Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2013-02-05:
Tiden er ikke inne, tiden er ute – en kommentar til Storberget. 130 mrd. kr var Storbergets første kommentar. Ja, det er mye penger. Det er en tredjedel av overskuddet på statsbudsjettet – veldig mye penger. Men hva er alternativet, hva gjør vi med de 400 milliardene som vi går med overskudd? Vi plasserer dem i aksjer og obligasjoner og i Oxford Street og Trafalgar Square og andre steder i utlandet – altså infrastruktur i utlandet, bygninger i utlandet, aksjer og obligasjoner i utlandet. Det er da av representanten Storberget og andre her betraktet som en sikker og trygg investering i fremtiden. Jeg minner om erfaringene fra aksjemarkedet, og det ber jeg også representantene her i salen merke seg: Det er veldig, veldig usikkert. Hvis du går tilbake i tid, har aksjemarkedet falt både 20, 30, 40, 50, 60 og 70 pst. på ganske kort tid. Infrastrukturinvesteringer faller sjelden så raskt i verdi. Interpellanten reiste spørsmålet: Hvordan få konkurransekraften tilbake? Når Fremskrittspartiet sier skattelettelser, er det også for at lønnsveksten da kan bli noe lavere. Hvis bedrifter i Norge sliter med kostnadsnivået, hva ville ikke være bedre enn at staten med en stappfull kasse og med solid økonomi kunne bidra til at bedriftene får noe mindre utgifter når det gjelder lønnsveksten? Istedenfor å be om 3 pst. lønnsvekst kunne man be om 1 pst. lønnsvekst, og så kunne staten og de 2 pst. bidra slik at bedriftene ble mer konkurransedyktige. Det er fornuftig økonomisk politikk. Det er interessant å høre statsråden, som er skråsikker på at han gjør alt rett – og så sier han: Men så har jeg satt ned et utvalg, for jeg er litt usikker allikevel. Kunne man ikke heller si at jeg vet ikke, jeg er usikker på om vi gjør alt rett, og vi har derfor satt ned et utvalg? Noe annet som er interessant, er at man i dag skattlegger verdiskaperne. Man finner ut at i stedet for at staten skal bidra til erstatning for lønnsveksten, så skattlegger man verdiskaperne – det er viktig, for det kalles rettferdig fordeling. Det er ikke rettferdig fordeling å skattlegge verdiskaperne! Det som er rettferdig fordeling, er hvis staten kan bidra til å gjøre bedriftene konkurransedyktige. Det er bra for alle. Dette med «hele folket i arbeid», som statsråden var inne på: Er det den siste rapporten som staten fikk fra Nav-kontorene rundt omkring? Er hele folket i arbeid? Er det erfaringen fra regjeringens politikk at hele folket i dag er i arbeid? Ja, da synes jeg faktisk at statsråden bør lytte lite grann mer til noen andre ministre, som har et litt annet budskap enn akkurat det. Og igjen: Fremskrittspartiet måker ikke på med oljepenger; vi har sagt at vi skal gjøre investeringer som er samfunnsøkonomisk lønnsomme, og det finnes faktisk organisasjoner og institusjoner, iallfall SSB, som kan vurdere hvorvidt en investering er samfunnsøkonomisk lønnsom. Hvis en investering er samfunnsøkonomisk lønnsom, hvis det er bedre for bedriftene å frakte varer fra A til B på en bedre vei, ja, da blir konkurransekraften bedre for norsk industri. Fjerner man bompenger, slik at varene kan flyte bedre til kontinentet, ja, da gjør man konkurransekraften bedre for norsk industri og konkurransekraften øker. Det er jo det som er poenget. Hvis du gjør samfunnsøkonomisk ulønnsomme investeringer, så er Fremskrittspartiet helt enig – det burde man ikke gjøre. Derfor er det ikke skråsikkert at det er 200 milliarder eller 300 milliarder som er fornuftig å investere – det må være samfunnsøkonomisk lønnsomt, slik at det er bedre for samfunnet og for bedriftene med den type investeringer enn å investere i aksjer og obligasjoner i utlandet. Man kan ikke lage en regel som man selv ikke følger, og så forvente at alle andre skal følge en regel som man selv ikke vil ha. For statsråden følger jo ikke regelen, handlingsregelen, som han selv sier er så bra – han bruker mer eller mindre, så sier man at det er usikre tider, og så sprøyter man inn gjennom kapital til bedriftene og tar ut utbytte eller ikke utbytte. Man kan ikke lage en regel og så ikke følge den, og så bli veldig fornærmet og såret for at ikke andre vil følge den samme regelen. Når oljeinvesteringene i Nordsjøen er på flere hundre milliarder kroner over år, og Fremskrittspartiet ønsker å bruke 5–10 mrd. kr mer per år, da er det altså en skandale og helt uansvarlig, og da ber man Høyre avklare hvorvidt de vil samarbeide med Fremskrittspartiet. Er det egentlig troverdighet i det? Hvis man ikke ønsker å gå over handlingsregelen, burde man jo begrense investeringene i Nordsjøen og si: Nei, dette vil gå ut over norsk økonomi og sette norsk økonomi over styr, det vil skape inflasjon og vil skade konkurransevilkårene i Norge. Men det gjør man ikke. Man lager en kunstig diskusjon om de siste fem milliardene i stedet for å skape en ordentlig diskusjon om de to hundre første.