Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2004-03-12:
Regjeringen foreslår i Ot.prp. nr. 27 for 2003-2004 en egen lov om voldgift. Loven skal erstatte tvistemålsloven kapittel 32, som pr. i dag regulerer voldgiftsinstituttet. Lovforslaget bygger på Tvistemålsutvalgets utredning om voldgift, NOU 2001:33. Voldgift er et alternativ til domstolsbehandling av sivile tvister. I en voldgiftssak avtaler partene å overlate til én eller flere tredjepersoner å løse tvisten dem imellom med bindende virkning. Saken kan da ikke bringes inn for de ordinære domstolene, og voldgiftsdommen får virkning som en vanlig rettskraftig dom. Regjeringen foreslår nå å samle reglene for voldgift i en særlov. Dette er en hensiktsmessig løsning, all den tid voldgiftsinstituttet på vesentlige punkter skiller seg fra den ordinære domstolsbehandling. Gjennom lov om voldgift blir prosessreglene for voldgift mer detaljerte og systematiske. Det er en offentlig interesse å sikre at voldgift er en forsvarlig tvisteløsningsmåte. Den nye loven skal gi et mer moderne regelverk og et bedret forbrukervern og bidra til en mer effektiv voldgiftsbehandling. Forslaget legger dessuten til rette for at internasjonale tvister blir løst ved voldgift i Norge. Forslaget viderefører hovedprinsippene i dagens regler. Lovforslaget inneholder bestemmelser om de alminnelige domstolenes oppgaver i forbindelse med voldgift og gir regler for behandling av slike saker. Man foreslår imidlertid visse endringer. Det skal f.eks. ikke lenger være et generelt krav om skriftlige voldgiftsavtaler. Jeg vil dog presisere at en voldgiftsavtale innebærer at partene fraskriver seg sentrale rettigheter. Vesentligst er retten til å få en tvist prøvet for det ordinære domstolsapparatet. Det må derfor stilles strenge krav for at voldgift skal anses vedtatt av partene. Skriftlighet er fortsatt å anbefale, men følger altså ikke lenger som en generell plikt i lovverket. Ut fra hensynet til forbrukervern er voldgiftsavtaler i forbrukerforhold et unntak. Slike avtaler skal alltid være skriftlige og tas inn i et eget dokument. Det skal ikke være anledning til å inngå avtale om voldgift i forbrukerforhold for framtidige tvister, bare for tvister som allerede har oppstått. Det er også nytt i forhold til gjeldende rett at lovforslaget regulerer spørsmålet om taushetsplikt om voldgiftsbehandlingen. Partene har ikke taushetsplikt om voldgiftsbehandlingen dersom de ikke avtaler dette spesielt. Det er partene selv som bestemmer om og i hvilken grad voldgiftssaken skal være offentlig. Prinsippet om partsautonomi er sentralt for voldgiftsinstituttet. Lovens bestemmelser kan derfor i stor grad fravikes gjennom avtale mellom partene. Mulighetene for dette er imidlertid begrenset i forbrukerforhold. Lovforslaget oppstiller regler for behandling av både nasjonale og internasjonale tvister ved voldgift i Norge. I tillegg gis det regler om anerkjennelse og fullbyrding av utenlandske voldgiftsdommer. Forslaget er systematisk og innholdsmessig basert på United Nations Commission on International Trade Law sin modellov for internasjonal voldgift, men det er gjort visse unntak ut fra hensynet til forbrukerne. Komiteen har funnet grunn til å gjøre en mindre endring i Regjeringens lovforslag. Lovforslagets § 26 gir regler om hvorvidt voldgiftsrettens behandling skal skje muntlig eller skriftlig, og på hvilken måte en part skal kreve muntlig behandling av hele eller deler av saken. Bestemmelsen regulerer også på hvilket tidspunkt gjennomføringen av en eventuell muntlig forhandling skal skje. En samlet justiskomite mener at det ikke skal være adgang til å fravike lovens § 26 i forbrukerforhold. En samlet justiskomite mener at det norske rettssystemet må anerkjenne voldgift som alternativ tvisteløsningsmodell – dette ikke minst fordi voldgiftsinstituttet er anerkjent i internasjonale handelsforhold. Dersom norsk rett skulle forby voldgift, ville det få uheldige konsekvenser for bl.a. eksportindustrien. Jeg vil dessuten framheve at voldgiftsinstituttet er en naturlig konsekvens av det grunnleggende prinsippet om avtalefrihet. Lov om voldgift innebærer en modernisering av prosessreglene for voldgift, slik at disse tilfredsstiller dagens behov for regulering, tilgjengelighet og forutberegnelighet. Jeg vil anbefale Odelstinget å slutte seg til justiskomiteens innstilling.