Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-05-27:
Erfaringene med mobil røntgen fra sykehus til sykehjem er svært gode, først og fremst for pasientene, de sykeste eldre. Det er mennesker med mange diagnoser, mange er i livets sluttfase, og mange har en demenslidelse. For de sykeste eldre kan transport til sykehus, enten i ambulanse eller taxi, samt ventetid på sykehuset før og etter undersøkelsen innebære en stor belastning. Dette kan i mange tilfeller dreie seg om tre–fem timer. Sykehjemspasienter har de samme rettigheter og krav til behandling som resten av befolkningen. Likevel har det i flere rapporter kommet fram betydelig kritikk på grunn av mangelfulle helsetjenester overfor sykehjemspasientene. Hvordan fungerer mobil røntgen? Mobil røntgen innebærer at en radiograf har med et røntgenapparat på en tralle som kan kjøres inn i en bil. Apparatet transporteres til et sykehjem, der en lege har rekvirert et røntgenbilde. Røntgenbildet tas for å utelukke eller bekrefte mistanke om et brudd eller andre ting. Røntgenbildet sendes så elektronisk til sykehuset, der en radiolog tolker bildet og sender beskjed tilbake til sykehjemmets lege om hva bildet viser. En sykehjemslege i Fredrikstad kommune skriver i sin evaluering av mobil røntgen: Sett fra mitt ståsted som lege ved sykehjem er dette et tilbud jeg har savnet. Det er helt klart at man kvier seg for å ta røntgen når dette genererer et betydelig apparat med tanke på rent praktisk å få gjennomført undersøkelsen, og man legger uvilkårlig lista høyere før man rekvirerer. Et argument som har vært mot mobil røntgen, er at legene vil rekvirere langt flere undersøkelser enn før. Til en viss grad er nok dette riktig, men ut fra mine funn skyldes nok dette mer at vi tidligere har rekvirert for få. Undersøkelser som er gjort, viser at det er store økonomiske og menneskelige gevinster av et slikt tilbud. Ja, som en av de sykehjemslegene jeg har snakket med, selv sier det: Faglig sett er dette et veldig bra og nyttig tilbud både for pasient og for samfunnet. Slik jeg ser det, er bruken av radiologisk røntgen bra. Det gir en velferdsgevinst for de normalt svært syke pasientene ved at de ikke må flytte på seg, og ved at de får en riktig diagnose direkte i sykehussengen. Det er en fordel for sykehjemmet og dets øvrige pasienter at det ikke må avstå en pleier for å ledsage en pasient til sykehus. Det er en fordel for sykehuset ved at det ikke må planlegge for og ordne logistikken med sykehjemspasienter i de timene de er på sykehuset for røntgen. Og for det fjerde: Ikke minst er det en fordel for samfunnet ved at ambulansene kan benyttes til andre oppdrag. «Som en oppsummering vil jeg si at dette totalt sett er et så bra medisinsk tilbud for samfunnet at vi ikke kan la dette strande på økonomisk uenighet forvaltningsnivåene imellom. Dette må bare ikke skje. Det ville bare være trist, og for hele helsevesenet meget flaut.» – Dette var ikke mine egne ord, men et sitat jeg har lånt av en fra helsepersonellet som står oppe i de utallige utfordringene hver eneste dag, og som strekker seg så langt de kan for å hjelpe og pleie, og de ser behovet for mobile røntgenapparater. Det er fantastisk hvordan ny teknologi gir nye muligheter. Samtidig gjør ny teknologi at vi må organisere tjenestene på nye måter. I mange tilfeller er finansieringssystemene til hinder for at dette gjøres. Radiologiske tjenester som røntgen er spesialisthelsetjenestens ansvar. I dag gjøres dette både på pasienter som er innlagt på sykehus, og det gjøres poliklinisk, dvs. at pasienter kommer til en oppsatt time på sykehuset. Sykehuset har ansvar for transport av pasienten til og fra sykehuset. Allerede i 2005 ble både de menneskelige og økonomiske effektene av mobil røntgen klargjort. Vi vet at mobile røntgentjenester gir mulighet for skånsom og god medisinsk utredning og behandling av sykehjemspasienter. Mobil røntgen er billigere enn stasjonær røntgen i de fleste tilfeller innenfor en distanse på ca. 100 km mellom sykehus og sykehjem. Det er en besparelse på ca. 30 pst. per undersøkelse, viser undersøkelsene. Den økonomiske gevinsten tilfaller dem som betaler for transport og bildetaking, dvs. sykehuset og kommunen som ikke lenger trenger å sende ledsager med til undersøkelsene. Det har gått ni år siden vi fikk kunnskapen om effektene av mobil røntgen. Så langt er mobil røntgen etablert eller under etablering seks steder i landet. Om lag 20 kommuner deltar i et spleiselag med sitt sykehus og kan dermed gi tilbud om denne tjenesten til sine sykehjemspasienter. Sykehuset i Vestfold har valgt en modell der de de neste tre årene står for finansieringen av tilbudet. Men etter hvert skal disse kommunene betale for denne tjenesten. Det er ikke gitt noe finansieringssystem for tilbudet, og verken sykehus eller kommuner er forpliktet til å drive dette samarbeidsprosjektet – hvis vi kan kalle det det – til beste for våre sykeste eldre på sykehjem. Sykehus og kommuner skal samarbeide på en rekke områder. Samarbeid som innebærer spleiselag, er uforutsigbare og sårbare. Tiltak som er gode, kan strande fordi partene ikke blir enige om kostnadsfordelingen, eller tiltaket kan opphøre hvis en av partene trekker seg. Det kan fort ende i et svarteperspill som ingen er tjent med, aller minst pasientene. Vi vet at noen tenker at mobil røntgen ikke lønner seg for sykehusene – fordi det gir økte utgifter og belastninger for noen avdelinger, mens andre får gevinstene – mens mange kommuner mener at tjenesten er et ansvar for spesialisthelsetjenesten, og dermed er dem uvedkommende. Mitt spørsmål i dag er om statsråden ser behovet for å tydeliggjøre ansvaret for å ta i bruk mobil røntgen der det er hensiktsmessig geografisk og befolkningsmessig sett, og stimulere til dette veldokumenterte tilbudet gjennom finansieringsordningene til sykehusene. Vi kan ikke la være å rulle røntgenapparatene ut til sykehjemmene når vi vet hva det vil spare i menneskelig belastning, hva det vil sikre av viktig diagnostisering av syke mennesker, hvordan det vil avlaste ambulansetjenesten, og hva det vil innebære av økonomisk besparelse for samfunnet. Mitt spørsmål til statsråden er da: Vil statsråden vurdere en eventuell særfinansiering av mobil røntgen i forskrift som regulerer finansiering av poliklinisk radiologi? Ja, det er teknisk, men la oss holde oss til det menneskelige, så skal vi sikkert finne ut hvor det skal skje etterpå.