Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-03-04:
Utgangspunktet for Senterpartiets arbeid med klimapolitikken har vært å skape politisk forståelse for en satsing som tar de enorme utfordringene på alvor. Vi har sett det nødvendig med en bredest mulig nasjonal konsensus, både innenfor det politiske miljøet og overfor organisasjoner og næringsliv. Vi ønsker tiltak i Norge samt virkemidler som både gir miljøeffekter og kan ivareta næringslivets konkurranseevne. Klimaforliket innebærer at dette nå er mulig. Vi er glad for dette forliket, og vil gi ros til dem vi forhandlet med, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, for konstruktivt arbeid under forhandlingene. Men dette er ikke nok. I løpet av det siste året er det i tillegg til delrapportene fra FNs klimapanel offentliggjort en rekke nye studier som inneholder enda mer skremmende perspektiver enn det klimapanelet har lagt fram. Blant annet har FNs miljøprogram 4. juni 2007 i Global Outlook for Ice and Snow understreket at omfattende bresmelting i Asia, Sør-Amerika og Afrika truer livsgrunnlaget for mer enn 1 milliard mennesker de neste tiårene. Videre vil den globale oppvarmingen forårsake dramatiske fall i jordbruksproduksjonen i løpet av de neste 70 årene, ifølge en studie fra Senter for global utvikling og Peterson-instituttet for internasjonal økonomi i Washington datert den 10. oktober 2007. Flere eksempler kan nevnes. De gir kontante svar på Fremskrittspartiets febrilske forsøk på å bagatellisere de menneskeskapte klimaendringene. Fremskrittspartiets klimapolitikk avviker i stor grad fra det deres prefererte samarbeidspartnere står for, og det er bra både for politikken og for klimaet. Et av klimaforlikets overordnede prinsipp er at forurenser betaler, samt at klimatiltakene må gi størst mulig utslippsreduksjon for innsatsen. Det ligger også til grunn for innsatsen på transportsektoren. Et av de overordnede målene for klimaforliket er at Norge fram til 2020 skal kutte de globale utslippene av klimagasser tilsvarende 30 pst. av Norges utslipp i 1990. I 2005 og 2006 hadde vi samlet sett en svak nedgang i utslippene, men utslippene fra transport går i motsatt retning. Ved siden av petroleumssektoren er det transportsektoren som står for den største klimaforurensningen. Vi må derfor ha dette området særlig i fokus. Siden 1991 har utslippene fra veitrafikken i norske kommuner økt med 31 pst. Riktignok er kjøretøyene blitt mer effektive, slik at mer gods og flere personer kan fraktes med mindre drivstoff, men dette oppveier ikke forbruksveksten. Det er to hovedgrep som er svaret på denne utfordringen: Vi må tilrettelegge for endring i forbruksmønster, og vi må ta i bruk ny teknologi som skal til for å redusere de miljømessige skadevirkningene til et bærekraftig nivå. Velfungerende lokalsamfunn med kort og trygg vei til butikk, skole, barnehage og andre servicefunksjoner reduserer behovet for transport. Framtidsrettet samfunnsplanlegging er således viktig for å dempe forbruksutviklingen. Senterpartiet er opptatt av å legge til rette for at bykommunene selv tar i bruk køprising/veiprising, dvs. at de begynner å prisregulere bruken av veiene og bruker disse inntektene på en miljørettet måte. Attraktive kollektivtilbud er en forutsetning. Vi ønsker en belønningsordning til bykommuner som vil prøve ut køprising. Avgjørende for slike tiltak må imidlertid være lokal oppslutning. Senterpartiet er også opptatt av å veksle bilavgiftene i grønnere retning og øke bevilgningene til kollektivtilbud og jernbane. Klimaforliket har gode tiltak på disse feltene. Når det gjelder teknologi, vil Senterpartiet fokusere på nullutslippsbiler og mer utslippsvennlige kjøretøy. Vi vil satse på utviklingen av annengenerasjons biodrivstoff, noe som gir både gode miljøeffekter og næringsmuligheter for skogsdriften. Vi ønsker at offentlige virksomheter skal ligge i front, og vil arbeide for at offentlige biler skal gå på CO2-fritt eller CO2-nøytralt drivstoff innen 2020. Oslo kommune har allerede vist at miljø og økonomi kan gå hånd i hånd. I 2005 vant de Glassbjørnen for sitt arbeid for å redusere utslippene fra egen bilpark. Dette tiltaket alene vil spare miljøet for 690 tonn CO2 og kommunen for 4,5 mill. kr - både økonomiinnsparing og fordel for miljøet. For at vi skal komme i mål på transportsiden, må tiltakene samordnes og nye strategier og tiltak må utvikles. Derfor går vi inn for opprettelse av Transnova. Her vil det bli satt av en bevilgning på 50 mill. kr over statsbudsjettet i 2009. Transnova skal f.eks. benyttes til å øke bruken av alternative drivstoff. Senterpartiet er glad for at klimaforliket gir Norge en langsiktig klimapolitikk som kan bestå uavhengig av skiftende regjeringer. En slik stabilitet er nødvendig for å nå målene, både på transportsiden og ellers. Stadig mer kunnskap om alvorlighetsgraden i klimautfordringene viser oss at vi ikke har noe alternativ.