Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-06-05:
Jeg trur ikke det kan herske noen tvil om at Norge har et av verdens beste helsevesen. Jeg registrerer at noen er mer interessert i å svartmale mer enn det som er riktig, men det er et faktum at vi i Norge behandler flere pasienter enn noensinne, og vi kan behandle stadig flere. Det er også sånn at Norge er i særklasse når det gjelder forventning til helsevesenet. Kanskje har vi, som Tage Erlander sa i en annen tid og om en annen sak, de stigende forventningers misnøye. Teknologien bidrar til at vi kan behandle stadig flere på en mer skånsom måte. La meg bare bruke et eksempel. I dag er det heldigvis praktisk talt ingen aldersgrense for å hjelpe folk som får hjerteinfarkt. Det er godt å vite at vi kan hjelpe stadig flere på en enda bedre måte. Det gjør at flere blir stående i kø. Jeg mener at det ikke er noe problem at folk står i kø, for det er først og fremst et uttrykk for at vi har en teknologi som heldigvis går så fort framover at vi kan behandle stadig mer. Og ventetidene? Ja, de går litt opp og ned, men de er forholdsvis stabile. Sjøl om mye er bra - for det mener jeg det er - er det sjølsagt slik at det innenfor flere områder både bør og skal bli enda bedre. Jeg har lyst til å kommentere to av de eksemplene som har vært oppe i debatten, f.eks. situasjonen der en kvinne måtte føde på gangen ved St. Olavs hospital. Det synes jeg er helt uakseptabelt. Det er for dårlig styring. Det er for dårlig organisering. Kvinner skal være sikre på at de får føde under trygge forhold - enten det er ved St. Olavs hospital eller hvor det nå er, til alle døgnets tider og uansett hvilken tid det er på året. Det har jeg tatt opp med Helse Midt-Norge, og jeg forventer at det ryddes opp i og at det ikke skjer igjen. Når det gjelder spørsmålet om mannen som ble filmet i en seng på Haukeland sykehus, som hadde ligget i fem dager og ventet på å bli operert i en ankel, sier jeg: Da er det for dårlig organisert. Det går ikke an å hekte den type eksempler på penger. Jeg tror at om det hadde vært x antall flere kroner, kunne vi likevel opplevd det samme. Da er det for dårlig organisert, og da må det tas tak i det. Vi har altså - dersom Stortinget slutter seg til Regjeringas forslag om pensjoner i revidert nasjonalbudsjett- en sektor som i løpet av ett år vil ha fått 10,6 milliarder kr! Hvilken annen sektor i dette landet kan konkurrere med det? Ingen. Da kan en spørre: Er svaret da mer penger, eller er svaret å se på hva vi får igjen for de pengene? Må vi gjennom omstillinger og omorganiseringer se på finansieringssystemet? Jeg synes det har vært mange konstruktive forslag, bl.a. fra Høyre og Kristelig Folkeparti. Ja, det forekommer uønskede hendelser i dagens helsevesen. Det gjorde det nok også både da Høyre og da Kristelig Folkeparti hadde statsråden i Helsedepartementet, dessverre. Det som er en kjempeutfordring, som Inge Lønning peker på, er å sørge for at pasienter behandles på riktig sted til riktig tid. I dag er det for mange pasienter som blir behandlet på sjukehus - representanten Bøhler og flere har vært inne på det - som burde ha vært behandlet på et annet nivå. Samhandling er en av våre største utfordringer framover. Vi må rett og slett øke kvaliteten i vår helsetjeneste, samtidig som vi legger til rette for en mer desentralisert helsetjeneste. Det handler også om kvalitet. Da er det dessverre sånn at vi i Norge, til tross for at vi bruker så historisk mye penger på dette helsevesenet, ligger noe etter sammenliknbare land, f.eks. når det gjelder overlevelse etter enkelte kreftoperasjoner, og slagbehandling. Det er for mange sjukehus som utfører altfor få operasjoner til at de er gode nok. Tenk at det i et land som Norge kan bli store diskusjoner om man skal foreta de mest krevende operasjoner i hjernen, nevrokirurgi, ved ett eller to sjukehus på Vestlandet! Vi husker alle sammen de store demonstrasjonene som var, alle avisinnlegg og alt engasjementet som var. Det er bra med engasjement. Men hvis det er slik at vi ikke er villige til å la handling følge ord og mål, nemlig det å ha best kvalitet, da skulle det vel ikke være så mye å lure på - om det var riktig at nevrokirurgi skulle behandles på et sted på Vestlandet. Jeg registrerer at det også var flere i denne salen som mente at det fortsatt måtte skje på to steder f.eks. Denne regjeringa mener at vi av hensyn til kvaliteten må sentralisere mer av kreftkirurgien. Det finnes sjukehus i dette landet som har én kreftoperasjon i året. Det holder ikke mål. Derfor har vi lagt fram tanker og forslag om det også i revidert nasjonalbudsjett, og jeg ser fram til hva Stortinget måtte mene om det. Vi foreslår som kjent også ganske omfattende endringer når det gjelder våre akuttmottak, der vi har fått veldig klare påpekninger fra Statens helsetilsyn om at mange av dem er altfor dårlig organisert. Derfor foreslår vi å dele de sjukehus som har akuttmottak, inn i to. Noen må ta seg av dem med de mest alvorlige hendelsene, traumeteam osv., og så må vi ha sjukehus med det vi kaller tilpasset akuttmottak og akuttjenester. Det er for at folk skal få den beste kvaliteten i de mest akutte situasjonene. Vi foreslår også, der det er praktisk mulig og ønskelig, å slå sammen akuttmottak og legevakt - også av hensyn til kvaliteten, slik at en raskere kan få avklart: Hva trenger pasientene? Trenger de å komme inn på sjukehus, eller trenger de rask behandling og så å komme seg hjem igjen? Denne regjeringas politikk handler om å sikre likeverdige tjenester for alle pasienter i alle deler av landet. Sammen med flotte medarbeidere, som hver dag gjør sitt ytterste for å hjelpe folk i en arbeidsmessig krevende sektor, og i en sektor hvor det stadig skjer omstillinger, ønsker vi å videreutvikle disse tjenestene ytterligere til beste for pasientene i nært samspill med brukernes organisasjoner og de ansattes organisasjoner. Jeg hører at det er kritiske røster, jeg har hørt det også her i dag, til den statlige styringa av denne krevende sektoren. Jeg mener det er viktig med debatt om det. Det er ingen reform eller noe system som er helt perfekt - ei heller denne. Denne regjeringa har flere ganger tatt det alvorlig, og vi mener at det fortsatt er forbedringspotensial. Derfor lytter jeg på de innspill som er kommet her i debatten i dag, og også i media tidligere. Det er en av grunnene til at vi har fått flere folkevalgte inn i styrene. Det er en av grunnene til at vi foreslo for Stortinget, og Stortinget vedtok, å slå sammen Helse Sør og Helse Øst for å få igjen mer kvalitet for pasientene. Det er en av grunnene til at noe av det første vi gjorde, var å ta tak i økonomien i denne sektoren, hvilket var helt nødvendig. Da vi kom inn, var Helse Midt-Norge helt ute å kjøre. De hadde et underskudd for to år siden på over 500 mill. kr. I dag kan Helse Midt-Norge vise til et overskudd på 70 mill. kr pr. nå. Det betyr ikke at det ikke er krevende. Det betyr ikke at det ikke har vært tøft, men det betyr at det er mulig. Det er faktisk, slik Regjeringa ser det, helt avgjørende at det på dette feltet, som på alle andre områder, er orden i økonomien for å greie å prioritere riktig, for å greie å gi de beste tjenester til pasientene. Da hjelper det ikke bare å gi mer penger til et system som ikke alltid fungerer så godt som vi alle sammen skulle ønske. Likeverdighet i tilbud forutsetter også at vi kan få mest mulig rettferdig fordeling av pengene, sjølsagt. Ett bidrag til det er dette utvalget, som flere har vært inne på, og som Regjeringa satte ned, nemlig Magnussen-utvalget. Den innstillinga har som kjent vært ute på brei høring i tre måneder, til 11. april i år, og det er mange som har sendt inn sine meninger. Jeg tror vi alle registrerer at her er det mange sterke meninger fra ulike deler av landet som, slik jeg opplever det, i større grad følger fylkesgrensene enn de følger politiske grenser. Det syns jeg fortjener en seriøs behandling, slik det også ble gjort fra den forrige regjering da Hagen-utvalgets innstilling var til behandling. Både da Høyre hadde ministeren, og ikke minst da Dagfinn Høybråten var minister, var det en veldig grundig behandling av Hagen-utvalgets innstilling. Det er det Regjeringa også legger opp til når det gjelder Magnussen-utvalget. Som jeg har redegjort for tidligere denne våren, har de regionale helseforetakene samlet sett for 2007 ikke levert økonomiske resultater i tråd med det Stortinget har vedtatt, og i tråd med de styringskrav som er satt. Da er jeg sjølsagt ikke fornøyd med at de har levert et samlet negativt avvik på i underkant av 1,5 milliarder kr. Derfor har vi forsterket oppfølginga av helseforetakene våre. Jeg regner også med at flere har registrert at vi har byttet ut en ganske betydelig del av styrene fra januar i år. Det har også fått konsekvenser for noen på et annet nivå. Vi har også vedtatt at det skal opprettes stillingsutvalg ved alle lokale helseforetak, altså ved sjukehusene. En av de største utfordringene i sjukehusene når det gjelder å holde orden i økonomien, er å ha kontroll på bemanningsveksten. Derfor har vi vært nødt til å gå til et så detaljert skritt som vi faktisk har gjort på dette området.