Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-01-28:
I interpellasjonen spør representanten Sanner om hva som kan gjøres for at Kredittilsynet og andre tilsyn kan utvikles slik at de kan ivareta sitt ansvar i en globalisert økonomi. Noen vil vel hevde at når Høyre-representanter åpner for mer kontrolltiltak, skal det mye til for at Kristelig Folkeparti ikke gir sin tilslutning til det, og jeg kan i grunnen være enig både i mye av premissene som Sanner har gitt, og i spørsmålsstillingen. Det er kanskje også en viss frykt i interpellasjonen, sett fra Sanners side, for at Terra-skandalen i kjølvannet av den amerikanske subprime-krisen skal føre til forsøk på å regulere kapitalbevegelser. Frie kapitalbevegelser er jo som kjent - som det har vært nevnt før her - en av de grunnleggende friheter som ifølge både teori og praktisk erfaring styrker velstandsutviklingen i samfunnet. Men velfungerende markedsøkonomi forutsetter at alle aktører har samme, og fullstendig, informasjon og er i stand til å ta rasjonelle beslutninger til eget beste. Er det noe Terra-skandalen har vist oss, er det at all informasjon om kompliserte finansielle produkter ikke nødvendigvis er lett tilgjengelig, og at en del som kjøper slike produkter, har gjort det mer i god tro enn basert på rasjonelle vurderinger. I den nye verdipapirhandelloven stilles det strengere krav til informasjon og dokumentasjon ved salg av verdipapirer. Selgerne har ansvar for selv å vurdere om kundene faktisk har den erfaring og kompetanse som er nødvendig for å investere i den type papirer. Kredittilsynet har ansvar i sitt tilsyn for å påse at de finansinstitusjonene de har tilsynsansvar for, faktisk setter dette i system. Det kan ikke være tilfredsstillende at foretakene bare trenger å vise fram et skjema hvor selger har krysset av et «ja» på om kunden har tilstrekkelig kompetanse til å kjøpe et produkt. En slik vurderingsplikt blir meningsløs hvis ikke institusjonen samtidig kan dokumentere grunnlaget for sin vurdering. Jeg kan godt tenke meg å høre om finansministeren er enig i en slik premiss. En selger som får honorar som er avhengig av hvor mye vedkommende selger, vil neppe være uhildet når vedkommende skal vurdere om kunden er i stand til å kjøpe produktet. Jeg stoler på at Kredittilsynet i sine tilsynsbesøk kan avdekke om disse vurderingene er reelle, eller om det er en ren avkrysningsøvelse. Jeg går også ut fra - det har jeg vært inne på her før - at tilsynet sier noe til departementet og statsråden om hvilke ressursbehov man har for å ta denne nye oppgaven på alvor, og selvfølgelig også informerer om hvilke konsekvenser det eventuelt vil få for tilsynsgebyrene. En annen grunnleggende utfordring er til stede i en globalisert økonomi. Vi kan ha så kompetente nasjonale tilsyn vi bare vil, men de vil uansett ha begrenset handlekraft når institusjonene er grenseoverskridende. Kredittilsynet fører ikke tilsyn med filialer i Norge av utenlandske verdipapirforetak. Derfor er det som skjer på den internasjonale arenaen når det gjelder overvåking av finansinstitusjoner, avgjørende. I forrige uke var statsråden på plass i Davos for å ha en dialog om utfordringer i verdensøkonomien. På det møtet tok Storbritannias statsminister, Gordon Brown, opp at vi nå måtte få oppdatert de institusjonene som overvåker de globale finansmarkedene, og da i særlig grad IMF. Et mer effektivt globalt varslingssystem kunne kanskje gitt økt oppmerksomhet på et tidligere tidspunkt om de ubalanser som subprime-utlåningen i USA bygde opp, og som vi har sett smitte over i mange andre markeder. Jeg tror Gordon Brown har et viktig poeng. Frie kapitalbevegelser er et gode, men det er ingen naturlov som sier at alle tjener på det. Skal forbrukere, kommuner og andre få like stor glede av det som ressurssterke, globale finansinstitusjoner, må de svake partene - de med minst informasjon - beskyttes mer effektivt. Og mer effektiv beskyttelse kan fortrinnsvis kun sikres gjennom overnasjonale institusjoner som noenlunde kan matche nettverket til de globale finansinstitusjonene. Alternativet er verre. Alternativet til sterkere overnasjonale myndigheter kan fort bli mer proteksjonisme, og det tror jeg vi alle ville tape på.