Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-21:
La meg først kommentere noe av det representanten Apelthun Sæle var inne på, hvor appellen til meg var at de humanitære organisasjonene måtte bli mer involvert – jeg går ut fra at representanten tenkte på som nemndmedlemmer. Da viser jeg til mitt hovedsvar og vil også bare si at de humanitære organisasjonene i forberedelsen, altså før vi gjorde det endelige vedtak, har vært nær knyttet til hva dette skulle bli. Jeg har oppfattet hele veien at de har vært glad for at vi nå har fått på plass denne nemnda. De aksepterte også forslaget, som ble vedtatt i Stortinget, om å gå ned fra fem til tre representanter, slik at de fikk én, men at de var i hver enkelt nemnd. Så jeg føler at de har vært inne hele veien. Når representanten sier at nemndmedlemmene må få innflytelse på bunken med saker, hvilke saker som skal behandles osv., må jeg bare vise til det jeg sa. Utlendingsnemnda er etter Stortingets vedtak et domstolliknende organ. Det disse nemndmedlemmene skal gjøre, er å sette seg inn i sakene, delta i behandlinga og fatte vedtak. Noe mer enn det har verken storting eller regjering eller noen gitt dem noe mandat til å gjøre, og det mener jeg heller ikke de bør, nettopp fordi det er et domstolliknende organ. Så til spørsmålet om de som fikk endelig avslag – hvis jeg forstod representanten riktig – på sine søknader før jul, nå kan få en ny vurdering i Utlendingsnemnda. Det mener jeg at de ikke bør. Har en fått et avslag før den nye ordninga ble etablert, så er det det avslaget som gjelder, selvfølgelig med mindre det kommer helt nye opplysninger inn i bildet. Det er da noe som blir vurdert i det enkelte tilfellet. Men at en generelt skal få saken vurdert en gang til, mener jeg ikke er riktig. Så til representanten Solberg. Representanten peker på et veldig vanskelig og viktig problem. Det som faktisk skjedde, var at Justisdepartementet satte i gang med en voldsom dugnad i fjor, nettopp for å få restansene ned, slik at det skulle være minst mulig som gikk over til den nye nemnda – den skulle starte med mest mulig blanke ark. Det var det vi tok sikte på. Og jeg trur det er lenge siden det har vært behandlet så mange saker i Justisdepartementet i løpet av et år som i fjor. Det som da skjedde, var at det en stund før jul kom mange saker over fra UDI. Det er slikt som dessverre er veldig vanskelig å forutsi, fordi det er vanskelig for oss og også for UDI, før de har behandlet sakene, å vite hvem som får lov til å bli i landet og hvem som får avslag. Så var det da, som representanten er kjent med, så mange som hadde fått avslag, og dessverre ble restanser overført. Jeg har ikke fasitsvaret på dette, men jeg mener at uansett hvordan man snur og vender på denne bunken, så er det en kraftig utfordring. Vi har så langt sagt at de må prioritere de nye, men jeg er veldig oppmerksom på problemet. Jeg er i dialog med ledelsen i Utlendingsnemnda om det på generelt grunnlag, og direktøren og ledelsen i nemnda er også veldig opptatt av det og er innstilt på å prøve å jobbe det ned så fort som overhodet mulig. Men jeg er veldig oppmerksom på det, og jeg følger selvfølgelig veldig nøye med på det. Tida går altfor fort. – Når det gjelder det representanten Bjørnsen her tar opp, så opplever jeg at mange av de problemstillingene dreier seg om hele asyl- og flyktningpolitikken, integrering osv. Det får vi rikelig anledning til å diskutere videre i forbindelse med den stortingsmeldinga som skal behandles. Evalueringa skal komme – ja. Men jeg synes ikke vi skal felle en dom over ei nemnd som på dette tidspunktet ennå ikke har kommet ordentlig i gang.