Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
La meg først få lov til å takke saksordfører Tina Bru for en fantastisk jobb i en svært krevende og omfattende sak. Som saksordføreren var inne på, har komiteen mange saker til behandling – ikke minst mange representantforslag. Jeg vil også benytte anledningen til å gi ros og honnør til Venstre og Kristelig Folkeparti for å ha hatt en stor grad av samarbeidsvilje og -evne. Det setter vi stor pris på. Alle partier har kanskje ikke vært like konstruktive i så måte. Som saksordføreren var inne på, er det 17 år siden siste energimelding ble lagt fram, og da kan man jo stille seg spørsmålet om hvorfor ikke den rød-grønne regjeringen fremmet en energimelding. Jeg tror mye av svaret ligger i innstillingen, og ikke minst i de 99 forslagene som opposisjonen har fremmet. Det er stort sett forslag fra de tidligere regjeringspartiene, 92 av forslagene er i hvert fall fra de rød-grønne tidligere regjeringspartiene, og da skjønner man hvorfor man ikke har fått en energimelding til Stortinget under de rød-grønne. Det er rett og slett fordi uenigheten har vært omfattende og stor. Og disse partiene har ambisjoner om å styre landet etter 2017! Det lover ikke godt om det skulle skje. Det som har vært viktig, er at vi har tatt hensyn til at energimarkedet og energipolitikken i landene omkring oss har endret seg betydelig siden siste energimelding. Utviklingen skjer raskt. Paris-avtalen har befestet en internasjonal vilje til økt innsats for utslippsreduksjoner og forsterket arbeidet med klimatilpasning. Energiproduksjon og -bruk er nøkkelen til å lykkes, og Norge har et godt utgangspunkt i møte med disse endringene. Vi har en energiforsyning med svært lave klimagassutslipp, vi øker andelen av fornybar energi i vår samlede energibruk, vi har en effektiv energiforsyning, vi har store fornybare ressurser, vi har et velutbygd overføringsnett som dekker hele landet, og vi er tidlig ute med å ta i bruk nye teknologiske muligheter. Det vil også være utfordringer på energiområdet framover. Befolkningen kommer til å vokse i årene framover. Industri og næringsliv skal videreutvikles, nye næringer vil komme til, og endringer i de internasjonale energimarkedene vil påvirke oss og kan utfordre oss på både energisikkerhet og lønnsomhet i energisektoren. Vi går inn i en periode med stort behov for reinvestering i norsk energiforsyning. Det som skjer rundt oss, preger oss. På nyhetene i det siste har vi sett at Sverige har en ny energipolitikk, og det kan vi for så vidt godt skjønne. Jeg er glad for at vi får nasjonale rammer for vindkraft. De siste årene er det gitt mange vindkraftkonsesjoner som ikke er blitt realisert. I noen tilfeller har prosjektene ført til betydelig konflikt, og det er brukt store ressurser både i bransjen og i forvaltningen. Det er behov for i sterkere grad å styre hvor det søkes om konsesjoner i framtiden. Formålet med nasjonale rammer for vindkraft er å dempe konfliktnivået og legge til rette for at de beste vindkraftlokalitetene blir valgt framover. Det tror jeg det er viktig å få fram. Transportsektoren er blitt nevnt, og det vil være en viktig sektor framover. Jeg skal ikke prøve å oppklare Terje Aaslands forvirring – den må han stå for selv – men jeg er i hvert fall veldig glad for at vi har kommet til bred og god enighet om at transportsektoren kommer til å være viktig framover. Det er jo ikke snakk om noe forbud mot salg av bensin- eller dieselbiler. Forbud og straff er ikke virkemidler Fremskrittspartiet ønsker å bruke. Vi ønsker å bruke gulrot. Vi ønsker å bruke positive virkemidler. Vi ønsker å bruke de virkemidlene som gir forbrukerne en mulighet. Det er også derfor Fremskrittspartiet sammen med samarbeidspartiene og Høyre har fått til en storstilt satsing på hydrogenstasjoner framover, for det vil være et viktig bidrag i så måte.