trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg måtte ta ordet når statsråden prøvde seg på – i beste fall kanskje på grensen til – en liten frekkhet når hun sier at alle stiller opp med unntak av Fremskrittspartiet. Jeg synes ikke det er å stille veldig opp når bilistene skal stå for over halvparten av finansieringen, i tillegg til de nesten 60 milliardene som bilistene allerede betaler inn for å få bygd ordentlige veier i dette landet. Så spørsmålet til statsråden må bli: Finnes det noen grense for den statlige grådigheten i forhold til hvor mye penger bilistene skal måtte betale, i tillegg til alle de avgiftene de allerede har betalt nettopp for å få finansiert denne veien og alle de andre bompengeprosjektene som denne regjeringen ønsker hjertelig velkommen på rekke og rad med statlig utpressing av bilistene?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg registrerer at statsråden både prater om dugnad og om hvor fantastisk man stiller opp her. Jeg bare lurer på om ikke statsråden også legger til grunn de dokumentene som man selv har vært med på å vedta i Stortinget, som en Nasjonal transportplan som gjelder for inneværende periode, som sier at bompenger skal kunne være inntil 50 pst. Her er altså bompengene langt over 50 pst. Så jeg lurer litt på hvor grensen går for statsråden og for Senterpartiet, som hun representerer, som til og med i programmet som de har gått til valg på, og som gjelder, sier at bompenger skal være et supplement til statlig finansiering, og ikke slik det har blitt nå, og slik det også er i denne pakken, en stor andel av hele finansieringen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg oppfattet det som om statsråden ikke var veldig interessert i å svare meg i replikkordskiftet. Hun svarte representanten Sortevik på hvordan man tolker 50 pst. bompengefinansiering i forhold til Nasjonal transportplan. Min tolkning av det som i hvert fall ligger i NTP for inneværende periode, 2006–2015, er at man ser mot ca. 50 pst., mens resultatet siden denne Regjeringen overtok stort sett har vært at de aller fleste prosjektene som har kommet til Stortinget, har hatt en bompengefinansiering langt over 50 pst. Og med respekt: Det skal sies at i det nye forslaget til Nasjonal transportplan legger man fra Regjeringens side opp til fra 50 pst. og oppover. Jeg synes også det er interessant å vite om det er slik at Senterpartiet står på det programmet de har gått til valg på, det programmet som gjelder for inneværende periode. Der står det klart og tydelig at bompenger skal være et supplement og ikke en hovedfinansieringskilde når det gjelder statlige veiprosjekter og infrastrukturprosjekter. Jeg har ennå til gode å oppleve en statsråd – både den som er statsråd og den som nå fungerer som settestatsråd – som svarer ordentlig på om det er slik at Senterpartiets program på dette området er lagt til side, og ikke lenger gjelder. Det er interessant for folk å vite om Senterpartiets program ikke lenger gjelder. Satsråden var opptatt av at Fremskrittspartiet skjerpet bompengeprofilen sin. Vi må ikke skjerpe noen profil. Vi har vært klare og tydelige i Stortinget i hele denne perioden. I alle de bompengeprosjektene som har vært lagt fram, mener vi faktisk at staten har ansvaret. Det er slått klart fast i veiloven. Det er likeledes klart og tydelig at vi har både ressurser og mulighet til å bygge infrastruktur hvis vi vil. Det er altså slik at denne regjeringen, med bakgrunn i hvordan man har investert i utenlandske aksjer – i Coca-Cola, Philip Morris og andre selskaper – nå har et urealisert tap på over 600 milliarder kr. Kanskje man heller kunne ha brukt noe mer av de pengene som er investert der, til å bygge infrastruktur som ville ha spart samfunnet for store utgifter på sikt. Vi vet at ved å bruke 100 milliarder kr på infrastrukturbygging, kunne man ha spart 62 milliarder kr hvert år etter at investeringen var gjort, en investering man kunne ha brukt på andre viktige oppgaver i samfunnet. Så det handler om prioritering. Det er i hvert fall ikke noen tvil om at det i denne sal er 100 pst. enighet om dette prosjektet, men det er ikke 100 pst. enighet om hvordan man skal finansiere det.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Uten å ha innhentet forhåndstillatelse til å komme med en replikk til statsråden tillater jeg meg likevel å gjøre det. NSB har fått tillatelse til å konkurrere i våre naboland Danmark og Sverige, både innenfor jernbane og innenfor bussektoren. Jeg lurer litt på om statsråden synes det er greit at NSB får lov til å konkurrere i våre naboland, mens det ikke er greit at andre får lov til å konkurrere i Norge. Synes ikke statsråden at det blir litt bakstreversk? Og hva er eventuelt begrunnelsen for at hun synes dette er helt greit?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Det var ganske artig å høre på saksordfører Langelands innlegg, for det er i hvert fall ikke tvil om at Langeland blandet ganske godt med hensyn til hva man prater om. Det vi egentlig diskuterer nå, er virksomhetsplanen for NSB – og ikke nødvendigvis for Jernbaneverket. Men jeg tror det var det i hvert fall representanten Langeland var mest opptatt av. Han påstod at NSB skulle få krav til å levere. Men hvis man ser direkte på hva NSB har fått tilført av midler i løpet av den siste fireårsperioden som representanten Langeland har sittet på Stortinget, er det vel ikke nødvendigvis nå man bør hoppe i taket. Jeg er nok enig i at man kan diskutere, men da må man gå inn og se på en del investeringsprosjekter og en del andre typer ting. Men jeg må likevel litt tilbake til tiltakspakken. Når man er så opptatt av å late som om man har bevilget så enormt mye penger, og man har et ambisjonsnivå og et krav tilbake til Jernbaneverket, synes jeg ikke det var så veldig flott og fint når man har hatt nesten fire år på seg, at man, når tiltakspakken kommer, klarer å hoste opp prosjekter for i overkant av 100 mill. kr eller noe slikt – i den oversikten som vi til slutt fikk, etter at statsråden hadde valgt å hemmeligholde innspillene fra Jernbaneverket og fra Statens vegvesen, som ble holdt tilbake. Så når jeg hører på representanten Langeland og alt man har klart å få til i løpet av disse fire årene, synes jeg ikke det er så veldig fantastisk. Det er egentlig veldig lite, og det er veldig lite ambisiøst. Men jeg skjønner at Langeland nå har et kjempestort forklaringsproblem, fordi han sitter som del av en regjering som prøver å framstille det som om man har gjort så enormt mye. Men det er gjort lite med hensyn til NSB. Så jeg synes ikke akkurat man bør skryte så veldig av at man har vært overambisiøs når det gjelder å bevilge de pengene NSB trenger. Det var faktisk sånn at statsråden måtte reise ens ærend til Notodden for å sitte på et tog der og bevilge 8 mill. kr ekstra, etter at statsbudsjettet var lagt fram. Etter at det ble mye spetakkel for at de 8 mill. kr ikke var kommet inn, så måtte statsråden reise ned med disse pengene – unnskyld, det var 6 mill. kr, det var enda dårligere. Jeg synes ikke akkurat det er å svare på de kravene som NSB har hatt. Som NSB sier, de kjører gjerne så mye tog som Stortinget vil, hvis bare Stortinget er villig til å bevilge nok midler til at de kan gjøre det. Jeg gleder meg til å høre representanten Langeland nå svare på hvordan han kan synes det er så fantastisk at man har gitt alle de svarene som NSB har bedt om – med de 6 mill. kr man ikke engang klarte å levere i statsbudsjettet, men måtte vente til revidert budsjett, som vi skal behandle senere denne måneden, for å finne dem fram. At man også skal ta dem bort fra juni 2010, er interessant. Jeg synes nok ikke det står veldig mye respekt av all den fantastiske satsingen fra den rød-grønne regjeringen på NSB.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg synes det er meget interessant å lytte til statsrådens svar. Hun sier at alle som har vært på Voss, skjønner de trafikale utfordringene som er der – alle som har kjørt gjennom Voss skjønner det. Ja, alle skjønner det. Men da er mitt spørsmål: Hvorfor er det da slik at man skal vente på lokalpolitikernes initiativ for å få gjort noe med disse utfordringene? Hvorfor er det slik at enhver regjering, som egentlig sitter med ansvaret, ikke skjønner det og bevilger de nødvendige midlene – som finnes – for å utbedre statlig infrastruktur, men at man må vente på lokale initiativ? Hva synes statsråden om de lokale vedtak som nettopp viser til at en er nødt til å gjøre det på grunnlag av statlig utpressing? Lytter man til vedtakene og merknadene fra lokalpolitikerne?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Jeg skal på vegne av Fremskrittspartiet uttrykke enorm glede over at det blir realisert veiprosjekt i dette landet. Men jeg deler ikke gleden i forhold til finansiering. Og det er jo her statsråden og flere har tatt feil: Det er enstemmighet i denne sal om at disse veiprosjektene skal bygges. Det er enstemmig, og vi hadde ikke trengt å gå flere runder hvis flertallet hadde sluttet seg til Fremskrittspartiets forslag om en finansiering i tråd med norsk veilov. Vi hadde ikke trengt noen flere runder. Og jeg tror også gleden i Voss hadde vært betydelig større hvis man hadde gjort slik som Fremskrittspartiet hadde foreslått. Det er enkelte ting som jeg gjerne vil utfordre flertallet på, og gjerne også statsråden. Når man viser til lokaldemokratiet og lokalt initiativ, er dette forankret. Jeg har kikket tilfeldig på lokalvalgsprogrammene de enkelte partiene gikk til valg på. Der står det ingenting om at disse partiene gikk inn for bompenger av den størrelsen som går fram av dagens innstilling. De som stemte på disse partiene i denne regionen og denne kommunen, stemte ikke for denne bompengepakken. Da er det ikke lokalt forankret. Men enkelte lokalpolitikere tok et initiativ fordi de så at det ansvarlige, politiske miljøet sentralt ikke stilte opp, og da ble det gjort slik. Da har ikke jeg snakket om utpressing overhodet. Jeg registrerer igjen at statsråden, som en rekke andre ansvarlige politikere, enten i Stortinget eller i Regjeringen, viser til Oslopakke 3. Jeg vil gjenta enda en gang: Fremskrittspartiet har i denne sal stemt nei til samtlige bompengeprosjekt – for det er i denne sal at denne type saker avgjøres, ikke i byrådet i Oslo, ikke i kommunestyret i Voss eller noen andre steder. Det er her ansvaret ligger. Her har vi stemt imot, og her har Senterpartiet og andre partier stemt for samtlige bompengeprosjekt i inneværende periode, og det flommer inn flere. Stortinget har nærmest blitt et ekspedisjonskontor for ja-stempling bare man skriver «bompenger» foran. Det synes jeg ikke det står særlig respekt av, når ansvaret faktisk ligger hos de sentrale myndigheter.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
Det er interessant å lytte til representanten Strøm, for manuset som representanten Strøm bruker, er vel noe som er vedtatt på Youngstorget, og som sies på inn- og utpust av Arbeiderpartiets representanter, uavhengig av hvor de opptrer. Der blander man seg inn i Fremskrittspartiets landsmøte og litt forskjellig. Men jeg synes representanten Strøm sa noe meget interessant, og det var innledningsvis i hans innlegg. Der sier representanten Strøm at vi kunne spart mye tid hvis vi ikke hadde hatt debatt. Og det er helt riktig. Man kunne spart veldig mye tid hvis Fremskrittspartiet hadde holdt kjeft – for det er jo det representanten Strøm indirekte sier. Men vi føler som Stortingets største opposisjonsparti og Norges nest største parti et behov for å ivareta demokratiet, særlig lokaldemokratiet. Derfor er det vår plikt som stortingsrepresentanter å føre debatten der debatten skal føres: i Stortingets sal. Så må representanten Strøm og andre representanter i denne sal som føler ubehag ved å vedta bompengeprosjekter nærmest hver uke, gjerne ønske seg en situasjon der Fremskrittspartiet ikke skal si noe. Men da vet jeg hva som hadde vært resultatet. Hvis Fremskrittspartiets representanter i denne komiteen ikke hadde kommentert noe eller ikke tatt til orde for debatt, ja, så hadde det sannsynligvis blitt slik i ettertid at Fremskrittspartiet hadde sluttet seg til bompengeprosjektene til alle de andre partiene fordi vi ikke hadde kommentert det. Ja, man kan spare tid, og det gjør den sittende regjeringen. Nå er det ikke mange dager igjen av denne sesjonen, og nå dumper det ned bompengeprosjekter hver fredag. Min komité får nærmest ikke pustet inn og ut før man skal gjøre vedtak – noe som jeg kaller uansvarlighet! Hvis det hadde vært slik at lokale initiativ hadde vært overordnet all mulig debatt og saksbehandling i Stortinget, så burde man ha sagt det. For det kunne jeg ønske meg på andre områder – at man hadde fått lokale initiativ til å rydde opp i helsepørsmål, eldreomsorg og skolepolitikk. Men der er ikke det samme flertallet like interessert i de lokale initiativene; det er kun der man trekker inn skatter og avgifter på bilistenes bekostning.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-06-02:
På vårt landsmøte var det et enstemmig vedtak, så partiet spriker overhodet ikke i bompengespørsmål, vi står samlet. Dette er vedtatt, besluttet, og det kommer ingen til å bestride overhodet, foruten representanten Strøm. Jeg vil gjerne utfordre statsråden: Er statsråden enig i representanten Faldets innlegg når det gjelder at vi burde ikke ha hatt noen debatt, fordi vi har en settestatsråd? For det synes jeg er oppsiktsvekkende, at vi ikke skal diskutere saker som er lagt fram for Stortinget, fordi vi har en settestatsråd. Det er oppsiktsvekkende, og hvis statsråden er enig i det, er det meget interessant. Og hvis det er slik som representanten Klinge mener, at alle sakene som gjelder bompenger er like, hvorfor kan ikke flertallet si at nå samler vi sammen alle bompengeprosjektene fram til 2019, og så vedtar vi dem i en smell? Dere – det gjelder flertallet – kan gjøre det. Da har du jo forenklet prosessen. Men mitt poeng i forhold til lokaldemokratiet er: Det er ingen som har lovet velgerne sine disse bompengene, derfor er det ikke lokaldemokratisk forankret.
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Dette er verkeleg ein gledesdag for meg som vossing! Dette har me venta lenge på! Vossapakko inneholder flere store investeringer og forbedringer på veier i Hordaland. Rv. 13 ved Skjervet er et av de stedene. Det er viktig at vi får tunnel her, som både er bra for trafikanter og syklister, og den vil også ta vekk rasfarlige punkt på denne strekningen. Flere har vært inne på hvordan standarden er på denne traseen. Det er også veldig viktig for infrastrukturen og næringslivet i Indre Hardanger å slippe Skjervet. Det har vært mange nestenulykker, og det går mange vogntog der, som har problemer med å komme seg opp denne traseen. Det er også endringer i Mønshaugen–Palmafossen og ved E16 ved Vaksdal kommune. Jeg vil snakke særlig om tunnel bak Vossevangen. Det er en sak vi har kjempet for i over 20 år. Under statsråd Kjell Opseth hadde vi muligheten til å få tunnel, men vossingene klarte ikke å bestemme seg for om de ville ha en lang eller kort. Noen ville gjerne har tunnel bak sentrum før stamvegen mellom Voss og Bergen kom, som ville øke trafikken betraktelig. Det har den også gjort. Stamvegen ble åpnet på slutten av 1980-tallet, men noen tunnel hadde vi ikke. I de siste 20 årene har vi sett at trafikken gjennom Vangen bare har økt, og det er mange vogntog som går gjennom sentrum pr. døgn. Selv om rundt 60 pst. av godstrafikken mellom Oslo og Bergen nå går på Bergensbanen, er det helt klart at vi har bruk for tunnelen, både vi som bor på Vangen, og for at Vangen skal utvikle seg som handelssted og reisemål. Det sier litt om ønsket om tunnel at russen på Voss i flere år på rad har brukt russeevents til å promotere at vi skal ha tunnel – litt uvanlig. En venninne av meg hadde for 19 år siden på russekortet sitt «redd Vangen no». Søsteren min hadde innslag i russetoget. Så det har ikke manglet på engasjement verken i lokalbefolkningen, hos politikerne eller næringslivet opp gjennom årene. Jeg er takknemlig for at saksordføreren har ført saken fram på en god måte, og at kommunene som har vært involvert, har vært konstruktive og løsningsorientert i forhold til trasévalg og bompengeplasseringen. Når tunnelen står ferdig i 2012 blir det en gledens dag for vossingene og dem som skal reise igjennom. Hele Vossapakko er et stort samferdselsløft for Hordaland fylke, og da særlig for de regionene som er berørt. Til representantene fra Fremskrittspartiet vil jeg bare si at lokaldemokratiet er ivaretatt gjennom de folkevalgte; det er der vi velger dem som skal være med på å bestemme. Det er de folkevalgte som sitter i de ulike kommunene i dag, vi som sitter på Stortinget og regjeringen vi har i dag, som har fått igjennom at Vossapakko blir vedtatt i Stortinget i dag. Bompenger noen år skal gå greit.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Jeg tror i hvert fall at man skal ta lokal- og regionaldemokratiet på alvor. Det har vist seg at det er stor glede over at Vossapakko er kommet på plass, og – slik jeg i hvert fall oppfatter det – med dagens finansiering. Det har vært ganske interessant å høre på debatten. Det er egentlig slik at man kunne ha spart ganske mye tid hvis man hadde tatt en blåkopi av disse debattene, for Fremskrittspartiet skjerper profilen enda mer mot bompengeprosjekter. Nå er det faktisk slik at man i Fremskrittspartiet, og det viste jo kanskje også inngangen til landsmøtet, ikke er helt enige om bompengefinansiering. Det har også vist seg at sterke personligheter i Fremskrittspartiet har vært veldig for bompengefinansiering – Søviknes i Os og Peter N. Myhre i Oslo – og sterkt opptatt av å få til gode løsninger. Derfor synes jeg man skal ha stor respekt for det som skjer ute i distriktene, der man ønsker disse prosjektene. Jeg lurer sterkt på en ting. Det gjelder pengebruk. Jeg synes ikke det er noen grenser for at man kan bruke en krone mange ganger. Hvis man ser litt fram i tid, til stortingsvalget, er det litt av en utfordring å kunne se hvordan konstellasjonene eventuelt skal bli på den borgerlige fløyen, spesielt mellom Fremskrittspartiet og Høyre, når det spriker slik det gjør også i denne saken om utbygging av infrastruktur. Fra posisjonens side er vi i hvert fall interessert i å få til gode løsninger for å bygge ut dette landet. Det har aldri, inkludert den nasjonale transportplanen som ennå gjelder, vært satset så mye på samferdsel som det denne regjeringen har gjort. Vi har satset formidabelt, også når det gjelder NTP, for å bygge ut infrastrukturen i dette landet. Det er en formidabel satsing som er gjort. Da synes jeg faktisk at man skal komme med en innrømmelse, kanskje spesielt Fremskrittspartiet, for det er lagt mye i bunnlinjen for å få til gode løsninger for å bygge ut dette landet videre. Det var i hvert fall mangelfullt i den forrige perioden med Bondevik II-regjeringen.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Nå må jeg si at jeg synes at representanten Per Sandberg er litt hårsår, om det kan være et parlamentarisk uttrykk. Det jeg sa, var at man, hvis man laget en blåkopi, kunne ha spart mye tid. Jeg har aldri lagt begrensninger på debatten, men den er ganske forutsigbar i denne salen i forhold til fronter når det gjelder bompengefinansiering. Så jeg skal spare tid, jeg skal ikke bruke mine tre minutter. Lignende debatter får vi sikkert senere i denne sesjonen, sikkert også til høsten. Men da er det litt viktig også at man får en del avklaringer. Per Sandberg vil ha svar fra andre partier og fra posisjonen på en del ting, men han svarer ikke når det gjelder retningen og spriken med hensyn til bompengefinansiering i sitt eget parti. Det unnlater han å si noe om.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2009-06-02:
Vi har hatt ti utanrikssaker tidlegare i dag. Dei gjekk unna som varmt kveitebrød. Så kjem det ei bompengesak, og her sit vi. For min del synest eg det er rørande at Framstegspartiet er oppteke av lokaldemokratiet – viss det stemmer, det som Per Sandberg nettopp sa. Men da spør eg meg kva Framstegspartiet eigentleg meiner om det indirekte demokratiet med folkevalde som styrer på vegner av dei som stemmer på oss. Ein kan somtid mistenkje Framstegspartiet for manglande respekt for lokaldemokratiet når alle vedtak som ikkje er gjorde på grunnlag av folkeavstemming, blir avviste som udemokratiske, eller når fleirtalet i kommunestyre med Framstegspartiet med på laget gjer vedtak som Framstegspartiet sentralt ikkje likar. Da blir det tydeleg at vedtaka er null verde for oss på Stortinget. Uansett kva vi meiner om bompengar, er det ikkje til å komme bort ifrå at den statlege finansieringa av samferdselsprosjekt har auka kraftig i denne perioden, og at satsinga vil bli mykje større dei neste ti åra òg. For min del synest eg det er bra at Framstegspartiet manar til debatt, men denne debatten handlar om Vossapakko, og dersom vi kvar gong ordet «bompengar» blir nemnt i ei sak, skal halde på slik som vi gjer no, blir det mange dagars lange ferder mot solnedgangen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2009-06-02:
Eg er tilfreds med at meldinga om verksemda til NSB viser at den gode utviklinga i selskapet har halde fram. Kvart år sidan 2003 har jarnbanen hatt ein god vekst både når det gjeld talet på passasjerar og godstransport. Ei vellukka satsing på jarnbanen er heilt nødvendig om vi totalt sett skal lukkast med å utvikle gode tranportløysingar for folk og næringsliv. Effektiv transport på vegen er også avhengig av at vi får meir av trafikkveksten over på jarnbane. Omsynet til effektiv trafikkavvikling og trafikksikkerheit er gode grunnar for å satse endå meir på jarnbanen. Omsynet til klima og miljø er ytterlegare grunnar til ikkje berre å oppretthalde, men også å auke satsinga på jarnbane kraftig i åra som kjem. Eg er glad for at Regjeringa har sett dette, og at løyvingane til jarnbane av den grunn har auka kraftig. Ikkje minst er eg glad for at NTP for 2010–2019 inneber eit ytterlegare stort lyft for vedlikehald og investering knytt til jarnbanetransport. NSB sitt kjøp av nye tog og den kraftige opprustinga av infrastrukturen vil gi gode vekstmogelegheiter for NSB og norsk jarnbane det neste tiåret. Som Regjeringa meiner også Senterpartiet at det er strategisk viktig å vidareutvikle NSB som eit statleg transportkonsern både for persontog, buss og godstrafikk. Senterpartiet er tilfreds med at NSB dei siste åra har levert betre økonomiske resultat enn tidlegare. Toga har vorte meir punktlege enn før og kundane meir fornøgde. Likevel er det ikkje til å komme bort frå at togtrafikken i periodar og på særskilde strekningar er prega av mange forseinkingar, innstilte avgangar og for låg punktlegheit. Som resten av komiteen har også eg og Senterpartiet klåre forventningar om at NSB tek tak i dette – både med dei verkemidla selskapet sjølv rår over og i samarbeid med Jernbaneverket og andre aktørar. Eg håper at dei grepa NSB sjølv tek, samen med den satsinga dei raud-grøne partia vil gjennomføre for jarnbanen, vil føre til ein ny vår for jarnbanen i Noreg.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Jeg tok ordet fordi representanten Per Sandberg tydeligvis var litt forundret over innlegget til Tor-Arne Strøm. Han viste en smule forakt for at innlegget tydeligvis var produsert, eller forfattet, på Youngstorget. Ja, det er klart at det gjør inntrykk på representanten Sandberg, for i motsetning til Fremskrittspartiet lager vi et program som partiet står på. Og vi i Arbeiderpartiet skifter ikke mening fra sak til sak etter som vinden blåser. Jeg har nå etter hvert begynt å skjønne at Fremskrittspartiet er imot bompenger. Helt greit! Men kanskje det hadde vært lurt om Fremskrittspartiet også regnet litt på hva det koster, og kunne komme hit og fortelle oss gjentatte ganger hvor pengene skal tas fra, og om det skal gå på bekostning av noe, eller om man bare prinsipielt er imot for å være imot. Det synes jeg kunne vært litt greit. Så har jeg lyst til å gi honnør til Høyre og Venstre, som ikke kaster seg uhemmet inn i en debatt hvor vi faktisk har et sykdomsforfall fra en statsråd som har dette ansvarsområdet, nemlig samferdsel. Vi har en settestatsråd, og jeg føler at det er en flott dannelse at vi ikke fører en debatt med en statsråd som ikke har dette fagområdet.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Jeg måtte bare ta ordet nå, for jeg ble så imponert. Representanten Tenden sa at det var for lite til jernbane, det var for sent, osv. Det er vel greit nok. Men så var det altfor lite med tre timer jobbing i tunnelen, så jeg tenkte at kanskje Jernbaneverket hadde ringt for å få noen gode råd om hvorvidt det kanskje skulle være fem timer, og om hun kunne tenke seg å være litt engasjert i konsulentvirksomheten. Så må jeg si at det aldri er for sent å være etterpåklok. Representanten Tenden hadde en partikollega fra Venstre som var samferdselsminister – jeg husker ikke navnet i farten. Det gikk ikke så fort unna i svingene med bevilgninger i forrige periode, heller. Jeg bare minner om det.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-02:
Som saksordførar kan det vera greitt å oppsummera litt av debatten. Eg synest det kom veldig tydeleg fram, og det har vore ein klar tendens til, at partia på høgresida, spesielt Høgre, Venstre og Framstegspartiet, har vore overtydelege når det gjeld statleg eigarskap, mens Kristeleg Folkeparti har vore mindre tydeleg, faktisk litt meir positiv til statleg eigarskap. Det ser ut til at høgresida i norsk politikk samlar seg om ei ideologisk tenking som går på at ein skal privatisera meir av det som staten driv, og spesielt innanfor jernbane. Til og med bussverksemd, som staten er involvert i, skal ein selja ut. Mens fleirtalet er oppteke av stabilitet. Ein er oppteken av å utvikla det tilbodet ein har, gjennom den eigarskapen som ein faktisk har, og som gjev tryggleik for dei reisande, men òg for dei tilsette når det gjeld kva vilkår dei skal jobba under i framtida. At ein tek den debatten, trur eg er bra for debatten ute blant folk flest. Eg trur mange vil sjå at det som skjedde i England då ein privatiserte der, det som har skjedd i New Zealand, Australia og andre plassar, har ein måtta reversera, for det fungerte ikkje. Finanskrisa burde òg få folk til å tenkja seg litt om – alt dette marknaden skulle rydda opp i. No viser det seg altså at marknaden har store avgrensingar. Så må staten inn og rydda opp i finanskrisa og den marknaden som spora heilt av. Så fekk eg ein interessant kommentar frå Venstre om at eg har vore taus i fire år – eg har vore tause Birgitte i fire år. Det synest eg var ei betydeleg overdriving, ikkje minst sidan han kom frå Venstres representant, for eg reknar med at ho har høyrt lyden av meg både her og der. Eg registrerer at ein synest det er små resultat SV har kome med, når me løyver 10 milliardar kr til tog i 2009. Vårt nivå i Nasjonal transportplan er på 5 milliardar kr i året. Me har dobla påskjønningsordninga, og me har vedteke ei rekkje tiltak som ikkje minst er gunstige for klimaet. Mens Venstre, som då dei sat i regjering, klarte å få til ein heil milliard, altså ti gonger mindre enn SV, kjeftar på SV når me leverer resultat både for klimaet og på togsatsing. Det er veldig interessant at Venstre flaggar høgt. Eg synest at dei burde ha prøvd å få resultat då dei sat i regjering, og ikkje fortelja SV og regjeringspartia at dei har dårlegare resultat når me leverer ei togsatsing som er utan like i Noreg på hundre år, nemleg 10 milliardar kr i 2009.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-02:
Eg kan forstå at Borghild Tenden og Venstre er litt overraska over at eg kjører så hardt på det å vera punktleg. Men noko av grunnen til det er faktisk at denne regjeringa har løyvd 10 milliardar kr til tog i år. Me har auka løyvingane kvart år. Då meiner eg at det er riktig av oss å stilla krav til NSB og Jernbaneverket om at no får dei jaggu skjerpa punktlegskapen – no får dei søgja for at ting glir, og at folk kan stola på at toget kjem. Det er det motsvaret me kan gje, for me har løyvd pengar. At Tenden i posisjon ikkje kunne stilla dei krava, fordi dei ikkje løyvde pengar til det – ja, det forstår eg. Men for SV, som sit i regjering, og regjeringspartia, er det sånn at når me gjev ein organisasjon meir pengar til å kjøra tog, gjennom Jernbaneverket eller NSB, så forlangar me noko i retur. Det er det me gjer. Så er eg heilt einig med representanten Tenden i at me kan ikkje snakka om 2012. Me må levera resultata no. NSB og Jernbaneverket må levera resultat no. Pengane har dei fått. Dei har fått alt dei har peika på – i tiltakspakka og i budsjetta – til investeringar i nye togsett. Då er det deira jobb å levera resultat, slik at dei reisande blir nøgde. No har dei fått dei pengane dei har bedt om, av den raud-grøne regjeringa, i motsetnad til det dei fekk av den regjeringa som Venstre var ein del av, og som òg klaga på at dei hadde så lite pengar. Ja, men herlegheit! Om ein ikkje løyver pengar, og om ein på ein måte ikkje krev noko, kan det ikkje bli betre. Det hadde blitt 2020 med Venstre i regjering. Det er heilt sikkert sett frå min ståstad. For Regjeringa og spesielt for SV er iallfall det å satsa på tog å ta klimautfordringane alvorleg – det er å gjera noko med trafikkstøy og lokal forureining, det er å gjera noko med trafikkulykker, å redusera ulykkene på vegen, og det er å gjera betre plass for næringslivet på vegen, så dei kan tena meir pengar, slik at klimaproblema blir mindre. Eg er svært godt fornøgd med at me har klart å bringa den raud-grøne regjeringa opp på dette nivået. Så må eg berre seia til Venstre at eg anbefaler dei ikkje å bruka pengane på skattelette til folk når dei er i regjering, men bruka pengane på infrastruktur på jernbanen, ikkje på rikfolk – rikfolk klarer seg godt. Men det er det som den førre regjeringa, med Høgre i spissen og Venstre på slep, prioriterte. Det var ikkje miljø, klima og tog som blei prioritert; det var skattelette til folk som hadde nok pengar frå før.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-02:
Det er riktig som representanten Hoksrud frå Framstegspartiet sa, at eg var litt unyansert i oppsummeringa mi når det gjaldt løyvingane til tog. Det er rett at NSB har 4 milliardar kr til investeringar i tog. Det er vel gjerne litt lite for Framstegspartiet, men det viser iallfall at NSB er prioritert. Men at det er Jernbaneverket som får dei største pengane utanom det, er heilt korrekt – dersom denne nyanseringa er tilfredsstillande, er ho no føreteken. Eg har gjennom mine tolv år på Stortinget registrert at Framstegspartiet har endra karakter når det gjeld togsatsing. Bakgrunnen for det veit eg ikkje heilt, men eg har jo mine tankar om det. Tidlegare kutta ein konsekvent i kjøp av persontransporttenester gjennom NSB – det var kutt på kutt. No kjem ein altså og skjeller oss ut fordi me ikkje gjev nok pengar til NSB. Så dette er ei interessant utvikling. Eg tippar at tog likevel ikkje er i nærleiken av det asfaltcowboyane i Framstegspartiet ønskjer seg – dei skal ha vegar. Når det kjem til stykket, og ein kjem i posisjon ein gong, vil eg nok tru at asfalten sigrar på alle frontar – og det er noko av problemstillinga, for ein har ikkje klimaproblematikken i botnen. Så synest eg det er viktig når me har slike debatter som dette, om bompengar og om budsjett, å minna oss sjølve om kva Framstegspartiet faktisk gjer når dei er i maktposisjon. Når dei er i opposisjon, er det heilt vilt, for då har dei pengar til alt. Men når dei kjem i posisjon, kva skjer då – i Oslo? Nei, i Oslo ber dei Stortinget om bompengar når dei kjem i posisjon. Og me hjelper dei med å få det til. Og kva gjer Framstegspartiet når dei forhandlar budsjett med Bondevik? Ber dei om meir pengar til jernbanen? Tvert imot, det einaste dei gjer når dei forhandlar budsjett, er å springa vekk frå alle løfta sine. Når det gjeld vegbommar, kvifor har ikkje Framstegspartiet teke vekk ein einaste ein når dei har forhandla budsjett? Dei kunne løyvd 5 milliardar kr og teke vekk vegbommar, men det har dei ikkje gjort. Og dei har ikkje plussa på noko til tog. Det blir spennande – eg håpar jo inderleg ikkje Framstegspartiet kjem i posisjon nokon gong – å sjå kor lett ein spring frå løfta sine, når ein verkeleg har moglegheita til å handla. Og det blir spennande å sjå om ein faktisk legg om politikken sin på togsatsinga, når ein forstår at dette er noko folk flest vil ha. Det er det me ser med Framstegspartiet i dag òg – men det har vore ein bra debatt!
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Det er blitt en interessant debatt om konkurranseutsetting eller statlig eierskap. Jeg synes ennå ikke jeg har fått noe godt svar på hvorfor vi skal endre på noe som er bra. Det som jeg har registrert i merknadene til saken fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, er at de sier at «– en av hovedhensiktene med å skille ut NSB som eget trafikkselskap var å øke NSBs frihet til å prioritere på forretningsmessig grunnlag. Ut over dette skulle staten kjøpe tjenester av NSB». Videre sier de at «– NSB selv er best skikket til å vurdere hvilke tiltak som bør iverksettes for på best mulig måte å oppfylle målsettingen med virksomheten, og at utviklingen av NSBs virksomhet derfor ikke bør detaljstyres fra Stortinget». Det er merknader i forhold til det med eierskap. Jeg har også registrert at de samme partiene ønsker å gi Jernbaneverket den samme friheten gjennom statsforetak eller gjennom å privatisere Jernbaneverket. Samtidig hører jeg i debatten representanten Tendens ønske om å detaljstyre hvordan arbeidet i Oslotunnelen skal foregå, om at det skal jobbes tre timer om natta – eller det er andre alternativer. Da mener jeg at den politikken som disse partiene – eller i hvert fall representanten Tenden fra Venstre – vil føre overfor disse virksomhetene, ikke helt henger på greip. Det kan virke som om det kun er ideologi som ligger bak, og at det er allergien mot statlig eierskap som slår ut i full blomst. Vi har også hørt at det er allergi på ulike områder – både mot statlig eierskap, som enkelte har, og mot privatisering, som det hevdes at vi andre har. Jeg har også lyst til å bemerke til debatten om hvordan vi kan stille krav til NSB om bedret punktlighet: Slik jeg ser det, er det en del av det statlige eierskapet at vi nettopp stiller krav til NSB som en statlig virksomhet om at virksomheten de driver – som er bra – forbedres, spesielt når det gjelder punktlighet. Vi har sett, ikke minst det siste året, spesielt i Oslo-området, at det kan gjøres. Det som er viktig i forhold til å stille krav til NSB, er at vi, når en situasjon oppstår, sørger for god informasjon til passasjerene, og for at det blir gitt informasjon om alternativ transport, slik f.eks. Flytoget gjør veldig bra, som det er pekt på her. I tillegg har jeg lyst til å utfordre NSB til å legge mer vekt på bedre markedsføring og informasjon om framtidens jernbane – når det nå er slik at vi har hatt noen utfordringer det siste året – sånn at vi kan se at etter 2012 kan jernbanetilbudet bli enda bedre.
Trond Helleland (Høyre), 2009-06-02:
Statsråden fra Senterpartiet ser ofte verdien av små enheter – det være seg kommuner eller mindre bedrifter – og viktigheten av mangfold. I sin argumentasjon for å beholde NSBs monopol på persontrafikk på tog sa statsråden at det var stordriftsfordelene som var avgjørende – altså ingen konkurranseutsetting, fordi det er stordriftsfordeler. Hva da med den sektoren statsråden nettopp nevnte, bussektoren, der det er et mangfold, der det er mange som konkurrerer? Hva da med Norwegian, som skapte nødvendig konkurranse for SAS? Hva da med ferjedriften, både i inn- og utland, der det er mange selskaper som konkurrerer om anbudene? Hvorfor ikke ha et statlig selskap på alle disse områdene? Hva er det som er så spesielt med persontrafikk på tog at den rød-grønne regjeringen på liv og død skal beholde monopolet her?
Trond Helleland (Høyre), 2009-06-02:
Det var en stund denne debatten handlet like lite om NSB som debatten om Vossapakko handlet om Voss. Så kom Torstein Rudihagen på banen, og da var vi inne på sporet igjen. Og så sporet det av da saksordføreren fikk ordet – han skulle snakke om alt annet enn NSB. Irene Johansen var bekymret over at hun ikke hadde fått svar på hvorfor en skulle konkurranseutsette når det gikk så bra med NSB. Det svaret gav Torstein Rudihagen i innlegget før. Torstein Rudihagen holdt et godt innlegg, der han pekte på at NSB Anbud AS, som det het den gangen, vant konkurransen om anbudet på Gjøvikbanen. Så har NSB Anbud AS, som nå heter Gjøvikbanen AS, klart å øke produksjonen med 40 pst., altså flere avganger til den samme prisen som det en hadde før. La oss sjekke flyprisene mellom Oslo og Trondheim, og Oslo og Bergen før og etter at Norwegian kom på banen og SAS fikk konkurranse. La oss sjekke teleprisene fra den gangen Telenor – eller Televerket – hadde monopol kontra da det ble åpnet for konkurranse. Det er dette som er vårt poeng, og som er en samlet opposisjons poeng. Jeg tar ikke med Rudihagen i det resonnementet, men han var i hvert fall inne på at konkurranse kan stimulere til mer effektiv drift. Det er utgangspunktet vårt, og slik er det vel egentlig på de aller fleste områdene i dette landet. Om det er i næringskomiteen, eller om det er i andre komiteer som behandler saker, er det som regel en fordel med konkurranse når man skal levere en viktig tjeneste. NSB gjør en god jobb, og det tror jeg de aller fleste her har understreket. Den største utfordringen ligger på andre faktorer enn NSB, når det f.eks. gjelder punktlighet. Men det betyr ikke at de ikke kan gjøre en enda bedre jobb, og at vi som passasjerer kan få et enda bedre tilbud dersom det er flere aktører som kan være med og gi anbud. Da statsråden brukte sitt innlegg til å si at det var stordrift som var fordelen med å ha et togmonopol på passasjertrafikk, henger heller ikke det helt på greip fordi både Gjøvikbanen, som har vært nevnt, og Flytoget er unntak fra denne regelen. Det er to av de mest suksessrike jernbaneselskapene, ikke bare her i landet, for her har vi ikke så mange, men generelt. Det viser faktisk at konkurranse er sunt, og at konkurranse er bra. Derfor bør vi åpne opp for å konkurranseutsette flere jernbanestrekninger til glede for passasjerene og til gagn også for NSB, som får noe å strekke seg etter.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-06-02:
Vi har etter mitt syn endt opp i en litt underlig debatt – et slags verdensmesterskap – om hvem som har fått fram mest mulig penger til samferdsel, uten i det hele tatt å sette det inn i en ramme med tanke på hvilken økonomisk situasjon som var, og som er, og hva som har skjedd underveis. Jeg er fullstendig klar over at den forrige nasjonale transportplanen ble lagt fram av en mindretallsregjering tilpasset den økonomiske situasjonen vi da var i. Dette var en mindretallsregjering, og opposisjonen slo seg sammen og plusset på 2 milliarder kr. Veldig bra! Kristelig Folkeparti har vært med og har lagt nøyaktig de samme pengene på bordet. Situasjonen har endret seg. Muligheten til å bruke mer penger uten å sette norsk økonomi på spill, kom – vi er i en helt annen økonomisk situasjon i dag. Så har vi hatt et oppspill framfor en ny NTP. Kristelig Folkeparti var det første partiet som sa: Vi vil ha en 40 pst. økning i forhold til forrige NTP. Da var Langeland ute og sa: Man fikk det ikke til i posisjon, men når man er i opposisjon, får man det til. Jeg tror det var med på å dra den sittende flertallsregjeringen oppover, ut fra hvilke satser jeg hørte i begynnelsen. Men den økonomiske situasjonen er en helt annen. Man kom med 45 pst., og vi har tiljublet det. Vi legger inn i våre alternative budsjetter de 45 prosentene. Ja, vi gjør som man gjorde sist, vi legger noe mer attåt. Sånn er situasjonen. Jeg skjønner ikke denne debatten om et verdensmesterskap med tanke på hvem som har lagt inn mest, når realiteten er at vi i prinsippet har lagt like mye på bordet – i hvert fall når man ser på hva regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti har lagt på plass der. Vi ønsker et statlig eid og et sterkt NSB, men vi ønsker konkurranse, for konkurranse inspirerer. Vi har sagt at Kongsvingerbanen kunne være ett av alternativene å konkurranseutsette. NSB må gjerne ta den strekningen. Det skulle bare mangle! Er de best, så tar de det. Kommer andre selskap inn, får de prøve, og så får vi se om det fører til en videreutvikling av tilbudene for de reisende med jernbanen. Jeg tror vi skal se når vi får behandlet Nasjonal Transportplan, at vi vil være nokså enige om hvordan framtiden skal se ut.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-06-02:
Til representanten Hallgeir H. Langeland vil jeg bare gjenta det jeg sa i mitt innlegg, at vi har faktisk mye mer penger å bruke nå, også på samferdsel. Denne avisartikkelen kommer til å ligge i skuffen min, og hver gang de rød-grønne skryter av hvor mye penger de bruker til ulike formål, kommer jeg til å ta den opp og vise den fra denne talerstolen. Så den kommer de til å se ofte framover. Så til det med punktlighet: Representanten Trond Helleland var inne på dette med punktlighet, og hva som kan være årsaken til at NSB ikke oppnår den punktligheten som de sikkert hadde ønsket selv også. Årsaken er bl.a. at det arbeides på linjen i Oslotunnelen. Da blir det litt rart at ikke Hallgeir H. Langeland tar inn over seg det. Det som forundrer meg, er at det arbeidet går så sakte. Jeg leste i Teknisk Ukeblad at det jobbes tre og en halv time om natten i Oslotunnelen. Det mener jeg er en feil måte å jobbe på. Jeg mener at man kunne jobbet litt raskere. Man kunne rett og slett droppet en del togavganger, satt inn busser og fått unnagjort den jobben som Jernbaneverket nå utfører. Jeg er sikker på at det ville vært til fordel for de reisende, for da hadde man kunnet gjøre jobben på kortere tid. Det vi hører hele tiden, er at vi må vente til 2012 før det skal bli bra. Det synes jeg er en sovepute, og det beklager jeg sterkt. Så er det feil at Hallgeir H. Langeland har vært tause Birgitte. Det har han overhodet ikke vært. I hvert innlegg som har dreid seg om kollektivtransport, samferdsel og jernbane, har han snakket om den forrige regjeringen. Men han har vært taus når det gjelder å være kreativ og framtidsrettet.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-06-02:
Jeg skal ikke forlenge denne debatten vesentlig, men når representanten Hallgeir H. Langeland igjen skryter av pengebruken, mener jeg at han burde sett litt på Venstres alternative budsjetter i de siste fire årene. Der har vi faktisk omprioritert og brukt 1 milliard kr pr. år mer enn Stoltenberg-regjeringen. Det sa jeg også i mitt innlegg. Så skal vi komme tilbake til prioriteringsdebatten når NTP skal behandles om noen dager.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Eg synest dette er ein veldig artig debatt, for dette blir faktisk ein konkurranse i kven som vil satse mest på jernbane, ein tverrpolitisk konkurranse om kven som vil gjere mest på jernbane, har gjort mest, og vil gjere mest framover. Summen av dette er rett og slett at det er ein stor vilje i denne salen til å satse på jernbane som eit miljøvennleg, effektivt og trygt transportmiddel i tida framover. Det er ikkje lenger sidan enn førre perioden at eg var med på eit møte med Jernbaneverket og NSB, der Jernbaneverket sa heilt klart at no måtte Stortinget snart bestemme seg for kva ein vil med jernbanen. Ein sa at situasjonen no er slik at ein antakeleg rett og slett må leggje ned ein del jernbanestrekningar, fordi det ikkje er løyvingar til dei. Så kan vi ha eit liknande møte med Jernbaneverket og NSB no, og ein vil seie at det er ein optimisme og vilje til å satse på jernbane som ein ikkje har hatt før. Eg registrerer for det fyrste at Høgre har blitt eit veldig jernbanevennleg parti, men for det andre – og det er kanskje det mest spesielle – at også Framstegspartiet er mykje ivrigare no til å snakke pent om jernbanesatsing enn tidlegare. Det vi diskuterer, er eigarmeldinga for NSB, som er eit statleg aksjeselskap. Det er veldig viktig at NSB driv effektivt. Spørsmålet om konkurranseutsetjing har blitt teke opp her, for kanskje å presse NSB til å drive endå meir effektivt. Det er då litt interessant med Gjøvikbanen at det var NSB som vann det anbodet. Det viser for meg at NSB har eit potensial i effektivisering. Mange av jernbanerutene som går, kjøper staten – vi betalar for dei – og i dei forhandlingane må staten kunne stille same krav til effektivitet som det er ved konkurranseutsetjing. Men ein treng ikkje gå vegen om konkurranseutsetjing for å få det til. Eg synest representanten Sortevik er oppteken av eit viktig punkt, nemleg kapasitetsutnyttinga, som ein seier er på 31 pst., og her er det sikkert mogleg å kunne gjere ein del ting. Noko av grunnen til det er rett og slett at vi har pressa på gjennom statlege kjøp for å få hyppige togavgangar, kanskje stive timesruter osv. Som veketogpendlar opplever eg iallfall at toga stort sett er overfylde. Men det er nokre av desse togrutene som det er veldig lite passasjerar på. Her kan sikkert NSB, m.a. gjennom prispolitikken sin, stimulere fleire til å bruke dei rutene som er lite brukte. Her er det eit potensial som eg trur det er riktig at vi peiker på no når vi diskuterer eigarmeldinga for NSB.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-03-13:
Det er en enstemmig komité som i dag legger frem innstilling i en sak som gjelder gjennomføring av bygningsenergidirektivet. Det innebærer at energilovens virksomhetsområde utvides, og at det innføres ordninger for energimerking av bygninger og boliger samt energivurdering av kjeler og klimaanlegg. Poenget med å implementere direktivet er at energimerkingen skal sikre bygningseiere, leietakere og andre aktører i eiendomsmarkedet grunnleggende informasjon om energitilstanden i bygningen. Hele komiteen understreker at vi i Norge i dag bruker noe over 80 TWh i bygningsmassen totalt sett, og at det finnes et betydelig innsparingspotensial. Implementeringen av direktivet vil gi oss mer kunnskap om energitilstanden i bygningsmassen. Bygningene vil få en energiattest, som naturlig nok vil være gradert. Yrkesbygg over 1 000 m2 og mindre yrkesbygninger og boliger som selges eller leies ut, omfattes av direktivet. Avslutningsvis vil jeg bare understreke at høringsrunden har over nesten hele linjen gitt positive tilbakemeldinger. Veldig mange har understreket at gjennomføringen av direktivet må gjøres ubyråkratisk og enkelt. Det er en samstemt komité som understreker at dette vil medføre større energibevissthet hos alle boligeiere – i alle fall bør det bidra til dette – og at dette vil gi et betydelig energisparingspotensial i tillegg til at det vil være en vinn-vinn-situasjon for både boligeiere, leietakere, energikonsumet og ikke minst miljøet totalt sett.