Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-09:
Statsråden har av og til noen glitrende formuleringer og noen lange, fine resonnement. Problemet er at de er fullstendig irrelevante i forhold til den problemstillingen jeg reiser. Det synes jeg er svært trist, for jeg tror faktisk at statsråden gjør det bevisst. Han vil ikke diskutere realitetene, men kommer med fine overskrifter uten å se at virkemiddelbruken, som han faktisk argumenterer for, ikke henger sammen med overskriftene. Problemet er: Stiller en på kort sikt for strenge krav til miljøet i forhold til CO2 ved at en tvinger norsk industri til å ta alle CO2-kostnader mens samtlige av konkurrentene slipper det, styrker en ikke industribedriftene når det gjelder å kunne konkurrere på verdensmarkedet, for en tapper dem for kapital, en ødelegger lønnsomheten. Hvis en i beste fall hadde fått en teknologiutvikling som gjorde at en kunne selge den på verdensmarkedet, hadde en fått et resultat som var positivt. Problemet er at Regjeringens politikk vil tappe industrien for kapital og gjøre det umulig for dem å finansiere teknologiutviklingen. Det vil dermed gjøre at bedriften ikke eksisterer i det lange løp – når statsråden tror at vi skal være de mest konkurransedyktige. Jeg hører en statsråd som i sitt innlegg sier: Ja, vi skal ta hensyn til EU, men vi skal ikke ha det så strengt at det er en trussel mot norsk industri. Da har jeg egentlig fått det svaret jeg vil ha på mitt spørsmål. For det er akkurat den bekreftelsen vi trenger, nemlig at en prinsipielt sett skal si: Ja, vi skal jobbe for et strengest mulig regelverk rundt dette, for vi skal kutte CO2-utslippene. Vi skal øke energieffektiviteten. Det er ikke det jeg utfordrer statsråden på. Det jeg vil ha en bekreftelse på, er at han faktisk forstår at det må gjennomføres i realiteten. For mye av det som ellers lå i statsrådens innlegg, var jo nettopp at hvis vi ikke krever 100 pst. betaling for kvotene, betyr det mindre penger i statskassen. Det betyr at folk flest har mindre penger til fordeling. Hvis statsråden da skal ha rett i sin harselas med Fremskrittspartiet, betyr det at han må gjennomføre en politikk med 100 pst. auksjonering av alle kvoter. Men det er i motstrid til argumentet om at en skal ta hensyn til konkurranseevnen. Her må statsråden bestemme seg. Er det viktigst å harselere med Fremskrittspartiet og late som om Fremskrittspartiet ikke er på lag med folk flest, eller er det viktigst faktisk å sikre at industrien i Norge er konkurransedyktig, slik at den ledelsen en har på mange miljøområder, den ledelsen en har på allerede utviklet teknologi og på å drive mer lønnsomt enn sine konkurrenter, kan ivaretas? Jeg argumenterte ikke på noe sted i mitt innlegg for at vi skal ha 100 pst. vederlagsfri tildeling av klimakvoter. Jeg argumenterte for likebehandling. Da synes jeg at statsråden, når han åpenbart synes at dette er noe han kan harselere med, likevel skal komme ned på jorden og ikke bare tenke månelanding, men se litt på: Vil han garantere likebehandling i forhold til konkurrentene, eller er det 100 pst. auksjonering som er det viktige? Får jeg et godt svar på det, trenger vi ikke fortsette denne debatten. Da har statsråden avkreftet den frykten jeg har når jeg siterer hva Inga Marte Thorkildsen, Tore Nordtun og andre har sagt tidligere i stortingsperioden.