Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-05-27:
Til å være en forholdsvis liten næring – hvis vi måler den i produsert volum – er reindriftsnæringen hyppig debattert fra denne talerstolen. Grunnen er nok at det er en viktig næring for Norge, tatt i betraktning at den er en viktig kulturbærer for det samiske folk. Reindriften har en utfordrende tilværelse i møte med et samfunn der ting endrer seg fort, i møte med et samfunn der bosetningsmønster endres, der næringsmønster endres, og der man faktisk – sagt litt banalt – skal konkurrere om arbeidskraft og de gode hodene også i denne næringen. Vi har i de siste årene fått levert mange evalueringsrapporter som har sett på reindriften. Man har sett på reindriftsforvaltningen og på styringen. Jeg skal ikke som representanten Trældal gi meg til å sitere fra alle rapportene. Det er ikke nødvendig. En av de siste rapportene var en intern evaluering av den offentlige forvaltningen av reindriftsnæringen, og det var assisterende fylkesmann i Finnmark, Tor Stafsnes, som ledet utvalget. Utvalget konkluderer – i korthet – med at reindriftsforvaltningen hadde organisert seg på en måte som stort sett handlet om å få pulverisert ansvar. Reindriften var i en vanskelig situasjon, men det var nesten umulig å gå inn i forvaltningen og finne ut hvem som i utgangspunktet hadde ansvar for problemene som forelå. Sånn kan vi ikke ha det. Vi skal derfor gi honnør til statsråden og regjeringen som kommer med et forslag, som kommer med endring – som ser dette, og sier at ting må gjøres. Etter min mening er det ikke riktig så mørkt som Trældal sier, at det ikke har skjedd noe. For, med all respekt, regjeringen har de siste fire årene tatt grep, og det har skjedd ting også innenfor reindriften. Det går bare litt sakte, og jeg skal forsøke å komme med gode råd om hvordan man kunne fått opp tempoet. En forvaltning som i utgangspunktet ikke fungerer slik vi vil den skal gjøre, kombinert med en reindriftslov som har en litt kronglete formålsparagraf, gjør dette vanskelig, og reintallet er et godt eksempel. Da vi på slutten av 1980-tallet innførte kvoter, sa vi ikke til fiskerne: Vær så god, her er 100 000 tonn. Kan ikke dere finne ut hvor mange fisk dere skal ha på hver båt? Men det er nesten det vi har gjort når det gjelder reindriften. Vi har sagt at man må finne et bærekraftig antall, og at man må bli enige seg imellom. Og det gjør det litt vanskelig. Formålsparagrafen i reindriftsloven sier at reindriften er pålagt å drive bærekraftig – økonomisk bærekraftig, økologisk bærekraftig og kulturelt bærekraftig. For en næring som har et så stort kulturelt ansvar som reindriften har, blir dette veldig vanskelig. Derfor har vi i Høyre sagt at vi er nødt til å prioritere. Hvis det skal være mulig å styre etter målene, er vi nødt til å gå inn og prioritere i formålsparagrafen. Derfor fremmer Høyre et forslag om at økologisk bærekraft skal være prioritert foran økonomisk bærekraft og kulturell bærekraft. Vår begrunnelse er at det kulturelle ansvaret reindriftsnæringen har, bygger på gamle tradisjoner med hensyn til reinmerke og for at neste generasjon skal ha så og så mange rein. Det gjør det – i en situasjon som i dag – nesten umulig å få en sunn næring. Det er for reindriften som det er for landbruket og fiskeriene: Teknologien utvikler seg. Man kan gjøre mer jobb med færre folk. Man kan ha flere dyr med færre ressurser. Man kan altså gjøre næringen mer moderne, mer ressurseffektiv. Med ressurseffektiv mener jeg også at man etterhvert kan ha færre folk. Der ligger «hunchen» som Høyre vil påpeke her. Derfor fremmer vi et forslag som sier at § 1 første ledd i reindriftsloven skal lyde som følger: «For det samiske reinbeiteområdet skal loven legge til rette for en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift med basis i samisk kultur, tradisjon og sedvane til gagn for reindriftsbefolkningen selv og samfunnet for øvrig, og hvor økologisk bærekraft skal være overordnet økonomisk og kulturell bærekraft. For å nå disse mål skal loven gi grunnlag for en hensiktsmessig organisering og forvaltning av reindriften. Reindriften skal bevares som et viktig grunnlag for samisk kultur og samfunnsliv.» Etter Høyres mening er det slik at hvis vi ikke gjør disse prioriteringene, vil vi heller ikke evne å gi reindriftsnæringen rammevilkår som gjør at man kan utvikle en sunn næring. Den økologiske bærekraften må være der. Hvis ikke rakner de to andre. Jeg tar opp det forslaget som Høyre har fremmet i innstillingen.