Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2015-04-14:
Det er prisverdig og bra at representanten Toppe setter legevakttjenesten på dagsordenen. Legevakttjenesten utgjør en viktig del av den akuttmedisinske kjeden utenfor sykehus. Den er vi alle avhengige av og har vel alle vært på besøk hos. Det har vært en rådende oppfatning at legevakten er et for svakt ledd i den akuttmedisinske kjeden. I Legeforeningens rapport En legevakt for alle, men ikke for alt, som er Legeforeningens innspill i en rapport for bedre legevakt, sier presidenten i forordet: «Legevakten preges i dag av for stor grad av tilfeldig organisering, sviktende rekruttering og fravær av systematisk kvalitetsarbeid. Norsk kompetansesenter for legevaktmedisin beskrev i 2009 norske legevakter som «nødetat i bakevja».» Dette gjør regjeringen nå noe med. Men jeg vil påpeke at kommunene allerede i dag har en plikt til å sørge for at legevakten har tilstrekkelig bemanning, nødvendig kompetanse og utstyr. Forut for den vaktordningen som velges, skal kommunene ha gjort en risiko- og sårbarhetsanalyse av bl.a. reiseavstand til legevakt og behov for bakvaktordninger. God ledelse og oppfølging fra kommunens side er en del av regelverket i dag. Mange kommuner er nødt til å samarbeide for å kunne sikre befolkningen en legevakttjeneste av god kvalitet. Samtidig vet vi at mer sentralisering av legevakt fører til at flere får lengre reisevei. Her er det en balansegang. Man må iallfall ikke gi inntrykk til befolkningen av at nærhet skaper trygghet når det ikke er kompetanse og bemanning god nok på legevakten. Jeg er derfor veldig glad for at helseministeren ga et tilleggsoppdrag til ekspertutvalget som skal gjennomgå akuttmedisinske tjenester utenfor sykehus, og at utvalget fikk i oppdrag å arbeide med konkrete kvalitetskrav til kommunal legevakt. Ny akuttmedisinsk forskrift er nå vedtatt i statsråd. På legevaktområdet stiller nå forskriftene kompetansekrav til leger som skal ha legevakt alene, uten bakvakt. Det er bra. Kravet til bemanning på legevaktsentralene er også styrket, og det kreves nå relevant helsefaglig utdanning på bachelornivå og nødvendig erfaring og opplæring. Det vil i praksis si sykepleierkompetanse, noe som også høringsinstansene etterspurte. God kompetanse hos frontpersonell i legevaktene er viktig. Det er viktig å kunne prioritere og sørge for en forsvarlig håndtering av tilstander som haster. Det har vært for mange klager på at for mange har fått vente for lenge, og særlig eldre som har blitt sittende i timevis på legevakt uten å få behandling. Det er ikke godt nok. Flere kommuner har gått sammen om legevakttjeneste og også om organisering av kommunale akuttdøgnplasser. Jeg har lyst til å referere til daglig leder for den interkommunale legevakten i Drammensregionen, en interkommunal legevakt. Han skriver i Drammens Tidende 7. april at legevakten med sine øyeblikkelig hjelp-døgnposter på åtte plasser faktisk nå avlaster sykehus og er et alternativ til innleggelse, at de pasientene som kommer dit, har avklarte helsetilstander, men det kan være pasienter som trenger oppfølging, enten de har lungebetennelse, eller de har behov for smertelindring, og at tilbakemeldingene fra pasientene iallfall har vært veldig positive. Helse- og omsorgskomiteen har også vært og sett på distriktsmedisinsk senter/legevakt på Fagernes i Valdres. I vårt langstrakte land vil jo legevaktene håndteres ulikt. Det pågår mange prosesser som vil få betydning for videre utvikling av kommunal legevakt, bl.a. kommunereformen. Meldingen til Stortinget om framtidens primærhelsetjeneste vil også ha legevakt som tema, og ikke minst Nasjonal helse- og sykehusplan. Jeg er derfor ikke enig i at det ikke er en helhetlig vurdering av helsetilbudet i Norge.