Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2000-10-12:
Jeg vil komme med noen betraktninger om hvilke utfordringer vi har innenfor miljøvernarbeidet i tiden som kommer. Jeg ser for meg fire hovedutfordringer: Det er redusert biologisk mangfold, noe man kan konstatere. Det er økt konsentrasjon av klimagasser i atmosfæren. Det er spredning av helse- og miljøfarlige kjemikalier, og det er ikke minst miljø- og atomtrusselen i nord. Konsekvensen er at dette påvirker menneskenes liv og helse svært negativt, og totalt sett er det en trussel mot livsgrunnlaget på jorda. Men miljøvernpolitikk handler også om å legge til rette for at mennesker skal ha tilgang til naturopplevelser og friluftsliv, og om hvordan vi skal ta vare på viktige kulturminner og kulturmiljøet vårt. Skal vi oppnå resultater innen miljøvernarbeidet, må vi jobbe på tvers av sektorer, på tvers av forvaltningsnivå, og den enkelte forbruker må gis anledning til å velge miljøvennlige løsninger. Men ikke minst må miljøutfordringene ses globalt. Landegrensene er ikke til hinder for forurensninger. Miljøproblemene må derfor løses internasjonalt. Norge har vært og må fortsatt være en viktig pådriver i internasjonalt miljøvernsamarbeid. De viktigste samarbeidspartnerne våre er nå EU gjennom EØS-samarbeidet ECE-samarbeidet om langtransporterte luftforurensninger UNEP om en global konvensjon om miljøgifter OSPAR i forhold til havforurensning Også i våre nærområder ser vi store utfordringer på miljøsiden. Vi har store miljøutfordringer i vårt naboland Russland. Her må vi som et rikt vestlig land vise ansvar og også bidra økonomisk. Jeg er glad for det løftet som Regjeringen nå legger opp til i budsjettinnstillingen. Atomsikkerhet i våre nærområder er viktig, noe vi nylig er blitt minnet om. En annen viktig internasjonal avtale innenfor miljøarbeidet vårt er Kyoto-protokollen, som nå blir fulgt opp med forhandlinger i Haag. Vi må få på plass et godt internasjonalt regelverk for bruk av fleksible mekanismer, slik at vi sikrer reelle utslippsreduksjoner. Vi må for all del få Haag-konferansen til å lykkes med sine forhandlinger, slik at et tilstrekkelig antall land vil ratifisere Kyotoprotokollen. I tillegg til Kyoto-mekanismene skal vi ha på plass et nasjonalt kvotesystem. Et slikt system vil være svært viktig for det nasjonale klimaarbeidet. Regjeringen har varslet at den vil legge fram en stortingsmelding om oppfølging av Kvoteutvalgets innstilling våren 2001. Videre er Gøteborg-protokollen om langtransportert grenseoverskridende luftforurensning viktig. En proposisjon om ratifikasjon er nå til behandling i Stortinget. Den tar for seg SO2, NOx, ammoniakk og flyktige organiske forbindelser. Områder med forsuringsskader har blitt redusert i Norge de senere årene, men likevel må vi konstatere at i 7-8 pst. av arealet vårt er skadene over tålegrensen. Kyoto-avtalen og Gøteborg-protokollen er to viktige eksempler innenfor det internasjonale miljøvernarbeidet, hvor vi kan få hånd om disse internasjonale utslippene. Jeg vil også nevne avfallsproblematikken. Arbeiderpartiets mål er at generert mengde avfall skal være vesentlig mindre enn den økonomiske veksten. Den mengde avfall som er til sluttbehandling, må reduseres, og vi må ta hånd om spesialavfallet på en forsvarlig måte. Energi- og miljøkomiteen har i den innstillingen som vi nå behandler i dag, bedt Regjeringen se på avfallspolitikken. Vi vil få anledning til å drøfte dette i en større sammenheng i forbindelse med neste melding om rikets miljøtilstand, som vil komme om kort tid. Til slutt: Rovvilt er nå satt på dagsordenen i ganske sterk grad. Arbeiderpartiet har tatt viktige initiativ i rovdyrpolitikken. Vi har nå til behandling flere forslag om rovdyrproblematikken i tiden fremover. Vi må nå se å få inn resultatene av den politikken som er lagt opp. Så håper jeg vi vil få konstruktive debatter i Stortinget om rovdyrene, og at det samme flertallet står ved lag.