Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Jeg vil også begynne med å gratulere Venstre, Fremskrittspartiet og Høyre med å ha funnet sammen i en ny regjering og å ha lagt fram en regjeringserklæring og en plattform fra Jeløya, som vi har lest med stor interesse. Jeg forsto på ordskiftet tidligere i dag mellom Terje Breivik og representanten Christensen at Breivik mente at man hadde funnet sammen mot alle odds. Det var kanskje noe mindre overraskende for en del av oss andre at dette skjedde, men det har i hvert fall skjedd, og vi har da en ny regjering som vi anser som en blå-blå-blå regjering, hvor Venstre har forsterket mange av de sidene som gjør Høyre og Fremskrittspartiet til høyrepartier. Men dem om det. Når det gjelder erklæringen som ble framført i går, sier den mye bra. Den har mange høye, gode – litt luftige – mål, og det å diskutere den fra en opposisjonsposisjon blir litt som å prøve å holde et slags motinnlegg til en 17. mai-tale, og det er ikke så enkelt. Derfor må vi også ta plattformen fra Jeløya i bruk. Riktignok er plattformen fra Jeløya relativt full av «vurdere» og «utrede» – det er 102 eksempler på at noe skal utredes, eller at det skal startes en utredning, men det er også en viss klarhet i hva det egentlig er som gjelder. Representanten Bru sa i denne debatten tidligere i dag at Jeløya og erklæringen fra i går var mye mer ambisiøs på klimaområdet enn hva Soria Moria var i 2005. Nå mener jeg at Soria Moria-erklæringen i 2005 var svært ambisiøs for sin tid, for man må forstå dette i forhold til hvor man er i den internasjonale utviklingen. Jeg vil si at det nå står mange bra mål her, og jeg erklærer at Arbeiderpartiet ser fram til å samarbeide om de målene, men man må ha et ambisjonsnivå som står i forhold til at vi nå har Parisavtalen bak oss, vi har klare forpliktelser – vi har forpliktelser vi skal oppfylle sammen med andre, og vi har forpliktelser vi skal oppfylle på egen hånd – og i de kommende debattene om disse spørsmålene kommer vi til å ha en ganske inngående diskusjon om de konkrete virkemidlene. Det feltet som jeg hadde lyst til å nevne spesielt, er karbonfangst og -lagring. Jeg oppfatter det slik at Jeløya-plattformen på mange måter er mindre ambisiøs enn det Sundvolden-erklæringen var fem år tidligere. Det er flere forbehold bygget inn i denne erklæringen, og det forundrer meg litt, spesielt fordi Venstre er med. Jeg mener at det er av overordnet betydning at vi lykkes med å opprettholde og videreføre en foregangsrolle innenfor karbonfangst og -lagring. Det er kanskje bare passe interessant at jeg og Arbeiderpartiet mener det, men det mener også en samlet industri, en samlet fagbevegelse og en samlet miljøbevegelse. Dette er ekstremt viktig å ha tydelighet rundt, og vi kommer til å være ambisiøse der. Så ønsker vi velkommen en del andre ting, bl.a. at skattefordelene med elbil videreføres, noe vi ser også lå i Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett. Her ønsker vi velkommen etter; vi regner med at Venstre har hatt medvirkning til det, og det anerkjenner vi – tilsvarende på en del områder innenfor naturforvaltning. Men vi vil se hva som skjer i praksis. Jeg har også lyst til å si at det vi gjerne skulle ha hatt noe mer klarhet i, er hva regjeringen egentlig mener når det gjelder klimarisikoutvalget. Vi har ønsket det velkommen, det er en god idé. Men vi har fått litt ulike svar på om det også vil gjelde petroleumsregimet. Ifølge mandatet skal det ikke gjøre det. Så hørte vi statsråd Skei Grande antyde at det kanskje etter hvert skulle gjøre det likevel. Det er kanskje en god idé, men det hadde vært bra å ha en tydelighet rundt akkurat det, for det er et av de viktige spørsmålene for oss. I erklæringen som ble framført av statsministeren i går, ble det ikke sagt noe som helst om olje og gass og om oljen og gassens framtid. Man må til plattformen for å finne mer om det. Jeg tror det her er viktig at vi på den ene siden sender klare og tydelige signaler til næringen om at den skal være med oss i mange år framover – det er en viktig del av norsk industri, det er viktig for norske arbeidsplasser. Men vi skal også ha en ambisjon om å trekke dem med i den lange omstillingen til en virkelighet hvor de er mindre tunge, og hvor andre energiformer og industriformer står lenger framme. Så her er det noen spede begynnelser. Man kan være betydelig mer konkret. Arbeiderpartiet ser fram til et godt samarbeid om disse spørsmålene, for det er viktig at vi som lever i dag, er like ambisiøse og like tydelige på den lange veien for norsk næringsliv og norsk arbeidsliv som de som gikk foran oss, var da de tok oss inn i det samfunnet vi er en del av i dag.