Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Det er et veldig viktig sosialdemokratisk bidrag regjeringen og statsråd Bjurstrøm i dag legger fram for Stortinget, og som vi har til behandling. Det handler om både direktivet og det som kalles tiltakspakken. Vi har hatt debatt i mange timer i dag, der vi har debattert arbeidslivets organisering og nødvendigheten og viktigheten av den. Jeg viser til det og kommer ikke tilbake til det her nå. Jeg er glad for at det er bred enighet i Stortinget i dag om at denne stabiliteten som vi har hatt i norsk arbeidsliv, kan trues av misbruk av vikarer. Jeg understreker uttrykket «misbruk», for det er selvsagt slik at ethvert moderne, dynamisk arbeidsliv må ha vikarer, og vikarene spiller en viktig rolle i et moderne arbeidsliv. Det er en selvsagt ting å si, men jeg sier det likevel: Det er ingen som tenker tanken å forby vikarbyråer og deres virksomhet. Det er en lovlig virksomhet, og i mange sammenhenger er det en fornuftig virksomhet. Det er ikke slik at vi som er fra Arbeiderpartiet, mener at den bransjen entydig er – for å bruke en representants ord – en snuskete bransje. Nei, den preges av mye seriøsitet, men den har også veldig mange utfordrende trekk. Det jeg forundres litt over i denne diskusjonen – og jeg har fulgt den tett gjennom mange år og på mange måter – er ikke bare hva høyrepartiene sier her i salen, men det er hvordan NHO plasserer seg i forhold til direktivet, og hvilke argumenter de bruker. Jeg forstår ikke at NHO ikke forstår at også de vil være en tapende part hvis man ikke får kontroll med den utviklingen vi ser i deler av arbeidslivet, knyttet til bruken av vikarer. Det vil virkelig undergrave trepartssamarbeidet – som har vært et gjennomgangstema i denne diskusjonen i dag – men det vil også undergrave NHOs posisjon. Useriøse arbeidsgivere er det jo ingen som er tjent med, i alle fall ikke NHO, for de representerer absolutt den seriøse delen av norsk arbeidsliv. Det tror jeg alle er enige om. Hvis de utfordres, er det klart at de også vil bli undergravd. Jeg vil fra denne talerstolen si – det er vel kanskje ingen som hører på meg i denne sammenhengen, men de bør notere seg det likevel – at de bør virkelig se faren og skjønne at vi er i samme båt når det gjelder håndteringen av det seriøse arbeidslivet i framtiden hvis man ikke greier å håndtere denne utviklingen. Så har jeg fra mitt ståsted – som det noen ganger heter – veldig behov for også å si veldig tydelig at vi kan ikke akseptere misbruk av vikarer på noen måte. Dette er noe som er et nasjonalt fenomen, men det er jo også et internasjonalt fenomen. Arbeidslivet internasjonaliseres mer og mer, og dem vi kan kalle utenlandsk arbeidskraft, er de som er mest utsatt i disse relasjonene. Jeg merker meg at det er mange som prater på samme måten som jeg gjør nå, som bruker de samme argumentene og har den samme forståelse og analyse, men som likevel mener at vi ikke trenger direktivet – at dette kan vi ta nasjonalt. Helt formelt er jo det selvfølgelig riktig, det er klart. Men sett fra mitt partis ståsted har vi ansvar for den internasjonale utviklingen. Ingen må tro at vi greier å håndtere dette bare nasjonalt, hvis det ikke blir håndtert internasjonalt. Det man har gjort innenfor EU på dette området, er i så måte veldig bra. Det er fint at det er flertall i Stortinget for å slutte seg til dette. Det siste jeg skal si, er at vi har jo sett det som ligger i de spesielle tiltakspakkene, tilleggspakkene, og der handler det først og fremst om solidaransvar – et fantastisk vedtak som Stortinget kommer til å gjøre om en time eller to. Det er virkelig å skape en arbeidsmiljølovgivning som følger med i tiden, som tar utfordringen, og som er nødvendig for at vi skal greie å følge opp intensjonene i direktivet på en god og riktig måte.