Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2000-11-23:
Det er tre utgangspunkter for min interpellasjon. For det første: Strømforbruket i Norge øker fra år til år, mens kraftproduksjonen ikke øker tilsvarende. For det andre: I perioder med stort forbruk vil kapasiteten i overføringsnettet bli for liten. Og for det tredje: Flere eldre kraftverk tas ut av produksjon. Norge er en storprodusent av energi. Vi har en tilgang på energi som er få andre nasjoner forunt. Så får vi nå klare indikasjoner på at dersom vi får sprengkulde i vinter, vil kapasiteten i overføringsnettet bli sprengt. Vi kan da stå overfor den situasjon at det i visse områder kan bli knapphet på strøm når forbruket er stort. Videre: Når kapasiteten i strømnettet blir sprengt, vil resultatet kunne bli midlertidig produksjonsstans i bedrifter, eller det som verre er: tvangsutkobling av strøm til private hjem i begrensede områder for kortere perioder. Dagens energilov ble vedtatt i 1990. Den var nyskapende på mange områder. Blant annet medførte den sterkere konkurranse mellom produsenter, med påfølgende lave energipriser for forbruker. Loven la også grunnlaget for et mer integrert nordisk energimarked. En viktig forutsetning for at energiloven skal kunne virke er at overføringskapasiteten fungerer fullt ut, ikke bare innenlands, men også mellom de nordiske landene. Nå viser det seg at det har oppstått flere langvarige flaskehalser i overføringsnettet enn tidligere. Resultatet vil da bli oppdeling av markedet og ulike prisområder. Driften når det gjelder kraftforsyningen vår avhenger av forholdet mellom produksjon, herunder import, på den ene siden, og forbruk på den andre siden. Fungerer ikke flyten i overføringsnettet, risikerer vi sammenbrudd i visse områder, med påfølgende kostbare utkoblinger. Videre kan dagens oppsplitting av eierselskaper medføre at en ikke tenker helhetlig. Ytterligere energiøkonomisering er avhengig av nødvendig kapasitet. Miljøvalgene vi står overfor, er også store. Dagens produksjon er miljøvennlig, og samtidig regulerer vi uttak av effekten. Vår energiproduksjon vil bli mer og mer viktig med hensyn til en optimalisering av vannkraft- og gassproduksjon i våre nærområder. Manglende overføringskapasitet gjør at miljøet lett kan bli taperen på dette området. Det synes som om bygging av nye overføringslinjer, også trasévalg for disse, blir mer og mer komplisert å få gjennomført i praksis, når en ser på de store protestene og motstanden som kommer fra ulikt hold. Hovedoverføringslinjene innebærer store naturinngrep. Dagens likestrømsteknologi kan gi mulighet for overføringer med reduserte naturinngrep. Konflikten er ofte mellom naturverninteressene og miljøutfordringene våre. Det er nå blitt opplyst at det er tatt ut ca. 620 MW av produksjonen. Produsentene, som har fått stilt til disposisjon store naturområder fra fellesskapets side, har etter min oppfatning et betydelig samfunnsansvar. Jeg mener også at produsentene må se til at kraftverkene er i god stand, og at det foregår en fornying slik at produksjonen kan opprettholdes. Jeg vil her vise til at Regjeringen foreslo i revidert nasjonalbudsjett å frita vannkraftanlegg, ved nybygging og rehabilitering, for investeringsavgiften. Dette ble også vedtatt av Stortinget. Fritaket skulle gjøre de marginale prosjektene mer lønnsomme, og det ville kunne medføre en bedre energisituasjon. Tidligere har vi fritatt fjernvarmeanlegg for investeringsavgift, og vi har nå merket oss at investeringsavgiften som et resultat av budsjettforliket vil bli fjernet helt fra 2002. Videre er fjernvarmeanlegg fritatt for elavgift. Vi har hatt store diskusjoner om bruk av alternativ energi som gass, biobrensel, spillvarme, avfall osv. Bruk av gasskraft har stått sentralt i diskusjonene. Helt til slutt vil jeg si: Vi må ta situasjonen når det gjelder overføringskapasiteten til ulike områder i Norge, høyst alvorlig, slik at det ikke blir begrensninger og flaskehalser. Vi må sørge for at det er flyt i energiproduksjonen vår, at det er flyt i overføringsnettet. Da vil energimarkedet virke godt. Vi vil få en større satsing på og utbygging av alternativ energiproduksjon, og mindre forurensende energiproduksjon. Så mitt spørsmål til energiministeren er: Hva kan gjøres for å bedre effektsituasjonen på kort og lang sikt, og hvilke tiltak kan være aktuelle utover, eller i stedet for, tvangsutkoblinger i situasjoner der tiltak er nødvendig?