Leif Helge Kongshaug (Venstre), 1998-12-08:
Venstre har siden 1970-tallet advart mot å gjøre norsk økonomi for avhengig av oljen. I disse dager opplever vi konsekvensene av en lav oljepris. Dette rammer den enkelte og Norge som nasjon. Derfor vil Venstre være en pådriver for å legge til rette for et lønnsomt og variert næringsliv i hele landet, med særlig oppmerksomhet mot de bedrifter som gir nye etableringer og ny sysselsetting – de små og mellomstore. Venstre og Regjeringen har med urette blitt kritisert for at det har skjedd lite i næringspolitikken i det siste. Typisk er det at kritikken fra andre partier har vært sterkest i forkant og nærmest har forstummet når sakene er blitt lagt fram. Fra departementene har det kommet flere tunge og gode næringspolitiske saker som komiteen har til behandling. Næringspolitikken må også ses i sammenheng med de distrikts- og næringsrettede tiltakene som ligger under Kommunal- og regionaldepartementet. Til sammen viser denne politikken at Regjeringen tar på alvor de største utfordringene vi har: tilrettelegging for næringsutvikling i et nytt århundre, i en tid med stor dynamikk, ikke minst teknologisk – samtidig med den store hjerneflukten fra distriktene til de mer sentrale strøk av landet. Næringshagene er et viktig tiltak for å demme opp under denne hjerneflukten. Målet er å legge til rette for flere etableringer og arbeidsplasser innenfor kunnskapsintensiv virksomhet. IT-utviklingen kan virke sentraliserende. Med de rette grep kan den vel så mye bidra i motsatt retning, til positiv næringsutvikling i distriktene. Jeg viser til næringsministerens IT-redegjørelse og forslag til tiltak i statsbudsjettet, som for øvrig er tatt meget vel imot i denne del av næringslivet. Innstillingen fra næringskomiteen er preget av behovet for innstramming i den offentlige økonomien. Tross dette er forslagene på alle rammeområdene – næring generelt, fiskeri og landbruk – målrettet offensive og tar hensyn til den desentraliserte og spesielle næringsstruktur vi har i dette landet. Refusjonsordningen for norske sjøfolk videreføres i det justerte sentrumsopplegget, og det gir klare signaler om at ordningen bør bli liggende fast i sin nåværende form. Sentrumspartiene viser til forliket med Høyre og Fremskrittspartiet, der en også ber Regjeringen følge nøye med i utviklingen i verftsindustrien og komme tilbake til Stortinget med en redegjørelse og eventuelle tiltak. Arbeiderpartiet vil øke prosenten, men foreslår ikke nødvendige midler for å følge opp dette i statsbudsjettet. Dette er ikke reell budsjettering i forhold til innarbeidede og aksepterte budsjettrutiner. Fiskeri og havbruk er Norges nest største eksportnæring. Innen næringen ligger et stort potensial for økt verdiskaping gjennom videreforedling. Den største utfordringen vil være rekrutteringen til næringen og fornyelse av flåten. Dette må tilpasses ressursgrunnlaget. Venstre er godt fornøyd med strategien fra Regjeringen, der bl.a. den kunstige årlige investeringsrammen er fjernet. Venstre ønsker en variert, fiskereid flåte. Det er positivt at SNDs virkemidler nå også gjelder for denne næringen. Det er viktig å være offensiv i forhold til nye maritime næringer som skjellnæring og hummeroppdrett. Med våre naturgitte forhold og store markedsmuligheter er det her et stort verdiskapingspotensial med relativt små investeringer. Et overordnet mål for landbrukspolitikken må være å produsere mat av et slikt omfang og på en slik måte at vi får økt matvaresikkerhet og økt forbrukertrygghet. Denne regjeringen har troverdighet i landbrukspolitikken. Høyres og Fremskrittspartiet ideologi, stadig å etablere større enheter, passer verken med vår topografi eller våre klimatiske forhold. I stedet for å kutte på overføringer til små bruk mener Venstre at en heller må se på maksimaloverføringene til større bruk. Landbruket må ses i en større politisk sammenheng, ikke minst i forhold til bosetting. Det må være en målsetting å få kostnadene ned. Bortfall av investeringsavgiften for landbruket er et steg i riktig retning. Det er underlig å registrere at ikke bare Arbeiderpartiet, men også Høyre og Fremskrittspartiet, som vil lette avgiftstrykket, går imot dette i sine primære forslag. Bare sentrumspartiene holder lovnadene og gjennomfører en omforent avtale med landbruksorganisasjonene. Fra Venstres ståsted – og sett i den totale økonomiske sammenhengen – gir budsjettet gode næringspolitiske rammebetingelser neste år.