Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-03-11:
Fra den Høyre-dominerte Bondevik II-regjeringa overtok vi en justissektor med betydelig ubalanse i straffesakskjeden og en svært lang soningskø. Da den rød-grønne regjeringa tok over, var mangelen på varetekts- og soningsplasser i kriminalomsorgen den største utfordringen vi sto overfor. Soningskøen hadde allerede forsterket problemet med gjengangerkriminelle og organisert kriminalitet, minsket straffens forebyggende virkning og svekket tilliten til kriminalpolitikken og straffesystemet. Fornærmede for kriminalitet fortjener bedre og raskere reaksjon, og Regjeringa tok derfor straks tak i situasjonen. For å fjerne soningskøen og samtidig sørge for bedre innhold i soningen utarbeidet Justisdepartementet våren 2006 en svært ambisiøs plan for avvikling av soningskøen. Planen inneholdt flere fengselsplasser, tiltak for bedre kapasitetsutnyttelse, mer bruk av alternative straffereaksjoner og utvidet bruk av samfunnsstraff. Planen er fulgt opp, både i Regjeringas budsjettforslag og i lovforslag som Stortinget i veldig stor grad har sluttet seg til. Etter å ha bygget nær 400 nye fengselsplasser, bygget Halden fengsel med ytterligere 251 fengselsplasser – som skal åpnes offisielt i neste måned – innført elektronisk hjemmesoning med en kapasitet tilsvarende 150 fengselsplasser, økt bruken av straffegjennomføring i behandlingsinstitusjon etter § 12 og styrket friomsorgskontorene betydelig er soningskøene nå langt på vei avviklet. Jeg minner om at vi overtok i en situasjon hvor nærmere 2 900 mennesker overhodet ikke var i noen soningsanstalt, men sto i kø ute i samfunnet, ruset eller ikke ruset. Siden kriminalomsorg er god kriminalitetsbekjempelse, er det viktig at vi forbedrer innholdet i soningen. Over 60 pst. sliter bl.a. med et betydelig rusproblem. Derfor er bevilgningene – som er vedtatt enstemmig i Stortinget, så vidt jeg erindrer – til undervisning, bibliotek, pressetjeneste og helsetjeneste så viktige. Bevilgningene er økt med nærmere 80 mill. kr siden regjeringsskiftet, nettopp for å styrke innhold og utdanningstilbud i alle landets fengsler. Alle fengsler med mer enn 25 innsatte har f.eks. fått eget bibliotek eller fullgode bibliotektjenester. Man har fått undervisningstilbud. Vi har også økt innsatsen når det gjelder bolig, ved at man nå får boligkonsulenter inn i fengslene, og slik sikrer løslatte bolig. Man bringer Nav inn i fengslene på en veldig spennende måte, noe som gjør sitt til at man også kan sikre løslatte arbeid. Jeg mener vi her i Stortinget skal være varsomme med å – så å si uten filter – bringe påstander, som jeg hørte interpellanten gjøre, inn i salen og nærmest legge dem til grunn. Spørsmålet om vedlikehold, som ble betydelig kritisert, faller på sin egen urimelighet. Vedlikeholdte lokaler er viktig for straffegjennomføringen, men det er altså grunn til å peke på at det i norske fengsler har bygget seg opp et betydelig vedlikeholdsetterslep. Nå har altså Statsbygg, som en profesjonell eiendomsforvalter, overtatt de statlige fengselseiendommene i 2009, og vedlikeholdsinnsatsen er styrket med 78 mill. kr – jeg gjentar: 78 mill. kr. I tillegg ble det i 2009 som ledd i Regjeringas tiltakspakke, bevilget 150 mill. kr til vedlikeholdstiltak og modernisering ved en rekke fengsler. Hvis man – slik jeg hørte representanten Dahl refererte til – framstiller det som om man nå er i en situasjon der man ikke satser på vedlikehold, ja, da må man rett og slett studere nærmere hva som faktisk skjer. Å vinne kampen mot rusavhengighet er tvingende nødvendig for et bedre liv etter soning. Det forebygger ny kriminalitet, og det gjør samfunnet tryggere. Siden vi tok over, er det etablert rusmestringsenheter i ni fengsler, hvor innsatte med rusproblemer får et tverrfaglig rehabiliteringstilbud for sine problemer. I 2010 kommer nye enheter i to fengsler. Med Stifinnerprosjektet ved Bredtveit fengsel har kvinnene fått et tilsvarende tilbud som i en årrekke har vært gitt menn i Oslo fengsel. Hvis man ikke ser hva som skjer ute i kriminalomsorgen, så får det være vår oppgave – og i så måte er det fint å få denne debatten – å bringe det fram i lyset. Selv om bevilgningene tilknyttet kriminalomsorgen er styrket med om lag 1,6 milliarder kr i perioden 2005–2009, skal det ikke underslås at kriminalomsorgen fortsatt står overfor utfordringer. Til tross for at kriminalomsorgens driftsbudsjett ble styrket med 7 mill. kr i budsjettet for 2006, 15 mill. kr til friomsorg i 2007 og 20 mill. kr i 2008, har køavviklingsarbeidet medført en presset arbeidssituasjon for kriminalomsorgens tilsatte. Fengslene har hatt, og har fortsatt, et svært høyt belegg. Politiet gjør en bedre og bedre jobb. Det har vært nødvendig for å kunne avvikle soningskøen og for å unngå ny kø. Målet er å redusere belegget til 90 pst., noe som vil gi kriminalomsorgen bedre muligheter til å arbeide med rehabilitering. Et redusert belegg vil også trygge arbeidssituasjonen og gi ansatte bedre tid til de innsatte. Jeg er opptatt av at det skal være tilstrekkelig og riktig sammensetning av bemanningen i alle fengsler og friomsorgskontor i kriminalomsorgen, både fengselsbetjenter og personell med annen relevant utdanning. Det at man bringer inn nye yrkesgrupper, er jo av noen blitt framstilt som om man plutselig er ufaglært – det vil jeg ta avstand fra. Vi har valgt å satse på økte opptak ved Kriminalomsorgens utdanningssenter, KRUS. Mens opptaket til KRUS i 2005 var på 100 aspiranter, har vi økt opptaket til ca. 200 aspiranter i 2006, 200 aspiranter i 2007, 250 aspiranter i 2008 og 170 i januar 2009. For å dekke opp frafall ble det 1. september 2009 i tillegg tatt opp 25 aspiranter ved et desentralisert opptak i Bergen. For å møte de ulike behovene har KRUS rekruttert aspiranter med lokal tilknytning til områder og fengsler der behovet for nye betjenter er størst. I tillegg til opptaket i Bergen høsten 2009 har det vært gjennomført desentraliserte undervisningsopplegg ved fengslene i Kongsvinger, Åna, Ravneberget og Vadsø/Tromsø. Til tross for ca. 450 nye årsverk i kriminalomsorgen i perioden 2005–2009 har vi likevel fortsatt behov for mer kvalifisert personell. Som lovet i den nye politiske plattformen for flertallsregjeringa, har Justisdepartementet igangsatt arbeidet med en kompetanse- og bemanningsgjennomgang i kriminalomsorgen for å bedre straffens innhold. Gjennomgangen vil inneholde en analyse av forventet avgang av personell og årsaker til dette, nåværende og framtidig kompetansebehov og kompetansesammensetning i kriminalomsorgen, og en gjennomgang av disse forholdene sett i forhold til utdanningskapasiteten ved KRUS. Så vil jeg peke på at bruken av varetekt siden høsten 2009 har økt betydelig. Det har hittil i år gjennomsnittlig vært 955 varetektsinnsatte i norske fengsler, mot 799 i 2009 og 730 i 2008. Per 1. mars i år var det 1 007 varetektsinnsatte i norske fengsler. Det er et stort tall – politiet leverer godt. Det er en utfordring for oss. Vi ser derfor nå på ytterligere kapasitetsutvidelse. Jeg er glad for at vi skal åpne Halden fengsel. Men jeg minner samtidig om at det er ingen av opposisjonens partier som har lagt inn penger til ytterligere fengselsplasser i sine alternative budsjetter. Her har vi alle i felleskap en utfordring. Jeg er overbevist om at vi har mer kapasitet å hente, og at vi også skal få til det for framtida. Det viktige nå er at vi får åpnet Halden fengsel. Det er en investering på over 1,3 milliarder kr. Det er denne regjeringa som har valgt å bruke så mye penger på dette anlegget. Vi mener det er viktig av to grunner: For det første gir det oss 251 plasser. For det andre – og jeg er helt enig med interpellanten – er det viktig at vi samtidig også klarer å tenke innhold i soningen. Den koblingen vi gjør i Halden, ved å trekke inn bl.a. flere aktører, er helt avgjørende. Jeg må si at jeg misliker svært mye av den framstillingen som skjer av Halden fengsel ute i media – lettvinte utspill som ikke bidrar til at vi får redusert kvalitet. Jeg vil gi honnør til Høyre som har stått fast ved sine tidligere vedtak og sin holdning til kriminalomsorg, og som også forsvarer denne investeringen. Jeg tror den er viktig for å få ned kriminaliteten, men den er ikke minst viktig for nå å kunne øke kapasiteten i kriminalomsorgen – det vil hjelpe. Så mener jeg at vi har mer å gjøre, og derfor tar vi sikte på å se på alle mulige tiltak som kan bidra til økt kapasitet i kriminalomsorgen – både nye plasser og også det å kunne tenke alternativt – for den store gruppen som sitter i norske fengsler, som sitter der gjerne for veldig korte dommer, som har betydelige rusproblemer, og som egentlig ville kunne fått langt bedre rehabilitering ved å sone alternativt. Det vil gi mindre kriminalitet og mer trygghet, men det vil også bidra til at kapasiteten i større grad kan vris over for å dekke nettopp det økte varetektsbehovet vi nå står overfor.