Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-02-11:
Først vil jeg rette en stor takk til interpellanten, Laila Gustavsen, for at hun tar opp denne interpellasjonen slik at Stortinget gis anledning til å diskutere en sak som er svært viktig. NATOs nye strategiske konsept vil jo sluttbehandles i løpet av året. Jeg synes at det interessante spørsmålet som må stilles, og som jeg føler ikke er blitt besvart – iallfall ikke tydelig nok i dag – er jo om et eventuelt nytt konsept, når det blir vedtatt, vil få noen konsekvenser for det norske forsvar, for norsk suverenitetsutøvelse, for prioritering på hjemmebane. Vil dette gi en åpning for forandring fremover i forhold til det som har vært? Det har gjennomgående vært en situasjon med 60 års stabilitet, fred og frihet gjennom og via NATO – i det som har vært historien gjennom det forrige konseptet og den tidsperioden som vi er inne i i dag. Mitt svar på spørsmålet om et nytt strategisk konsept kommer til å få innvirkning på Norges rolle, er ja. For vi kan gjerne diskutere de utfordringene som NATO er inne i, og står foran, og ha som utgangspunkt at nordområdene må prioriteres. Statsråden var i sitt innlegg inne på NATOs nærområdeprinsipp, som jeg slutter meg helt og fullt til, nemlig å bidra til å styrke alliansens situasjonsforståelse og etterretningssamarbeid, og å øke allierte øvings- og treningsaktiviteter i NATOs nærområder. Hun pekte selv på at nordområdene er viktige i en tid hvor vi ser at vår nabo i øst etter hvert har fått større økonomiske muskler, som også gjør at det russiske forsvaret er blitt mer synlig og tydelig. Derfor vil det fremover bli mer krevende for det norske forsvaret å tenke over hva vi selv kan bidra med i en situasjon hvor NATOs egen økonomiske situasjon er ytterst vanskelig. Man har påtatt seg oppgaver ute i verden som er krevende, veldig krevende, jf. Peter N. Myhres innlegg her tidligere om hvilke nye utfordringer NATO står foran. Dette betyr at vår plikt til å bidra selv, til å sørge for at det vi ønsker av stabilitet og utfordringer i vårt eget nærområde, kommer til å bli mer krevende i årene som vi går i møte. Det er vi selvfølgelig også nødt til økonomisk å ta høyde for. Statsråden har i sitt svar helt rett i hva slags innvirkning nær- og nordområdeaktiviteten og -politikken må inneholde. Og verdens oppmerksomhet på det som er vårt nærområde, altså nordområdet, kommer definitivt til å bli større i årene som kommer, jf. verdens enorme, økende etterspørsel etter energi. Disse områdene – disse gigantiske hav- og landområdene – vil få større oppmerksomhet. Derfor har nærmest ethvert land rundt oss, inkludert EU, Canada og Russland, vedtatt sin egen nordområdestrategi. Vel nok har Russland i sin militærdoktrine definert NATO som en trussel når man diskuterer NATOs utvidelse østover – jeg vet ikke om jeg helt kan slutte meg til interpellantens innlegg akkurat på det området, om at dette må vi være veldig åpne for. Jeg tror vi skal diskutere dette veldig grunnleggende – i hvilken grad vi skal være åpne for utvidet medlemskap. Vi har en verden i stor forandring. Gårsdagens fiende behøver ikke være dagens fiende. Dagens fiende er knapt synlig. Terror er kommet for å bli, enten vi vil det eller ikke. De økonomiske krav for å møte terror er kanskje den største utfordringen fremover for NATO, som – jeg gjentar – i dag har påtatt seg veldig store forpliktelser, som har gjort at NATO økonomisk sett virkelig har noen utfordringer fremover. Vi skal slå ring om NATOs artikkel 5, altså alliansens evne til å forsvare medlemslandene. Men dette gir også oss noen store utfordringer: Vi må selv gjøre mer hjemme, samtidig som terror kommer til å få økt oppmerksomhet i NATOs kommende strategi.