Victor Norman (Høyre), 2002-05-07:
Alle som har fulgt utviklingen på den norske petroleumssokkelen og som kjenner den spesielle arbeidssituasjonen der, skjønner behovet for de helt spesielle krav til sikkerhet som må gjelde – og som gjelder – for denne sektoren. Sikkerhet og arbeidsmiljø er selvfølgelig først og fremst viktig for den enkelte arbeidstaker i Nordsjøen. Men med den betydning petroleumssektoren har for norsk økonomi, er et høyt sikkerhetsnivå – og den trygghet mot produksjonsavbrudd som ligger i det – også god bedriftsøkonomi og god samfunnsøkonomi. Med de store verdiene som ligger i produksjonsanlegg og utstyr, er det også god forsikringsøkonomi. På tilsvarende måte representerer petroleumsvirksomheten i prinsippet en så stor latent fare for det fysiske miljøet at sikkerheten på sokkelen også er god miljøpolitikk. Gjennom den stortingsmeldingen vi har fremlagt, ønsket vi å komme i inngrep med og klargjøre disse problemstillingene. Regjeringen ville samtidig understreke forventningene om at næringen skal vektlegge helse, miljø og sikkerhet i alle faser av virksomheten. Meldingen peker på uakseptable og uheldige utviklingstrekk, på tiltak som må iverksettes og på hvem som i første rekke har ansvaret for å iverksette disse. Stortingsmeldingen klargjør målene for den videre utviklingen og ansvarliggjør industrien og myndighetene i forhold til regelverkets krav om kontinuerlig forbedring. Jeg er veldig glad for at kommunalkomiteen i all hovedsak støtter innholdet og forslagene til tiltak i stortingsmeldingen. Det er avgjørende at vi har bred oppslutning om sikkerhetsarbeidet på sokkelen, og at vi har så felles oppfatning som mulig om de tiltakene som er nødvendig. Jeg merker meg også at komiteen på enkelte områder har et annet eller litt avvikende syn i forhold til det Regjeringen legger opp til. Men jeg har lyst til å understreke at ingen av de områdene hvor det er uenighet, kan sies å gå på fundamentale forhold i forhold til sikkerhetsarbeidet. Så igjen er det enigheten som er det slående trekket her. Noen av kommentarene og forslagene fra kommunalkomiteen berører andre departementers ansvarsområder, og jeg vil derfor formidle komiteens merknader til disse departementene. I forhold til de konkrete tilrådingene som komiteen har kommet med, har jeg følgende kommentarer: Jeg har fått klare tilbakemeldinger om at arbeidet med meldingen i seg selv har bidratt til å skape nye arenaer for dialog og en mer lik virkelighetsforståelse mellom partene. Arbeidet har videre bidratt til å sikre fornyet fokus på HMS-arbeidet og HMS-nivået innen sektoren. Utarbeidelse av en stortingsmelding om HMS-arbeidet hvert fjerde år vil derfor etter mitt syn også i seg selv kunne bidra til et fortsatt og nødvendig fokusering på dette området, både på nærings- og myndighetssiden. Så vi er innstilt på å følge opp dette forslaget. Komiteen har fått et godt inntrykk av den etablerte ordningen med at myndighetene tar stilling til om en flyttbar boreinnretning og relevante deler av rederienes styringssystem er i samsvar med regelverket, altså den såkalte SUT-ordningen. Jeg deler dette positive inntrykket av ordningen. Flertallet i komiteen – og nå hele komiteen etter hvert – går inn for at ordningen gjøres obligatorisk, og at Stortinget skal fatte vedtak om det. Jeg tar det til etterretning og er altså i utgangspunktet veldig positiv til ideen. Jeg må imidlertid peke på at en obligatorisk samsvarsuttalelse, eller SUT, kan gi et mer lukket marked for rigger på norsk sokkel ved at kun de som har SUT, vil få anledning til å arbeide her. Departementet og Oljedirektoratet har parallelt arbeidet sammen med andre sokkelstatsmyndigheter for at myndighetene gjensidig skal kunne godta hverandres inspeksjoner og dokumentasjon, dog med enkelte særkrav i de enkelte land. Jeg vil derfor måtte utrede nærmere de formelle sidene ved en obligatorisk SUT-ordning, herunder om en obligatorisk ordning vil være i samsvar med etableringsreglene i EØS-avtalen. Det betyr at jeg vil komme tilbake til Stortinget i forbindelse med et eventuelt lovforslag eller ved en annen passende anledning hvor jeg kan gi en samlet fremstilling av hvordan vi kan følge opp Stortingets vedtak og hvilke begrensninger som eventuelt ligger i EØS-avtalen, eller om vi har andre begrensninger. Stortingsmeldingen fokuserer på forhold som næringen må gripe fatt i, og jeg er glad for at komiteen gir støtte til disse viktige tiltakene. Utviklingen innenfor petroleumssektoren innebærer en tettere integrering av land- og sokkelanlegg. Det fokuseres i stadig større grad på grenseflatene mellom petroleumsvirksomheten og virksomhet i tilknytning til denne. Jeg er tilfreds med at komiteen deler mitt syn om at Oljedirektoratet bør overta ansvaret for koordineringen av tilsynet med landanleggene, samt at direktoratet får et større ansvar for tilsynet, også med «transportdelen» av virksomheten, dvs. helikopter- og båttransport til og fra feltene. Jeg viser i den sammenheng også til den gjennomgang av alle tilsynsmyndigheter som skal finne sted i år, hvor også tilsynet med transportsikkerhet vil inngå. I stortingsmeldingen pekes det på behovet for en ny og flerårig satsing på forskning og kompetanseutvikling. Stortinget har tidligere gitt sin tilslutning til at det ble bevilget 15 mill. kr for budsjettåret 2002. I tillegg er Oljedirektoratets budsjett styrket for å legge til rette for kompetanseøkning i etaten. Jeg har merket meg at et flertall i komiteen mener at det i tillegg er behov for mer forskning på enkelte HMS-områder. Jeg vil understreke at ansvaret for løpende å identifisere og iverksette forbedringstiltak i første rekke ligger og skal ligge hos næringen selv, og da spesielt hos den enkelte operatør og arbeidsgiver. Det er næringen som har den nødvendige detaljkunnskap, den relevante beslutningsmyndighet og de nødvendige ressurser. Næringen selv har hovedansvaret – og skal ha hovedansvaret – for å ivareta helse, miljø og sikkerhet i alle faser av virksomheten. Myndighetenes rolle er og skal være å sørge for veiledning og tilsyn som kommer i tillegg til aktørenes eget tilsyn, og som i hovedsak skal og må være risikobasert og forebyggende. Det er en viktig oppgave myndighetene har i den forbindelse, og jeg vil presisere at jeg ser det som en av mine viktige oppgaver å sikre et fortsatt og kontinuerlig fokus på helse, miljø og sikkerhet i petroleumsvirksomheten. Men jeg vil samtidig også gjenta at myndighetenes ansvar ikke kan erstatte det klare ansvar som næringen selv må ha.