Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-01-16:
Først vil jeg takke interpellanten, Lise Christoffersen, for at hun løftet denne saken opp på Stortingets talerstol. Sosial dumping er et økende problem, og vi ser det også innenfor luftfarten. Vi har hatt historier tidligere – og har vel historier – med flyselskaper utenfor Norge som har drevet og driver med dette, men nå ser det ut til at vi også har fått et norskeid selskap som er på full fart inn i dette. Selskapet mener selv de gjør dette på en lovlig måte, men da må det være betydelige svakheter i regelverket, og det må vi endre. Hvis vi ønsker norsk luftfart i framtida med norske eiere og norske betingelser, må noe gjøres før det er for sent. Vi må sette oss i førersetet og finne gode løsninger sammen med EU. Derfor er det gledelig at statsråd Solvik-Olsen allerede 1. november varslet at han innen kort tid ville sende brev til EU-kommisjonen og ta dette opp for å få strammere og felles regler på dette. Først i går gikk brevet til EU, det gikk to og en halv måned. Det er kanskje ikke tilfeldig at dette kom tett opptil interpellasjonen, så interpellanten har fått som resultat av interpellasjonen at man fikk fortgang i denne saken. Men ministeren skal allikevel ha skryt for at han har tatt tak i saken. Vi ser også at dette nå ikke bare er et problem for Norge. Det tydeligste de siste dagene og ukene har vel kommet fra USA, der vi ser at de har reagert på måten Norwegian skulle etablere base i USA på. USA aksepterer ikke dette, og det skal heller ikke Norge og Europa gjøre. Da det samme norske selskapet, Norwegian, søkte om fornyelse av lisensen, var det et møte mellom EU og USA, i forrige uke, der presidenten i USAs LO, AFL-CIO, var ganske tydelig på hva han mente om det. Han var veldig klar på at Norwegian bør nektes lisens: «De shopper etter billig arbeidskraft. Vi mener Norwegians forretningsmodell bør avvises.» Det ser ut som om modellen går ut på å shoppe verden rundt etter billigst mulig arbeidskraft for å fortrenge arbeidstakerne, i dette tilfellet i USA, men vi ser også at det skjer i Europa og i Norge. I den samme saken sier Edward Wytkind, som er president i transport- og handelsarbeidforbundet, at han mener «det norske flyselskapet vil undergrave arbeidstakere både i USA og Norge ved å unngå fagforeninger. – Piloter og annen besetning vil være basert i Thailand. Singapores arbeidslover skal gjelde for dem og så skal de leies inn med individuelle kontrakter.» Den mektige fagforeningslederen i USA mener altså at Norwegian på denne måten får ansatte som koster rundt halvparten av det amerikanske ansatte gjør, og viser til gjennomsnittslønnen, som ligger langt under det som man opererer med både i Norge og i USA. Vi ser også at norske fagforeninger har reagert på denne praksisen. Noen går ut og sier at det er sosial dumping, og noen sier at det ligner på sosial dumping. En måte å forbedre denne situasjonen på, er at man setter krav til flyvere og kabinansatte om at de skal være ansatt i de selskapene de flyr for, og på denne måten få avklart hvem man skal skatte og betale ytelsene sine til, og ikke minst at de ansatte får muligheten til å organisere seg. Skal vi lykkes med å gjøre noe, må vi få med EU, ellers ender sannsynligvis alle selskapene våre i Irland. Det er lite snakk om det i dag, men en sak vi også må ha med oss, er at dette kan undergrave økonomien til selskapene, noe som igjen kan skape uheldige situasjoner. Vi har nettopp gått ut av 2013 med historisk lave tall for omkomne i flyulykker, og det er viktig at man har den nullvisjonen. Derfor er det også viktig at vi nå arbeider videre med dette i lag og holder trykk på det vi har satset på. Jeg vil avslutte med å si at det ikke er sånn at jeg har noe imot Norwegians satsing i Norge og ute, tvert imot, men de må opptre ryddig, sånn at man får konkurranse på like vilkår.