Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
I motsetning til forrige taler er ikke jeg sjokkert over dette forslaget. Jeg vil signalisere at dette forslaget fra Høyre er et usedvanlig godt forslag, og Fremskrittspartiet slutter helhjertet opp om det. Dette er nok et område hvor Fremskrittspartiet og Høyre er enige – landbrukspolitikken. Den norske bonden har omtrent ingen eiendomsrett til sin egen eiendom – eiendom som man har forvaltet på vegne av familien i løpet av mange generasjoner. Man risikerer, når man ønsker å tre ut av landbruket, å bli stående nærmest på bar bakke fordi staten går inn og kontrollerer for det første hvem man skal kunne få selge eiendommen til, og for det andre hvor mye man skal kunne få ta for eiendommen, den såkalte priskontrollen. Bonden har også mange restriksjoner på driften. Man kan ikke produsere så mye man vil. Man har restriksjoner på hva man kan dyrke på eiendommen. Man har boplikt, som gjør at mange som i dag arver landbrukseiendommer, blir presset til å flytte, bryte opp fra det miljøet hvor man har etablert seg, for å måtte flytte til en landbrukseiendom som man ikke kan livnære seg av. Vi ser at dagens landbrukspolitikk, som Sigrun Eng skryter sånn av, skaper store vanskeligheter for bonden. Nå er vi kommet i en situasjon som er svært bekymringsfull, for det er snart ikke bønder igjen. Det er rundt 200 000 landbrukseiendommer i Norge, og i dag har vi 47 000 aktive bønder. Antallet bønder har de siste 20 årene nærmest blitt halvert. Bare siden år 2000 er det blitt over 20 000 færre bønder. Det fortsetter å gå ned. Det er noe jeg stadig opplever når jeg er ute og snakker med bønder: Flere i næringskomiteen som deltar i denne debatten, var på Vestlandet i slutten av forrige uke og deltok i en landbruksdebatt, hvor vi fikk klare signaler om at inntjeningen i landbruket ikke er noe å skryte av. Mange vurderer nå sterkt om det er mulig å fortsette i landbruket med de rammevilkår som er. Nå er jeg klar over at landbruksorganisasjonene ikke er enig i alle liberaliseringsforslag som er blitt fremmet, men jeg vil utfordre Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag på om deres politikk har vært formålstjenlig for den norske bonden. Jeg vil si nei. Det er klart at når en yrkesgruppe som bøndene år etter år opplever å være den lavest lønte yrkesgruppen i samfunnet, må noen snart stille spørsmål ved om landbrukspolitikken, jordbruksavtalen og alle de reguleringer som er rundt det å være bonde, bidrar til den samfunnsmessige utviklingen man har ønsket seg for landbruket. Den norske bonden tjente i gjennomsnitt 133 000 kr i fjor fra jordbruksdrift. Det er ikke noe å skryte av eller skrive hjem om. Jeg synes at de partiene i denne salen som vil den norske bonden vel, bør revurdere landbrukspolitikken sin betydelig. Så har statsråd Brekk varslet at han vil komme tilbake til Stortinget med saker der man bl.a. regulerer odelsretten og priskontrollen. Da er man nødt til å foreta en skikkelig vurdering av hva som tjener landbruket. Jeg er bekymret for at det i disse sakene vil komme betydelige innstramminger. All historikk og alle tall bør nå tale for seg: Det er ikke landbruket tjent med. Jeg tar opp forslaget fra Fremskrittspartiet og Høyre.