Marit Berger Røsland (Høyre), 2017-11-30:
Jeg vil takke for en så langt god og konstruktiv debatt om redegjørelsen jeg holdt i forrige uke. Samarbeidet med EU er et viktig tema som fortjener økt oppmerksomhet i norsk offentlighet og gode diskusjoner i denne salen. Jeg står fast på og er glad for å konstatere at vi ser et mer positivt bilde i Europa i dag enn det min forgjenger kunne presentere for bare ett år siden. Samholdet, optimismen og kreativiteten i det europeiske samarbeidet er betydelig større enn for bare ett år siden, og det er grunnleggende positivt også for Norge. Vi har ikke meldt oss inn i EU, men vi har aldri meldt oss ut av Europa, og Europa er vårt viktigste økonomiske, politiske og verdimessige fellesskap. Den europeiske union med sine 28 – snart 27 – medlemsland er det sterkeste uttrykket for det samarbeidet vi ser i Europa, og for å ivareta norske interesser må vi ha en aktiv politikk for å samarbeide med EU på de områdene vi trenger det. Til representanten Marthinsen og poengene om den sosiale pilaren vil jeg si at jeg tror det er helt avgjørende for Europas framtid at både EU og EUs medlemsland klarer å sikre en inkluderende økonomisk vekst framover. Det betyr at vi også må møte de utfordringene som fri flyt av arbeidskraft og fri flyt av tjenester skaper når det gjelder de useriøse elementene i arbeidslivet, som ikke følger spillereglene, som bryter arbeidsmiljølovgivningen, og som unndrar skatt. Det er et viktig initiativ å ta tak i. De nordiske arbeidsministrene hadde i forbindelse med den sosiale pilaren et innspill i desember 2016 som framhevet at den sosiale pilaren må respektere de ulike nasjonale arbeidsmarkedsmodellene, og at partene i arbeidslivet og kollektive forhandlinger har en viktig rolle i det nordiske arbeidsmarkedet. Vi skal passe på at verdiene vi har i vår nordiske velferdsmodell, ikke settes på spill i den framtidige utviklingen av flere felles løsninger også på dette feltet. Så skal vi også huske på at når det gjelder fri flyt av arbeidskraft, er det lett å se bare eventuelle negative sider, men den arbeidskraften vi har hentet fra mange av EUs medlemsland, har vært helt avgjørende for norsk økonomi, for norsk verdiskaping og for at norske selskaper har kunnet løse sine oppdrag og ha tilgjengelig arbeidskraft. Det ble sagt at EØS-avtalen tilhører fortiden. Det gjør den på ingen måte. Det er Norges viktigste avtale med våre nærmeste partnere. EØS-avtalen er med på å trygge norsk velferd, og fraværet av en EØS-avtale vil ha negative konsekvenser for norsk økonomi, norske arbeidsplasser og folk flest. Det er regjeringens syn at Norge er best tjent med å hegne om denne avtalen. Det er ønsketenkning – et ord som ble brukt – å tro at vi i dag kan bestille en ny og bedre avtale fra EU som imøtekommer de norske behovene på dette området. EU har i forbindelse med den prosessen vi er inne i nå, gjort det helt klart: Det går ikke an å være halvveis innenfor og halvveis utenfor det indre marked. Det går ikke an å velge bort én av de fire frihetene og beholde de øvrige. Det går ikke an å forlate det indre marked og samtidig fortsette å påvirke regelutviklingen. Det vil ikke bli et framtidig partnerskap uten felles regler, og det vil ikke bli nære handelsforbindelser uten lik konkurranse. Vi ser at modellene som eksisterer for handelssamarbeid med EU og andre land, er noe helt annet enn EUs indre marked. EUs indre marked fjerner handelshindre, noe som gjør at norske produkter, norske eksportartikler, tilfredsstiller de standardene som gjelder i hele det indre marked. Eksempelvis sender vi hver dag 170 vogntog med norsk sjømat til det europeiske markedet. Fordi EØS-avtalen inkluderer veterinærlovgivningen, kan det ikke være noen kontroll av fisken på vei til EUs marked. Brexit: Det er helt avgjørende at Norge sikrer sine interesser i brexit. En del av det å sikre norske interesser i brexit er at dersom EU og Storbritannia blir enige om overgangsløsninger som forlenger det indre markedet og anvendelsen av det indre markedsregelverket, må det gjelde også for Norge. På spørsmålet fra Marthinsen er det et helt sentralt punkt for oss å kommunisere både til EU-siden og til Storbritannia at dersom det blir enighet om en videreføring av det indre marked i en overgangsperiode, må det selvfølgelig gjelde alle land i det indre marked, også EØS-landene.