Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-11:
La meg først bare påpeke en liten feil i innstillingen. Under «Forslag fra mindretall» står det at forslag nr. 1 er fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Kristelig Folkeparti – det skal selvfølgelig være Senterpartiet, og ikke Kristelig Folkeparti. Det er bra at Høyre nå har begynt å interessere seg for tog, men det er et uttrykk som heter å «kaste barnet ut med badevannet», og det er det Høyre og Fremskrittspartiet gjør når de foreslår å splitte Jernbaneverket opp i to statlige selskaper. Som pendler er jeg fortvilet over hvor sakte det går med utbyggingen og hvor dårlig service vi veldig ofte møter. Skiftende regjeringers forhold til toget har vært mer svikefullt enn noen kjærlighetshistorie kan være. Vi sliter med etterslep på vedlikehold og på utbygging. Den rød-grønne regjeringa har gjort et kjempeløft ved å tredoble bevilgningene, men samtidig må det sies at det ikke er nok. Befolkningsvekst i østlandsområdet vil gi økt transportvolum, og veibygging kan ikke løse dette. De siste tiåras motorveiutbygging har bare flyttet på flaskehalsene. Samtidig er det slik at skal vi ha en klimamessig bærekraftig samferdsel, krever det faktisk en tredobling av togbruken på bekostning av bil. Så det er helt nødvendig å øke takten i jernbaneutbyggingen. Men som pendler blir jeg helt oppgitt når jeg ser forslag som det Fremskrittspartiet og Høyre kommer med. Ja, vi har problemer med jernbanen – det går seint – men la oss ikke i fortvilelsen over dette hoppe på løsninger som vil gjøre det hele verre. Det er som Stein Nilsen sa, å diskutere tapetet i 2. etasje når det brenner i 1. etasje. La oss ikke hoppe på løsninger bare fordi det er noe nytt. Vi må ikke gjøre mer av det som ikke nytter, bare for å demonstrere noe som skal se ut som politisk handlekraft. Jeg orker ikke mer venting på perrongen fordi noen vil gjennomføre ideologiske eksperimenter. Vi har grundig erfaring fra andre land for at oppsplitting ikke løser problemet. Sveits er verdens beste jernbaneland – du kan stille sveitseruret ditt etter toget der. Der eier den statlige jernbanen også sporet. Da British Rail ble privatisert, fikk Storbritannia et privat selskap som eide skinnegangen. De splittet opp ansvaret i ulike områder og satset på storstilt outsourcing. Men selskapet gikk konkurs, og det første det nye statlige jernbaneverket gjorde, var nettopp å ta tak i jobben med å samle ansvaret for å gjenvinne kontrollen med vedlikehold og utbygging. Norge er et atskillig mindre jernbaneland enn Storbritannia og Sveits. Enda mer enn dem er vi avhengig av at kreftene brukes målrettet og samlet. Det er mangel på kompetanse, finansiell styrke og materiell. Løsningen er ikke oppsplitting. Framfor at f.eks. Flytoget og NSB skal motarbeide hverandre gjennom konkurranse, må de heller samarbeide for de reisendes beste. Aftenposten skriver i dag om Jernbaneverkets store problemer med å skaffe kompetent arbeidskraft. Bondevik II-regjeringas siste hilsen til oss reisende var jo å splitte opp Jernbaneverket. Det ble varslet oppsigelse av 800 ansatte, og mange tok sluttpakker og forsvant. Sjøl om den rød-grønne regjeringa gjorde om det vedtaket, sliter Jernbaneverket fortsatt med å skaffe tilbake de som sa opp. Bondevik-regjeringas politikk førte til at det på Vestfoldbanen ikke var folk igjen til å reparere kjøreledninger, og at mangelen på folk som hadde greie på signalanlegg, var prekær. Vi får ikke et velfungerende jernbanesystem på Østlandet før vi får dobbeltspor på strekningen Halden–Lillehammer–Skien. Jeg er enig i at det bør bygges som ett prosjekt – sammenhengende. Det er helt rett at det vil føre til lavere utbyggingskostnader, raskere gjennomføring og dermed større samfunnsnytte. Men det kan gjøres på mange måter. Det er ikke behov for å kaste barnet ut med badevannet, altså å foreta noen selskapsoppsplitting for å få til en slik langsiktig finansiering. I statsbudsjettet er det som nevnt åpnet for en ordning som gjelder Oslo–Ski. Jeg mener at Regjeringa må foreslå en liknende helhetlig utbygging av dobbeltspor for hele intercitytriangelet. Men det er en sak som vi forhåpentligvis kan komme tilbake til i statsbudsjettet. Vestfoldbanen mistet 200 000 passasjerer siste år som følge av at det ble åpnet ny firefeltsvei inn til Tønsberg. Da hadde NSB kommet opp på omtrent det nivået av passasjerer som de mistet forrige gang det ble åpnet en motorveitrasé. Jeg vil utfordre flertallspartiene i transportkomiteen: Skal det nå være togets tur – også på bekostning av framtidige store motorveiprosjekter på Østlandet?