Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-06-13:
Irak-konflikten og spliden mellom USA og flere allierte NATO-land har skapt økt fokus på den sikkerhetspolitiske utfordringen og på NATOs framtid. Senterpartiet er opptatt av at denne alvorlige debatten tar utgangspunkt i veloverveide og nøkterne analyser av situasjonen. Etter vår mening er det ingen andre enn NATO som kan garantere vår kollektive sikkerhet. Verden er i en brytningstid, og det sikkerhetspolitiske bildet framstår som labilt. Debatten om hva dette nye konfliktbildet betyr for oss i Norge og vår sikkerhetspolitiske framtid, er viktig og har fått vind i seilene. Men vi skal også være klar over at denne debatten benyttes av aktører som ønsker å så tvil om de sikkerhetspolitiske valgene som Norge pr. i dag har satset på. Det er ikke tvil om at 60 års atlantisk samhold er satt på prøve. Man kan si at man er i en fase hvor samholdet både blir testet og redefinert. Irak-krigen har utfordret både rutiner for samarbeid og reaksjonsmønstrene i internasjonal politikk. Men jeg er overbevist om at NATO tåler de rystelser som organisasjonen nå går igjennom. Noen mener at Bush-administrasjonens opptreden internasjonalt bør føre til at USA skyves ut av samarbeidsstrukturer på tvers av Atlanteren, og at EU skal bygges opp som en balanserende kraft til USA på bekostning av NATO. Dette er etter min oppfatning en kortslutning. Det er et faktum at verden i dag har én supermakt. Denne supermakten har i dag en administrasjon som i mange sammenhenger gjør mange av oss bekymret på grunn av sin politiske kurs. Men det ville være en totalt feilslått strategi av oss å isolere USA; det ville bidra til å bygge opp konkurrenter. Det vi må gjøre, er å inkludere USA tettere i samarbeidsstrukturer. Vi må også tørre å si ifra når USA går over streken. Norge har en posisjon som gjør det mulig å spille en konstruktiv rolle i å bygge ned spenningen som er oppstått i NATO. Framferden til president Bush i internasjonal politikk har gitt EU-tilhengerne vann på mølla. Deres resonnement er at vi trenger et sterkt EU som kan utgjøre en motvekt til USA. EU må bli en stormakt på linje med USA – ikke bare en stormakt, men en militær stormakt, dersom vi skal følge logikken til enkelte på ja-siden. Dersom EU skal kunne balansere USA som militær stormakt, er det snakk om radikale grep i forhold til både satsing på forsvarsbudsjettene i de europeiske statene og ikke minst vilje til å satse enorme summer på teknologi og kapasitetsoppbygging. Det får bli EUs sak. Jeg kan ikke se at det er tjenlig. Det overrasker meg at særlig ja-folk på venstresiden i norsk politikk har brukt dette supermaktsargumentet så offensivt som man har gjort i en del sammenhenger. En balanserende supermakt i USA forutsetter for så vidt også at nasjonalstatene i EU greier å samles om en felles utenriks- og sikkerhetspolitikk. NATO vil bestå og vil gå inn i en fase med redefinering. USAs nye sikkerhetspolitiske strategi, som bygger på forebyggende angrep, kombinert med NATOs økte ambisjoner gjennom Out of Area, kan være en blanding som gjør NATO til en mer offensiv allianse enn de fleste hadde forestilt seg. Dette må diskuteres på alvor i tiden framover, både i Norge og i NATOs organer. Norge må etter min mening ikke stille seg i bresjen for det som oppfattes som et mer offensivt NATO. Vi bør snarere konsentrere oss om å sikre våre egne områder og derigjennom ivareta en helt sentral allianseforpliktelse.