trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2020-11-11:
Jeg er på jakt etter nye verktøy, nye metoder for å bekjempe denne typen kriminalitet, og når Arbeiderpartiet nå aktiviserer seg på området, er jeg veldig glad for det. Da diskuterer vi gjerne nye forslag. Det er riktig som representanten sier, at vi i dag har regler knyttet til inndragning. Da vi ba Straffelovrådet som er sammensatt av svært kompetente teoretikere og praktikere, om en vurdering, var jo det nettopp for å se på om dagens regler er gode nok. For det er ikke slik at vi politisk sitter og bestemmer hvilke regler som skal brukes, hvordan det skal gjøres, og hvordan man skal iretteføre dette. Det er det politiet som gjør, i den praktiske hverdagen. Svaret vi fikk fra Straffelovrådet, var at reglene langt på vei virker godt. Vi kan ennå gjøre en jobb med å få opp bruken av disse i politidistriktene, og det jobbes det med. Det var fordi det var et hull knyttet til det faktum at vi vet at utbyttet kommer fra kriminalitet, men ikke fra akkurat hvilken handling. Det hullet er det vi tenker å tette her.
Monica Mæland (Høyre), 2020-11-11:
Jeg er alltid åpen for å lytte til forslag når det handler om å bekjempe kriminalitet, avdekke kriminalitet og forebygge kriminalitet, spesielt blant unge, og spesielt blant gjenger som er arenaer for å rekruttere unge. Det har vi alle et ansvar for. Det vi har gjort, er altså å styrke ressursene, vi har styrket metodene, vi har styrket verktøyene. Og det vi har på høring nå, er altså inndragning der man vet at utbyttet kommer fra kriminalitet, men der man ikke konkret kan si fra hvilken handling. Det er det vi har på høring nå, og det håper jeg vi skal få vedtatt. I tillegg har vi sendt på høring et forslag om å gjøre det kriminelt å delta i eller rekruttere til gjenger. Det er også et nytt lovforslag som vi håper at vi skal få fram til Stortinget, nettopp fordi vi hele tiden må finne nye metoder for å forhindre at folk er med i kriminelle gjenger, eller at noen blir med i gjenger.
Monica Mæland (Høyre), 2020-11-11:
Ordet «sendrektig» kjenner jeg meg ikke helt igjen i, ikke på egne vegne, men i hvert fall ikke på vegne av alle ansatte i Justis- og beredskapsdepartementet, som har jobbet hardt også dette året – ekstra hardt, vil jeg si. Men det er helt riktig at vi også vurderer sivilrettslig inndragning. Det har noen rettspolitiske sider ved seg, rett og slett fordi det er en annen bevisbyrde som må ligge til grunn for inndragning i en sivilsak enn i en straffesak, og vi skal fortsatt ivareta alle menneskers rettssikkerhet, kontradiksjon etc. Men det er noe av det vi ser på, rett og slett fordi vi ser at noen som ikke nødvendigvis er blitt tatt for kriminalitet, innehar verdier som åpenbart ikke kan begrunnes i den jobben man ikke har. Så jeg er ikke uenig i tilnærmingen, men det krever at vi ser ganske grundig på det, og det gjør vi.
Monica Mæland (Høyre), 2020-11-11:
Regjeringspartiene har god erfaring med å samarbeide med Fremskrittspartiet på dette feltet, både i og utenfor regjering, så det håper jeg vi skal fortsette med. Så har vi fått på plass, den tiden Fremskrittspartiet satt i regjering, flere fengselsplasser for ungdom. Vi har nå på høring forslag til endringer i ungdomsstraffen. Blant annet er det slik i dag at en ikke kan kombinere fengsel med ungdomsplan. Vi tenker at vi trenger større fleksibilitet, nettopp for å nå dem som begår alvorlig kriminalitet, men som vi trenger å hjelpe på andre måter enn gjennom straff. Man trenger utdanning, man trenger arbeid, man trenger psykososial oppfølging – det kan være mange ting. Så vi strammer inn koordineringen av ressursene, slik at de finner hverandre på en annen måte enn ved hjelp av frivillighet. Vi skal bruke mindre tid på å forhandle med ungdommen, men heller iverksette tiltak, som selvsagt kan påklages, og vi ser også på større fleksibilitet i utformingen av straffen. Men det skal ikke lønne seg å begå kriminalitet, og det signalet må være veldig tydelig.
Monica Mæland (Høyre), 2020-11-11:
I den saken har jeg full tillit til at politiet har gjort en grundig vurdering. Det er ikke der politiet har kontorlokaler, som forteller noe om hvilken type jobb de gjør, det er den jobben de gjør ute blant folk. Det er med tanke på å styrke jobben i Oslo øst at man ønsker en felles enhet og jobber med å få det på plass. Det er viktig at politiet er til stede, men ett av de kontorene som nevnes, Manglerud, er ikke engang åpent for besøkende. Dette er kontorlokaler mer enn der politifolk gjør en jobb. Den gjøres ute blant folk. Vi har styrket Oslo-politiet. Det er viktig fordi de er nødt til å jobbe med dette på en helt annen måte enn det en del andre politidistrikt gjør.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-11-11:
Det er sjølsagt fiffig å lage mange betegnelser, men det kan bare være én tingrett i hver rettskrets. Rettsstedene blir derfor filialer under den tingretten. Det betyr at 37 tingretter og 15 jordskifteretter blir nedlagt som sjølstendige domstoler. Det er et faktum statsråden faktisk må være enig i. Det samme gjelder det faktum at kravet om en minimumsbemanning på rettsstedene er fjernet i loven. Namdal tingrett vil altså ikke bestå som egen tingrett, som egen domstol. Dette gjelder også svært mange andre. De ansatte i Namdal tingrett er derfor veldig bekymret, naturlig nok. De sier at for dem betyr dette at de blir nedlagt, og det er vanskelig å se hvordan befolkningen i Namdalen i framtida skal være sikret like gode domstoltjenester som i dag. Forstår statsråden i det hele tatt de mange, mange hundre ansattes bekymring i denne saken, eller er dette bare et spill med begrep?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Ein kan bli litt forvirra over dette med minimumsbemanning og bemanning. Difor vil eg berre spørje om statsråden er einig i at så lenge det ikkje står noko om krav til bemanning i proposisjonen, kan sorenskrivaren, f.eks. i nye Telemark rettskrets, avgjere at bemanning og arbeidsdag skal vere Skien, ikkje Notodden og Kviteseid. I proposisjonen står det at arbeidsstaden er rettskretsen. Det er grunnen til veldig mange av desse spørsmåla, og det er òg bakgrunnen for at det hadde vore viktig i det minste å ha krav til bemanning. Er statsråden einig i at slik proposisjonen ligg no, blir det opp til sorenskrivaren å avgjere kvar folk skal jobbe?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Eg takkar for svaret. Dette betyr jo at den bekymringa er høgst reell når det gjeld bemanning. Domstolen består ikkje berre av dommarar. Dei består av viktige saksbehandlarar, støttepersonale over heile landet som i dag har arbeidsplassen sin anten på Notodden eller i Kviteseid. Når det gjeld fleksibilitet, har Arbeidarpartiet teke til orde for at me bør sjå på endringar i lovverket som imøtekjem dei sårbarheitene som me veit er der, utan å gjere strukturendringar. Når det gjeld kvalitet, og justisministeren begynner å snakke om hjernekirurgi, er det noko spesielt, for me snakkar ikkje om spesialistar her. Me snakkar om generalistar, om dommarar over heile landet. Kvifor er det ikkje aktuelt for justisministeren å vurdere å ta grep i lovverket som gjev oss den fleksibiliteten me treng for å flytte dommarar og saker utan å gjere endringar i rettskretsane, som fører til at ein legg ned ei rekkje sjølvstendige domstolar?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. For Arbeidarpartiet er det viktig at kriminelle gjengar og nettverk ikkje får utvikle seg og skape utryggleik i nærmiljøa til folk, og framstå som kriminelle førebilete med masse pengar. Då er det heilt avgjerande å gå etter pengane og verdiane. Kriminalitet skal ikkje løne seg, og her har høgreregjeringa, òg med Framstegspartiet, føreteke seg fint lite. Få gjengleiarar er tekne, verdiar blir inndregne i liten grad, få saker blir førte for retten, noko som seinast i fjor blei peikt på av Riksadvokaten, Oslo politidistrikt, Øst politidistrikt og Politidirektoratet. Arbeidarpartiet har lenge meint at det er behov for ein sterkare innsats mot gjengkriminalitet og kriminelle nettverk, og me har derfor fremja ei rekkje forslag dei siste åra som har blitt stemte ned, alle saman, av høgreparti og av Framstegspartiet. Me meiner det skal hardare lut til enn det som kan framstå som kosmetiske grep, som justisministeren snakka om i Aftenposten på måndag. Eg stussar litt over at statsråden ikkje viser til at det i straffeloven i dag er ein utvida åtgang til inndraging, som Arbeidarpartiet har etterlyst auka bruk av i fleire år. Dette, i tillegg til å få på plass mekanismar for sivilrettsleg inndraging, veit me vil gjere det enklare å beslagleggje verdiar og pengar. Spørsmåla mine er: Kva er grunnen til regjeringas sommel i desse sakene, ein konstant motstand mot alle forslag, uansett om dei er gode eller ikkje, frå opposisjonen? Og trur statsråden at kosmetiske presiseringar i straffeloven, som understrekar dagens rettstilstand, er det som skal til?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Den lange harangen av ulike skrytetiltak førte til at statsråden ikkje fekk svart på spørsmålet mitt, for det handla jo om den tilgangen ein i dag har i straffeloven til utvida inndraging. Det ligg jo der i dag, og det skulle ein på ein måte ikkje tru når ein les saka med statsråden i Aftenposten på måndag. Men ho kan få anledning til å svare på det, for så vidt, neste gong. Eit anna forslag me har fremja, handlar om at me òg må kunne ta verdiane til dei som passivt hjelper kriminelle med å gøyme verdiar: bilar, leilegheiter, osv. Det kan ikkje vere straffefritt å passivt hjelpe kriminelle med å skjule verdiar. Derfor har me føreslått å innføre ei plikt til å vere aktsam i straffeloven, slik at det skal gjevast eit straffeansvar. Her har jo høgrepartia og Framstegspartiet stemt oss ned. Då er spørsmålet mitt: Meiner statsråden at det å passivt hjelpe til med å skjule kriminelle verdiar ikkje skal straffast, eller meiner statsråden at dette ikkje er eit stort nok problem?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Eg kan skjøne at Mæland ikkje hugsar dei forslaga me fremja i 2018, for kven som var justisminister då, er det eigentleg ikkje så godt å kome på. Men me fremja mange forslag i 2018, i budsjettet i 2019, i fjor, og kjem òg til å gjere det i år. Dette er jo heller ikkje nye forslag. Dette er forslag me har hatt – ny lov for opphaldsforbod, utvide ungdomseiningane, styrkje og forbetre ungdomsstraffa, få på plass exit-program, me har påpeika straffelovens moglegheiter for å utvide tilgangen til inndraging, få på plass sivilrettsleg inndraging. Lista er lang, og motstanden er stor. Det blei stemt ned kvar einaste gong. Så dette er jo ikkje nye idéar. Det er hyggeleg viss statsråden har lyst til å vurdere det nå, når statsråden openbert er tom for idéar sjølv. Betyr det då at høgrepartia på nytt vil sjå på desse forslaga som Arbeidarpartiet har føreslege ei rekkje gonger dei siste tre åra?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Både tidlegare justisminister Kallmyr og Høgres justispolitiske talsperson Peter Frølich har ei rekkje gonger sagt at denne regjeringa skal få på plass ei ordning med sivilrettsleg inndraging. Me veit jo at det ville kunne gjort det endå enklare enn den utvida åtgangen som ligg i straffeloven i dag, der det ligg til grunn ei omvendt bevisbyrde. Vil regjeringa – med dette seindrektige tempoet – rekke å kome til Stortinget, trur justisministeren, med noko som helst forslag før me går frå kvarandre i juni? Vil det då kome forslag som leverer på løftet om å gjere dette med sivilrettsleg inndraging, eller blir det med løftet?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-11-11:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet er opptatt av å fremme forslag for å bekjempe gjengkriminalitet. Det er vel forslag som i dag tilhører Senterpartiets Jan Bøhler, men det er bra at Arbeiderpartiet også fremmer dem på nytt. Det er viktig at vi får på plass konkrete, gode tiltak for å bekjempe gjengkriminalitet, bekjempe kriminalitet blant unge, og da trenger vi effektive virkemidler. Vi har vært inne på noen her. Vi har en lang liste som ligger til behandling i komiteen, som vi håper vi skal få gjennomslag for, gjerne sammen med regjeringspartiene. Jeg mener at vi kan finne sammen, i hvert fall hvis man skal ta debatten på alvor. En av de viktigste tingene dersom vi skal stoppe denne typen kriminalitet, er å etablere klare konsekvenser av å begå kriminalitet. Den forrige regjeringen, Stoltenberg-regjeringen, fjernet i realiteten muligheten til å bruke fengsel for personer under 18 år som begår kriminalitet, og det er nesten umulig å håndtere de som er under den kriminelle lavalder. Vil statsråden foreta seg noe for å få på plass strengere reaksjoner overfor de unge som begår kriminalitet, og som i dag nesten får et klapp på skulderen og så er det rett ut?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-11-11:
Jeg håper vi får på plass enda tydeligere og bedre tiltak. Det er en realitet at vi har sett en utvikling som er negativ, og vi er ikke i nærheten, heldigvis, av å være der som vårt naboland Sverige er, men vi er alle enige om – og det håper jeg – at vi aldri skal komme i den situasjonen som vårt svenske naboland har kommet i. Da må man stoppe denne utviklingen tidlig, gjennom tydelige tiltak, gjennom prioritering av politiet. Jeg er veldig glad for at vi fikk flertall sammen med regjeringspartiene for å styrke bekjempelsen av gjengkriminalitet i revidert nasjonalbudsjett. Nå har vi også fremmet forslag i vårt alternative statsbudsjett om å styrke politiet med 100 mill. kr for å bekjempe gjengkriminalitet. Det er avgjørende viktig. Midt oppi det hele vet vi at dette er et problem særlig i Oslo øst. Der har vi den realiteten at man skal slå sammen to politistasjoner, Manglerud og Stovner, til én stasjon. Spørsmålet er: Mener statsråden at det er en klok fremgangsmåte for å bygge den politikraften man trenger i dette området, for å bekjempe gjengkriminalitet og også for å kunne håndtere situasjonen?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2020-11-11:
Også distriktsministeren skal få mulighet til å delta i spørretimen i dag. En analyse fra oktober viser at norske reiselivsbedrifter har tapt over 41 mrd. kr fra januar til og med august 2020 som følge av koronakrisen. Til forskjell fra mange andre næringer er reiseliv i hele Norge. Det er de lokale reiselivsbedriftene som holder kommuner levende. Én av tre i reiselivet er under 24 år, og fire av ti har utenlandsk bakgrunn. Det gjør reiselivet til en ungdoms- og integreringsnæring, noe Norge trenger i en tid hvor mange står utenfor arbeidslivet – og flere blir det. Høyre-regjeringens forslag om å doble reiselivsmomsen midt i en krise er dårlig begrunnet. Regjeringens manglende vilje straffer en av de næringene som virkelig sysselsetter mange. Det er dårlig politikk. Norsk reiseliv har et mangfold mange av våre nærmeste konkurrentland mangler. Det er dette mangfoldet som er et av Norges fortrinn, men som nå trues av momsøkningen regjeringen foreslår i statsbudsjettet for neste år – midt i en krise. På vei inn i julebord- og vintersesongen er det høy konkursfrykt og permitteringer i reiselivsnæringen. Andelen som har gjennomført oppsigelser, stiger, og det er mange som har planer for oppsigelser og ytterligere permitteringer. Momsøkningen vil treffe distriktene hardest og dermed påvirke hele den norske reiselivsnæringen, som sysselsetter over 150 000 mennesker. Distriktsministeren har ansvar for samordning av regjeringens distriktspolitikk. En sterk økning av reiselivsmomsen fra nyttår vil være ødeleggende for en distriktsnæring som reiselivet. Mitt spørsmål blir da: Hva har distriktsministeren gjort for å unngå at momsen på reiseliv dobles og dermed rammer arbeidsplasser i distriktene hardt?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2020-11-11:
For mange i reiselivsnæringen oppleves det nok kanskje mer som at vi har en landeveisrøver, enn at vi har en distriktsminister. Når mange arbeidsplasser i reiselivsnæringen i distriktene står i fare for å forsvinne, oppleves svaret vi får nå, som en manglende vilje til å gjøre noe for den næringen som sysselsetter over 150 000 mennesker. Det er en stor ansvarsfraskrivelse. I stedet for å gå inn på diskusjonen om hvordan en prissensitiv næring rammes av økninger i avgifter, ønsker man altså å doble momsen og gjennomføre flyseteavgiften fra nyttår. Det rammer altså reiselivet hardt i en allerede svært krevende situasjon. Det vi vet, er at det er tapt mange titalls milliarder kroner, det er tapt mange arbeidsplasser, og mange er permittert, oppsagt eller vil komme til å bli det. Det rammer ikke minst andre næringer som leverer til reiselivet. Mener da distriktsministeren at hun gjør nok for å berge de mange titalls tusen arbeidsplassene i reiselivsnæringen som er så viktige for norske distrikter?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-11-11:
Først har jeg lyst til å si at jeg er veldig glad for at representanten ønsker å vie oppmerksomhet til utfordringene som distriktsreiselivet står overfor. Vi vet at før pandemien slo oss ut, gikk reiselivet, og også næringslivet for øvrig, i distriktene godt. Vi så at mange arbeidsplasser ble skapt ute i distriktene, og særlig knyttet til reiselivet. Som alle andre næringer nå står reiselivet i en forferdelig vanskelig situasjon. Det er vanskelig å få inntekter når ingen kommer og betaler for sengene man kan ligge i, utfluktene man kan dra på, eller for å gå ut og spise. Derfor står restaurantnæringen, hotellnæringen og transportnæringen overfor enorme utfordringer, rett og slett fordi det ikke er gjester – ingen turister. Derfor er jeg veldig glad for det regjeringen har fått på plass sammen med Stortinget knyttet til alle krisepakkene – senest i går, da regjeringen la frem en krisepakke på 17,7 mrd. kr, der storparten går til å hjelpe distriktsreiselivet, sammen med resten av reiselivet. Grunnen til at lavere moms ikke vil være det beste virkemidlet for å hjelpe bedriftene som sliter under pandemien, er at bedriftene uansett ikke må betale moms hvis de ikke har inntekter. Det er som en hotelldirektør sa: Det hjelper ikke å betale mindre moms hvis vi ikke har gjester. Det er derfor vi bidrar med likviditet, vi bidrar med lån og andre mulige kompensasjonsordninger for reiselivsnæringen, som står i en forferdelig vanskelig situasjon. Samtidig bidrar vi også til at reiselivet skal utvikle seg videre, omstille seg, profesjonalisere seg, bli mer slagkraftig, slik at når vi har en vaksine på plass og pandemien er over, skal Norge stå klar til å ta imot mange av verdens turister.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-11-11:
En av de næringene regjeringen har brukt mest tid på å finne løsninger for, er reiselivsnæringen – nettopp fordi grensene har vært stengt. Turistene og gjestene kommer ikke inn og kan benytte seg av tilbudet, og da er også kassen tom. Vi er i en veldig nær dialog med reiselivsaktørene. Vi er ute og treffer dem, vi har møter med organisasjonene, og vi er opptatt av å sette inn de tiltakene som virker. Reiselivsnæringen etterspør ikke først og fremst lavere moms, for lavere moms vil jo hjelpe dem som ikke er mest påvirket av koronapandemien. Lavere moms er ikke det beste virkemiddelet for å hjelpe reiselivet i den situasjonen de står i. Det er heller ikke flypassasjeravgiften, for når sju av ti passasjerer er borte, hjelper jo ikke den i noen stor grad. Vi har vært opptatt av å levere det reiselivsnæringen etterspør. Det er en kompensasjonsordning, og det er også tiltak for omstilling.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-11-11:
Som jeg sa: Regjeringen er veldig bekymret for reiselivsnæringen, for det er en fragmentert næring med mange små aktører rundt omkring i hele landet. Vi har vært opptatt av å innrette tiltakene sånn at de virker for det mangfoldet av reiselivsaktører som er der ute. Derfor innfører vi også en kompensasjonsordning på 1 mrd. kr for reiselivsbedrifter med stort omsetningsfall, både for å unngå konkurs og for å sikre en viss aktivitet. Rett før sommeren kom vi med midler direkte til kommunene, til næringsfond på 600 mill. kr som skulle gå til å hjelpe sesongbedriftene som representanten nevner, f.eks. vinterdestinasjonene som slet veldig i vinter og utover våren.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-11-11:
Vi er opptatt av destinasjonsselskapene, og jeg har veldig god dialog med flere av dem. De er jo ikke avhengige av gjester; de sitter på et kontor og legger til rette for og bidrar overfor bedriftene. Vi er ute etter å hjelpe dem som mister hele inntekten fordi ingen kommer og benytter seg av tilbudet deres. Det er rorbuene, det er hotellene, det er de små operatørene i Finnmark eller Troms som legger til rette for utflukter, og det er derfor kompensasjonsordningen skal hjelpe dem. Det er også derfor vi nå setter av 250 mill. kr av pakken på nesten 18 mrd. kr som regjeringen leverte i går, til bedriftsutvikling for reiselivsbedrifter. Vi er opptatt av å sette inn tiltak som hjelper dem i den fasen som er nå, når det ikke er noen aktivitet, når det ikke er noen gjester, samtidig som vi ønsker å hjelpe dem også når vi er ute av pandemien, til å være en slagkraftig reiselivsnæring som kan konkurrere med andre land vi sammenligner oss med, for å ta imot flest mulig turister igjen.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-11-11:
Vi er inne i en veldig vanskelig tid. Nå tror jeg det er den åttende krisepakken, så vidt jeg husker, som vi har lagt frem for Stortinget, med kompensasjonsordninger, med tiltak, med midler til omstilling for næringslivet. Vi kom også med en veldig kraftfull pakke i går. Den er innrettet for å hjelpe hele bredden av det norske næringslivet, men også reiselivet, som vi i ulike omganger sammen med Stortinget også har funnet gode ordninger for. Jeg sier ikke at vi har innfridd alt det reiselivsnæringen etterspør. Vi klarer ikke å innfri alt det bedriftene eller næringslivet spør etter, men vi har prioritert det vi mener er det viktigste å gjøre akkurat nå. Så er vi veldig, veldig klar over at reiselivet er en av de bransjene og næringene som sliter aller mest, fordi de har mistet hele kundegrunnlaget sitt. Derfor er regjeringen opptatt av nå å få slått ned smitten og sørge for at vi forhåpentligvis klarer å få en vaksine fortest mulig, slik at gjestene kan komme tilbake, og reiselivet kan begynne å fungere igjen.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
I Nord-Norge og på Vestlandet er mange av reiselivsbedriftene våre sesongbedrifter. Mange har det meste av inntektene sine i sommerhalvåret, og inntektene fra den sesongen dekker faste utgifter gjennom hele året. Disse bedriftene har ikke et omsetningsfall hver måned og vil i vinter ikke få hjelp med faste utgifter fra den ordningen regjeringen presenterte i går. Den ordningen avsluttes også i februar. Regjeringen laget en ordning for sesongbedriftene. Hvis man kunne vise til omsetningsfall i sesongen sin, skulle man få dekket en andel av faste utgifter hver måned. Men den ordningen var forbeholdt bare dem som drev utendørs. Rorbuanleggene i Lofoten har ikke fått hjelp som sesongbedrifter. Arbeiderpartiet foreslo at de skulle defineres som sesongbedrifter i revidert i juni. Det ble stemt ned av regjeringspartiene. Kanskje fikk noen av dem hjelp med 25 pst. av sine faste utgifter i juni og august, men så var det stopp. Har distriktsministeren noen råd til disse bedriftene som har lite igjen av egenkapitalen, men tak over hodet?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Ingen av pakkene hjelper altså sesongbedriftene nå. Andre som ikke får hjelp av regjeringens krisepakker, er destinasjonsselskapene. Visit Narvik, Visit Bodø, Destination Lofoten og ikke minst Visit Svalbard er nær de små reiselivsbedriftene og er de første bedriftene tar kontakt med når de trenger råd, og det trenger de nå. De trenger å forstå et utall av pressemeldinger og en rekke nye krisepakker av kort varighet som de må kaste seg rundt for å delta i. Det skal søkes om omstillingsmidler, biomidler og krisehjelp, og selv er de ofte permittert. Da er det min erfaring at destinasjonsselskapene er avgjørende, og de er til stede ute i landet, de forstår ordningene, og de kan rådgi fortvilte bedriftseiere og ansatte. De lever jo bl.a. av bedriftenes bidrag, og de er borte nå. De har ikke fått noen oppmerksomhet av regjeringen i noen av krisepakkene, heller ikke i den fra i går. Hva tenker regjeringen og ministeren om situasjonen til destinasjonsselskapene, som jo er en avgjørende infrastruktur for reiselivsnæringen når vi alle en gang kan reise igjen?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
«I kompensasjonsordningen for næringslivet i forbindelse med koronakrisen var det mange bedrifter som ikke fikk hjelp med de faste utgiftene sine. Et eksempel på dette var nystartede bedrifter som ikke kunne vise til omsetningsfall og et annet sesongbedrifter. Et eksempel på at byrdefordelingen i ordningen ikke var god nok, er at huseier i mange tilfeller ikke var villig til å sette ned bedriftens leiekostnad. Nå innføres det en bransjeavgrenset ordning. Kan statsråden garantere at de hardest rammede bedriftene nå fanges opp og at byrdefordelingen blir rettferdig?»
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Som det er nevnt i det innsendte spørsmålet, er det mange bedrifter som ikke har fått en krone i hjelp fra noen av kompensasjonsordningene – ikke den fra april og heller ikke den som vi fikk presentert i går. Det gjelder alle gründere, fordi man må ha tall fra året før for å vise til et omsetningsfall. Et godt eksempel er reiselivsbedriften Brim Explorer. Selskapet er nyoppstartet og driver bærekraftig turisme gjennom to elektriske katamaraner. Fullt fortjent har regjeringen ved flere anledninger gitt selskapet oppmerksomhet, bl.a. i Erna Solbergs landsmøtetale i høst. Der pekte hun på selskapets omstillingsevne istedenfor å legge båtene til kai. Til tross for oppmerksomheten er selskapet en av de mange som ikke er ivaretatt av regjeringens kompensasjonsordning. Mitt spørsmål til statsråden er hvordan statsråden vil sikre at vi ikke mister innovative framtidsrettede nye bedrifter som følge av reiserådene og koronaepidemien.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Nå er kanskje ikke omstilling det første man gjør som gründer. Men det er nå kjent, også for næringsministeren, at ingen stiller bankgaranti eller forsikrer pakkereiseselskapene, slik at de igjen kan stille sine garantier til Reisegarantifondet. Uten en sånn garanti er det ulovlig for dem å drive. Det gjelder både de reisearrangørene som selger reiser i Norge til nordmenn og utlendinger, som skaffer oss eksportinntekter, og de som setter sammen reiser i utlandet for nordmenn. I går bekreftet statsråden i et brev til Stortinget det vi alle har fryktet, nemlig at regjeringen ikke vil gjøre noe som helst for å hjelpe reisearrangørene med å stille reisegaranti for 2021, selv om Reisegarantifondet har varslet at den avgjørelsen vil gi en bølge av konkurser. Konsekvensene er da at våre 800 pakkereiseselskaper og deres 4 000 ansatte ikke kan drive sin virksomhet. Ministeren og regjeringen ofrer de bedriftene og kaster de ansatte ut i ledighet. Hva er ministerens råd til pakkereiseaktørene og de ansatte?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-11:
Reiselivet er, som mange har vore inne på, ei veldig viktig næring for Distrikts-Noreg. Eg registrerer at statsråden fortel at regjeringa har levert på det reiselivet etterspør. Då er det tydeligvis forskjell på kva reiselivet etterspør frå oss, og kva dei etterspør frå regjeringa, for det dei seier til oss, er at ein må sjå heile kjeda i samanheng. Destinasjonsselskap, som er viktig for å selja Noreg når vaksinen forhåpentlegvis snart er på plass, reisegarantifondet, som er viktig for dei som lagar pakkereiser – det er mange innspel me har fått som regjeringa ikkje leverer på, og det er viktige innspel. Eg lurer litt på om det er slik at reiselivet ikkje har nådd fram med det bodskapet, sidan ministeren seier at ho leverer på det dei etterspør, eller om det er slik at ministeren ikkje har hatt gjennomslag i regjeringa? For eg reknar jo med at reiselivet har vore like tydeleg overfor distriktsministeren som overfor opposisjonspartia på at reiselivsnæringa treng meir hjelp enn det dei har fått.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-11:
«Tidligere i år hadde vi et fergeopprør langs kysten på grunn av skyhøye priser for folk og næringsliv. I sommer ble regjeringspartiene og Fremskrittspartiet enig om å bevilge 150 millioner kroner til fergefylkene. I tillegg til denne bevilgningen har fergebilletten hatt lavere merverdiavgift, som ble senket fra 12 til 6 pst., noe som har bidratt til å dempe opprøret litt. Men forslaget til budsjett fra regjeringen satte det i gang igjen. Venstres gruppeleder i Vestland, Geir Kjell Andersland, sier det slik: «Vi var både overraska og skuffa.» Hvorfor kutter regjeringen i pengene til fergefylkene?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-11:
Eg vil takka for svaret. Eg synest det er interessant at ein fortel at ein i år har brukt 150 mill. kr, og at det er ei eingongsløyving og til neste år legg ein på 100 mill. kr og framstiller det som eit pluss. I min kalkulator blir 150 minus 100 minus og ikkje pluss. Det er nok slik i dei fylkeskommunale kalkulatorane òg, at ein opplever at satsinga kom på grunn av at ein hadde fleire statsrådar på ferjetur fordi det var eit ferjeopprør, og ein fekk difor ei ekstra løyving, og at då burde det same ambisjonsnivået ha vorte vidareført. Eg registrerer at det ikkje skjer. Det eg derimot registrerer at skjer, er at staten sine eigne ferjer får ein langt større vekst enn kostnadsnøkkelen til fylkeskommunen på ferjedrift. Eg lurar på kvifor det er slik at staten sine ferjer har fått ein større vekst sidan 2010 enn utslaga for inntektssystemet til fylkeskommunane har vore. Det harmonerer ikkje bra med at næringsliv og folk treng like mykje dei ferjene som fylket har ansvar for, som dei ferjene som staten har ansvar for.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-11:
Eg takkar for svaret. Eg tek det som inntekt for at me har same verkelegheitsbeskriving – ein satsar mindre til neste år enn det ein gjer i år, og i tillegg satsar ein meir på sine eigne ferjer enn på fylkeskommunale ferjer. Det er difor me burde fått fleirtal for Framstegspartiets modell om å leggja ned fylkeskommunen og la staten ta ansvaret for alt. Det har vore ei ulukke for kysten at fylkeskommunen fekk dette ansvaret i 2010. Me ser at det er dårlegare økonomi for fylka enn for staten å driva ferjer. Difor var det dumt at den raud-grøne regjeringa flytta dette ansvaret frå stat til fylke. Det ser me no i at det har vorte dårlegare rutetilbod og dyrare prisar, som mange fylke har truga med, og det er ein situasjon som er bekymringsfull. Eg vil spørja om statsråden er villig til å sjå på moglegheita for å flytta fleire av ferjene tilbake til staten, fordi me heilt openbert ser at staten er betre til å ta vare på ferjedrift enn det fylkeskommunen har vore.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
«Ekspertgruppen ledet av Steinar Holden foreslo en justert kompensasjonsordning som inkluderte lønnsutgifter, for å styrke insentivene til å holde folk i jobb mens smitteverntiltakene var omfattende. Regjeringen har nå hatt mange måneder til å planlegge en ny ordning, som ennå ikke er på plass, men som ikke følger opp forslaget fra ekspertgruppen. Hvorfor har regjeringen valgt ikke å følge opp forslaget?»
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg skjønner at man har gjort vurderinger av Holden-utvalgets konklusjoner og mener at ordningene man lanserte i vår, fortsatt er de som skal gjelde, at man ikke har noen nye strategier, selv om det nå har gått ganske lang tid. I Klassekampen 8. mai skrev man: «Husleie sluker krisestøtta til næringslivet.» En ordning der lønn telte med, ville gjort at huseierne hadde større insentiver til å sette ned leia. Hvorfor har ikke statsråden ønsket å gjøre noen justeringer for å forbedre byrdefordelingen?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Det er forståelig at statsråden er opptatt av bedrifter og næringsliv, men det er også viktig å være opptatt av de ansatte som rammes, for å få en nødvendig og god byrdefordeling. Flere har nevnt reiselivet her nå i den ordinære spørretimen. Mitt spørsmål dreier seg om alle de ansatte som nå har vært permittert lenge, og som kanskje har mulighet til å komme seg tilbake i jobb i løpet av neste halvår. Hvorfor mener ikke statsråden det er riktig at de får feriepenger, slik at de kan bruke feriepengene sine til bl.a. å holde reiselivet i gang? Det ville jo være et godt forslag for å endre byrdefordelingen mellom dem som nå rammes.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-11:
Kompensasjonsordningen som representanten Aasrud viser til, ble innført i april og avviklet som en bred ordning i august etter vedtak i Stortinget. Ekspertgruppen ledet av professor Steinar Holden uttrykte i sin rapport at kompensasjonsordningen fremsto som treffsikker ut fra formålet om å redusere unødvendige konkurser. Ekspertgruppen trakk også frem at kompensasjonsordninger basert på omsetningsfall gir uheldige insentiver fordi de ikke stimulerer til omstilling og vekst. Å ta inn lønnskostnader i den generelle kompensasjonsordningen ble drøftet i Prop. 127 S for 2019–2020, fremlagt 29. mai. Forslaget til ekspertgruppen innebar flere utfordringer, både for beregningsmodellen i ordningen og knyttet til hvordan lønnskostnader skulle beregnes og dekkes under ordningen. Ordningen bygget på at de uunngåelige kostnadene som dekkes i ordningen, er objektive og klart definert. Dersom ordningen skulle inneholdt lønnskostnader, måtte det vært laget klare avgrensninger mot misbruk. For eksempel måtte man sikret at ikke bedriften selv kunne drive opp lønnskostnadene gjennom økte lederlønninger eller andre midlertidige lønnsøkninger som ikke knyttes til driften. I tillegg måtte det blitt vurdert om ulike lønnsnivåer skulle dekkes, hvordan selvstendige skulle behandles, og hvordan feriepenger skulle inngå. Min vurdering var – og er – at det ville komplisert ordningen betydelig, gjort arbeidet med ordningen enda mer komplisert og muligens forsinket, og økt risikoen for misbruk. Regjeringen hadde derfor et tett samarbeid med partene for å finne en alternativ modell, og på bakgrunn av dette foreslo vi en ordning med lønnstilskudd for å ta tilbake permitterte ansatte i jobb, en ordning som både NHO og LO sluttet seg til. Ordningen kan bidra til at bedrifter som er usikre på om de er klare til å ta permitterte ansatte tilbake, får en ekstra sikkerhet. Lønnsstøtteordningen er et tiltak som fremmer aktivitet fremfor passivitet, et hensyn som også lå bak Holden-gruppens forslag om å ta lønn inn i kompensasjonsordningen. Ordningen ble i utgangspunktet lansert for juli og august og er nå forlenget til også å gjelde oktober, november og desember. Så langt har om lag 800 bedrifter fått støtte i juli og 1 200 i august for å ta permitterte ansatte tilbake i jobb.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-11:
Det er mitt ansvar å bidra til at vi får ordninger som virker for næringslivet og bedriftene. Vi har i denne perioden fått et utall ønsker om hva som skal inn. Min vurdering var – og er – at jo mer komplisert man gjør slike ordninger, jo større forsinkelser blir det, jo mer sårbart er det, og jo vanskeligere er det å få til. Jeg forstår veldig godt at man ønsker et finsiktet system som fanger opp alle eventualiteter, men vær trygg på at det ville ha ført til at systemet hadde vært mye mer komplisert og mer forsinket. Vi vet at det haster å få ordninger på plass. Derfor har vi nå skissen til et nytt system, som ble presentert i går, og som i all hovedsak svarer ut det som har vært organisasjonenes viktigste krav.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-11:
Nå beveger vi oss med respekt å melde ganske langt unna hovedspørsmålet. Hovedspørsmålet gjaldt kompensasjonsordningen og et lønnselement i den. Nå er vi over på feriepenger, som er et ganske annet spørsmål. Representanten vet at der er Arbeiderpartiet og regjeringspartiene uenige. Vi har iverksatt en rekke tiltak gjennom hele krisen fordi vi vet at en krise som dette rammer skjevt. Jeg er bekymret for at en krise som dette skaper større ulikhet. Derfor har vi iverksatt tiltak bl.a. ved å forlenge en forhøyet sats for dagpenger, derfor har vi iverksatt tiltak slik at de som er permittert eller ledige, kan ta utdanning mens de er arbeidsledige, og derfor jobber vi hver eneste dag for å trygge jobber. Vi var oppe på 300 000 registrerte ledige, nå er vi på om lag 100 000. Det er for høyt, men det er en illustrasjon av at regjeringen jobber hver dag for å trygge jobber – fordi det er viktig både for ansatte og for bedriftene.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
«I forbindelse med trontaledebatten vedtok Stortinget følgende: «Stortinget ber regjeringen utarbeide klare retningslinjer for hvordan sårbare barn og unge, rusavhengige, funksjonshemmede, mennesker med alvorlige psykiske lidelser og andre utsatte grupper skal ivaretas ved en eventuell ny nedstenging.» I etterkant av dette vedtaket har koronasmitten økt vesentlig, og nye tiltak er iverksatt. Hvordan vil statsråden sørge for at samfunnet ivaretar sårbare grupper bedre enn det vi fikk til ved sist nedstenging?»
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
Jeg takker for svaret, og jeg ser dilemmaet med å innføre strenge nok tiltak til at de har effekt, samtidig som man klarer å skjerme de mest sårbare gruppene. En av de gruppene som VG kunne avsløre hadde fått veldig inngripende tiltak under sist nedstenging, var psykisk utviklingshemmede, der over 2 400 så ut til nærmest å ha fått besøksstans i sin egen bolig i kommunen. Jeg tror ikke det skyldes ond vilje av kommunene, men en usikkerhet om hvordan regelverket skulle praktiseres, med de konsekvensene det har fått for livskvaliteten til psykisk utviklingshemmede. Har helseministeren nå tatt grep slik at han er sikker på at en slik type nedstenging overfor psykisk utviklingshemmede og andre grupper som bor i sin egen bolig, men under tett oppfølging av kommunene, ikke vil skje igjen?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-11-11:
De aller, aller fleste har stor forståelse for at vi nå trenger strenge regler for å hindre for tett kontakt med for mange mennesker, men det er også sånn at ensomhet kan ta liv. Vi går mørkere tider i møte, bokstavelig talt, og Mental Helse meldte nylig om en tredobling i antall henvendelser. Derfor er jeg glad for at helseministeren i sitt første svar sier at man nå vurderer en kampanje for trygg sosial kontakt, for ikke alle som er sårbare, er registrert hos det offentlige som en sårbar gruppe. Nesten 40 pst. av privathusholdningene i Norge består i dag av én person, ifølge Statistisk sentralbyrå. Når myndighetene da strammer inn svært hardt på mulighetene for å møte andre, kan dette ramme dem som bor alene, ekstra tungt. Hvordan vil helseministeren sørge for at de råd og pålegg som nå innføres i forbindelse med koronaviruset, ikke virker slik at folks psykiske helse går til grunne, særlig for dem som er avhengig av å bevege seg utenfor hjemmet sitt for å kunne treffe andre mennesker?
Bent Høie (Høyre), 2020-11-11:
Med økende smitte i befolkningen er det iverksatt inngripende tiltak for å hindre spredningen av koronaviruset, men også mange tiltak for å opprettholde tjenestetilbudet til sårbare og utsatte grupper. Det er viktig at tiltakene vi nå setter inn for å bremse og unngå smitte, ikke forverrer livssituasjonen ytterligere til allerede sårbare mennesker. Regjeringen har derfor bedt Helsedirektoratet om å oppdatere de faglige rådene til helse- og omsorgstjenesten for å sikre at tjenestene ivaretar sårbare grupper under pandemien. Direktoratet skal vurdere hvordan eventuelle nye tiltak kan hjelpe disse gruppene. Det skal også utarbeides veiledningsmateriell for å sikre forutsigbarhet, tilgang til og individuell planlegging av nødvendige tjenester for hjemmeboende tjenestemottakere og deres pårørende. Målet er forutsigbarhet om hva som skal skje i de ulike fasene av en nedstenging. Da samfunnet stengte ned i mars, opprettet regjeringen en arbeidsgruppe med flere underliggende etater. Gruppen følger med på tjenestetilbudet til sårbare barn og unge og innhenter kunnskap og erfaringer om deres livssituasjon under pandemien. Barn i lavinntektsfamilier og barn som utsettes for omsorgssvikt, omfattes av dette arbeidet. Vi har sterkt oppfordret kommunene om å ha særlig oppmerksomhet på sårbare barn og familier med særskilte behov. Vi har også bedt dem vurdere økt bruk av oppsøkende virksomhet. Flere kommuner bruker helsesykepleiere i smittesporingsarbeid. Slik skal det ikke være. Jeg har ved flere anledninger understreket at helsesykepleiere ikke må brukes til dette, og ordførerne har fått brev fra meg og kommunal- og moderniseringsministeren om dette. Barn og unge trenger helsesykepleiere – særlig i disse tider. Jeg har derfor oppfordret kommunene til å lære opp andre faggrupper enn helsesykepleiere til å bistå med testing og smittesporing. Dersom kommunene vurderer å omdisponere personell og iverksette smitteverntiltak som går lenger enn offisielle smittevernråd, skal nødvendigheten av tiltakene vurderes spesielt. Dette presiserte Helsedirektoratet i brev til kommunene og helseregionene allerede i vår. Koronapandemien påvirker oss alle, og vi må ta vare på hverandre. Helsedirektoratet har nå fått i oppdrag å vurdere behovet for en nasjonal kampanje om trygg sosial kontakt for å dempe de negative effektene av sosial isolasjon. Gode råd om hvordan hver enkelt innbygger kan ivareta sin egen psykiske helse når samfunnet stenger ned, kan være aktuelt i en slik kampanje. I tillegg ble det denne uken kjent at regjeringen i tilleggsnummeret til statsbudsjettet for 2021 ytterligere styrker den økonomiske innsatsen på disse områdene for å forbedre det utover det som allerede ligger av bevilgninger på området.
Bent Høie (Høyre), 2020-11-11:
Ja, dette var for så vidt klart allerede i det rundskrivet som ble sendt ut fra direktoratet i mars, etter nedstengingen, men ble ytterligere klargjort i et rundskriv som kom i april. Jeg mener det er en stor fordel at det har vært så mye offentlig oppmerksomhet om dette. Jeg tror det nå er veldig tydelig for alle at kommuner ikke har lovgrunnlag for å gjøre den typen reguleringer som de her gjorde. Enten de gjorde det som vedtak eller innførte det mer uformelt, er det nå tydelig. Det er også tydelig overfor fylkesmennene, som skal drive kontroll med dette. Det er en stor fordel at VG avslørte det og fikk det så høyt opp på dagsordenen, for det bidrar til å få oppmerksomhet rundt det som direktoratet fulgte opp allerede i april, men der vi ser at etterlevelsen ikke har vært god nok.
Bent Høie (Høyre), 2020-11-11:
Igjen er det sånn at det aller viktigste vi gjør, faktisk er tiltakene mot smittespredningen, for mange av dem som er sårbare, har også underliggende kroniske sykdommer, og hvis det er generell, høy smittespredning i samfunnet, vil mange av dem, uavhengig av hvilke råd vi gir, være engstelige for å gå ut. Derfor er dette viktig – i bunnen å tenke at det beste vi gjør for alle, er å ha kontroll på smittespredningen. Så må vi ta inn over oss at en del av de rådene og reglene vi gir, også har negative sider. Vi prøver å kompensere for det. Når vi f.eks. nå sier at en i all hovedsak skal være hjemme og holde seg med sin husstand, har Folkehelseinstituttet sagt veldig klart fra at hvis en er alene i sin husstand og ikke bor sammen med andre, kan en velge ut noen ytterst få venner som en kan være nærmere med, nettopp fordi en understreker betydningen av det å ha nær sosial kontakt.
Bent Høie (Høyre), 2020-11-11:
Først vil jeg understreke at jeg er glad for at det er veldig bred politisk tilslutning i Innlandet til det som er den valgte hovedmodellen, nemlig å ha et større akuttsykehus ved Mjøsbrua og beholde to av de eksisterende sykehusene. Jeg opplever at det lokalt er bred enighet politisk om en sånn hovedmodell. Koronapandemien har vist at vi trenger nye moderne sykehus. Det gjelder også for Innlandet, der det også er behov for en mer framtidsrettet sykehusstruktur. I dag er det ingen av sykehusene i Innlandet som har et komplett tilbud med tverrfaglig diagnostikk og behandling. Resultatet er at pasienter selv må reise eller transporteres mellom ulike sykehus for å få utført undersøkelser og behandling. Dette er ingen god løsning. Det nye Mjøssykehuset blir ett stort akuttsykehus hvor spesialiserte funksjoner innen somatikk, psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling blir samlet på ett sted. Mjøssykehuset skal gi et komplett tilbud der flere pasienter kan ferdigbehandles for akutte tilstander og mer uavklarte diagnoser. En større grad av samling ved Mjøssykehuset legger til rette for mer desentraliserte tjenester i regionen. Å tilby flere tjenester der folk bor, er et mål for den nye strukturen ved Innlandet. Dagens tre lokalmedisinske sentre skal videreutvikles, og nye lokalmedisinske sentre skal vurderes. I tillegg må den akuttmedisinske kjeden utvikles. Ambulansetjenesten er ikke lenger bare en transportfunksjon, men et viktig ledd i akuttkjeden. Takket være ny teknologi og økt kompetanse kan man starte diagnostisering og avansert behandling før pasienten ankommer sykehuset. Det planlegges også å etablere en ny base for luftambulanse i sammenheng med det nye Mjøssykehuset. Akuttsykehuset på Tynset skal beholdes. Videre skal det etableres ett akuttsykehus og ett elektivt sykehus med døgnfunksjoner i to av dagens sykehusbygg. Det utredes nå hvor akuttsykehuset og det elektive sykehuset skal lokaliseres, og hva slags virksomhet sykehusene skal ha. I dette arbeidet ses det hen til samfunns- og reisetidsanalyser. Balansen mellom østlige og vestlige deler av sykehusområdet Innlandet skal ivaretas i utredningen. Etter planen skal styret for Helse Sør-Øst beslutte lokalisering og virksomhetsinnhold i februar neste år. Beredskapshensyn var en viktig del av vurderingen ved valg av ny sykehusstruktur ved Sykehuset Innlandet. Tre sykehus vil gi gode muligheter for fleksibilitet til å kunne håndtere stor pågang av pasienter i en katastrofesituasjon. I tillegg vil et nytt og moderne mjøssykehus ha langt bedre muligheter for å ivareta beredskap. Lokalmedisinske sentre og prehospitale tjenester vil også bidra til trygg og god ivaretakelse av pasienter med akutt sykdom.
Bent Høie (Høyre), 2020-11-11:
Det kan jeg bekrefte, både at Mjøsbrua ligger fast – det tror jeg vi begge er enige om – og at lokalisering av det nye sykehuset skal være i det området. Så utredes det nå ulike alternativer, tomter osv., og det at ledelsen i Helse Sør-Øst presenterer tall og grunnlag for det, er en del av å ha en åpen prosess. Men foretaksmøtets beslutning om at det nye sykehuset skal være ved Mjøsbrua, ligger fast.
Bent Høie (Høyre), 2020-11-11:
De beredskapsmessige forholdene, som var grunnlaget for at en lokalt gikk inn for et stort akuttsykehus ved Mjøsbrua, har jo ikke endret seg som følge av pandemien. Det at en bygger nye sykehusbygg vil tvert imot gjøre at en i større grad kan ta den lærdommen man har fra pandemien, inn i det arbeidet. Vurderingene har vært at dette vil gi et bedre sykehustilbud samlet sett for Innlandet også beredskapsmessig. Det er i dag mange innbyggere i Innlandet som opplever nettopp å måtte bli sendt fra sykehuslokasjon til sykehuslokasjon fordi funksjonene er veldig oppdelt. Dette opplever vi at det fortsatt er bred politisk tilslutning til i Innlandet.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-11-11:
«Helse Sør-Øst planlegger sentralisering og nedleggelser av sykehus i Hedmark og Oppland. Mange er bekymret for at økte reiseavstander vil svekke tryggheten og beredskapen der de bor, hvis man går inn for å bygge ett storsykehus og legge ned flere lokalsykehus, som Elverum eller Lillehammer. Vil statsråden vurdere endringene i sykehusstruktur i lys av koronapandemien, spesielt når det gjelder erfaringen med konsekvensene av å samle mange mennesker og fordelene ved å ha sykehusberedskap og fødeavdelinger spredt over flere enheter?»
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-11-11:
Det høres ut som at statsråden er fast bestemt på et mjøssykehus ved Mjøsbrua. Det er mange som lurer på akkurat det nå, for det har versert en debatt i lokalmediene de siste ukene om hvorvidt det er skapt usikkerhet om plassering av et eventuelt storsykehus. Det kom som følge av at styreleder og administrerende direktør i Helse Sør-Øst holdt en presentasjon om reiseavstander ved ulike lokaliseringer av hovedsykehus, elektivt sykehus og akuttsykehus. I etterkant har det vært en diskusjon om Mjøsbrua faktisk ligger fast. Mitt spørsmål til statsråden er om han kan bekrefte at Mjøsbrua ligger fast som lokasjon for et nytt hovedsykehus hvis konklusjonen blir at det blir bygd.