Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Jeg kjenner et barn som ikke får plass på SFO. Han faller mellom to stoler – foreldrene har ikke lav nok inntekt til å komme inn under det lokale barnefattigdomsprosjektet, men de tjener heller ikke godt nok til å ha råd til å prioritere SFO-plass for alle ungene sine. Derfor er det nå lillebrors tur til å gå inn døra på SFO, og det er storebrors tur til å stå utenfor og se inn. Jeg kjenner også en som er arbeidsledig. Han er en av de 250 000 nordmenn uten jobb som må klare seg helt uten feriepenger til sommeren. Og jeg kjenner en fengselsbetjent som gruer seg til å gå på jobb fordi sikkerheten er svekket på arbeidsplassen. Det er et stort behov for å få på plass sikkerhetsskannere i fengslene, slik at narkotika og skadelige gjenstander ikke kommer inn i fengselet – det er hennes arbeidsplass. Men penger til skannere måtte gi tap for avgiftskutt og grensehandel. Jeg leser i FriFagbevegelse at regjeringen øker kuttene i staten med 365 mill. kr. Overskriften er: Prioriterer snus foran bedre velferd. Budsjettavtalen mellom regjeringen og Fremskrittspartiet innebærer kutt i staten. Et av innsparingstiltakene er å øke ostehøvelkuttene. De øker kuttene fra rundt 1,8 mrd. kr til over 2,1 mrd. kr i 2021. Dette virket kanskje ikke som de store summene da regjeringen med Fremskrittspartiet satt rundt bordet og forhandlet, men for henne som i dag igjen går kveldsvakta og hadde håpet at forhandlingene skulle føre til at hennes arbeidsplass fikk på plass en skanner, virker det ytterligere kuttet på 5 mill. kr til kriminalomsorgen som en hån. Vi som lytter til de ansatte, vet at de ikke kan løpe raskere i offentlig sektor. På jobb i fengselet er det ikke flere byråkrater å kutte, det er ikke mer å effektivisere på. Da er det kanskje ikke så rart at LO og de ansatte rister på hodet over et av forslagene vi skal behandle her i dag: «Stortinget ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med en effektiviseringsstrategi for offentlig sektor.» Det er ikke så rart at vi kan lese at lederen i LO Stat sier: «Jeg vil igjen advare mot følgene av slike kutt. Mange av virksomhetene er allerede kuttet ned til beinet gjennom mange år med disse flate, uprioriterte kuttene. Alarmklokkene har kimt lenge, og nå befinner vi oss midt i en pandemi, der staten og de ansatte blir satt på store prøver. 0,1 prosent høres ikke mye ut, men vil få følger for leveransen av tjenester.» Dette er litt av en takk å gi til statsansatte som har jobbet døgnet rundt for å håndtere pandemien og følgene av den. NTL poengterer: «Hittil har denne regjeringen kuttet 600 årsverk bare i Nav, som betyr at regjeringen synes det er helt greit med lengre saksbehandlingstid i Nav. Vi står i en situasjon hvor det må gis strafferabatter i straffesaker på grunn av køer i domstolene, og vi har over år fått dårligere beredskap over hele landet fordi budsjettsituasjonen er så tøff i virksomhetene.» I den krisen vi står i nå, ser vi virkelig verdien i fellesskapet vårt. Vi ser tydelig verdien av det organiserte arbeidslivet. Høy tillit til hverandre, sterk solidaritet med hverandre – det er Norge på sitt beste. Men vi i Arbeiderpartiet er bekymret for at både tilliten og solidariteten nå er under press. Etter ukevis med forhandlinger mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet ender partene opp med enighet om kutt i alkohol- og tobakksavgift framfor tiltak for dem som er sagt opp, permitterte og bedrifter som sliter og er på randen av konkurs. Vi ser mer av det samme som vi har sett de sju siste årene: svekkelse og privatisering av velferden vår og et mer utrygt arbeidsliv. Dette svekker den norske samfunnsmodellen. Det svekker tilliten mellom folk. Arbeiderpartiet ønsker å løse de viktigste oppgavene sammen. Nå trengs den sosialdemokratiske samfunnsmodellen mer enn på lenge. Vi trenger et fellesskap som tar større ansvar og sikrer vår felles velferdsstat. Flere hundre tusen nordmenn skal tilbake på jobb. Vi skal gjøre vår felles velferdsstat sterkere. Velferdsstaten skal favne alle – en trygg oppvekst, en god skole og en raus eldreomsorg, uansett hva man tjener, eller hvor man bor. For det er som lederen i LO Stat sier til Frifagbevegelse: «Med Frp som forhandlingspart så er det vel ikke å forvente at H, KrF og V vil gjøre noe annet enn å fortsette å kutte, og prioriterer snus foran bedre velferd. Derfor blir stortingsvalget neste år svært avgjørende …» Nå er det arbeidsfolks tur.