Torkil Åmland (Fremskrittspartiet), 2010-02-09:
Det er en viktig sak som interpellanten tar opp her i dag. I Norge har vi en kyststrekning på 83 000 km. Det tilsvarer mer enn to ganger jordas omkrets ved ekvator. Historisk sett har kysten hatt stor betydning for folks levekår, næringsforhold, beboelse og fritid. Forvaltning av kystlinjen er derfor en sak som vekker mye engasjement, og som berører en stor del av befolkningen. Den saken som interpellanten tar opp her i dag, er dessverre ikke enkeltstående. Hadde dette vært en unntakssak, en enkeltstående sak, kunne man kanskje sett litt mildt på det, men det er dessverre slik i mange deler av landet at dette er regelen mer enn unntaket for hvordan saker blir behandlet. Nå snakket statsråden om Oslofjorden og hvor viktig det er å regulere der. Nå er det jo slik at landet består av mer enn Oslofjorden. Det som er et galt utgangspunkt her, er at man tar regler som kanskje passer for Oslofjorden, og implementerer disse i resten av landet på akkurat samme måten. Reglene og innstramningen som Regjeringen har foreslått, har ført til et opprør rundt om langs kysten. Det er et unisont opprør, faktisk, fra Oslofjorden til Finnmark. La meg ta et eksempel fra mitt eget hjemfylke, Hordaland. Der er det slik at samtlige kystkommuner, med ett unntak, er plassert i den strengeste sonen, på linje med Oslofjorden. I Hordaland har det ført til et tverrpolitisk ordføreropprør mot Regjeringens politikk. I Bergens Tidende 7. september 2009 bruker en samlet ordførergruppe fra disse kommunene i Hordaland – fra alle partiene – ord som overkjøring og «krigserklæring», «overgrep» og «overtramp» om Regjeringens forslag. Det er faktisk ikke en eneste ordfører i disse kommunene som støtter det forslaget Regjeringen har lagt fram. Det er sjelden man får en tverrpolitisk protest av denne type mot en sittende regjering, men det har man altså klart å oppnå i denne saken. Da høres det litt underlig ut når statsråden roser og snakker så varmt om denne loven og hvor bra den vil bli for kommunene. Det er helt åpenbart at disse kystkommunene ikke opplever det på samme måte som det statsråden legger fram her. Konsekvensen av innstramningen er for mange kommuner, og særlig øykommuner, at man kveler nødvendig vekst og utvikling. La meg ta et eksempel er fra Meland kommune i Nordhordland. Der har man gjennom en grundig lokal prosess, slik statsråden etterlyste her i stad, kommet fram til en plan for et hotellbygg med 220 sengeplasser, utarbeiding av turstier og et flott opplevelsessenter langs sjøen. Prosjektet vil skape nye arbeidsplasser og ny aktivitet i kommunen. Men fylkesmannen var negativ til hotell ved sjøen og har varslet at planene nå skal drøftes med Miljøverndepartementet, og går selv inn for å stoppe dette. I verste fall risikerer man nå at dette positive prosjektet, som vil bidra med arbeidsplasser og aktivitet i en kystkommune, vil bli fullstendig stoppet. Da hjelper det ikke så mye med grundige avveininger lokalt, som statsråden snakker varmt om her. For det jo nettopp noe av det som er problemet i dag, at man har disse grundige avveiningene lokalt, man har lange planprosesser, og når man da er ferdige med dem og har kommet i mål – alle parter er hørt, alle har fått sagt sin mening, og man har hatt en lokal, demokratisk prosess – kommer fylkesmannen inn og sier nei, og dermed er prosjektene skrinlagt. Det er jo dette, denne overstyringen av lokaldemokratiet, Regjeringen vil ha mer av. Da statsråd Navarsete besøkte Hordaland i desember 2009, fikk hun klare meldinger om hva Regjeringen burde gjøre, fra disse kommunene og fra andre aktører i fylket. Jeg har lyst til å sitere en av dem, professor Frank Aarebrot – en ganske frittalende professor og for øvrig bekjennende arbeiderpartimedlem. Jeg siterer fra artikkelen i Bergens Tidende 2. desember 2009 fra dette møtet: «– Blindleia og Oslofjorden er noe helt annet enn Vestlandet. Her har vi bygget naust i 100 år. Dette er helt galimatias, konkluderte professor Frank Aarebrot(…) (…) Man kan være hjertens enig i en del av disse vurderingene til Frank Aarebrot. Det er kloke og gode ord. Når han snakker varmt om Fremskrittspartiet, vet vi at da mener han det, for ellers hadde han neppe sagt det. Og skulle Regjeringen tross alle protester ifra kysten likevel vedta disse innstramningene, kan vi i hvert fall i det minste håpe at Aarebrot får rett i sin forutsigelse om at velgerne da vil strømme til Fremskrittspartiet.