Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-12-06:
I Sem-erklæringen understreker Samarbeidsregjeringen viktigheten av å utvikle et vekstkraftig næringsliv som kan redusere avhengigheten av olje- og gassvirksomheten. Utnytting og foredling av naturressurser er grunnlaget for en stor del av norsk næringsliv, og er også det viktigste grunnlaget for sysselsetting og bosetting i distriktene. Verdiskapings og sysselsettingspotensialet i fiskeri- og havbruksnæringen er stort, og Regjeringens politikk skal bidra til at dette potensialet kan realiseres. Jeg er også tilfreds med at flertallet i næringskomiteen støtter alle forslag i Fiskeridepartementets budsjettframlegg. De skatte- og avgiftskutt som Regjeringen har foreslått i tillegg, vil gi en internasjonal konkurranseutsatt næring som fiskeri- og havbruksnæringen betydelig bedre rammevilkår. En ansvarlig økonomisk politikk med lav pris- og kostnadsvekst er det mest effektive virkemiddelet for å oppnå økt konkurransekraft for en næring, og for å sikre større grad av egenfinansiering av nyskaping og utvikling. Et viktig mål med Regjeringens økonomiske politikk er også å legge til rette for at rentenivået kan gå ned. Det betyr ytterligere kostnadskutt i bedrifter og i fiskefartøyer. Jeg er helt enig med representanten Ivar Kristiansen, som i sitt innlegg understreket at en effektiv og god kontroll med hva som tas opp av havet, er en helt nødvendig forutsetning for å få til en bærekraftig ressursutnyttelse. Jeg kan også bekrefte at en bærekraftig ressursutnyttelse er avhengig av en økosystemforvaltning som inkluderer sjøpattedyrene hval og sel, slik representanten Solholm fastslo. Arbeidet med å komme ulovlighetene i fiskerinæringen til livs skal derfor fortsette med uforminsket styrke. Dette er også fulgt opp i budsjettforslaget ved at en stor del av realøkningen på 31 mill. kr på Fiskeridirektoratets budsjett er satt av til ressurskontroll. Disse midlene skal gå til å styrke bemanningen til kontrollinstans på kaikanten og på havet, og til prosjekter som kan utnytte teknologien til en mest mulig effektiv kontroll. Utveksling av informasjon mellom kontrollinstansene og andre offentlige organer skal styrkes, og det skal utvikles et system for elektronisk rapportering fra de som driver innenfor fiske. Elektronisk fangstdagbok skal snarest mulig etableres gjennom et internasjonalt samarbeid, og Norge vil stå i spissen for dette. Videre skal salgslagene i større grad rette sin innsats mot bearbeiding av landingsinformasjon. En av de største utfordringene i fiskerinæringen fremover er å tilpasse fiskeflåten til ressursgrunnlaget. I den forbindelse er det iverksatt en rekke tiltak. Det skal bl.a. arbeides med innføring av adgangsbegrensninger i flere fiskerier, og det utarbeides spesielle kvoteordninger for fartøy under 28 meter. I tillegg er oppretting av et strukturfond for fiskeflåten, hvor Norges Fiskarlag har åpnet for at næringen selv kan bidra i finansieringen av fondet. Dette er bl.a. en del av de elementene i den nye fiskeriavtalen på 90 mill. kr som Regjeringen og Norges Fiskarlag fremforhandlet for kort tid siden. Regjeringen har som mål å styrke havbruksnæringens betydning for distriktene og legge til rette for fortsatt vekst. Sentrale områder av havbrukspolitikken vil bli videreført. Derfor vil også de 40 konsesjonene for lakse- og ørretoppdrett som Stortinget vedtok og la føringer for, bli tildelt i løpet av 2002. Og det er mitt siktemål at tildelingsforskriftene skal bli fastsatt på nyåret, og at konsesjonene deretter kan utlyses. Utover det skal nye konsesjoner for laks og ørret tildeles når det er markedsmessig rom for det. Det er også i tråd med de føringer Stortinget la for kort tid siden. På grunn av den handelspolitiske situasjonen til norsk havbruksnæring vil fôrkvoten fortsatt spille en viktig rolle i reguleringen av produksjonen av laks. Fiskeridepartementet har under utredning et nytt system for produksjonsavgrensning basert på konsesjoner, fôrkvoter og lokalitetenes bæreevne. Oppdrett av nye marine arter er et eksempel på store uutnyttede muligheter innen havbruk. Det legges i første omgang til rette for en satsing på kommersialisering av torsk som oppdrettsart. Dette er fulgt opp både i forhold til øremerkede bevilgninger til Fiskeriforskning, gjennom Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementets budsjett og bevilgninger til Norges forskningsråd. Basen for torskesatsingen vil bli i Tromsø, og i tillegg har KUF foreslått opprettet et professorat og to stipendiatstillinger ved Universitetet i Tromsø, øremerket torske- og oppdrettssatsingen. Den forventede veksten i havbruksnæringen i årene som kommer, krever en tilpasset og effektiv offentlig forvaltning som er service- og brukerorientert. Dette vil Regjeringen følge opp bl.a. gjennom å satse på redusert behandlingstid for oppdrettssøknader. Vi opplever på stadig flere hold økt fokusering på mattrygghet, miljø og andre spørsmål knyttet til produksjon av mat. Jeg er svært opptatt av at forbrukerne skal kunne oppleve trygghet og matglede i forhold til norsk sjømat. Derfor er det også viktig å sørge for et rent havmiljø og en god fiskehelsetilstand der også hensynet til dyrevelferd er ivaretatt, og systemer som sikrer at produktene er trygge. Arbeidet mot Sellafield er et eksempel i så måte.