Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-11-12:
«Aldri har det vært mer oppmerksomhet om personvernspørsmål og aldri har det vært større krav til Datatilsynet», sier Datatilsynets direktør, Bjørn Erik Thon, i innledningen til Datatilsynets årsmelding. Han har nok rett i det, og det er med god grunn det er slik. Vår digitale virkelighet er under enormt rask endring og har gitt helt nye muligheter til å trå over personvernets grenser for dem som har tilgang og kompetanse til å utnytte den teknologien som nå er til rådighet. Personvernet har høy verdi i samfunnet vårt. Komiteen viser i sin innstilling til Den europeiske menneskerettskonvensjon, der det heter: «Enhver har rett til respekt for sitt privatliv og familieliv, sitt hjem og sin korrespondanse.» Ja, dette er idealet, men altså ikke bestandig praksis, som vi har lært mye om gjennom avsløringer av datainnsamling og overvåking, også fra nasjonale myndigheters side mot andre lands innbyggere. Men personvern er også et spørsmål om å skjerme folk fra ufrivillig offentlighet om private forhold gjennom sosiale medier. I vår tid, med Facebook som en viktig kanal for informasjonsutveksling folk imellom, er muligheten til å få slettet informasjon som en selv har lagt ut, eller som andre har lagt ut om en, blitt et vesentlig spørsmål. «Retten til å bli glemt» er gitt bred og betydelig omtale i stortingsmeldingen. Det vises til at retten til å få slettet, sperret eller på annen måte gjort informasjon utilgjengelig for offentligheten er blitt styrket gjennom avgjørelser i EU-domstolen i fjor. Det heter at departementet vil følge den internasjonale utviklingen rundt «retten til å bli glemt» tett. Jeg er enig i de vurderinger som gis i meldingen, når det sies: «I et samfunn der stadig mer informasjon registreres, tilgjengeliggjøres, samles og gjøres søkbar, er det viktig å unngå at offentlig tilgjengelige opplysninger om enkeltpersoner medfører en urimelig belastning.» Jeg mener at dette er viktig å slå fast, og slutter meg til vurderingene om at selv om opplysninger i sin tid ble registrert på frivillig og rettmessig grunnlag, må det også gis rett til å få dem fjernet når det gjelder personlige og private forhold. I en merknad fra komitéflertallet der Senterpartiet inngår, uttrykker vi en særlig bekymring for barn og unge og deling av personopplysninger om og fra denne gruppen. Det er viktig at Datatilsynet bidrar til informasjon til denne gruppen, og til skolen og foreldrene, for å utvikle en bevissthet om at personvernet må vektlegges spesielt i informasjon fra og om barn og ungdommer. Både Norge og EU har nå lagt diskusjonen om datalagringsdirektivet bak seg. Det er etter hvert allment akseptert at direktivet EU ville innføre, og som vi ville slutte oss til, er i strid med personvernhensyn, bl.a. slik det er nedfelt i Den europeiske menneskerettskonvensjon. Jeg registrerer at flertallet i komiteen, representantene fra Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet, ikke vil gi seg helt ennå. De viser i sin merknad til at det pågår prosesser mellom Den europeiske menneskerettsdomstolen og EU-domstolen som vil avklare rettstilstanden når det gjelder datalagring og personvern. Dette flertallet mener at det norske regelverket kan vurderes på nytt når en slik avklaring er gjort i EU-systemet. Fra Senterpartiets side er vi glad for at datalagringsdirektivet nå er lagt bort. Vi mener det styrker personvernet at direktivet og tilpasningen til det ikke lenger er aktuelt å gjennomføre i Norge. Kampen om datalagringsdirektivet var en stor debatt i Norge. Den handlet om vår rett til å fatte nasjonale beslutninger på områder som er viktige for oss. Og personvernet er et slikt område.