Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-01-17:
Dette er en viktig debatt om de lange linjene. Det er jo et uomtvistet faktum at olje og gass ikke er noen fornybar ressurs. Det er bare et tidsspørsmål når den er uttømt. Derfor må vi se framover med tanke på alternativer. Én ting er å finansiere velferdsstaten. Poenget med det er å trygge forholdene for folk – over generasjoner og for alle mennesker – uansett hvilken tilknytning de har til arbeidslivet, eller om de ikke er arbeidsføre. Det snakkes om bærekraftig vekst. Det er et begrep som har vært brukt i norsk debatt i mange titalls år. Den økonomiske veksten som vi hadde i forkant av finanskrisa, ble beskrevet som bærekraftig. Det viste seg i hvert fall at den var verken økologisk eller økonomisk bærekraftig. Jeg har lyst til å ta fram Senterpartiets gamle slagord: «Vekst er ikke å forbruke mer, men å forvalte bedre.» Det slagordet har aldri vært mer sant enn i den tida vi nå er inne i. Vi står overfor et behov for internasjonal solidaritet som er enestående sterkt, vi står overfor store utfordringer knyttet til klimaet og utfordringer knyttet til matvaresikkerhet. Det går altså på andre forhold enn det som det tidligere har vært fokusert på. Derfor bør jo storting og regjering her i landet satse mindre på høyest mulig realinntektsvekst og mer på høyere investeringer for framtida – eller for å si det med mitt språk: En må høste mindre og så mer. Som en følge av det bør det være større nøkternhet i vårt forbruk – sparsommelighet og ikke bruk-og-kast-mentalitet. Ledere bør være forbilder, og ledere bør realisere det. Vi har, som flere har vært inne på, et enestående utgangspunkt. Vi har jambyrdige forhold i Norge, og vi har enorme naturressurser. Jeg vil si at jambyrdige forhold mellom folk er noe som vi til de grader må hegne om, noe som vi må dyrke, enten det gjelder vår skattepolitikk, vår integrering eller hvordan vi organiserer arbeidslivet. Det må være et kontinuerlig fokus på dette. Senterpartiet er et verdikonservativt parti med vilje til å bruke de nødvendige radikale økonomiske virkemidlene, så det er noe som har stor bevågenhet fra vår side. Det som imidlertid er hovedpoenget her i dag, er forvaltningen av naturressursene. Det vi der står overfor, er at vi har store muligheter til, gjennom en bevisst næringspolitikk, å få til lengre verdikjeder ved å foredle våre naturressurser. Det gjelder ikke bare våre olje- og gassressurser, men det gjelder også våre naturressurser. Det er der det største potensialet er. Det trengs altså en tydeligere næringspolitikk, hvori inngår at det på nøkkelområder er sentralt for Norge å ha hovedkontor her i landet. Det er f.eks. sentralt at vi har hovedkontor i Norge knyttet til treforedlingsindustrien vår. Hvis ikke treforedlingsindustrien og lokomotivene der har hovedkontor i Norge, er det etter Senterpartiets vurdering et tap. Vi må altså legge til rette for at vi greier å sikre det. Jeg er enig med representanten Sanner i at eierskapspolitikken og det å styrke det private eiermiljøet er viktig. Da må vi finne virkemidler hvor vi kan kombinere styrking av de private eiermiljøene, samtidig som vi har en personbeskatning: etter-evne-prinsippet. Det er krevende, men det er det som er nødvendig. Vi er nødt til å sette inn de økonomiske virkemidlene. Det ble her nevnt miljøteknologi. Det er forbilledlig det som har skjedd så langt, og det er mer som kommer – håper jeg – når det gjelder investeringsstøtte til miljøteknologi, slik at vi gjør det mulig å kommersialisere nye teknologier i bedrifter som har gjennomføringsevne til det. Det er noe som staten må tilrettelegge for, for at det skal fungere. Dette er noe som må videreutvikles gjennom både næringsbank og eierskapsfond. Vi må være pragmatiske når det gjelder de virkemidler som er nødvendige, for å få det til. Til slutt: Representanten Sanner sa at byene må få lov til å vokse, underforstått at de ikke kan vokse i dag. Veldig mye av det næringsliv som vi snakker om, med foredling av naturressursene ut fra våre fortrinn, ligger rundt omkring i det ganske land. Det er veldig mange ungdommer som ønsker å stifte bo rundt i landet. Det som trengs, er ikke mer sentralisering, det er mer desentralisering. Desentralisering vil innebære en mulighet til å utvikle et næringsliv som har større vekstevne, og det er veldig mange av de kreative bedriftene som ligger rundt i det ganske land. Det må bli større bevågenhet i forhold til det som der kommer. Vi må være villige til å se hele landet i sammenheng. Byene har sin rolle, men i dag er sentraliseringa for sterk. Det trengs en styrking av næringslivet rundt omkring. Det er en av de største utfordringene våre.