Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-12-04:
Strømmen av flyktninger øker og med det også presset på mottakskapasiteten i Norge. Et viktig tiltak for å løse den utfordringen er å korte ned saksbehandlingstiden i asylsaker enda mer enn vi har gjort fram til nå. Den målsetningen er det heldigvis tverrpolitisk enighet om. En annen utfordring, som jeg vil bruke mest tid på her i dag, er hvordan vi kan få til en raskere bosetting av flyktninger som har fått oppholdstillatelse i Norge. Bosettings- og integreringsarbeidet må gis større oppmerksomhet. Raskere bosetting er viktig for en vellykket integrering. Jeg vet at mange også i mottaksapparatet mener kommunene ikke viser sterk nok vilje til å ta imot flyktninger. Det er sterke røster som ønsker å pålegge kommunene å ta imot det antall flyktninger som de i dag blir anmodet om å ta imot. Andre røster gjør seg til talspersoner for fri bosetting, der integreringstilskuddet følger personen. I Senterpartiet mener vi dagens ordning bør videreføres. God integrering forutsetter at flyktningene kommer til et lokalsamfunn som er innstilt på å legge forholdene til rette for dem, og som mener de har kapasitet til å gjennomføre bosetting på en god måte. Ingen er tjent med at flyktninger blir tvangsfordelt til kommuner som verken klarer å skaffe egnet bolig, tilrettelagt undervisning for ungene, eller har kompetanse til å gjennomføre introduksjonsprogrammet. Frivilligheten må imidlertid ikke bli til hinder for raskere bosetting. År etter år i mottak etter innvilget opphold er demotiverende og hindrer god integrering i det norske samfunnet. Jeg mener vi må vise større vilje til å lytte til kommunenes argumenter når vi diskuterer hva som hindrer effektiv bosetting. Vi kan sikkert finne enkeltkommuner som ikke gjør jobben godt nok ut fra en «vi har nok med oss selv»-holdning. Min erfaring er at det er unntakene. Realitetene er at mange kommuner har vanskeligheter med å skaffe til veie boliger, og dessuten at kostnadene ved bosetting ikke dekkes av dagens integreringstilskudd. Vi kan ikke forvente at kommunepolitikerne kutter i skole- og omsorgstilbudet for å dekke kostnadene ved bosetting av flyktninger. Slik oppleves det mange steder i dag, og jeg registrerer at KS har gode kort på hånden når de påviser et gap mellom hva integreringstilskuddet dekker, og de reelle kostnadene bosetting av flyktninger påfører kommunene. Jeg er glad den rød-grønne regjeringen fremmet forslag om å øke integreringstilskuddet med 250 mill. kr. Dette er videreført av regjeringen Solberg og gir rom for en liten økning av satsene som kommunene mottar. Satsøkningen gir et positivt signal til Kommune-Norge, som jeg tror vil bidra til større evne til å si ja når anmodningene fra IMDi kommer. I Senterpartiet mener vi at en videreutvikling av samarbeidet med kommunene basert på frivillighet er en viktig forutsetning for godt lokalt integreringsarbeid. Det er fra den rød-grønne regjeringens side bygd opp gode relasjoner til kommunene gjennom samarbeid mellom berørte departementer og KS. Min sterke oppfordring er å holde fast på den linjen. Mangel på egnede boliger er hovedinnvendingen mot bosetting av flere flyktninger. Jeg opplever ikke at regjeringen Solberg tar det på alvor. Husbanken er en helt avgjørende medspiller for at kommunene skal kunne skaffe til veie flere boliger. I regjeringens tilleggsproposisjon, som er fulgt opp av flertallet i komitéinnstillingen, økes dessverre rentemarginen på husbanklån med 0,5 pst. utover den forrige regjeringens forslag. Den rød-grønne regjeringen økte tilskuddet og styrket Husbankens rammer, slik at banken kunne møte den sterke etterspørselen etter lån. Sist ble lånerammen økt til 25 mrd. kr i revidert nasjonalbudsjett for 2013. Nå sendes det andre signaler. Det gis klar beskjed om at det ikke er aktuelt å øke lånerammen i Husbanken ytterligere. «Søknader om lån vil bli avslått når lånerammen er brukt opp», sies det kategorisk i tilleggsproposisjonen. Det signaliseres en boligpolitikk som ikke fremmer kommunenes mulighet til å skaffe til veie boliger for vanskeligstilte grupper generelt. Det er et negativt signal som dessverre også vil redusere kommunenes mulighet til å bosette flyktninger. Regjeringen Solberg sender også et annet negativt signal til kommunene når den svekker refusjonsordningen for barnevernstiltak for enslige mindreårige asylsøkere som blir bosatt i kommunene. I dag får kommunene refundert alle sine utgifter utover en egenandel. Den rød-grønne regjeringen foreslo å redusere refusjonssatsen til 90 pst., mens den nye regjeringen foreslo en ytterligere reduksjon til 80 pst. Reaksjonene fra kommunene har vært sterke, vi har lyttet til kommunene, og sammen med Arbeiderpartiet og SV har vi funnet rom for å videreføre ordningen med 100 pst. refusjon.