Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-10:
Etter det siste innlegget, fra Fremskrittspartiets representant Hagesæter, kunne man få inntrykk av at det var på grunn av senterpartiordførere rundt omkring i landet at det ikke ble noen kommunesammenslåing. Men jeg må ærlig innrømme at jeg verken har hørt Terje Søviknes fra Os foreslå en sammenslåing med Bergen eller har hørt ordføreren i Austevoll, som også er fra Fremskrittspartiet, foreslå en sammenslåing med Os eller Sund. Så jeg vet ikke om dette er et innlegg som på en måte handler om politisk parti, eller om det tvert imot handler om at folk er opptatt av å finne gode løsninger for sine innbyggere, og at lokaldemokratiet er viktig. Nå skal det sies at jeg også er tilhenger av kommunesammenslåing, men jeg er også tilhenger av at de prosessene må drives fra lokalt hold. La oss gå bort fra det og over til det saken handler om, nemlig den gjennomgangen som departementet nå har gjort på bakgrunn av den jobben som Stortinget gjorde i forbindelse med odelstingsbehandlingen av lovverket til kommuneloven. Det siste punktet i sammendraget i innledningen i innstillingen oppsummerer vel hvor landet ligger, nemlig: «Sektordepartementene har med bakgrunn i en risiko- og sårbarhetsanalyse(…) konkludert med at det er behov for alle eksisterende tilsynshjemler, og at de derfor bør opprettholdes.» (…) Samtidig sies det at stortingsmeldingen har slått fast at det er blitt mer og mer statlig tilsyn med kommunene. Det er noe av det dilemmaet vi står oppe i. Vi har på den ene side et veldig klart ønske om at kommunene skal ha stor frihet til å finne ut hvordan de skal gjennomføre oppgavene overfor innbyggerne sine. Vi har fra vår regjerings side stadig bidratt til det gjennom å styrke økonomien og å ha mindre og mindre øremerking av tilskudd. På den andre side er det klart slått fast at vi ønsker et sterkt statlig tilsyn på de områdene der vi mener at det er viktig. Saksordføreren trakk fram dette på en god måte. Det handler om enkeltmenneskers rettssikkerhet på den ene siden og på den andre siden det som er av samfunnsmessig stor betydning. Representanten fra Fremskrittspartiet var i sitt innlegg inne på – og det er fryktelig viktig – at vi ikke skal være et land av kontrollører. På den annen side ramset han opp alle de områdene hvor Fremskrittspartiet mener det er ekstremt viktig å føre et sterkt statlig tilsyn. Litt av det som er problemet og utfordringen i dette er selvfølgelig at dagens tilsynsregime på en måte er summen av det alle regjeringspartiene pluss Fremskrittspartiet, måtte synes er store, viktige, nasjonale samfunnsmessige oppgaver. Der står vi i dag. Vi har et ønske om at mest mulig skal legges på lokalt nivå, fordi det viktige er at beslutningene forankres der. Samtidig har alle partier sine områder der man mener at akkurat der er det behov for et sterkt statlig tilsyn for å ivareta samfunnets interesser. Så ligger vi der vi ligger i dag i forhold til statlig tilsyn, og sier oss fornøyd med det. Jeg vil bare kommentere at det er fremmet et forslag, som er et helt ålreit forslag, fra opposisjonen. Frenskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti står samlet om forslaget der de ønsker at regjeringen skal meddele til Stortinget hvordan den vurderer rettstillingen på det som går på lokalt selvstyre, og det som handler om en tvisteløsning. Det mener regjeringen er gjort på en ordentlig måte, i forskjellige sammenhenger, og rapportene om det er offentlig tilgjengelige. Så mener vi fra regjeringspartienes side at det er fornuftig at diskusjonen og dialogen videre om dette skjer mellom Kommunaldepartementet på vegne av regjeringen på den ene siden og KS på den andre siden. Så vil jeg si helt til slutt: Det er fylkesmennenes jobb å gjøre en vurdering, ta en avveining, av hva slags type tilsyn man skal ha med de forskjellige kommunene, og hvilket område som er viktig. Det er jo basert på normale risikovurderinger av hvor det er viktigst at ting fungerer, og hvor det er størst sannsynlighet for at ting kan gå galt – gjerne basert på tidligere tilsyn med kommunene. Da er det ekstremt viktig, noe som også ble tatt opp av enkelte av organisasjonene på høringene, at der man ser og får rapporter om at det er systemiske svikt i kommunenes eget arbeid overfor enkeltmennesker, der er det viktig at fylkesmannen gjør et tilsyn.