Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-12-09:
Det er mye som er positivt i norsk fiskeripolitikk, men det er selvfølgelig også mange utfordringer – betydelige utfordringer, vil jeg si. Jeg har for min del møtt fiskere den senere tid både fra Vestlandet og fra Finnmark, og de gir ganske klare tilbakemeldinger, slik fiskere gjerne gjør. De har spesielt vært opptatt av ett forhold, nemlig den økonomiske politikken, kanskje overraskende nok, ettersom den politiske debatten veldig mye dreier seg om virkemidler for øvrig. De sa: Hadde ikke renten nå stabilisert seg på det lave nivået som nå er, ville mange av fiskebrukene og fiskerne vært slått konkurs. Det har vært tøffe tider i enkelte av fiskeriene, og fisket har slått feil. Det skjer fra tid til annen i fiskeriene, som kjent. Men det betyr at Regjeringens politikk med å arbeide for en stabil lav rente, en lav kronekurs og en prisutvikling under kontroll ikke er tom retorikk, men beinharde realiteter som betyr mye for sysselsettingen innenfor fiskeriene. Derfor er det viktig at Regjeringens økonomiske politikk blir videreført. Det er i tillegg nødvendig å satse mer på forskning og utvikling, og vi er glade i Kristelig Folkeparti for den satsingen som ligger inne på året budsjett. Jeg håper også at Regjeringen nå vil lykkes med å bringe havforskning inn i EUs 7. rammeprogram. Også innen havbruk er det en spennende utvikling på gang. Ikke minst når det gjelder torsk i havbruket, ser dette svært lovende ut. Jeg viser til det fullskala avlsprogrammet som skjer på Kraknes utenfor Tromsø i den sammenheng. Finnmark er et spennende fylke med interessante muligheter framover. Jeg for min del velger å være optimistisk når det gjelder utviklingen i Finnmark for framtiden, fordi jeg tror det er mulig å finne en bærekraftig løsning og utvikling for Finnmark som kombinerer det tradisjonelle fisket og de ressursene som fins i Barentshavet, med målrettet satsing på olje og gass. Både i Alta- og i Hammerfest-regionen er det nå en veldig positiv utvikling, og det er optimisme i næringslivet. Vi ser også at det har betydning for bosettingen. Men i Øst-Finnmark er det dessverre flere lokalsamfunn som strever. Det betyr at vi bør unngå de formuleringene som også har gått igjen i denne debatten, hvor en refererer til den såkalte vanskelige situasjonen i Finnmark. Det er ikke en dekkende beskrivelse av det som faktisk skjer der. Men utfordringen for oss er å holde sammen dette fylket, slik at vi ikke får en uheldig deling mellom kyst og innland og mellom Vest-Finnmark og Øst-Finnmark. Det kan være i ferd med å skje. Jeg refererer da til den vanskelige situasjonen i Vardø. Det er nødvendig at vi går inn med ekstraordinære tiltak for nettopp å bøte på den alvorlige situasjonen som fins i dette lokalsamfunnet. Fiske i Barentshavet har vært selve basisen for bosettingen i Vardø. Det mener jeg det fremdeles må være mulig å basere seg på. Samtidig ser vi også at etter hvert som oljevirksomheten flytter østover, vil også Vardø få muligheter som gir mer stabile framtidsrettede arbeidsplasser i byen. Men det vil ta noen år, og i mellomtiden er det nødvendig at vi går inn med realistiske og framtidsrettede prosjekter som kan bøte på den vanskelige situasjonen som vi ser nå. Norge er en av verdens største skipsfartsnasjoner, og vi har en av de mest komplette maritime klyngene med ulike servicetiltak, som gjør at vi har en effektiv oppfølging av båt og skip. Både nettolønnsordningen og den særskilte rederibeskatningen er viktige forutsetninger for en konkurransedyktig norskeid flåte. Vi bevilger i år et rekordhøyt beløp for å videreføre nettolønnsordningen, og Regjeringen har varslet at den vil følge opp skipsfartsmeldingen ved å sette ned et eget ekspertutvalg fra relevante fagmiljø som skal gjennomgå alle rammebetingelsene for rederivirksomheten. Det er nødvendig for at vi skal kunne videreføre en viktig næring for kystens befolkning.