Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-06-10:
På en dag som dette må det være lov å være litt ekstra ivrig. I denne uken har ordet «historisk» blitt brukt i denne salen flere ganger, og det er fattet viktige vedtak. Jeg har lyst til å si at det ordet passer i grunnen ganske godt også på det vedtaket som skal bli fattet i denne saken senere i dag. Som et oppspark til det var representanten Arnstad inne på at hun mente at det var galt å la ansvar for endring og ansvar for struktur ligge på embetsverket, at det måtte politikere til for å håndtere slike spørsmål. Derfor har jeg lyst til å si at jeg er stolt over at vi i dag har politidirektøren til stede sammen med alle landets politimestere, alle sjefene for særorganene, Riksadvokaten og fem statsadvokater. Vi har fagforeninger, og vi har andre som er engasjert i norsk politi. Jeg mener det viser at de tar denne sal på det aller høyeste alvor. Jeg mener det viser at vi har et politi som er engasjert ikke bare i den jobben de skal gjøre, men i de signalene som kommer fra alle i denne sal i dag. Jeg er stolt av norsk politi og det norsk politi leverer, og jeg synes vi skal bruke anledningen i dag også til å si at det er grunn til å være det. Jeg synes det er viktig å si at nærpolitireformen ikke er et resultat av at norsk politi generelt gjør en dårlig jobb, for det er ikke tilfellet. Generelt gjør norsk politi en veldig god jobb, men det er rom for forbedringer. Vi er nødt til å tilpasse oss en ny tid, og det er det nærpolitireformen handler om. Så har jeg lyst til å takke Venstre som var med regjeringspartiene på å legge grunnlaget for den nærpolitireformen som ble lagt frem for Stortinget. Det var en konstruktiv, god dialog hele veien, og jeg mener resultatet ble godt. Jeg har også lyst til å takke Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti for den jobben som ble gjort etter at nærpolitireformen ble lagt frem. Det er ingen selvfølge at flere partier i en sånn posisjon og i en sånn situasjon bidrar til å forbedre nærpolitireformen ytterligere. Men jeg synes det også viser at vi kan være stolt over hvordan det norske demokratiet fungerer, at man er raus med hverandre, at man er løsningsorientert og konstruktiv i saker som er av så stor betydning som nærpolitireformen faktisk er. Jeg må innrømme at på enkelte områder er nærpolitireformen etter behandlingen i Stortinget faktisk bedre. Det er flere ting i reformen som blir beskrevet grundigere, ikke minst forholdet rundt ledelse, kultur og holdninger, som det er viktig at Stortinget sier og mener noe om. På disse områdene mener jeg virkelig at det har vært en styrke. Så skal vi ikke glemme at nærpolitireformen skal ivareta minst to pilarer. Det ene er viktigheten av at vi skal ha et synlig, tilgjengelig og mer effektivt politi som forebygger lokalt sammen med andre aktører. Jeg er nemlig enig med representanten Solhjell i at i veldig stor grad får forebyggingsarbeidet for lite fokus. Jeg mener i motsetning til representanten Solhjell at løsningen på det er nærpolitireformen. Det å kunne bygge robuste forebyggingsmiljøer, det å sikre ressurser som gjør at kommunene kan få fast politikontakt som også kan forplikte politiet. Det å sikre en dialog med de andre aktørene som er lokalt, er viktig for å sikre forebygging. Jeg tror nemlig ikke at vi klarer å forebygge optimalt i dag fordi det er så vidt komplekst. Det handler ikke bare om tilstedeværelse. Det handler også om det, men det handler også om kompetanse. Forebygging handler også om kompetanse – og tilstedeværelse i ungdomsmiljøer, på skoler, spesialister som kan arbeidet mot radikalisering. Alt dette er veldig viktig. For det andre skal nærpolitireformen sikre sterkere fagmiljøer generelt. Det gjelder både hendelseshåndtering og etterforskning. Jeg synes det er viktig å fokusere på at det i nærpolitireformen ligger ganske store tiltak på etterforskningssiden, et sterkt fokus på hvordan man skal sikre bedre etterforskning, og slik at etterforskningsfaget også løftes. På dette området har det vært gitt mye kritikk. Det har vært gjennomgående flere rapporter, enkelthendelser, som har resultert i ganske sterk kritikk av deler av politiets etterforskningsarbeid. Det er viktig at vi sikrer gode nok fagmiljøer, at vi sikrer kompetanse hos dem som skal jobbe med etterforskning, at vi sikrer kvalitet og kapasitet. Derfor er jeg også veldig glad for at det nå blir en påtaleanalyse. Politianalysens mandat omfattet ikke det. Det at vi nå får denne påtaleanalysen som et resultat av dette arbeidet, er jeg veldig fornøyd med. Det er også viktig å understreke den styrkingen som påtalesiden har fått, med 50 politijurister og 12 nye statsadvokatembeter, det siste året, som vil ha stor betydning for hva slags forventninger vi kan ha til kvaliteten på det etterforskningsarbeidet som skal skje fremover. Jeg tror at denne reformen vil gi et bedre tilbud og et likere tilbud til befolkningen og borgerne over hele landet – f.eks. det at vi nå har innført responstidskrav for første gang. Det var utenkelig for få år siden, men nå gjelder responstidskrav, og det står i nærpolitireformen at vi har forventninger til at responstidskravene skal oppfylles enda bedre i fremtiden. De tallene vi har så langt, viser at politidistriktene følger opp og klarer å levere på de responstidene som er fastsatt. Det synes jeg er bra, og jeg synes vi skal ha med oss det. Omtrent 40 pst. av dagens lensmannskontor har fem eller færre ansatte. Jeg mener veldig sterkt at det er verken forebygging, god etterforskning eller beredskap i bygninger eller politiskilt. Det er folkene som utgjør den ressursen og den kapasiteten. Når vi vet at en trenger 18 årsverk for å sikre én døgnbemannet patrulje, sier det litt om den manglende kapasitet som veldig mange av våre lensmannskontorer er i besittelse av i dag. Jeg synes det er viktig å få med seg at den jobben som nå gjøres, faktisk har betydning og gir forbedringsmuligheter lokalt. Så virker tiltak. Befolkningsundersøkelsen ble presentert i dag. Det er en en undersøkelse om hvordan folk oppfatter forholdene, og ifølge undersøkelsen mener befolkningen at myndighetenes evne til å håndtere kriser og alvorlige hendelser nå er forbedret med 11 poeng. Myndighetenes evne til å forebygge kriser og alvorlige hendelser er forbedret med 9 poeng, og tilliten til politiet er forbedret med 7 poeng siden 2013. Jeg synes det er formidabelt gode resultater, og jeg synes vi skal ha det med oss i den videre diskusjonen. Norsk politi nyter høy tillit i befolkningen, og det er en krevende oppgave å opprettholde det fremover, men jeg er helt overbevist om at vi klarer det. Vi må ha fagmiljøer som er gode nok og har kompetanse nok til å etterforske f.eks. vold i nære relasjoner og vold og seksuelle overgrep mot barn. Jeg har veldig stor tro på den lokale lensmannens og den lokale lensmannsbetjentens evner og kapasitet, men jeg tror faktisk at det at vi har profesjonelle folk som jobber med den typen alvorlig kriminalitet, vil føre til at terskelen for anmeldelser blir redusert, vil føre til at flere saker blir etterforsket, vil føre til at flere saker ender i dom. Det vil igjen være forebygging. Derfor tror jeg at selv om vi har denne gammeldagse «lensmannen» i våre hjerter alle sammen på ett eller flere vis, må vi også se at norsk politi er utfordret av andre ting i dag enn de har vært tidligere. Det at kriminalitetsutviklingen er som den er, hvor den vanlige vinningskriminaliteten går ned, mens den organiserte, grenseoverskridende kriminaliteten øker, stiller nye krav til politiet. Det stiller nye krav og forventninger til påtalemyndigheten, og det stiller nye krav til hvilke rammer vi skal organisere politiet vårt innenfor. Det er det denne reformen handler om, og det er derfor det er så fantastisk bra at det er styrke bak den konklusjonen som kommer fra Stortinget i dag, det at det er den brede samlingen rundt denne nærpolitireformen. Jeg tillater meg også å bemerke at selv en av dem som ikke ble med i sluttløpet, SV, sier også at her er det mange positive ting. Jeg synes også det er raust, å vise til at her skjer det faktisk en positiv utvikling på en del områder, selv om en ikke blir enig om alt. Sånn vil det være. Til slutt har jeg lyst til å si at det er mye arbeid som gjenstår. Det er jo nå egentlig arbeidet virkelig starter. Både Solhjell og Ropstad var inne på at det tar tid før vi kommer til å se resultater, men jeg synes det er viktig å ta med at vi underveis i denne prosessen må sikre bred involvering, både av fagforeninger, av kommuner og av frivillige organisasjoner. Så synes jeg vi skal gi en honnør til alle politimenn og -kvinner som hver dag, også i dag, gjør Norge litt tryggere, som vil være med på å gjennomføre denne reformen for at vi på sikt skal få et enda tryggere og bedre samfunn.