trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans J. Røsjorde (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Det var visst på høy tid jeg fikk ordet etter de siste «salvelser». La meg med en gang slå fast følgende når det gjelder de bemerkninger som er kommet angående Fremskrittspartiets håndtering av spesielt Marvika: For egen del har jeg hele tiden sagt at jeg synes Marvika la inn en god søknad da matchen om dette begynte. Det er ingen grunn til å legge skjul på at det har vært diskusjoner i vår stortingsgruppe om valgene. Vi i gruppen har lagt vekt på de økonomiske forholdene, og når man har forsøkt å få svar fra departementet for å underbygge tall og forsøke å se litt på om også andre regnestykker kan forsvare Marvika, har det altså ikke vært like lett. Da er det greit nok å ha det litt moro med Fremskrittspartiet. Det er greit, det – vi tåler det. Jeg får bare innrømme at jeg har lidd et nederlag, og jeg vil tro, når jeg ser på en del representanter rundt omkring i salen, at det ikke er første gang noen har vært innom dette. Jeg skulle hatt moro av å se på voteringsutfallet i en del saker som synes klare i komiteen. Da tror jeg vi ville få se at det nok er flere som burde hatt mot til å innrømme at de har fått seg en «trøkk» av gruppen. Greit – det tåler jeg. Men så har vi også gjort hva vi kan for å sørge for at orlogsstasjonen får en best mulig bemanning. Det var det som var politisk mulig. Så er det opp til salen å ordne opp i dette. Så til dette med objektivitet, som er nevnt. Objektivitetsspesialisten Hernæs er det jo interessant å få en belæring av i så henseende. Når det gjelder høy sigarføring, er det meget vanskelig å se mange konkurrenter til representanten Hernæs, uten at jeg skal begynne å gå i detaljer om hvem som i så fall hadde vunnet matchen. Så til representanten Ola T. Lånke: Hvis jeg hørte riktig, så hadde det vært behov for å oppklare en åpenbar misforståelse, for det er da ikke slik at om utdanningen ved nærforsvarsavdelingen ved Hysnes skulle legges ned, skulle politiet få oppgavene. Hva i all verden er nå dette for noe? Det finnes mobiliseringsavdelinger rundt omkring som har disse oppdragene. Det finnes et heimevern. Hvis representanten Lånke ikke er bedre orientert om hvorledes nærforsvar av Trondheimsfjorden og området med forhåndsinstallasjoner er ivaretatt, så har han behov for et kurs på Forsvarets høgskole – minst.
Hans J. Røsjorde (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Jeg synes det er positivt at statsråden både svarer på spørsmål fra foregående taler og forholder seg til de enstemmige komitemerknader som står i innstillingen knyttet til gjenkjøpsordningen og knyttet til det å få norske bedrifter med, når vi er i en slik – jeg får kalle det – etter omstendighetene heldig situasjon, hvor det er mulig å presse leverandørene til ytelser som jeg tror ville vært nærmest umulig under andre omstendigheter. Og da er det også viktig at statsråden sikrer det arbeidet som gjøres, slik at man får en riktig balanse mellom det som skal inn av teknologi, det som skal til av brobygging mellom norsk industri og utenlandsk industri, og det som skal til for i det hele tatt å få et prosjekt som også holder seg innenfor de økonomiske rammene. Jeg har lyst til å understreke at nettopp det som komiteen sier om de økonomiske rammene, selvsagt danner en barriere for hvor mye man kan få med, men jeg tror det er meget viktig at de som nå er med som konkurrenter i sluttfasen her, forstår også disse momentene som ligger i innstillingen. Derfor er dette også et redskap for Regjeringen og departementet i den videre forhandlingen. Jeg har lyst til å stille statsråden noen spørsmål. Hvilke konsekvenser ser hun for de øvrige investeringsprogram dersom man faser inn MTB-ene på det tidspunkt som Høyre og Arbeiderpartiet synes å ønske? Og for å følge opp representanten Ingvald Godal: Vil statsråden nå kunne forsikre at langtidsmeldingen blir lagt på Stortingets bord så tidlig som representanten Godal ønsket? Og så til slutt: Representanten Langelands sammenlikning med ti operaer strategisk plassert – er det for å lokke eller skremme? Det kan jo virke to veier.
Hans J. Røsjorde (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Jeg skjønner at det nærmer seg Øvre Otta, men har likevel noen forsvarsord før det hele smeller løs! Vi får holde oss til de nasjonale behov og de nasjonale investeringer. Således er dette dokumentet, som jeg sa i mitt første innlegg, antakelig et av de viktigste vi har hatt på lange tider når det gjelder invitasjon til Stortinget om å fatte de nødvendige vedtak for å komme i gang med prosjektene. Det har, som mange har sagt, vært en lang prosess i forkant. Det tar jeg som et klart tegn på at man nå har lagt et løp, skaffet seg kunnskap og bygger på tidligere erfaringer, slik at man får disse prosjektene i mål så godt det lar seg gjøre, med den grad av usikkerhet det alltid vil være i så enormt store prosjekter og prosjekter med en så vid horisont. Derfor er det også viktig det komiteen har understreket om at dersom ting skulle tyde på at det er i ferd med å ta av i en retning som ikke er hensiktsmessig i forhold til rammene, må Stortinget holdes orientert. Jeg har forstått at det er statsråden innstilt på å gjøre. Det er to forhold som vi ikke har brukt så mye tid på i denne debatten, som jeg bare har lyst til å nevne. Det å anskaffe nye fregatter og anskaffe MTB-er så tidlig som noen vil, har også en annen konsekvens ved seg, nemlig våpenutrustningen på disse. For begge disse fartøytyper er det altså nye missiler for sjømål som skal settes om bord. I den sammenheng er det viktig at man nå har et klart blikk på utviklingen av fartøyene parallelt med utviklingen av missilene, slik at man får en best mulig synkronisering. Når det er sagt, er det også slik at til fregattene hører det helikoptre. Dette høres ut som om man når man først har fått plattformen, legger på litt av hvert. De har ligget der hele tiden, så man bør ikke bli overrasket nå om det vil være behov for å foreta noen håndgrep som gjør at diskusjonen omkring enhetshelikopter ikke føres dithen at vi også faseforskjøvet kommer feil ut med helikopteranskaffelsen til fregattene. De er en integrert del av våpen- og kampsystemene om bord i fregattene. Derfor er det også, slik jeg oppfatter det, komiteen peker på at man anskaffer helikoptre på en slik måte at dette fases inn sammen med fartøyene, slik at våpensystemene og fregattene totalt sett er på plass samtidig og man ikke kjører rundt og har et ukomplett system. Det er heller ikke uten en viss prislapp. Derfor er det også viktig at II blir vedtatt slik det står i innstillingen.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 1999-06-07:
Arbeiderpartiet har gjennom behandlingen av denne saken langt på vei valgt den dyreste løsningen for Forsvaret. Innsparingen synes å bli så dårlig at den faktisk nærmer seg null. I en kommentar til Regjeringens melding om tilpasning av Forsvaret til deltakelse i internasjonale operasjoner uttalte Bjørn Tore Godal til Aftenposten i går følgende: «Jeg forstår Regjeringen slik at utgiftene til innsatsstyrken kan dekkes innenfor rammene i langtidsprogrammet ved hjelp av omstrukturering og reorganisering av Forsvaret.» Mitt spørsmål er da som følger: Når og på hvilken måte vil Arbeiderpartiet starte sin deltakelse i innsparingstiltak innenfor Forsvaret? Arbeiderpartiet ønsker ikke å øke rammen til Forsvaret, men vil samtidig pålegge Forsvaret å drive videre med aktiviteter det ikke har behov for. Jeg etterlyser hvor troverdigheten til Arbeiderpartiets forsvarspolitikk er i denne sammenheng.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 1999-06-07:
Representanten Langeland vektla i forbindelse med vurderingen av Hysnes det bygningsmessige vedlikeholdet. Jeg undres vel på om godt vedlikeholdte bygninger i Forsvaret heretter skal være et argument for opprettholdelse av videre drift. Jeg er tilfreds med at statlig eiendom blir ivaretatt, og jeg ser helst at ikke hus råtner på grunnmur, enten det er i Forsvaret eller innenfor annen statlig virksomhet. Mitt spørsmål til Langeland blir: Ønsker SV på denne måten å markedsføre et nytt argument for å videreføre dagens virksomhet innen Forsvaret, nemlig godt vedlikeholdte bygninger?
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 1999-06-07:
Forsvaret står overfor store investeringer, enten man ønsker å sammenlikne dem med operabygg rundt om i Norges land, eller man eksempelvis kunne sammenlikne dem med tunnelprosjekter i det samme landet. Uansett vil det bli fryktelig mange kilometer med hull i norske fjell. Enten det gjelder fregatter eller nye kampfly, vil dette innebære økonomiske bindinger i lang tid framover, noe som vil berøre all drift innenfor Forsvaret. Skal Forsvaret kunne utnytte nyinvesteringene fullt ut, må den samlede driften tilpasses ny struktur på alle plan. Omorganisering av Sjøforsvaret, som vi debatterte tidligere i dag, kan bli en prøve på Stortingets vilje til å ta Forsvarets utfordringer på alvor. Vi står i dag i fare for at Forsvarets mulighet til selv å velge driftsnivå delvis oppheves av distriktspolitiske hensyn. I ytterste konsekvens vil vi sitte igjen med et geografisk spredt plassert forsvar med liten mulighet til å utnytte kapasiteten i det nye utstyret vi planlegger å anskaffe. Sagt med andre ord: Vi må enten øke rammen framover, eller følge de innsparingsforslag som Forsvaret selv anbefaler. Det er for tidlig å si om man bør velge det tyske eller det spanske tilbudet når det gjelder levering av fregatter. Det avgjørende vil være prisgarantier og garantier om gjenkjøp. I den grad deler av kontrakten med leverandøren kan realiseres ved norske verft, vil også dette være en tungtveiende faktor i valg av leverandør. En tidligere innfasing av de nye MTB-ene vil kreve at andre investeringer skyves ut i tid. En tidligere anskaffelse av MTB-er enn det Regjeringen forutsetter, i tillegg til fregattanskaffelsene, vil stille vesentlige krav til omstilling og innsparing på alle områder innen Sjøforsvaret. For å kunne drifte de nye fregattene må Sjøforsvaret spare mellom 300-400 mill. kr årlig. Stortingets behandling av forrige sak kan bli et dårlig signal når vi på den ene siden krever innsparinger av hundrevis av millioner kr av Forsvaret, men selv ikke klarer å spare mer enn noen få millioner kr pr. år. Det vil trolig bli en større utfordring å drifte investeringene enn selve investeringen.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Det viser seg altså at representanten Eriksen også er en av dem som ikke har klart å skille mellom hva et sjøforsvarsdistrikt er, og hva en orlogsstasjon er. I det innlegg som jeg nå holdt, la jeg nettopp vekt på å tilføre materiell til Marvika orlogsstasjon, fordi den har så mange anløp som den har, ikke minst internasjonale. Jeg kan derfor ikke helt se hva Eriksen mener med dette. Hvis hun blander sammen sjøforsvarsdistrikt og orlogsstasjon, skjønner jeg hva hun mener.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Jeg skjønner også på innlegget til Langeland at han heller ikke har forstått forskjellen på en orlogsstasjon og et sjøforsvarsdistrikt. Jeg må likevel stille Langeland et spørsmål. Det han nå foreslår, vil uomtvistelig svekke forsvarsbudsjettet, og det gir også en helt klar distriktspolitisk vinkling. Tar SV og Langeland da mer hensyn til distriktspolitikk enn til Forsvaret, og er dette et forsøk på å svekke forsvarsbudsjettet? Eller vil de i ettertid være med på å tilføre mer midler, slik at vi kan øke forsvarsbudsjettet?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Ja, det er rørende å høre Høyres omsorg for Fremskrittspartiets indre liv og ikke minst for komitelederens liv. Jeg kan bare forsikre Høyre om – og det tror jeg de vet også – at komitelederens styrke er til stede i høyeste grad, og det tror jeg de kommer til å få merke i tiden framover, ikke noe problem med det. Men jeg synes en del argumenter som Høyre bruker i forhold til hvor man har tenkt å plassere sjøforsvarsdistriktene er underlige, spesielt konstellasjonen Horten-Marvika. De tilsidesetter fullstendig forsvarssjefens og generalinspektørens vurdering og anbefaling av dette, og henviser til øverstkommanderende for Sør-Norge, som nå riktignok er blitt forsvarssjef, og som har hatt en del uttalelser rundt dette. Det er naturligvis tatt med i departementets og Regjeringens utredning. De har lagt det til grunn, tatt det inn og vurdert det og funnet at det ikke var godt nok. Forsvarssjefens og generalinspektørens vurderinger veide tyngst. De bruker også argumenter fremført av et konsulentfirma. Mener de at det skal overprøve forsvarssjefens og Regjeringens vurdering? Jeg må si det undrer meg. Hvis det skal være det Høyre for fremtiden bruker som grunnlag for å vurdere saker, dvs. tilfeldige konsulentfirmaer i forhold til ekspertisen, må jeg si jeg er svært forundret. Jeg synes også det er ubetimelig at Gabrielsen til de grader nærmest harselerer over striper og stjerner i Forsvaret og deres vurderingsevne. Det synes jeg skulle være helt unødvendig. Jeg har stor tillit til Forsvarets øverste ledelse.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 1999-06-07:
Siste taler fremhevet at Marvika er et sted hvor det er mange anløp av internasjonale fartøyer. Og det er riktig. Hvis man ser på statistikken, hadde Marvika anløp av 94 fartøyer, mens Karljohansvern bare hadde 24. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet, som går inn for en etablering av Sjøforsvarsdistrikt sør til Karljohansvern, er: Mener Fremskrittspartiet det er et godt signal å gi våre allierte som kommer for å øve, at de blir tatt hånd om av en lagerfunksjon? Fremskrittspartiet burde nettopp være opptatt av å gi det stedet som mottar våre allierte, en status som gjør at vi kan ta imot dem med verdighet. Mener Fremskrittspartiet at operative sjefers anbefaling, som øverstkommanderende for Sør-Norge – ØKS – bare skal ses bort fra?
Ingvald Godal (Høyre), 1999-06-07:
I eit levande samfunn vil det sjølvsagt alltid vera slik at ting forandrar seg og folk må vera innstilte på at ting kan forandre seg. Under den kalde krigen var det vel svært lite av dette i Forsvaret. No har me kome nær sagt på den motsette sida av vegen, med enormt mykje uvisse. Det er så mykje uvisse i dag at eg trur det er til skade for m.a. personellet, som ser at framtida er såpass utrygg at dei i ganske stor grad ser seg om etter andre ting å gjera. Difor er det viktig å bidra til iallfall å redusere uvissa så mykje som mogleg. No ser det ut til at det kan bli fleirtal her i Stortinget i dag for å halde fram med produksjon av soldatar som det ikkje er bruk for. Det er sjølvsagt noko ein ikkje kan leva med i det lange løp, og dermed vil også uvissa som er forbunden med dette, halde fram. Eg kunne ha lyst til å spørja statsråden: Dersom det skulle bli eit slikt vedtak, når kan me vente at statsråden då vil koma med initiativ som kan gjera at me kan få ein slutt på det? Så til det andre spørsmålet. Dersom statsråden skulle få tilslutning til sitt forslag om å legge ned Hysnes øvingsavdeling, er det sjølvsagt av veldig stor interesse å kunne få ny aktivitet til Hysnes som med fordel kan leggast dit i framtida. Vil statsråden i så fall ta initiativ i så måte?
Ingvald Godal (Høyre), 1999-06-07:
For å ta det siste om MTB-ane med ein gong har me i Arbeidarpartiet og Høgre akkurat formulert vårt forslag på den måten at me inviterer statsråden til å koma med eit forslag til ei justering av investeringsprofilen i samband med budsjettet til hausten, slik at dette innkjøpet kan bli gjennomført på ein rasjonell måte. Eit motspørsmål her ville vera: Kor mykje dyrare meiner statsråden at MTB-innkjøpet vil bli dersom ein må utsetja det i tre år? Det kunne det vera greitt å få greie på. Grunnen til at eg bad om replikk, var at det for så vidt er lite debatt i dag om å skaffe seg desse fregattane, flya osb., at det har vi vore inne på så mange gonger før, i langtidsmeldinga osb., så no er det i grunnen den praktiske gjennomføringa av saker me har gått inn for for lenge sidan, som står på dagsordenen. Og då blir dette med gjenkjøp og det norske næringslivs bidrag til og plass i dette veldig interessant. Eg kunne ha lyst til å ta opp att noko som min namnebroder var inne på tidlegare, nemleg dette med strategisk partnarskap. Vil statsråden vurdere det i samband med gjenkjøp? Det er interessant for norsk næringsliv å få direkte ordre på leveransar, men det kan vera like interessant å få eit strategisk partnarskap med viktige internasjonale konsern, som kan gje kontraktar i eit langt større perspektiv både når det gjeld storleik og når det gjeld tid. Eg kunne difor ha lyst til å høyre statsrådens kommentar til det. Eg vil òg spørja statsråden om ho vil gjera noko for at gjenkjøpet kan bli raskare effektuert enn det som har vore tilfellet tidlegare. Og til slutt vil eg be henne om å forsikre at ikkje gjenkjøpsordninga skal gjera at prosjektet blir dyrare.
Tron Erik Hovind (Senterpartiet), 1999-06-07:
Jeg varslet to spørsmål i mitt hovedinnlegg som jeg ikke fikk tid til å stille. Nå skjønte Bjørn Tore Godal, som den erfarne og dyktige politiker han er, hva jeg skulle spørre om, og han har allerede svart på dem. Da er det kanskje også betimelig å stille spørsmålene. Det ene gjelder forholdet til investeringsproposisjonen som vi behandlet i forrige måned. Jeg forstod Godals svar slik at det som nå har skjedd, ikke innebærer noen endring i forhold til investeringsprofilen. Det som vi vedtok sist, og som også Arbeiderpartiet stemte for, ligger fast. Dette prosjektet skal på en måte lirkes inn i det som allerede ligger der. Det andre går ikke på selve byggingen, men forholdet til Forsvaret og innfasingen av MTB-ene i Forsvaret. En ting er byggingen, noe annet utrustning med våpen, som kostnadsmessig jo betyr like mye som selve byggingen, og innfasing i strukturen. Jeg forstod at det heller ikke på det punktet var noen særlig endring i forhold til det vi vedtok sist måned, men at det bare gjaldt å få lirket det til. Jeg håper jeg har forstått svarene riktig, og at det jeg nå har trukket opp, er en avklaring. For øvrig er jeg fornøyd med at et flertall i denne sal har signalisert i fregattsaken at et strategisk partnerskap mellom norske interessenter og den utenlandske hovedleverandør som måtte bli valgt til slutt, er en veldig interessant måte å gå videre på for å få til kompetanse- og teknologiutvikling i Norge. Det synes jeg har vært en viktig avklaring i dag, og det er viktig også å ta vare på i framdriften av prosjektet fram mot endelig kontrakt skal skrives.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Lokaliseringsdebattar er ikkje enkle. Det viser denne saka godt. Men i motsetning til operadebatten klarar me i dag å avslutta denne lokaliseringsdebatten, sjølv om det er usikkert kor fleirtalet ligg, slik eg har forstått det. I SV har me vurdert om ein ikkje også i denne saka burde venta til regjering og storting hadde bestemt kva for eit forsvars- og tryggingskonsept Noreg skal ha, før me føretar desse endringane. Og det hadde nok vore betre å ha forsvarskonseptet klart, men vår konklusjon i denne saka er at det ikkje er nødvendig å venta. La meg starta med Midt-Noreg. Det er merkeleg at delar av sentrumspartia ser ut til å vilja legga ned Hysnes. Å halda på denne øvingsavdelinga har klare distriktspolitiske argument i tillegg til dei meir militærstrategiske. Og kystartilleriinspektøren avviser altså ikkje denne løysinga. Det er dessutan eit viktig poeng at Hysnes øvingsavdeling nyleg har renovert det meste av bygningsmassen. Ja, faktisk blei undervisningsbygg, kantine og velferdsbygg seinast renovert i 1998, altså for eit år sidan. Det må vera lov å seia at det vitnar om svært dårleg planlegging om ein nokre år etter å ha brukt mykje pengar på renovering, seier at dette har me eigentleg ikkje bruk for. Konklusjonen er altså at Hysnes ikkje bør bli lagd ned, og at Hysnes bør halda fram med å utdanna nærforsvarspersonell i like stor grad som i dag. Når det gjeld Sjøforsvarsdistrikt nord, er dette noko vanskelegare, men ut frå ei heilskapsvurdering, der også distriktspolitiske omsyn inngår, går SV inn for å legga sjøforsvarsdistriktet til Ramsund. I spørsmålet om Sjøforsvarsdistrikt sør skal eg ikkje argumentera for plassering i min eigen heimby – Stavanger – men her støttar SV ei plassering i Marvika, dette ikkje minst ut frå dei fagmilitæres klare og overtydande anbefalingar, ikkje minst frå øverstkommanderende i Sør-Noreg. Denne løysinga utnyttar dessutan eksisterande infrastruktur, samtidig som Marvika frå før har dei fleste anløpa frå dei allierte. Forsvaret er i endring, og det vil koma mange nye omstruktureringar og lokaliseringsdebattar. Og det vil nok bli mange omkampar også, slik me nå ser tendensar til når det gjeld Regionfelt Østlandet. Regionfeltsaka og delvis denne saka viser at me må få ein generaldebatt om kva slags forsvar me skal ha.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
SV har eit anna forsvarskonsept enn Framstegspartiet. SV har ved gjentatte høve i denne sal bedt om at ein får ein diskusjon om kva slags forsvarskonsept dette landet skal ha for framtida. Det ein får nå, er delløysingar heile vegen. Det er etter SVs meining ikkje ein konstruktiv politikk, og det skal me koma tilbake til i neste sak. SVs modell inneber at ein skal ha forsvar òg i distrikta, og syta for at ein har eit totalforsvar der ein kan forsvara seg same kvar ein er i landet. Det inneber at me inkluderer distriktspolitikk i vår militærstrategiske tenking. Det er ikkje vårt mål å svekka Forsvaret. Tvert imot meiner me at vårt forsvarskonsept er mykje betre, og dessutan mykje billigare.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Lat meg seia følgjande til Holstad: Poenget med å nemna dette med vedlikehald var at ein sette i verk ei renovering av desse bygningane og var ferdig med det i 1998, og året etter kjem Kristeleg Folkeparti og andre og vil svekka Hysnes si stilling og seier at det vedlikehaldet ein gjorde i fjor, eigentleg var utan verd. Det eg prøver å peika på, er at forsvarspolitikk må innebera at ein tenkjer langsiktig og har eit konsept som ein følgjer opp. Eg illustrerte at Stortinget ikkje har gjort det ved at ein brukar store midlar på noko ein går vekk ifrå eit år etter. Det var hovudpoenget.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Lat meg først seia til representanten Brende at han er litt dårleg informert om SVs forsvarspolitikk – noko som for så vidt ikkje er til å undra seg over. SV går ikkje inn for ei halvering av forsvarsbudsjettet. Det er faktisk feil. Vedtaket frå landsmøtet vårt er at ein skal redusera med 25 pst. i løpet av perioden. Det er ikkje ei halvering, så vidt eg veit, i alle fall ikkje i min matematikk. Så til dette som han var oppteken av når det gjeld bruk av midlar og forholdet til utanlandsoperasjonar. Det er mi oppfatning, og eg skal koma tilbake til det i neste sak, at den utanforområde-aktivitet som NATO nå driv, og som er stikk i strid med folkeretten, har liten suksess. Tvert imot viser han seg å vera veldig mislukka. Eg meiner at NATOs nye konsept vil vera ein fare for verdas tryggleik. Det er mitt utgangspunkt. Eg ønskjer at ein skal satsa på FN. Om FN enkelte gonger kan ha bruk for NATO, stiller eg meg open for det. Det er altså ei FN-styrd verd eg vil ha, ikkje ei NATO-styrd, slik ein nå ser på Balkan, med dei tragiske konsekvensane dette har. Kva andre partikameratar av meg måtte meina, veit Brende godt, og eg ser ikkje nokon grunn til å kommentera det frå denne talarstolen.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Eg har to spørsmål knytte til NATO sitt forsvarskonsept. Det eine er knytt til den folkerettsleg stridige aksjonen på Balkan, og eg vil bruka eit sitat frå generalløytnant Danielsen, som har uttala følgjande: «Jeg er ikke særlig fornøyd med hvordan Nato opptrer i Jugoslavia. Det er meget kritikkverdig at de først truet Miloseciv lenge før de gikk til angrep. Deretter slo de til uten å tenke på hva som ville skje om han ikke ga seg med en gang, og uten å tenke på alternativer. Det var dumt.» Mitt spørsmål knytt til dette blir: Korleis ser statsråden på den rolla som NATO nå seier dei skal ha, med ei verdspolitiliknande rolle i forhold til FN-pakta? Det andre spørsmålet er knytt til den pengebruken som me har her i dag. Røsjorde snakka til meg i ein replikk om operahus. Poenget med å nemna det, er at når ein ser på den merksemda operasaka har fått i forhold til den pengebruken som ein har her i dag, som altså kunne ført til at det kunne blitt bygt ein opera i ti norske byar for 2,4 milliardar kr, og så inga merksemd om desse tinga, seier SV seg lei for det. Når det gjeld desse fregattane, som kostar mykje pengar, er spørsmålet: Kva slags strategisk rolle ser statsråden for seg at dei skal ha? Skal dei fem fregattane gå langs norskekysten? Er det ein føremålstenleg bruk, eller er det ikkje meir slik at desse fregattane er tenkte i det nye strategiske konseptet som NATO legg opp til? Synest statsråden det er fornuftig å ha så mange fragattar til ein slik bruk?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Det kan godt vera at representanten Langeland har eit naivt syn, men faktisk er det slik at dersom Arbeidarpartiet, saman med Høgre og Framstegspartiet, ikkje hadde gjort det som dei stadig vekk gjer ved budsjettbehandlingane, nemleg å gå imot elavgift, gå imot ei skikkeleg satsing på enøk, men gått inn for ei skikkeleg satsing på alternativ fornybar energi, hadde ein kunna gjort noko med dette. Men i førre budsjettrunde sa Høgre, Framstegspartiet og Arbeidarpartiet at elavgift skal me ikkje ha, me skal ikkje ha ei skikkeleg satsing på alternativ fornybar energi. Svaret på dette til Arbeidarpartiet er altså veldig klart. Utfordringa til Arbeidarpartiet er, som eg sa i mitt innlegg, når ein skal behandla energimeldinga og budsjettet til hausten, å syta for at ein får dei nødvendige tiltak og handlingsplanar slik at ein får til ei satsing på alternativ fornybar energi, får til å redusera forbruket gjennom elavgift – i det heile tatt – vera med på det løpet. Så langt har Arbeidarpartiet sett vekk frå dei viktige problemstillingane.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Det er litt merkeleg når Framstegspartiet kjem opp og gjev inntrykk av at dei bekymrar seg for CO2-utslepp, noko dei faktisk ikkje gjer. Det må ein legga i botnen når ein skal svara Framstegspartiet. Det er òg litt feigt, synest eg, av Framstegspartiet at ein ikkje kan innrømma at ein faktisk motarbeider alle tiltak for å få ned utsleppa og kraftforbruket. Det er Framstegspartiet sin politikk å vera mot alt som kan føra til ei endring i meir miljø- og klimavennleg retning. Dersom Framstegspartiet kunne vore med og tatt den ballen og gripe fatt i det problemet, hadde det vore interessant. Det gjer SV, i det minste ved kvart budsjettforslag, og kjem til å gjera det ved behandlinga av energimeldinga til hausten. Då blir det spennande å sjå om Framstegspartiet kan gjera noko anna enn det dei har gjort før, men det tvilar eg på. Så til dette lokaldemokratiaspektet som somme brukar veldig selektivt, som òg Framstegspartiet gjer. Det er riktig at i Skjåk kommune er det eit fleirtal som er positivt til ei utbygging. Men i alle dei andre kommunane i Otta-dalen er ein imot. Det blir då ei merkeleg form for lokaldemokratidefinisjon dersom ein skal utelate alle dei andre som blir berørte av dette – Vågåmo og kommunane Sel og Lom – i sin måte å forsøka å finna retoriske poeng på. Det er som eg sa i mitt innlegg, 18 representantar som støttar ei utbygging i Otta-dalen. Det er 75 representantar som er imot. Det som er eit poeng for SV å seia, er at den bekymringa som Skjåk kommune har i forhold til inntektssida, den deler SV, men den trur me må løysast gjennom dei årlege budsjetta, der ein løyver pengar for å sikra ein god kommuneøkonomi – ikkje gjennom kraftutbygging.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-07:
Representanten Johnsen frå Høgre held fram i same gata som Framstegspartiet begynte på og delvis òg Arbeiderpartiet var inne på – altså kolkraftkameratane, som ein gjerne kan kalla dei. Det er dei som ikkje vil vera med på nokon tiltak for å gjera noko med forbruksveksten. Det er dei tre partia som er sentrale i denne salen og som har fleirtal, og bl.a. representanten Johnsen frå Høgre er med på å pressa den litt vaklande sentrumsregjeringa for å få vekk dei tiltaka denne regjeringa måtte ha for å dempa veksten. Så utfordringa til dette ligg ikkje hjå SV i det heile. Den ligg hjå dei tre partia som stadig vekk i viktige energi- og miljøsaker heng i hop. Der ligg hovudproblemet i denne saka. Det veit òg representanten Johnsen, for dette spelet kan han frå før, frå andre delar av Noreg. Så til dette med vindmøller som stadig vekk blir trekt fram. Nå veit ikkje eg om hotelldirektør Johnsen er bekymra for at det skal koma vindmøllepark i nærleiken av hotellet på Sola strand. Om det er slik, trur eg han skal ta den bekymringa ganske roleg. Det er klart at det ikkje passar inn med vindmøller alle stader. Det er heilt opplagt. Eg har aldri sagt, og kjem heller aldri til å seia, at ein skal dekka dette forbruket med vindmøller. Tvert imot har eg gjentatte gonger her i dag sagt at me må dempa veksten. Me må sørgja for å få tiltak som får ned veksten, og så må me laga ein tiltakskjede på det. Då kan vindmøller vera ein bitteliten liten del, men ikkje så stor som Jan Johnsen forsøker å gjera det til for å latterleggjera eit alternativt standpunkt.
Børge Brende (Høyre), 1999-06-07:
Det var et veldig eiendommelig innlegg representanten Langeland her holdt. Han står selvsagt for SVs linje, som innebærer en halvering av bevilgningene til Forsvaret. Samtidig hevder han at SV ikke vil svekke Forsvaret. I og for seg er det interessant å merke seg at SV i alle fall på et område mener at lakmustesten på politisk virksomhet og aktivitet ikke nødvendigvis er hver krone man bevilger. I andre typer debatter er det jo slik fra SVs side at det er den siste kronen som teller i forhold til om man er sosial eller har hjertelag. Men det mest eiendommelige er at når SV vil rasere Forsvaret ved minst å halvere det og omlegge hele Forsvarets struktur, er man i enhver sammenheng hvor Forsvaret skal foreta en viss omstrukturering, imot dette. Det er altså ikke bare det at de vil halvere forsvaret, men de er også imot et forsvar som skal være mest mulig effektivt. Samtidig vil det nye SV gjerne at Forsvaret skal delta i aktiviteter utenlands. Når det gjelder Kosovo, har Erik Solheim og Kristin Halvorsen kappes med det øvrige politiske landskapet om å være mest mulig aktiv for at vi skal få ryddet opp i den etniske rensingen som Milosevic står for. Ser ikke Langeland at det er et ganske stort gap mellom det han utbasunerer i forhold til Forsvaret, og det som er realitetene? De som tross alt går inn for forsvarsbevilgninger, og forsvarsbevilgninger som også oppfyller kravene i Forsvarskommisjonens innstilling, har selvsagt også anledning til å gå inn for å opprettholde nærforsvar av Midt-Norge, men det er selvsagt ikke mulig innenfor ansvarlige rammer når man vil halvere forsvarsbudsjettet.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 1999-06-07:
Jeg er glad for den offensive linje som statsråden her signaliserer. Den er en oppfølging av det som for så vidt står i både proposisjonen og innstillingen. Gjenkjøpsavtalene skal være en integrert del av den endelige kontrakten. Dermed er vi forhåpentligvis i en helt annen situasjon enn at det sitter en byråsjef, eller hva det nå måtte være i Forsvarsdepartementet, og har en opptelling mange år etterpå for å finne ut hvor langt man egentlig er kommet. Men det som gjenstår å se, er egentlig hvordan departementet vil bruke denne aktive pådriverrollen til å tvinge fram disse gjenkjøpene som en andel av kontrakten og tvinge fram det andre perspektivet som også tas opp i innstillingen, nemlig at en kan tenke seg former for partnerskap knyttet til den kontrakt som skal gjøres med én hovedleverandør, som knytter deler av norsk industri sammen med annen tilsvarende eller annen mulig samarbeidende industri i utlandet. Jeg vil gjerne at statsråden sier noe mer om hvordan hun ønsker å utnytte denne mer offensive teknikken for å få disse resultatene, for når Stortinget gjennom komiteinnstillingen har lagt så stor vekt på at vi gjerne vil være løpende oppdatert, er det fordi vi alle føler et sterkt ansvar for at 12,2 milliarder kr skal ha en direkte positiv virkning også når det gjelder norske arbeidsplasser og norsk sysselsetting.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
Først en liten kommentar til omstillingsprosesser. Jeg har av egen erfaring lært at omstillinger, når de trengs, må gjøres raskt, både for å gi trygghet for dem det berører, og også for å komme til målet raskest mulig for å få ut potensialet. Det har jeg med meg som erfaring når jeg går videre med omstillinger generelt og i Forsvaret spesielt. Det er mulig at det kommer flere omstillinger. Hvis vi klarer å få lite ut ved de små skritt, må vi ta noen store skritt. Men det står også i proposisjonen hvilke områder innenfor Sjøforsvaret som ikke er berørt av omorganiseringen i denne omgang. Det kan jeg ikke love at vi ikke tar tak i, selv om denne saken behandles her nå. Men den kommentaren som ble gitt av en tidligere taler her i dag om at vedtak i Stortinget skal gjennomføres, tar jeg selvfølgelig meget alvorlig, så det har ikke noe med gjennomføringen av vedtak å gjøre. Men jeg kan ikke love at det ikke blir gjort endringer videre på de områdene vi ikke har berørt i denne proposisjonen.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
Det er mange prosesser i gang i Forsvaret i disse dager – prosesser som har som hovedsiktemål å få fram en framtidig struktur på Forsvaret som er den vi føler vi er tjent med politisk sett. Det vil komme til uttrykk i neste langtidsmelding, som skal legges fram for Stortinget våren 2001. Men disse prosessene som går parallelt, bl.a. STYFOR, som Røsjorde nevnte, pluss de gjenstående ting som er nevnt i proposisjonen når det gjelder Sjøforsvaret, og også andre omlegginger for å få ut en gevinst på drift som vi kan bruke til investeringer, er noe Stortinget har pålagt oss å gjøre, og som vi selvfølgelig må gjøre samtidig med at vi utreder en totalt ny struktur. Da er det om å gjøre å prøve å ha prosessene ved siden av hverandre uten å gjøre de gale tingene. Men vi kan ikke vente med å gjøre alt til langtidsmeldingen foreligger, for da klarer vi ikke å nå de økonomiske mål som Stortinget har pålagt Forsvaret. Framdriften her vil også være avhengig av hvilket potensial til besparing vi får ut av de vedtak vi gjør, bl.a. i forbindelse med denne proposisjonen som vi behandler i dag. Jeg har merket meg det Stortinget har sagt om innholdet i og formen på denne proposisjonen og hvordan man ønsker et framtidig beslutningsgrunnlag. Jeg vil komme tilbake til Stortinget når jeg føler at jeg har noe som kan bidra til å effektivisere Forsvaret i den retningen som vi også skal ha det i framtiden.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
Først til problemstillingen trygghet/utrygghet. Det er klart at forandringer medfører utrygghet, og for noen mennesker medfører det mer utrygghet enn for andre. Derfor er det viktig at disse prosessene går i en slik retning at folk som er berørt av dem, ser at de selv i en utrygg situasjon kan føle en viss trygghet for hvor det ender. Det syns jeg er et veldig viktig element å ha med seg i bunnen av forandringsprosesser. Hvis Hysnes blir opprettholdt, vil det, som jeg sa i mitt innlegg, bli en overkapasitet – en utdanner flere enn dem vi har bruk for. Jeg har i et brev til komiteen sagt at det vil måtte bety at vi må legge ned et annet sted, fordi vi ikke har råd til – og har ikke behov for – overkapasitet på dette området. Det vil jeg komme tilbake til Stortinget med, hvis det blir utfallet her, så snart det lar seg gjøre og i en sammenheng hvor det hører hjemme. Når det gjelder ny aktivitet til Hysnes, er det fra Regjeringens side foreslått noe. Det er ikke mye, men det er foreslått et planelement, og det er også ment å bruke distriktspolitiske virkemidler i samarbeid med Kommunal- og regionaldepartementet. Men ellers vil jeg si: Dette tankekorset, å forandre uten at noen berøres, må vi komme bort fra. Noen vil bli berørt av forandringer. Og jeg vil si til de ordførere som er avhengige av Forsvaret og bare Forsvaret i framtida, at de snarest mulig bør orientere seg i retning av et mer sammensatt næringsliv, for jeg kommer ikke til å kunne stå på denne talerstolen og love alle ordførere i dette land som er avhengige av Forsvaret, at det skal gi trygghet for framtidig næringsgrunnlag.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
Aller først vil jeg si at med de innkjøp av denne dimensjonen som Forsvaret nå gjør, åpnes det muligheter for norsk industri på mange måter. Det er en mulighet som jeg vet at mange norske bedrifter selv tar tak i og prøver å få en bit av. Dessuten vil vi fra Forsvarsdepartementet, Forsvaret selv og på politisk nivå bruke denne muligheten for det den er verdt. I tillegg til det arbeidet som gjøres i departementet, har Regjeringen satt ned en gruppe med statssekretærer fra de berørte departementer som vil prøve å ivareta politisk også de mulighetene som ligger her. Til sammen skal dette kunne gi et forhandlingsresultat hvor en avtale med én hovedleverandør, og underliggende, bindende juridiske avtaler mellom bedrifter og denne hovedleverandøren, vil være det som er den totale pakken som vi tar stilling til til slutt. Det vil si at hvis ikke vi føler at dette er tilstrekkelig ivaretatt, er det, som jeg sa i mitt innlegg, en klausul om at vi rett og slett i ettertid også kan si at dette ikke er oppfylt. Men vi vil så langt det er mulig, forhandle fram en total avtale før vi inngår kontrakt om kjøp. Og Regjeringen er, som alle partier på Stortinget, like opptatt av at vi skal få dette til på best mulig måte for norsk industri, og jeg skal love å holde Stortinget og komiteen løpende oppdatert, som jeg sa i mitt innlegg.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
Med hensyn til innfasing av MTB-ene tidligere enn det Regjeringen har sagt før, og som vi holdt fast ved under behandlingen av investeringsprofilen, altså 2003, vil det selvfølgelig måtte skape forandringer i den investeringsprofilen som vi la fram til behandling i Stortinget for ganske kort tid siden. Når det gjelder de umiddelbare virkningene, slik jeg ser det nå – men hvis vedtaket blir slik, må jeg selvfølgelig komme tilbake til det på en mer kvalifisert måte enn dette – vil jeg tro at f.eks. fly må kunne forskyves i tid. Det er det økonomiske ved det. Det andre er at vi da vil få MTB-er som vi ikke har et utviklet våpensystem for, fordi det ligger lenger fram i tid enn 2000 – faktisk 2004, så vidt jeg husker. Så vi vil få et problem også i forhold til det å kunne bruke dem. Og så har vi igjen driftssiden i Forsvaret – som vi har vært innom i en tidligere sak i dag – hvor det selvfølgelig er behov for ytterlige rom for drift tidligere enn antatt. Så det vil forskyve en del ting. Det vil vel muligens skape behov for – uten at jeg er sikker på det – en ny St.meld. nr 23 om investeringsprofilen i den langsiktige perioden som vi hadde til behandling i Stortinget den 6. mai. Men dette må jeg få komme tilbake til hvis det blir utfallet av vedtakene her i dag.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
Det siste først – raskere effektuering av gjenkjøp. Der har Forsvarsdepartementet nå beskrevet sin gjenkjøpsstrategi, og vi har sammen med Næringsdepartementet justert elementene i den for å se om vi kan gjøre gjenkjøp eller leveranse gjeldende på et bredere spekter av områder for høyteknologi og utvikling av langsiktighet i vårt eget næringsliv enn bare det som har vært lagt til grunn tidligere. I det skulle det egentlig ligge at det kanskje er muligheter for raskere gjennomføring fordi vi har en bredere tilnærming. I den grad vi kan påvirke når det gjelder strategisk partnerskap, skal vi gjøre det, men dette vil bli avtaler mellom bedrifter og hovedleverandøren, slik at det stort sett er noe som går i deres regi. Men at det kan ligge muligheter her for å inngå allianser som går langt, langt utover denne type kontrakter vi nå snakker om, allianser for utvikling i kompaniskap med hovedleverandøren, tror jeg helt sikkert er riktig, og vi kan pushe på. Men det er, som sagt, først og fremst en handling som må være en del av disse underliggende avtalene, som igjen er en del av den store avtalen med den ene tilbyderen. Så glemte jeg i stad å svare på den kraftige advarselen representanten Ingvald Godal gav meg, at om vi ikke kommer med langtidsmeldingen før jul år 2000, så blir det bråk i denne salen. Det noterte jeg meg, for det synes jeg det er ganske greit å ha med seg videre. Jeg har i mine innlegg sagt våren 2001, og det har vi jobbet etter, i den forstand at Stortinget skal få tid til å behandle den våren 2001 før dette sittende storting oppløses og et nytt kommer til på høsten. Så innenfor den forståelsen at det skal være mulig å få behandlet den i denne stortingsperioden, skal jeg gjøre det jeg kan, men før jul år 2000 kan jeg ikke love her og nå.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-06-07:
La meg ta fregattene først siden det er temaet her. Det er helt klart at dette er fregatter som vil bli brukt uavhengig av den framtidige forsvarsstrukturen i Norge. De skal selvfølgelig gå langs norskekysten og ivareta norske territoriale oppgaver, men vi ser også for oss at en av disse fregattene kan være en del av utstyret til våre internasjonale operasjoner hvis det er en type operasjon hvor det er nødvendig å ha den type utstyr med. Forsvarssjefen sier jo som sagt at dette er ingen feilinvesteringer. Representanten Langeland henviste til FFIs direktør i et tidligere innlegg. Jeg oppfatter ikke FFIs direktør dithen at det ikke er nødvendig, men han var faktisk engstelig for hvilken bevilgningsramme som Forsvaret ville ha i framtiden. Så det var ingen diskusjon for eller imot fregatter. Så til Langelands påstand om at NATO nå påtar seg å være verdenspoliti. Det er en feil fremstilling. Det er helt klart at de ekstra oppgavene som ligger inne i det nye strategiske konseptet, ikke er artikkel V-oppgaver. Det vil bare bli brukt når ikke FN-resolusjoner og FN-vedtak fører fram, men det skal være i tråd med FNs intensjon og mandat, og det vil ha som oppgave å være kriseløsende for såkalte Petersberg-operasjoner, altså konfliktløsende, ikke territoriale krav. NATOs nye strategiske konsept vil Stortinget helt sikkert komme tilbake til og diskutere mer, men det er fra norsk side helt klart at her skal FNs holdninger og prinsipper ligge til grunn. Men det er når FN …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 1999-06-07:
Det er egentlig uinteressant hva Fremskrittspartiet mener om Otta-utbyggingen, for det er klart at Arbeiderpartiet og Høyre nå vil samle seg om halv utbygging, og dermed verne vitale deler av Øvre Otta-vassdraget. Dermed har Fremskrittspartiet blitt isolert i denne saken. Hemmeligholdelse av subsidiær stemmegivning har blitt Fremskrittspartiets nye sport etter deres suksess i operadebatten i fjor. Ingen har vært mer opptatt av at man ikke må skape politikerforakt enn nettopp Fremskrittspartiet. Men det er nettopp det man gjør når man driver dette spillet med hemmeligholdelse, driver et spill hvor man ikke vil at noe skal være avklart før man kommer i stortingssalen. Det er nettopp da man bygger opp en politikerforakt. At Fremskrittspartiet ikke er opptatt av miljø, er ingen nyhet, men det som er ganske oppsiktsvekkende i denne salen og i denne saken, er at representanten Korsberg og også Fremskrittspartiet i sine merknader i innstillingen viser en så varm omsorg for klimaproblemene. De argumenterer med at CO2-utslippene vil resultere i 800 000 tonn ekstra CO2, hvis man ikke bygger ut Øvre Otta. Fremskrittspartiet har jo tidligere ment at drivhuseffekten er miljøhysteri, og mitt spørsmål til representanten Korsberg er: Har nå også Fremskrittspartiet kastet seg på dette miljøhysteriet?
Aud Blattmann (Arbeiderpartiet), 1999-06-07:
Med fare for å bli beskyldt for å mangle objektivitet i spørsmålet om lokalisering av Sjøforsvarsdistrikt sør vil jeg likevel med stor frimodighet hevde at Sjøforsvarsdistrikt sør bør legges til Marvika i Kristiansand. Jeg er enig med departementet, som har lagt vekt på at samarbeid med den regionale planstaben i Hæren ivaretas bedre der enn om lokaliseringen blir i Horten. Totalforsvarsvirksomheten til distriktsstaben kan bli innfridd i Kristiansand. Det sjømilitære samarbeidet med våre allierte gjennom mange sjømilitære besøk i Kristiansand er også viktig. Jeg registrerer at Arbeiderpartiets fraksjon og Fremskrittspartiets fraksjon i komiteen har lagt vekt på den tidligere forsvarssjefens vurderinger og vil støtte en lokalisering til Horten. Det må være tillatt å lure på hva nåværende forsvarssjef mener om dette. Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre har i innstillingen pekt på at proposisjonens begrunnelse for en del av forslagene er svært knappe og gir et svakere beslutningsgrunnlag enn ønskelig. Jeg tillater meg derfor å peke på at komiteflertallet, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, neppe kan sies å ha vært særlig utfyllende i sine merknader og begrunnelser for lokaliseringen til Horten. Det disse partiene har lagt vekt på, er at en lokalisering til Marvika i Kristiansand vil koste 29 mill. kr mer over ti år enn en plassering ved Karljohansvern i Horten. La meg gi uttrykk for at regnekunsten i Forsvaret har jeg fra denne talerstol stilt spørsmål ved tidligere, og jeg blir heller ikke denne gangen særlig overbevist om at regnestykkene holder mål. Først foretok tidligere forsvarssjef økonomiske beregninger, så bad departementet om supplerende beregninger, som ble utført av Sjøforsvarets forvaltningsskole, og til slutt engasjerte departementet Asplan Viak AS for å utføre kvalitetssikring av forvaltningsskolens beregninger. La meg sitere et par linjer fra denne rapporten: «Vi vil derfor tilrå at de gjennomførte nåverdiberegninger ikke bør tillegges særlig stor vekt når det gjelder lokal plassering av sjøforsvarsdistrikt.» Og videre: «… det vil være uklokt å fokusere for mye på den økonomiske nåverdiberegningen isolert sett.» Jeg beklager at det nettopp er det Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har gjort i denne saken. I en replikkordveksling understreket Arbeiderpartiets saksordfører at man i denne saken hadde lagt vekt på gode faglige, militære løsninger. Da er det viktig for meg å understreke de sterke argumenter fra operative sjefer i Sjøforsvaret for en lokalisering i Marvika. Med disse ord vil jeg slutte meg til mindretallets forslag – fra Kristelig Folkeparti, Høyre og Senterpartiet.
Aud Blattmann (Arbeiderpartiet), 1999-06-07:
Jeg skal ikke kritisere representanten Langeland for hans genuine interesse og iver for miljøsaker, men også dette innlegget viser egentlig at representanten Langeland har et relativt naivt syn på hvordan man skal løse energiforsyningen i Norge. I innlegget sitt beklaget han sterkt at man fremdeles er og for fremtiden også vil være avhengig av å importere kraft fra utlandet som er kullbasert. I innstillingen sier han at dette er en utbygging som har liten betydning. Bare tre-fire måneder, sier han, av økningen i energiforbruket vil denne utbyggingen representere. Et av mine spørsmål er: Mener representanten Langeland at energi til 20 000-30 000 husstander, faktisk til evig tid, er bagatellmessig, og hvordan har egentlig representanten Langeland tenkt at han skal løse de kraftproblemene og energiproblemene som vi står overfor? Det er greit å basere seg på vannkraft. Det er greit å basere seg på vindkraft, på varmekraft, på vannbåren varme osv., men tror virkelig representanten Langeland at dette i det lange løp vil være tilstrekkelig for å få den energibalanse som vi trenger?