Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-23:
Jeg vil også starte med bakteppet for reformen. Det er viktig å understreke hvorfor det var viktig å gjennomføre en politireform. Én ting er å peke på 22. juli, Gjørv-kommisjonen og alt det arbeidet og de dokumentene som ligger bak, og som var tydelige på at endringer måtte gjøres, men også før det var det enighet om at en måtte igjennom en ny reform i politiet. Når det gjelder historiebeskrivelsen av reformen, valgte Kristelig Folkeparti å gå i dialog med regjeringspartiene og Venstre for å forsøke å komme til en enighet om en politireform. Det klarte vi ikke, og proposisjonen ble lagt fram av regjeringspartiene og Venstre. Men sammen med Arbeiderpartiet gikk vi inn i et forlik i Stortinget, og de punktene vi særlig var fornøyd med at vi fikk inn i reformen, var at det skulle være en politikontakt i hver eneste kommune, altså tilstedeværelse i hver eneste kommune, at det skulle være gode politiske prosesser, gode prosesser med politiet, der en skulle diskutere framtida – om en fortsatt skulle ha et lensmannskontor, eller om en skulle finne bedre dekning, og at en skulle få en god forankring politisk. Det var ikke bare fordi vi var opptatt av flest mulige lensmannskontor, vi var opptatt av at en lokalt gjør et veldig godt arbeid. Det at en i kommunestyrene, med ordfører og rådmann, har en god dialog med politiet, tror vi også vil gi en bedre beredskap og et bedre politi. Så var vi opptatt av at dersom det skulle legges ned kontor, måtte det i siste instans være en politisk beslutning, og derfor også ankeadgang til Justisdepartementet, og at justisministeren skulle ha siste ord til syvende og sist. I tillegg løftet vi inn viktige punkter som går på kultur og ledelse, for det er en helt avgjørende bit og også en del av det som det var kritikk mot politiet for, før reformen. Kristelig Folkeparti mener at det er forskjell på om det er tilstedeværelse av politi i en kommune eller ikke. Det er bra at det er en lokal tilknytning, det er bra at politiet har kunnskap om det som skjer. Det kan ivaretas gjennom et lensmannskontor, men i visse tilfeller er det bedre at en har politipatruljer, fordi en ikke har kapasitet på ett kontor til å ivareta en beredskap eller forebygging på samme måte som en kanskje tror at lensmannen kunne i sin tid. Der vil jeg også trekke fram at politiarbeid på stedet er helt avgjørende, og evalueringene av det er jo veldig positive. For vår del har vi også vært opptatt av all den servicen som kan gis, vi peker i innstillinga på sivile oppgaver – at det ikke må være for lang reiseavstand når det gjelder våpenkort, pass og slike ting, men også muligheten til å kunne anmelde på nett eller foreta andre typer henvendelser til politiet enkelt på nett, slik at det blir lettere for publikum. En annen av de viktige grunnene til at vi gjennomfører reformen, er jo sterkere etterforskningsmiljø. Kampen mot vold og overgrep, som jo er det største samfunnsproblemet vi har, blir bedre når vi får bedre miljø til å etterforske. «Nærpoliti» er jo et begrep som kan bli litt slitt innimellom. Når er politiet nært? Bak gardinene i det huset der man ikke har mulighet til å se hva som skjer, der det er overgripere, der det er nedlastere som man ikke klarer å se, men som man kan ta gjennom gode aksjoner, som «Dark Room», eller andre, lignende, aksjoner – der er det viktig å komme nært inn og avdekke og gjøre en viktig jobb. «Nær» innebærer jo også å ha et sivilt preg på politiet, noe som er viktig for oss – at det ikke er for stor avstand mellom folk og politi, som det er f.eks. i USA. Å ivareta den biten er også viktig for oss. Når det gjelder reformen, har vi også vært opptatt av at en får god tid til å gjennomføre de gode prosessene som jeg var inne på. Det var etter min mening for kort tid i forkant av avgjørelsene som ble fattet, og jeg mener at det burde vært bedre tid i etterkant når det gjelder klagingen. Og når en gjennomfører en så viktig reform, mener jeg også det er viktig å ta til seg innspill som en får underveis. Nå har det vært gjennomført særlig to undersøkelser som viser ganske betydelig motstand i politiet selv. Det å lytte til dem, lytte til ansatte, som vi peker på i det ene forslaget, og også lytte til kommunenes viktige innspill, mener vi er viktig for å få en best mulig reform. Dette er intensjonen i forliket, dette er intensjonen i reformen. Slik kan en skape et politi som både klarer å ta de ekstremt kompliserte oppgavene som kriminalitetsbildet og endringene i det krever, samtidig som en kan ivareta den viktige oppgaven med å være til stede, forebygge og være aktive for å skape minst mulig kriminalitet.