Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 1999-05-04:
De mange viktige spørsmålene vi behandler i dag, dreier seg om hva slags samfunn vi vil ha. Det er riktignok ikke stor politisk uenighet om at vi vil ha et samfunn med et sosialt nettverk som fanger opp barn og unge på et tidlig tidspunkt før de havner på skråplanet, et samfunn som tar seg av mennesker som har vært utsatt for kriminelle handlinger, på en god måte, og som kommer med raske reaksjoner på gjerningsmennenes oppførsel, reaksjoner som også står i forhold til de handlinger gjerningsmannen har foretatt. Det kan virke som om noen tror at Kristelig Folkeparti, sentrumspartiene og Regjeringen ikke er opptatt av punktet vedrørende reaksjoner i forhold til gjerningsmennene. Det er helt galt! Regjeringspartiene er og har vært opptatt av det. Debatten i dag dreier seg i stor grad om hvilke tiltak/midler vi skal ta i bruk overfor gjerningspersonene. Når det gjelder spørsmål om senking av kriminell lavalder til 14 år, vil Kristelig Folkeparti slå fast at det er et problem at eldre kriminelle benytter barn/unge under kriminell lavalder til å utføre kriminelle handlinger. Men spørsmålet blir om vi løser dette problemet ved å senke lavalderen til 14 år. Kristelig Folkeparti tror ikke det. La oss tenke oss at dette ble gjort. Hva gjør vi da når vi oppdager at 13-åringer brukes til å utføre de handlinger som 14-åringene gjør i dag? Senker lavalderen til 13 år eller til 12 år? Til og med barn under skolealder har vært brukt til kriminelle handlinger, f.eks. til å frakte narkotika. Disse forholdene løses ikke ved å senke den kriminelle lavalder. Vi er nødt til å gå inn i det enkelte tilfellet og finne ut årsakene til at barn kommer i kontakt med et kriminelt miljø så tidlig i livet, og så få satt inn tiltak som gjør noe med årsakene og løser problemene. Det finnes allerede gode alternativer som kan tas i bruk. For eksempel konfliktråd: Over 90 pst. av sakene som behandles i konfliktråd, blir løst ved avtale. Konfliktrådene kan ta saken raskt, gjerningsmannen møter offeret personlig, og gjerningsmannen får en reaksjon som følge av handlingen. Barnevernstjenesten kan sette inn tiltak. Både foreldre, barnevernet og andre offentlige instanser – skole og politi – bør samarbeide om å finne løsninger på disse tilfellene. Det kan også hentes mye nyttig stoff fra Det kriminalitetsforebyggende råd og andre instanser. Jeg tillater meg også å peke på forebyggende tiltak som er viktige, som går på dette med å ta barn på alvor og lytte til det som de opplever som vanskelig. Det er viktig å rose det de gjør bra. Det er viktig at de voksne ikke aksepterer mobbing og vold verken mellom barn og unge eller lærer og barn. Vi har lest de siste dagene at 17 pst. blir mobbet av sin lærer. Det er viktig at det gis tilrettelagt undervisning, slik at de unge opplever at de lykkes og ikke hele tiden kommer til kort. Kristelig Folkeparti tror det bør være en større bredde av tiltak enn det dagens situasjon byr på, bl.a. fordi vi ser en økning av typer kriminalitet som vi ikke har hatt så mye av tidligere, og fordi noen av utøverne av denne kriminaliteten er yngre og mer belastet enn tidligere. Hvem er det som begår hvilke handlinger og hvorfor? Og hva kan man gjøre for at de skal slutte å foreta disse handlingene? Det er viktig å undersøke forholdene slik at man kan sette inn de riktige tiltakene på de riktige områdene. Derfor går vi inn for forslaget om at Regjeringen skal legge fram en samlet plan for innsats og tiltak som bekjemper kriminelle handlinger blant barn og unge, herunder så vel reaksjoner som forebyggende tiltak. Kristelig Folkeparti vil understreke at det å forebygge kriminalitet blant barn og unge og komme med reaksjoner på slik oppførsel er et ansvar som ikke bare ligger på justissektoren, men hvor mange forskjellig aktører må trekkes inn: Foreldre og skole, oppvekstmiljø, helse- og sosialsektoren, kultursektoren – mange har et ansvar her. Når det gjelder det objektive ansvaret foreldre har for sine barns skadevoldende handlinger i skadeserstatningsloven, mener Kristelig Folkeparti at for de aller fleste mennesker i dagens Norge er 5 000 kr fortsatt ganske mange penger, og hvis den håpefulle poden forårsaker en utgift på den størrelse, vil det nok bli reaksjoner i de fleste hjem. Kristelig Folkeparti vil understreke at det allerede i dag er hjemmel for å ilegge foreldrene erstatningsansvar – og her er det ingen beløpsgrense – dersom foreldrene kan bebreides for barnas handlinger. Forslaget om å øke foreldrenes objektive ansvar kan ha en sosial slagside; det vil ramme familier med lav inntekt mye hardere enn familier med god økonomi.