Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2012-11-20:
Staten Norge er etablert på territoriet til to folk, samer og nordmenn. Begge folkene har den samme rett til og det samme krav på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk. Samene er et urfolk som har et folkerettslig krav på et særlig kulturvern. Sametinget er derfor også etablert gjennom sameloven for å etterleve Grunnloven § 110 a. Dette gir Sametinget en særstilling som et folkevalgt organ med stor frihet. Sametingets årsmelding for 2011 gjør rede for arbeidet i Sametinget, de oppgavene Sametinget skal forvalte og økonomiske og administrative utfordringer. Meldingen tar for seg en lang rekke områder som Sametinget arbeider med – alt fra arbeid med diskriminering og likestilling, samisk samarbeid på tvers av landegrenser, regionalpolitiske spørsmål, areal- og miljøpolitiske spørsmå1 via kultur, kulturminnevern og språk, til barnehager, skoler og sikring av tradisjonell kunnskap. Det er ikke mulig i et kort innlegg å komme inn på alt som berører de samiske samfunn. Jeg må derfor trekke fram noe. Det er ikke slik at alt som ikke blir nevnt, ikke anses som viktig. Det er hele komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, som står sammen om flertallsmerknadene. Jeg regner med at Fremskrittspartiet selv tar ordet for å redegjøre for sine avvikende syn i saken. Innlednings vis har jeg behov for å berømme Sametinget for den jobben som er gjort de senere årene med å rydde opp i sider ved forvaltningspraksisen. Det gjelder både økonomistyring, åpenhet og innsyn. Blant annet har også Sametinget nå fått på plass en ordning med postjournal på nett. Dette bidrar til å gi direkte innsyn i, og medfører større åpenhet om, den virksomheten som Sametinget har. Det er gledelig. Konsultasjonsordningen har blitt et godt verktøy for dialog mellom staten og Sametinget. Det oppnås ikke enighet i alle saker, men i flertallet av saker oppnås det enighet eller delvis enighet. Instituttet har nå utviklet seg over noe tid, og ser ut til å fungere godt etter intensjonen. Det gir et viktig bidrag til å sikre samiske interesser. Sametinget tar i sin årsmelding opp forhold omkring konsultasjoner med Landbruksdepartement. Komiteens flertall har ikke hatt noe behov for å gå konkret inn i dette forholdet, men har påpekt at det foreligger en avtale mellom regjeringen og Sametinget om konsultasjoner. Jeg vil likevel legge til at det vil være viktig for legitimiteten til ordningen med konsultasjoner at partene har tillit til hverandre. Tillit bygges over tid og gjennom gjensidig respekt for hverandre. De samiske språkene er truede språk. Satsing på språk er derfor en av hovedstrategiene til regjeringen. Det gjøres først og fremst gjennom tiltak som beskrives i handlingsplanen for samiske språk. Og da er det gledelig at det både ifølge Nordlandsforskning og publikasjonen Samiske tall forteller 5 er positive tegn i språklig utvikling. En tydelig tendens i tallene for 2011–2012 er den store økningen i tallet på elever med samisk som fag i den videregående skolen. Dette er positivt for framtiden for samiske språk. Positivt er det også at tallet på elever med samisk som førstespråk i grunnskolen holder seg relativt stabilt. Tallene for samiske språk i barnehagen er også relativt stabile, iallfall hvis vi tar hensyn til den generelle nedgangen i barnekullene i Nord-Norge. Fremdeles er det likevel slik at andrespråkfaget i grunnskolen er et problem. Her ser vi en samlet nedgang på 41 pst. fra skoleåret 2005–2006 til 2011–2012. Det betyr at det ikke er et udelt positivt bilde av utviklingen. Det er likevel lov til å glede seg over de positive tendensene som kan påvises. Det går et klart skille i denne salen mellom Fremskrittspartiet og de andre partiene i synet på hvordan det samiske folk skal få sine rettigheter innfridd etter Grunnloven og internasjonale konvensjoner. Det viste ikke minst debatten vi hadde i fjor høst, da vi debatterte hvorvidt vi skulle si opp våre forpliktelser etter ILO-konvensjon nr. 169 eller fortsatt være medlemmer. Fremskrittspartiet står selvfølgelig helt fritt til å fremme sin politikk. Det blir likevel bare hult og lite troverdig når partiets medlemmer i sine merknader kritiserer de siste 25 årenes innsats for å redde de samiske språkene, og kaller den mislykket. Spesielt lite troverdig blir det når Fremskrittspartiets svar på utfordringen er å ikke gjøre noe som helst. Deres svar er å kutte alle bevilgninger til samiske formål. Stortinget har ved flere anledninger behandlet meldingen om Sametingets virksomhet mer enn ett år etter at den er avgitt fra Sametinget. Det har derfor vært et mål for komiteen å gjøre dette raskere. Det har vi lyktes med denne gangen, og jeg vil takke komiteens medlemmer for konstruktivt samarbeid.