Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-02:
Taxfree er i sannhet en underlig konstruksjon. Vi har etablert et internasjonalt system for at noen – ikke alle, men de som reiser – skal få slippe å betale avgift på noe de fleste land mener er så skadelig at det burde være avgiftsbelagt, enten det gjelder alkohol, tobakk eller sukker. Det er et system som fører til en nokså usosial fordeling av den avgiftsbyrden som vi pålegger befolkningen, der de som reiser mye, i praksis kan få hele sitt alkoholforbruk – eller annet forbruk, av sukker eller tobakk – dekket uten avgifter, mens de som reiser lite, som gjerne er de som har minst fra før i samfunnet vårt, må betale avgift hver gang de skal kjøpe en flaske vin eller en pakke røyk. På toppen av det har vi i Norge innrettet oss med et system der inntektene fra taxfree-salget subsidierer deler av flytrafikken og nettverket vårt av flyplasser, noe som også gir noen underlige miljøpolitiske vridninger når vi ser hva slags forskjellig finansieringssystem vi har for flyplasser versus f.eks. jernbane, som er avhengig av å få bevilget krone for krone til nyinvesteringer over statsbudsjettet. Når vi i tillegg ser at det inngås kontrakter med kommersielle aktører på dette området med en varighet som, slik representanten Bollestad påpekte, er helt hinsides andre avtaler man inngår med aktører som skal levere viktige samfunnstjenester, som innen barnevern eller rusomsorg, synes jeg at tiden virkelig er moden for den helhetlige utredningen som flertallet i dag kommer til å be om. Det vil gi oss en anledning til å diskutere om vi bør ha en taxfree-ordning, hvordan den i så fall bør være innrettet, om det er sånn at andre lands taxfree-ordninger gjør at vi er nødt til å ha en egen, eller om vi har en handlefrihet vi kan bruke. Den debatten kommer da. Så er dette en debatt om hvordan vi organiserer den taxfree-ordningen vi faktisk har. Da er SVs klare syn at disse inntektene bør tilfalle Vinmonopolet. Det er Vinmonopolet som er det redskapet storting og regjering har pekt ut til å føre en aktiv alkoholpolitikk og skaffe til veie alkoholholdige drikker til dem av oss i Norge som ønsker seg det. Så innser vi også at det ligger klare begrensninger i den avtalen som er inngått, men jeg kan ikke se at det står i veien for at Stortinget uttrykker sitt syn på hvordan organiseringen bør være i framtiden. Derfor er jeg litt forundret over at regjeringspartiene er mer opptatt av å kverulere rundt den avtalen enn faktisk å avklare hvordan de mener dette ideelt sett burde organiseres. Jeg vil til slutt gi en kort gjennomgang av SVs stemmegivning. Det har blitt en feil i innstillingen som vi må ta på vår egen kappe. Forslag nr. 3 fra SV tar jeg ikke opp. Det fremmes ikke og skal ikke voteres over. SV skal stemme sammen med Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre for forslag nr. 1. Det skulle da gi et flertall for det forslaget. I tillegg forstår jeg begrunnelsen for at Arbeiderpartiet har fremmet et nytt forslag, forslag nr. 4. Det er et ønske om å understreke nettopp det jeg sa, at vi ikke har annet valg enn å anerkjenne at det er juridisk bindende og gyldige avtaler som er inngått. Vi kommer likevel til å stemme for forslag nr. 2 og imot forslag nr. 4, men det handler om at vi hele tiden har oppfattet at intensjonen bak forslag nr. 2 er å si noe prinsipielt om hvordan vi vil at organiseringen skal være, og gi regjeringen beskjed om at det er det vi ønsker så snart det er mulig. Med denne forklaringen til vår stemmegivning vil vi stemme for forslag nr. 1 og forslag nr. 2 og imot forslag nr. 4.