Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-08:
SV støtter det forslaget som ligger på bordet i dag. Men jeg synes vi må ta denne diskusjonen ut fra det store perspektivet, der også regjeringen er enig i at vi skal øke norsk matvareproduksjon. Hvis det er utgangspunktet, må virkemidlene tilpasses det og ikke en eller annen politisk ideologi som sier at man tror at matvarer er akkurat som hvilken som helst vare, som man skal ha mest mulig åpenhet og mest mulig handel med. For det fungerer ikke slik i et land som Norge, der grunnlaget for matproduksjon må forholde seg til klima og topografi og helt naturgitte forutsetninger som gjør at norsk landbruk ikke vil kunne fungere i et frihandelsperspektiv. Norsk landbruk må ha tollvern. Norsk landbruk må ha samarbeid og samvirke, og norsk landbruk trenger også budsjettstøtte ut fra et realistisk syn på hvordan det er i praksis. Så sier representanten Gundersen at man må forholde seg til verden. Ja, hvor ble det av den økte norske matproduksjonen oppi dette? Er det noe som i så fall skal skje på importert kraftfôr? Er det norsk matproduksjon? Det er det slettes ikke. I valgkampen var flere delegasjoner fra bl.a. Høyre i Brussel og ba om å bli pisket på dette området. Etter valget, med den nye regjeringen, har også europaministeren vært i Brussel og gitt til kjenne et syn der han ønsket å reversere dette, og i ettertid har han selvfølgelig måttet gå en forsmedelig tapsgang tilbake til Stortinget, der det ikke var noe flertall for dette forslaget. Men når jeg leser merknadene her og brevene fra regjeringen, og ikke minst når jeg hører debatten her i Stortinget, blir jeg veldig usikker på hvordan dette kommer til å gå. Her hviler det et tungt ansvar på Kristelig Folkeparti og Venstre, for de er også ganske utydelige i dag – synes jeg – på om de faktisk står fast på dette med tollvernet. Jeg har forhandlet ganske mye i min tid, også som arbeidsgiver, og det er vel sånn at hvis man i utgangspunktet gir veldig tydelige signaler om hvilke saker det er man kan tenke seg å tape, og hvilke saker det er viktigst for en å vinne, er det ikke så vanskelig for motparten å fange opp det. For å si det sånn: Man skal være ganske døv og blind hvis man ikke nå i EU-systemet har fanget opp hva det er denne regjeringen vil, og de skriver det til og med om igjen nå, i brev til komiteen, at de har vært i EU og informert om at de har de en målsetting om å reversere dette. Hvordan skal disse forhandlingene da lykkes, hvis ikke Venstre og Kristelig Folkeparti nå er tydeligere på at de ikke vil akseptere dette, og at forhandlingene skal skje på det premisset at det er Stortingets flertall som ligger til grunn, nemlig at ostetollen nå skal ligge fast? Venstre var oppe her og sa at de faktisk ønsker å endre tollsatsene. Det skal riktignok skje litt over tid, men hva er det for noe? Det skal ikke skje brå endringer – hva er det for noe? Når man så tydelig gir regjeringen en oppbakking som gjør at de kan reise og tape denne saken, som er så viktig for norsk landbruk, særlig hvis man også kombinerer dette med utsagn som økt lønnsomhet i landbruket, blir det litt vanskelig å forstå hvordan den landbrukspolitikken skal se ut som skal kunne ivareta dette. Jeg kommer fra et av de viktigste landbruksfylkene, og et fylke som også har en stor næringsmiddelindustri, nemlig Hedmark. Det er tusenvis av arbeidsplasser, og det er en fornybar næring, som produserer det viktigste produktet som finnes i hele verden, nemlig mat, for det er vi avhengig av. Så dette er umistelige arbeidsplasser, både i primærlandbruket og i næringsmiddelindustrien. Det er ikke framtidsrettet å føre en politikk som gjør at det både blir færre som har næringen sin i landbruket, eller færre i næringsmiddelindustrien. Og det har industrien gitt klare signaler om at det blir hvis man rokker ved det byggverket som står der, og reduserer noen av de virkemidlene som den tidligere regjeringen så var nødvendig å få på plass.