trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg er veldig glad for at utenriksministeren både i saken om veivalg og også nå sist, i innlegget sitt, tok opp Tunisia som en viktig samarbeidspartner i Nord-Afrika. I likhet med representanten Ola Elvestuen vil også jeg understreke at det er helt avgjørende for stabiliteten i regionen at vi har et demokratisk Tunisia, men også et Tunisia som har vekst og utvikling. Utenriksministeren nevnte selv de urovekkende nyhetene om at det nå faktisk er 40 pst. ungdomsarbeidsledighet i landet. Mitt spørsmål er da: Vil utenriksministeren øke målrettet bistand til Tunisia, f.eks. til utdanning og arbeid?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Det er svært viktig det som utenriksministeren nå sier. Jeg vil også legge til at Tunisia ligger ved siden av et ganske ustabilt land, nemlig Libya, og at det også kommer flyktninger over grensen nettopp fra Libya. Noe av det farligste som er i et skjørt demokrati, i en region som Tunisia, er de sinte unge mennene som lar seg rekruttere til ISIL, og som reiser over Middelhavet. Vi får dessverre inn urovekkende signaler og informasjon om at en del av disse sinte unge mennene nå lar seg rekruttere til ISIL, og jeg tror det er ganske viktig både å sikre dette skjøre demokratiet og også å sikre utdanning og arbeid. Det som har imponert meg mest med Tunisia, var den grunnloven som de greide å få til i forbindelse med at de fikk Nobels fredspris.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2017-06-15:
Kloden er et skjebnefellesskap, og den rike delen av verden har et ansvar for å bidra til at utviklingsland settes i stand til å dekke grunnleggende behov for sin befolkning. Norge er en betydelig bidragsyter til verdenssamfunnets arbeid for å realisere de 17 bærekraftsmålene gjennom ulike bilaterale avtaler og gjennom FN-systemet. Næringsutvikling og jobbskaping er ett av flere tematiske satsingsområder i meldingen og av avgjørende betydning for utvikling og fattigdomsreduksjon. Stortinget behandlet nylig meldingen om hav i utenriks- og utviklingspolitikken. Havets betydning som kilde til mat og nye medisiner for en økende verdensbefolkning kan ikke undervurderes, og potensialet for havbaserte jobber er stort. Programmet «Fisk for utvikling» skal bidra til fattigdomsbekjempelse gjennom matsikkerhet, bærekraftig forvaltning og lønnsom næringsvirksomhet. Programmet bygger på de tre hovedpilarene forskning og utdanning, forvaltning, lover og regler og næringsutvikling. På FNs havkonferanse nylig mottok Norge en pris fra UNESCOs havkommisjon for vår kunnskap og kapasitet innenfor marin forskning. Norge har utviklet lov- og regelverk for en bærekraftig havforvaltning og tatt globale initiativ for bekjempelse av fiskerikriminalitet og for å styrke havretten. Denne innsatsen kommer utviklingsland til gode, bl.a. gjennom Nansen-programmet. Et gammelt kinesisk ordtak lyder: Gi noen en fisk, og han blir mett hele dagen. Lær noen å fiske, og han blir mett hele livet. Norge har de beste forutsetninger for å gi kunnskapsoverføring og opplæring i havforvaltning en sentral plass i vår utviklingspolitikk. Siden 1975 har Nansen-programmet og forskningsskipene oppkalt etter Fridtjof Nansen utført ressursovervåkingstokt i utviklingsland. Nye «Dr. Fridtjof Nansen», døpt denne våren, er det tredje skipet i rekken, og dette er bistand på sitt beste. Norge stiller til disposisjon et topp moderne forskningsskip, som får sine oppdrag via FAO, der fiskeri og havbruk har fått en viktig plass fordi marine ressurser vil spille en sentral rolle i verdens matforsyning framover, og fordi fiske kan gi verdifulle arbeidsplasser også i utviklingsland. Etterspørselen etter det norske skipets tjenester er så stor at skipets kalender er fullbooket i lang tid framover. Det viser behovet for slik konkret fiskerirettet bistand.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2017-06-15:
Jeg ser at et flertall i komiteen påpeker at økonomisk vekst alene ikke utrydder fattigdom, og at det er viktig å bekjempe ulikhet. Det er jeg helt enig i. Viktigheten av inkluderende vekst står vi sammen om når komiteen legger vekt på at land må ha fungerende skattesystemer og institusjoner på plass som sikrer at økonomisk vekst kommer befolkningen til gode og bidrar til velferd. De tematiske satsingsområdene helse, utdanning og næringsutvikling går hånd i hånd for en bærekraftig utvikling i og av fattige land. Tilgang på rimelige helsetjenester til alle, inkludert seksuelle og reproduktive rettigheter, er sentralt, og det gleder meg å høre utenriksministeren si at dette også skal styrkes. Det er bra at Norge fortsetter å øke sin innsats for global helse. Dette er en forutsetning for et annet viktig gode, nemlig god grunnutdanning for alle, med særskilt vekt på kvinner og jenter, som denne regjeringen har løftet. Grunnen til at det samtidig er så viktig med næringsutvikling, er at jeg ser at det nå finnes flere land der oppmerksomheten om jenters utdanning har begynt å få effekt. Men da er det så viktig at det finnes jobber de er kvalifisert til, i andre enden. Gjør det ikke det, er det fare for at vi får et skifte i holdningen til nødvendigheten av å gi jenter skolegang. En av de viktigste følgeeffektene av at jenter går på skole, er at vi ser at det ofte reduserer forbrytelsen barneekteskap, og at jenter som fortsatt er barn, også føder barn. Jeg er veldig glad for at utenriksministeren så raskt responderte på USAs kritikkverdige reduksjon av støtte til organisasjoner for seksuelle og reproduktive rettigheter. Denne meldingen understreker at Norge bør fokusere på de tematiske og geografiske områdene der Norge kan utgjøre størst forskjell. Som et av verdens mest likestilte land, og som nest best på LHBT-rettigheter i Europa, mener jeg at Norge her har en plikt til å ta ansvar for nettopp likestilling, LHBT, seksuelle og reproduktive rettigheter. For hvis ikke vi gjør det, er det veldig få andre som gjør det. Det mener jeg også er god utviklingspolitikk. Ta et land som Malawi, der befolkningen har gått fra 9 millioner til 17 millioner på under ti år. Uten seksuelle og reproduktive rettigheter og uten å få jentene til å gå på skole blir det vanskelig å sørge for nok økonomisk vekst eller bistand til å bygge veier, skoler og sykehus nok til å holde tritt med befolkningsveksten. Jeg ser at et flertall i komiteen mener at fattigdomsorientering, ikke egeninteresse, bør legges til grunn i valget av prioriterte partnerland, og fattigdomsbekjempelse er også målet. Men jeg har lyst til å sitere tidligere utenriksminister Jonas Gahr Støre, som i 2009 sa: «Vi vil føre en aktiv utenrikspolitikk som legger vekt på norske interesser og er med og tar et globalt ansvar. Slik kan vi trygge vårt eget samfunn – og bidra til å skape trygghet og frihet for andre.» Noen mener vi trenger mer presiserende kriterier i valget av prioriterte partnerland. Jeg mener ikke nødvendigvis det, men det er i norsk interesse å sikre fred og frihet for andre, for gjør vi det, sikrer vi fred og frihet for oss selv.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
Stortinget har blitt jevnlig informert om de elementene som har gjort byggingen av Ørland dyrere etter at vedtaket ble fattet i 2012. Det er kostnader som ville påløpt uansett hvor man hadde lagt basen, om man hadde lagt den til Bodø eller på Ørland. Det er knyttet til både entreprise og byggekostnader, og i særlig grad er det knyttet til støytiltak, der Kommunaldepartementet stadfestet reguleringsplanen for Ørland kommune og dermed også la til grunn andre støygrenser enn det som var påregnet i 2012. Det tredje elementet er sikring. Det har skjedd en betydelig utvikling siden 2012 i den sikkerhetspolitiske utviklingen, som betyr at vi nå må sikre basene våre bedre. Dette er jo en debatt og en diskusjon vi har hatt i mange sammenhenger. Det gjør også at konseptene som var tiltenkt for hangarer, ikke kunne brukes, og at vi må lage andre løsninger, som gjør at dette blir dyrere. Og det er også Stortinget informert om.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
Forsvarsdepartementet har kontroll på kostnadsbildet og har derfor også vektlagt å informere Stortinget underveis om de elementene som har gjort at dette blir mer kostnadskrevende. Og det har ikke kommet noen innvendinger eller innsigelser fra Stortinget mot at vi faktisk gjennomfører de tiltakene som er nødvendige, både for å sikre basen og for å få til gode støytiltak for beboerne rundt basen, og at vi da også har måttet påregne økte byggekostnader. Byggingen av basen er i god framdrift, men vi har heller ikke mer tid enn nødvendig for at alle delene av basen skal stå klar før flyene kommer i år. Det betyr også at framdriften må være som den nå er, framover. Jeg mener det er avgjørende at man har sluttet seg til – og det mener jeg også Stortinget har gjort i flere omganger – at vi faktisk skal bygge basen med de sikringstiltakene og de støytiltakene som er nødvendige.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
Det er litt tidlig å si, rett og slett fordi beredskapsbehovet vil kunne variere og vil kunne endre seg fram til de nye politihelikoptrene er på plass. Forsvaret er til enhver tid beredt på å kunne støtte politiet og sivil sektor med beredskapsstøtte. Det er derfor vi også fra 1. januar 2017 reduserte klartiden til helikoptrene som står på beredskap, både på Rygge og på Bardufoss, fra to timer til én time, så vi har lettere tilgang for politiet og andre som ønsker å be om bistand. Det at politiet skaffer tre nye helikoptre, vil dekke noe av behovet til politiet, men det vil nok fremdeles kunne være behov for bistand til beredskap. Beredskapsoppdraget er noe som låser mye ressurser, enten det er i politiet eller Forsvaret, fordi man må ha et visst antall skrog og et visst antall personell på beredskap til enhver tid. Det får igjen konsekvenser for øvings- og treningsoppdrag og andre oppdrag som skal utføres.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
De siste av kystvaktversjonen av helikoptrene kommer i år og etter planen også det første av fregattversjonen. Det er viktig fordi den operative testingen og evalueringen pågår med integrasjon på kystvaktfartøy, men også for andre operasjoner, som jeg så vidt var inne på i innlegget mitt. Vi har hele tiden vært klare på fra regjeringas side at vi ikke ønsker å gjennomføre denne flyttingen før vi har en tilsvarende kapasitet, ikke bare med NH90, men også med nye redningshelikoptre. Justisministeren og jeg var og åpnet den nye basen på Sola, og de første helikoptrene kommer der i år, og det er viktig for den totale beredskapen. Vi har vært veldig klare på at vi sier at dette er «anslått» å skje i 2019–2020, men vi har hele tida lagt til grunn at det endelige tidspunktet må bestemmes når vi ser at vi har helikopterkapasiteten på plass.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
Mye av poenget med den flyttingen vi etter hvert skal gjøre, er nettopp å utnytte et ikke altfor stort helikoptermiljø på Bell til beste for å gi spesialstyrkene en økt operativ evne, økt mobilitet, for å bidra til beredskapen i samfunnet. Så vil landmaktutredningen gi svar på hva slags konseptuell innretning på landmakten som er den riktige i møtet med dagens og framtidas trusler, og det vil også gi svar på hvilke kapasiteter Forsvaret trenger for å kunne løse det. Jeg har vært veldig opptatt av at vi ikke skal forhåndskonkludere på enkelte kapasiteter knyttet til landmaktutredningen, nettopp fordi det er så viktig å se denne helhetlige landmilitære konteksten, og det har også vært et veldig viktig poeng for utredningen at en skal gjøre sine selvstendige vurderinger av hva det er operativt behov for. På mandag kommer arbeidsgruppas foreløpige statusrapport, og der vil noen av dilemmaene og mulige løsninger skisseres. Men jeg understreker også her at ingen konklusjoner er trukket ennå. Det vil ta noe tid.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
Da Forsvaret gjorde sin helikopterutredning i 2014, var nettopp de såkalte NH90-ekvivalentene det Forsvaret mente ville kunne gi en eventuell dedikert helikopterkapasitet til Hæren. Som jeg var inne på innledningsvis, foregår det nå operativ testing og evaluering av helikoptre for de primærfunksjonene helikopteret skal ha, men i tillegg også for mulige operasjoner både over land og på land. Det er klart at så komplekst som dette helikopteret er for maritime operasjoner, har det også betydelige kapasiteter for å kunne gjennomføre operasjoner over land. Jeg vet ikke hvor representanten Navarsete har sin påstand fra om at én flytime med NH90 tilsvarer 10–15 flytimer med Bell. Det pågår nå et ganske grundig arbeid for både vedlikeholds- og driftskonseptet til NH90, og det vil være først når vi har gjort ferdig de vurderingene, at svaret på det spørsmålet også blir klart. Men i likhet med mye annet i denne debatten handler dette ikke primært om helikopter eller helikopterstøtte, men å forsøke å ta omkamper inn mot en valgkamp.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
Jeg må innrømme at jeg ikke er helt sikker på om jeg forstod spørsmålet. Vi har jo lagt til grunn det vi mener er uavhengig av landmaktutredningen, f.eks. oppbygging av et grensekompani i Finnmark. Det har vært viktig fordi vi mener det er viktig å styrke den landmilitære tilstedeværelsen lengst nord. På samme måte har vi også styrket Heimevernet kraftig i nord, HV 16 og HV 17, og det er fordi de har spesielle oppgaver og er plassert langt nord. Jeg har ikke oppfattet at det har vært noen uenighet i Stortinget om dette, snarere tvert imot har det vært full enighet om de tiltakene fordi de er viktige for den landmilitære evnen. Når det er sagt, har det samtidig vært avgjørende for regjeringa å få gjennomført en stor landmaktutredning som ser på helheten i den konseptuelle innretningen og materiellvalget til landmakten, både Hæren og Heimevernet. Det er viktig nettopp fordi bruken av landstyrker også har endret seg etter at en annen sikkerhetspolitisk situasjon trådte fram, og måten man opererer med landstyrker på i et fellesoperativt perspektiv, ser annerledes ut nå enn det gjorde tidligere. Derfor tror jeg også at representanten Knag Fylkesnes kan se fram til mandag med spenning og lese statusrapporten fra landmaktutredningen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-15:
La meg begynne med det siste først. Jeg er litt overrasket over at denne debatten kommer opp igjen nå. Vi har hatt en egen debatt basert på et eget representantforslag om akkurat disse tingene. Vi har diskutert det oppad stolper og nedad vegger, men jeg kan gjenta hovedpunktene hvis det ikke var klart nok i den forrige debatten. Forsvarssjefen gjennomfører denne landmaktutredningen som en del av den integrerte strategiske ledelsen i Forsvarsdepartementet. Han har to roller: én som regjeringas fremste fagmilitære rådgiver og én som etatsjef. Dette er i rollen som den fagmilitære rådgiveren. Han stiller seg bak det arbeidsgruppa leverer som en statusrapport på mandag, men han har ikke fattet sine beslutninger, og regjeringa har langt fra fattet sine beslutninger, nettopp fordi arbeidsgruppa kommer til å fortsette sitt arbeid i månedene framover, og regjeringa vil legge fram sin anbefaling for Stortinget i en egen proposisjon i forbindelse med budsjettet for 2018. Dette er godt kjent for Stortinget, og dette er etter min oppfatning også helt uproblematisk. Så til innlegget fra representanten Tove Karoline Knutsen. Jeg hadde i utgangspunktet ikke tenkt å kommentere det, men jeg føler likevel det er verdt noen kommentarer, for representanten sier at noen prøver å skape usikkerhet om hva Arbeiderpartiet mener. Jeg har i alle fall ikke hatt det til intensjon, for jeg har tolket Arbeiderpartiet dit hen at de står bak vedtaket vi fattet. Da er det nok etter min oppfatning mer representanten Tove Karoline Knutsen som skaper denne usikkerheten om hva Arbeiderpartiet mener, for dersom man både skal beholde helikoptrene på Bardufoss og få en dedikert helikopterkapasitet for spesialstyrkene, har det en prislapp. Det vil altså koste ca. 6 mrd. kr å anskaffe de helikoptrene, og da må enten noe annet ut av landmakten, eller så må man legge på mer penger. Der har Stortinget lagt som forutsetning at det er de rammene langtidsplanen legger, som er de rammene dette skal utredes innenfor. Derfor mener jeg det er et selvstendig poeng nettopp at vi ser denne landmilitære konteksten og helheten før beslutninger tas om hvilke kapasiteter Hæren skal ha. Så til det siste poenget. Det er i utgangspunktet ikke noe ønske om å avslutte den siste debatten med komiteen på denne måten, men jeg kan ikke la være. Jeg reagerer ganske kraftig på at representanten Navarsete påstår at basen i nord forsvinner, og at jeg skal ha sagt i et svar til Navarsete at basen er lagt ned. Ingen av delene er riktig. Basen på Bardufoss lever i beste velgående. Den er utbygd for nær 1 mrd. kr. Om kort tid skal også en brannstasjon som vi har bygd ut her, åpnes, og det blir en fantastisk base for drift og vedlikehold av NH90. Det er en meget vital base, og den kommer til å være i Forsvaret i svært mange år framover. Jeg syns det er synd at representanten Navarsete velger å legge opp til den type debatt.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Arbeiderpartiet har, sammen med Høyre og Fremskrittspartiet, inngått et forlik om gjeldende langtidsplan for Forsvaret. Forliket bygger på flere kompromisser. Ett av kompromissene er at den endelige modellen for plassering av Forsvarets Bell-helikoptre først skal avgjøres når landmaktutredningen kommer til politisk behandling i Stortinget i oktober. Spørsmålet om helikopterstøtte for landstyrkene er en eksplisitt del av mandatet til den pågående landmaktutredningen. Fra Arbeiderpartiets side har vi tydelig flagget hva vi mener om helikoptrene på Bardufoss. Vårt partiprogram for 2017–2021 slår fast at Arbeiderpartiet mener at en moderne, slagkraftig og mobil landmakt skal inkludere helikopterstøtte for Hæren – basert på Bardufoss. Ansvarlig, forutsigbar og helhetlig forsvarspolitikk drives ikke gjennom enkeltstående representantforslag. Arbeiderpartiet står fullt ut inne for at også spesialstyrkene må få styrket sin mobilitet og beredskap gjennom dedikert helikopterstøtte basert på Rygge. Spørsmålet om framtiden til Hærens helikoptre hører naturlig hjemme når konklusjonene fra landmaktutredningen kommer til Stortinget i oktober 2017, i praksis del to av behandlingen av langtidsplanen for forsvarssektoren for 2017–2020. Da har vi fra Arbeiderpartiets side bokstavelig talt landet den siste forsvarssaken i denne perioden, og jeg vil benytte anledningen til å takke statsråden for et godt og konstruktivt samarbeid gjennom fire år.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Regjeringen varslet i revidert nasjonalbudsjett kjøp av tre transporthelikoptre til politiet, planlagt basert på Gardermoen. Mitt spørsmål blir da: Hva vil disse helikoptrene bety for Bell-helikoptrene på Rygge, som i dag er stilt til rådighet for transportberedskap for politiet?
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Det er jo planlagt at de Bell-helikoptrene skal være på Bardufoss inntil nye helikoptre er anskaffet, men så står det «anslagsvis innen 2019–2020». Alle vet at vi har ventet – for å si det litt pent – i noen år på at de helikoptrene skal lande i Norge, bokstavelig talt. Hva legges i «anslagsvis», og hvor mye usikkerhet ligger det i det årstallet?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Sett fra Troms er det gledeligste med dagens debatt at samtlige partier, med unntak av Høyre og Fremskrittspartiet, utvetydig gir uttrykk for at man ønsker helikopterstøtte for Hæren lokalisert til Bardufoss. Det er positivt for Hæren, for Forsvaret og for Bardufoss-samfunnet. Til høsten skal landmaktutredningen behandles. Hærens behov for helikopterstøtte er en del av den utredningen. Vi kan slå fast følgende: Dersom alle partiene som har støttet at det skal være helikopterstøtte på Bardufoss så langt, holder fast på sine standpunkter, blir det flertall til høsten for helikopterstøtte til Hæren lokalisert på Bardufoss. Sakskomplekset knyttet til helikoptrene er bestemt utsatt til landmaktutredningen, og det ble vedtatt i de kompromissene som kom i forhandlingene om LTP. Vi som har jobbet med denne saken fra Troms, kunne vel i utgangspunktet gjerne ha vedtatt et forslag som det som foreligger i dag, men vi vedtar de lange linjene i langtidsplanen for Forsvaret og i landmaktutredningen til høsten. Det er i praksis del to av langtidsplanen siden regjeringen la fram en langtidsplan som var uten landmaktutredning og ikke behandlet Hærens rolle. Derfor er landmaktutredningen det riktige stedet å slå fast Bardufoss’ viktige rolle for Forsvaret i framtida. Der vil Arbeiderpartiet gå inn for at Hæren skal ha helikopterstøtte lokalisert på Bardufoss. Noen prøver å skape usikkerhet om hva Arbeiderpartiet egentlig mener om helikoptre. Det trenger man ikke gjøre, for i Arbeiderpartiets program for perioden 2017–2021 slås det utvetydig fast at det norske forsvaret skal ha helikopterstøtte for Hæren lokalisert på Bardufoss. Jeg vil oppsummere i tre punkter hva vi mener om dette: Arbeiderpartiet vil sikre egne helikoptre for Hæren basert på Bardufoss. Kystvakten skal ha sine NH90-helikoptre, og Hæren skal ha egne helikoptre, enten Bell eller nye helikoptre. Det er naturlig at hærhelikoptrene på Bardufoss organiseres i en egen skvadron, enten 339 eller en ny skvadron. Basesjefen på Bardufoss overtar luftvingens funksjoner med kommando og kontroll over enhetene på basen, inkludert ledelses-, stab-, vedlikeholds- og støttefunksjoner for helikoptrene. Disse punktene klargjorde Arbeiderpartiet etter forliket om langtidsplanen. Som i 2008 og i 2012 mener Arbeiderpartiet også i dag at Bardufoss er en meget god løsning for helikopteroperasjoner i samvirke med hær og sjø, nær de prioriterte øvingsområdene i nord. Helikopterbasen på Bardufoss skal også i framtida understøtte Hæren og tilby samtrening med alle forsvarsgrener og utenlandske avdelinger. I tillegg spiller dagens Bell-helikoptre en viktig rolle i den sivile beredskapen i Troms. Neste milepæl er altså landmaktutredningen, og der er vi krystallklare.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Noe jeg ikke nevnte i mitt første innlegg, er det komiteen skriver i innstillingen om maskinskatten. Der er det en flertallsmerknad som sier at regjeringen i samarbeid med berørte parter skal se nærmere på tiltak som kan gi mer forutsigbarhet når det gjelder eiendomsskatt på verk og bruk, særlig knyttet til den såkalte maskinskatten. Jeg hadde selvfølgelig håpet at flertallet gikk enda lenger. Dette er nok en skatt som er direkte knyttet til arbeidsplasser i hele Norge. Hvis vi mener noe med f.eks. et reelt grønt skifte, kan det ikke være sånn at det skal være dyrere å bytte ut en miljøfiendtlig maskin med en nyere og bedre, men dyrere miljøvennlig maskin. Det er det som i praksis skjer i dag. Så til diskusjonen om Enova og det å støtte kvotepliktig eller ikke-kvotepliktig sektor. Jeg synes for øvrig det er litt symptomatisk at der Arbeiderpartiet virkelig setter inn støtet i denne debatten, er til dels på omkamper om det som ble diskutert for et år siden i forbindelse med energimeldingen. Men la nå det være. Det kommer fram i innstillingen og også i brev fra Enova til sin eier, Olje- og energidepartementet, for få dager siden, der Enova klargjør at de har full anledning til å gi støtte til innovative og nye løsninger i kvotepliktig sektor som på sikt kan gi reduserte utslipp enten i Norge eller i utlandet. Det som derimot ikke skal få støtte, er moden teknologi som ikke bidrar til reduserte utslipp. Den støtten går i så fall på bekostning av støtte til utslippsreduserende tiltak i ikke-kvotepliktig sektor. En annen sak som heller ikke hører naturlig hjemme i denne saken, er problemstillingen knyttet til opprinnelsesgarantier, som også ble behandlet i energimeldingen. Det merkelige her er at det ikke er noen omkamp fra Arbeiderpartiet eller Senterpartiet. De har rett og slett inntatt det motsatte standpunktet av det de hadde for et år siden. Jeg innrømmer gladelig at vi hadde en annen holdning til det da vi fremmet energimeldingen, men fikk ikke flertall for det. Vi forhandlet med andre og ble enige med en samlet komité den gangen. Arbeiderpartiet og Senterpartiet har jo ikke trengt å forhandle med noen som helst, så hvorfor de har snudd i denne saken, vet ikke jeg. Men jeg regner med at en samlet kraftbransje, fornybarbransje, legger merke til det.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Representanten Omland må gjerne beskylde regjeringspartiene for å skryte for mye, men aldri har det vært mer sutring fra opposisjonen heller. Når representanten Aasland går på talerstolen og sier at ledigheten er rekordhøy, er det beviselig feil. Ledigheten flatet ut i juli i fjor, og etter nyttår har den gått ned hver måned. Da er det praktisk og teoretisk umulig at ledigheten er rekordhøy. Det stemmer ikke. Det er umulig at det stemmer. Så til debatten om hvem som initierte denne stortingsmeldingen. Flere fra Arbeiderpartiet har nevnt det. Representanten Botten nevnte det også i Klassekampen i helgen. Jeg synes i og for seg ikke det er en veldig interessant debatt, men det er jo slik at det var en samlet komité som stemte for at man skulle fremme en industrimelding. Vi fremmet også forslaget i perioden 2005–2009, i perioden 2009–2013, og Arbeiderpartiet stemte imot begge gangene. Det kunne ha gjort at vi hadde fått diskutert industrimeldingen før det var gått 30 år siden den forrige, men nå diskuterer vi heller over 30 år etter den forrige industrimeldingen. Man bør se seg selv i speilet før man kritiserer alle andre. Så til den evige debatten om en næringsaktiv eller -passiv politikk: Jeg synes godt Stortinget kan få et svar på – når Botten igjen går ut i Klassekampen og sier at staten skal «håndplukke bedrifter» – hvilke bedrifter er det som ikke skal håndplukkes? Hvilke bedrifter er det som taper i konkurransen når Botten og hennes likesinnede skal plukke vinnerne? Det synes jeg Stortinget og bedriftene i Norge fortjener et svar på. Tidligere i debatten ble det nevnt at en av grunnene til at vi fører en såkalt passiv næringspolitikk, er at man har kuttet i regionale utviklingsmidler. Jeg har sittet i fylkestinget tidligere, i regional utviklingskomité. Der hadde jeg gleden av å stemme imot forslaget om å gi flere hundre tusen kroner til Birka, nasjonalt senter for kunst og håndverk. Er det det som er industrien Arbeiderpartiet og Senterpartiet skal satse på gjennom regionale utviklingsmidler og annen såkalt aktiv næringspolitikk? Hvis det er sannheten, så bidrar ikke det til mange arbeidsplasser i industrien i Norge.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Jeg skal straks takke for debatten, men jeg synes det er et par ting som henger igjen fra debatten. Det er bl.a. det at fortsatt går flere arbeiderpartipolitikere opp på talerstolen og snakker om rekordhøy arbeidsledighet. Hvis det ikke er lov til å si at noen har tungt for det, får jeg heller si at det er bruk for voksenopplæring i denne sal. For det er sånn at arbeidsledigheten i mai var på 2,6 pst. – ned fra 2,9 pst. i mai i fjor. Hvis det er rekordhøyt, er det faktisk ikke mulig – jeg husker, til tross for min relativt unge alder, at arbeidsledigheten har vært høyere enn 2,6 pst., så det kan ikke stemme. Jeg tror det er sånn at når man har gått tom for argumenter, begynner man med retorikk. Da begynner man å snakke om selvskryt hos den andre parten istedenfor å snakke om sin egen politikk. Det har denne debatten båret preg av på slutten. Representanten Botten sa at Trond Giske hadde klar en industrimelding. Det er ikke riktig. Det var en veldig generell næringsmelding, som oppsummerte tiltak, strategier, handlingsplaner etc. Det var ingen industrimelding, det var en melding uten konkrete forslag og tiltak. Så henger fortsatt mitt tidligere spørsmål til representanten Botten igjen i luften. Uansett om man mener staten bør håndplukke selskaper eller ikke – det er mulig det er feilsitering – er det i hvert fall noe i det, at det er staten som skal gå inn og på en eller annen måte plukke ut hvem som skal få, og hvem som ikke skal få. Når man beskylder oss for en for passiv næringspolitikk, må det bety at man mener at noen får for mye. Hvis man skal drive en mer spisset næringspolitikk, må man prioritere. Noen må få mer, og noen må få mindre. Da synes jeg godt representanten Botten eller andre fra opposisjonen kan svare på hvem de synes – med dagens regime – får for mye fra SkatteFUNN, for mye fra Brukerstyrt innovasjonsarena, hvem som får for mye av skattelettelsene, hvem som får utnytte for mye av samferdselsløftet de siste årene. Det er sånn at hvis man skal prioritere noe opp, må noe annet prioriteres ned. Hvem disse taperne i framtidens næringsliv skal bli, får vi ikke svar på. Det får ikke Stortinget svar på. Man får høre at mange skal løftes opp. Men hvis man da løfter opp noen, er det på bekostning av noen andre. Men hvem de andre er, får vi ikke svar på. Til slutt vil jeg få lov til å takke for en god debatt og, som jeg sa innledningsvis også, for et godt arbeid i komiteen knyttet til denne saken.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Regjeringen har nå styrt i fire år, og vi har hatt en oljekrise som har skapt store utfordringer for både enkeltmennesker og enkeltnæringer. Samtidig har vi fått veldig mange raske teknologiske endringer, og vi opplever at dette går stadig fortere. Vi har hatt den høyeste ledigheten på 20 år, og det har vært et sterkt behov for en aktiv næringspolitikk der man kunne ha tort å satse på næringer med kompetanse- og naturgitte fortrinn. Stortinget har også vært på og utfordret regjeringen til å komme med både jordvernsstrategi, reiselivsmelding, bioøkonomistrategi, industrimelding og mange forskjellige strategier. Vi ser nå i dag at regjeringspartiene stemmer imot både en hydrogenstrategi og en risikoordning for innovative offentlige anskaffelser, og jeg tenker: Hvorfor er det regjeringen alltid ønsker å sette seg bakpå og ikke være i førersetet?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Det høres ut som statsråden har veldig god kontakt med aktørene i dette bildet. Da er det interessant å spørre hvordan statsråden forholder seg til Norsk Industris leder, Stein Lier-Hansen, som kaller det en skandale om ikke regjeringen retter opp i at også kvotepliktig sektor skal komme inn under Enovas klimakutt. Det er kun Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV i dag som går for det forslaget. Industrien mener de er i ferd med å miste viktig støtte til klimavennlige prosjekter, og at vi ikke kommer til å nå målene i Paris-avtalen om ikke vi får endret på dette vedtaket. Vil en industriminister bidra til en slik skandale som Stein Lier-Hansen viser til i VG?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg lurte på om jeg skulle ta en sang oppe her, men det er vel ikke lov. Men jeg tenkte da Gundersen hadde innlegget sitt i stad, at hvis han hadde sunget det han fortalte, ville det gått i moll. Det er litt synd, for i samme setningen sa han at han var så fornøyd med alt. Men han hørtes ikke spesielt fornøyd ut på måten han snakket på, og han skal få en del svar her. Han skrytte av at industrimeldingen var det store som har skjedd verden de 30 siste årene, og at Arbeiderpartiet selvfølgelig ikke hadde villet komme med en industrimelding. Men det var Stortinget som ba regjeringen om å komme med denne meldingen. Det unngår Høyre og Fremskrittspartiet å si når de er rundt omkring og snakker om industrimeldingen. Det høres ut som om det er de som er faddere. Representanten Gundersen sa at Arbeiderpartiet hele tiden har kritisert at meldingen kom for sent, at det var for lite, og det var feil medisin – jeg vet ikke hva som ikke var feil. Men vi har hatt den laveste sysselsettingen og høyeste ledigheten på 20 år den tiden regjeringen har styrt, og det er faktisk Høyre og Fremskrittspartiet som har sittet ved rattet. Da er det utrolig godt gjort at regjeringen måtte bruke veldig lang tid på å endre permitteringsregelverket. Det var faktisk sånn at Norsk Industri og Fellesforbundet presset regjeringen til å gjøre endringer. Så skulle man komme med en tiltakspakke for Sør- og Vestlandet som skulle løse situasjonen. Da la man inn 5 mrd. kr i den pakken. Men media begynte å grave for å finne ut om disse pengene kom fram. De fant ut at det var halvparten av pengene som kom fram. Til Møre og Romsdal kom det 147 mill. kr av totalt 5 mrd. kr. Jeg vet ikke hvem som fikk seg arbeid for de pengene, men det var i hvert fall en liten pott som kom fram dit den skulle. Så sa Gundersen at Arbeiderpartiet har kommet med lite nytt, og at Stortinget kanskje har kommet med lite nytt. Da tenkte jeg at det er veldig mange av de strategiene og meldingene som har vært initiert fra Stortinget, men det er veldig bra at regjeringen følger opp. Men når industrimeldingen ble initiert høsten 2014 og kommer våren 2017, er det et tegn på at det ikke går fort. Og når man i tillegg må sette i gang utredninger av ting man burde ha løst, tenker jeg at man i hvert fall bruker lang tid. Kanskje noen som bruker kortere tid, burde komme til makten og faktisk fått fart på ting. Så til forenkling. Regjeringspartiene skriver i dokumentet at de har bidratt med 12 mrd. kr til forenklinger. Det er feil. 5,5 mrd. kr kom med Stoltenberg-regjeringen, og 7 mrd. kr kom med dagens regjering. Dagens regjering har brukt fire år på de sju milliardene, mens regjeringen Stoltenberg brukte to år på 5,5 mrd. kr.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg vil starte med oppslaget i Klassekampen, som mange fra Høyre har fått med seg. Det er veldig bra at man leser i media, men det er ikke alltid det der står helt eksakt hva man har sagt. Jeg vil presisere at det som var viktig for meg å få fram i den artikkelen, var at det må være mulig både å være liten, mellomstor og stor, og at vi må ha et virkemiddelapparat som bygger opp under det. Det hjelper ikke bare å ta sjugangen på etablerertilskudd fra 2011 og fram til nå. Det er ikke sikkert man bygger de største vinnerne, men vi må se på hvilke andre muligheter av tilskudd, av virkemiddelapparat, som kan bygge opp under også det – ikke bare nasjonale vinnere, men også internasjonale store vinnere. Jeg tror vi må klare begge deler. Til Helge Orten, som snakket om NTP: Ja, NTP ble laget av forrige regjering, men man har ikke akkurat overoppfylt NTP, i hvert fall ikke i det fylket Helge Orten kommer fra. Helge Orten sto selv og sa at nå kommer det nye prosjekter med, men man har faktisk ikke levert på det man skulle ha gjort de fire årene som nå har vært. E39, krabbefelt over Ørskogfjellet, er et godt eksempel på det – dessverre. Til IKT-studieplasser: Der har Arbeiderpartiet foreslått gang på gang helt konkret 1 000 flere studieplasser enn det regjeringen har gjort. Til Bjørnstad og rekordhøy ledighet: Ja, den rekordhøye ledigheten har heldigvis blitt mindre. Det var rekordhøy ledighet i juli i fjor, men ledigheten har blitt litt mindre. Det er veldig bra. Men det var altså Høyre og Fremskrittspartiet som satt i regjering for ett år siden også, så man må faktisk tenke at man har sittet på post når den utfordringen var størst. Og så kan man jo lure på hva som har bidratt til at vinden har snudd, om det er regjeringen, eller om det er andre ting. Så til industrimeldingen, som man skryter av at man nå har fått til. Jeg må bare minne om at Trond Giske la fram en stortingsmelding i 2013 som het Mangfold av vinnere. Det var en industrimelding som hadde en bred satsing, som regjeringen fort la i skuffen, og de har hvilt på laurbærene helt fram til nå. Så til det fantastiske regelrådet som næringsministeren har etablert, og som skulle bidra til stor framdrift på forenkling. Det som jeg viste til i stad i innlegget mitt, var at 1. januar 2011 begynte man en satsing på forenkling. Fra 1. januar 2011 til 2013 hadde man forenklinger på 5,5 mrd. Fra 2013 og fram til nå har man hatt forenklinger av en størrelse på 7 mrd. kr. Det betyr at man har hatt et mye senere tempo med denne regjeringen enn de to siste årene, som det var vist til, med vår regjering.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2017-06-15:
Hvis selvskryt er å erkjenne utfordringer, lurer jeg på om en del rød-grønne talere gjør det, når man sammenligner oljeprisfallet som vi har opplevd, med det som kom med finanskrisen. Hvis man mener at det å si at vi traff med medisineringen, vi traff med doseringen, og vi kom med tiltakene til rett tid, er selvskryt, da erkjenner jeg at vi faktisk skryter litt. Jeg synes også det er litt morsomt når representanten Botten snakker om moll. Det må i tilfelle være da jeg omtalte hva Arbeiderpartiet faktisk skrev i sin merknad. De skrev: «har reagert for sent, for svakt og for lite målrettet». Da spør jeg: Erkjenner ikke Arbeiderpartiet at det å satse på samferdsel og infrastruktur som bedriftene ber om, satse på næringsrettet forskning og utvikling, satse på målrettede skatteletter som gjør at industrien og næringslivet beholder mer av skattene selv, er aktiv næringspolitikk? Er det sånn at jo snevrere man gjør politikken og tiltakene, jo mer aktivt er det? Hvem skal bortprioriteres når man prioriterer? For det må man også erkjenne, at hvis man skal prioritere noen, så må man bortprioritere andre. Det får vi ikke svar på. Det er det interessante, som også saksordføreren var inne på. Det er det interessante ved å diskutere den prioriteringen som tydeligvis Arbeiderpartiet er inne på. Jeg merker meg at representanten Botten trekker seg litt fra uttalelsen i Klassekampen, men det er nok av utsagn i industriinnstillingen som peker i samme retning. Man tror man har en glasskule. Man peker på hydrogen. Jeg har kjempetro på hydrogen, jeg, men jeg er ikke i stand til å si om det er mye bedre enn alt annet. På Hamar, i mitt hjemfylke, snakker man om spillindustrien som framtidens store industri. Jeg ser at det er et veldig aktivt miljø, som utvikler veldig mye interessant, men jeg kan ikke si om de er bedre enn alle andre. Jeg synes Heidi Nordby Lunde sa det veldig godt: Politikere er ikke godt egnet til å plukke vinnere, men markedstapere er godt egnet til å plukke politikere som deler ut penger til dem. Det er de veldig gode til, og det har vi sett mange eksempler på. Jeg vil gjenta det jeg sa som avslutning i mitt innlegg: Arbeiderpartiets signal om at de skal håndplukke de bedriftene som skal støttes, er et varsel om framtidige katastrofer og et signal om et nasjonalt feilsteg av store dimensjoner og konsekvenser.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-06-15:
Aller først vil jeg takke ordføreren for saken om industrimeldingen, representanten Sivert Bjørnstad, for et solid og godt stykke arbeid. Så er jeg glad for at vi i dag skal vedta en ny industrimelding. Det var, som det er sagt tidligere i debatten, Kristelig Folkeparti som tok initiativ til et representantforslag om dette i denne perioden – noe vi også gjorde i forrige periode. Da mente de rød-grønne at vi ikke trengte det, men dagens konstruktive opposisjonsparti har fått gjennomslag sammen med Venstre, Fremskrittspartiet og Høyre. Norsk industri har en lang og stolt historie. Vi har basert oss på naturgitte forutsetninger, og dyktige fagfolk har lagt mye av grunnlaget for velferdssamfunnet vi har i dag. Det er ingen tvil om at industrien har vært, fortsatt er og skal være svært viktig for verdiskapning og arbeidsplasser. Norsk industri er mangfoldig, fra store hjørnesteinsbedrifter i lokalsamfunnene våre til små og mellomstore virksomheter og stadig nye initiativ fra gründere. Slik skaper den viktige arbeidsplasser over hele landet. Industrien har vært viktig i fortiden, men er også viktig for framtiden. Den er f.eks. svært viktig for utvikling av ny teknologi, og da særlig teknologi som trengs for å skape et mer miljøvennlig samfunn. Norsk industri har teknologisk og industriell kompetanse til å levere løsninger for ny, fornybar energi. Dette gjør kompetansen og innovasjonen i industrien avgjørende i kampen mot store miljø- og klimautfordringer. Framtidens industri må levere løsninger for morgendagens problemer. For Kristelig Folkeparti er det helt sentralt at vi bygger industrivirksomhet og verdiskapning ut fra norske ressurser, for det er et stort potensial i å utnytte naturressursene våre, og vi må bruke de fortrinnene vi har. I en verden som blir stadig mer globalisert, er det viktig for industrien at vi har gode og forutsigbare rammebetingelser. Derfor er det arbeidet regjeringen og Stortinget nå har gjort, viktig. Vi er i et internasjonalt marked, og de vilkårene og rammebetingelsene vi har i Norge, påvirker industriens konkurranseevne. Vilkår som utformes helt ulikt de vilkårene utenlandske aktører har, kan svekke bedriftenes konkurranseevne og få konsekvenser som at virksomheter legges ned, eller fortrenges av nyetablerte kapasiteter i land med bedre rammevilkår. Et viktig grep som er tatt de siste årene, er å redusere formuesskatten på arbeidende kapital. Dette har vært viktig for Kristelig Folkeparti. Dette vet vi er med på å trygge norske arbeidsplasser, gjøre det enklere å starte opp nytt og generelt øke investeringsmulighetene. Gjennom denne meldingen og den innstillingen vi nå har til behandling, har vi fått en god beskrivelse av norsk industri. Nå foreligger det også flere viktige tiltak som regjeringen skal følge opp for å sikre gode rammebetingelser og legge til rette for at vi tar ut potensialet i denne næringen. Så har jeg en stemmeforklaring. Vi støtter forslag nr. 5 i innstillingen og også det omdelte forslag nr. 10, som er presentert av Arbeiderpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-06-15:
Eg reagerte litt på måten statsråden beskreiv situasjonen på Vestlandet og i Rogaland på i innlegget sitt. Eg har ikkje noko behov for å svartmåla, men eg meiner at statsråden tek feil når ho med brei penn berre seier at optimismen er tilbake. Arbeidsløysa er framleis høg. Mange tradisjonsrike, gode bedrifter slit framleis tungt. Så spørsmålet mitt er: Korleis vil næringsministeren beskriva situasjonen for næringslivet på Vestlandet og spesielt i Rogaland?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-06-15:
I mitt fyrste innlegg roste eg for så vidt den einigheita som låg i innstillinga. Etter å ha høyrt debatten har eg bite meg merke i at det snart er val. For det er eit faktum at det er brei einigheit om dei fleste tiltaka som er føreslått. Så har opposisjonen etterlyst nokre fleire. Men eg må seia at når eg høyrer på skrytet og sjølvskrytet frå regjeringspartia, er det så eg vert bekymra for at eg skal få blått plakk på trommehinna, for det er heilt utan hemningar. Talepunkta fyk gjennom lufta. Eg trur det er eit kjempeproblem at regjeringspartia ikkje vil innsjå at me har store utfordringar. Det er framleis store utfordringar. Det er ikkje slik at ein berre kan måla korleis det går i landet ved å sjå på kor høg arbeidsløysa er. Me treng å auka eksportinntektene våre, me treng å utvikla nye næringar. Det er det me etterlyser, det er der utolmodet ligg. Men ein finn ikkje svara når ein er så fornøgd som det me har høyrt i dag. Ein rosar at ein har følgt opp Nasjonal transportplan, som vart vedteken før sist val. Det er det ein har gjort. Ein har ikkje følgt han opp med over 10 mrd. kr, 20 mrd. kr eller 30 mrd. kr eller 500 mrd. kr, slik ein lovde. Nei, ein har følgt han opp, og så er ein altså så fornøgd – så grueleg fornøgd. Men det er farleg å vera så fornøgd som regjeringspartia er no. Det gjer at ein vert passiv, det gjer at ein ikkje gjer den jobben som ein skal. Representanten Ove Trellevik greier i tillegg å gå på talarstolen og skulda på Arbeidarpartiet og Senterpartiet for det regjeringa ikkje får til. Visst nok har me sett at det er eit anstrengt forhold mellom regjeringspartia og støttepartia, men det kan då ikkje vera så gale at det er Arbeidarpartiet og Senterpartiet sin feil når regjeringa ikkje får fleirtal for forslaga sine. Me har fire parti som har teke ansvar for å styra landet. Då får dei ta det ansvaret, då får dei styra landet med det fleirtalet dei har, så skal me gjera det me kan for å endra det fleirtalet. Så spør saksordføraren om kven som vil tapa på politikken vår. Mitt mål er at den unødvendige veksten i byråkratar som har vore under denne regjeringa, vil tapa. Mitt mål er at byråkratane som er tilsette for at andre byråkratar ikkje skal finna på byråkratiske reglar, det såkalla Regelrådet, vil tapa på politikken vår. For me treng ein reell forenklingspolitikk, me treng ein gjennomgripande forenklingspolitikk, men det greier me ikkje dersom me er så fornøgde som Høgre og Framstegspartiet er i dag. Det synest eg ein bør tenkja litt over, for det er ei farleg utvikling. For trass alt behandlar me i dag ei melding som det er brei einigheit om. Då bør ein leggja det til grunn, men ein må vera utolmodig.
Pål Farstad (Venstre), 2017-06-15:
Forenkling er et stikkord. Venstre er opptatt av at næringsdrivende skal ha en enklere hverdag. Vi ønsker også at flere skal bli gründere og starte egen virksomhet. Med bakgrunn i dette grunnleggende ønsket har vi fremmet forslaget om en enklere hverdag for landets små og mellomstore bedrifter. Når det gjelder ett av forslagene våre, om å fjerne kravet til årsberetning for mindre foretak og forslag til konkretisering av gjennomføring av begrenset regnskapsplikt for små foretak, viser vi til Regnskapslovutvalgets andre utredning. Der foreslås det å fjerne kravet om årsberetning for mindre foretak. I tillegg foreslås konkretisering av gjennomføring av begrenset regnskapsplikt for små foretak. Venstre mener at regjeringen snarest må følge opp denne anbefalingen. Forslaget om konkretisering av begrenset regnskapsplikt, slik Regnskapslovutvalget foreslår, vil ha et stort innsparingspotensial. Mye bra er gjort, men dette vil ha et stort innsparingspotensial for foretak som berøres. Informasjon som utvalget har innhentet, viser at mange små foretak vil kunne benytte denne ordningen. Det er flere av våre forslag og merknader som jeg kunne brukt tid på i debatten, både om grønn konkurransekraft og forenklinger. Men jeg nøyer meg med å vise til innstillingen for øvrig. Så tillater jeg meg å si til slutt: Jeg mener at man nå er i ferd med å gjøre vedtak som bringer oss vesentlige steg videre i industripolitikken.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-15:
Jeg er helt uenig i premissene til representanten. Det er også interessant å høre at det er 35 år siden sist vi hadde en industrimelding. Den forrige regjeringen satt i åtte år og nektet å lage en. Vi har gjort det. Det er helt riktig at vi ble truffet av en enorm bølge – av kraftige fall i oljeprisene. Derfor har vi iverksatt en rekke tiltak, både på det generelle og på det spesielle. Skattekutt virker. Satsing på samferdsel gir både flere jobber og bedre fremkommelighet. Å øke innovasjons- og omstillingsprogrammer med 3 mrd. kr virker. Vi har en maritim strategi. Vi har en gründerplan. Vi har en bioøkonomistrategi. Vi har en reiselivsmelding. Vi har en havstrategi. Vi har altså gjort en rekke arbeider, og vi har siden i fjor vinter jobbet med en industrimelding. Men det er ikke et skrivebordsarbeid, dette er noe vi har utviklet sammen med næringslivet, sammen med aktørene og sammen med kunnskapsmiljøene. Derfor mener jeg også at det er blitt en veldig god melding, som er godt mottatt i næringslivet.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-15:
Jeg kan forsikre representanten om at vi har tett kontakt med Norsk Industri. De har deltatt aktivt i utformingen av meldingen. De var også veldig positive da meldingen ble presentert ved Hydro i Porsgrunn. De uttalte seg utelukkende positivt. Det la sikkert representanten merke til, som jo selv var til stede. Jeg har registrert hva Stein Lier-Hansen sa forrige uke om Enovas tildelinger. Det er slik at Enova formelt sett ligger under olje- og energiministeren, men dette er viktige spørsmål for industrien, så det er bra for meg å kunne oppklare den åpenbare misforståelsen at ikke-kvotepliktig sektor nå er de eneste som skal få støtte. Slik er det selvsagt ikke. Det er heller ikke slik at Hydros pilotprosjekt ikke ville fått støtte. Kvotepliktig sektor vil få støtte, også med de nye reglene, men det er gjort noen prioriteringer basert på at vi skal innfri våre forpliktelser. Det gis støtte til kvotepliktig sektor, men da må de sende søknader.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-15:
Det var ikke min mening å si at nå er vi over det. Det er vi ikke. Men jeg tror at bunnen er nådd. Jeg reiser mye rundt, og jeg møter mange bedrifter som er i omstilling, og som sier at dette skal vi komme oss igjennom. Det har vært kjempetøft. Det er fortsatt tøft, og for mange kommer det fortsatt til å være krevende. For offshorerelatert industri på Vestlandet kommer både dette og det neste året til å være krevende. Men det skjer mye positivt, og det var det jeg forsøkte å referere til.