i mål når dei hadde moglegheita til det. Men for å gå ordentleg tilbake til spørsmålet: Vi har prioritert bustadbygging i vår periode. Det har vore ei prioritering som også studentorganisasjonane har vore einige i. Bustadbygginga har vore på eit prekært lågt nivå – spesielt etter den førre borgarlege regjeringa. Vi har reist det, sånn at vi dei siste fire åra i snitt ligg på rundt 1 000 bustader årleg, med ein veldig høg del – nærare 2 000 – dei siste åra. Det arbeidet må fortsetje, det er veldig viktig. Så klarte vi, og det har vore ein draum for meg som tidligare studentpolitikar lenge – sidan slutten av 1990-talet – å få til studiestønad i elleve månader. Vi fekk det til, men rekninga får sjølvsagt ein effekt på budsjetta dei neste åra. Men eg meiner at vi må leggje det til side og rett og slett prøve å få det til uansett, og da hjelper det ikkje å leggje skylda på kvarandre, ein må berre jobbe saman om å få det til.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Eg trur kanskje aldri at eg kjem til å bli – eller aldri, det er å ta hardt i – men eg kjem ikkje til å vere tilfreds på lang tid når det gjeld satsing på forsking og høgare utdanning. Eg ser på det som eit område der vi verkeleg må komme på eit heilt nytt nivå i Noreg. Det har vi også jobba for i regjering, og vi har fått gjennomslag for ei rekke satsingar. Men det er mange ting som er viktige i eit statsbudsjett, det er mange ting som er viktige i ei fleirtalsregjering, så vi har komme eit stykke på veg. Det som har gjort høgare utdanning og forsking til eit vekstområde – kanskje dét store vekstområdet – i statsbudsjettet dei siste åtte åra, har vore at vi har fått auka satsinga med 7 mrd. kr frå 2005 til i dag. Med ein realvekst på 32 pst. trur eg ikkje det er nokon annan sektor som har hatt same veksten som forsking. Det har ført til mange stipendiatstillingar også på universiteta. I tillegg har vi fått til rundt 1 000 nye stipendiat- og postdokstillingar i åra våre i regjering. Men som Venstre trur eg det er nødvendig med nye løft for stipendiatar, men også generelt innan forsking framover.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Eg sit på eit spørsmål som eg har stilt før til kunnskapsministeren. Det handlar om studiestøtte. Eg fekk ikkje eit skikkeleg svar på det. Regjeringa og sentrumspartia har valt å dytte på avgjerda – eventuelt ikkje avgjerd – om å auke til elleve månaders studiestøtte fordi ein treng å vite meir, ein treng å greie ut meir. Eg skal prøve å vere så konkret som mogleg i spørsmålet mitt, slik at eg er sikra eit svar: Heilt konkret: Kva er det ministeren har tenkt å finne ut om studentanes levekår som vi ikkje allereie veit i dag?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Eg håper vi kan halde oss for gode til å halde oss til avisoverskrifter når vi skal omtale tidlegare regjeringars forskingsinnsats. Lat meg gjenta: Den tidlegare regjeringa auka forskinga med 32 pst. realvekst – 32 pst. Det er 7 mrd. kr meir enn da den førre borgarlege regjeringa satt ved roret. Berre lat det vere sagt. Så til ei oppfølging av det representanten Henriksen var inne på. Ein må gå breitt til verks for desse spennande næringane som havet representerer. Anten det er oppdrett eller fiskeri, så er det statlege verkemiddelapparatet utruleg viktig. Så kjem dette budsjettet, og ein legg ned Fiskeridepartementet, ein kuttar kraftig i Fiskeridirektoratet, og så kjem det ein serie med kutt på direkte næringsretta tiltak på feltet, rett nok frå ein anna komité, og så kjem den vesle auka, som er gledeleg, men som er henta frå(…) (…)
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Eg ser at vi no har fått besøk av mange elevar, og dette er eit spørsmål som handlar om elevar. Den nye regjeringa har saman med Kristeleg Folkeparti og Venstre bestemt at ho skal innføre eit nytt KRLE-fag, altså eit fag i staden for RLE – KRLE – der kristendommen skal ha 55 pst. av all undervisning. Dette synest SV er problematisk av mange grunnar, bl.a. er det ei håplaus detaljregulering av kva ein skal drive på med i timane som eg er overraska over. Men det andre er at dette vil fjerne undervisninga om andre viktige ting som ministeren har ansvar for. Da vil eg spørje ministeren: Kva område av dei følgjande ønskjer ministeren å undervise mindre i – respekt, toleranse, familie, barns rettar, mobbing, rasisme, kjønn og seksualitet, sjukdom, død eller verdsreligionar som islam, jødedom, buddhisme og hinduisme?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Eg ønskjer å følgje opp det spørsmålet eg begynte på her i stad. Vi lever i eit stadig meir fleirkulturelt og fleirreligiøst samfunn. Utviklinga er positiv – veldig positiv. Vi får rett og slett eit meir samansett samfunn. Men vi har utfordringar når det gjeld å forstå kvarandre og dialog. Dette er område som ministeren har ei viktig rolle i, som ansvarleg for truspolitikken til regjeringa. I så måte er det som skjer i skulen på trussida, veldig viktig og noko eg reknar med at ministeren er djupt involvert i, slik det tidlegare har vore da f.eks. religions- og livssynsfaget blei etablert. Eg klarer ikkje frigjere meg frå at innføringa av 55 pst. kristendom i dette viktige faget vil forskyve mange område som det er viktig at elevane får sett seg inn i. Ser ikkje ministeren problemstillinga knytt til det?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Det har vore ein kreativ debatt, vil eg seie. Eg innleia med å snakke om kreativitet, og det har vore mange teikn til kreativitet også i denne debatten. For det første har det vore ein kreativ omgang med forsking, f.eks. presterer Asheim å bruke den store kunnskapsforskaren Hattie til det som talar for saka hans, men tar ikkje med seg dei tinga som talar veldig sterkt imot Høgre sin måte å tenkje på. På spørsmål til Hattie om kva som kan betre kvalitet i skulen, svarar han, på engelsk, at betre kvalitet i skulen «is not going to happen with short-term interventions, by naming and shaping, by more testing, by more accountability». Vidare er det andre forskarar som går i same retning i spørsmålet som gjeld det såkalla PISA-hysteriet, som kunnskapsministeren og Asheim bidrog til. I NIFU-rapporten 23/2013, Jakten på kvalitetsindikatorene, blir det åtvara frå forskarhald mot å overdrive betydinga av enkeltresultat og å styre etter enkeltresultat: «Når man ser på summen av slike prestasjonsmål, som blant annet inkluderer TIMSS, PISA, de nasjonale prøvene, lokale prøver( f.eks. Osloprøven) ( f.eks. Osloprøven) På same måte er det andre skoleforskarar som trekker opp det same temaet. Shirley og Hargreaves er i boka «Den fjerde vei», som nå har kome ut på norsk, veldig tydelege på at trua på at testar og karakterar bidreg til betre læring, er eit teknokratisk blindspor. Det same er erfaringa frå Finland. Dette er omtalt i førre utgåve av «Utdanning», der Sahlberg, som har vore leiar av senteret for mobilitet i det finske utdanningssystemet, svarar at «Finnish Lessons documents how Finland achieved success without going through the arduous and controversial process of implementing competition, school choice, and test-based accountability». Vi står her i ein situasjon der vi har ei regjering som står på trappene til å innføre det som ein ganske kraftig vegg av forskarar og skolefolk åtvarar mot. Eg synest denne debatten har vist at uansett kor kreative ein er i omgangen med forskinga ein står overfor, er svaret frå marka i skolen og frå forskarverda at den løysinga og dei visjonane som høgresida har for norsk skole, er feil.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Eg trur Høgre no må bestemme seg, for dei har ein ganske kreativ omgang med ansvar. For det første: Førre gongen, da det gjekk bra på testar, tok dei ansvar for det – det var dei som hadde stått bak det. Men når det går dårleg, spring dei frå ansvaret. Dei må bestemme seg for ei eller anna linje her. No sit dei med ministeren – dei må bestemme seg. Mi påpeiking av denne PISA-populismen som kunnskapsministeren og fleire andre i Høgre har drive med, er at ein har tatt utgangspunkt i ein prøve – ein prøve – samtidig som vi har mange andre testar som vi også kan sjå på når vi skal ta stilling til korleis det går i den norske skolen. Min kritikk har vore enkel: Du kan ikkje lage hysteri eller drive politikk ut frå ei undersøking. Du kan lære av ho, men du kan ikkje ta utgangspunkt i ho for all vidare politikk. Dersom det er veldig vanskeleg å forstå for Høgre-politikarar, er eg veldig bekymra for korleis skolepolitikken herfrå kan utviklast, for da kan det hende at ein satsar(…) (presidenten klubber) (…) (presidenten klubber)
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Jeg er like opptatt som Tord Lien og representanten Henriksen av at studentene skal ha gode studieforhold og tålelig bra økonomi under studiene. Det er også verdt å merke seg at sist studentene fikk så sterk økning som de gjør i år, var faktisk Fremskrittspartiet også med og sørget for det. Det viser at Fremskrittspartiet er ivrige og står på for studentene. Når det er sagt, er det et nytt rekordløft til studentene, som er langt over det som de rød-grønne har foreslått i sine årlige budsjetter til studentene. Med bakgrunn i det er vi godt på vei, og vi vil sørge for at studentene får bedre forhold nå. Økningen er på 3,7 pst., og det er den største økningen i løpet av de siste ti årene.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
For Fremskrittspartiet er forskning innenfor landbruks- og matområdet veldig viktig. Det er viktig i både nasjonal og global sammenheng. Grunnen til at vi får en endring nå, et kutt sammenliknet med Stoltenberg-regjeringens budsjettframlegg, er at vi vil ha en gjennomgang og spisse forskningsmidlene mot det som virker. Dette året skjer en økning på 11,9 mill. kr sammenliknet med saldert budsjett for 2013. Forsknings- og utviklingsbudsjettet er totalt oppe i 437,8 mill. kr. Når det gjelder EUs rammeprogram, Horisont 2020, er faktisk matforskning et av de viktigste satsingsområdene, så vi forventer at landbruket har mulighet til å gripe den sjansen til å søke om midler fra dette programmet.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Det var et veldig omfattende spørsmål. Jeg lurer på om representanten har misforstått litt av Fremskrittspartiets politikk på området. Vi er veldig bekvemme med den politikken vi fører nå i regjering, det er vi absolutt. Vi er for at det skal være et mangfold av skoler – ikke av private skoler – som har et godt innhold, og som gir elevene en god utdanning. Det er det viktigste når det gjelder opprettelsen av private skoler. Barn liker faktisk å konkurrere, og vi skal ikke legge en demper på barns naturlige utfoldelse, som viser at de kanskje liker å konkurrere når det gjelder både fysiske aktiviteter og i konkurranser for øvrig, f.eks. gjettekonkurranser. Den gleden må barna også få ta med seg inn i skolen og utvikle. Av og til vinner man, og andre ganger taper man. Det kan være en god ballast for barn å ta med seg.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Det er som jeg sa: I stedet for å smøre tynt utover på forskning på mange områder, vil vi ha en gjennomgang og sørge for at forskningen blir spisset inn mot det som er mest relevant. Vi satser også på at det blir muligheter til å delta i Horisont 2020 for landbruket. Nå må den nye regjeringen få mulighet og tid til å se på hvordan de skal gripe dette an framover. Det vil skje i samarbeid med næringen.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Fremskrittspartiet er opptatt av å ivareta elevenes og lærernes arbeidsforhold. Det regner jeg med at også Senterpartiet er. Opplæringsloven er å betrakte som elevenes arbeidsmiljølov. Den har tydelige krav knyttet til helse, miljø og sikkerhet – til beste for både elever og lærere. Rentefrie lån til skolebygg og svømmebasseng har vært vellykket og i tråd med målsettingen. Mange skoler har blitt pusset opp som følge av ordningen. Dette har gitt ansatte og elever i hele landet bedre arbeidsforhold. Men fremdeles får vi mange henvendelser og meldinger om dårlig inneklima og elendige sanitærforhold på skoler. Hele komiteen sier de er tilfreds med at rentekompensasjonsordningen videreføres. Hva er grunnen til at de rød-grønne ikke viderefører og ivaretar dette i sitt budsjett?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
I Aftenposten presenteres det i dag en ny, norsk skoleundersøkelse. Der heter det at skolene i Finnmark gjør en veldig god jobb. Finnmark kommer dårligst ut av fylkene i studien, men fylkesråd for utdanning – Elisabeth Isaksen fra SV – tror det handler om elevgrunnlaget: «Jeg tror ikke nødvendigvis det er dårlig kvalitet. I Finnmark er det 50 prosent som ikke fullfører og består eller slutter i løpet av fem år, og med et slikt barometer er det klart at vi er dårligst i landet. Men vi har jobbet veldig mye med å heve kvaliteten. Det er min hypotese at skolene gjør en veldig god jobb, og at resultatet kunne vært veldig mye dårligere.» Da er mitt spørsmål: Er det så å forstå at det er elevene det er noe galt med, eller er det dette SV mener med å skape kreative og kunnskapsrike elever?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Dette er muligens siste gang kirke-, utdannings- og forskningskomiteen har ansvaret for kirkebudsjettet. Fra neste år er det stor sannsynlighet for at kulturkomiteen har overtatt dette viktige ansvarsområdet. Mye har skjedd på det kirkepolitiske området de siste årene. Kirkeforliket har gitt Kirken mer frihet til å styre seg selv, uten politisk innblanding. Fremskrittspartiet mener at Kirken og samfunnet er best tjent med et tydelig skille mellom stat og kirke, og vi ser derfor fram til det videre arbeidet med å gi Kirken full frihet som et eget rettssubjekt. Det er den samme friheten som andre trossamfunn har. I et dansk ordtak sies det: «Det er bedre å sitte på kroen og tenke på kirken, enn å sitte i kirken og tenke på kroen.» Dette er ganske morsomt sagt og viser oss jo egentlig at religion og livssyn har en viktig plass i samfunnet og betyr mye for mange av oss. Derfor er det viktig for Fremskrittspartiet at regjeringens politikk sikrer retten til fri religionsutøvelse og likebehandling av tros- og livssynssamfunn. Enda det er ti år siden trosopplæringsreformen ble innført, så har ikke alle menigheter hatt mulighet til å tilby dette. Fremskrittspartiet er derfor veldig fornøyd med budsjettøkningen på om lag 80 mill. kr til trosopplæring. Menighetenes mulighet til å tilby trosopplæring er dermed betydelig styrket. Fremskrittspartiet er også fornøyd med de andre kirkebevilgningene som vi har fått til sammen med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Bevilgningene til IKT-satsing økes med 9 mill. kr. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen gir også 3 mill. kr til opprettelse av nye diakonstillinger. Videre har flertallet bevilget 2 mill. kr utover vanlig lønns- og prisjustering til styrking av prestetjenesten, som vi vet er mangelfull i Norge i dag. Statstilskuddet til det viktige arbeidet som Sjømannskirken gjør, har vi fått økt med 3 mill. kr. Kirkebyggene er blant våre flotteste og viktigste kulturminner. Fremskrittspartiet er derfor glad for at rentekompensasjonsordningen til sikring og istandsetting av kirkebygg er på plass igjen, og at den økes med 500 mill. kr i 2014. Fremskrittspartiet er også fornøyd med at det i regjeringsplattformen tydelig framkommer at partiene vil bidra til et nasjonalt løft i sikringsarbeidet av fredede og vernede kirker. Vi ser derfor fram til at regjeringen kommer tilbake med et forslag om oppfølging av dette ved en senere anledning. At K-en er kommet inn i RLE-faget, er Fremskrittspartiet veldig positiv til. Kristendommen er faktisk en stor og viktig del av vår kulturarv. Majoriteten av befolkningen bekjenner seg til den kristne tro, og det er flest kompetansemål i kristendomskunnskap. Det er naturlig og viktig at tidsbruken speiler dette i KRLE-faget.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Daværende stortingsrepresentant Tord Lien, tidligere medlem av denne komiteen, skrev på sin blogg i 2011 at det «hverken er «for dyrt» eller «overhodet dyrt» å heve studiestøtten». Han uttalte også i sommer følgende til studentavisa Under Dusken: «Jeg kan også love 11 måneders studiestøtte innen fireårsperioden er omme.» Og han tok ingen forbehold om 16,3 pst. oppslutning. Er representanten Thorsen enig i Liens beskrivelse av kostnadene ved studiestøtte, og er hun enig i hans garanti om 11 måneders studiestøtte?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Jeg vil først takke fiskeriministeren for et innlegg med mange gode momenter, og mye er jeg også enig i. Hun har også et engasjement på feltet. Men det er mulig at hun nå blir historisk, som den siste fiskeriministeren som deltar i Stortingets behandling av forskningsbudsjettet, for fra nyttår blir altså forskningsbudsjettet og forsknings- og utviklingsavdelinga flyttet fra fiskeriministeren til næringsministeren. Det utgjør en tredjedel av Fiskeri- og kystdepartementets budsjett. Norsk fiskeriforvaltning er kåret til verdens beste opptil flere ganger på rad. Koblinga mellom forskning og forvaltning har vært helt avgjørende for at vi har hatt de fiskeribestandene vi har, og en god forvaltning. Nå brytes den direkte koblinga mellom ressursforvaltning og ressursforskning. Jeg lurer på hvorfor regjeringa mener at fiskeriministeren ikke er den best egnede til å ivareta hele dette feltet – koblinga mellom ressurs og forskning, som har tjent Norge svært godt.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Det høres ut som om det ikke har vært noen sånn sammenheng før, og at tidligere fiskeriministre ikke har kunnet påvirke handelspolitikken, innovasjons- og virkemiddelapparatet Innovasjon Norge, osv. Men det har man da vitterlig gjort. Jeg har en kommentar og et spørsmål til fiskeriministeren når det gjelder den satsinga på forskning som hun og andre representanter her i salen trekker fram. På det som i hvert fall enn så lenge er fiskeriministerens budsjett, er det en økning på 35 mill. kr, bl.a. 10 mill. kr til teknologisatsing i havbruk. Og det framstilles som en økning. Samtidig på det samme budsjettet, om enn i en annen komité, kuttes det 34 mill. kr til marint verdiskapingsprogram, som er anvendt, næringsrettet teknologiutvikling for en hvitfisknæring som sliter. Mens havbruk går godt. Totalt sett kommer vi ut med et netto kutt på dette området. Jeg lurer på hvorfor fiskeriministeren mener at det er de næringsrettede tiltakene til den industrien som sliter, som skal være med og betale for forskningsøkninga til en industri og en næring der kassaapparatet nå går varmt.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Hvordan samarbeidet er mellom næringsministeren og fiskeriministeren, skal ikke jeg legge meg borti. Men når statsråden nå nettopp sa at hun kunne berolige Stortinget med at hun fremdeles var konstitusjonelt ansvarlig for forskninga, må jeg spørre fiskeriministeren igjen om det er næringsministeren eller fiskeriministeren som skal ha ansvaret for det som tidligere var forskningsavdelinga i Fiskeri- og kystdepartementet, og som dermed skal være konstitusjonelt ansvarlig. Stortinget kan bare forholde seg til en statsråd av gangen. Hvordan fiskeriministeren og næringsministeren velger å samarbeide, skal ikke vi legge oss bort i. Men så vidt jeg har oppfattet, er det ganske klart at det nå er næringsministeren som er konstitusjonelt ansvarlig for de virkemidlene som ligger på forskning og på innovasjon, f.eks. marint verdiskapingsprogram, som den tidligere fiskeriministeren hadde ansvaret for.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Det er allerede nevnt fra talerstolen at statsminister Erna Solberg i trontaledebatten sa at i denne sal skulle man stemme for det man var for. I dag har vi fremmet et forslag om å innføre elleve måneders studiestøtte i løpet av inneværende stortingsperiode. Da er det interessant å få vite i løpet av debatten hvordan Høyre vil stille seg til stemmegivingen i denne saken. Vil partiet gi Kristelig Folkeparti og Venstre mulighet til å stemme for det de er for når det gjelder tiltak som ikke har budsjettvirkning i 2014, som ikke trenger å ha det i 2015, men i det året regjeringa selv velger? Det må jo være i Venstre og Kristelig Folkepartis egen interesse. Venstre har foreslått elleve måneders studiefinansiering ti ganger de siste årene – det at de har det med i sitt alternative budsjett teller ikke når de ikke fikk det med gjennom forhandlingene med Høyre og Fremskrittspartiet. Kristelig Folkeparti sier i sitt program at de ønsker 1,5 G i studiestøtte. Det utgjør ca. 30 000 kr. De fikk forhandlet fram ca. en tiendedel av det med Høyre og Fremskrittspartiet. Nå har de sjansen til å stemme for det de er for. Så må jeg si at jeg synes det er veldig interessant, og til og med litt overraskende, at de som snakker mest om frukt, ikke er SV, men Høyre. Det virker nesten som om sånne negative holdninger til frukt og grønt i skolen hos Høyre må bunne i en slags nær-banan-opplevelse i barnetida – så sterk aversjon virker det som om Høyre har mot frukt og grønt i skolen. Men de snakker som om kuttet i frukt og grønt skal bevise at de satser på kvalitet. Nei, det beviser bare at de bruker oljepengene – 4 mrd. kr mer – til skattekutt, og ikke til skolen. Representanten Asheim sa at politiske valg har noe å si. Ja, det har det. Derfor har vi prioritert etter- og videreutdanning av lærere og kunnskapsløft i skolen. Han viser også til skoleforskning. Jeg synes det er bra dersom Høyre vil ha en kunnskapsbasert skolepolitikk. Da kan de bl.a. lytte til rådene fra OECD, som egentlig sier at det viktigste Høyre nå kan begynne å tenke på i skolepolitikken, er å ikke gjennomføre en politikk for flere privatskoler, karakterer og nivådeling, som forskerne advarer sterkt mot. Det viktigste rådet synes rett og slett å være ikke å gjennomføre Høyres program – bare gjennomføre de delene man er enig med de rød-grønne om.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2013-12-12:
En av vår tids største utfordringer er frafallet i den videregående skolen. Halvparten av årskullene våre velger yrkesutdanning, og frafallet er størst nettopp her – det er faktisk bare om lag 15 pst. som fullfører med yrkeskompetanse. I år manglet 1 400 ungdommer, eller så mye som 8 pst. av dem som søkte læreplass etter Vg2, karakterer i to eller flere fag. Dette er elever som vil få utfordringer med å fullføre en ordinær yrkesutdanning, og som vil ha behov for særskilt tilrettelegging for å fullføre. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har derfor lagt inn et løft på 10 mill. kr for å hjelpe de lærlingene som trenger det. Men til tross for at de rød-grønne har sprunget etter i satsingen vår, har vi ikke fått støtte fra de rød-grønne for dette tiltaket. Hvorfor mener representanten Tingelstad Wøien at disse ungdommene ikke fortjener dette løftet?
Kent Gudmundsen (Høyre), 2013-12-12:
Aller først en kort replikk til representanten Trond Giske. Det er faktisk sånn at da Høyre kom inn i regjering i 2002, videreførte man den økningen i tilleggsproposisjonen. Her synes jeg man må forholde seg til korrekt historieskriving. Det som fikk meg til å ta ordet her i dag, var innlegget fra Marianne Aasen, som la fram at det er fullstendig enighet i den satsingen og den strategien vi har innenfor etter- og videreutdanning. Det er selvfølgelig hyggelig – hvis det hadde medført riktighet. Faktum er at da Høyres kunnskapsminister inntok Kunnskapsdepartementet, ønsket man egentlig en enda større satsing på etter- og videreutdanning av lærere enn det som det var mulig å legge fram for Stortinget i tilleggsproposisjonen. Det var rett og slett ikke kapasitet i systemet for den satsingen man ønsket å innføre. Det synes jeg tegner et bilde av den planlagte strategien til den rød-grønne regjeringen for hvilken kapasitet vi i framtiden skulle ha for å møte behovet innenfor etter- og videreutdanning i skolesektoren. En annen ting er finansieringsordningen vi har innenfor etter- og videreutdanning. Alle vet at kommuneøkonomien er stram. Selv om tilleggsproposisjonen faktisk medfører en vesentlig lettelse i økonomien til fylkeskommunene, som sitter med ansvaret for en masse fylkesveier, og der man fra denne regjeringen har lettet det trykket betraktelig, er det engang slik at man som politiker er nødt til å prioritere. Og i prioritering mellom helse, veier og næringssatsing er det av og til litt tøft å nå det nivået for lærerne som man ønsker, som man har ambisjoner om, og som man har lyst til å få gjennomført. Det at man nå har en egenfinansiering på 75 pst. – og man vet at læreren jobber 25 pst. under videreutdanningen – medfører i realiteten at vår regjering faktisk gjør kommuneøkonomien helt irrelevant for at man skal kunne satse på videreutdanning av lærere innenfor matematikk og naturfag – fag som siste PISA-rapport for øvrig bekreftet at det er nødvendig å ha et ekstra fokus på. Jeg vil understreke nok en gang at ambisjonene for denne regjeringen om å bygge kunnskapssamfunnet er store, og vi leverer gjennom den tilleggsproposisjonen som debatteres Stortinget i dag, og som er stadfestet gjennom budsjettforliket.
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Representanten Nybøs partileder sa til sitt eget landsstyre etter regjeringsforhandlingene: «Vi sitter på vippen i Stortinget og har avgjørende innflytelse på makten i Norge.» Og videre: «Vi skal fjerne makt fra de lukkede rom.(…) Vi skal revitalisere Stortinget som maktarena i norsk politikk.» (…) Mitt spørsmål til representanten Nybø blir derfor: Hva er Venstres argument for ikke å utnytte sin avgjørende innflytelse allerede nå, slik at vi sammen med Kristelig Folkeparti kan få flertall for studentenes ønske om elleve måneders studiestøtte? Kan representanten Nybø garantere at hun vil være med oss på dette i neste runde?
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Den rød-grønne regjeringen har tatt store grep i etter- og videreutdanning av lærere – fra 20 mill. kr til 500 mill. kr – og – ja, det har vært full enighet om dette i Stortinget, akkurat slik det nå er full enighet om de ekstra midlene i tilleggsproposisjonen. Det det ikke er enighet om, er hvordan man prioriterer. Høyre og Fremskrittspartiet har tatt pengene fra elevenes timetall og tiltak for å finansiere egne skoletiltak. Vi trengte ikke å ta fra elevene, vi har klart begge deler fordi vi prioriterer kunnskap – hele eleven – framfor skattekutt, smålige kutt i elevenes utvidede skoledag og fjerning av frukten. Vi stemmer for det vi er for, og mot det vi er mot, slik statsministeren og halvopposisjonen har prediket. Sånn sett gir vel faktisk våre budsjettprioriteringer mer penger til grunnopplæringen – dersom det var poenget. Jørund Rytman roser Ungt Entreprenørskaps innsats i skolen. Selv har jeg erfaringer med Ungt Entreprenørskap fra da jeg i første klasse på Porsgrunn videregående skole hadde ungdomsbedrift. UB selskapsformidling het bedriften. Forretningsideen gikk ut på å arrangere skoleball og disko i grenlandsområdet. Det var ikke særlig vellykket, men det var veldig lærerikt. Poenget er at i Telemark – mitt fylke – brukes en stor andel av de regionale utviklingsmidlene nettopp på Ungt Entreprenørskap. I Telemark ligger regjeringens varslede kutt i regionale utviklingsmidler an til å bli ca. 20 mill. kr. Jeg frykter hva det vil bety for nettopp innsatsen Ungt Entreprenørskap gjør i norsk skole.
Henrik Asheim (Høyre), 2013-12-12:
Representanten Knag Fylkesnes snakket varmt om SVs lærerløft, og det er for så vidt bra at vi nå kan stå sammen om dette. Men det har ikke vært sånn at vi har stått sammen om det verken i de årene de satt i regjering, eller denne høsten da de la frem sitt budsjett. Tidligere SV-leder og statsråd i den rød-grønne regjeringen, Erik Solheim, har gitt ut en ganske god bok, hvor han skriver om bl.a. dette, og hvor han sier: «Da jeg kjempet for ideen om det store lærerløftet i interne debatter i SV, ble det argumentert med at det ikke nytter å kjøre fram læreren, fordi det ikke vil skape noen konflikt med Høyre.» Hvis man ser på de alternative budsjettene Høyre har lagt frem, og de budsjettene den rød-grønne regjeringen har lagt frem, og senest nå i høst det budsjettet den rød-grønne regjeringen la frem, og hvordan de rød-grønne da etterpå fulgte etter Høyre og Fremskrittspartiet, vil jeg bare spørre Fylkesnes: Hvorfor prioriterte man ikke læreren så høyt?
Henrik Asheim (Høyre), 2013-12-12:
Redelighet og raushet i politikken er viktig, og derfor benyttet jeg sjansen i mitt forrige innlegg til å rose den rød-grønne regjeringen for at den gjennomførte det lærerløftet som Kunnskapsløftet la opp til. Det at man bruker 20 mill. kr fra 2005, er ikke så veldig relevant, fordi et bredt flertall i denne sal vedtok et kunnskapsløft som bl.a. sa at man skulle tidoble innsatsen for etter- og videreutdanning av lærere sammenlignet med Reform 97. Det gjennomførte den rød-grønne regjeringen. Det roste jeg dem for. Det som derimot er kritikkverdig, er at det stoppet der, og at man, til tross for at budsjettene fortsatte å vokse, ikke prioriterte å fortsette å øke etter- og videreutdanningsbudsjettet. Det er en veldig interessant skoleforsker, som mange skolepolitikere kjenner til, som heter John Hattie, som har laget en liste fra 1–138 over tiltak som skaper bedre læring i klasserommet. På den listen er så å si alle punktene fra 1–10 relatert til gode, faglig oppdaterte lærere. Punkt nr. 123 er ernæring. Vårt poeng er at man prioriterte feil da man lovfestet frukt og ikke lærernes rett og plikt til etter- og videreutdanning. Det er også litt rart å måtte fortelle sosialdemokrater at politikk og politiske valg har noe å si for resultater. Det er slik at når man ikke løfter de budsjettene, så blir det heller ikke flere etter- og videreutdannede lærere. Problemet til de rød-grønne er jo også at det budsjettet som de selv la frem, som de ønsket at skulle vedtas, og som ville blitt vedtatt i denne sal dersom de hadde vunnet valget, ville økt etter- og videreutdanningen med kroner null fra 2013 til 2014. Jeg ble av en medrepresentant tidligere beskrevet som høy og mørk. Jeg er 1,86 høy og har mørkt hår, og slik sett er dette et objektivt faktum, men jeg ble også i overført betydning «høy og mørk» da den nye regjeringen la frem sin tilleggsproposisjon. For der tok man veldig mange grep, både ved å øke etter- og videreutdanningen og ved å redusere kommunenes andel til etter- og videreutdanning slik at flere kommuner har råd til å satse på det. Da er det litt synd at f.eks. SV ikke er med på den økningen, fordi de sier at de da heller vil etter- og videreutdanne flere lærere. Da hopper de over to store problemer. Det ene er at kommunene ikke har kapasitet til å prioritere det. Derfor må staten ta en større del av regningen. Det andre er at den rød-grønne regjeringen har etterlatt seg et massivt etterslep på kapasiteten til å etter- og videreutdanne de lærerne. Når man ikke har den kapasiteten, må man prioritere å bygge den ut. Det gjør denne regjeringen – heldigvis. Det er hyggelig at også de rød-grønne representantene roser det nye budsjettet og sier at de er enig i mye. Det kan nesten virke som de er mer enig i Høyres og Fremskrittspartiets tilleggsproposisjon enn de var i sitt eget budsjett.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-12:
La meg først si at jeg er altfor konservativ til å tro at det finnes noe år 0. Jeg bare påpekte objektivt sett hva denne regjeringen har lagt på, som ikke den forrige regjeringen gjorde. Og summen av det er over 300 mill. kr ekstra, friske midler til kunnskapsfeltet, som ikke den rød-grønne regjeringen hadde lagt inn. Hvis man skulle være litt streng og populistisk, kunne man gått gjennom det og sagt at hvis vi skulle fulgt den rød-grønne regjeringens budsjett, hadde det blitt et kutt på 300 mill. kr til etter- og videreutdanning av lærere, et kutt på nesten 80 mill. kr til forbedret og styrket lærlingordning, etc. Arbeiderpartiet har vært med oss på nesten alle ting, bortsett fra at man ikke har ønsket å styrke ordningen for lærlinger med særskilt behov. Det synes jeg er synd. Så er det nok ikke matematikkunnskapene, men historiekunnskapene som Giske må gjøre noe med, for det sier litt om Arbeiderpartiet når man må se til et budsjett for 2015, som ennå ikke er foreslått, for å vise forskjellene mellom denne regjeringen og opposisjonen. Sannheten er: De rød-grønne ga mindre, vi gir mer fordi vi satser på kunnskap.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-12:
Jeg regner med at representanten Giske er enig i at det er fornuftig å forholde seg til virkningene i budsjettet for 2014. Bare for å se om jeg forstår representanten Giske rett: Han mener altså at fordi man regner med at 11 måneders studiestøtte fra 2015 er tatt bort, blir effekten av et potensielt budsjett som regjeringen skal legge frem, sånn og sånn i 2015. Det er – med all respekt – en meget merkelig måte å regne på, når vi kan forholde oss til budsjetteffektene i 2014. De viser veldig tydelig hva som er denne regjeringens prioriteringer sammenliknet med den forrige. Representantens regjering – da dere satt – sammenliknet med vår, ville kutte ut over 300 mill. kr til etter- og videreutdanning av lærere, representantens regjering ville kutte ut nesten 80 mill. kr i lærlingtilskuddet og representantens opposisjonsparti vil selv ikke være med på et lite løft for at lærlinger med spesielle tilretteleggingsbehov skal få en ekstra mulighet i 2014. Der vil Arbeiderpartiet ha et kutt på 10 mill. kr. Det er – med respekt å melde – ganske merkelig.