trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Jeg takker statsråden for tilleggssvaret. Jeg er enig i at Vinmonopolet selvfølgelig må ha en selvstendig stilling, i hvert fall i en viss utstrekning, når de skal vurdere markedet for sine produkter. Men det har nå vitterlig vært slik tidligere at Sosial- og helsedepartementet har hatt lokaliseringsplaner og en viss strategi for etableringen av nye polutsalg. Nå vet jeg ikke hvordan status er for dette i dag, men hvis man legger slike planer, kan statsråden, som også kommer fra Østfold og kjenner forholdene der godt, da tenke seg på ny å vurdere etablering av et utsalg på Mysen, i samarbeide med styret i Vinmonopolet?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-02-26:
Jeg er enig med statsministeren i at situasjonen i norsk næringsliv for øyeblikket er slik at det kreves et bredest mulig samarbeid i Stortinget for å unngå at arbeidsledigheten skal fortsette å øke. I så måte har selvsagt Regjeringen et problem i forhold til den samarbeidspartneren de har valgt i Stortinget, i og med at Fremskrittspartiet så snart anledningen byr seg, springer fra de avtaler de har inngått, og inngår andre forlik i Stortinget. Men mitt spørsmål til statsministeren er: I den situasjonen vi nå er, skal Samarbeidsregjeringen fortsatt gjennomføre betydelige skattelettelser, skattelettelser som i hovedsak vil være rettet mot privatpersoner, og som i så måte vil virke forbruksdrivende? Det er det vi minst av alt trenger. Det vi nå trenger å gjøre, er å satse på å bygge opp næringslivet, satse på investeringer både i forhold til forskning, i forhold til nyskapning, osv. Hvordan har Regjeringen tenkt å møte denne situasjonen? Skal man fortsatt gi skattelettelser og samtidig kutte i bevilgningene over offentlige budsjetter til både forskning, nyskapning og velferdstjenester?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Jeg er glad for at statsministeren skryter av enkelte ting som Fremskrittspartiet fikk til under forhandlingene med regjeringspartiene om budsjettet. Jeg har et spørsmål til statsministeren i samme lei som vi nå har vært innom. Han hevder at vi må føre en stram finanspolitikk, og at politikken må være i samsvar med budsjettet. Det har vi hele tiden merket oss. Men siden budsjettet ble vedtatt, har det skjedd meget dramatiske ting. Finanspolitikken er reelt sett blitt mye strammere enn planlagt, gjennom de skyhøye økningene i strømprisene. Det er det ene. Det andre er at arbeidsledigheten har vokst dramatisk, og at vi derved har fått økt utgiftene til arbeidsledighetstrygd og redusert skatteinntektene. Derfor er behovet for en egen tiltakspakke mot arbeidsledighet noe som nå bør tas opp. Jeg vil spørre statsministeren: Vil han sørge for at vi enten før eller i hvert fall som en del av revidert nasjonalbudsjett får en tiltakspakke mot økende ledighet som følge av at forutsetningene er endret dramatisk i virkelighetens verden i forhold til det de var under budsjettbehandlingen?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Handlingsregelen ble brutt med 2 milliarder kr allerede i inneværende års budsjett. I mellomtiden har altså inntektene sunket, og utgiftene har økt. Hvis man følger handlingsregelen, må enten Regjeringen øke skatter og avgifter eller redusere andre utgifter ytterligere. Begge deler vil medføre en økning i ledigheten. Er det virkelig slik at man skal, som andre også hevder, bruke en økt arbeidsledighet som hovedvirkemiddel i politikken for å få ned rente og kronekurs? Det er vi uenig i. Vil f.eks. Regjeringen sørge for at man når man aksepterer et moderat lønnsoppgjør, men likevel ikke et nulloppgjør, går inn med to tiltak, nemlig instruks til alle selskaper der staten har innflytelse om en forsvarlig lederlønnspolitikk i samsvar med det som vanlige folk får, og tilbud om skatte- og avgiftslettelser for å prøve å få til et frivillig nulloppgjør?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Sjefen for våpeninspektørene, Hans Blix, og den forrige sjefen, fra 1991 til 1998, professor Ekeus, også fra Sverige, har begge sagt at grunnen til at inspektørene i det hele tatt kom tilbake og ble akseptert inn i Irak igjen, var at resolusjon 1441 ble koblet sammen med militære troppeforflytninger og klargjøring til krig. De sier at uten at det var en troverdig trussel om en FN-aksjon, ville ikke inspektørene ha kommet inn i det hele tatt. Er statsministeren enig i at det ansvaret som England og USA har tatt for å demonstrere også villighet til at FN kan sette makt bak sitt krav, er en forutsetning for inspektørenes arbeid, og at ikke engang gratispassasjerene Russland, Frankrike og Tyskland ville fått inspektørene inn hvis det ikke var for denne innsatsen og de store kostnader som USA og England har påtatt seg? Og er han enig i at den eneste muligheten til en fredelig løsning er at Saddam Hussein gir seg fordi han er redd for at det blir en aksjon?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Jeg skal ikke forlenge debatten om regjeringskonstellasjoner, men jeg registrerer at Stoltenberg sannsynligvis burde ha kommet seg inn i regjeringslokalene fortest mulig for å bevise det som de påstår i opposisjon, og som de ikke gjør i posisjon. Men det jeg ønsker å utfordre statsministeren på, er det å bruke arbeidsledigheten i forhold til kronekurs og rente. Jeg har veldig lyst til å tro på statsministeren. Vi vet at i dag går flere tusen anleggsarbeidere og folk innenfor byggebransjen ledige, og vi vet at det ligger mange prosjekter både i veisektoren og innenfor byggesektoren som bare venter på å bli igangsatt. I en situasjon da arbeidsledigheten er økende, burde vel Regjeringen iverksette noe i forhold til disse prosjektene, uten at det vil påvirke verken kronekurs eller rente, men rett og slett få folk ut av arbeidsledighetskøen, og derigjennom også spare de midlene som staten må utbetale i arbeidsledighetstrygd.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Slike situasjoner som representanten Hanssen viste til i sitt hovedspørsmål, kan vi også finne i offentlige institusjoner som ikke er satt ut på anbud. Dette begynner å bli et generelt problem fordi mange kommuner sliter med underskudd. De aller fleste kommunene er styrt av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og det er i forhold til prioriteringer i den enkelte kommune at slike situasjoner oppstår. Vi er alle enige om at eldreomsorgen nå lider under prioriteringer og stram kommuneøkonomi. Er det ikke nå på tide at også Regjeringen og statsråden følger opp Fremskrittspartiets ønske om en statlig fullfinansiering av både eldreomsorg og skole, slik at vi slipper den ansvarspulveriseringen som vi nå ser? Kommunene skylder på staten, og staten skylder på kommunene. Nå må staten inn med en fullfinansiering av disse oppgavene, slik at vi slipper slike situasjoner som det ble referert til i hovedspørsmålet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Jeg har et spørsmål til statsministeren. Det foregår en veldig viktig og alvorlig dragkamp i Sikkerhetsrådet om hvilken vei som nå skal velges framover. På den ene siden står USA og Storbritannia utålmodige og peiser på i forhold til å ta i bruk militære virkemidler. På den andre siden står Tyskland, Frankrike og Russland og vil at våpeninspektørene skal få mer tid. Det ser ut som om det såkalte FN-sporet har delt seg i to. Mitt spørsmål til Regjeringen er: Hvilket av FN-sporene støtter regjeringen Bondevik?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Paradoksene er vel flere enn som så. Det er vel slik at hvis USA og Storbritannia hadde kunnet ture fram akkurat som de ville, ville det vært krig i forhold til Irak for lenge siden. Det som har skapt det handlingsrommet som våpeninspektør Blix og hans folk kunne bruke til å legge nettopp det presset på Saddam Hussein som gjør at man også får innrømmelser fra Iraks side, er at det dras en flanke der Tyskland, Frankrike og Russland insisterer på at man skal ha mer tid, fordi den jobben faktisk er meningsfylt. Er det virkelig slik at man ikke har andre ambisjoner i utenrikspolitikken enn å lene seg tilbake og vente på hva som skjer i Sikkerhetsrådet, mens andre, toneangivende land er med på å skape det handlingsrommet som faktisk kan bety at denne konflikten kan få en fredelig løsning? Det er jo ikke slik at det er mangel på krigstrusler mot Saddam Hussein som har kjennetegnet den siste situasjonen. Det er vel heller mangelen på troen på at det faktisk kan bli en fredelig utgang.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Situasjonen i hele Midtøsten er meget spent som en følge av den militære opptrappingen rundt Irak og også på grunn av konflikten mellom Israel og palestinerne. Det har vært stor enighet i lang tid om at konflikten mellom Israel og palestinerne må løses før det kan bli stabilitet i regionen. Israel gjør ikke nok for å bidra til en fredelig løsning, til tross for gjentatte FN-resolusjoner. I denne situasjonen har Norge igjen økt importen av forsvarsmateriell fra Israel. Synes statsministeren at det er uproblematisk at Norge kjøper forsvarsmateriell fra Israel i en slik situasjon? Eller kan statsministeren være enig i at det er et litt uheldig politisk signal å sende til omverdenen nå?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2003-02-26:
Irak-konflikten har utløst en splittelse også innen NATO. Vi skal ikke overdrive den saken, men saken må håndteres. Uenigheten i NATO har aldri dreid seg om det som Regjeringa stort sett har framstilt det som, et spørsmål om hvorvidt man skulle forsvare Tyrkia ved en krig i Irak. Det har alle vært enige om. Men det som er det underliggende spørsmålet, og det spørsmålet som må håndteres, er hvorvidt man ønsker at NATO skal utvikle seg til å bli en mer offensiv allianse, eller om NATO skal fortsette å være det det hovedsakelig har vært, en defensiv allianse. Noen land må nå altså aksle ei trøye i forhold til å bidra til å redusere spenningene i NATO. Norge har en mulighet til å gjøre det som NATO-land og fordi vi er utenfor EU, et EU som er dypt splittet i dette spørsmålet. Spørsmålet mitt til statsministeren blir da: Ønsker Norge å aksle ei trøye i forhold til å bidra til å bygge ned spenningen i NATO, eller vil man også her legge seg på en defensiv linje?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-02-26:
Jeg vil stille et spørsmål til kommunalministeren. Kommunene sliter med for stramme økonomiske rammer. Kommunalministeren har gjentatte ganger sagt at kommunene kan spare store beløp og konkurranseutsette tjenester. Høyre-styrte Asker kommune har prøvd ut kommunalministerens oppskrift. I media de siste dagene har vi fått sjokkrapporter om tilstandene ved Risenga sykehjem, et sykehjem som drives av private. En pårørende sier det slik til VG: «Jeg gjorde selv mye av jobben som sykehjemmet egentlig hadde ansvaret for. Men jeg vil på ingen måte kritisere pleierne. De gjorde alt de maktet. Jeg kritiserer det pengejaget som har gjort sitt inntog i pleiesektoren i Asker». Mitt spørsmål til statsråden er: Mener virkelig statsråden at kommunene skal løse sine problemer ved å legge eldreomsorgen ut på anbud?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-02-26:
Jeg takker for svaret. Situasjonen på dette sykehjemmet er slik at fylkeslegen nå frykter at to dødsfall ved sykehjemmet skyldes bemanningssituasjonen. Ambulansepersonell måtte i mellomjula lete i 45 minutter før de i det hele tatt fant en pleier som kunne ta imot en pleietrengende pasient. Ordføreren i Asker, når han skal forklare dette, er mer opptatt av å snakke om anbudspapirene enn å snakke om ansvar. Jeg skjønner godt at kommunalministeren kan oppfatte dette som effektivt, og jeg forstår godt at de ansatte opplever et press. Mitt spørsmål er likevel: Er dette god eldreomsorg, og er det slike tilstander kommunalministeren vil ha rundt omkring i Norges kommuner? Er det dette som skal være konsekvensene av konkurranseutsetting?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-02-26:
Jeg vil gjerne få stille helseministeren følgende spørsmål: «Rådmannen i Bærum har i sitt budsjettforslag foreslått å kutte ut det kommunale tilskuddet til Gyssestad Gård. Gyssestad Gård er en 1. linjetjeneste innenfor barne- og ungdomspsykiatrien. Driften finansieres gjennom et spleiselag mellom staten og kommunen der staten er den klart største bidragsyter. I psykiatriplanen er tidlig hjelp for barn og unge særlig vektlagt i år. Vil statsråden foreta seg noe i saken?»
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-02-26:
Jeg takker for svaret. Jeg er selvfølgelig innforstått med at kommunene må få velge selv. Det synes imidlertid ikke å være noen som helst tvil om at Gyssestad Gård har utmerket seg med veldig gode tjenester. Over 700 barn og unge og deres familier har fått hjelp hvert eneste år. Man har spesielt rettet seg inn mot psykologtjenester for gravide, mødre, barn og unge, spiseforstyrrelsesteam, sorggrupper for barn og unge og ulike grupper for barn av psykisk syke. Det virker som et veldig målrettet og godt tilbud. Nå har det gått en stund siden 2001. Vi har passert 2002 og er inne i 2003. Psykiatriplanen er jo trappet opp, så tall fra 2001 behøver ikke nødvendigvis å være riktige nå. Det er ikke sikkert at Bærum kommune har fortsatt å bruke 20 pst. på barn og unge. Har departementet noen som helst kontrollrutiner på dette?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-02-26:
Jeg takker for svaret. Jeg har selvfølgelig forståelse for at statsråden svarer som han nå gjør. Men jeg finner det riktig å understreke at statsråden nå gjør det klart at man vil gå inn og kontrollere det Bærum og alle andre kommuner gjør. Det forutsettes at 20 pst. av opptrappingsplanens midler skal gå til barne- og ungdomspsykiatrien, og man må selvfølgelig rapportere inn også i 2003, og her vil det bli kontroll. Stortinget må selvfølgelig leve med at hver kommune selv velger hva de vil satse på. Men jeg er glad for at statsråden understreker at det både fra departementets og fra Stortingets side følges veldig nøye med på dette.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Jeg tror ikke at kommunesektoren i dag kommer til å løse sine problemer bare ved å legge eldreomsorgen ut på anbud. Men jeg har lyst til å minne om at vi har ganske mange gode eksempler på at det faktisk er spart midler, at ikke minst bruken av konkurranse gir effektivitet også i offentlig sektor, altså innenfor kommunesektoren selv. Et interessant eksperiment er gjort i Os kommune, der samme sykehjem har to forskjellige avdelinger, og den ene er konkurranseutsatt, den andre er ikke konkurranseutsatt. Der sier lederen av den kommunale delen at det er helt åpenbart at den konkurranseutsatte delen bidrar til at de får et press og et incitament til å drive bedre, fordi de hele tiden kan sammenligne seg med andre som finner bedre driftsformer. Jeg mener at bare det å bruke konkurranse som instrument – det betyr ikke nødvendigvis at de private skal vinne anbudene – gjør at man finner frem til bedre organisasjonsformer. Så tror jeg at lignende eksempler som de fra Risenga vil man finne mange steder i offentlig sektor også. Jeg har sett mange rapporter tidligere som nettopp viser til at situasjonen i en del sykehjem også i offentlig sektor kan være vanskelig, ikke minst hvis det på de ikke best bemannede delene av døgnet dukker opp nye pasienter og man ikke er forberedt, og det ikke er god nok kontakt mellom dem som skriver ut, og dem som skal ta imot, nye pasienter. En av de interessante tingene som ofte skjer ved konkurranseutsetting, er at politikerne går fra å være forsvarere av det bestående til å være kritikere og lage bedre systemer for å følge opp anbudene, og derfor får man også mer offentlig debatt knyttet til resultatene i privatiserte og konkurranseutsatte sykehjem. Men jeg tror ikke at det går an å si at Risenga og det som er tilfellet der, på dette området er spesielt eller annerledes, og at ikke disse situasjonene kunne oppstått også på offentlige sykehjem.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Nei, jeg tror ikke at dette er god eldreomsorg. Jeg tror vi har mye igjen før vi finner gode måter å drive eldreomsorgsinstitusjoner på, hvor kvalitet står sentralt. Det er helt klart at vi har for lav bemanning en del steder innenfor eldreomsorgen. Men når Arbeiderpartiet nå velger å gjøre det til et spørsmål bare knyttet til konkurranseutsetting, tror jeg dessverre at denne situasjonen er utbredt også i norsk offentlig eldreomsorg. Vi har dårlig organisering av brukerressursene en del steder, og vi har for lav bemanning. Jeg synes det er viktig at vi i forbindelse med konkurranseutsetting gjør en jobb knyttet til hvilke kvalitetskrav som skal settes. Et av de interessante anbudsprosjektene som vi har sett i løpet av det siste året, er i Trondheim kommune, som fordi de har god kontroll over utgiftene sine, har valgt å konkurranseutsette med en gitt pris og spørre: Hvilken kvalitet får vi for dette? De oppnår derfor en konkurranse om bedre kvalitet i eldreomsorgen, og ikke bare om å spare penger.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Det er mange store utfordringer i eldreomsorgen fremover. Jeg tror ikke svaret på de utfordringene er statliggjøring. Jeg tror svaret er å sørge for at det er flere som ønsker å jobbe i eldreomsorgen, at ressurser i dette landet blir styrt fra administrasjon og over på tjenesteyting, og at vi får god balanse mellom institusjonsplasser og en god hjemmebasert omsorg. Alt dette gjøres faktisk bedre i kommunesektoren enn hvis det gjøres av staten. Og det blir vel ikke mer penger av at staten overtar det? I så fall burde svaret vært å gi mer penger til kommunene over budsjettet. Da hadde de også laget en bedre løsning. Jeg ser at det er mange utfordringer vi er nødt til å gjøre noe med, men jeg har også lyst til å si at når vi i 2002 kom i en underskuddssituasjon, var det bl.a. fordi vi fikk et høyt lønnsoppgjør midt i året som gjorde det vanskelig for kommunene å styre. Og det er dessverre slik at et høyt lønnsoppgjør(presidenten klubber) også går på bekostning av tjenestene. (presidenten klubber)
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Den viktigste delen av de skattelettelsene denne regjeringen så langt har gjennomført, har gått til næringslivet. Jeg må si at jeg skjønner ikke en debatt som dreier seg om at hvis vi har høye lønnskostnader i dette landet, 36 pst. høyere enn gjennomsnittspartnerne våre, skal vi bidra til at industrien også har høyere kapitalkostnader, samtidig som vi sørger for at vi får konkurranseulikhet på alle områder, som fører til at bedriftene flytter raskere ut. Derfor har det vært viktig å gjøre en del av de skatteendringene for å stimulere til at bedrifter blir i landet, sørge for at det er folk som er interessert i å investere i norsk næringsliv. Hvis vi ser f.eks. på fiskeindustrien, hadde det vært viktig at vi hadde fått flere til å stille opp på det. Jeg ser ikke det som en motsetning til at vi også klarer å satse innenfor kommunene. Kommunene har fått vekst i inntektene i år, men utgiftene har vokst mer. Da er spørsmålet: Er det viktigste å gi mer i inntekter eller å ha en politikk som går til angrep på hvordan utgiftene dannes? Det siste er det viktigste for å få bedre kommuneøkonomi.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Jeg er veldig ydmyk overfor de problemene som er i kommunesektoren. Det er ingen tvil om at 2002 var et vanskelig år, for man fikk mye høyere utgifter midt i året enn det man hadde forutsatt. Derfor kom veldig mange i en underskuddssituasjon fordi de hadde veldig kort tid til å ta inn igjen et rekordhøyt lønnsoppgjør fremforhandlet av Kommunenes Sentralforbund. Jeg har lyst til å si at jeg synes det er påfallende at en organisasjon som ramser opp alle grunnene til hvorfor underskuddet er oppstått, glemmer å nevne den ene grunnen som de selv hadde kontrollen over som arbeidsgiverpart, og ikke nevner lønnsoppgjøret som er det de fleste kommunepolitikere jeg møter, nevner først på listen av hva som brakte 2002 i utakt. Vi er nødt til å jobbe med å få brukt ressursene bedre innenfor kommunesektoren, få grep om utgiftsveksten i Norge som en helhet, slik at de økte inntektene og den økningen av penger som kommunesektoren faktisk får inn, går til bedre tjenester og ikke bare til å dekke økte utgifter i årene fremover.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Mye tyder på at det de siste årene har vært en betydelig økning i antall sjåfører som er påvirket av andre rusmidler enn alkohol. Andelen førere som tas under påvirkning av andre rusmidler, er nå tilnærmet lik antallet alkoholpåvirkede førere. Det totale antallet ruspåvirkede førere har imidlertid ikke endret seg noe særlig. Ruspåvirkede sjåfører er et alvorlig trafikksikkerhetsproblem, enten påvirkningen skyldes alkohol eller andre berusende eller bedøvende stoffer. I løpet av vårsesjonen tar samferdselsministeren derfor sikte på å presentere for Stortinget tiltak som kan begrense bruken av andre rusmidler i trafikken. Arbeidet mot ruspåvirket kjøring er en viktig del av Regjeringens trafikksikkerhetsarbeid. I Nasjonal handlingsplan for trafikksikkerhet på veg 2002–2011 er arbeidet mot ruspåvirket kjøring blant satsingsområdene. Samferdselsministeren vil særlig legge vekt på at ressursene til ruskontroller skal økes i de kommende årene. Politiet skal også, i samarbeid med påtalemyndigheten, utvikle og teste nye «narkometer» til bruk i politiets trafikktjeneste. Norge har pr. i dag mangelfull statistikk over alkohol- og rusmiddelrelaterte trafikkulykker. Slik statistikk er viktig fordi den kan gi økt kunnskap om sammenhengen mellom rusmidler og trafikkulykker, og dermed gi bedre grunnlag for å vurdere hvilke tiltak som bør settes i verk. Samferdselsministeren vil derfor i samarbeid med berørte instanser arbeide for at denne statistikken forbedres. I den gruppen som tas for kjøring under påvirkning av andre stoffer enn alkohol, finner man mange misbrukere. Et stort antall av disse tas for ruspåvirket kjøring gjentatte ganger. Når det gjelder denne gruppen av førere, står vi overfor et generelt behov for rehabilitering. Samferdselsmyndighetene samarbeider derfor nært med sosial-, helse- og justismyndighetene for å redusere problemet med ruspåvirket kjøring.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Jeg må innrømme at jeg ikke er forberedt på å svare på det siste spørsmålet, om betalingsordningene for prøver knyttet til dette. Jeg vil understreke det som er sagt, at det skal legges frem for Stortinget en plan med tiltak i løpet av vårsesjonen, nettopp for å begrense bruken av rusmidler i trafikken. Dette er et arbeid hvor man jobber i nær tilknytning til sosial-, helse- og justismyndighetene for å redusere problemet med ruspåvirket kjøring. I det samarbeidet er det helt nødvendig at man overfor de gruppene som får hjelp ved å bruke andre typer narkotiske stoffer i en rehabiliteringsprosess, vurderer om man fortsatt skal ha sertifikat og ha lov til å kjøre i en slik periode. Jeg antar at man vil komme tilbake til en rekke av disse tiltakene i den planen som kommer. Nå er det slik at Rettstoksikologisk institutt i 2002 fant ca. 102 tilfeller hvor det var spesielt mistanke om at metadon var innblandet i forbindelse med kjøring i påvirket tilstand.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Det er ingen tvil om at også Regjeringen mener at dette er viktig. Det er også derfor samferdselsministeren nå varsler at det skal legges frem en tiltaksplan overfor Stortinget. Man er ikke ferdig med å gjøre alle valgene i forhold til hvilke tiltak som er de viktigste og som har høyest prioritet, men man må ta det med at det kommer til Stortinget på et tidspunkt. Det er viktig at man vurderer hva slags tiltak som har best effekt, og at man ikke ser ensidig på enkelte deler av tiltakene. Så skal jeg sørge for at det spørsmålet som jeg ikke kan svare på, som dreier seg om betalingssystemene, skal representanten få et godt svar på i form av et skriftlig svar fra angjeldende statsråd.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Jeg er kjent med at regelverket for beregning av selvkost innenfor vann- og avløpssektoren har vært uklart. Kommunaldepartementet har derfor nylig utgitt nye retningslinjer for beregning av selvkost for kommunale betalingstjenester. Retningslinjene er utarbeidet i samarbeid med Miljøverndepartementet og Statens forurensningstilsyn, og er tilpasset vann- og avløpssektoren. Øvrige retningslinjer om beregning av gebyrgrunnlaget er nå falt bort. Kommunene har derfor nå ett sett retningslinjer å forholde seg til, med klare angivelser av hvordan selvkost skal beregnes. Fylkesmannen fører tilsyn med kommunene i fylket. Fylkesmannen har derfor ansvaret for tilsyn med kommunenes praktisering av regelverket for vann- og avløpsgebyrer. Dette vil i hovedsak skje i form av lovlighetskontroll av kommunale avgjørelser etter kommuneloven § 59. Med de nye retningslinjene vil vi for fremtiden få redusert slike tilfeller som representanten Sortevik her henviser til, og det vil være enklere for fylkesmennene å gripe inn overfor kommuner som krever for høye gebyrer.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Representanten fikk faktisk svar på det spørsmål han stilte, nemlig hvilke initiativer statsråden vil ta for å sikre klarere regler og bedre kontroll. Vi har altså laget et nytt sett med regler som vil gjøre det enklere å kontrollere for fylkesmennene. Det betyr at vi er på vei til å få et bedre regelverk. Så vil jeg for øvrig gjøre oppmerksom på at når forvaltningsrevisjonen i Bergen kommune avdekker at det er tatt inn for mye i avgift, så er det faktisk også en del av kontrollvirksomheten. Vi har altså desentralisert mer kontroll ned til de enkelte kommunene ved at man skal ha forvaltningsrevisjon, ved at man skal ha større grad av kommunal egenkontroll ved et uavhengig kontrollorgan som skal se på disse spørsmålene. Det betyr faktisk at det er en del av de kontrollmekanismene som har avslørt at man i Bergen kommune har betalt for mye i forhold til de beregninger som nå ligger inne. Når det gjelder selve saken i Bergen og spørsmålet om å betale tilbake igjen, har jeg ikke lyst til å kommentere det nå, for vi er i en situasjon hvor vi kan komme til å måtte gå ganske grundig gjennom spørsmålene fra Bergen kommune for å kunne gi et klart og eksakt svar.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Dårlig kommuneøkonomi er ikke et grunnlag for å kunne kreve høyere avgifter enn selvkost – ei heller for ikke å sørge for at regelverket, gjennom en form for tilbakebetaling eller gjennom lavere fremtidige avgifter, følges. Innbyggerne skal altså ikke betale mer for denne sektoren selv om kommuneøkonomien er dårlig. Spørsmålet om foreldelseskrav er juridisk. Det kommer vi til å måtte gå igjennom hvis Bergen kommune legger det frem for oss. Jeg vil ikke svare rett over bordet i denne spørretimen når det gjelder de juridiske implikasjonene, det er et vanskeligere spørsmål enn som så. Når det gjelder hvorvidt staten eventuelt har et ansvar når fylkesmennene ikke har fulgt opp kontrollbiten, er det et spørsmål som man må gå igjennom på det tidspunktet man får det, man må se på hva som er grunnlaget, og på hvilken måte denne kontrollen er gjort. – Det vil jeg heller ikke svare på.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Ja. – Jeg kunne kanskje bare sagt det slik. En eventuell fremtidig sammenslutning må altså bygge på frivillighet fra begge fylker. Det er Regjeringens standpunkt i dette spørsmålet. Fylkeskommunene må på selvstendig grunnlag og ut fra de oppgaver de skal løse, vurdere om dagens inndeling er hensiktsmessig eller ikke. Når det gjelder en eventuell sammenslutningsprosess, er det viktig å kartlegge hva som er målsettingene for en fylkessammenslutning, hvilke aktører som vil bli berørt, hvordan man skal sikre den kommunale forankringen i prosessen, organiseringen av arbeidet og tidsplan mv. Jeg har anbefalt fylkeskommunene å gjøre en slik kartlegging, som vil kunne bidra til å avklare forutsetningene og premissene for en eventuell regional beslutning om å sette i gang et arbeid med sikte på en frivillig sammenslutning av Agder-fylkene.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-26:
Det kan Regjeringen gjøre. Det er presedens for det. Da Ølen kommune hadde en folkeavstemning som gav flertall for å flytte fra Hordaland – jeg har aldri helt skjønt hvorfor, men de ville nå det – til Rogaland, sa regjeringen at det var greit. Den fulgte folkeflertallet i Ølen kommune ved å justere fylkesgrenser. Stortinget ville på det tidspunktet ikke legge seg opp i regjeringens beslutning. Det er altså skapt presedens for at hvis en kommune ønsker å flytte og det er flertall for det i kommunen, og Regjeringen ønsker å innrømme en slik søknad, bør Regjeringen ha mulighet til å gjøre det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Mitt spørsmål går også til statsministeren. SV og statsministeren er enige om at det er kvaliteten som er viktigst. Da har også statsministeren og Regjeringen et ansvar for å definere den kvaliteten. For det vil også styre ressursbehovet i kommunesektoren. Slik det er nå, er det nesten ingen som tjener på de private tilbudene. Hittil har det vært urealistisk lave tilbud. De private tilbudene har vært preget av konkurs og dårlige tilbud til brukerne samt avvikling, og veldig mange kommuner og bydeler må ta over sykehjem som har gått med underskudd. De problemene disse kommunene får, kan veldig mange kommuner få etter hvert hvis man fortsetter med Regjeringens løsning med mer konkurranseutsetting. Vil statsministeren ta ansvar for at kvalitetsmålene blir satt først, og at vi etterpå definerer hvor mye penger som skal til for å oppfylle disse kvalitetsmålene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Jeg vil få lov til å følge opp overfor statsministeren, for jeg syntes det var interessant i stad å oppleve den forskjellen mellom statsministeren og kommunalministeren når det gjelder synet på konkurranseutsetting som et godt virkemiddel for å spare penger i kommunesektoren, for det er jo det dette går ut på. Jeg har lyst til å spørre statsministeren om han deler det synet som kom fram i Nettavisen i dag, nemlig at kommunalministeren også kan tenke seg å kutte i kommunesektoren i revidert, slik at presset på tjenestene blir enda verre enn det de er i dag. Én av metodene kommunene da kan bruke, er f.eks. å effektivisere skolestrukturen sin, legge ned en grendeskole. I mange tilfeller er jo det som skjer da, at statsminister Bondeviks friskolelov gir foreldrene mulighet til å opprette en privatskole, med det resultat at staten har like store utgifter, kommunene sparer ingen penger – og de sitter igjen med bare én mulighet, å kutte i eldreomsorgen. Er statsministeren enig i dette?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-02-26:
Eg skal få stilla eit spørsmål til kommunalministeren. Regjeringa grunngir den knalltøffe kommuneøkonomien med fare for press i økonomien. Men det å gi meir pengar til kommunane betyr at ein hindrar kutt og ikkje auka aktivitet, og dermed ikkje press, medan det å gi skattelette er å stimulera til større privat forbruk og dermed bidra til press. Samla skattelette for 2002 og 2003 er minus investeringsavgifta nær 11 milliardar kr. Folk med låg inntekt har med Regjeringa og Framstegspartiet sitt opplegg fått nokre hundrelappar, medan folk som tener ein halv million kr, ifølgje tal frå Regjeringa har fått 6 000 kr, og høgare inntekter langt meir. Regjeringa har varsla 14 nye milliardar kr i skattelette. Samtidig kjem meldingar om rekordstram kommuneøkonomi med kutt i skule og omsorg. Meiner statsråden verkeleg at barn og eldre skal ta kostnadene med Høgre sine skatteløfte?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-02-26:
Eg vil be statsministeren svara på eit oppfølgingsspørsmål. Regjeringa sin stramme kommuneøkonomi, vedteken med støtte frå Framstegspartiet, inneber over 100 stengde kyrkjer, reduksjon i kyrkjelege stillingar, forslag om eigendelar ved vigsel og gravferd. Senterpartiet ynskjer å slå ring om ei open og inkluderande folkekyrkje. Vi opplever det absurd at ei Kristeleg Folkeparti-leidd regjering ikkje eingong kan syta for at ei slik fellesskapsordning som kyrkja er, er tilgjengeleg. I tillegg er der stygge kutt overfor barn og unge. Vi vil ikkje godta dette. Vi vil heller ikkje godta at Regjeringa snakkar vekk skatteletten til aksjeutbytte og redusert toppskatt med at han gjekk til næringslivet. Her er pengar som kan fordelast betre. Meiner statsministeren at barn og eldre no skal betala kostnadene med Høgre sine skatteløfte?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-02-26:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til sosialministeren: «Nederlandske forskarar spreier djup uro når det gjeld verknadene av rusbrus blant ungdom. Nederlandske sjukehus melder om ei rekkje akutthjelpssituasjonar der ungdom har fått overdose av alkohol. Salstala etter at den norske Regjeringa frigjorde rusbrus for sal i butikkane, har stige langt raskare enn handelsstanden forventa. Kva vil Regjeringa føreta seg?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-02-26:
Det er ille at Stortinget før jul måtte akseptera at ei vare som svært få ynskte ute i butikkane, no skulle tillatast på grunn av ein ESA-dom. Det er ekstra ille fordi Arbeidarpartiet, Høgre og Kristeleg Folkeparti ved inngåinga av EØS-avtalen i 1992 påstod at Noreg skulle ha høve til å føra ein sjølvstendig alkoholpolitikk. I mange europeiske land vert det meldt om bekymring knytt til ungdom og rusbrus, lågare debutalder og auka alkoholinntak. Sveits førebur eit endra lovverk, Nederland og Frankrike har innført restriksjonar. For den norske regjeringa synest det å ha vore overordna at vi fyrst skal imøtekoma ESA, så skal vi seinare følgja utviklinga og eventuelt koma med tiltak. Eg beklagar sterkt at det ikkje var meir vilje i Regjeringa til å ta omsyn til ungdomen, slik at ein kunne ha førebudd dette betre. Er det å følgja utviklinga det einaste statsråden vil føreta seg?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-02-26:
Regjeringa synest å vera på hælane i forhold til beredskap. Det synest eg er oppsiktsvekkjande i forhold til det som vart sagt i Stortinget då denne saka vart handsama. Då ynskte Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet handelsavgrensande tiltak. Det stemte til og med Kristeleg Folkeparti imot, fordi dei sa at Regjeringa arbeidde med handelsavgrensande tiltak. No hadde sosialministeren eit høve til å presentera slike handelsavgrensande tiltak. Eg synest det er trist å registrera at det ho no gjer, er å visa til importørane og det ansvaret dei har, og visa til kommunane og det ansvaret dei har. Sosialministeren kjenner meir enn mange den stramme kommuneøkonomien som no er. Ho kunne vel i det minste i alle fall ha sytt for, viss ho ynskte det, nokre fleire kontrollar, og sytt for at det følgde midlar med. Det ville vera å ta eit større ansvar enn å senda ungdomsorganisasjonar ut på kontroll.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2003-02-26:
Mange kommunar har svært trong økonomi. Det rammar skuletilbodet til barn og unge. Dessutan slår det svært negativt ut for tilbodet som eldre og pleietrengande har sterkt behov for. Statsråd Solberg har vore avvisande når desse forholda er blitt nemnde. Nytt materiale viser at kvardagen er svært alvorleg i mange kommunar. Underskota er store, og situasjonen har ikkje vore så ille gjennom heile etterkrigstida, hevdar Kommunenes Sentralforbund. Er statsråd Solberg like avvisande som før til påpeikinga av pengemangel i kommunane, eller er statsråden i det minste blitt litt audmjuk overfor problema som eldre pleietrengande slit med?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-02-26:
Mitt oppfølgingsspørsmål går også til statsministeren, for dette handler om en alvorlig situasjon for kommuneøkonomien, og dermed om det offentlige velferdstilbudet. Jeg er for så vidt enig med kommunalministeren i at det er ikke bare konkurranseutsetting som er problemet, men det er kommuneøkonomien i sin helhet. Det er et tankekors når ordførere fra Kristelig Folkeparti sier at man hører statsministeren og Kristelig Folkeparti si at kommuneøkonomien skal være satsingsområde nr. 1 – og så kommer kommunalministeren og varsler innstramminger. Er det rart at man lurer på hvem som egentlig styrer? Kristelig Folkeparti er jo et parti som tradisjonelt har ønsket å balansere det private forbruket i forhold til den offentlige velferden, ut fra den erkjennelsen at hvis man slipper opp for mye i det private forbruket gjennom skatteletter, har man mindre rom til satsingen på offentlig velferd. Jeg er nødt til å spørre statsministeren én gang til, ut fra det han har sagt tidligere i dag: Hvordan ser statsministeren på det dilemmaet i forholdet mellom privat forbruk og offentlig velferd, når Regjeringen allerede har gitt 19 milliarder kr i skattelette og har lovt titalls milliarder mer?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Jeg har et spørsmål til landbruksministeren: «Jeg har registrert at landbruksministeren har besøkt Østfold og engasjert seg i Vansjø. Vannkilden til 60 000 innbyggere står i fare for å ødelegges både som drikkevannskilde og rekreasjonsområde. Landbruket står for en vesentlig del av avrenningen til vassdraget, og jeg har tatt opp dette i et tidligere spørsmål. Akershus og Østfold har store problemer med forurensing i sine vassdrag, og midler til spesielle miljøtiltak i landbruket er redusert betydelig til disse to fylkene. Hva vil statsråden gjøre?»
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Jeg vil takke for svaret. For nøyaktig et år siden svarte landbruksministeren meg at han skulle «følge nøye opp om vi har tilstrekkelige både lovmessige og andre virkemidler på plass for å forbedre miljøet» i vassdragene i Østfold. Han forsikret meg videre om at han «fortløpende vil følge disse tingene og ta i bruk nye virkemidler» hvis dette skulle vise seg å være nødvendig. Mener ministeren at denne nedskjæringen i budsjettet ivaretar hans forsikringer for et år siden? Og hvilke konkrete virkemidler har han iverksatt? De tre millionene var også på det forrige årets budsjett.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-26:
Jeg vil referere ministeren fra 2002 igjen. Han påpeker, som nå, at erfaring fra Morsa-prosjektet og Venstres fokusering på miljøspørsmål skulle «legge til rette for fellesprosjekter i enda flere vassdrag». Han sier videre at når sentrale myndigheter legger til rette for slike prosjekter, blir det opp til de lokale og regionale myndighetene å følge opp. Utviklingen i Østfold er et resultat av statlig styrt landbrukspolitikk over lang tid, og det er det som nå ødelegger våre drikkevannskilder og rekreasjonsområder i Østfold. Og da er det de sentrale myndigheters ansvar å rydde opp i konsekvensene av sentralt styrt politikk. Morsa-prosjektet fikk 3 mill. kr, sier landbruksministeren. Venstre lovte før forrige stortingsvalg 200 mill. kr bare til Vansjø i valgkampen i Østfold. Hva vil landbruksministeren helt konkret gjøre i Østfold og Akershus for å bedre på den situasjonen vi har i våre vassdrag?
Lars Sponheim (Venstre), 2003-02-26:
Reduksjon av erosjon på jordbruksarealene er viktigst for å redusere forurensningen fra landbruket. Tiltaket endret jordarbeiding er derfor det viktigste tiltaket i Østfold og Akershus. Dette tiltaket står for ca. 80 pst. av reduksjonen i fosforavrenningen fra jordbruket som er oppnådd i Akershus og Østfold fram til 2002, i forbindelse med oppfølgingen av Nordsjøplanen. I 2002 ble det benyttet i alt 154 mill. kr til tiltaket endret jordarbeiding. Av dette gikk 62 mill. kr til fylkene Akershus og Østfold, dvs. 40 pst. Midler for 2003 blir tatt opp i årets jordbruksforhandlinger. Jeg har, som representanten May Hansen har registrert, engasjert meg i Hobøl-Vansjøvassdraget gjennom Morsa-prosjektet. Det har vært stor aktivitet i de siste årene for å redusere tapene av næringsstoffer som renner ut i Vansjø. Det har gitt gode resultater. Det regnes med at landbrukstiltakene som ble gjennomført i 2001, har redusert fosfortilførselen til Vansjø fra 11,1 tonn til 7,6 tonn pr. år. Tiltakene ble videreført i 2002. Morsa-prosjektet fikk i 2002 et ekstraordinært tilskudd til spesielle tiltak i kulturlandskapet på 3 mill. kr. Tilskuddet har bl.a. resultert i en rekke rensedammer og vegetasjonssoner som vil bidra til mindre forurensning. Morsa-prosjektet er viktig for å prøve ut både tiltak mot forurensning, organisasjonsformer og miljøplanlegging på gårdsbrukene. Erfaringer fra dette skal jeg sørge for blir tilgjengelig også for andre områder.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-02-26:
De bevilgningene som det her refereres til – disse tre millionene – er en del av en stor budsjettbevilgning som framforhandles under jordbruksavtalen som foregår i mai hvert år, og det vil, som jeg varslet i mitt svar, bli et tema ved årets jordbruksforhandlinger også. Nå er det mange ulike gode formål som skal ha penger over de såkalte STILK-midlene. Det er også en post som over tid har økt, og som etter min oppfatning bør øke framover. Så det vil være gode muligheter til å gjøre slike ting. Nå er nok ikke det alene det viktigste i det arbeidet som her gjøres. Og det er rett, jeg har fulgt opp og vært engasjert i hvordan dette følges opp, dels fordi det er så mye pilotarbeid som gjøres i Morsa-prosjektet og Vansjø-området som resten av landet kan lære av, og dels fordi det isolert sett er så viktig på grunn av forurensning av vannressursene. Vi har nylig hatt en omfattende konferanse om dette, hvor det bl.a. pekes på nye produksjonsområder og tiltak i jordbruket for å redusere avrenning.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-02-26:
Det går jo fantastisk bra i Morsa-prosjektet. Representanten burde være fornøyd med framskrittene. Fosforforurensningen raser. En burde faktisk være kry av det som skjer. Og så må vi ikke hvile på laurbærene og si at mye mer kan skje. Så vil jeg gjerne være presis på én ting: Alt jordbruk gir forurensning. Uansett hvordan vi driver det og organiserer det, vil det være avrenning fra areal hvor det drives jordbruk. Også der hvor det ikke gjødsles, vil det være avrenning. Jeg tror representanten og jeg har felles interesse i at vi fortsatt skal ha et jordbruk rundt Morsa-prosjektet, men vi må gjøre hva vi kan for å redusere avrenningen. Det handler bl.a. om å finne virkemidler i jordbruket, og det gjør vi maksimalt, med mye ensidig kornproduksjon, endret tidspunkt for pløying og alt dette. Men skal vi gjøre nye framskritt, må vi over på å bruke arealene til andre ting, og det er det vi nå har satt i gang et nytt trykk på i Morsa-prosjektet, for å prøve å få bøndene til å ta tak i dette.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Jeg har et spørsmål til justisministeren: «Som følge av Politireform 2000 vil politiet gjennomføre omfattende omstillinger. At enkelte områder tilsynelatende kommer dårligere ut enn andre, ser så langt ut til å være en konsekvens av reformen. Ikke minst opplever folk i Narvik-området at tilbudet der er blitt dårligere. Det er episoder hvor det går lang tid uten at det er mulig å få assistanse, samt at det nattetid kan oppstå situasjoner hvor politiet ikke kan rykke ut. Er statsråden fornøyd med den nåværende situasjonen i Narvik?»
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Som oppfølging her vil jeg ta tak i det som er det viktigste, nemlig tjenestetilbudet til dem som er berørt av den omstillingen som politiet har vært inne i i hele landet – selvfølgelig også da i Narvik. Det som er viktig her, er at det er et område med store avstander. Det betyr at hvis den besetningen som er på vakt i Narvik politikammer, er ute og blir sendt til et annet område av distriktet, som, ble det opplyst da jeg var i møte der oppe, iallfall er 53 mil langt, kan det gå lang, lang tid før området kan betjenes og man får tak i en ny patrulje som kan erstatte den, og som kan bekle Narvik by. Narvik er tross alt en by med ca. 18 000 innbyggere og har fortjent å ha en tjeneste som er rimelig operativ. Jeg kunne tenke meg å spørre justisministeren, siden det her hevdes at det ikke er korrekt at man ikke rykker ut: Mener justisministeren med det at man til enhver tid kan utføre både servicemessige oppdrag og politimessige oppdrag i Narvik?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2003-02-26:
Det justisministeren sier, høres positivt ut. Det synes jeg det gjør. På samme tid er det et faktum at både justisministeren og jeg har deltatt i en del andre debatter, hvor det har vært fokusert på politiets evne til å oppfylle publikums forventninger, bl.a. har det vært vist til at man her i hovedstaden henla over 40 000 vinningsforbrytelsessaker. Det kan umulig være i tråd med de ønskene vi har om et operativt og funksjonelt politi. Så sa også justisministeren avslutningsvis i sitt første svar at det er politimesterens ansvar å sørge for en god polititjeneste i hele distriktet. Det er korrekt, men forutsetningene avgjøres i dette huset i forhold til budsjettrammene som den enkelte etat gis. Mitt spørsmål blir da: Vil justisministeren ta initiativ til å jobbe for en fortsatt styrking av politiet gjennom økte bevilgninger innenfor det fagområdet som han selv har ansvaret for i kommende budsjett?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-02-26:
Første fase av politireformen har som kjent vært gjennomført i 2002. Omstillingen er omfattende og pågår fortsatt. Det kan derfor ikke forventes at gevinster i form av årsverk til mer operativ tjeneste utløses allerede i gjennomføringsprosessen. Dette gjelder også for det omstillingsarbeidet som pågår i Midtre Hålogaland politidistrikt. Politimesteren i Midtre Hålogaland opplyser at polititjenesten i Narvik er under fortløpende evaluering, og at politireformens hovedmål ligger til grunn for politistasjonens planlegging av den operative tjenesten. Målsettingen er at samordning av administrative og fellesoperative oppgaver skal avlaste polititjenestemennene og bidra til mer publikumsrettet tjeneste i samsvar med politireformens hovedinnhold. Jeg er for øvrig kjent med at polititjenesten i Narvik ikke var optimal i en periode før jul. Ifølge politimesteren hadde dette sammenheng med bl.a. stort sykefravær – til dels langtidssykemeldinger. Narvik politistasjon har imidlertid hele tiden maktet å opprettholde døgnkontinuerlig tjeneste. Politimesteren framholder over Politidirektoratet at det ikke medfører riktighet at det nattetid kan oppstå situasjoner hvor politiet ikke kan rykke ut. Det har imidlertid vært tilfeller der patruljen har vært opptatt i oppdrag når melding kommer, og publikum har derfor måttet vente noe lenger enn ønskelig. Slik var situasjonen også før politireformen. I likhet med tidligere tas tjenestemenn ut på overtid dersom situasjonen eller hendelsene krever det. La meg til slutt understreke at det er politimesterens ansvar å sørge for en god polititjeneste i hele politidistriktet. Reformen krever imidlertid omstillinger som i en overgangsfase vil være en utfordring for så vel brukere som tjenestemenn. Departementet følger utviklingen nøye og har full tillit til at Politidirektoratet og politimesteren følger opp, slik at også Narvik i framtiden sikres en god polititjeneste i samsvar med de klare målsettingene i reformen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-02-26:
Det er helt umulig for meg å gå inn i så detaljerte spørsmål. Vi har en etatsstyring i politiet slik at de skal selv stå for det. Men det jeg er ansvarlig for, er at hovedhensikten med en reform blir gjennomført. Og det politimesteren peker på, er at en del av de spørsmål som er tatt opp i Narvik, også var problemer som eksisterte før reformen. Det politimesteren har understreket, er at det ikke har vært tilfellet at man ikke kunne rykke ut, men at det kunne ta noe tid. Når jeg har sagt at jeg følger dette, er det fordi jeg selvfølgelig er meget klar over at det er svært store avstander i dette politidistriktet. Jeg har besøkt det, som mange andre distrikter, og det er helt riktig at det er store avstander. Det inntrykket jeg har fått etter å ha besøkt politidistriktet, er at en nettopp prøver å ta hensyn til det. En prøver å gjøre det en kan for å få operativ politiinnsats ut av reformen, rett og slett ved å slanke administrative funksjoner. Så kan det også skje endringer der administrative funksjoner er tillagt lokale politistasjoner. Men hele hensikten er at det skal være slik. Med det som bakgrunn var det jeg gav det svaret jeg gav til representanten Ellingsen. Det viktigste er at politiet kan prioritere hendelser, og som politimesteren sier i sitt svar til meg gjennom Politidirektoratet, kan man også ta ut folk på overtid dersom hendelsene tilsier det.