Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-06-07:
Saksordføreren vil sikkert legge fram innstillingen. Jeg skal presentere saken sett fra Senterpartiets ståsted. For det første er denne saken overordentlig viktig, fordi ren, trygg mat og ren og trygg drikke er utrolig viktig for folkehelsen. Det skjer en gledelig utvikling i den norske opinionen, nemlig at stadig flere blir bevisst på at en må stille større krav til maten. Veldig mange av de livsstilssykdommer og folkehelseproblemer vi har, har sin basis i at mat og drikke inneholder stoffer som over tid gir alvorlige komplikasjoner. Punkt to: Saken er alvorlig fordi det som har vært Stortingets målsettinger over lang tid, ikke har blitt tatt på alvor, og blir ikke tatt på alvor, av Landbruks- og matdepartementet. Jeg er veldig glad for rapporten fra Riksrevisjonen som går inn på et tema og vurderer om det som er sagt i denne sal over 16 år, er det vel, er fulgt opp eller ikke. Det er prisverdig, og det står Riksrevisjonen til ære. Stortinget har hatt mål for økologisk jordbruk siden 1999. Den gang ble det sagt at målet var at 10 pst. av det totale jordbruksarealet skulle være lagt om til økologisk drift innen 2010. I 2005 ble målet endret til at 15 pst. av produksjon og forbruk skulle være økologisk innen 2015. Så så en at det var vanskelig å nå, så i 2010 ble tidsperioden forlenget til 2020. Vi har presise målsettinger. Målsettingene er så presise at det skal drives økologisk matproduksjon på 15 pst. av det samlede jordbruksarealet, og det er klart definert hva som er jordbruksareal, det er Landbruks- og matdepartementet fullstendig klar over i sin statistikk. Det står at 15 pst. av husdyrholdet skal være økologisk. Husdyr vet også Landbruks- og matdepartementet hva er i forhold til ville dyr. Vi snakker altså om husdyr. Det er ambisiøst, det er alle enig om, men Stortinget var klar over at det var ambisiøse mål, da målsettingene ble satt. Dette jeg nå sier, er det en enstemmig komité som står bak: presisjonen i målsettingene, at det er ambisiøst, og at Stortinget var klar over at det var ambisiøst, da målsettingene ble satt. Økologisk landbruk er definert i regelverket for økologisk produksjon i forskrift om økologisk produksjon og merking av økologiske landbruksprodukter og næringsmidler av 4. oktober 2005, den såkalte økologiforskriften. Alle som produserer økologiske landbruksprodukter og næringsmidler, må holde seg til det offentlige regelverket på området. Det er altså presist og nøye regulert. Denne økologiske driftsformen bygger på en del forutsetninger. Naturressursene skal forvaltes slik at skadelige virkninger på miljøet unngås, og derved sikre at jordens fruktbarhet på lang sikt ivaretas. Det genetiske mangfold og artsrikdommen skal sikres, og ved økologisk jordbruk skal det skapes et miljø som tilgodeser husdyrenes naturlige adferd og behov. Så kommer det som er det aller vanskeligste og mest krevende, nemlig at det skal være et vekstskifte som skal være mest mulig variert, og plantedyrkingen skal være lagt opp slik at en forebygger ugress, sykdommer og skadedyr, og med mest mulig resirkulering av organisk materiale. Det er meget krevende å drive økologisk jordbruk med minst mulig ugress. Det vet enhver som har prøvd å praktisere det. Det er enklere å bruke sprøytemidler. Ved økologisk drift blir det lagt opp til en balanse mellom areal og husdyrhold med hensyn til fôrproduksjon og bruk av husdyrgjødsel – glitrende. Det er gammel kunnskap at det skal være samsvar mellom husdyrholdet du har, som lever av planter, og arealet du har å dyrke planter på – god, gammel, verdikonservativ kunnskap som det økologiske jordbruket nå har tatt fatt i. Det er dem til ære for det. Økologisk jordbruk har som mål at produkter også etter bearbeiding skal ha basis i det helhetlige utgangspunktet. Bearbeiding er altså også vesentlig. Hva du putter inn i råvarene, hvordan du bearbeider dem, er også vesentlig, for enhver som leser en produktinformasjon, ser alle de stoffene som er puttet inn i det en skal spise, etter at det er gått fra primærjordbruket. Det er videre i økologisk jordbruk krav til at genmodifiserte organismer og produkter avledet av sånne ikke skal brukes. Genmodifiserte organismer, hvis vi eksempelvis tar planter, er planter som tåler sprøytemidler som er av en sånn karakter at vanlige planter drepes for fote dersom dette sprøytemiddelet blir brukt. Når det gjelder genmodifiserte planter, tåler planten et sprøytemiddel som alle andre grønne planter dør av. Det viser hva den planten inneholder, og det er den faglige, saklige begrunnelsen for hvorfor en skal holde seg vekk fra genmodifiserte organismer og genmodifiserte planter. Det er Landbruks- og matdepartementet som har det overordnede ansvaret for landbruksforvaltningen og skal legge til rette for at målene for økologisk landbruk blir nådd. Det har aldri vært noen tvil om hvem som har ansvaret i denne saken. Det er Landbruks- og matdepartementet ved statsråden. De siste offentlige, dokumenterte tallene finner vi i Landbruksdirektoratets rapport fra 2016, og den viser at det fortsatt er en nedgang i det økologiske arealet i Norge. Det skjer i 2015, og det er nå en situasjon hvor bare 4,8 pst. av det totale, norske jordbruksarealet er økologisk areal. Samlet utgjør det i underkant av 500 000 dekar. Det går altså nedover. Andelen økologisk kornproduksjon er om lag 1 pst. Andelen økologisk solgt kraftfôr lå på 1,8 pst. i 2015, og økologisk husdyrproduksjon utgjorde i 2015 følgende i volum: melk 3,4 pst., kjøtt 1 pst., fjørfe 0,2 pst., egg 5,2 pst. Når det gjelder frukt, bær og grønnsaker, som veldig mange er opptatt av, framgår det at også der er arealet i tilbakegang, men at det i hovedsak skyldes nedgangen i potetarealet. Det totale økologiske frukt-, bær- og grønnsaksarealet er bare på 2,3 pst. av totalareal. Hva så med forbruket? Det skjer en radikal endring i folks forbruksvaner, som jeg innledet med. Sjøl om det nå er sånn at i dagligvarehandelen utgjorde de økologiske matvarene i 2014 bare 1,45 pst., så har det fra 2013 til 2014 vært en økning på nesten 30 pst. – enormt. Ifølge Landbruksdirektoratets rapport nr. 12 fra 2016 økte omsetningen av økologiske mat- og drikkevarer med nesten 15 pst. i 2015, til nesten 2 mrd. kr, og det er en fordobling siden 2010. Innenfor andre kanaler enn dagligvarehandelen økte det også betydelig. Det som skjer, er altså en positiv holdningsendring hos norske forbrukere til økologiske mat- og drikkevarer, og det er bra. Det er meget bra, og her vil jeg rette en oppfordring til dagligvarekjedene. Dagligvarekjedene med det monopoliserte marked som de tre har, har nå et stort ansvar for å gjøre en jobb for å få fram flere økologiske produkter for en grei pris til forbrukerne, slik at en kan få en utvikling som er i samsvar med Stortingets vilje på det området. Det har vært et problem hittil at det har vært større produksjon enn det som har vært omsatt i markedet. Det har ført til at en stor del av den økologiske produksjonen blir solgt som ordinære produkter i markedet. Fra 2010 er andelen økologiske varer som er videresolgt fra mottaks- og foredlingsanlegg som økologisk merkede varer, økt for alle husdyrprodukter. Men fortsatt er det sånn i 2015 at bare 54 pst. av melken som er produsert økologisk, blir solgt som økologisk. For kjøtt er tilsvarende 39 pst., og med kjøtt menes storfe, sau, lam og svin. For fjørfe er det 100 pst. – gledelig – for egg 81 pst. Det som er å merke seg her, er at utviklingen går i riktig retning, men fortsatt er det altså altfor mye av det som produseres økologisk, som blir solgt som ordinære varer. Riksrevisjonen har påpekt fem hovedfunn, og det viktigste står i punkt 1: «Utviklinga for økologisk produksjon og forbruk er ikkje i samsvar med måla frå Stortinget på området.» Det står videre at regelverket er for komplekst og uoversiktlig, stimuleringstiltakene er ikke nok til å øke den økologiske produksjonen, og styresmaktene har ikke lagt godt nok til rette for å øke det offentliges forbruk av økologisk mat. Så gjelder det markedsføringen, hvor den generiske markedsføringen, det som på godt norsk heter markedsføring av en produktkategori istedenfor en bestemt merkevare, ikke er omfattende nok til å nå ut til forbruker, distributør, storhusholdning og dagligvarehandel. Hvorfor driver vi med økologisk jordbruk? Det er to hovedgrunner til det. Den første er at forbrukerne som ønsker å spise og drikke økologiske jordbruksprodukter, skal få dekket sitt behov gjennom nasjonal produksjon for de produkter det er naturlig å produsere i Norge. Den andre er at økologisk jordbruk skal være en læringsarena for hele det norske jordbruket for å gjøre driftsmetodene mer framtidsrettet ved å fremme fruktbarheten i jorden og bedre dyrevelferden. Å dekke forbrukerbehovet og forbedre driftsmetodene for hele det norske jordbruket er altså svært gode formål. Norsk jordbruk er gjennomregulert. Norsk jordbruk er en privat næring. Det er næringsvirksomhet, men den er gjennomregulert. Jeg kjenner ikke til noen private næringer som er så gjennomregulert som norsk jordbruk. Det er regulert gjennom lover og forskrifter og ikke minst gjennom økonomiske virkemidler. Mer enn hele nettoinntekten i norsk jordbruk kommer som bevilgning over statsbudsjettet, og jeg kan forsikre presidenten at det ikke blir delt ut en krone fra statens side uten at det er en hensikt bak. Det er gjennomregulert. Hvorfor er vi da i den situasjonen, når en har så mange virkemidler, at en er så langt vekk fra målet? Dette grunnleggende misforholdet mellom målsetting og det som kommer fram i denne riksrevisjonsrapporten, kan umulig være en tilfeldighet. Min vurdering er at det er et resultat av en mangeårig dobbeltkommunikasjon fra departementets side overfor Stortinget. Jeg er klar over at det er sterkt sagt, men jeg prater av noe erfaring. Det er et resultat av mangeårig dobbeltkommunikasjon. En har sagt formuleringene, men har gjort noe annet. Dette kan ikke fortsette. Det kan ikke fortsette at en på dette området, og jeg skal ikke ta fram andre områder, sier én ting og gjør noe annet, når en har tilnærmet full kontroll over arenaen vi snakker om. Jeg vil derfor understreke at Stortingets mål om at 15 pst. av produksjon og forbruk av jordbruksvarer skal være økologisk i 2020, fra Senterpartiets side står fast, og det må gjennomføres. Hvis det ikke står fast og skal gjennomføres, må Stortinget fortelle at en går vekk fra dette, og så får en fortelle forbrukerne at Det norske storting har lagt målet for økologisk jordbruk på et lavere og mindre ambisiøst nivå enn det som ble fastlagt for mange herrens år siden. Dette er bakgrunnen for at Senterpartiet fremmer forslag, som har fått tilslutning fra Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne. Vi ber ut fra det jeg nå beskriver, om at regjeringa kommer tilbake til Stortinget på egnet måte høsten 2016. Ja, det er krevende, men det henger sammen med at det her er sagt så mye og gjort så lite over så lang tid, at nå må departementet skjerpe seg. Nå må en skjerpe seg, en kan ikke bare sitte her og snakke uten å gjennomføre ting. Da må vi få en konkret handlingsplan som omfatter generisk markedsføring, kunnskapsbasert informasjon og rådgivning om økologisk jordbruk til både gårdbrukere og forbrukere, økt offentlig innkjøp, nødvendig økte økonomiske stimuleringstiltak, for dette gjør seg ikke sjøl. Det er meget krevende å drive økologisk produksjon, og det krever stor innsats og stor faglig dyktighet, og da må en få økonomisk mulighet til å leve av arbeidet som er så viktig framover. Til slutt må vi få en forenkling av regelverket for økologisk produksjon og foredling, slik at Stortingets mål nås i 2020. Jeg vil si det sånn at hvis forslaget jeg nå har presentert hovedinnholdet i, ikke får subsidiær støtte fra de partiene som kan gi det flertall, nemlig Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, så vil det være helt uklart om Stortinget mener at målet for økologisk produksjon og forbruk skal nås i 2020. Jeg regner med at Riksrevisjonen er enig med meg i at det er en slik klargjøring en må ha, slik at en vet hva som er Stortingets reelle mening om saken. Dermed kan vi få en åpen debatt og et åpent ordskifte, og folk kan velge hvem som ivaretar denne delen av politikken på den mest framtidsrettede måten.