Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-12:
Den siste rettelsen er egentlig en god inngang til mitt første poeng. Utviklingspolitikk er et viktig tema i Det norske storting, fordi vi er en stormakt på dette feltet. Vi er en stormakt sjøl med en trykkfeil her, om det står 10 mrd. eller 20 mrd. Det gir oss stor innflytelse, men det gir oss her i salen også et enormt stort ansvar for hvordan den makta som Norge har som bistandspolitisk stormakt, blir brukt. Venstre er i all hovedsak enig i hovedgrepene som presenteres i meldinga og de «fire linjer» som skisseres, men vi har sett at utviklinga de siste tiårene har ført til at langt flere av verdens borgere bor i mellominntektsland i stedet for i lavinntektsland. Det er fordi vi har sett en stor økonomisk vekst spesielt i de landene som tidligere har vært lavinntektsland, fordi man har innført en markedsøkonomi. Her ser vi altså at det å få på plass en markedsøkonomi, en økonomi som fungerer, en økonomi som er mer reell og rettferdig, fører også til å legge grunnlaget for demokrati. Så det er ikke sånn at en av disse tingene kommer helt alene; det er faktisk sånn at en god og fungerende markedsøkonomi også kan legge grunnlaget for et godt fungerende demokrati. I likhet med Høyre og Kristelig Folkeparti er vi ikke helt enig i forsøket på å kalle denne meldinga «et viktig skille» i utviklingspolitikken. Vi ser nok heller på meldinga slik at den bygger videre på en lang tradisjon. Fordeling, mener jeg, har alltid vært sentralt i norsk bistand – det har jo vært selve grunnlaget for norsk bistand. Så til Venstres hovedutgangspunkt i utviklingspolitikken: Jeg vil først understreke at også vi har programfestet at 1 pst. av BNI skal gå til bistand. Men bistand alene er ikke nok. Når vi utvikler utviklingspolitikken vår, må vi i mye større grad se helheten mellom det å fremme næringsutvikling og handel, støtte opp om rettsstaten og rettsstatens prinsipper, og se på det internasjonale rammeverket for å få i gang marked som fungerer også for de fattige landene. I likhet med resten av opposisjonen savner jeg en større vektlegging og analyse i meldinga av hvordan handelspolitikk og investeringer kan være med på å legge grunnlaget for fordeling også innad i land. Alle kaker bør selvsagt fordeles best mulig, men det er først når kaka når en viss størrelse, at fordeling vil bidra vesentlig til å bekjempe fattigdom. Mange land er så fattige at om inntektene ble fordelt helt likt, ville alle innbyggerne levd nær fattigdomsgrensa, og det ville knapt være noe igjen til å drive landet og drive utvikling. Derfor er økonomisk vekst en forutsetning for å redusere fattigdom. Vi er også enig i at det er viktig å satse mye mer på samstemtheten i utviklingspolitikken. Det må være en sammenheng mellom statlige investeringer, tollvernet, næringsinteresser, klimasamarbeidet – alle de delene av norsk politikk som også påvirker hvordan vi fordeler midler i utlandet. Vi hadde nok ønsket oss mye mer av noe som knapt er berørt i meldinga, nemlig å se på hvordan vi kan bruke oljeformuen vår på en bedre måte, med bedre fordelingsvirkning. Venstre vil at det skal settes av kapital fra oljefondet til investeringer innenfor særlig to områder. Den ene delen skal ha et utviklingsmandat og investere i infrastruktur og selskaper som kan bidra til bærekraftig vekst i utviklingsland der det er gode avkastningsmuligheter og akseptabel risiko for norske penger. Den andre delen skal ha et klimamandat og investere i fornybar energi og annen klimavennlig virksomhet både i rike og fattige land. Jeg er glad for at opposisjonen synes å være på linje med oss i spørsmålet om at deler av vår oljeformue må brukes mye mer aktivt i fattige land. Det er både solidarisk og høyst sannsynlig også meget fornuftige investeringer. Det er også viktig for Venstre at vi understøtter det sivile samfunnet. Utdanning og likestilling, og spesielt satsing på kvinner, er viktig for at vi skal klare å oppnå målene våre i bistandspolitikken. Jeg vil også understreke at det er viktig at vi støtter det sivile samfunnet gjennom barne- og ungdomssektoren, der barne- og ungdomsbevegelser er sjølve basen for å føre til større barne- og ungdomsdeltakelse.