Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-05-10:
I innledningen til stortingsmeldingen heter det: «Regjeringen vil legge til rette for et levende folkestyre med kommuner og regioner(…) (…) Folkestyret er levende i kommunene. Kommunalt selvstyre er det viktig å videreutvikle, slik Fremskrittspartiet vil, bl.a. gjennom grunnlovfesting av lokalt selvstyre. Andre partier vil ikke det. Folkestyre gjennom eksisterende fylkeskommuner er døende. Folket er rett og slett ikke interessert. Fylkeskommunen har ingen oppgaver som ikke kan ivaretas bedre av kommune eller stat. Regionmeldingen er derfor en gjenopplivingsøvelse, et forsøk på å sikre fylkespolitikere og fylkeskommunale byråkrater nytt beiteland. Etter Fremskrittspartiets mening er dette som å bære havre til en død hest. Regjeringen har ikke klart å påvise et reelt behov for reformen og har ikke begrunnet hvordan regionene skal gi bedre løsninger på de samfunnsoppgavene som skal overtas. Én av de oppgavene som nå skal utsettes for regional ødeleggelse, er veisektoren. Et flertall, Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Venstre, støtter Regjeringens forslag om at ansvaret for det øvrige riksveinettet med tilhørende ferjestrekninger overføres til regionene, slik at det offentlige veinettet i fremtiden vil bestå av stamveier, regionale veier og kommunale veier. Overføringen av øvrige riksveier representerer en betydelig oppgaveoverføring. Fremskrittspartiet mener det er en dårlig løsning, en løsning som gir dårligere veiforvaltning i Norge, en svekkelse av en allerede dårlig veiforvaltning. Fremskrittspartiet mener vi bør ha sterkere nasjonal styring med veiforvaltningen i Norge. En ytterligere oppsplitting gjennom regionalisering er en strategi for dårligere veier. Jeg siterer fra side 11 i stortingsmeldingen: «Statens vegvesen er i dag organisert i fem regioner, og en overføring til et regionnivå med langt flere inndelingsenheter vil innebære betydelige administrative og økonomiske kostnader. Stordriftsfordeler knyttet til dagens inndeling av Statens vegvesen vil gå tapt. Samtidig kan fragmentering av organisasjonen skape kompetansemessige utfordringer på det vegfaglige området.» På side 45 heter det: «Forslaget vil samlet sett innebære en større administrasjon med flere ansatte enn i dag, og redusert mulighet for å kunne utnytte stordriftsfordeler.» Også Transportøkonomisk institutt har sett på regionaliseringen av samferdselssektoren. Jeg viser til rapport nr. 804/2005 derfra, hvor det står: «Den fysiske planleggingen og prosjekteringen av veginfrastruktur foregår på regionalt nivå(vegvesenets regioner) (vegvesenets regioner) Når det gjelder denne oppgaveoverflyttingen, er Fremskrittspartiet faktisk enig med samferdselsministeren, som på Senterpartiets landsmøte sa følgende: «(…) jeg må tilstå at det blir ganske tøft å skulle splitte de fem kontorene til 19 eller 14 eller 15. Og det er tøft å be landsmøtet bruke 300 millioner kroner til økt byråkrati framfor nødvendig vedlikehold av veier.» (…) Fremskrittspartiet mener at det ikke bare blir tøft; det er uklokt, og det medfører at vi bruker mer penger på byråkrati og mindre penger på vei. Det er å gå i gal retning! Fremskrittspartiet har merket seg at distriktspartiet Senterpartiet valgte ikke å høre på samferdselsministerens oppfordring, men støttet regionreformen med stort flertall. Samferdselsministeren må nå altså gå inn for en oppgavereform hun egentlig er imot! Fremskrittspartiet minner om at Vegvesenet nettopp har gått gjennom en stor omorganisering til fem regionkontorer. Det har redusert antall ansatte med 750 og gitt besparelser på ca. 270 mill. kr – penger som er brukt til vei: til drift, til vedlikehold og til veibygging. Vegdirektørens bekymring er også Fremskrittspartiets bekymring. Vegdirektøren sier det slik: «Blir Statens Vegvesen oppdelt blir det mindre rasjonelt og flere jobber. Bekymringen blir da at det blir dårligere kvalitet på det som i dag er øvrige riksveier, slik meldingen peker på og for lite ressurser.» Regionreformens jakt på oppgaver til et forvaltningsnivå befolkningen ikke vil ha og ikke trenger, kan altså gi dårligere veier i Norge. Vi trenger ikke denne reformen. Det er en reform som setter oss tilbake i stedet for å bringe nasjonen fremover. Todelt forvaltning, basert på kommune og stat, er en bedre løsning, også med tanke på veiforvaltningen.