trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg har faktisk tro på at de lokale sykehusene og de mindre sykehusene klarer nettopp det. Hvis det er noen organisasjoner som faktisk er i stand til å snu, omstille seg og se på effektive måter å drifte på, er det faktisk de mindre sykehusene. Jeg kan som eksempel bruke Røros sykehus, som nettopp er et lite sykehus som virkelig er blitt effektivt på sine områder. Det er kanskje blant landets fremste med hensyn til bl.a. ortopedi. Dette gjør at inntektene til sykehuset ville ha kommet, man ville ha fått stabile arbeidsforhold, og man ville faktisk ha kunnet utvikle tilbudet videre. Det som skjer når det gjelder 40 pst. innsatsstyrt finansiering i dag, er at kostnaden ved hver enkelt behandling er høyere enn inntektene man får knyttet til behandlingen, dvs. at man må spise av basisbevilgningen hver gang. Dette gjør at pasienten blir sett på som en utgiftspost og ikke som en inntektskilde for sykehuset. Derfor er det viktig å få dette på plass.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Da må vi først se på hva som er underlagsmaterialet for at Norge er det beste samfunnet. Blant annet er verdiskaping pr. innbygger ut fra nasjonalprodukt også med der. Dette gjør at vi, som oljenasjon og ut fra det næringslivet vi har, automatisk vil komme høyt opp. Så det er ikke så veldig forunderlig. Det er åpenbart at representanten Klungland leser Fremskrittspartiets program like dårlig som han leser Soria Moria-erklæringen. Derfor finner jeg grunn til å si følgende: Pengene vil ikke bli overført til den enkelte som en åpen sjekk. De vil gå til tjenesteyter, mens den enkelte selv bl.a. skal få velge hvem han eller hun slipper inn i sitt eget hjem. Så sent som i dag var det oppslag i Aftenpostens Aften der det bl.a. vises til at vi har et system som gjør at hvis man mottar tjenester hjemme, kan man ikke engang kreve vandelsattest av den man slipper inn i sitt eget hjem. Fremskrittspartiet vil gi makta tilbake til brukeren av tjenestene, og ikke til regjeringskontorene. Det er brukeren som skal ha makta, og det er valgfriheten til brukeren som skal settes i høysetet.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
For det første må jeg bare få replisere til replikanten at jeg leste fra en artikkel i Dagens Medisin, et fagtidsskrift. Jeg har ikke gått inn og invitert verken sykehusene, helseforetakene eller andre til å komme med noe skriftlig. Jeg leste fra en artikkel, bare så det er klart. Det som representanten her sier om å dra med seg veksten i 2006 inn i 2007, er ikke riktig. I Regjeringens statsbudsjett står det følgende: Det er den veksten som er framkommet innen første tertial 2006, man vil dra med seg inn i statsbudsjettet for 2007. Jeg tror man skal ta med seg det. Problemet gjelder det som også representanten selv hørte da vi var på besøk i Helse Vest. Der sa man følgende: Vi må redusere aktiviteten fordi vi ikke har råd til å møte veksten. Helse Nord har rapportert om det samme. Stadig flere rapporterer at de må redusere aktiviteten fordi de ikke har råd til å opprettholde den behandlingen som nå finner sted.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
I Fremskrittspartiets alternative budsjett på helseområdet står det – ikke uventet – om innsatsstyrt finansiering, ISF: «Fremskrittspartiet ønsker å øke ISF andelen til minimum 60 %.» Hvor høyt ønsker man egentlig å gå? Det er mulig at det kan være effektivt for sjukehus med stort pasientgrunnlag, men hva med småsjukehusene i Finnmark, sjukehuset i Kristiansund, på Rjukan, i Lærdal osv.? Tror representanten Nesvik at småsjukehus med lite pasientgrunnlag klarer å markedstilpasse seg med 1 pst. når det gjelder ISF på over 60 pst., eller har Fremskrittspartiet andre løsninger for småsjukehusenes økonomi – apropos representantens bekymring for økte køer og nærhet til sjukehus?
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Også i denne debatten har norsk helsevesen vært offer for en betydelig svartmaling, i særdeleshet norske sykehus. Det er nok å vise til innlegget fra representanten Nesvik, som for øvrig er leder av Stortingets helse- og omsorgskomite. Det må være grunn til å nevne at helsebudsjettet er på over 110 milliarder kr. 75 milliarder kr går til helseforetakene. Vi kunne sikkert brukt mer, men det er ikke så dårlig. Til sammenlikning er det betydelig mer enn det vi tar ut som avkastning på oljefondet, som er 71 milliarder kr. Vi er et av de land i verden som bruker mest penger på helse. Gjennom de ti siste årene har vi i flokk, under ulike regjeringer, løftet vår satsing på sykehus fra å være et midt på treet-land til å bli desidert et av de beste. Og med respekt å melde: Vi har opplevd regjeringer som har vært betydelig mer gjerrig overfor sykehusene enn den rød-grønne. Det er grunn til å være stolt av norske sykehus, av norsk helsevesen og av alle de ansatte som hver dag yter maksimalt for sine pasienter, og som fortjener en annen takk fra Stortinget enn en evinnelig svartmaling. Å være stolt av norsk helsevesen er ikke det samme som å være fornøyd med alt. For selvsagt er det utfordringer. Det kommer det alltid til å være i helsevesenet. Det er så enkelt som at vi stadig blir flinkere til å behandle, vi utvikler stadig bedre medisiner, og vi lever stadig lenger. Dermed får vi også selvsagt større behov for helsetjenester. Fremskrittspartiet, spesielt, er opptatt av gjeldslette i sykehusene. Regjeringspartiene er i likhet med Regjeringen ikke så begeistret for det, og det er flere grunner til det. En viktig grunn er at det automatisk ikke gir mer pasientbehandling. Det er heller ikke uten videre rett å premiere dem som ikke har orden i økonomien. Det er faktisk slik at også her er det noen som er flinkere i klassen enn andre. Det er en utfordring for helseforetakene at de ikke kan fortsette med underskudd år etter år. Regjeringen har fått støtte fra eksperthold i sin økonomistrategi på sykehussektoren. Jeg viser til professor i helseøkonomi ved NTNU Jon Magnussen, som mener det er klokt av Regjeringen å holde igjen pengesekken. Han sier: «Den nye regjeringen gir håp om at svarteperspillet om sykehusøkonomien opphører.» Vi holder igjen pengesekken, ja, men sekken er slett ikke snørt igjen. Driften av sykehusene styrkes med 1,6 milliarder kr. Vi bruker også 1 milliard på pensjonsutgifter. Det blir liksom ikke regnet med, men det er en utgift som må dekkes. Og så har interessen for å rette opp skjevheter mellom helseforetakene dalt betydelig. Men flere hundre millioner til å rette opp skjevheter mellom helseforetakene ligger altså inne i budsjettet, hvilket var nødvendig. Dermed blir det 3,2 milliarder kr mer til sykehusene neste år. Det er også et viktig bidrag til vår garanti om at ingen lokalsykehus skal legges ned.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2006-11-28:
Jeg satt på kontoret og hørte på Nesviks innlegg. Sjelden har jeg hørt en slik svartmaling av det norske helsevesenet som det han greide å tegne. Jeg synes det er ganske utrolig å høre en slik beskrivelse av et helsevesen som internasjonalt faktisk blir sett på som et av verdens beste. Jeg lurer på om det har gått representanten Nesvik forbi at det aldri har vært satset mer på norsk helsevesen. I 2006 ble det behandlet langt flere pasienter enn i 2005, og Regjeringen legger opp til at en i 2007 skal kunne videreføre den veksten som har vært i 2006. Spørsmålet mitt er: Ser representanten Nesvik overhodet ikke at Regjeringen satser på helsevesenet, og at sykehusøkonomien er styrket?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg vet ikke hva representanten legger i uttrykket bakgårdsøkonomer, men de går i hvert fall langt utenpå de økonomene som jobber i Finansdepartementet, når det gjelder å tenke nytt. Jeg kan bare berolige representanten med at jeg er i meget godt humør. Det tror jeg at jeg gav uttrykk for også, for jeg synes det er særdeles bra at det blir fokusert på Fremskrittspartiets politikk, for da får vi synliggjort den. Men hver gang vår politikk kommer i fokus, blir vi også særdeles fornøyd i ettertid, for det viser seg at folk er meget fornuftige i dette land. Da ser de at Fremskrittspartiets løsninger faktisk er riktige. Men når representanten utfordrer meg på alle disse Dokument nr. 8-forslagene, tror jeg ikke at han skal sitte helt rolig, for vi er fortsatt ikke ferdig med året. Vi skal også inn i 2007, og det vil etter hvert vise seg hva Fremskrittspartiet vil utfordre dette huset på, både når det gjelder bompenger, fylkesvegene osv. Vi er ikke ferdig med året ennå.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Først Nasjonal transportplan: Jeg synes jo det er interessant at det er en representant fra Høyre som utfordrer Fremskrittspartiet på Nasjonal transportplan, når Høyre ikke var med på forliket. Jeg kan jo berolige representanten med at vi fortsatt i hvert fall ligger over det som Høyre hadde i sitt forslag til Nasjonal transportplan. Slik sett burde Høyre være fornøyd. Det gjelder jernbane, og det gjelder i vesentlig grad veg. Vi følger opp Nasjonal transportplan til punkt og prikke når det gjelder bevilgningene til veg, og så sier vi i innstillingen for 2007 at vi ønsker å prioritere veg foran jernbane. Vi har kommet med en hel rekke forslag i Stortinget som Høyre bl.a. har stemt imot, men som Høyre nå har kjøpt i prinsippet, i og med at Høyre foreslår et veifond på 20 milliarder kr. Vi foreslo et fond på 300 milliarder kr, som da var øremerket til å bygge jernbane, veg og kollektivtrafikk. Det fikk vi dessverre ikke flertall for, men vi håper kanskje at Høyre og også resten av Stortinget vil slutte seg til det i en senere runde. Da kan vi ta de utfordringene som ligger på den eksisterende jernbanen, i 2008.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg vil først få lov til å si at representanten Holmås overdriver litt, da, men det skal han få lov til å gjøre, med at vi fjerner alt kjøp av tjenester, men det får bare stå for Holmås’ regning. Når vi har presisert at vi ønsker en annen finansiering av flyplassene våre, er det fordi vi frykter at det vil bli økt konkurranse framover. Det blir pålagt vesentlig nye utgifter på de eksisterende flyplassene våre, bl.a. fra den sittende regjering, som vil redusere overskudd og resultat for de eksisterende store flyplassene, som skal betale for de små flyplassene. Derfor mener vi at det er mer sikkert og forutsigbart at staten tar direkte finansiering av de små flyplassene, slik at vi også greier å forsvare og bygge opp de store flyplassene våre ut fra de nye forskriftene som kommer om sikkerhet. Det er det vi har sagt. Når det gjelder jernbane, står det ingenting om at vi ønsker å kutte i sentrale strøk. Men jeg anbefaler representanten Holmås – når vi kommer dit – å lese faginnstillingen fra transport- og kommunikasjonskomiteen når den er avlevert den 5. desember.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Egentlig synes jeg at debatten kunne vært avsluttet med representanten Klunglands ypperlige og flotte innlegg, som endelig gav honnør til Fremskrittspartiet og slo fast at vi ikke hadde skylden for alt som var feil – på tross av at vi da ikke har vært i posisjon overhodet. Jeg kunne ha forlenget den listen til representanten Klungland, for jeg mener at Fremskrittspartiet heller ikke har skylden for at folk dør i sykehuskø. Fremskrittspartiet har heller ikke skylden for at vi får elendige resultater i skolene våre. Fremskrittspartiet har heller ikke skylden for at folk opplever lidelser på vegene våre, at folk dør og blir hardt skadet. Jeg skal ikke gå så langt som å plassere dette ansvaret noe sted, jeg bare presiserer at Arbeiderpartiet har styrt i 50–55, ja i nesten 60 år, siden 2. verdenskrig, så de må jo ha litt ansvar for den utviklingen vi har sett. Når det gjelder nordlendinger, tror jeg faktisk at Fremskrittspartiet bør endre sin politikk – vi må sørge for at det kommer flest mulig nordlendinger inn i denne salen. For de har jo virkelig forstått det. Det er jo de regionene hvor nordlendingene hører til, som lider mest under denne regjeringens politikk. Det registrerer jeg også når representanten Eldegard, fra Akershus, fra talerstolen skryter uhemmet av Regjeringens samferdselspolitikk og presiserer at det som er det svære med dette, er det dobbeltsporet som skal etableres. Ja, det vil særlig trøndere og nordlendinger og folk fra Troms og Finnmark nyte godt av! Ja, alle – resten av landet, og særlig kystsamfunnene – vil nyte veldig godt av at denne regjeringen satser på jernbane, men kutter på veg. For det nytter ikke å forklare seg bort fra at når man bare har 500 mill. kr til vedlikehold på veg, vil det ramme distriktene. Det vil ramme kystsamfunnene, det vil ramme de fire nordligste fylkene, og det greier ikke denne regjeringen å vri seg bort fra. Jeg synes det er noe som på en måte presiserer forskjellen mellom Regjeringen og Fremskrittspartiet – det er nevnt flere ganger i denne debatten: Flere fra de rød-grønne partiene har klart og tydelig sagt at de ikke aksepterer at folk i dette landet overlates til seg selv. Det er dette det dreier seg om. Den sittende regjering ønsker fra ende til annen å ha styring på folk, og dens verste fiende er valgfrihet. Her er det et stort skille mellom Fremskrittspartiet og Regjeringen. Vi har fortsatt tiltro til at folk selv greier å ta ansvar for eget liv og styre sine egne behov – i mye større grad enn det finansminister Kristin Halvorsen har.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Jeg registrerer at representanten Sandberg enten er irritert eller litt gretten over at søkelyset, lyskasterne, er blitt satt direkte på Fremskrittspartiets økonomiske politikk. Han har da tydeligvis behov for å grave fram noen bakgårdsøkonomer, som vi kaller dem i Arbeiderpartiet, som skal være sannhetsvitner med hensyn til at den økonomiske politikken Fremskrittspartiet fører, er fullt gjennomførbar. Men jeg tror nok at representanten Sandberg er enig med oss i Arbeiderpartiet i at det er en eller annen grense der ute for hvor mye oljepenger man kan bruke. For hva er – om ikke det – grunnen til at de Dokument nr. 8-forslagene, som bl.a. på representanten Sandbergs felt handler om variabel bensinpris som skal følge oljeprisen, sletting av bompengegjeld på 13 milliarder kr, tiltakspakke for fylkesveiene, kanskje anslått til 10 milliarder kr, som følges opp med 200 mill. kr, overhodet ikke er nevnt i budsjettet? Det må borge for at det er en eller annen grense der ute, også for bakgårdsøkonomene i Fremskrittspartiet.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-28:
I Fremskrittspartiets budsjettforslag er det ikke mye igjen av forliket i NTP, hvor Fremskrittspartiet tilhørte flertallet som ville satse 11 milliarder kr mer på jernbanen. De andre forlikskameratene, som utgjøres av dagens regjeringspartier, henger etter med 1 milliard kr, og Fremskrittspartiet øker dette etterslepet ytterligere med 1,9 milliarder kr bare på ett år. Dette reiser mange problemstillinger: mangel på transportkapasitet, påfølgende kaos på veiene og dyrere kollektivtransport. Det skal jeg la ligge i denne omgang. Fremskrittspartiet og Sandberg har også uttalt at man er for moderne løsninger med høyhastighetstog, men bare hvis de kan finansieres privat, både når det gjelder infrastruktur og drift. På veisiden, derimot, har Fremskrittspartiet nærmest ubegrenset med midler og inntar det stikk motsatte standpunkt. De er imot all privat medfinansiering. Det kunne derfor være interessant å få et svar på denne tilsynelatende logiske brist når det gjelder prinsipiell tilnærming.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Jeg skjønner godt hvorfor Fremskrittspartiet har behov for å pakke politikken sin inn i mye ull. Når jeg leser innstillingen med hensyn til hva Fremskrittspartiet skal ta alle de pengene fra som de skal bruke til vei, er det ganske vanskelig å få noen konkrete svar på det. Jeg leser fra innstillingen, hvor man mener «at dersom ulønnsomme flyplasser skal opprettholdes, må dette gjøres ved bevilgninger over statsbudsjettet og ikke gjennom et system hvor andre flypassasjerer må betale en ekstra flyplassavgift slik systemet har vært frem til i dag». Da stiller jeg det veldig enkle spørsmålet, for jeg kan ikke se at det ligger inne mye penger til kjøp av flyplasstilbud: Hvilke flyplasser vil Fremskrittspartiet legge ned? Og tilsvarende når det gjelder jernbane: Der sier Fremskrittspartiets medlemmer at dette er så lite effektivt at de vil kutte ut alle pengene vi bruker til kjøp av jernbanetjenester, i tillegg til å stoppe all forsert utbygging som vi legger opp til i Oslo-området og i andre deler av landet der vi trenger å få mer gods over på jernbane. Da er spørsmålet mitt: Hvilke deler av jernbanetransporten vil Fremskrittspartiet legge ned? Er det slik at Fremskrittspartiet vil kutte ut støtte til kjøp av tjenester rundt Oslo? Da skal folk få stå i kø.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Det er jo ikke mer valgfrihet med den ordningen som Høyre hadde. Det er tross alt slik at det er skoleutvalget ved den enkelte skole som bestemmer hva slags bøker man skal bruke. Man kan ikke bare gå ut og kjøpe hva slags bøker man vil, selv om man har pengene gjennom et stipend. Men det er en ting som jeg tror man overser fra Høyres side når de nå sier at det er mye bedre med en stipendordning enn med en utlånsordning kombinert med materiellstipend, som det er det vi legger opp til – fylkene kan selv velge hvordan de vil gjøre dette – og det er følgende: Her i Oslo, som både Ine Marie Eriksen Søreide og jeg representerer, er det er altså sånn – jeg har en kamerat på østkanten, og jeg har vært sammen med mange lærere som alle sier det samme – at hvert år når skolen begynner, sitter halve klassen uten lærebøker, mens den andre halvparten har det. De som er uten lærebøker, er de folkene som venter på stipend. Det går gjerne én uke, to uker, tre uker, gjerne opp til en måned før de folkene har fått seg det stipendet, og dermed de lærebøkene de trenger. Det ødelegger klassemessig.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2006-11-28:
Da jeg flyttet til et annet kontor her, gikk jeg gjennom en del gamle arkiver jeg hadde fra tida som Unge Høyre-leder. Noe av det jeg fant, var en oppskrift på krav til den nye regjeringa i 2001. Et av kravene var at forskningsfondet skulle opp til 15 milliarder kr. Det var på 10 milliarder kr da vi gikk på. Da vår regjering gikk av, var Forskningsfondet på 50 milliarder kr. Og det kunne ha vært høyere hvis ikke den regjeringa som Anniken Huitfeldt representerer, hadde valgt å kutte. Det har vært en stor økning i fondsbevilgningene, det har vært en stor økning i de direkte forskningsbevilgningene, det har vært en stor økning i bevilgningene til universiteter og høyskoler, som indirekte gir økte bevilgninger til forskning, fordi det også forskes ved institusjonene. Jeg er veldig godt fornøyd med den forskningssatsinga Bondevik-regjeringa la for dagen. Jeg tror ikke representanten Huitfeldt har grunn til å være like godt fornøyd med den forskningssatsinga vi nå ser.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2006-11-28:
Høyre har gjort en helt klar prioritering. For oss er det viktigst å prioritere alle elever med dårligst økonomi før vi prioriterer ett klassetrinn. Det har også vært viktig for oss å unngå en utlånsordning, som nå både KS og andre som har vært inne til høring i komiteen, sier at dette kommer til å bli. En utlånsordning vil være veldig dumt, rett og slett fordi det hindrer at elevene kan bruke bøkene studieteknisk. Det fører til at bøkene blir gamle og ikke skiftes ut, og det fører til at elevene ikke får valgfrihet når det gjelder valg av læremiddel. Den ordninga vi har lagt til grunn, er en utbygging av den ordninga vi fikk på plass mens vi satt i regjering. Det var en god ordning og en riktig ordning, fordi den er behovsprøvd. Den treffer dem med det største behovet. Vi øker nå utbetalingene til maksimalt 6 000 kr i året, som altså dekker mer enn det ordninga gjør i dag. Jeg er godt fornøyd med den ordninga. Jeg mener den er offensiv, og jeg mener det er målrettet og riktig.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2006-11-28:
Det er vel ingen som er forsvarer av at stipendet utbetales for sent. Men det er ikke det som er kjernen i spørsmålet. Kjernen i spørsmålet er hvorvidt man skal ha en utlånsordning, som vi altså har hatt en gang før, som fungerte veldig dårlig, og som ikke traff sosialt riktig i det hele tatt, eller om vi skal ha en stipendordning som treffer dem med det største behovet, der vi øker utbetalingene, og der vi øker innslagspunktet for foreldrenes inntekt. Vi vet det treffer dem som har de største behovene, og det er viktigst for Høyre. Nå skal det også sies at jeg som ungdomspolitiker i noen år har reist rundt på utallige møter og skoledebatter i mange, mange år, også i de årene som Heikki Holmås’ venner i Arbeiderpartiet satt med regjeringsmakt. Vi hørte om disse gratis skolebøkene i år etter år etter år, og det skjedde aldri noen ting. Det er bra at elever nå får billigere skolebøker, men det viktigste for Høyres del er å prioritere dem som er dårligst økonomisk stilt, og det gjør vi ved et behovsprøvd stipend, som sikrer valgfrihet, som sikrer utskifting av bøker, og som sikrer at vi treffer dem med de største behovene først.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Manglende vilje til forskning og åpenbart nytteløst i forskningspolitikken, kaller Eriksen Søreide Regjeringens økning i Forskningsfondet på 10 milliarder kr. Ja, hvis 10 milliarder kr er nytteløst, hvordan vil da Eriksen Søreide karakterisere sin egen regjerings økning i Forskningsfondet i 2004 på 1 milliard kr, og i 2005 på 3,2 milliarder kr? Var Eriksen Søreide tilfreds med den økningen som skjedde de siste tre årene da den forrige regjeringen satt?
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Høyre vil så mye, men får det nå ikke bestandig til. Før man blir student, og før man havner på et universitet og eventuelt skal bli forsker, må man gå på videregående. I Regjeringens forslag til budsjett blir det brukt over 370 mill. kr til gratis læremidler til elevene i videregående, og i løpet av tre år vil alle elevene ha gratis læremidler. Dette synes ikke Høyre er noen god idé, men vil ha en behovsprøvd stipendordning, med et innslagspunkt på 210 000 kr. Hvorfor kan ikke Høyre støtte Regjeringen, som vil gi lik mulighet til alle ungdommer til å ta videregående utdanning, uansett bosted eller familiens økonomiske ressurser?
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Vi som bor ute i distriktene og prøver å drive et aktivt og moderne næringsliv, kan igjen gå framtida litt lysere i møte. Vi har ei regjering og et stortingsflertall som tar oss på alvor, og som legger til rette for at vi kan utvikle våre arbeidsplasser på en mye mer offensiv måte enn tidligere. Regjeringa driver en aktiv distriktspolitikk. Dette fikk vi klar beskjed om gjennom den framlagte distriktsmeldinga «Hjarte for heile landet», som ble lagt fram i juni. Nå er det bare for oss på Stortinget å lage realpolitikk og dermed sette den ut i livet. Jeg tror at dersom vi tar de riktige politiske grepene, vil igjen de tusen blomster blomstre i Distrikts-Norge. Finansminister Halvorsens statsbudsjett har en innretning som viser at vi er på rett vei. Her er det satsing på miljø, barn og unge, moderne og framtidsrettet kompetanse, forskning, samferdsel, næringsliv og kultur for alle, i alle deler av Norge. Fiskeripolitikken er i endring. Kystbefolkningen og småskalafiskeri vil igjen bli satt i førersetet. Eiendomsretten til fisken i havet tilhører kystbefolkningen og ikke fiskeindustrien, hav- og fabrikktrålerne eller Røkke & co. Regjeringspartiene vil også utmeisle en ny og moderne landbrukspolitikk, der det atter slås fast at vi skal ta hele landet i bruk. Stortingspresident Thorbjørn Jagland har gått i spissen for at det skal settes ned en landbrukspolitisk kommisjon, som skal være en av flere premissleverandører for en ny landbrukspolitikk. SV har bl.a. nedsatt et landbrukspolitisk utvalg. Det skal forfatte et landbrukspolitisk dokument som skal være en av flere premisser for den videre debatt i partiet om den nye landbrukspolitikken til den rød-grønne regjeringa. Nordområdene og dets unike muligheter er satt på dagsordenen. Utenriksminister Jonas Gahr Støre har forstått at dette er framtidas mulighetsområde, og her må vi sette inn de store pengene til forskning, næringsutvikling og kompetansebygging i alle ledd og til alle dem som bor i nord, og driver verdiskaping i privat og offentlig sektor. Slik kunne jeg fortsette med punkt etter punkt som viser at vi har fått en rød-grønn regjering som er handlekraftig, og som vil at det skal bo folk i hele landet. Men folk skal ikke bare bo. De skal også kunne ha sin arbeidsplass der de bor. Ut fra det er det nå lagt til rette for at vi kan drive moderne, kunnskapsbaserte og framtidsrettede arbeidsplasser i hele landet. Samtidig styrker vi de allerede etablerte arbeidsplassene med gode og forutsigbare rammebetingelser. Så kom ikke her og si at vi ikke handler i tråd med Soria Moria-erklæringa, og ikke leverer de varene som vi har sagt vi skal levere. Vi er godt i gang, men ennå har vi tre år igjen av denne stortingsperioden. Fortsetter vi å levere varene de neste årene, kan vi spørre høsten 2009: Er det noen som vil bytte bort fru Halvorsen med en annen finansminister? La meg bare tippe, jeg trur svaret blir høyt og klart: Vi vil ha fru Halvorsen – ja, fru Halvorsen vil vi ha.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-11-28:
Til de første bemerkningene fra representanten Amundsen må jeg få si at med det kommuneopplegget som Fremskrittspartiet har lagt fram, som det er veldig vanskelig å dissekere, men hvor vi vet at man på totalen fører en uansvarlig økonomisk politikk, vil vi få en vekst i rentenivået som vil skade norske kommuner i betydelig grad. Den risikoen er det ikke verdt. Når det gjelder ressurskrevende brukere, har jeg sagt mange ganger før, og jeg gjentar gjerne det, at det er en av de dårlige samvittighetene i det kommuneopplegget som er lagt fram. Vi jobber intenst med dette spørsmålet i Regjeringa. Vi begynner å tilnærme oss en ny modell. Den blir det viktig å få på plass. Vi kommer tilbake til dette spørsmålet. Jeg skulle gjerne sett at vi hadde greid å løse det i denne omgang. Det gjorde vi ikke, men det er en viktig sak.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-11-28:
Er det noe vi forstår i Senterpartiet, så er det nettopp at du må så for å høste! Det er den politikken Regjeringa fører. I forhold til kommunene er det riktig at vi gleder oss over økte skatteinntekter. Norsk økonomi gikk godt under deler av den forrige regjeringas periode, og norsk økonomi går godt nå. Det er bra, også for norske kommuner. Jeg får lyst til å minne om debatten i valgkampen hvor det fra høyresiden ble lagt usedvanlig mye vekt på at med en rød-grønn regjering ville norsk økonomi gå ad undas. Det har vi motbevist så til de grader. Derfor er det heldigvis slik at ja, vi kunne glede oss over gode tider i forrige periode, det kan vi også gjøre nå. Og denne regjeringa har bevist så til de grader at den greier å holde orden i sitt økonomiske hus.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-11-28:
Jeg tar helt og fullt ansvar for det budsjettet som er lagt fram. Jeg tar ansvar for det fra a til å, og det anser jeg som helt sjølsagt at en statsråd gjør. Det er riktig at det lå inne et kutt i bevilgningene til folkehøgskolene. Det lå inne også andre kutt i dette budsjettet som vi gjerne skulle sett var annerledes. Men vi la fram et budsjett som vi står helt oppreist på, med enormt mange gode og viktige satsinger. Så er ikke alt perfekt i dette budsjettet. Det kommer det kanskje ikke til å bli i de neste budsjettene heller, men det vi har lovt velgerne, er at vi skal nå det vi har lovt i Soria Moria-erklæringen, i løpet av denne perioden, og det står vi ved.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Når statsråden kommer med sine beskrivelser av Fremskrittspartiets politikk, burde hun også kanskje ta med seg at Fremskrittspartiet i sitt alternative statsbudsjett faktisk foreslår en styrking av kommuneøkonomien med til sammen 1 milliard kr. Så til en sak som er veldig viktig for kommunene i Norge og for norsk kommuneøkonomi generelt, og det er ressurskrevende brukere. Jeg vil referere til et par saker hvis jeg får lov. I november i fjor sier statsråden at man må finne bedre løsninger for å håndtere ressurskrevende brukere, bedre finansieringsordninger, og statsråden uttaler at hun skal bruke mye energi på dette framover. I mai i år sier statsråden at man er et godt stykke på vei med å jobbe fram modeller som er robuste. De vil komme tilbake med forslag til ordninger i statsbudsjettet for 2007. Mitt spørsmål til statsråden: Har man gått tom for energi? Når kommer løsningen, og når får vi en rettferdig ordning for ressurskrevende brukere i Norge?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
De av oss som lyttet til Arbeiderpartiets Arild Stokkan-Grandes innlegg her for noen minutter siden, kunne nesten få inntrykk av at Fremskrittspartiet er skyld i den mislykkede integreringspolitikken i Norge. Ja, Stokkan-Grande gikk så langt som til nesten å trekke paralleller mellom Fremskrittspartiets politikk og opptøyene i Frankrike, ved å antyde at vår politikk ville ende ut i noe slikt. Det er jo selvfølgelig feil, for Fremskrittspartiet har aldri har styrt Norge – dessverre. Med Fremskrittspartiets politikk ville selvfølgelig alt sett ganske annerledes ut. For det er nemlig ikke Fremskrittspartiets feil at under 30 pst. av førstegenerasjonsinnvandrere fra Somalia ikke deltar i arbeidslivet. Det er ikke Fremskrittspartiets feil at en rekke innvandrergrupper har en ti ganger så høy kriminalitetsrate som den øvrige befolkningen. Det er ikke Fremskrittspartiets feil at mange innvandrergrupper, opptil 75 pst., henter ektefelle i opprinnelseslandet og dermed forhindrer god integrering. Det er ikke Fremskrittspartiets feil at integreringspolitikken har slått feil i Norge, for vi har ikke styrt. Man må ikke trekke paralleller til de kuttene som vi gjør i budsjettet. Det er helt riktig: Fremskrittspartiet gjør noen mindre kutt på integreringssiden i budsjettet. Vi kutter integreringstilskuddene til kommunene med 14 pst. Vi kutter norskopplæringen med tett under 10 pst. Men med Fremskrittspartiets politikk hadde vi også mer enn halvert innvandringen til Norge. Da sier det seg selv at da hadde også behovet for offentlig finansiering av disse postene gått langt mer ned enn våre kutt i alternativt statsbudsjett legger opp til. Problemet i forhold til integreringspolitikken er imidlertid at man hele tiden snakker om penger og altfor lite om de tiltakene som kan bidra til at mennesker går ut i arbeidslivet, holder seg unna kriminalitet og blir aktive samfunnsborgere og godt integrerte i det norske samfunnet. For det er ikke først og fremst et spørsmål om penger. Det er et spørsmål om å behandle mennesker fair og redelig. Da skal man også kunne stille krav til dem. Men først og fremst er det jo helt utrolig at denne salen gang på gang diskuterer integreringsproblematikk og problemstillinger rundt integrering uten at man ser på kjernen i problemet. For det er klart at innvandringspolitikken er det som skaper fundamentet for integreringspolitikken. All den tid denne sal ikke tar konsekvensen av det og gjør noe med innvandringspolitikken, kommer vi heller ikke videre på integreringssiden.
Bent Høie (Høyre), 2006-11-28:
Statsråden snakker mye om hvor veksten i kommuneøkonomien er, og hva veksten går til. Jeg er helt enig med statsråden i at kommunepolitikerne finner gode, kloke løsninger på å bruke veksten i økonomien til beste for innbyggerne. Men statsråden snakker veldig lite om hvor veksten kommer fra. Det er slik at det de tre siste årene har vært en betydelig vekst i kommunenes økonomi. Hvis en ser de to siste årene under ett, er to tredjedeler av økningen i kommunenes økonomi kommet fra økte skatteinntekter. Det er derfor slik at det er landets næringsliv, om det går godt eller dårlig, som er mest avgjørende for kommunenes inntekter. Derfor representerer Regjeringens politikk den største fare for framtidens velferd. I gode tider investerer ikke Regjeringen i forskning og utdanning, den gir ikke svar på Norges største utfordring som er mangel på hender og gode hoder. Den fører en politikk for en høyere rente og skattlegging for dem som ønsker å jobbe ekstra. Hvordan kan det ha seg at en regjering som Senterpartiet er med i, ikke forstår at i gode tider må en kunne så for å kunne høste velferd i framtiden?
Bent Høie (Høyre), 2006-11-28:
Dette innlegget blir historien om brutte løfter. Vi går tilbake til valgkampen 2005. Sosialistisk Venstreparti sliter på meningsmålingene, og mandatet for Rogaland er utsatt. 16. august kom partileder Kristin Halvorsen på besøk til Universitetet i Stavanger sammen med partifelle Langeland. Rogalendingene skal få høre at deres nyvunne stolthet, Universitetet i Stavanger, med SV i regjering ikke skal finansieres som en høyskole, men løftes opp i elitedivisjonen. Alle vet at en slik uttalelse fra en partileder vil bli lagt merke til. Stavanger Aftenblad gir en smilende Kristin Halvorsen førstesiden dagen etterpå. Hun har lovet 40 mill. kr. Om dette reddet Langelands mandat, skal ikke sies, men at det hadde betydning, er det ingen tvil om. Ingenting skjer i budsjettet for 2006. Det hadde heller ingen ventet. Men 13. juni i år kom den nye kunnskapsministeren på besøk til Universitetet i Stavanger. Alle vet at Regjeringen jobber med budsjettet for 2007, så han ble konfrontert med uttalelsene til Halvorsen fra valgkampen. Når skal Regjeringen levere? Svaret sjokkerer tilhørerne. Dagen etter kan Stavanger Aftenblad melde at kunnskapsministeren mener å vite at partilederen aldri har lovet penger, men bare «ville være positivt innstilt». Det var derimot ikke kunnskapsministeren. Han slo tvert imot fast at det ikke skulle tas hensyn til at en høyskole er blitt et universitet. De som hadde vært til stede på møtet med Halvorsen, trodde ikke det de hørte. Partifelle Langeland kunne ikke la være å fortelle sannheten. Han sa til Stavanger Aftenblad dagen etterpå: «Det er ingen tvil om at Kristin lovet UiS 40 millioner kroner mer.» Denne uttalelsen førte til at finansministeren måtte sende sin statssekretær ut for å presisere. Hun snur ikke, men svinger litt: «Hun vil følge opp saken og komme tilbake til den i framtidige budsjetter.» Håpet var igjen tent i Stavanger. Jeg fant imidlertid at det kunne være fornuftig å få finansministerens nye sving i form av et offentlig svar til Stortinget, og stilte spørsmål til ministeren. Svaret kom 28. juni. «Det er ikke korrekt, slik det implisitt framgår av spørsmålet, at jeg ved besøket på Universitetet i Stavanger gav tallfestede løfter om bevilgninger til UiS.» Igjen gjøres Universitetets ledelse, studenter, presse og hennes egen stortingsrepresentant til personer som ikke snakker sant. Men håpet tennes i avslutningen i svaret: «Regjeringens ambisjon er at bevilgningene til forskning skal økes betydelig i årene fremover.(…) En del av denne økningen vil komme også Universitetet i Stavanger til gode.(…) Regjeringen vil presentere forslag til omfang og innretning av bevilgninger til forskning i 2007 i statsbudsjettet til høsten.» (…) (…) Vi kjenner nå resultatet. Økningen er gjort til kutt. Kuttene har rammet Universitetet i Stavanger sterkere enn andre universiteter. Dette var drømmen om Soria Moria sett fra Rogaland.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
I eit koseleg portrettintervju i Magasinet sist laurdag avslører Åslaug Haga at ho har ei fortid som søndagsskulelærar. Og alle søndagsskulelærarar veit at det er viktig å lesa teksten nøye og hugsa han når han skal framførast for unge tilhøyrarar. Det vert rekna som sjølvsagt at ein partileiar kjenner til alle dei vesentlege forslaga i statsbudsjettet, både satsingar og inndekningar. Eg har stor tru på at Åslaug Haga var med på notane – eller med på teksten – i både underutval og i regjering. Likevel har det oppstått litt usikkerheit der ute om Senterpartiet var klår over kuttet i løyvingane til folkehøgskular i Regjeringas budsjettforslag. For å få ei ryddig klårgjering med omsyn til denne usikkerheita har eg følgjande spørsmål til statsråden: Når vart statsråden første gongen kjend med denne delen av forslaget i budsjettet – var det før eller etter 6. oktober?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg ønsker å utfordre statsråden når det gjelder følgende: Det har vært en nyanse i oppfatningen av ting. Statsråden har gått igjennom forskjellene og den bekymringen han ser fra sitt ståsted. Det samme gjorde jeg i mitt innlegg tidligere i kveld. Men det er vel et faktum at man i Norge er enig i mesteparten av f.eks. justispolitikken. En kan godt diskutere alkoholavgifter, men da tror jeg vi har nevnt bare en liten bit av dette. Da vi i forrige sesjon behandlet politirollemeldingen, og da vi behandlet straffeloven og andre store saker, oppfattet jeg det vel slik at Stortinget var opptatt av å søke fellesskapsløsninger, slik at man hadde en felles plattform når det gjaldt dette. Det viser at om man får et regjeringsskifte, skifter politikken på en måte, men ikke 100 pst. – man viderefører en del av de store linjene. Min utfordring er: Deler statsråden den oppfatningen at det er viktig å finne helhetlige og felles løsninger, slik at Stortinget i størst mulig grad kan stå samlet om de forslagene som fremmes?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Jeg skal love representanten at denne statsråden ikke skal være passiv. Når det gjelder vårt forhold til eierskapet i de selskapene som vi er deleiere i, som er de eksemplene som representanten har brukt her, skal vi selvfølgelig være ryddige i forhold til å følge de spillereglene som fins i børsnoterte selskaper. Men vi kommer til å være betydelig tydeligere enn den forrige regjering på hva vi vil med det statlige eierskapet. Det kommer til å bli lagt fram i eierskapsmeldingen. I den meldingen blir det ikke tatt til orde for verken å splitte opp eller fusjonere selskaper, men vi kommer til å uttrykke klare ambisjoner for staten som eier. Alternativet til å ha klare meninger er eventuelt å være meningsløs. Det at tidligere regjeringer ikke har hatt noen uttalte formål med eierskapet utover avkastning, synes ikke vi er en riktig aktiv eierskapspolitikk når vi vet at staten er en av de store eierne sammen med private i mange av selskapene som er registrert på børsen. Vi skal være tydelige og forutsigbare i eierskapet vårt.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Det er riktig som representanten sier, at saken har blitt ferdig utredet gjennom en offentlig utredning. Det betyr ikke at den er ferdig utredet i regjeringsapparatet. Men jeg kan garantere at den saken jobber Regjeringen med nå – det er Finansdepartementet som eventuelt legger fram saken – uten at jeg nå kan si noe om dato for framleggelse. Det som er helt klart både etter Soria Moria-erklæringen og det jeg som skipsfartsminister har uttrykt gjentatte ganger, er at vår ambisjon selvfølgelig er at vi skal gi konkurransemessig gode vilkår til den norske skipsfartsnæringen. Det er jo en realitet at skipsfarten – som er en viktig del for en sjøfartsnasjon, og jeg hører til dem som mener at vi må drive med skipsfart hvis vi skal være en sjøfartsnasjon – faktisk vokser. Det kontraheres mer enn noen gang også av norske redere under norske flagg, både ved norske verft og ved utenlandske verft. Samtidig ser vi at hele sektoren rundt skipsfartsnæringen nå er i en veldig gunstig utvikling, noe som blir understreket av at vi utpeker «central expertise» på den sektoren. Her satser denne regjeringen tungt, og det er en endring i forhold til den forrige regjeringen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Jeg kan bekrefte at det kommer ikke til å komme noe forslag i eierskapsmeldingen om å dele opp Telenor. Men det er en realitet at aktørene i markedet – og det er derfor vi satser mer enn den forrige regjeringen på bredbåndsutbygging bl.a. – har behov for både tilskudd og andre ordninger i tillegg til det det private markedet kan ordne med. Jeg gjentar at det ikke er noen planer i eierskapsmeldingen om å legge fram noe forslag om å dele opp Telenor. Det ville selvfølgelig også være umulig, for i Telenor er vi en av flere eiere, og da kommer vi selvfølgelig til å opptre ryddig og med respekt i forhold til de andre eierne. Vi sitter ikke og bestemmer enkeltsaker alene.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Statsråden sa i sitt innlegg at Regjeringen har en aktiv næringspolitikk. Sannheten er vel snarere at Regjeringen har en mangelfull og en svak næringspolitikk med mange kritikere, spesielt kritikere i egne rekker – det være seg kritikk for at man ikke har fylt verktøykassen, som er et oppslag i Dagsavisen 21. november, eller det kan også være kritikk av Regjeringen når det gjelder opsjonsavtaler. Bare i Dagens Næringsliv i dag tar representanten Lundteigen opp at man skal splitte opp, dele opp, Telenor, som staten eier 54 pst. av, og som er et av de største selskapene på Oslo Børs. Man kan også lese i aviser, høre på radioen og se på TV at statsrådens egne på Stortinget stadig vekk kommer med forslag til hva Regjeringen bør gjøre. Hvor lenge skal statsråden være passiv og la sine egne rød-grønne på Stortinget herje med Telenor og andre børsnoterte selskaper?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2006-11-28:
I Soria Moria-erklæringen har Regjeringen utpekt den maritime næringen som en av fem prioriterte næringer. Høyre har registrert Regjeringens politikk når det gjelder nettolønn, og vi har foreslått vår egen kompetansemodell, som også innebærer en omfattende nettolønnsordning. Dagens rederibeskatningssystem har gått ut på dato, og i budsjettet gir Regjeringen ingen avklaring på spørsmålet om beskatning, verken når det gjelder system eller framdrift. Temaet er knapt omtalt, og det er heller ikke avklart hvorvidt Regjeringen i det hele tatt har tenkt å foreslå et nytt rederiskattesystem i stortingsperioden. Saken er ferdig utredet og klar til implementering. Spørsmålet blir: Når vil Regjeringen gi de maritime næringene et konkurransedyktig rederibeskatningssystem på linje med EU?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2006-11-28:
Dagens Næringsliv har i dag et oppslag med overskriften «Vil dele opp Telenor». Det er en av regjeringspartienes representanter, Per Olaf Lundteigen, som annonserer «det store oppgjøret med Telenor». Han vil at staten skal ta eneansvar for utbyggingen av teleinfrastrukturen i Norge. Det har da som konsekvens at investeringer på milliarder av kroner fra private selskaper opphører, i et marked som er interessant for disse i dag. Det vil igjen kreve økt offentlig innsats og utgifter på et område som markedet tar seg av slik det nå fungerer. Ifølge Lundteigen foregår det intens jobbing fra hans og Senterpartiets side for å overbevise egen regjering i denne saken. Mitt spørsmål til næringsministeren blir da: Kan statsråden bekrefte at denne intense jobbingen ikke vil føre fram, og dermed berolige både Stortinget og aktører i markedet?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Når det gjelder kriminalpolitikken, er mitt svar ja. Jeg tror det er utrolig viktig at vi særlig står mest mulig samlet om de metodene politiet får lov til å bruke, og de straffereaksjoner vi skal sette i verk overfor dem som begår straffbare handlinger. Det er viktig at vi sikrer både tiltro til og legitimitet for slik tvangsutøvelse. Og det fordrer enighet i størst mulig grad. Derfor hadde jeg håpet at Fremskrittspartiet kunne ha bidratt til å skape større enighet også om det som kanskje er det aller viktigste i kriminalpolitikken, nemlig det å forebygge straffbare handlinger. De grepene som Fremskrittspartiet gjør i sitt forslag til statsbudsjett når det gjelder integrering, rusmiddelavgifter – noe som ville ha gitt oss en eksplosjon av nye voldsepisoder i både store og små byer – toll- og avgiftsetaten og skatteetaten, ville ha bidratt til et massivt behov for både mer politi og flere reaksjoner. Ja, jeg syns vi skal kreve at man jobber for samstemmighet når det gjelder reaksjon og forebygging.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Avvikling av soningskøen er noe av det aller viktigste denne regjeringen jobber med i kriminalpolitikken. Jeg er glad for at hele regjeringa helhjertet har støttet opp om den strategien som Justisdepartementet har foreslått, og som nå faktisk bidrar til at soningskøen er på god vei ned – jeg sjekket de siste tallene i dag, den er nede på 2 269. Man begynner altså å nærme seg et lavere nivå enn det man har hatt på mange år – særlig det man hadde under den foregående regjeringa. Vi ser at de tiltakene som vi setter i verk, er nyttige og riktige. Jeg tror absolutt vi er på rett vei. Så er det ikke riktig, som representanten forestiller seg, at vi ukritisk gjør bruk av tidligløslatelse. Hvis den praksis som Regjeringa nå følger, er å være ukritisk, så var praksisen til den forrige regjeringa like ukritisk, for det var akkurat den samme praksisen. Vi har ikke endret praksis – vi følger den samme. Og vi har foreslått overfor Stortinget at man ikke skal utvide bruken. Jeg har derfor vanskelig for å se at dette er en ukritisk håndtering.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Den posten som rettshjelpskontoret i Oslo får støtte under, er en post som skal deles av mange. Det har vært viktig for Justisdepartementet – jeg tror det også var viktig for Justisdepartementet under den forrige regjering, det var derfor man iverksatte en evaluering av rettshjelpskontoret i Oslo – at disse midlene brukes målrettet, slik at det ikke blir noen forskjellsbehandling i forhold til virkemiddelbruk og pengebruk. Men det gleder meg å kunne fortelle representanten Skei Grande at vi i dag – for bare noen få timer siden – har sittet i forhandlinger med Oslo kommune og fått til en løsning for rettshjelpskontoret. Rettshjelpskontoret vil ha de samme budsjettrammer til neste år, med god hjelp fra Oslo kommune og fra Justisdepartementet, slik at den driften som man har hatt der, både i inneværende år og i fjoråret, vil fortsette på samme nivå. Så vi har på mange måter fått til en avtale rundt dette kontoret som bidrar til at den viktige virksomheten nå faktisk vil fortsette.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-11-28:
Justisministeren har gjort avviklingen av soningskøen til en av sine aller viktigste saker. Samtidig som antall dommer for alvorlig kriminalitet øker og politiet opplever stor mangel på varetektsplasser, er Regjeringens svar en nærmest ensidig satsing på åpne soningsplasser og utvidet og ukritisk bruk av framskutt prøveløslatelse. I Sem fengsel har vi sett eksempel på at innsatte som under et rømningsforsøk slo ned en fengselsansatt, ble «belønnet» med ytterligere framskutt prøveløslatelse. Hvordan kan statsråden forsvare at det i slike tilfeller ikke kommer en klar reaksjon fra samfunnets side? Mener statsråden at dette er forsvarlig personalpolitikk overfor de fengselsansatte, eller er det nå kommet så langt at hensynet til å avvikle soningskøen er overordnet innsattes voldelige oppførsel og samfunnets krav om beskyttelse mot farlige kriminelle?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-11-28:
Statsråden begynte med at han var justisminister i et av verdens rikeste land og med det mest rommelige budsjettet som fins. Likevel har jeg lyst til å spørre statsråden om hvorfor han da har valgt å skjære ned på penger til Kontoret for fri rettshjelp i Oslo. Ja, det er slik at statsråden argumenterer for at det må man gjøre for å beholde gatejuristen til Bymisjonen. Snakk om virkelig å sette de svakeste opp mot hverandre! Mitt spørsmål blir da om dette gjøres bare fordi kontoret ligger i Oslo, eller om det gjøres bare fordi dette er en veldig ressurssterk gruppe som ikke trenger mer hjelp. Eller er det faktisk slik at det presset som Venstre har utøvd i Oslo, nå fører til at statsråden kanskje ser for seg at dette var litt dumt, og at man kan få til en spleis med Oslo kommune for å få dette kontoret opp og gå?