Jan Petter Rasmussen (Arbeiderpartiet), 1999-06-15:
Kampen for et tryggere samfunn og mot kriminalitet står meget sentralt for Arbeiderpartiet. I flere saker som justiskomiteen til nå i denne perioden har hatt til behandling, har dette vært utgangspunktet. Det gledelige er at komiteen har vært meget samstemt i disse sakene, enten i form av en samlet komite eller ved et klart flertall. Ved flere anledninger har komiteen lagt føringer når det gjelder voldskriminaliteten, og bl.a. gitt klart uttrykk for at straffeutmålingen for vold mot barn, sedelighetsforbrytelser og grov voldsbruk bør skjerpes, og at kampen mot vold må være et av de høyest prioriterte områdene innen kriminalpolitikken. Videre har et flertall spesielt sagt at straffenivået for forsettlig drap og voldtekt generelt sett er for lavt. Gjengangerkriminaliteten har også blitt satt i fokus. Stortinget behandlet 4. mai i år Dokument nr. 8:12 for 1998-99 om dette temaet, og la klare føringer for hva som kan og må gjøres for å få de mest aktive gjengangere ut av sirkulasjon. En annen viktig sak blir behandlingen av Ot.prp. nr. 64 om etterforskningsmetoder, som komiteen etter planen skal gi innstilling på i oktober denne høsten. I dag dreier det seg om å gi politiet utvidede muligheter til å undersøke om personer bærer våpen på offentlig sted. To Dokument nr. 8-forslag, fra henholdsvis Høyre og Fremskrittspartiet, er også fremmet om dette temaet. Ut fra Justisdepartementets arbeid, uttalelser fra politiet og ikke minst fra riksadvokaten har flertallet, alle unntatt Fremskrittspartiet, god grunn til å mene at intensjonene i disse to forslag ligger inne i flertallsinnstillingen. At Fremskrittspartiet vil fortsette sin symbolpolitikk, var ikke uventet, men unødvendig ut fra den mulighet dagens innstilling gir politiet til å foreta visitasjon. Saksordføreren har gitt en god framstilling av innholdet i saken og flertallets syn, så derfor er det unødvendig å gjenta dette. Med de presiseringer og justeringer komiteen gjennom merknader har gjort, mener jeg at vi har fått et enda bedre utgangspunkt for å møte volden på offentlige steder, spesielt i enkelte storbymiljøer, der faren er til stede for at våpen tas i bruk. Forholdet til personvernet står sentralt når det er snakk om kroppsvisitasjon. Faren bl.a. for etnisk diskriminering er til stede. Arbeiderpartiet synes det er betryggende at Datatilsynet har uttalt seg positivt om forslaget, og at den utforming lovutkastet har fått, er i samsvar med Den europeiske menneskerettskonvensjon. Et annet viktig moment, som flere av høringsinstansene sier noe om, er at politiet tar opplæringen av de tjenestemenn og -kvinner som skal foreta visitasjon, på alvor – noe jeg har tiltro til vil bli gjort. Ellers synes jeg uttalelsene fra de forskjellige politimestrene er klare i at de ønsker denne utvidede muligheten til visitasjon som den nye § 10 a i politiloven gir. Verdt å merke seg er imidlertid uttalelsen fra Oslo politikammer om at de på grunn av et internt direktiv innenfor dagens bestemmelser i § § 7 og 10 i politiloven, har hatt en betydelig økning i antall knivbeslag i siste halvdel av 1998. Dette viser at det også ved dagens lov er mulighet til å gjøre betydelige beslag, noe som også saksordføreren var inne på. Alt i alt håper jeg at vi nå får en endring i politiloven som tjener sin hensikt. Jeg tror, i likhet med det flertallet uttrykker i komiteinnstillingen, at det blir meget viktig å legge opp til praktiske og ubyråkratiske rutiner. I og med at dette er en midlertidig lov, i første omgang gjeldende for tre år, vil det senere bli mulig for Stortinget om nødvendig å foreta endringer.