Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Vi står foran fantastisk spennende tider i transportsektoren. Den utviklingen vi ser pågår nå, er det vel få som egentlig trodde vi ville være vitne til for bare få år siden. Ja, det er mange som har drømt om det. Allerede på 1950-tallet kunne man se reklamefilmer fra General Motors med en bil som kjørte selv, der folk satt rundt et bord inni og hadde en samtale mens bilen kjørte. Dette er ikke noe som plutselig har oppstått, men likevel er det mange som har tenkt at dette fortsatt er noe for neste generasjon. Nå ser vi at utviklingen går veldig raskt, fordi det er veldig mange utviklingstrekk som sammenfaller. Materialteknologi o.l. gjør at ting blir billigere, lettere og enklere å forme. Batteriteknologi går kraftig ned i pris – det er lettere å lage mye strøm. Produksjon av fornybar energi går kraftig ned i pris. Det er kanskje ikke revolusjonerende for Norge, som har flommet over av vannkraft, men det er viktig for de globale markedene der tilgang på ren og billig strøm vil være vesentlig om man skal ta i bruk elbiler. Kommunikasjonsteknologi – vi snakker nå mer og mer om 5G, og 4G har fått stor dekning allerede. 5G gjør ingen særlig forskjell for hvor raskt vi laster ned aviser på mobiltelefonen, men betyr mye for hvordan duppeditter kan kommunisere med hverandre på en bedre måte enn i dag. Når man får fornybar energi, batterilagring, kommunikasjonsteknologi, materialteknologi og stadig billigere og bedre sensorer, kameraer og radarer, skjer det noe med hvordan vi kan tenke samferdsel og transport. Jeg mener det er viktig at Norge er ledende, for vi har mange teknologimiljøer med slik kompetanse, som lett kan gå inn i dette markedet, være med store internasjonale aktører, små internasjonale aktører, videreutvikle, tjene penger og skape arbeidsplasser. Da handler det om at vi må være med på den utviklingen som skjer. Det er derfor regjeringen allerede har satt i gang en rekke tiltak og sørget for å gjøre det mulig å være med. Når Kystverket kommer til oss og sier at de må ha et testområde for autonome skip, er det et tegn på at etatene har tatt poenget. Når vi sørger for at det innenfor dagens lovgivning er mulig å teste ut selvkjørende små busser, er det både for at befolkningen skal bli vant med det, for at politikerne skal se potensialet, og for at kollektivselskapene kan være med og se på det som en del av framtidens transportløsninger. Når Avinor jobber med fjernstyrte tårn, selvkjørende brøytebiler, og når vi skal oppgradere infrastrukturen langs jernbanen, er det et tegn på at alle de offentlige etatene som driver med transport, allerede har begynt å komme inn i den tiden. Vi har et ITS-råd, som vi holder på å få enda mer fart i, som skal være med og koordinere dette. Vi jobber godt med ITS Norge. Det er et toppindustrisenter under utvikling. Det skjer mye med aktørene. Ideen om en NOU er for så vidt god, men den kommer altfor sent, for vi er allerede i gang med mye av det som en NOU vil se på. Jeg tror det er mye bedre at vi fortsetter med og gjerne speeder opp ytterligere det arbeidet vi har holdt på med, og sørger for at man får miljøer og klynger som snakker sammen naturlig, framfor å ha noen som setter seg ned, kikker litt på utsiden og vurderer ulike tiltak. De utviklingstrekkene som nå er i denne bransjen, er helt annerledes enn dem man har sett noen gang før. Tempoet, farten og den praktiske erfaringen vil være det som er drivende for om man er ledende eller ikke – ikke at man har en utredning i bunn. Det å faktisk sørge for at de små Acando-bussene som i dag kjører rundt en del steder i Norge, testes ut enda mer konsekvent, er noe av det vi jobber med i forbindelse med Nasjonal transportplan. Det er erfaringen som vil gjøre at vi blir ledende, ikke at vi har et notat i bunn. Det er nettopp erfaringen med å teste ut autonome skip i Trondheimsfjorden og gjerne andre steder, som vil være med på å gi oss den praktiske erfaringen som gjør at folk kommer til Norge. Det ser vi f.eks. nå på dronesiden, der miljøer kommer fra USA fordi Norge har fått et regelverk på plass. Vi har en geografi og et fagmiljø som gjør at det er interessant å teste det ut her på en annen måte enn det de får lov til hjemme. Da kan man også få arbeidsplasser. Da får man sett på hvordan Jernbaneverket kan ta i bruk droner i sitt daglige virke. Og det er norske selskaper som vinner dette. Det kommer ikke som en følge av en NOU. Det kommer som en følge av at man har aktører som får et regelverk, som har kunder som etterspør det, og som utvikler teknologien. Når man er i brytningspunktet, som man er nå, er det helt andre drivkrefter som tar det videre. De drivkreftene må få lov til å slippe til og få lov til å forme seg, for her er det en enorm dynamikk som gjør at det ikke nytter å lage fem- og tiårsplaner. Man må sørge for at myndighetene, næringslivet og staten som innkjøper spiller på lag hele veien underveis. Det mener jeg vi i regjeringen har klart å få til, og det har også vært noe av det vi har samarbeidet godt med Kristelig Folkeparti og Venstre om. Da blir en NOU, som stortingsflertallet her avviser, et lite sidespor. Det ville ikke vært noen pådriver, men heller en brems.