Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2010-03-11:
Jeg må si jeg til dels forstår den frustrasjonen som er ute blant de ansatte i kriminalomsorgen. Det har vært noen år nå, hvor trykket har vært enormt. Man har hatt beleggsprosent opp mot 100 pst., og i tillegg har vi kommet med en stor innholdsreform, som også skaper en hverdag hvor man ikke helt ser hvordan morgendagen blir. Dette har vært gjort i godt og tett samarbeid også med de ansattes organisasjoner. Jeg hadde, i forrige stortingsperiode, en rekke møter med både KY og NFF, hvor vi f.eks. diskuterte kriminalomsorgsreformen. De følte at det var en riktig og viktig reform å komme med. Men det er klart at når mennesker opplever endringer i hverdagen eller i arbeidslivet, skaper det også utfordringer, og til tider frustrasjoner. Jeg skjønner deler av den frustrasjonen. I tillegg er det ikke slik at Regjeringen hadde et ønske om å ha en beleggsprosent opp mot 100 pst., for alle skjønner at det over tid ikke går. Da får man ikke jobbet godt nok med de innsatte, og presset på de ansatte er for tøft hvis det varer for lenge. Dette har altså vært en politisk villet situasjon, og det har skjedd i godt og tett samarbeid med de ansatte. Situasjonen da vi overtok i 2005, var, som godt beskrevet, helt uholdbar. Vi hadde nesten 3 000 kriminelle som gikk ute i samfunnet og ventet på å få komme inn til soning. Jeg har lyst til å stille et enkelt spørsmål til f.eks. Kielland Asmyhr, som skal snakke etter meg: Tror han at det har skapt flere eller færre ofre for kriminalitet, når den køen nå er borte? Da vi i fjor hadde gjentatte debatter i denne sal om politiets situasjon, opplevde jeg, og regjeringspartiene, en rekke ganger å bli kritisert for at vi hadde altfor stort fokus på kriminalomsorgen. Da var det ingen som refererte til den samme lederen i KY, og mitt enkle spørsmål er: Hvorfor var ikke han den rette mannen å referere til da, når han var ute og kritiserte det han kalte aksjoner fra Politiets Fellesforbund? Alle husker vel at lederen i KY begynte å hoste litt i et innslag på TV 2 og følte seg litt dårlig. Så at KY nå, inn i lønnsforhandlingene, posisjonerer seg, det var både varslet og forventet. En del av det som nå kommer fra den kanten, skal man selvfølgelig ta med en klype salt fordi det er en del av posisjoneringen i trepartssamarbeidet. Det er jeg ganske sikker på at også representanten Oktay Dahl skjønner godt. Når han da ukritisk, uten refleksjon refererte det – jeg sier ikke at det er Oktay Dahl som sier det han refererte fra talerstolen – bekymrer det meg noe. For skal vi igjen få en situasjon hvor fagforeninger nærmest kan få lov til å si hva som helst i det offentlige rom, med et heialag fra opposisjonen bak seg, som vi opplevde i forbindelse med politiets situasjon for et drøyt år siden, da er jeg bekymret for utviklingen for trepartssamarbeidet. Det kan ikke være slik at det er bare noen som skal stå opp for det systemet man har, når det gjelder fri lønnsdannelse, og det krever også at man stiller noen krav til de aktørene som er med i det trepartssamarbeidet. Så vil jeg gi ros til Høyre for at de i hvert fall ikke har hivd seg på kritikken av pengebruken når det gjelder oppbyggingen av Halden fengsel. Det er veldig nyttig at flere ser poenget med at vi må ha flere plasser. Det bringer meg over til varetektssituasjonen, som er utfordrende. Når Ørsal Johansen harselerte over politisatsingen, så har jeg et enkelt spørsmål til ham. I 2008 var det i gjennomsnitt 730 varetektsplasser. Nå er vi på over 1 000, altså en økning på nesten 30 pst. i forhold til varetektsplassene. Tror Fremskrittspartiet at dette har kommet av seg selv, eller er det fordi at man har tatt flere kriminelle? Et enkelt spørsmål, president.