Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-03-08:
Man kan spørre hva disse landene har til felles: Island, Nauru og Norge. Island kjenner vi til. Norge bør vi kjenne til. Nauru er en liten øystat i Stillehavet. Det disse landene har felles, er at de er de eneste landene i verden som ikke har et bevæpnet politi. Det er altså noen mikrostater i Stillehavet, det er Norge, og det er Island. Det sier litt om behovet og de vurderingene som andre land har gjort, og som Norge ikke har turt å gjøre, men som er helt nødvendig å gjøre. Politiet etterlyser selv at det bør gjøres, men hver gang Fremskrittspartiet tar saken opp i Stortinget, opplever man at det blir avvist av de andre partiene. Jeg trodde at vi var kommet litt videre, og at vi i hvert fall kunne få høre noen andre argumenter enn dem vi har hørt gjennom flere tiår. Det er de samme argumentene som ble reist mot et bevæpnet politi på 1980-tallet, 1990-tallet og 2000 tallet, som gjentas i dag. Det viser for meg at de øvrige partiene i denne sal ikke har tatt inn over seg de vesentlige endringene som har skjedd rundt oss med hensyn til trusselsituasjonen, utvikling av mer råskap, kriminelle handlinger og enkelthendelser – som for øvrig flere har vært inne på – som f.eks. på Kongsberg og hendelsen på Bislett for kun kort tid siden. Dette er eksempler på hendelser som viser at politiet mangler maktmidler der og da når akutte situasjoner skjer, og da teller hvert eneste sekund. Hvert eneste sekund har betydning for å kunne ta vare på egensikkerheten for den enkelte politikvinne og politimann, men også for å utøve det samfunnsvernet som politiet skal og må gjøre på vegne av oss alle. Det er det som blir utfordret når man ikke har det våpenet tilgjengelig på hofta. Derfor har Fremskrittspartiet, stort sett hvert eneste år og i hver eneste stortingssesjon, fremmet forslag om bevæpning av politiet. Vi jobbet for det mens vi satt i regjering. Vi prøvde å dra med oss de andre partiene som utgjorde det parlamentariske flertallet da, og vi fikk på plass i hvert fall punktbevæpning og enklere av-og-på-bevæpning ut fra trusselvurderinger. Men det er ikke nok. For selv om man kan hevde at når trusselsituasjonen er der, vurderer man å få på plass bevæpning, og man i tillegg har punktbevæpning der det er et særlig behov for å benytte det, fører dette til at det er ulike regler som gjelder til ulik tid, og det gjør at også politiet blir litt utfordret, ved at man til stadighet skal ha av og på denne bevæpningen. Også det at den typen vurderinger skjer til stadighet – at Politidirektoratet vurderer behovet for å innføre generell bevæpning midlertidig til å være der – viser jo behovet for det. Da er det like greit å ta steget ut og sørge for å utruste politiet med de verktøyene politiet trenger for å ta vare på tryggheten for folk flest. Da må man, i likhet med andre skandinaviske land, sørge for at politiet blir bevæpnet. Jeg hører argumentene. Når det sies at det norske politiet skal ha et sivilt preg, og at det blir litt militærliknende dersom vi skal bevæpne politiet, mener man da at Sverige har et ikke-sivilt politi som er mer militaristisk? Mener man at Danmark har det samme? Det at våre naboland, som har opplevd den situasjonen som vi også ser i Norge nå, har fått på plass en generell bevæpning av sitt politi, burde tilsi at også vi nå gjorde denne vurderingen skikkelig – ikke skyver problemet foran oss nok en gang, men sørger for at politiet får det utstyret de trenger, de verktøyene de trenger, for å ta vare på sin egen sikkerhet og tryggheten for folk flest. Jeg tar opp vårt forslag.