Tove Linnea Brandvik (Arbeiderpartiet), 2012-11-23:
Når vi har denne debatten, er det veldig viktig at vi husker mer enn én ting: Vi diskuterer et sikkerhetsnett – det er det ene – men vi diskuterer også inntektssikring. Vi er i ferd med å miste akkurat inntektssikringsbiten av syne. Dette handler ikke om deltagelsesevne, aktivitetsevne eller muligheten for å bidra i et samfunn, men det handler om hvorvidt du har muligheten til å forsørge deg selv med egen inntekt fra eget arbeid. Det kan hende at du veldig tidlig har behov for det sikkerhetsnettet som ligger bak og faktisk bidrar til at du kan puste ut og jobbe når det er mulig. Det var hele bakgrunnen da vi nærmest klarte å komme til et forlik på uføretrygden. Vi var tett på at alle partiene i salen sa ja til alt. Det betyr at vi har jobbet oss gjennom og sagt noe om at det skulle være fleksibelt. Det skulle være mulig å gå inn og ut: Man jobber når man er bra nok og har sikkerhetsnettet når man ikke fungerer. Det har denne salen faktisk klart å samle seg rundt, så vi er ikke så sprikende på alle områder som det av og til høres ut. Blant de tingene vi valgte å videreføre, var først og fremst dette at det var mulig å prøve seg – å fryse trygden. Fem pluss fem – i ti år kan du få lov til å prøve deg uten noen diskusjoner med tanke på at dette er skummelt. Vi sørget for at det ikke skal være slik at du risikerer å tape penger eller sikkerhet ved å prøve deg i arbeid. Det var to nøkler som var viktig å få på plass. Så har vi en jobb å gjøre – det er vi heldigvis enige om alle sammen. Vi kan ikke la være å gi folk muligheten til å komme inn hvis det er noe vi kan bidra med som kan løse det. Vi lytter intenst til forslagene. SV sier at vi skal følge opp, at du skal ha rett til å få oppfølging – gjett om jeg lytter. Kristelig Folkeparti sier at vi er nødt til å få et helsevesen som snakker sammen – gjett om vi lytter. Det ikke det – for det er vi faktisk enige om – men jeg tenker at innenfor det systemet vi har i dag, er det faktisk muligheter til å gjøre veldig mye av dette. På det største Nav-kontoret i Bergen har de valgt å ansette sin egen psykolog. De tenkte at hvis de alltid skulle vente på at det passet for resten av systemet, som har akuttinnleggelser og andre grupper de skal ta vare på, var det ikke sikkert at det passet godt nok sammen med arbeidsrettede tiltak, så de ansatte ham selv. De hadde ham tilgjengelig og brukte ham til ungdom. Det er fullt mulig i dagens system hvis systemet bruker åpningene som er. I Nordhordland, min region, har helsestasjonen for ungdom valgt å ansette egne psykologer i samarbeid med den videregående skolen. Frafallet på den videregående skolen stuper. Det går virkelig raskt ned, og det er færre ungdommer som går over til Nav-systemet, som har behov for utprøving i dette. Det finnes så klart muligheter i systemet, men en ting vi skal ta med oss nå, er at dette handler om trepartssamarbeidet i arbeidslivet. Det handler om partenes ansvar. Jeg er faktisk glad for at man klarte å sikre at delmål 2 står videre i IA-avtalen. Det var viktig for alle partene. Jeg synes det er veldig gledelig at NHO nå faktisk tar ansvar og kjører prosjektet Ringer i vannet, for det handler om å ta dem som har nedsatt arbeidsevne, direkte inn i bedriftene og få dem i arbeid. Arbeidsgiversiden, de som skal åpne dørene, har sagt at det gjør vi, og vi gjør det i samarbeid med bedriftene. Det synes jeg er en veldig god måte å jobbe på, for det tar ansvaret begge veier. Vi skal ikke godta at folk får en lapp fra Nav i postkassen som sier at man får uføretrygd, uten at man noen gang har bedt om det. Vi skal ikke si at det er greit, vi skal aldri forsvare det. Det er ikke greit. Systemet er ikke laget sånn, og det har aldri vært tenkt at det skulle fungere sånn. Signalet fra denne sal er at slik jobber vi ikke, da får vi finne andre løsninger. Det er faktisk relativt få som er uføre i Norge. I Norge har de som ikke kan arbeide og sørge for inntekten, en inntektssikring. Det er det ikke alle landene vi sammenligner oss med, som har. I en del land forsvinner disse menneskene ut av statistikken. De finnes ingen plass, for de har ingen inntekt. Det er ikke et mål for Norge og kommer aldri til å være et mål for Arbeiderpartiet.