Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-03-29:
I dag kunne vi som sitter i denne salen, vært med på å sikre at unger i Norge fikk bedre rettigheter. Ved å ratifisere den tredje tilleggsprotokollen i barnekonvensjonen ville vi gitt norske unger like muligheter til å få sine stemmer hørt som de har i land som Danmark og Island. Men dessverre vil ikke flertallet i denne salen gjøre det, og det mener jeg er veldig synd. Tredje tilleggsprotokoll til barnekonvensjonen ville gitt unger retten til å klage til FNs barnekomité i saker der deres rettigheter brytes. Det kan f.eks. være i saker som omhandler vold og overgrep, mobbing, asyl eller andre tilfeller der systemet og staten svikter dem. Jeg mener at unger i Norge burde få muligheten til å hevde sin rett. Hvis Norge skal fortsette å være et foregangsland i å styrke barns rettigheter, så ville tiden nå vært moden for å ratifisere denne tilleggsprotokollen. Komiteens flertall viser i sine merknader til at en økt rettsliggjøring av politiske spørsmål gjennom en tilslutning til individklageordninger vil kunne begrense handlingsrommet norske myndigheter har til å bestemme sosiale og økonomiske prioriteringer. Da føler jeg at det er på sin plass å understreke, slik som Redd Barna også gjør, at en slik innsnevring i tilfellet skjedde i det øyeblikket vi bestemte oss for å ratifisere barnekonvensjonen i seg selv, og å gi den forrang framfor andre norske lover. Så det vi nå behandler, er ganske enkelt om unger skal få klage over brudd på rettigheter de allerede har. At dette er et så kontroversielt som enkelte partier skal ha det til, stiller jeg meg mildt sagt undrende til. Vi er altså – som stortingsflertall – villige til å gi unger rettigheter, men vi er ikke villige til å la de bruker sin stemme når deres rettigheter blir krenket. Det synes jeg er høyst ulogisk. Dette trekkes også fram av Norges institusjon for menneskerettigheter, at Norge er allerede materielt bundet av konvensjonens bestemmelser, og at barnekonvensjonen inneholder særegne rettigheter for unger, som ikke kan prøves gjennom andre internasjonale organer og domstoler som Norge allerede er tilsluttet. Det er et problem at flertallet i denne salen ikke ønsker å styrke barns rettssikkerhet og deres rett til å klage inn sine saker til barnekomiteen. Ungers stemme og ungers beste blir nok en gang satt i baksetet. Det hevdes at unger har gode muligheter til å få sine saker prøvd for norske domstoler i dag. Da lurer jeg på om flertallet virkelig mener at unger, også små unger, har god tilgang til norske rettssaler, når selv ressurssterke voksne mennesker sliter med å hevde sin rett opp mot domstolene? Barnekomiteen har for øvrig etterspurt nettopp nasjonale klagemuligheter i merknadene til Norge. Så hvis vi ikke ratifiserer tredje tilleggsprotokoll, bør vi i det minste sikre en gjennomgang av barns rettslige og prosessuelle muligheter slik som de ligger i dag. Flertallspartiene vedtar i dag at barn i Norge skal ha dårligere vern av sine rettigheter enn unger i nabolandene våre, og med det vedtar man med det samme at Norge ikke lenger skal være en foregangsnasjon i arbeidet med å styrke barns rettigheter internasjonalt. Det er trist at norske barns stemmer ikke rekker helt opp til denne talerstolen. Rødt støtter altså ikke flertallet i komiteen. Vi ønsker at Norge skal ratifisere tilleggsprotokollen, og vi støtter også det løse forslaget som SV har fremmet i dag, om at det i det minste skal utredes, slik at Stortinget kan behandle det på et senere tidspunkt, hvis det er slik at dette er et såpass kontroversielt spørsmål for flertallspartiene.