Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 1998-12-07:
For Fremskrittspartiet er det viktig at offentlige midler blir benyttet der pengene gir mest tilbake – der det er reelle miljøproblem. Sur nedbør er et betydelig forurensningsproblem i store deler av Sør-Norge og medfører fiskedød i mange vassdrag og lakseelver. Når Regjeringen legger fram et forslag til statsbudsjett om å bevilge 100 mill. kr til kalking for 1999, er vi i Fremskrittspartiet skuffet over at bevilgningen blir redusert med 5 mill. kr i forhold til fjorårets budsjett. Det er også et klart brudd med hva regjeringspartiene lovet i forbindelse med budsjettbehandlingen i fjor høst, der et flertall bestående av regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Høyre la til grunn at bevilgningen til kalking skulle opp på 1997-nivå, dvs. 118 mill. kr. Fremskrittspartiet har i sitt primære budsjettforslag foreslått å øke bevilgningen til kalking med 25 mill. kr. Konsekvensene av kutt til kalking vil i stor utstrekning berøre de mange små og i stor grad dugnadsbaserte kalkingsprosjektene. Dette mener vi er et totalt feil signal å sende ut til dem som gjennom mange år har brukt store deler av sin fritid til å redde vann og vassdrag og for å sikre fiskebestander, for dermed å gi folk muligheter til å utøve sportsfiske samt oppleve levende natur. Det vil også være en god samfunnsmessig investering i form av næringsinntekter til eiere og lokalsamfunn, og her vil jeg nevne at kalking av Mandalselva har ført til en positiv utvikling av næringslivet langs elven. Jeg er derfor glad for at en enstemmig komite økte bevilgningen med 10 mill. kr, slik at de kalkingsprosjektene som i dag er igangsatt, blir videreført. Vi er alle kjent med at behovet for midler til kalking er langt større enn det vi i dag bevilger, og for Fremskrittspartiet vil det være naturlig å prøve å nå den målsettingen som ligger i Handlingsplan for kalking. Sur nedbør er et miljøproblem. Noe som ikke er et reelt miljøproblem, er klimaspørsmålet. Vi i Fremskrittspartiet er skuffet over de andre partiene, som uten tanke på kostnader har kastet seg inn i en klimapolitisk hestehandel en ikke ser eller skjønner konsekvensen av. Det er i dag flere og flere vitenskapsmenn og forskere som tviler på at utslippene av CO2 fører til en merkbar forandring av jordklodens klima. Et nylig avsluttet forskningsprosjekt ved Universitetet i Oslo konkluderer med at CO2 har en mindre virkning på klimaet enn tidligere antatt. Jeg har i tidligere debatter i denne sal vist til at det er mange andre teorier om hva som fører til klimaendringer, samt vist til at klimaendringer er noe som har pågått og vil pågå hele tiden, uansett hva politikerne vedtar. Problemet med klimaspørsmålet er at konkrete miljøproblem blir oversett, samt at vi som olje- og gasseksportør mister enorme olje- og gassinntekter som følge av redusert forbruk i de land vi eksporterer til. Norge er et av de land i verden der spørsmålet om utslipp av såkalte klimagasser tas mest alvorlig i den politiske debatten. Det er det sikkert mange grunner til. En av grunnene er at utslipp av de såkalte klimagassene er blitt en merkesak for mange politikere, spesielt her i huset, der en utnytter en frykt og en stemningsbølge for å markere seg som politiker og samtidig late som om en gjør noe for vårt klima. I miljøbevegelsen er spørsmålet om utslipp av såkalte klimagasser blitt god butikk, for den er jo avhengig av stadig større oppmerksomhet for å kunne markedsføre seg selv og dermed øke sine egne inntekter. Utslipp av såkalte klimagasser er blitt et internasjonalt anliggende hvor noen industriland, inkludert Norge, har påtatt seg store forpliktelser for å redusere utslippene. Klimapolitikken, som FNs klimapanel er premissgiver for, er svært omdiskutert og hviler i dag på et ufullstendig vitenskapelig grunnlag. Det er også kommet alvorlig faglig kritikk mot klimapanelets sammensetning, arbeidsform og konklusjoner. Klimapanelet er blitt beskyldt for i økende grad å være ledet av byråkrater og politikere, der behovet for økte bevilgninger går på bekostning av vitenskapelige fakta. Den mest alvorlige kritikken er at klimapanelets forskning ikke kan forklare de betydelige svingningene i klima som har vært i tidligere tider. Til slutt: Jeg håper at flere partier her i huset tar beslutninger bygd på fakta og ikke på tilfeldige værmeldinger.