Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-06-14:
Samarbeidet i NATO er viktig for Norge på flere områder, men grovt sortert kan vi plassere viktigheten på to hovedområder: som en forsvarsallianse vi trenger for egen frihets og sikkerhets del, og som den alliansen vi kan bidra gjennom til frihet og sikkerhet for andre. Muligens kan vi driste oss til å gjøre et kjent uttrykk gjeldende for norsk deltakelse i NATO ved en omskrivning: Vi spør ikke bare etter hva andre land kan gjøre for Norge, men også hva Norge kan gjøre for dem. Ja, for de aller fleste nordmenn er det utvilsomt slik at NATO i vår tid framstår som det samarbeidsorgan hvor vi stiller økonomi, materiell og mannskaper til disposisjon for fredsbevarende og fredsopprettende virksomhet. Også i foregående år var forholdene i Kosovo en stor utfordring for NATO. På den ene siden opplevde KFOR-styrken at det utviklet seg en gradvis stabilisering av situasjonen, samtidig som utviklingen viser at det vil ta tid å skape et positivt klima som forutsetning for at ulike befolkningsgrupper kan leve fredelig sammen og arbeide sammen mot felles mål. På den andre siden opplevde alliansen at det oppstod spente og fredsødeleggende situasjoner i separasjonssonen mellom Kosovo og resten av Jugoslavia. Det er et krevende arbeid å bygge fred, men det er viktig at også vi deltar med kompetanse på ulike områder i tillegg til mannskaper og materiell. Norsk deltakelse er verdsatt i NATO-alliansen, og Kristelig Folkeparti støtter at vi fortsetter innsatsen. I NATO-sammenheng har USA vært en ledende nasjon med hensyn til både materiell utrustning og økonomisk investering. De senere årene har det vokst fram en stadig sterkere bevissthet fra de europeiske landene om å ta mer ansvar og styring på vårt eget kontinent. Det har vært tradisjon for at NATO har samarbeidet med Vestunionen, men utviklingen har gått i retning av og blitt styrt mot etableringen av en egen europeisk sikkerhets- og forsvarspolitikk i EU, forkortet ESDP. Det er gjort viktige vedtak med tanke på strukturen i EUs felles sikkerhets- og forsvarspolitikk, og hvordan man utvikler evnen til egen krisehåndtering. For Norge er det viktige prinsippspørsmål som må avklares. Ettersom vi ikke er medlem av EU, men fullverdig medlem av NATO, passer vi ikke uten videre inn i EUs opplegg. Det synes imidlertid som om spørsmålene får en tilfredsstillende løsning. Jeg kan i hvert fall ut fra min plass i den parlamentariske forsamling i Vestunionen gjennom de siste fire år konstatere ønske og vilje fra denne om at Norge inkluderes på best mulig måte og så omfattende som mulig. En klar årsak til dette er våre tidligere og nåværende bidrag i sikkerhets- og fredsarbeid. Vi har bevist at vi vil og kan, og at vi er til å stole på. Den parlamentariske forsamling i Vestunionen ser ikke Norges posisjon som fullverdig medlem av NATO og ikke-medlem av EU og de fem øvrige land i tilsvarende posisjon som noe stort problem for den nye sikkerhets- og forsvarspolitikken i EU. Forsamlingen er mye mer betenkt over de strukturene som så langt har vist klare tegn på det man benevner «demokratisk underskudd». I praksis betyr det at man frykter en organisasjon med strukturer som ikke gir demokratisk folkevalgte representanter innflytelse med mulighet for beslutning, kontroll og ansvarsplassering. Parlamentarikerforsamlingen i Vestunionen frykter en organisasjon som blir selvgående gjennom ministerplan, embetsverk og fagmilitære. Også i den sesjon i Paris som jeg reiser til i morgen, vil dette spørsmålet ha en sentral plass. ESDP skal ikke erstatte NATO. NATO skal fortsette å være det sentrale forum for sikkerhetspolitiske konsultasjoner. NATO skal fortsatt være rammen for effektiv krisehåndtering og en helhetlig militær struktur. Men det bør være et nært partnerskap mellom NATO og ESDP. Kristelig Folkeparti er enig med Regjeringen i at vi på den måten vil sikre at EU får en troverdig evne til krisehåndtering, og at NATOs sentrale posisjon ikke blir svekket. Men det er nødvendig for den norske regjering å være bevisst på å støtte arbeidet med å forhindre at det etableres strukturer som sementerer demokratisk underskudd.