Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2018-02-01:
Fisk har i alle år vært viktig for kystnasjonen Norge, noe som strekker seg helt tilbake til den tiden da Norge ble befolket etter hvert som iskanten trakk seg vekk fra kysten. Da fikk vi tilgang til et av verdens mest ressursrike farvann. Forvaltningen av disse ressursene er viktig for Norge, både i et historisk og i et framtidig perspektiv. Fisk utgjør i dag den nest største eksportvaren fra Norge etter olje og gass. Riksrevisjonens undersøkelse av fiskeriforvaltningen i Nordsjøen og Skagerrak, Dokument 3:9 for 2016–2017, er et viktig bidrag i så måte. Nordsjøen og Skagerrak er omsluttet av tett befolkede områder, og fisket har derfor vært høyere enn de bærekraftige nivåene for flere fiskeslags del. Komiteen har merket seg at fiskeriforvaltningen i det kystnære fisket i sør historisk sett ikke har hatt like høy prioritering som de større bestandene i nordområdene, og at dette i stor grad kan forklares med forskjellen i den økonomiske betydningen dette fisket har hatt. Komiteen har videre merket seg at områdene i sør har fått økt betydning som følge av økosystembasert forvaltning, hvor en har lagt større vekt på å få oversikt og iverksette tiltak også for det kystnære fisket. Strenge reguleringer og kontroll har bidratt til gjenoppbygging av mange bestander, men fremdeles er enkelte bestander truet eller sårbare. Tilstanden er dårligst for torsk og sei. Samarbeidet med EU er helt nødvendig for å sikre en bærekraftig forvaltning av fiskeressursene i Nordsjøen og Skagerrak. Komiteen viser i innstillingen til at det er inngått tre fiskeriavtaler som er særlig relevante for dette området. Avtalene gir partene gjensidig rett til å fiske i hverandres fiskerisoner, basert på årlig forhandlede kvoter. Riksrevisjonens undersøkelse viser at det til tross for avtaler og forhandlinger av kvoter foregår et stort overfiske og utkast av yngel. Kvoteregulering og forbud gjør at fiskere underrapporterer fangst eller rapporterer feil fiskeslag. I norsk sone er det et påbud om at all bifangst skal føres i land, men fiskerne kan ha økonomiske motiver for å omgå dette påbudet. God kontroll med ressursuttaket og etterlevelsen av regelverket er derfor en viktig forutsetning for å få en bærekraftig fiskeriforvaltning. Hovedfunnene i Riksrevisjonens undersøkelse kan oppsummeres som følger: Norge og EU samarbeider om forvaltningen av fiskebestandene, men mange spørsmål er fremdeles ikke løst. Fiskerimyndighetene har lagt for lite vekt på forvaltningen av kystbestandene. De samlede kontrollressursene, inkludert samarbeidet om kontroll med EU, blir ikke utnyttet godt nok. Arbeidet med å forenkle fiskeriregelverket har gitt få resultater. Etter Riksrevisjonens vurdering er det kritikkverdig at fiskerimyndighetene ikke har fulgt godt nok med på den store økningen i leppefisket, og at nedgangen i bestander av kysttorsk og kystbrisling ikke har vært fulgt godt nok opp med tiltak. Komiteen viser til at kontrollen med fisket ikke er god nok. Ifølge Riksrevisjonen har departementet kritikkverdig svak oppfølging av fiskesalgslagenes kontrollarbeid. Salgslagene har en krevende dobbeltrolle både som fiskernes representant og som myndighetsutøver i fiskerikontrollen. Etter Riksrevisjonens oppfatning bør departementets forventninger tydeliggjøres, og det bør bli et bedre samarbeid om stedlige kontroller. Komiteen er tilfreds med at fiskeriministeren i sitt svar til Riksrevisjonen opplyser at han er opptatt av å følge opp anbefalingene fra Riksrevisjonen. Jeg regner med at statsråden vil følge opp i sitt innlegg og si noe mer om hvilke tiltak som er iverksatt, og hva som er på trappene. Komiteen deler fiskeriministerens betraktninger når det gjelder Storbritannias utmelding av EU. Størstedelen av farvannene i det nordlige Nordsjøen ligger enten under norsk eller britisk jurisdiksjon. Storbritannias uttreden vil ventelig åpne for nye drøftelser om fordeling av fiskeressursene i området. Komiteen har merket seg at EU allerede i dag har de største kvotene på alle fiskeslagene, med unntak av sei og reker. Med dette anbefaler jeg komiteens innstilling, som for øvrig er enstemmig.