trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Formålet med forsøksordningen er å sikre at brukerne får dekket sitt behov på en god måte, og å øke likebehandlingen på tvers av kommunegrenser. I statsbudsjettet for 2017 er det foreslått 8 mill. kr til utredning, gjennomføring og følgeevaluering av forsøket. Øvrige midler vil gå til bedre omsorgstjenester for de pleietrengende. Jeg er glad for at vi har fått forsøket med statlig finansiering av omsorgstjenestene. Det gir oss bedre kunnskap som vi kan bruke for å organisere omsorgstjenesten på best mulig måte i framtiden. Kommunene sier at de har lært mye om egen kommune og drift gjennom denne prosessen. De har blitt mer bevisste på hvordan de organiserer tjenestene, og på hvordan den enkelte pasient kan ivaretas. Det har en verdi i seg selv og vil gjøre kommunene bedre rustet etter at forsøket er fullført. Videre får vi prøvd ut nasjonale kriterier for hvem som skal ha rett til heldøgns pleie og omsorg. Det er viktig for neste steg i innføringen av lovfestet rett til nettopp dette. Erfaringene fra kommunene som er med, vil være nyttige også for andre kommuner. Ulike kommuner har hatt ulike begrunnelser for å søke om å delta i dette prosjektet eller for ikke å gjøre det. De kommunene som har planlagt å kutte – det som ofte kalles for å effektivisere – i eldreomsorgen i årene framover, vil ikke kunne gjøre det hvis de er med i forsøket, av den enkle grunn at forsøket låser pengene til omsorgstjenestene, slik at man ikke kan bruke mindre penger på dette og i stedet bruke pengene på andre ting. Jeg tror ingen mistenker regjeringen for å gjennomføre dette forsøket fordi vi ønsker at kommunene skal bruke mindre på eldreomsorg, tvert imot. Ulike kommuner vil være i ulike situasjoner. Stavanger kommune er i den situasjonen at de bruker, sammenlignet med sammenlignbare kommuner, veldig mye ressurser på nettopp disse tjenestene. Det oppfatter jeg at er bakgrunnen for at en tverrpolitisk i Stavanger ikke ønsker å gå inn i dette forsøket, men har mange andre spennende utviklingsprosjekter i nettopp eldreomsorgen.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Etter min erfaring finnes det bare ett effektivt virkemiddel mot politisk tåke, og det er kunnskap. Dette forsøksprosjektet vil gi oss kunnskap. Selv de av oss som i utgangspunktet ikke er for at staten skal overta ansvaret for pleie- og omsorgstjenestene i kommunen, har og vil få nytte av den kunnskapen som kommer gjennom dette forsøksprosjektet. I stedet for å la tåkedotten fortsatt ligge rundt Arbeiderpartiets tenkning i denne saken, burde også Arbeiderpartiet sett de mulighetene som ligger i dette forsøket. Ikke minst ser vi at de kommunene som er med, forteller – allerede – at de har hatt god nytte av å få jobbe på en ny måte, og har erfaringer fra dette som de sier de vil ha glede av, uavhengig av om framtiden vil ha Fremskrittspartiets modell på dette området, eller den modellen som de andre partiene i Stortinget står for.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Nei, tilbudet om å være med i dette forsøket ble gitt til alle kommuner, men det var helt fra begynnelsen en veldig klar premiss at tilbudet skulle være frivillig for kommunene. Vi ønsket oss et representativt utvalg av kommuner, ulike typer kommuner. Det har vi også fått. Hvis en ser på omfanget av dette prøveprosjektet, går det langt ut over det som en vanligvis ser som pilotprosjekter i offentlig sektor, når en prøver ut andre ideer og nye løsninger. Jeg er ikke i tvil om at dette prosjektet vil kunne gi oss nyttig kunnskap om måten å organisere og finansiere pleie- og omsorgstjenestene på, helt uavhengig av om partiene i framtiden kommer til å gå inn for en statlig finansiering av dette. Det er et inntrykk som for så vidt allerede bekreftes for de kommunene som har valgt å være med i forsøket.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Mange gamle og uhensiktsmessige institusjonsplasser og omsorgsboliger er blitt fornyet med investeringstilskudd gjennom renovering eller utskifting siden 2008. Tall fra Husbanken viser at det i perioden fra 2008 til 31. oktober 2016 er gitt tilsagn om tilskudd til 13 494 heldøgns omsorgsplasser. Av disse er 5 790 plasser registrert med tiltak som gjelder renovering og utskifting. Noe av det første regjeringen gjorde etter tiltredelsen, var å utbedre investeringstilskuddsordningen ved at staten nå tar halve regningen. Vi økte tilskuddssatsen, og vi økte tilsagnsrammen i årene 2014, 2015 og 2016. I alle disse årene har denne rammen vært tilstrekkelig. Kommunene har ikke søkt om tilskudd til flere plasser enn rammen har tillatt. Regjeringen har foreslått å legge om investeringstilskuddsordningen fra 2021, slik at den da kun skal omfatte plasser som gir netto tilvekst. Dette er for å få en ordning som tar hensyn til behovet for å få flere plasser i årene som kommer. Ved utløp av overgangsordningen er det hele 22 år siden eneromsreformen ble innført. Det må kunne sies å være rimelig tid for kommunene til å rehabilitere gamle institusjonsplasser. I 2015 var 97,5 pst. av rommene i institusjon enerom. Regjeringen har, med virkning fra 1. juli 2014, også innført at langtidsbeboere i sykehjem som legges på dobbeltrom uten selv å ønske det, får redusert egenandel gjennom at det tilstås et fribeløp. Dette fribeløpet foreslås justert til 38 300 kr fra 1. januar 2017. Regjeringen foreslår en overgangsordning i årene 2017–2020. I overgangsperioden skal det også kunne gis tilskudd til renovering og utskifting av plasser. Kommunene får altså statlige tilskudd til renovering og utskifting i ytterligere fire år, og i løpet av disse fire årene skal de tilpasse seg den nye ordningen. Etter dette vil kommunene kun kunne renovere og skifte ut eksisterende plasser innenfor kommunerammen. I tillegg vil kommunene få statlige tilskudd gjennom investeringstilskuddsordningen til å bygge flere plasser.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Som jeg sa i mitt svar, foreslår regjeringen en overgangsperiode på fire år. I den fireårsperioden vil kommunene også kunne få tilsagn til prosjekter som innebærer renovering av eksisterende plasser. Det er selvfølgelig det som er situasjonen på det tidspunktet en får tilskuddet, som er gjeldende. Det betyr at den endringen som skjer fra 2021, ikke får tilbakevirkende kraft. Etter 2020 vil kommunene få tilskudd for etablering av flere plasser. Det skyldes at beregninger gjort av både KS og SSB tilsier at vi har behov for 30 000 plasser, flere plasser, de neste årene. Det betyr at kommunene, i løpet av de 22 årene som har gått siden eneromsreformen ble iverksatt, må ha vært i stand til å renovere og fornye og modernisere de sykehjemmene som de har hatt i den perioden.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Etter 2021 vil en kun få tilskudd for de ekstra plassene som etableres. Fram til 2021 vil en òg kunne få penger til renovering av plasser. Årsaken til denne omleggingen er at kommunene vil ha behov for, har behov for, å komme opp i et helt annet tempo når det gjelder etableringen av flere plasser fram mot den store økningen av antallet eldre over 80 år som kommer fra 2024. Det tar fra tre til fem år fra en kommune begynner å planlegge for plassene til plassene står ferdige. Derfor har ikke landets eldre, de som nå begynner å nærme seg eller akkurat har kommet over pensjonsalderen – slik representanten sier og peker på seg selv – tid til Arbeiderpartiets vente-og-se-holdning i eldrepolitikken. De har faktisk behov for å ha en regjering som stiller krav til at kommunene nå får opp farten når det gjelder å bygge ut antall plasser, slik at de slipper å stå i en for lang kø for å få plass på heldøgns pleie og omsorg.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
I budsjettet for 2017 har regjeringen foreslått 39,3 mill. kr i inntektspåslag til deltakende forsøkskommuner. 39,3 mill. kr er helårseffekten av et inntektspåslag til forsøkskommunene tilsvarende 4 pst. av kommunenes uttrekk. Regjeringen foreslår altså om lag 120 mill. kr samlet til dette formålet over tre år. Inntektspåslaget skal i forsøkskommunene benyttes til finansiering av omsorgstjenester. Påslaget kan bl.a. benyttes på gode forebyggende tjenester i kommunene. I tillegg benyttes det midler til utredning, gjennomføring og følgeevaluering av forsøket. I forslag til statsbudsjett for 2017 er det foreslått 8 mill. kr – 8 mill. kr – til dette formålet. De øvrige midlene er inntektspåslag som går til bedre omsorgstjenester for de pleietrengende. Jeg er glad for at vi har forsøket med statlig finansiering av omsorgstjenestene, og det gir oss bedre kunnskap. Kommunene sier at de har lært mye om egen kommune og drift gjennom den prosessen. De har blitt mer bevisst på hvordan de organiserer tjenestene, og hvordan den enkelte pasient skal ivaretas. Det har en verdi i seg selv og vil gjøre kommunene bedre rustet etter forsøket er fullført. Videre får vi prøvd ut nasjonale kriterier for hvem som skal ha rett til heldøgns pleie og omsorg. Det er viktig for neste steg i innføringen av lovfestet rett.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Både det opprinnelige spørsmålet og oppfølgingsspørsmålet fra representanten – og for så vidt også Arbeiderpartiets alternative budsjett – må basere seg på en åpenbar misforståelse, nemlig at disse pengene brukes til noe annet enn til pleie- og omsorgstjenester. Hele spørsmålet skaper jo en illusjon om at disse pengene kunne bli brukt til pleie- og omsorgstjenester istedenfor til dette forsøket. Nei, disse pengene brukes til pleie- og omsorgstjenester i kommunene. Det er 8 mill. kr som brukes til gjennomføringen, evalueringen av forsøket. Det er grunnen til at det blir meningsløst å regne om årsverkene av de 180 mill. kr, som representanten tar opp i det opprinnelige spørsmålet, for de pengene går rett og slett til det som er formålet: pleie- og omsorgstjenester. Da vet vi at i all hovedsak kommer dette til å gå til årsverk.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
I Helsedirektoratet har en noen stillinger som brukes til å forberede dette prosjektet. Prosjektet vil ha stor verdi for oss og vil gi kunnskap, som også kommunene melder tilbake til oss, om bedre måter å organisere tjenestene på, ikke minst med utgangspunkt i brukernes behov. Jeg mener derfor at dette er vel anvendte penger. Det er et forsøk som gjennomføres på en veldig god og strukturert måte, og som langt overgår det som vanligvis har blitt gjort i denne sektoren når en gjennomfører enkeltpiloter i enkelte kommuner. Det er noen som mener at det er flere piloter i helse- og omsorgstjenesten enn det er i SAS og Norwegian til sammen. Dette er en veldig godt gjennomført forsøksordning som gir stor verdi, både for de kommunene som er med, og også for andre kommuner etter hvert som vi høster erfaring.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Som jeg har svart på et tidligere spørsmål, går ikke denne regjeringen inn for å privatisere lovregulerte kommunale tjenester. Vi er derimot opptatt av å sikre innbyggerne gode velferdstjenester, bl.a. gjennom å legge til rette for at brukerne får større valgfrihet og dermed økt innflytelse over egne liv. Mer brukervalg vil gi brukerne mer innflytelse over egen hverdag, og det vil kunne stimulere til økt bevissthet om kvalitet i tjenestene som kommunen har ansvar for. Kommunene er opptatt av å gi best mulig tjenester til innbyggerne, og de har lang tradisjon for å utvikle velferdstjenester i samarbeid med både ideelle og private aktører. Det kan skape mer innovasjon, større valgfrihet og et mer variert tilbud. Jeg kjenner ikke til mange norske eller nordiske studier som undersøker kvalitetsforskjeller mellom offentlige og private tjenesteytere, og de undersøkelsene vi kjenner til, er på ingen måte entydige. FAFO-rapport 2013:24 Konsekvenser av konkurranseutsetting sier følgende: «Private kommersielle tilbydere vinner ofte anbud på grunn av hva som loves i tilbudet om kvalitet. På bakgrunn av forskning som er gjennomført både i Norge, Sverige og Danmark, er det imidlertid ikke grunnlag for å konkludere med at det er forskjeller i kvalitet mellom private kommersielle og kommunale tjenester.» Det er med andre ord behov for økt kunnskap. Regjeringen ønsker å legge til rette for økt forskning på, i, med og om de kommunale helse- og omsorgstjenestene, og for at forskningen i større grad rettes mot prioriterte behov. Regjeringens handlingsplan for oppfølging av HelseOmsorg2l-strategien, samt Norges forskningsråds tre store l0-årige programmer – BEHANDLING, BEDREHELSE og HELSEVEL – er viktige for å styrke forskningen rettet mot de kommunale tjenestene. Innsatsen for å styrke forskningen rettet mot de kommunale helse- og omsorgstjenestene må ses i sammenheng med regjeringens andre tiltak for å styrke rekruttering, kompetanse og fagutvikling. Gjennom økte bevilgninger, klare prioriteringer og nye løsninger vil regjeringen bidra til gode kommunale helse- og omsorgstjenester. I stortingsmeldingen om primærhelsetjenesten la vi fram en rekke tiltak for å sikre kompetansen og kvaliteten i helse- og omsorgssektoren, som f.eks. Kompetanseløft 2020, innføring av kompetansekrav i helse- og omsorgstjenesteloven, utvikling av kvalitetsindikatorer for helse- og omsorgstjenestene i kommunene og et kommunalt pasient- og brukerregister. Utover de tiltakene som er beskrevet i stortingsmeldingen, har Kommunal- og moderniseringsdepartementet utarbeidet veilederen Brukervalg i kommunal tjenesteyting, til bruk for kommuner som vurderer å innføre brukervalg. I veilederen pekes det på både positive effekter og utfordringer ved å etablere brukervalg, og det gis konkrete råd for vurderinger som kommunene må gjøre i forkant av et slikt arbeid.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Punkt én: Denne regjeringen har igangsatt en rekke tiltak for å få mer kunnskap om kvaliteten i de kommunale helse- og omsorgstjenestene – et behov som har vært etterlyst i tiår, uten at forrige regjering løftet en finger for å gjøre noe med det. Nå innføres det et kommunalt kvalitetsregister for disse tjenestene. Vi har reversert den rød-grønne regjeringens fjerning av kompetansekrav i den kommunale helse- og omsorgstjenesteloven. En er nødt til å være sosialdemokrat for å tro at profesjonsnøytralitet bidrar til mer kompetanse i kommunene. Nei, profesjonene bidrar til kompetanse i de kommunale helse- og omsorgstjenestene, derfor vil loven igjen stille krav om kompetanse i disse tjenestene. Om det er hvorvidt tjenestene utføres av kommunale eller private aktører som bidrar til bedre kvalitet, har til nå ikke gitt oss et entydig svar. Jeg har mer tro på at det som er avgjørende for kvalitet, er kompetanse, ledelse og organisasjon – men valgfrihet for brukerne er en kvalitet i seg selv.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Spørsmålet fra representanten avslører hvorfor Arbeiderpartiet har gått seg vill i å finne løsninger på hvordan en skal bedre kvaliteten i eldreomsorgen. Arbeiderpartiet har gått seg vill i en ideologisk retning der en tror at den største utfordringen knyttet til kvalitet i den norske eldreomsorgen, handler om forskjellen mellom offentlige og private aktører. Nei, den store utfordringen i norsk eldreomsorg handler om variasjonen i kvalitet mellom de ulike kommunale aktørene. Jeg har absolutt ikke tro på at svaret på det er å gjøre de kommunale aktørene private. Svaret på det er å stille krav til kompetanse og kvalitet i hele eldreomsorgen, uavhengig av om den utføres av private eller offentlige. Og det er nettopp det vi må jobbe med. Vi øremerker 1,2 mrd. kr hvert år til kompetansehevingstiltak i kommunene. Vi innfører kompetansekrav i loven, og vi etablerer en trygghetsstandard for sykehjem, nettopp for å gjøre lederne lokalt i stand til å gi tjenester av god kvalitet.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Denne regjeringen har fra første stund hatt oppmerksomhet på tjenestetilbudet til mennesker i livets sluttfase. Det er et mål at god palliativ behandling og omsorg gis til alle som har behov for det. Vi har derfor økt bevilgningen til tiltak som kan bedre kompetansen i det å gi lindrende behandling. Det er bl.a. bevilget midler til utarbeidelse av veiledningsmateriale, etablering av videreutdanningstilbud og evaluering av tjenestetilbudet. Det er også gjennomført en evaluering i regi av Helsedirektoratet. Vi har også økt investeringstilskuddet til heldøgnsplasser, som skal bidra til å heve kvaliteten og øke kapasiteten i tilbudet. Tilskuddet er for alle brukergrupper med behov for heldøgnstjenester og personer med behov for lindrende behandling. Det er imidlertid behov for å få en mer systematisk gjennomgang og vurdering av dagens palliative tilbud og ikke minst råd om hvordan dette skal utvikle seg i framtiden. Det er nå 17 år siden forrige offentlige utredning om palliasjon. Derfor har regjeringen, også etter anmodning fra Stortinget, nedsatt et offentlig utvalg som skal utrede palliasjonsfeltet. Dette har også vært sterkt ønsket fra mange av de ideelle, frivillige og faglige aktørene på dette feltet. Utvalget skal vurdere innholdet i tjenesten uavhengig av diagnose, alder eller andre forhold gjennom hele sykdomsperioden og fram til livets avslutning. Utvalget skal også foreslå tiltak som skal bidra til å styrke kvalitet, kompetanse, samhandling, faglig omstilling og nye omsorgsarbeidsformer. Pasientene og de pårørendes behov står i sentrum, og de er representert i utvalget. Offentlige utvalg får ofte brede sammensatte mandat for arbeidet de skal gjøre. Slik er det også for utvalget som skal gjennomgå palliasjonsfeltet. Det er derfor vanlig praksis at utvalgene bruker 1 ½–2 år på sine utredninger. Det sikrer en grundig gjennomgang av saksfeltet som grunnlag for å foreslå tiltak for å forbedre tjenestetilbudet til mennesker i livets sluttfase. Det fortjener et slikt arbeid. Det betyr ikke at annet arbeid knyttet til styrking og forbedring av palliasjonsfeltet trenger å bli satt på vent som følge av utvalgets arbeid. Det er også slik at regjeringen har gjennomført en rekke tiltak som referert, i tillegg til nå å ha innført at alle mennesker med alvorlig sykdom får rett til sin faste kontaktlege i sykehusene, noe som er viktig bl.a. for å kunne ha den viktige samtalen på et tidlig tidspunkt for alvorlig syke pasienter.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
I den delen av helsetjenesten som jeg har et direkte ansvar for, nemlig spesialisthelsetjenesten, er det stilt krav om å ha egne team som jobber med dette feltet i alle helseregionene, og det er også etablert. I kommunene, som representanten er klar over, har en ikke den samme muligheten til å styre direkte. Det er kommunestyret i den enkelte kommune som selv vurderer hvordan de ønsker å sette sammen sitt tilbud. Det er ingen tvil om at samhandlingsreformen, som ble gjennomført av forrige regjering, har økt presset på å gjøre plasser om til korttidsplasser i en del kommuner. Men et av de virkemidlene vi har for å bidra til økt kompetanse på dette området, er å gi øremerkede penger til kompetansehevingstiltak for ansatte i de kommunale helsetjenestene, slik at kommunene søker på dette og dermed bidrar til økt kompetanse. Der øremerker vi 1,2 mrd. kr samlet sett til kommunene, for økt kompetanse både faglig og ledelsesmessig.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Jeg er helt uenig i den beskrivelsen. Tvert imot er dette et tema som vi har hatt høy oppmerksomhet på hele veien. Jeg vil minne om at det var bl.a. undertegnede som sørget for at det ble igangsatt et arbeid med å utarbeide veileder for feltet palliasjon til barn. At en nå også har fått etablert en egen utdanning innen det området, er noe vi har fått til i samarbeid med samarbeidspartiene. Det ble umiddelbart satt i gang en evaluering av tilbudet i regi av Helsedirektoratet. Da vi fikk den rapporten, var en av vurderingene om den var tilstrekkelig, eller om det var behov for en egen offentlig utredning. Jeg er enig med Stortinget i at den rapporten viste at det var behov for en offentlig utredning. Det at det tok noe tid før utvalget ble nedsatt, handler bl.a. om å sikre både et godt mandat og en god sammensetning av et slikt utvalg på et område der vi må erkjenne at det er ganske stor uenighet og til dels også konflikter om hvilken retning dette skal ta.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Mange gamle og uhensiktsmessige institusjonsplasser og omsorgsboliger er blitt fornyet med investeringstilskudd gjennom renovering eller utskifting siden 2008. Tall fra Husbanken viser at det i perioden fra 2008 til 31. oktober 2016 er gitt tilsagn om tilskudd til 13 494 heldøgns omsorgsplasser. En vesentlig del gjelder nettopp renovering og utskifting. Noe av det første regjeringen gjorde etter tiltredelsen, var å utbedre og forbedre investeringstilskuddsordningen slik at staten overtar halve regningen. Vi økte tilskuddssatsen, og vi økte tilsagnsrammen i årene 2014, 2015 og 2016. I alle disse årene har rammen vært tilstrekkelig. Kommunene har ikke søkt om tilskudd til flere plasser enn rammen har tillatt. Regjeringen har foreslått å legge om investeringstilskuddsordningen fra 2021, slik at den kun skal omfatte plasser som gir netto tilvekst, dette for å få en ordning som tar hensyn til behovet for å få flere plasser i årene som kommer. Ordningen har ved utløpet av overgangsordningen vart i 12 år, det må kunne sies å være rimelig tid for kommunene til å rehabilitere gamle institusjonsplasser. Ved utløpet av overgangsordningen er det hele 22 år siden eneromsreformen ble innført – det må i hvert fall kunne sies å være rimelig tid for kommunene til å rehabilitere gamle institusjonsplasser. I 20l5 var 97,5 pst. av rommene i institusjon enerom. Regjeringen har også lagt om slik at kommunene straffes økonomisk hvis de legger langtidsbeboere i sykehjem på dobbeltrom mot sin vilje. Regjeringen foreslår en overgangsordning i årene 2017–2020. Dette er bl.a. et resultat av innspill fra bl.a. ordføreren i Bærum, slik at overgangsperioden har blitt lengre enn det som ble presentert i kommuneproposisjonen – så regjeringen lytter, bl.a. til ordføreren i Bærum. Ordføreren i Bærum var også den dagen statsbudsjettet ble lagt fram, ute i Kommunal Rapport og var fornøyd med at regjeringen hadde lyttet til Bærums-ordførerens innspill.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Jeg registrerer også hva disse politikerne har sagt etter at statsbudsjettet ble lagt fram, at de opplever nettopp å ha blitt hørt ved å få en forlenget periode. Derfor har Bærum kommune nå rikelig tid og anledning til å få fremmet sine rehabiliteringsprosjekter i løpet av de fire årene overgangsperioden varer. Jeg mener at når de fire årene er over, må kommunene ha vært i stand til å ha gjort om og forbedret kvaliteten og rehabilitert sine sykehjem. Dette er altså en drøm tilbake til midten av 1980-tallet, da kommunene overtok ansvaret for sykehjemmene i Norge. Da ville man være i en situasjon der staten må prioritere – for å få fortgang i utbyggingen av flere plasser. Resultatene av Arbeiderpartiets vente-og-se-holdning i eldreomsorgen fikk en veldig klart dokumentert da regjeringen måtte gå av etter valget i 2013. Alle så at valgløftene, det som Arbeiderpartiet hadde prøvd å skape et inntrykk av, på ingen som helst måte ble innfridd.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Årsaken er ganske enkel: Mitt hovedengasjement handler om de eldre. Det kan godt være at representanten er mer opptatt av systemet og kommunene, men jeg er mest opptatt av de eldre. Jeg har bedt kommunene gi meg et svar på hvor mange flere plasser de tror de selv har behov for fram mot 2030. Jeg har samtidig bedt SSB om å beregne det samme, og de kommer til noenlunde det samme anslaget: mellom 22 000 og 30 000 plasser. Da kan ikke jeg sitte med ansvar for en ordning som ikke innebærer at kommunene øker tempoet når det gjelder utbyggingen av flere plasser. Kommunene har ansvar for selv å male og ikke minst holde ved like sine egne bygninger gjennom rammetilskuddet de får fra staten. Staten må derfor legge om ordningen, slik at vi i større grad bruker den til det de eldre vil ha behov for, nemlig flere plasser.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Det er ingen tvil om at Sykehuset Innlandet har en krevende fordeling av oppgaver mellom sine sykehus, både faglig og ressursmessig. Jeg er kjent med at Sykehuset Innlandet, i tråd med styrets vedtak fra april 2016, holder på med en gjennomgang av ulike faglige områder for å fremme kvaliteten og vurdere hvordan tjenestene mest mulig hensiktsmessig er organisert, og for å sikre at ressurser i størst mulig grad brukes direkte til pasientbehandling – det styret omtaler som de kortsiktige omstillingstiltakene. Gjennomgangen skal sikre at driften av foretaket er bærekraftig, og dette er tiltak det tas sikte på å iverksette i perioden 2017–2020 Rehabiliteringstilbudet i Sykehuset Innlandet er et av tilbudene det blir sett på. Ett alternativ som blir vurdert, er om det vil være hensiktsmessig å organisere lungerehabilitering under lungemedisin ved et somatisk sykehus. Sykehuset Innlandet opplyser imidlertid at dette dreier seg om et organisatorisk og ledelsesmessig grep. Sykehuset Innlandet opplyser også at det foretas en gjennomgang for å sikre at det er samsvar mellom kapasitet og behov, og at behandlingen av pasienter med behov for lungerehabilitering skal være i tråd med de faglige føringene. Rehabiliteringstilbudet ved Sykehuset Innlandet består av behandlingstilbud som drives i regi av Sykehuset Innlandet, samt av kjøp av behandlingstilbud fra private rehabiliteringsinstitusjoner. I egen regi driver sykehuset Avdeling for fysikalsk medisin og rehabilitering, lokalisert i Gjøvik og på Ottestad. I tillegg driver Sykehuset Innlandet Granheim lungesykehus. Den nye veilederen for helseforetakenes utviklingsplaner inneholder anbefalinger om prosess rundt ulike interessenter og hvordan dette skal ivaretas. Jeg legger til grunn at føringen jeg har gitt, blir fulgt, og at eventuelle endringer gjennomføres på en faglig forsvarlig måte, med god involvering.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Det er ikke tatt noen beslutning i Sykehuset Innlandet om dette, men at Sykehuset Innlandet har en god gjennomgang av måten de selv organiserer tjenestene sine på – hvordan de tilbyr dem til pasientene og hvilken type tilbud de har – det er en del av sykehusets oppgaver. Sykehuset må gjennomføre den typen prosesser i åpenhet, i dialog med sine egne fagfolk, men også med berørte kommuner og med pasient- og brukerorganisasjoner. Det krever at prosessene er åpne, at spørsmålene løftes fram. Det skaper selvfølgelig usikkerhet i noen sammenhenger, men alternativet til den type åpne prosesser ville være at det foregikk i lukkede rom. Det tror jeg verken representanten eller jeg ønsker. Det er da viktig at vi som har et overordnet politisk ansvar, lar den typen prosesser få lov til å gå, nettopp for å få belyst de ulike spørsmålene, også spørsmålene representanten her tar opp, uten at vi griper inn i forkant.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Det er riktig at Sykehuset Innlandet skal gjennomføre en god og åpen prosess, og det forutsetter jeg også. Dette er en tidlig fase av prosessen, og vi vil følge opp dette spørsmålet. Det er selvfølgelig sant at Sykehuset Innlandet har ansvar for å gi tilbud til sin pasientgruppe og organisere det på en god måte. I opptrappingsplanen for rehabilitering slår vi fast at spesialisthelsetjenesten fortsatt skal ha ansvar for den spesialiserte rehabiliteringen. Så opptrappingsplanen for rehabilitering berører derfor ikke spesialisert rehabilitering, fordi det vil fortsette å være helseregionenes ansvar. Det vil derfor ikke foregå en flytting av ansvar for den spesialiserte rehabiliteringen eller deler av den spesialiserte rehabiliteringen fra spesialisthelsetjenesten til kommunene. I opptrappingsplanen bruker vi derfor pengene på å bygge opp tilbudet i kommunene.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
For det første regner jeg ikke med at dette er regjeringens siste budsjett, men et budsjett i rekken av mange kommende budsjett. Beregninger fra 2010–2011 viser at det er behov for om lag 9 200 dagaktivitetsplasser til hjemmeboende personer med demens. Siden ordningen ble opprettet i 2012, under den forrige regjeringen, har det vært et underforbruk av tilskuddsmidler årlig. Totalt driftes det i dag om lag 2 900 plasser gjennom tilskuddsordningen. I 2016 har vi satt av midler til 1 200 flere dagaktivitetsplasser, men så langt i år har kommunene bare søkt om 570 flere plasser. Dagaktivitetstilbud er viktig både for mange hjemmeboende personer med demens og for deres pårørende. For den enkelte kan tilbudet gi mening, mestring og gode opplevelser, og for mange pårørende fungerer tilbudet som etterlengtet avlastning, i tillegg til å bidra til å forhindre eller utsette institusjonsinnleggelse. Regjeringen vil innføre en plikt for kommunene til å tilby et dagaktivitetstilbud til hjemmeboende personer med demens, gjeldende fra 1. januar 2020. Det er derfor viktig at kommunene nå bruker tilskuddsordningen og tidsrommet fram mot 2020 til å tenke innovativt og opprette et variert og bredt tilbud – og at de tar med seg dem som lever med demens og deres pårørende, i arbeidet med å utforme tilbudet. Regjeringen har også fremmet Demensplan 2020, der målene er å ta vare på og integrere personer med demens i fellesskapet og utvikle bedre tjenester til både dem og deres pårørende. Gjennom planen satser regjeringen bl.a. på utbygging og kompetanse i tjenestene, tilpassede tjenester og botilbud, bruker- og pårørendeskoler, samtalegrupper og forskning. Fylkesmennene fikk i 2014, 2015 og 2016 i oppdrag å følge opp kommuner som ikke har søkt om tilskudd, eller som ikke har dagaktivitetstilbud. Videre driver Helsedirektoratet utstrakt informasjonsarbeid for å spre kunnskap om ordningen.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Den utviklingen startet på den rød-grønne regjeringens vakt, så utviklingen i antall årsverk i den kommunale pleie- og omsorgstjenesten, reduksjonen i veksten – jeg understreker reduksjonen i veksten – startet allerede før regjeringsskiftet. Hva som er årsaken bak den type svingninger, er det ikke alltid like lett å svare på. Vi er nå inne i en periode med lavere vekst i antall personer over 80 år, og så skal vi inn i en ny periode med økning. Det kan være en av grunnene. Når det gjelder kommunenes økonomi, kan ikke det være årsaken, for kommunenes økonomi er blitt betydelig styrket under denne regjeringen. Jeg er også, som representanten, bekymret for kommunenes vilje til å satse på dagtilbud til denne pasientgruppen, på tross av at de nå er varslet om at de fra 2020 vil få en forpliktelse til å ha et slikt tilbud. Og det er gode tilskuddsordninger tilgjengelig, som de dessverre ikke benytter seg av.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Når det gjelder forebygging generelt, har regjeringen lagt fram en folkehelsemelding som Stortinget har sluttet seg til. Den inneholder betydelige tiltak knyttet til folkehelsearbeid. Og i dette budsjettet ligger det også et program for folkehelse i kommunene, som vi har samarbeidet med KS om, der vi skal bruke om lag 50 mill. kr nettopp på det. For denne spesielle gruppen har denne regjeringen gjort noe som er helt unikt, nemlig å etablere og utvikle Demensplan 2020. Den er ikke utarbeidet inne på kontorene, men den er utarbeidet i samarbeid med mennesker med demens og deres pårørende, i et partnerskap med Nasjonalforeningen for folkehelsen og senteret for aldersmedisin. Det har gjort at vi har hatt møter med mennesker med demens og deres pårørende rundt omkring i hele landet, og de har vært med på å utforme planen. Da er dagaktivitetstilbud, muligheten for å være aktiv i løpet av dagen, et av de viktigste forholdene de peker på, i tillegg til oppfølging og opplæring når man har fått diagnosen.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
FreeStyle Libre er et nytt produkt, og det er usikkert hvilke pasienter produktet er mest relevant for samt hvor stor nytte pasientene vil ha av produktet. I juni 2016 bestilte derfor Bestillerforum – i systemet for nye metoder – en hurtig metodevurdering av FreeStyle Libre og tilsvarende system for egenmåling av glukose i vevsvæske ved diabetes. Det er Kunnskapssenteret i Folkehelseinstituttet som skal gjennomføre metodevurderingen. Denne metodevurdering vil – i tillegg til å vurdere tiltakets nytte, ressursbruk og alvorlighetsgrad – også vurdere hvilke pasienter som kan ha størst nytte av produktet. Kunnskapssenteret skal bruke maksimalt 180 dager på denne vurderingen fra dokumentasjon er mottatt fra leverandøren. På bakgrunn av metodevurderingen kan det avklares om FreeStyle Libre skal finansieres av det offentlige, og om utgiftene i tilfelle skal dekkes gjennom blåreseptordningen eller av helseforetakene.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Svaret på det første spørsmålet er: Ja, 180 dager gjelder fra det tidspunktet Kunnskapssenteret mottar dokumentasjon fra leverandøren. Jeg er ikke kjent med når leverandøren har svart på Kunnskapssenterets henvendelse knyttet til å få tilstrekkelig dokumentasjon, så jeg kan derfor ikke svare på hvor mange dager som har løpt siden det. Det er viktig i dette systemet at leverandørene bidrar til kunnskapsgrunnlaget for vurderingen av metoden. Så er det helt riktig at Kunnskapssenteret har et utstrakt samarbeid med andre aktører og bruker selvfølgelig deres arbeid inn i sitt arbeid. Men det er viktig at Kunnskapssenteret gjør vurderingene og leverer det til et beslutningsforum som da tar en slik vurdering.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Siden det er usikkerhet om hvilke pasienter produktet er mest relevant for, og dermed usikkerhet om beslutningen om å ta i bruk dette produktet er noe som hører til i spesialisthelsetjenesten eller i primærhelsetjenesten, er det Bestillerforum som får nettopp den typen vurderinger. De forholdene som representanten her tar opp, er nettopp den typen spørsmål som vil bli vurdert når en skal avklare om det å tilby dette produktet over det offentliges regning er riktig eller ikke. Det er selvfølgelig forhold som vil bli vurdert. Her er det et arbeid på gang, og jeg håper at vi raskt kan få et svar, slik at en får avklart om dette er et riktig tilbud til denne pasientgruppen.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Regjeringen nedprioriterer ikke eldreomsorgen; tvert imot gir vi kommunene bedre rammebetingelser enn den forrige regjeringen maktet i sin periode. For at kommunene skal kunne videreutvikle tjenestene, trenger de et økonomisk handlingsrom. Når vi sammenligner budsjettforslagene fra 2011 og fram til i dag, ser vi at handlingsrommet for kommunene samlet sett er klart større i perioden 2014–2017 enn i perioden 2011–2013. Også når vi sammenligner den faktiske utviklingen i frie inntekter, er tallenes tale klar. Den gjennomsnittlige årlige realveksten for kommunene i perioden 2013–2016 var 2,2 pst., mens den for perioden 2009–2013 var 1,4 pst. Ser vi på realveksten per innbygger, var den i gjennomsnitt 1,1 pst. i årene 2013–2016, mot 0,1 pst. i perioden 2009–2013. Kommunenes driftsresultat i 2015 var det beste siden 2006, og det er grunn til å anta at driftsresultatet blir minst like godt i 2016 som i fjor. Når det gjelder utviklingen i årsvekst, viser tallene fra Statistisk sentralbyrå at det i årene før 2013 var betydelig reduksjon i årsverksveksten – fra en årsverksvekst på 2 745 i 2010 til en årsverksvekt på 1 514 i 2013. Til sammenligning var veksten i 2014 og 2015 på henholdsvis 1 630 og 1 109 årsverk. Trenden i redusert årsverksvekst var dermed tydelig også under forrige regjering. Det er feil når Arbeiderpartiet prøver å framstille det som om regjeringen har brukt hele handlingsrommet på å senke skattene. 15 pst. av handlingsrommet ble brukt på å senke skattene, og mindre enn halvparten av dette gikk til kutt i formuesskatten. De øvrige 85 pst. ble brukt på investeringer i samferdsel, kunnskap, helse – nettopp en høy prioritering av kommunenes økonomiske handlingsrom, for det er innenfor det både skolene og eldreomsorgen drives.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Denne regjeringen har i høyeste grad anerkjent de utfordringene som økende ledighet på Sør-Vestlandet representerer, det er også grunnen til de betydelige tiltakspakkene som er satt inn for det. Når det gjelder utfordringene i eldreomsorgen, er det noe som denne regjeringen i mye større grad anerkjenner, enn det Arbeiderpartiet gjorde i regjering, og ikke minst det Arbeiderpartiet gjør nå, i opposisjon. For det første har vi – som mitt første svar viser – styrket kommunenes økonomi. For det andre har en også anerkjent at kvalitet i eldreomsorgen ikke bare handler om penger; det handler også om måten eldreomsorgen blir styrt på. Derfor har vi gjeninnført kompetansekrav i de kommunale helse- og omsorgstjenestene som forrige regjering fjernet. Vi har innført lovfestet rett til heldøgns pleie og omsorg, som Arbeiderpartiet stemte imot. Og vi skjerper nå kravene overfor kommunene for å etablere flere plasser i eldreomsorgen, som Arbeiderpartiet er imot.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Det er vekst i velferden som settes først av denne regjeringen. Jeg vil minne om at representanten Giske selv har stemt for halvparten av disse skattekuttene. Bærum kommune har blitt lyttet til. De får lengre tid, og de får tilskuddsordninger til rehabilitering og habilitering. Når det gjelder Stavanger kommune, er det en av kommunene som har god økonomi som følge av at de beholder en betydelig del av skatteinntektene lokalt. De har nå opplevd en kraftig nedgang som følge av fallet i oljeprisen, men ligger fortsatt over andre kommuner når det gjelder inntektsgrunnlaget. Men de kan prise seg lykkelig over at det ikke er Arbeiderpartiet som sammen med Senterpartiet styrer det kommunale inntektssystemet, da hadde de vært i en situasjon der de fikk beholde mindre av verdiene som skapes lokalt. Stavanger er en av kommunene som virkelig tjener på at det er en Høyre-ledet regjering i landet.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Regjeringen legger våren 2017 fram en handlingsplan for bedre kosthold. Vanligvis er det slik at når regjeringen legger fram strategier, krever Stortinget handlingsplaner. Her er det visst motsatt. En rekke tiltak er igangsatt allerede. Vi har lagt fram Kompetanseløft 2020. Det er en egen plan for rekruttering, kompetanse og fagutvikling i de kommunale omsorgstjenestene. Vi har styrket grunn-, videre- og etterutdanningstilbudet til ansatte i tjenestene og økt støtten til lederopplæring. Tilskuddet til kompetanse gjennom tiltak innen ernæring i omsorgstjenestene ble gjennomført i perioden 2011 til 2015. Resultatene er samlet i en idébank, og verktøy er i ferd med å spres til andre kommuner. Vi har styrket det kommunale kompetanse- og innovasjonstilskuddet i 2016, slik at kommuner kan drive kompetanse-, innovasjons- og utviklingsarbeid på ernæringsområdet. Den siste landsomfattende spørreundersøkelsen om mat og måltider på sykehjem i 2015 viser at det skjer forbedringer sammenlignet med 2007. Det kommer altså resultater i kommunene. Men det er fortsatt bare halvparten som har skriftlige prosedyrer for ernæringsstatus og veiing. Vi arbeider nå med å utvikle en trygghetsstandard for kvalitet i sykehjem, der mat og måltider vil være blant temaene. De første kvalitetsindikatorene for ernæring i omsorgstjenesten publiseres til neste år. Rundskrivet om forebyggende hjemmebesøk i kommunene kom i 2016, og det kommer nå en veileder om dette, der ernæring er et tema. Veileder i ernæringsarbeid i helse- og omsorgstjenesten, Kosthåndboken, har anbefalinger om godt kosthold for eldre. Nasjonale faglige retningslinjer for forebygging og behandling av underernæring skal revideres. Det skal være tydelige krav om at de som møter helse- og omsorgstjenesten, skal få kartlagt ernæringsstatusen og få et tilpasset tilbud. Fra 2016 er ernæring blitt et innsatsområde i det nasjonale pasientsikkerhetsprogrammet «I trygge hender». Videre er det en rekke tiltak som kommunene kan gjennomføre på en enkel måte som ikke koster noe som helst – f.eks. det både statsministeren og jeg reiser land og strand rundt og forteller kommunene at de bør gjøre, nemlig flytte middagsserveringen på sykehjem fra tidlig formiddag/ettermiddag til utpå dagen, slik at eldre på sykehjem får spist middag på det tidspunktet som ellers er vanlig. Det fører til bedre ernæring, det fører til at en sover bedre om nettene, det fører til mindre legemiddelbruk, det fører til mer aktivitet på dagtid, og det fører til mindre underernæring. Alt dette er tiltak som nå gjennomføres. I tillegg kommer det en handlingsplan våren 2017. Jeg er mer opptatt av handling på dette området enn at vi nå bruker mer tid og ressurser på å lage overordnede strategier.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Svaret på det siste spørsmålet er nei, og det tror jeg også representanten fikk med seg i mitt opprinnelige svar, der jeg listet opp alt arbeidet som er i gang på dette området – og mer kommer. Hadde det vært sånn at alt var «såre vel» når det gjelder ernæring i eldreomsorgen, hadde vi selvfølgelig ikke prioritert å sette i gang alt det arbeidet som er igangsatt på dette området. Det er nettopp fordi vi anerkjenner hvor stort dette problemet er at det også er igangsatt så mange konkrete tiltak. Arbeidet med den nasjonale handlingsplanen på dette området hadde et stort oppstartsmøte i Stavanger i mars 2016, altså før Stortinget behandlet Arbeiderpartiets representantforslag om en strategi. Handlingsplanen har vakt stort engasjement – mange innspill har kommet – og regjeringen vil legge den fram våren 2017. Jeg er mer opptatt av at vi har handlingsplaner på dette området, at vi gjennomfører handlinger, enn at vi nå igjen bruker tid på å lage strategier som er overordnete, uten konkrete forslag.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Det varierer betydelig fra kommune til kommune og fra institusjon til institusjon. Det ser vi også av Sykepleierforbundets undersøkelse blant sine medlemmer, der de beskriver sin arbeidssituasjon. Vi ser at i enkelte kommuner og ved enkelte institusjoner lykkes man med å få til god rekruttering, få folk med høy kompetanse besatt i de ulike stillingene, redusere sykefraværet, slik at de som er på jobb, dermed har bedre tid, mens andre institusjoner mislykkes med dette. I veldig stor grad handler det om spørsmål knyttet til ledelse, viljen til å satse på kompetanse, og kommunenes systemer for å jobbe mer på et ledernivå er nettopp denne typen tjenester. Det er nettopp det vi prioriterer, i tillegg til, som jeg viste til i mitt forrige svar, at vi også prioriterer en god kommuneøkonomi. Disse to tingene i kombinasjon, sammen med handlingsplanen, tror jeg vil bidra til å utgjøre en forskjell på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Jeg viser til mitt svar på spørsmål 13, fra representanten Storberget, og gjentar samme svar her: Det er ingen tvil om at Sykehuset Innlandet har en krevende fordeling av oppgaver mellom sine sykehus, både faglig og ressursmessig. Jeg er kjent med at Sykehuset Innlandet i samsvar med styrets vedtak fra april 2016 nå gjennomgår ulike faglige områder for å fremme kvalitet og vurdere om tjenestene er hensiktsmessig organisert, og for å sikre at ressursene i størst mulig grad brukes til direkte pasientbehandling, det som i styresammenheng omtales som de kortsiktige omstillingstiltakene. Gjennomgangen skal sikre at driften av foretaket er bærekraftig. Dette er tiltak som en tar sikte på å iverksette i perioden 2017–2020. Et av områdene som vurderes, er tilbudet til barn og unge. Sykehuset Innlandet opplyser at det, uansett hva gjennomgangen ender opp med, vil være omfattende polikliniske tilbud, dagtilbud og døgntilbud til barn og unge i Hedmark og Oppland. Det er lagt opp til en åpen, involverende og forutsigbar prosess, hvor både berørte kommuner, brukerorganisasjoner og tillitsvalgte vil bli involvert. Sykehuset opplyser også at det foreløpig kun har blitt gjennomført en intern prosess i foretaket. Ny veileder for helseforetakenes utviklingsplaner inneholder anbefalinger om prosess rundt ulike interesser og hvordan disse skal involveres. Jeg legger til grunn at føringene jeg har gitt, blir fulgt, og at eventuelle endringer gjennomføres på en faglig forsvarlig måte, etter eventuelt en god involvering.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Det er helt riktig at jeg er politisk ansvarlig for helsetjenestene i Norge, men jeg er ikke faglig ansvarlig. Det er ekstremt viktig å understreke at det faglige ansvaret for om et tilbud er faglig forsvarlig, ligger hos ledelsen i den enkelte virksomhet. Hvis en skaper usikkerhet rundt det, er det veldig farlig for pasientsikkerhet og kvalitet. Jeg stiller veldig klare krav til hvilke type prosesser sykehus gjennomfører når de vurderer endringer av tilbud. Ett veldig klart krav er at diskusjoner om den type endringer skal foregå i åpenhet, med utredninger og involvering, der både fagfolk, brukere og kommuner som blir berørt, er involvert. Alternativet er at prosessen foregår i det lukkede rom. Det tror jeg ingen ønsker seg, men da må en også akseptere at den type diskusjoner foregår i det åpne rom, før eventuelle beslutninger fattes.
Bent Høie (Høyre), 2016-11-16:
Ja, det er helt klart at avstand har betydning for kvalitet på helsetjenester i Norge og for tilgjengelighet for pasient og brukere. Tiden det tar hvis det haster, har betydning for kvalitet. Det er en av grunnene til at Nasjonal helse- og sykehusplan er så tydelig på at en skal ha trygge helsetilbud i hele Norge, uavhengig av hvor en bor, og at avstand skal være en faktor som vurderes. Men kvalitet i norsk helsetjeneste måles ikke bare med tommestokken, den måles også ved hjelp av andre faktorer. Hvis en vurderer å gjøre endringer i tilbud, må alle forholdene knyttet til dem, belyses, de må tas ut i det offentlige rom. Det vil føre til diskusjon, noen ganger også til usikkerhet og bekymring, men alternativet er at den type prosesser foregår i det lukkede rom, og det tror jeg verken representanten eller jeg ville satt pris på. Det er Sykehuset Innlandet og Helse Sør-Øst som til slutt må vurdere om de endringene som her gjøres, er korrekte innenfor de rammene som er lagt, eller ikke.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-11-16:
«På bakgrunn av en stram økonomisk situasjon foretas nå en kraftfull gjennomgang av strukturen i Sykehuset Innlandet. Det er en risiko for at det samlede sykehustilbudet for barn og unge mellom 0 og 18 år flyttes ut av Hedmark fylke. Med de avstander fylket har, og de særskilte behov barn og unge må møtes med, mener statsråden dette vil gi et forsvarlig og forskriftsmessig helsetilbud, og vil han foreta seg noe for at dette ikke blir fremtidens sykehustilbud i Hedmark for dem under 18 år?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-11-16:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg forstår jo at statsråden ikke fatter vedtak om dette, og jeg har respekt for det, det må jeg bare medgi. Men samtidig har jeg lyst til å uttrykke ganske stor uro knyttet til det svaret som nå ble referert fra Sykehuset Innlandet, om at man nærmest blir stående igjen med et poliklinisk tilbud, overfor kanskje den gruppa pasienter som jeg håper også statsråden og regjeringa oppfatter som de aller mest sårbare. Beveger man seg inn på en nyfødtavdeling – og det er en god kompetanse vi har i Sykehuset Innlandet knyttet til barn og unge, etter min mening – mener jeg vi står overfor kanskje noe av det aller mest sårbare vi kan behandle i helsevesenet, både barnet, familien og de som er ansatt. Så min sterke oppfordring til helseministeren i mitt spørsmål er: Vil det ikke være noen føringer fra regjeringa som forhindrer at man får så lange reiseveier og et så fjernt helsetilbud som det skisseres her?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-11-16:
Jeg takker igjen for svaret, som jeg for så vidt langt på vei syns kan innebære at man i hvert fall har forståelse for at dette er sensitivt og følsomt. Vi kan jo stå overfor en kreftsjuk tiåring som i dag har 20 mils reisevei. Vi kan stå overfor en familie som sliter i en nyfødtsituasjon, med 10–15 mils kjørevei, og vi vet hvor krevende det er både for den vesle og for foreldrene. Det er såpass krevende saker at jeg hadde forventet at regjeringa kanskje strammet til noe med tanke på de forventningene man hadde til en fysisk tilstedeværelse av et slikt tilbud, og hvor man her risikerer å påføre familier – barn og unge – en meget stor belastning, med kanskje 20–30 mils kjørevei til et tilbud som man kontinuerlig må holde ved like. En av mulighetene statsråden har, er i budsjettforhandlingene nå å medvirke til at man faktisk får økt bevilgningene til sykehusene, slik bl.a. Arbeiderpartiet foreslår, og unngår at en kommer i denne situasjonen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-11-16:
«Stortinget bad 16. juni 2015 regjeringa om å utarbeida ei sektorlov for vass- og avløpssektoren. Kva er status for dette lovarbeidet, vil ein lovproposisjon bli lagd fram for behandling i Stortinget, og kva er i tilfellet anslått tidspunkt for dette?»