Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-12-14:
Kultur, ja, det er et mangfold av ulike tiltak som blomstrer over hele landet. Og jeg tror at bortsett fra samferdselssaker er det kulturen som opptar folk flest – og mest folk. Da tenker jeg ikke først og fremst på finkulturen, men på breddekulturen, som engasjerer og aktiviserer hundretusenvis av mennesker landet rundt. Først et lite hjertesukk: I budsjettbehandlingen i år har lobbyvirksomheten slått alle rekorder. Så kurset til Arbeiderpartiet i lobbyvirksomhet for kulturlivet har slått godt an. Det viser med all tydelighet at det er utrolig mange tiltak der ute. Selv mener vi at man trenger ikke lobbykurs, all den tid vår dør er vidåpen for alle som har et budskap. Det har vært et utrolig trykk mot hele komiteen, vil jeg tro. Så over til innholdet i budsjettet. Fremskrittspartiet er svært glad for at seilskutene ble ivaretatt i budsjettet for 2005. Det resulterte i at vi kunne se på andre viktige behov i kultursektoren. For Fremskrittspartiet er det viktig at vi tar vare på vår kunst og kulturarv på en forsvarlig måte, slik at etterslektene kjenner sine røtter. Det er derfor etter Fremskrittspartiets syn viktig at museene får forutsigbare rammer. Nå mener vi ikke med dette at museene ikke skal være kreative, drive lønnsomt og forsøke å finne ulike alternative inntektskilder, som f.eks. å leie ut noe av samlingene sine, men vi hadde nok helst sett at det ved gjennomføringen av den pålagte konsolideringen fram til 2006 også hadde fulgt noen penger med. Det gjør det ikke i budsjettet for 2005, og derfor synes Fremskrittspartiet det er svært viktig å komme tilbake med en sak om mva.-kompensasjon til våren. Dette blir en stor og viktig sak, som forhåpentligvis også gir museene et økonomisk løft på sikt. Apropos løft, nok en gang har Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet framhevet sitt kulturløft. Denne gangen er det tydelig i budsjettbehandlingen, forrige gang var det tydelig i behandlingen av kulturmeldingen. SV har i sitt løft over 400 mill. kr ekstra til kulturen, Arbeiderpartiet og Senterpartiet har nesten 200 mill. kr hver. Jeg vil minne både partiene og velgerne der ute om at det kan få konsekvenser både å forlove og – ikke minst – å forløfte seg. Det er til syvende og sist skattebetalerne som skal betale regningen. Fremskrittspartiet ønsker seg et fritt og uavhengig kulturliv, fritt fra statlig styring og uavhengig av statlig økonomi. Noen sektorer innenfor kulturlivet har funnet ut at det går an å samarbeide med det private næringslivet, og ser at det ligger penger i det. Heldigvis er det stadig flere som ser dette som en mulighet, og ikke som et problem. Vi må selvsagt ta innover oss at vi bare er 4,5 millioner mennesker i dette landet, og at vi derfor har begrenset tilgang på næringsliv. Likevel er det godt å se at næringslivet ser på dette som en investering, og at kulturlivet tør gå nye veier. Hver eneste nordmann, både liten og stor, i dette landet betaler 844 kr til kulturlivet i Norge i året. Og da burde de kanskje forlange å få noe igjen? Jeg hadde gleden av å gå innom Astrup Fearnley-museet forleden dag, et av de få museene som ikke mottar offentlig støtte. Der kostet det ingenting å komme inn. Kanskje er det at ting blir gratis, noe man bør vurdere for å gi skattebetalerne noe igjen for pengene sine. Kanskje vi burde sende en kultursjekk til hver eneste innbygger i landet, og la dem selv få velge hva de vil delta på? Da tror jeg nok at kulturlandskapet hadde sett noe annerledes ut enn det gjør i dag, men det er en sak vi får komme tilbake til. Det blir ikke i budsjettet for 2005. Vi er skuffet over at Stortingets vedtak om tippenøkkelen ikke blir fulgt opp i praksis. Det var en forutsetning for vedtaket at tippemidler til Frifond ikke skulle føre til en reduksjon av bevilgninger over statsbudsjettet. Uheldigvis har dette blitt foreslått av Regjeringen tre år på rad. Vi jobbet iherdig for å reversere kuttene, både i forfjor og i år. Dessverre fikk vi ikke gjennomslag for å reversere Frifond-kuttene. Det synes vi er veldig synd. Samtidig er vi veldig glad for det vi har fått til gjennom kulturforliket. Vi mener at kulturbudsjettet har blitt bedre på flere viktige punkt. Jeg har allerede nevnt mva.-ordningen for museene. I tillegg vil jeg trekke fram ordningen for fordeling av midler til lokale og regionale kulturbygg. Her har Stortinget gitt Regjeringen en klar føring, slik at alle lokale og regionale bygg kan søke om midler fra ordningen. Jeg har sagt det i tidligere debatter, og jeg sier det igjen: Alle som går ut fra Kunst- og håndverkskolen, kan ikke bli lønnet av staten eller kalle seg kunstnere. Og ikke alle som er glad i å synge, må på død og liv gi ut en plate. For ikke å snakke om alle de politikerne som gir ut bøker, de må ikke bli inkludert i innkjøpsordningen. Nok en gang vil jeg peke på at vi er ikke så veldig mange her i landet, og de som lykkes, bør gjøre det på tross av staten og ikke på grunn av den. Sterke ord, kanskje det, men jeg har merket at det stadig blir et økende press mot oss stortingspolitikere med krav fra flere grupper om statlig finansiering. Noen må være tøffe nok til å si stopp – særlig fordi det i tillegg har blitt tilført betydelige friske midler gjennom ny fordeling av tippenøkkelen. Så vil jeg si litt om idrett. For Fremskrittspartiet er idretten en del av det utvidede kulturbegrepet, en del som vi som stortingsrepresentanter ikke har så mye med å gjøre, dessverre. Jeg skulle oppriktig talt ønske at vi som politikere, når nå også idretten har fått en økning av ressurser fra tippenøkkelen på flere hundre millioner kroner, fikk en viss forståelse av hva pengene går til. Jeg vet ikke helt det korrekte tallet, men jeg tror det dreier seg om bortimot 1,2 milliarder kr som vi stortingspolitikere ikke i det hele tatt har noen oversikt over. Når man ser hvordan vi haler og drar i noen få millioner på et kulturbudsjett på nesten 4 milliarder kr, blir det et paradoks at vi overhodet ikke har innsyn i hva de tusen millionene som går til idretten, virkelig går til. Jeg er enig i at vi ikke skal rote oss borti ting vi ikke har noe greie på, men det kunne være på sin plass iallfall å få en liten oppstilling over hva den økningen vi bidrog til gjennom endring av tippenøkkelen, medførte. For intensjonen til Stortinget var vel at mye av disse nye pengene skulle gå til breddeidretten. Og skal vi tro det vi hører, har ikke livet ute i Idretts-Norge blitt særlig bedre de siste årene. Dette bekymrer Fremskrittspartiet. Jeg håper Regjeringen ser det hensiktsmessig å orientere Stortinget om dette på en dertil egnet måte. Til slutt må jeg få lov til å si at jeg gleder meg til 2005. Vi får da nemlig en statsråd som skal være frivillighetens minister. Det betyr i henhold til det som har vært sagt tidligere, at frivilligheten skal få det enklere når det gjelder å henvende seg til offentlig sektor, og det igjen betyr at Frivillighets-Norge kan konsentrere seg om å drive med det de skal drive med. Det er vel ingen tvil om at kulturkronene varer lenger blant de frivillige lag og organisasjoner. Fremskrittspartiet ser fram til at Frivillighets-Norge skal få en statsråd som taler deres sak.