Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-04-30:
Representanten Gullvåg tar opp et tema som har vært – og er – viktig for Regjeringen. Spørsmålet berører både mitt og nærings- og handelsministerens område. For å motvirke sosial dumping til sjøs har Regjeringen vedtatt å innføre krav om tillatelse til å arbeide for utenlandske sjøfolk på utenlandsk registrerte skip i norsk innenriksfart. Kravet innebærer at norske lønns- og arbeidsvilkår må etterleves. Bestemmelsen er tatt inn i utlendingsforskriften og vil, som representanten viste til, tre i kraft 1. mai, altså i morgen. Innføringen av dette kravet er en oppfølging av Regjeringens handlingsplan mot sosial dumping og Soria Moria-erklæringen. Forskriften er blitt utformet i samsvar med Havrettskonvensjonens bestemmelser om havenes frihet, herunder retten til fri skipsfart og navigasjon på verdenshavene. Forskriften omfatter dermed kun skip under fremmed flagg i trafikk av et visst omfang mellom norske havner og ikke skip som benytter seg av havenes frihet til fart gjennom norske havområder. Som nevnt trer forskriftsbestemmelsen i kraft 1. mai. Vi har således ikke høstet erfaringer med den nye reguleringen. For tiden har vi dessuten til vurdering spørsmålet om å utvide kravet til også å gjelde utenlandske sjøfolk som arbeider om bord på utenlandsk registrerte skip i fast trafikk på norsk sokkel. Bakgrunnen for dette er at vi ønsker å sikre lønns- og arbeidsvilkårene for sjøfolkene også i denne virksomheten. På sokkelen vil Havrettskonvensjonens regler om fri ferdsel på verdenshavene slå sterkere inn, ettersom skipene beveger seg utenfor norsk territorialfarvann. Vi legger til grunn at fast trafikk mellom norske fastlandshavner og norsk sokkel kan omfattes av en slik regulering. Utenlandsk registrerte skip i internasjonal trafikk mellom utenlandske havner og innretninger på norsk sokkel faller utenfor området for norsk jurisdiksjon og er omfattet av våre internasjonale forpliktelser, bl.a. EØS-avtalen, WTO, frihandelsavtaler samt bilaterale avtaler. Dersom norske myndigheter kjøper sjøfartstjenester fra utenlandsk registrerte skip, kan anskaffelsesregelverket, nærmere bestemt forskrift om lønns- og arbeidsvilkår i offentlige kontrakter, være et virkemiddel. Etter disse reglene kan oppdragsgiver i sine kontrakter stille krav om at ansatte skal ha lønns- og arbeidsvilkår som ikke er dårligere enn det som følger av gjeldende landsomfattende tariffavtale. Dette regelverket implementerer ILO-konvensjon nr. 94, om arbeidsklausuler i offentlige kontrakter. For skip som seiler under norsk flagg, vil også allmenngjøring av tariffavtaler kunne være et virkemiddel. Med visse begrensninger kan allmenngjøringsordningen også omfatte flyttbare innretninger og fartøy i petroleumsvirksomheten. Regjeringen arbeider på flere plan for å legge til rette for norsk skipsfart. I Regjeringens maritime strategi, «Stø kurs» fra 2007, er visjonen at Norge skal være en ledende maritim nasjon. Vi har mål om å være verdensledende på maritim kompetanse. «Stø kurs» inneholder en rekke tiltak for å gjøre rammebetingelsene i Norge mer konkurransedyktige. Disse omfatter en ny rederibeskatning, videreføring av nettolønnsordningen samt målrettet satsing på maritim kompetanse, maritim forskning og tiltak for mer miljøvennlig skipsfart ledsaget av budsjettmidler. Tilskudd for sysselsetting av sjøfolk, herunder nettolønnsordningen, skal sikre norsk maritim kompetanse og rekruttering av norske sjøfolk og berører om lag 11 500 sjøfolk om bord på NOR- og NIS-registrerte skip, og årets bevilgning er på 1 750 mill. kr. I en evalueringsrapport som nylig ble lagt fram om tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk, går det fram at ordningen virker etter formålet og har hatt en positiv effekt på sysselsettingen av sjøfolk. Rapporten sier at uten nettolønnsordningen hadde et betydelig antall skip flagget ut, og bortimot halvparten av sjøfolkene i ordningen ville ikke hatt jobb til sjøs. Dessuten har ordningene gjennom innbetalinger til Stiftelsen Norsk Maritim Kompetanse medført en sterk økning i antall opplæringsstillinger om bord på norske skip og en økning i rekrutteringen til maritim utdanning. Regjeringen ønsker å legge forholdene til rette for at de maritime næringene fortsatt skal velge Norge som vertsland. Dette betyr satsing på maritime arbeidsplasser både til sjøs og i de tilknyttede virksomheter på land. Jeg vil nevne næringsministerens kampanje «Norge som maritimt vertsland», som ble lansert i november 2009. Formålet med kampanjen er å få lagt ny maritim aktivitet til Norge, både gjennom å få utflyttet norsk virksomhet tilbake og å tiltrekke oss utenlandske aktører. Nærings- og handelsdepartementet er i gang med å kartlegge regelverk og prosedyrer som kan være til hinder for valg av norsk flagg. Bruk av norsk register bidrar til økt tilknytning mellom rederiene og det norske maritime miljøet. Dette vil kunne gi positive sysselsettingseffekter i Norge både om bord på de aktuelle skip og på land gjennom kjøp av norsk maritimt utstyr og maritime tjenester. Et viktig tiltak i den maritime strategien var også norsk ratifikasjon av ILO-konvensjonen om sjøfolks arbeids- og levevilkår. Konvensjonen ble vedtatt i 2006 og vil ventelig kunne tre i kraft i 2012. Norge ble den første europeiske stat, og den femte totalt, som ratifiserte den, noe som skjedde 10. februar 2009. Konvensjonen er en milepæl i det internasjonale arbeidet med å styrke sjøfolks rettigheter globalt, og den vil være et viktig bidrag i arbeidet med å begrense sosial dumping. Dette viser at Regjeringen arbeider aktivt for å ivareta konkurranse- og rammebetingelser, samtidig som det stilles vilkår for konkurransen i form av tiltak som skal forhindre sosial dumping.