Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-03-20:
Sofieprisvinner, Stuart, bidro i 2011 nok en gang til å åpne mine øyne for det han kaller en global matskandale. Ved hjelp av kraftfulle virkemidler og hardtslående argumenter har han greid å sette matkasting på dagsordenen i Norge ved hjelp av Sofieprisen. Det er jeg glad for. Kasting av mat er ingen privatsak. Konsekvensene av å kaste mat er ikke bare økonomiske. Vi kommer heller ingen vei uten å gjøre noe med de store driverne bak matkastingen, som ikke først og fremst er husmødrene – eller kanskje vi skal si husfedrene – i de tusen hjem, men det er matindustrien. Her er noen harde fakta om den globale matskandalen: En milliard mennesker som lider av alvorlig underernæring, kunne blitt mettet av mindre enn en tredjedel av den maten som kastes i USA og Europa. Vann som brukes til å dyrke mat, som vi kaster, ville vært nok til å dekke behovet for 200 liter vann per dag for ni milliarder mennesker. Halvparten av all mat som produseres, kastes på veien fra produksjonssted til den når matbordet. 10 pst. av klimagassutslippene i den rike del av verden stammer fra dyrking av mat som vi aldri kommer til å spise. Norge er ikke noe unntak. Hvert år kaster vi over 320 000 tonn spiselig mat i Norge, eller hver fjerde handlepose. I Norge har næringslivet selv meget fortjenstfullt satt i gang et eget prosjekt – ForMat-prosjektet. Det er satt i gang av NHO, dagligvarehandelen og næringsmiddelindustrien. De har på eget initiativ bestemt seg for å redusere matavfall med 25 pst. innen 2015. Dette er det mest ambisiøse forebyggende matavfallsprosjektet i Europa. ForMat har gjort en rekke kartlegginger av hvordan matavfall oppstår i Norge. De har funnet følgende: Ferske bakevarer, frisk frukt og friske grønnsaker er de varene som det kastes mest av, både hos produsent, i butikk og i de tusen hjem. Den viktigste synlige årsaken til at vi kaster mat, er at den er gått ut på dato, fordi vi som forbrukere ikke kan forskjellen på «best før» og «siste forbruksdato». Dette forteller statistikken oss. Det gledelige er at kunnskap hjelper, og at formidling av kunnskap er mye av nøkkelen til å løse dette problemet. Derfor er det spennende at både representanten Astrup og representanten Sande er inne på holdninger og kunnskap. ForMat har også forstått dette. De har etablert en nettside – matvett.no – som bl.a. har innholdsrike oppskrifter. De har laget en YouTube-video med Petter Schjerven som lager restemat. Det er nylig kommet en kokebok om dette, og egne app-er på smarttelefoner. Så her er framtiden med oss. Jeg tror nemlig at restemat fort kan bli den nye mattrenden. Men i forslaget som vi har til behandling i dag, ønsker vi å få en nasjonal målsetting om å redusere matavfallet med 25 pst. innen 2015, slik som ForMat-prosjektet har. Vi ber om at regjeringen iverksetter tiltak i tråd med dette, og vi ber også regjeringen å foreta en gjennomgang av merkeordningen for næringsmidler med det formål å hindre unødvendig kasting av mat som er fullt spiselig. Kanskje må eggprøven til representanten Sande ut i de tusen hjem – jeg vet ikke. Det får regjeringen vurdere. Til sist ber man også om at det iverksettes støtte og informasjonstiltak samt at det arbeides aktivt internasjonalt for felles tiltak for reduksjon av matavfall. Jeg er veldig glad for at en hel komité har kunnet samle seg om hoveddelene av merknadene i denne saken, og at hele opposisjonen står samlet bak forslagene. Dette tar jeg som et tegn på at opposisjon og posisjon er enige om å ta tak i problemet, men at vi arbeider i litt forskjellig tempo – sånn er det vel i posisjon og i opposisjon. Men jeg har store forventninger til at regjeringen leverer konkret politikk i den varslede avfallsmeldingen, og, som saksordføreren sa: Siste ord er ikke sagt i denne sak. Det tar jeg som en god melding her fra Stortingets talerstol. For i en verden hvor en milliard mennesker daglig lider av matmangel og underernæring, kan vi ikke fortsette å kaste hver fjerde handlepose med mat i søpla.