Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-05-05:
Jeg vil først starte med å ta avstand fra Serigstad Valens innlegg både i form og innhold. Stortinget drøftet så nylig som i juni 2014 et forslag i Prop. 83 L 2013–2014 om endringer i politiloven knyttet til tigging. Debatten var omfattende både i forkant og etterkant av forslaget. De argumentene som nå føres som begrunnelse for de to representantforslagene, ble fremført også i stortingsdebatten i fjor. Stortinget vedtok etter debatten en lovendring som innebar at kommunene fikk hjemmel til å fastsette i politivedtektene at tigging på offentlig sted skulle være forbudt eller underlagt regulering. Lovendringen var således i samsvar med regjeringserklæringen og i samsvar med regjeringens forslag, som fastslo at regjeringen vil åpne for at kommunene kan innføre et forbud mot tigging i lokale politivedtekter. Representanten Serigstad Valen var tidligere inne på at han mente at Stortinget hadde fattet beslutninger på uopplyst grunnlag tidligere, og at det ikke gikk særlig bra. Samtidig viser han ved sitt innlegg at han er relativt uopplyst om hva som er sakens faktum. Regjeringen fikk altså gjennomslag for sitt forslag og sin politikk, og så vedtok Stortinget deretter et forslag om et nasjonalt forbud, og det ville være underlig om representanten Serigstad Valen mener at regjeringen ikke skal følge opp vedtak fattet av Stortinget bare fordi SV er imot dem. Regjeringen fikk således gjennomslag. Grunnen til at regjeringen senere trakk tilbake dette høringsforslaget, var at det partiet som var den sterkeste pådriveren for dette nasjonale tiggeforbudet, trakk sin støtte til dette nasjonale tiggeforbudet, og det var derved ikke flertall i Stortinget for en slik endring. Så jeg synes det er krevende å forstå at det skulle være å påføre regjeringen og statsråden et ydmykende nederlag når regjeringen og statsråden faktisk har fått gjennomslag for det forslaget som er fremmet for Stortinget. Men jeg forstår at det er flere som ønsker å skape inntrykk av det motsatte, men det blir ikke riktigere av den grunn. Debatten i dag bringer ikke vesentlige nye momenter eller argumenter inn i forhold til den runden som Stortinget hadde om disse spørsmålene tidligere. Jeg har merket meg at forslagsstillerne og flere av dem som har hatt innlegg i dag, har understreket at forbud mot tigging ikke løser de sosiale utfordringene som mange av dem som tigger i Norge, står overfor. Det er ikke vanskelig å være enig i det, men samtidig løser vi heller ikke utfordringene ved å tillate tigging. Forslagsstillerne peker generelt på behovet for et internasjonalt samarbeid for å møte disse utfordringene. Det er det bred politisk enighet om, noe som bl.a. gjenspeiler seg i regjeringens bruk av EØS-midler for å bedre situasjonen for fattige mennesker, særlig i Romania. Så har jeg lyst til å nevne at Arbeiderpartiet har angrepet et nasjonalt tiggeforbud, og de går nå igjen imot et lokalt tiggeforbud, men de har selv argumentert for at det bør være et lokalt tiggeforbud, men da skal det bare være mellom bestemte klokkeslett og i bestemte gater. Et av de viktigste argumentene imot en sånn ordning er at den er helt umulig å håndheve fra politiets side, og det vil bare bidra til å flytte et potensielt problem fra en gate til en annen. Jeg synes det er krevende å forstå resonnementenes mangelfulle logikk når Arbeiderpartiet argumenterer sånn som de gjør i denne saken.