Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-12-16:
Jeg skal si noe om det fremlagte statsbudsjettet for programkategori 08.40, Den norske kirke og andre tros- og livssynssamfunn. Tros- og livssynsfriheten er en grunnleggende verdi i vårt samfunn. Alle skal ha rett til å gi uttrykk for og utøve sin tro eller sitt livssyn. Mer enn noen gang er det viktig at vi fører en politikk som legger til rette for dialog på tvers av tros- og livssynsmessige skiller, slik at det norske samfunnet kan være et fellesprosjekt. Dialog bygger tillit og understøtter demokratiet gjennom å gi grunnlag for et uenighetsfellesskap der ulike posisjoner får brytes mot hverandre. Regjeringen har derfor økt støtten til Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn og Islamsk Råd Norge. Tros- og livssynslandskapet er preget av et økende mangfold side om side med en folkekirke med lange tradisjoner som fremdeles er en viktig del av folks liv. Den norske kirke har om lag 3,8 millioner medlemmer, dvs. 74 pst. av befolkningen. Samtidig er 11 pst. av befolkningen medlemmer i et tros- eller livssynssamfunn utenom Den norske kirke. Om lag halvparten av disse er medlemmer i et kristent trossamfunn. Islam er den nest største religionen i Norge, ca. 2,7 pst. av befolkningen er medlemmer av et islamsk trossamfunn. Kulturdepartementet vil se tros- og livssynspolitikken mer samlet fremover og har teknisk tilrettelagt for dette ved en ny budsjettkategori: Den norske kirke og andre tros- og livssynssamfunn. Vi er inne i en historisk viktig tid for Den norske kirke. Om kort tid vil regjeringen legge frem forslag til lovendringer som betyr at Den norske kirke kan skilles ut fra staten og etableres som en selvstendig rettslig enhet. Vi får da et tydelig skille mellom staten og Kirken. Den norske kirke vil få større selvstendighet. I arbeidet mot en stadig mer selvstendig Kirke har vi lagt stein på stein. Vi har tatt ett steg om gangen. Gjennom slike skrittvise og grundige prosesser har vi oppnådd bred oppslutning om endringene. Det er kirkeforliket, som har sitt opphav i Stortinget, selvfølgelig. Kirkemøtet 2015 har i det store og hele sluttet opp om forslagene. Jeg håper forslagene vil få bred oppslutning også her i Stortinget. Jeg ser komiteens forslag om å bevilge 6 mill. kr i omstillingsmidler til Den norske kirke som et uttrykk for nettopp det. Neste skritt er en lovgivning for Den norske kirke som er mer av rammekarakter, og som betyr en ytterligere selvstendiggjøring av Kirken. Dette arbeidet vil vi se i sammenheng med regjeringens mål om en helhetlig lov for alle tros- og livssynssamfunn. Regjeringen har i 2015 fjernet boplikten for prestene. Den tradisjonsrike tjenesteboligordningen for prestene, slik vi kjenner den fra lang tid tilbake, er dermed opphørt. Jeg er overbevist om at dette har vært en riktig avgjørelse. Boplikten og tjenesteboligsystemet for prestene har vært nødvendig for å sikre prestetjeneste i alle deler av landet. I vår tid må andre virkemidler tas i bruk for å nå det samme målet. Det er foreslått at Sjømannskirken får en økning på 2 mill. kr i budsjettet for 2016. Dette er viktig for at Sjømannskirken skal kunne fortsette sitt diakonale arbeid for og blant nordmenn som er bosatt i eller reiser til utlandet. Jeg ser at komiteen og Stortinget er opptatt av tilstanden for kirkebyggene våre. Det er derfor gledelig at det er foreslått en ny investeringsramme neste år for rentekompensasjonsordningen for istandsetting av kirkebygg. Etterspørselen innenfor ordningen har ikke vært stor nok i år, men jeg håper kommuner og kirkeeiere vil intensivere innsatsen for kirkene. Vedlikeholdsetterslepet er som kjent betydelig, og kommunenes økonomiske ansvar er tyngende mange steder. I en situasjon med mange utfordringer på tros- og livssynsfeltet er jeg glad for det foreliggende forslaget til statsbudsjett for 2016. Jeg vil takke komiteen for innstillingen og for arbeidet med statsbudsjettet.