Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-12:
I olje- og energiministerens fravær har jeg gleden av å si noen ord om den viktige saken som Stortinget behandler i dag. Stortinget skal altså gi sitt samtykke til at Norge deltar i EØS-komiteens beslutning om innlemmelse av fornybardirektivet i EØS-avtalen og til avtalen mellom Norge og Sverige om et felles elsertifikatmarked. Hensikten med fornybardirektivet er å sikre et langsiktig samarbeid i Europa for å fremme produksjon og forbruk av fornybar energi. Direktivet etablerer et felles rammeverk og setter bindende nasjonale mål. Målet er at EU i 2020 skal ha en andel fornybar energi som er 20 pst. av totalt energiforbruk. Dette er en betydelig økning fra 2005 hvor andelen fornybar energi i EU var på rundt 8,5 pst. Ved å etablere bindende mål og ha en klar strategi ønsker man å gi forutsigbarhet og en langsiktig stabilitet i politikken på området. Dette er viktige forutsetninger for at aktørene skal være villige til å investere i fornybar energi og å utvikle den teknologien som kreves. I Norge er målet en andel på 67,5 pst. fornybar energi i 2020. Dette norske målet er det klart høyeste målet i Europa og er ambisiøst av flere grunner. For det første: Når andelen av fornybar energi er høy i utgangspunktet, slik som i Norge, kreves det en betydelig økning i fornybarproduksjonen per år bare for å kunne opprettholde denne andelen, gitt at det totale energiforbruket øker. For å nå målet på 67,5 pst. vil det med en gjennomsnittlig vekst i energiforbruket på 0,5 pst. per år kreves en økning i fornybarproduksjonen på rundt 30 TWh. Dette er mye energi. For det andre: Vi har gjennom mange år ført en aktiv energiomleggingspolitikk. Mange av tiltakene med lave kostnader er alt gjennomført. Blant annet har energiomleggingspolitikken i regi av Enova vært rettet inn mot nettopp å oppnå et størst mulig energiresultat for de midlene som har vært stilt til disposisjon. Det samme gjelder på andre områder av energiomleggingspolitikken. Bruken av olje til varmeformål er sterkt redusert gjennom en aktiv politikk de senere årene. Vi skal fortsatt satse på energiomlegging og energieffektivisering, men det er usikkerhet knyttet til hvor mye dette vil påvirke vår fornybarandel. For det tredje: Andre land kan i betydelig grad oppnå økt fornybarandel ved å erstatte fossilbasert kraftproduksjon med fornybar energi. Det kan vi ikke i Norge. Her kommer nesten hele kraftproduksjonen fra fornybar energi. Målet om å øke den fornybare energiproduksjonen i Norge er en viktig del av vår regjerings energi- og klimapolitikk. Økt fornybarproduksjon i Norge krever at vi har forutsigbarhet og stabilitet i rammebetingelsene, samt gode og effektive prosesser for å få fram nye prosjekter. Et viktig virkemiddel for å nå målet om økt fornybarandel er det elsertifikatmarkedet som vi nå er i ferd med å etablere sammen med Sverige. Fornybardirektivet åpner for å benytte samarbeidsmekanismer, slik at et land kan finansiere utbygging i et annet land for å nå fornybarmålet i 2020. Et felles sertifikatmarked mellom Norge og Sverige er et eksempel på en slik samarbeidsmekanisme. Formålet med avtalen med Sverige er å sikre utbygging av ny fornybar kraftproduksjon fram til 2020. Gjennom elsertifikatmarkedet har Norge og Sverige som mål å bygge ut totalt 26,4 TWh ny elproduksjon basert på fornybare energikilder i 2020. Det felles systemet har oppstart 1. januar 2012 og vil vare fram til april 2036. Elsertifikatordningen er en langsiktig satsing som krever stabile rammer i mange år framover. I avtalen med Sverige fastsettes hvordan en rekke elementer i dette samarbeidet skal håndteres. Avtalen innholder detaljerte bestemmelser om hvordan sertifikatmarkedet skal fungere, og vil binde landene sammen i et langsiktig og tett samarbeid. Gjennom elsertifikatmarkedet vil nye anlegg for fornybar elproduksjon få en inntekt fra salg av elsertifikater i tillegg til inntekten fra salg av elektrisitet. Elsertifikatsystemet gir norsk kraftnæring en unik mulighet til å gjennomføre prosjekter. I tillegg til sertifikatmarkedet vil videreføring av Enovas virkemiddelbruk innen satsingsområdene energieffektivisering, økt bruk av fornybar varme og fullskala demonstrasjon av nye energiløsninger bidra til å nå fornybarmålet. Vi legger også til grunn at målet om en fornybarandel på 10 pst. i transportsektoren nås. Målet er likt for alle EU-land. For Norge vil det bety økt bruk av biodrivstoff og elektrisitet i transportsektoren. Etter at vi nå får på plass disse to viktige milepælene, kommer gjennomføringsfasen. Det betyr videreutvikling av nasjonal politikk, en handlingsplan og videre internasjonalt samarbeid om fornybar energi.