Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
Regjeringen og Stortinget har en felles og stor bekymring. Det er at så mange ikke fullfører videregående opplæring. Statistikken som vi både har hørt referert her fra talerstolen i dag, og som vi også kjenner godt til fra før, viser at en av tre ikke fullfører yrkesrettet utdanning. For først å kommentere litt representanten Elviks innlegg, om at det var St.meld. nr. 16 som smittet stortingsrepresentantene til et engasjement for denne saken. Jeg mener at det faktisk er feil. Dette er en bekymring som flere av representantene fra denne komiteen har tatt opp i Stortinget mange, mange ganger. Jeg tror at vi kan ha gjensidig respekt for at dette er noe som bekymrer enhver representant som jobber for å bedre skolen og å ha en god norsk skole. Jeg er helt enig med forslagsstillerne i at frafallsproblematikken har varierte årsaker, og at det dermed er grunn til å forsøke ulike virkemidler for å møte utfordringene. Derfor vil Kristelig Folkeparti stille seg bak de fleste forslagene i dokumentet. Mange av forslagene har vi kommentert også i innstillingen til St.meld. nr. 16, og jeg vil derfor i denne omgang konsentrere meg om to av forslagene, nemlig nr. 1 og nr. 3 i innstillingen. I innstillingens forslag nr. 3 bes Regjeringen legge fram en konkret tiltakspakke for hvordan man kan bidra til å gi foreldre virkemidler for å engasjere seg positivt i barns skolegang. Dette er et godt forslag, og jeg synes det er trist at ikke flertallet, regjeringspartiene, er med på dette. I stortingsmeldingen om sosial utjevning i skolen vektla Regjeringen at skolen reproduserer de ulikhetene som finnes i hjemmet. Regjeringens konklusjon var at det da skulle settes inn tiltak i utdanningssystemet for å kompensere dette. Vi påpekte den gang at for å gi elever med lavt utdanningsnivå hjemme et bedre læringsnivå, må vi satse mer på et hjem–skole-samarbeid, hvor man styrker hjemmets forståelse av skolen og av at hver eneste forelder, uansett bakgrunn, er en av de viktigste ressursene for barnets læring. I innstillingen til saken vi i dag debatterer, sier regjeringspartiene at hjem–skole-samarbeid er viktig, men de vil likevel ikke være med på en tiltakspakke som systematiserer og styrker en slik type samarbeid. Jeg mener det burde vært mulig å forplikte seg på dette området med konkrete tiltak. Vårt fellesprosjekt bør være å sette i gang tiltak som gjør at vi kommer dit at alle foreldre ser at de er ressurser for sine barn. Dette er lærerne opptatt av, dette er foreldreutvalgene opptatt av, og forskning viser at dette er viktig. I innstillingens forslag nr. 1 bes Regjeringen om å legge fram en konkret opptrappingsplan for at alle elever som ønsker det, skal få gratis leksehjelp. Jeg har registrert at Regjeringen i revidert nasjonalbudsjett foreslår midler til forsøk med bl.a. leksehjelp, og det er bra. Dessverre går altfor mye av midlene til å teste ut regjeringspartienes drøm om en heldagsskole, men vi skal la det ligge i denne omgang. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig å understreke at for mange barn kan det være viktig å få støtte og hjelp til lekser, når hjemmet ikke kan gi det. Det som er viktig å påpeke er at det drives mange gode tilbud i det frivillige. Frivillige organisasjoner, som f.eks. Røde Kors, driver med leksehjelp i mange distrikts- og lokalforeninger. En plan for å kunne tilby en mer systematisk leksehjelp til barn som ønsker det, slik det foreslås i forslag nr. 1, må derfor etter Kristelig Folkepartis mening også ivareta og gi muligheter til at organisasjoner med stor kompetanse på området kan tilby lignende tilbud. Kristelig Folkeparti er med på de forslagene som går fram av innstillingen.