Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-29:
Bakgrunnen for dette forslaget, som SV tok initiativet til, og som hele opposisjonen i komiteen står bak, er like enkel som den er alvorlig. På strekningen Oslo–Stockholm reiser passasjerer stort sett med fly fordi reisetiden med tog nå er altfor lang. Av klimahensyn må det være et mål å få flest mulig av disse passasjerene over på tog. Så enkelt er det vel! Hvordan skal vi få til det? Nye utredninger og initiativer i Sverige setter saken i et helt nytt lys. Det andre forslaget går ut på å få laget en KVU for strekningen Oslo–Göteborg. Akkurat Göteborg har blitt kalt Norges største havn. Godt over 90 pst. av godset som skal derfra til Oslo-området, går på gummihjul, altså på trailere dundrende oppover vestkysten av Sverige og gjennom Østfold, dette fordi jernbanen, spesielt på norsk side, ikke er i stand til å ta denne oppgaven. Så man vil med forslaget prøve å få til en ny giv i planleggingen av jernbaneløsninger mellom Oslo og de største byene i Sverige. Det er viktig å få på plass bedre togtilbud for både gods og passasjerer på disse strekningene på kort og mellomlang sikt, som det heter. Konseptvalgutredningene må med andre ord se på langsiktig utbygging, men også på utbedringer og delutbygginger på kort og mellomlang sikt som passer inn som del av en helhetlig plan for jernbanen på disse strekningene. Først Oslo–Stockholm: For denne strekningen er reisetiden med tog i dag rundt fem timer. Det er altfor lang tid til å kunne være konkurransedyktig med fly – det er åpenbart. Svenske SJ har signalisert storsatsing med åtte daglige avganger mellom Oslo og Stockholm fra 2022. Det er viktig at en KVU ser på tiltak som støtter opp om dette på kort sikt, og bidrar til å videreutvikle det tilbudet. Som det ble nevnt av saksordføreren, var det over 20 instanser som uttalte seg i høringen, og alle var med ulik vinkling positive til intensjonen om å øke trafikken på jernbanen mellom Oslo og Sveriges to største byer. Det tror jeg alle komitémedlemmene kan bekrefte. SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet ser et åpenbart behov for å se den svenske åtgärdsvalsstudien og den planlagte KVU-en på norsk side for Kongsvingerbanen i sammenheng. Da er altså en ny KVU for hele strekningen som vurderer alle traséalternativer, som bl.a. representanten Myrli ramset opp, mest hensiktsmessig. På strekningen Oslo–Göteborg er det en litt annen situasjon. Riktignok konkurrerer persontrafikken på tog der med privatbilen – den tar det aller meste – men her har vi hensynet til godset, som jeg nevnte. Det har vært mange utredninger og initiativ, som bl.a. representanten Jegstad nevnte. Det har skjedd i både offentlig og privat regi. Men jeg kan ikke se at det foreligger noen konkrete planer for den grensekryssende trafikken mellom Oslo og Göteborg, eller København for den saks skyld, i den hensikt å forbedre togtilbudet nå. Noen forbedringer kan gjøres på det eksisterende linjesystemet, men verken persontransport eller spesielt godstransport på strekningen Oslo–Göteborg kan være konkurransedyktig med henholdsvis personbil og lastebil før helt nye jernbanestrekninger blir bygd. En eventuell KVU må vurdere alle hittil foreslåtte traséalternativer, og representanten Myrli nevnte jo to alternativer, som er skissert tidligere. Statsråden henviser i sitt brev til komiteen – det nevnte også saksordføreren – til den overordnede strategiske utredningen som skal gjøres i regi av regjeringen for eventuelt å finne videre utredningsbehov på hele strekningen fra Oslo ned til København. Det er vel og bra, synes SV, det skal vi gjerne støtte. Men en KVU er litt mer detaljert og vil være mer førende for konkrete grep og for avgjørelser i Stortinget, sånn som vi ser det. Jeg vil komme tilbake til en del vurderinger rundt det nordiske aspektet i et senere innlegg. Vi står fast ved forslaget vårt, som vi er en del av, sammen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet.