Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-07:
Alle tog i Norge – og Oslo Sporveier – står i dag mellom kl. 12 og kl. 15. Jernbanefolkene har all grunn til å stoppe togene, for norsk jernbanepolitikk er i ferd med å spore av. Dette er julegaven fra Regjeringen til norsk jernbane: full konkurranseutsetting av drift og vedlikehold av jernbanens infrastruktur. 1 000 ansatte må forlate arbeidsplassene sine etter hvert som Jernbaneverkets drift og vedlikehold settes ut på anbud. SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet står sammen om å avvise denne privatiseringen. Den er mildt sagt tynt begrunnet. Det som gjør SV – ja hele opposisjonen – aller mest betenkt, er at dette handler om grunnleggende sikkerhet. Åsta-ulykken i 2000, der 19 mennesker omkom, viser hvor viktig det er å prioritere sikkerheten. Åsta-ulykken ble gransket, og den gav oss bl.a. kravforskriften – en forskrift som stiller krav til analyser ved alle omlegginger som kan påvirke trafikksikkerheten, i forkant. Hva slags dokumentasjon har Regjeringen lagt fram for å begrunne en så stor omlegging? Organisatorisk er den kanskje den mest dramatiske i jernbanens 150-årige historie. Regjeringens saksframlegg består av 24 sider. 24 sider skal danne grunnlaget for denne omleggingen. Det er beslutningsgrunnlaget. Det aller viktigste, en risikovurdering av om omleggingen vil få konsekvenser for sikkerheten, mangler. Her bryter Regjeringen, som jeg har sagt, med sentrale forskrifter i jernbaneloven. Dette er å skape historie med negative fortegn. Jernbaneverkets egne moderniseringsplaner er det satt en strek over. De har gjennomført sikkerhetsanalyser, i motsetning til Samferdselsdepartementet. Like fullt hevder statsråden at Jernbaneverket ikke har oversikt over sikkerheten. Litt av en tillit til egen organisasjon, egen fagetat! Er det rart at konklusjonene blir slik de blir, og i strid med alle internasjonale erfaringer? Det er Høyres Hus som har tatt over styringen av norsk jernbane. Med støtte fra Fremskrittspartiet blir dette selvsagt vedtatt. Dette er høyreideologi – privatisering for privatiseringens egen skyld. Dette er dramatisk, fordi drift og vedlikehold av jernbanenettet handler om sikkerhet. Vi frykter at den foreslåtte nedbyggingen av Jernbaneverket vil fjerne den kanskje aller viktigste kunnskapen når det gjelder sikkerhet, nemlig lokalkunnskapen, som bare fins blant Jernbaneverkets egne ansatte. Det norske markedet for jernbanevedlikehold er både lite og langstrakt og totalt uegnet for slike eksperimenter i full skala. Jernbaneverket skal ikke selv få delta i konkurransen om vedlikeholdet av nettet. Jernbaneverket Drift skal fjernes, og resten av Jernbaneverket blir et administrativt apparat. Konsekvensen av forslaget kan bli at det statlige svenske Baneverket eller andre utenlandske aktører overtar ansvaret for drift og vedlikehold av 4 000 km jernbanespor i fire landsdeler. Sverige har nemlig ikke bygd ned sitt baneverk. Derfor bygger dette forslaget iallfall ikke på internasjonale erfaringer. I Storbritannia tok jernbaneverket tilbake det privatiserte vedlikeholdet og ansatte i fjor 18 500 vedlikeholdsarbeidere. «Det hadde vært økende kritikk mot privatisering. Vedlikeholdet hadde vært ineffektivt og gikk på bekostning av sikkerheten,» uttalte styreformannen i Network Rail til BBC. Nå er stortingsflertallet i ferd med å gjøre den samme feilen som britene gjorde tidlig på 1990-tallet. Den spanske jernbanen trekkes fram som den mest kostnadseffektive i Europa. De er midt oppe i et 330 milliarder kroners investeringsprogram. For å avlaste egen organisasjon er en del av oppgavene satt bort til private, og på ti år har de konkurranseutsatt 30 pst. Det er noe helt annet enn å redusere staben med 80 pst., slik Regjeringen vil gjøre med Jernbaneverket på kort tid. Og hva med svenskene? Svenskene investerer for 107 milliarder kr, og det statlige Banverket utfører det aller meste av drift og vedlikehold selv. Hvordan kan så det tjene som et eksempel? Forslaget fra Regjeringen er uansvarlig i forhold til sikkerhet, og det som foreslås, savner sidestykke i Europa. Det vil også måtte bli stoppet, om vi får et nytt flertall etter stortingsvalget i 2005. Så over til et litt annet område, samferdsel i distriktene. SV står for miljø og distriktsutbygging i samferdselspolitikken. SVs alternative forslag til samferdselsbudsjett for 2005 følger de samme linjer som vårt forslag i Nasjonal transportplan: økt innsats for kollektivtransport i storbyene og pressområdene, økt satsing på jernbane, mer gods fra vei til sjø og jernbane og økt satsing på samferdsel i distriktene. Samlet foreslår SV en økning på 530 mill. kr til samferdsel i distriktene. Vi øker fylkesvise riksveimidler med 120 mill. kr. Deler av det beløpet skal gå til Jondalstunnelen og Namdalsprosjektet. Vi øker rassikring med 110 mill. kr, grusveipott og fylkesveier med 100 mill. kr, riksveiferjedrift med 50 mill. kr og Kystverket – farleder, fiskerihavner – med 150 mill. kr. Det er viktig å redusere avstandsulempene og knytte distrikter og landsdeler tettere sammen til én nasjon. Veiene i store deler av Distrikts-Norge har fortsatt altfor dårlig standard. Flaskehalsene er mange og til dels trange, og aksellastbegrensninger hindrer godstransport og næringsutvikling. En rekke ferjestrekninger har for få avganger, og på flere samband er kapasiteten for liten. Fiskerihavnene er en viktig del av den norske infrastrukturen for samferdsel. SV har tro på en framtid for norske fiskerier. Et nødvendig ledd for å få fram fersk fisk og foredlet fisk er gode fiskerihavner. Dessverre er bevilgningene til oppgradering av våre fiskerihavner og farleder altfor lave i forhold til behovene. Det vil ta flere tiår å oppgradere havnene til et framtidsrettet nivå med dagens budsjettnivå. SV har også foreslått å øke de direkte øremerkede pengene til rassikring med 110 mill. kr i 2005, fra 186 mill. til 290 mill. kr. Representanter for regjeringspartiene og Fremskrittspartiet kappes nå om å vise hvor mye forliket har gitt deres distrikter. Faktum er at Regjeringen foreslo å redusere posten rassikring fra 200 mill. til 186 mill. kr. I budsjettforliket med Fremskrittpartiet ble rammene til riksveier økt med 350 mill. kr, men bare 25 mill. kr har gått til rassikring. Det er bare 7 pst. av beløpet. Det dokumenterer med all tydelighet at rassikring ikke blir prioritert. Det forundrer oss, når vi ser hvordan ekstreme værforhold langs kysten har sperret lokalsamfunn, lammet trafikken og tatt menneskeliv. SV vil legge mer grus under asfalt. Vi vil ta et tak for å asfaltere fylkesveiene, som utgjør 30 pst. av det offentlige veinettet og er den delen av det offentlige veinettet som har dårligst standard. Over 20 pst. av fylkesveinettet mangler fast dekke. Det er store forskjeller mellom fylkene. I en rekke fylker er andelen som mangler fast dekke, 40 pst. Bare 53 pst. av fylkesveiene har 10 tonn tillatt aksellast. Vi foreslår en ny post øremerket fylkesveinettet. Den nye ordningen skal fungere som en stimuleringsordning og et spleiselag mellom staten og fylkeskommunene. Vi foreslår i tillegg at det skal utarbeides et handlingsprogram for fast dekke på fylkesveinettet i løpet av en femårsperiode. Det er skuffende at det bare er Fremskrittspartiet som vil støtte forslaget. Avinor gjennomfører omfattende bemanningskutt, i et tempo som flere her i salen er bekymret for skal kunne gå ut over sikkerheten. Reduserte inntekter som følge av nedgang i flytrafikken over tid har vært en del av årsaken til behovet for kostnadsreduksjoner. Nå ser det ut til at pendelen er i ferd med å snu; inntektene øker. Da forbauser det oss at et stort flertall med åpne øyne går inn for å etablere en ny sivil flyplass nær Gardermoen, på Rygge, som får konsesjon for 750 000 passasjerer årlig. Flyplassen skal også slippe å betale inn til felleskassa etter den solidariske finansieringsordningen for flyplassnettet i Norge, slik de andre flyplassene gjør. Rapporten fra Samfunns- og næringslivsforskning AS, som lå til grunn for behandlingen av St.meld. nr. 36 for 2003-2004, eiermeldingen, framhever spesielt at en sivil lufthavn på Rygge vil komme i konkurranse med Oslo Lufthavn Gardermoen. En slik konkurranse vil svekke det økonomiske grunnlaget for Gardermoen og Avinor. En betydelig økonomisk trussel mot Avinor og hele flyplassnettet i Norge er denne beslutningen. Konsekvensene kan bli enten nedlegging av flyplasser eller økte kostnader for staten for å opprettholde hele nettet. Til slutt: Regjeringen og Fremskrittspartiets behandling av Jernbaneverket er rimelig unik i norsk samferdselshistorie. Det er grunn til å spørre Fremskrittspartiet om de synes det er en god måte å bruke 400 mill. kr av skattebetalernes penger på, å bygge ned en helt fagetat, å fjerne 1 000 arbeidsplasser, med aktivitet over hele landet, og å pålegge Jernbaneverket å kjøre med doble kostnader mens de setter alt som er mulig, ut i markedet. Og til Venstre: De Venstre-velgerne som trodde de stemte på et liberalt parti i 2001, må tro om igjen. For dette er ikke liberalt, det er markedsliberalisme. Det å være liberal betyr at man setter samfunnsansvaret foran konkurransepolitikken. At Venstre kan markedsføre seg som et liberalt parti, mens det gjennomføres liberalistisk politikk på felt etter felt i samferdselssektoren, burde få grasrota i Venstre til å sende statsråden en ordbok og lære henne forskjellen. Ingen andre land i Europa gjennomfører en slik konkurranseutsetting i et så stort omfang og på så kort tid. Dette er resirkulering av høyreideologien fra 1980-tallet. SV går, sammen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet, inn for å avvise hele forslaget om Jernbaneverket. Regjeringen har ikke foretatt en vurdering av om dette vil true sikkerheten. Det skal gjøres etter at vedtaket er fattet. Det er et brudd på sentrale forskrifter i jernbaneloven. Forslaget er derfor både økonomisk, sikkerhetsmessig og jernbanefaglig totalt uakseptabelt.