Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Aller først til spørsmålet om det er et utredningsmessig grunnlag for ikke å samtykke i Odelstingets vedtak. Etter mitt skjønn foreligger ikke det. Tvert imot er det mange gode begrunnelser for å samtykke i Odelstingets vedtak. For dem som bruker argumenter om prosessen og lovformuleringene spiller dette, etter mitt skjønn en birolle i forhold til det faktiske argumentet om verdisynet. Slik sett tror jeg vi er mer like i denne lagtingsbehandlingen enn enkelte velger å gi uttrykk for. Så til starten på debatten, hvor Åse M. Schmidt forsøkte å skape et inntrykk av at Arbeiderpartiet har endret standpunkt fra 1993 og fram til nå. Det er helt korrekt oppfattet. Det er helt riktig at Arbeiderpartiet har endret standpunkt, og takk og pris for det. Jeg tror det er langt verre for de menneskene som ikke har evnet å endre verken standpunkt eller sitt syn på hvordan samfunnet faktisk bør fungere, fra 1993 og fram til i dag. At loven engasjerer, synes jeg er bra. Jeg tror at de som har hatt lyst, har hatt mulighet til å si sin mening om det faktiske lovarbeidet som er gjort. Ikke minst har de siste månedenes engasjement understreket det og vært sterkt preget av det. I spørsmålene som følger av denne saken, legger jeg verdier og samfunnsnormer til grunn for min vurdering av helheten. Er det grunnlag for å diskriminere homofile og lesbiske par gjennom særegne regler for heterofile? Etter mitt syn finnes det ikke noe slikt grunnlag. Tvert om finnes det mange grunner til at de skal underlegges de samme lover som heterofile. De bør også underlegges de samme rettigheter og de samme strenge regler for vurdering av omsorgsevne f.eks. i forbindelse med adopsjon eller for den saks skyld når det gjelder assistert befruktning. Mange har hevdet at vi gjennom den nye ekteskapsloven ødelegger ekteskapet som ramme. Det faktiske forhold er at i 2006 ble det inngått litt i overkant av 200 partnerskap i Norge. Når disse partnerskapene i framtiden skal omfattes av ekteskapsloven, og med den som ramme, vil dette etter min vurdering på ingen måte ødelegge betydningen av ekteskapsloven, ei heller ekteskapet. Ekteskapets mest verdifulle handling foregår etter mitt skjønn verken i kirken eller på sorenskriverens kontor, ei heller etter loven. Ekteskapets viktigste ramme er etter mitt skjønn løftet mellom to mennesker som velger å gi hverandre sitt ja. Når det gjelder det at man er bekymret for ekteskapet som ramme for kjærligheten, og setter det litt i perspektiv, vil jeg få nevne noen tall fra mitt eget fylke som viser at i 2007 ble det inngått 675 ekteskap, mens 350 valgte å gå ut av det. Når vi ser det i forhold til antall partnere som i framtiden vil inngå ekteskap, synes jeg dette er helt ute av proporsjoner. I tillegg til at vi får en felles ekteskapslov, gir vi nå homofile og lesbiske rett til å adoptere, og lesbiske rett til assistert befruktning. For å ta retten til adopsjon først: Ja, det er en rett til å bli vurdert i forhold til adopsjon. Hvem som skal adoptere, reguleres gjennom et svært strengt regelverk, og det synes jeg er bra. Det tas hensyn til en rekke forhold: omsorgsevne, forsørgerevne, stabilitet, familieforhold osv. Det er ganske mange i dette land som forsøker å adoptere, og som synes regelverket er for strengt. Jeg er overbevist om at dersom homofile, lesbiske, enslige eller heterofile kommer igjennom nåløyet i forhold til adopsjon, er det noen vurderinger som er foretatt i forkant, som tjener barnet og barnets beste. Når det gjelder retten til assistert befruktning, har hovedargumentet mot vært at man fratar barnet retten til å få kjennskap til sitt biologiske opphav. Ute i det virkelige liv er det faktisk slik at mange barn ikke har den retten til kjennskap til sitt biologiske opphav, uavhengig av homofili, lesbiske, assistert befruktning eller ei. Det er et faktum slik samfunnet fungerer. Men jeg er enig i at biologisk opphav er viktig, og på mange måter er det slik naturens gang er. Mange i denne sal har muligheten til å reflektere over betydningen av det biologiske opphav sett i forhold til den loven vi diskuterer nå, nettopp på bakgrunn av at mange i denne sal, ut fra statistikken, faktisk ikke kjenner til sitt biologiske opphav. Jeg skal ikke si at Lagtingets medlemmer er i den posisjonen, men det gir grunn til refleksjoner om biologisk opphav er det som i utgangspunktet er det avgjørende viktige. Etter mitt skjønn er det selvfølgelig ikke det. Det er omsorgsevne, mulighet for forsørgelse osv. som også her er det viktige i forhold til assistert befruktning. Og et videre faktum: Jeg tror at de som velger assistert befruktning, nøye har tenkt igjennom og nøye har vurdert forhold knyttet til det å få et barn - jeg tror ikke det er det verste utgangspunktet for å bli unnfanget og komme til denne jord. Jeg skal ikke påta meg rollen å definere betydningen av Odelstingets vedtak, om det er historisk eller ei, men jeg er overbevist om at det er et riktig vedtak Odelstinget har gjort, et vedtak som vil bidra til å bryte ned - etter det jeg har oppfattet og registrert i den siste tids debatt - fordommer. Vi vil styrke likeverdet, og vi vil fremme likestilling. Samtidig vil det, etter mitt skjønn og mine vurderinger, ut fra lovens faktiske tekst, bidra til å fremme barns likeverd med hensyn til hvordan de skal få leve i dette samfunnet, uavhengig av hvordan de har kommet til denne verden, uavhengig av hvilket utgangspunkt de har, uavhengig av hvilken type foreldre de har. Det er for meg det avgjørende viktige for mitt valg og min stemmegivning i disse sakene.