trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Eg er svært godt klar over at barnevernsbarn er blant dei gruppene som kjem dårlegast ut både i utdaningssystemet, i arbeidslivet og sosialt seinare, at vi ikkje klarar å utjamne sosiale forskjellar, og at mange av dei ender opp svært dårleg i det norske samfunnet. Vi gjer mykje som kan betre den situasjonen. Eg meiner at det kanskje aller viktigaste er den barnehagerevolusjonen som vi er i ferd med å avslutte. 95 pst. av alle 5- og 6-åringane som begynner på skulen, har no vore innom eit barnehagetilbod. Tilbodet til ungar om ein sosial arena der dei kan lære og få eit betre grunnlag saman med andre, er mykje betre enn det har vore tidlegare. Så styrkjer vi den tidlege innsatsen dei første skuleåra. Skal ein ta tak i dei utfordringane, må det gjerast med ein gong, ein kan ikkje vente og sjå. Nettopp derfor brukar vi 1 milliard kr til fleire lærarar og innfører systematisk kartlegging dei første skuleåra for å ta tak i alle som slit, tidleg.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Regjeringen arbeider for at en størst mulig andel av kvoter til kvotepliktig virksomhet etter 2012 skal selges. På denne måten vil kvotesystemet ivareta prinsippet om at forurenser skal betale. Jeg vil videre vise til Ot.prp. nr. 66 for 2006–2007 om endringer i klimakvoteloven, som også utenriksminister Støre viste til i Stortinget 24. oktober, der det står: «Regjeringen vil arbeide for at EUs kvotesystem skal baseres på at det ikke tildeles vederlagsfrie kvoter etter 2012. Norske kvotepliktige bedrifter kan derfor ikke basere seg på tildeling av vederlagsfrie kvoter etter 2012. Dette vil imidlertid måtte vurderes i lys av EUs politikk på området.»
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Som sagt: Det som er viktig no, er at vi jobbar for eit system etter 2012, både i Noreg og i EU-samanheng, der kvotar i størst mogleg grad skal seljast. Det betyr for norske verksemder at dei må leggje til grunn at det ikkje vil vere gratistildeling, men at kvotar vil seljast etter 2012. Så er det slik at når EU endeleg har vedteke sitt system, lagt rammene for sitt kvotesystem fast, må vi kome tilbake til å gjere dei nødvendige vurderingane om korleis vi skal innrette vårt eige system her i Noreg.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Det er slik at rammene for EUs langsiktige system ikkje er endeleg fastsette. Men både vi og veldig mange andre jobbar for eit system der kvotar i størst mogleg grad skal seljast. Det vil vere det mest velfungerande systemet og den mest velfungerande marknaden. Det vil vere det som i størst grad følgjer eit viktig prinsipp, som det elles er brei semje om, nemleg at forureinaren skal betale. Derfor må norske verksemder ikkje leggje til grunn at det vil verte gratistildeling etter 2012. Det er det vi jobbar for overfor EU òg. Så må vi sjølvsagt kome tilbake, når EU endeleg har fastsett rammene for sitt system, til korleis vi skal gjere vårt system endeleg i Noreg. Men utgangspunktet er altså at ein ikkje må leggje til grunn at det vert vederlagsfrie kvotar etter 2012.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Mine kommentarar i TV 2-nyheitene ved den aktuelle anledninga galdt plikta som alle kommunar har til å gi den spesialundervisninga som er lovpålagd. Det er ekstremt viktig. Vi veit dessverre at for mange elevar ikkje får oppfylt sin lovpålagde rett til spesialundervisning, og nokon må stå opp for dei og gjere det krystallklart. Kommentarane var ikkje retta mot den konkrete budsjettsituasjonen i Lunner kommune, og eg hadde ikkje vore i kontakt med kommunen om denne saka. Eg kan ikkje sjå at kommentarane skulle føre til at det vart skapt tvil, snarare tvert imot. Det eg var oppteken av, var å peike på at det er viktig at alle elevar som treng det, får den spesialundervisninga dei har krav på etter opplæringslova. Det sa eg òg i mine kommentarar, og eg trur eg tvert imot gjorde det klarare at ein må følgje lova. Den retten til spesialundervisning som elevane har, kan ein ikkje sjå bort frå, og innhaldet i spesialundervisninga skal ikkje verte redusert på grunn av f.eks. manglande dekning i kommunebudsjetta.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Det vil sjølvsagt vere heilt utenkjeleg for meg å blande meg inn i budsjettbehandlinga i ein kommune i Noreg, fordi det er eit lokalt ansvar. Det som derimot er mitt ansvar å blande meg inn i, og som eg synest er viktig, er for det første at alle elevar i Noreg som har krav på spesialundervisning, skal få oppfylt sin rett til det. Eg vil bruke alle anledningar òg i fortsetjinga til å gjere det så krystallklart som mogleg, for eg trur det er ein bodskap som for sjeldan når ut til både kommunepolitikarar, foreldre og ungane sjølve. For det andre vil eg i tillegg seie herfrå at det ofte vil vere behov for meir enn det lovpålagde minstetilbodet for at tilbodet om spesialundervisning skal vere godt. Eg vil sterkt oppfordre til at ein vurderer det og gir eit så godt tilbod som mogleg – òg utover det som er lovpålagt.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Eg peikte ganske enkelt på kva lova seier, og at det må følgjast. Og det vil eg fortsetje med. Så kunne eg ikkje vore meir einig i at vi må gjere ein betre tidleg innsats. Den raud-grøne regjeringa har på ein heilt annan måte enn tidlegare i Noreg teke tak i det. Det ligg no ei stortingsmelding til behandling i Stortinget der vi varslar det som allereie er lagt fram i budsjettet. Det er 1 milliard kr til kommunane neste år, til fleire lærarar og andre pedagogar i første til fjerde klasse i norsk og matematikk og til obligatorisk kartleggingsverktøy når det gjeld lesing dei første skuleåra. Vidare er det ei plikt for kommunane å ha ein kvalitetsrapport der ein går igjennom kvaliteten i opplæringa, det er ei rektorutdanning som nettopp skal fokusere på tidleg oppfølging – for ikkje å snakke om det som skjer før skulestart, at vi no har hatt ein barnehagerevolusjon. Det året eg vart fødd, i 1971, gjekk under 3 pst. av barna i Noreg i barnehage. No er det 95 pst. av dei som begynner på skulen, som har det faglege og sosiale grunnlaget. Dét er tidleg innsats i praksis.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
I en skole som sliter med store kvalitetsutfordringer, er det en absurd idé i det hele tatt å tenke tanken om at man skal bringe opp for registrering seksuell legning hos barn. Poenget er jo at dette kommer i fokus. Statsråden sier at det er mobbing som er hovedspørsmålet i elevundersøkelsen, og relasjoner til det som skal registreres. Men spørsmålet i elevundersøkelsen tar jo opp akkurat forholdet til seksuell legning, om man er blitt mobbet på grunn av seksuell legning, og det er de opplysningene som skal registreres. Det er statsrådens ansvar at det ikke skal oppstå misforståelser i denne sammenhengen. Statsråden har så langt i spørretimen ikke bidratt til å rydde opp i de misforståelsene. Kan statsråden nå garantere at denne typen opplysninger ikke under noen omstendigheter under Solhjells vakt i Kunnskapsdepartementet vil bli foreslått registrert?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Mitt hovedspørsmål går til kunnskapsministeren. Vi har bak oss en periode hvor veldig mange tidligere barnevernsbarn har kommet frem med sine historier om at de ikke har fått den opplæringen som de har krav på. Fra alle partier har det blitt sendt beklagelser til disse barna. Mange av dem har søkt om billighetserstatning, og vi har alle egentlig lagt til grunn at dette er noe som hører historien til. Så opplever vi at det er gjennomført kontroll i Sør-Trøndelag fylke, hvor barnevernsbarn ikke får den opplæringen de har krav på når de er i institusjon. I Verdens Gang 3. november står det bl.a.: «Av 22 barn boende på institusjoner i Sør-Trøndelag, hadde bare to barn fått den undervisningen de har krav på.» Dette skjer mens statsråd Solhjell har vakt i Kunnskapsdepartementet, og jeg vil gjerne be statsråden gjøre kort og greit rede for hva han har gjort for at denne situasjonen ikke skal oppstå.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg synes rett og slett dette svaret var særdeles passivt, fordi det skyver ansvaret, som statsråden ofte gjør, over på andre, i denne omgang kommuner og fylkeskommuner. Situasjonen er mer enn alvorlig. Det står bl.a. her: «Noen elever er nektet skoletilbud og tilbys hesteridning eller tilfeldige jobber på bedrifter.» Nå har altså denne regjeringen sittet i tre år, og de hevder at de har brukt mye tid på å avsløre disse forholdene. Men i denne situasjonen, med dette resultatet, kan da umulig statsråden lene seg tilbake og peke på fylkeskommunen og kommunen. Man må jo umiddelbart igangsette strakstiltak for å rette opp dette, slik at ikke enda flere barn som er i barnevernsinstitusjoner, skal lide under den passivitet som denne statsråden nå viser ved denne problemstillingen. Dette er noe som kan løses mye raskere. Spørsmålet blir da: Hvordan vil statsråden sette seg i ledersetet for å løse dette problemet som er alvorlig for barna i institusjon?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg har gleden av å stille følgende spørsmål til justisministeren: «I skriftlig spørsmål nr. 1539 for 2007-2008 svarte statsråden at det ikke er noen faglige eller andre hensyn som er så viktige at lokalisering av domstol i Søndre Vestfold må tas opp på nytt. Den faglige vurderingen konkluderte med at Larvik var best egnet. Økonomiske hensyn gjorde at valget ble Sandefjord. Nå er premissene for Stortingets vedtak fullstendig endret, og økonomien ved de to alternativene er like. Hvorfor vil ikke statsråden gi Stortinget mulighet til å vurdere saken på riktig faglig grunnlag?»
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er i grunnen litt overrasket. Den faglige vurderingen i den norske offentlige utredningen var entydig og enstemmig på at Larvik var det beste faglige valget. Men i stortingsmeldingen anbefalte departementet Sandefjord. Årsaken til det var følgende: «Hvis den sammenslåtte domstolen lokaliseres i Sandefjord, vil det være mulig å gjennomføre sammenslåingen med en utvidelse av de eksisterende lokalene. Hvis domstolen lokaliseres i Larvik vil det måtte anskaffes nye lokaler. Departementet har derfor» – altså på denne bakgrunn – «valgt å foreslå Sandefjord som sete for en sammenslått domstol.» Nå er dette gamle saker, og det har skjedd mye. En av de tingene som har skjedd, er at den økonomiske fordelen Sandefjord hadde, er borte. Larvik og Sandefjord er nå likestilt økonomisk, mens faglig var Larvik å foretrekke for syv år siden – og det kan hende at Larvik fortsatt er det. Utgangspunktet er at Stortingets beslutning, når slike premisser endres, bør kunne reformeres. Det er også slik at Domstolsadministrasjonen i Østfold og Telemark tillater en slik endring og har tatt initiativ til en slik endring. Hvorfor vil ikke statsråden være med på det i denne sammenheng?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg takker igjen for svaret, men jeg ble ikke spesielt mer begeistret. Jeg vil bare presisere at premissen for at jeg har tatt opp spørsmålet, er ikke at jeg nødvendigvis vil ha lokalisering til Larvik, men at den beste faglige og økonomiske plasseringen bør velges. Som statsråden selv sier, er dette beslutninger som er syv–åtte år gamle, og de er basert på et grunnlag som kan ha endret seg. Når vi nå får helt nye premisser syv år etter, og gjennomføringen av lokaliseringen ikke er kommet lenger enn det den er i Søndre Vestfold, er det for meg fullstendig uforståelig at ikke statsråden mener det er riktig å ha en ny, faglig gjennomgang av hvor denne domstolen bør plasseres. Kanskje er konklusjonen en annen i dag enn den et enstemmig strukturutvalg kom med for sju år siden. Men premissene er nå annerledes. Det er vektige argumenter, domstolene ser annerledes ut, og hele hovedargumentasjonen som Stortinget ble presentert for, og som Stortinget baserte sin beslutning på, er nå snudd på hodet. Jeg synes det er vanskelig å forstå at statsråden ikke tar dette mer alvorlig.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-05:
I forrige spørretime stilte jeg spørsmål om åpenhetstankegangen som SV og Venstre har stått sammen om. SV og Venstre har sammen også vært veldig engasjert i personvern. I forrige spørretime måtte SV-statsråden som da møtte, innrømme at hun hadde tapt kampen i Regjeringa om åpenhet. Når vi ser dette høringsnotatet, der det går fram at man virkelig kan spore informasjon tilbake til elevene – sjøl om statsråden påstår at man ikke kan det – og at man virkelig skal registrere de aller mest personlige data om en elev, uten at statsråden klarer å forklare hvorfor det skal gjøres, og hvorfor det er så enormt viktig at disse personlige dataene skal registreres, lurer jeg på: Har SV tapt i Regjeringa igjen, eller har man bare blitt lurt?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-05:
Mye kan gjøres i det godes hensikt, men det er vel også slik at ting kan brukes på feil måte. Jeg vil sitere Datatilsynet: «Dette er i praksis en blankofullmakt til å avkreve og registrere alle typer sensitive opplysninger i uoverskuelig fremtid». Og så har vi fått høre hvilke typer opplysninger det kan være. Statssekretæren svarer Datatilsynet med å si at Datatilsynet «opptrer mer som et kamporgan enn et tilsyn». Statssekretæren sier videre at «Datatilsynet forvalter det på en måte som skader deres troverdighet». Selv om statsråden ikke ønsker å høre på opposisjonen, er dette ganske tydelige meldinger fra Datatilsynet. Vi hører at man ikke har tenkt å gjøre det, men dette er å gi en blankofullmakt til å spørre barn om noe som man ikke har lov til å spørre om i arbeidslivet. Er statsråden enig med sin statssekretær når det gjelder dette?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-11-05:
Jeg merker meg med tilfredshet at statsråden ror så godt han kan. Han ror ganske bra, og han nærmer seg nå bryggekanten med tanke på det som er et ganske vanskelig tema, for Regjeringen har etter hvert en ganske dårlig record når det gjelder personvern. Dette er jo ikke første gangen denne type problemstilling kommer opp. For ca. ett år siden hadde vi nesten den samme problemstilling når det gjaldt barnehagene. Vi trodde at den ballen var lagt død. Men i brev fra Justisdepartementet så sent som 23. oktober 2008 vedrørende denne saken, sier Justisdepartementet at de har «tidligere uttalt seg kritisk til opprettelsen av et eget register over alle barnehagebarn», og at man «oppfatter at de to forslagene har en del likhetstrekk», og at de ligger nær hverandre. Man påpeker derfor «behovet for å foreta en tilstrekkelig nødvendighetsvurdering». Kan vi nå føle oss trygge på at dette ikke gjelder(presidenten klubber) barnehagebarn også? (presidenten klubber)
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-11-05:
Jeg har et spørsmål til kommunalministeren. På under to år har opp mot 10 000 mennesker i borettslagsboliger opplevd å miste boligen sin og bli satt i en livslang økonomisk klemme. Mange av disse er ungdommer, og de har kjøpt seg inn i såkalte lavinnskuddsboliger. Husbanken har finansiert om lag halvparten av de vel 4 000 lavinnskuddsboligene som er bygd de siste årene. Dagens Næringsliv har omtalt en del av disse prosjektene som statsfinansierte gjeldsbomber. På spørsmål fra Venstres Trine Skei Grande i april i år om Husbanken har gitt lån de ikke burde gitt, svarte statsråden nei. Står statsråden fortsatt ved dette?
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-11-05:
Jeg takker for dette svaret, og har et tilleggsspørsmål: I Soria Moria-erklæringen står det: «Regjeringen vil: – sette i gang et omfattende program for bygging av ikke-kommersielle utleieboliger, lavinnskuddsboliger, studentboliger og små eierboliger». Regjeringen har nå hatt tre år på seg, og i Stavanger Aftenblad lørdag 1. november i år uttalte stortingsrepresentant Eirin Sund: «Ap svikter i boligpolitikken». Har Regjeringens politikk for sosial boligbygging i realiteten vært overlatt til kreative boligspekulanter og en litt naiv husbank?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
I forbindelse med årets trygdeoppgjør økte Regjeringen minstepensjonen kun for enslige – Fremskrittspartiet ønsket som kjent å øke pensjonen for alle opp til 2G. Dette har fått konsekvenser for bostøtten. Fordi tabellene til Husbanken ikke er endret, tar man ikke den nye inntekten fullt ut inn over seg. Det resulterer bl.a. i at en del minstepensjonister som jeg har vært i kontakt med, nå har fått mindre i netto inntekt enn hva de hadde før økningen. Synes statsråden at dette er en fornuftig innretning av bostøtteordningen? Er dette noe man ønsker skal få konsekvenser også for framtiden?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-05:
Nå synes jeg statsråden nesten er nær ved å ta munnen litt for full. Han sa at han var aktiv i å føre tilsyn. Jeg vil si at det var mer tilfeldig at en fagsjef i Sør-Trøndelag klarte å avdekke dette, for det står også i samme artikkel: «Men fylkeskommunene mangler rutiner og ofte er det institusjonene som selv sto for undervisningen av barna.» Vi vet at den norske skolen har en utfordring med at man faktisk reproduserer sosiale forskjeller i stedet for å utligne dem, slik som målsettingen har vært. Det er kanskje en av de aller svakeste gruppene vi her står overfor. Jeg vil si, som foregående representant, at det er mer enn passivt det vi faktisk ser fra statsråden. Er det slik at vente og se-holdningen som er beskrevet i flere stortingsmeldinger nå, bl.a. i den siste som kom fra departementet, Kvalitet i skolen, går helt opp i departementet i forhold til å ta tak i disse problemstillingene?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-05:
Jeg vil rette følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «På TV 2-nyhetene den 16. oktober stilte statsråden opp i et intervju rundt spesialundervisning i Lunner kommune. Kommunen må kutte kostnader. Ordføreren understreket at kommunen skal drive en skole i tråd med lovverket, men statsråden bidro til å skape tvil om dette. Lunner kommune har hatt et tilbud om spesialundervisning på ungdomstrinnet utover det som er lovpålagt, og vurderer sine handlinger nøye. Var statsråden i kontakt med kommunen for å orientere seg om situasjonen før han ga sin kommentar til TV 2?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-05:
Jeg har sett innslaget flere ganger, og jeg tror det er liten tvil om at det sås tvil om hvorvidt kommunen vil følge det som er lovpålagt. Statsråden og jeg helt enige om at vi bør ha en tøffere oppfølging av det som faktisk er lovpålagt, også når det gjelder spesialundervisning. Men kommunene er også pålagt å tilpasse seg en økonomi innenfor de rammene de faktisk opplever. Her var det en kommune hvor ordføreren stod fram og garanterte at den tilpasningen ikke ville skje på bekostning av det som er lovpålagt. Jeg mener det er et ganske viktig skille i vår måte å drive samfunnet på at kommunene har både en rett og en plikt til å tilpasse seg slik de finner det mest fornuftig, så lenge de ikke bryter lovverket. Det var det jeg reagerte på da statsråden var ute og kommenterte. Jeg vil be om at han avklarer det for framtiden, slik at man ikke bidrar til å så tvil om hva som foregår ute i de enkelte kommuner.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-05:
Slik sett er jeg fornøyd med svaret. Men kunnskapsministeren vet også at i norsk skole har vi en stor utfordring i å finne nye løsninger for nettopp spesialundervisningen. Vi har fokusert veldig på dette med tidlig innsats, at man kanskje må gi spesialundervisning mye tidligere. Man har ganske stor kreativ kraft ute i de mange kommunene rundt omkring i landet, og det er igjen viktig at statsråden ser forskjellen mellom det å kommentere forhold som bryter loven, og forhold hvor kommunene tilpasser seg innenfor det som er deres grad av frihet – den friheten som lovverket gir. Det var for å ta opp det jeg mente var et lite overtramp overfor Lunner kommune i forhold til nettopp den graden av frihet kommunene skal ha til å kunne tilpasse sine tjenester, jeg stilte spørsmål i dag.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
At statsråden ikke har hatt kjennskap til hvor vanskelig barnevernsbarna har hatt det, er vel kanskje en sannhet med visse modifikasjoner. NOVA har gjort en undersøkelse som omfatter barnevernsbarn fra 1990 og fram til 2005, ca. 120 000 barn, og funnene som ble gjort der, var ikke særlig oppløftende. Tre av ti barnevernsbarn fullfører videregående skole – tre av ti. Det er ni ganger så stor sannsynlighet for at de kommer på uføretrygd sammenlignet med andre på egen alder, noe som kanskje også skyldes manglende skolegang. Hva vil statsråden nå gjøre for å unngå at fire av fem barnevernsbarn ikke får den utdannelsen de skal ha, og som de har krav på, og dermed ender på trygd eller i en svært dårlig lønnet jobb?
Martin Engeset (Høyre), 2008-11-05:
Mitt spørsmål går til kommunalministeren. Statsråden, registrerer jeg, er strålende fornøyd med tingenes tilstand i Kommune-Norge. Men etter tre rød-grønne år er det stadig flere kommuner som er i ferd med å havne i alvorlig økonomisk trøbbel. Med kraftig økte renter, økte lønnskostnader og stadig nye rød-grønne løfter er det skapt en forventningskrise hvor stadig flere kommuner presses inn i et hjørne. De rød-grønne kommuneoverføringene strekker ikke til, og vi ser kutt i velferdstilbud, nedleggelser av skoler og nedbemanning. Kommunal eiendomsskatt er et av de virkelig store og prinsipielle lokalpolitiske stridsspørsmål, og temaet har vært sentralt i en rekke kommunevalgkamper landet rundt. I denne situasjonen opplever stadig flere kommuner at de dels presses, dels trues og dels lokkes til å innføre eiendomsskatt ved et helt utidig press fra fylkesmannsembetet i ulike fylker. Det er slik at fylkesmennene i 2009 visstnok skal dele ut ca. 1 500 mill. kr i skjønnsmidler. La meg nevne noen eksempler. I mitt eget fylke har Råde kommune fått tydelig beskjed fra fylkesmannen om at man har satt av 1 mill. kr i skjønnsmidler, dersom kommunestyret gjør vedtak om å utnytte hele kommunens inntektsgrunnlag bedre. Det samme ser vi på Stord i Hordaland. Kommunen har ikke innført eiendomsskatt. Ettersom kommunen ikke utnytter sitt eget inntektsgrunnlag, må fylkesmannen være varsom med å gi kommunen skjønnstilskudd – jf. departementets retningslinjer. Mitt spørsmål til kommunalministeren er: Kan kommunalministeren være like klar som Erna Solberg var som kommunalminister i forrige stortingsperiode?
Martin Engeset (Høyre), 2008-11-05:
Da kan statsråden nå få en gyllen anledning til å legge denne ballen død én gang for alle. Kan hun nå, fra Stortingets talerstol, være like klar som daværende kommunalminister Erna Solberg var, om at eiendomsskatt er en frivillig kommunalskatt, at fylkesmannen ikke kan pålegge kommuner å innføre eiendomsskatt, og at fylkesmannen ikke skal kunne kreve at inntektsmulighetene utnyttes? For det er det vi ser eksempler på fra fylke til fylke overfor en rekke kommuner, at fylkesmannen setter en rekke kommuner under et utidig press, dels truer, dels lokker og dels presser kommunene til å innføre eiendomsskatt. Gjør man ikke det, får man ikke disse skjønnsmidlene fra den rød-grønne regjering. Kan statsråden være like klar som kommunalminister Erna Solberg i sin tid var på dette punkt?
Martin Engeset (Høyre), 2008-11-05:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I et brev til departementet 12. september skriver fylkesmannen i Østfold bl.a. i avsnittet om Råde kommune: «Fylkesmannen har valgt å sette av 1 mill. kr som gjøres avhengig av om kommunestyret gjør vedtak om å utnytte hele kommunens inntektsgrunnlag bedre,(...) (...) Anser statsråden at dette er akseptabelt?»
Martin Engeset (Høyre), 2008-11-05:
Jeg takker statsråden for svaret. I utgangspunktet kunne dette spørsmålet kanskje vært trukket i den ordinære spørretimen, siden vi hadde en runde på dette i spontanspørretimen. Men jeg opplevde gjennom spontanspørretimen at forvirringen om hva statsråden mente om dette spørsmålet, ble brakt opp på et høyere nivå. Derfor var det behov for å gjennomføre denne runden i den ordinære spørretimen også. Det som nå gjenstår etter svaret til statsråden, er om statsråden krystallklart fra Stortingets talerstol kan si og garantere at ingen av de kommunene som sier nei til å innføre eiendomsskatt, sier nei til å øke eller utvide eiendomsskatten, vil miste varslede skjønnsmidler for 2009. Kan statsråden garantere det?
Martin Engeset (Høyre), 2008-11-05:
På et meget klart og enkelt spørsmål å besvare opplever jeg at statsråden bruker veldig mange ord, opplever at det i realiteten er en helgardering, at alt fortsatt kan skje. Når jeg brukte Råde som eksempel, var det naturlig ut fra at det er en kommune i mitt eget fylke. Men jeg kan opplyse statsråden om at det ikke har manglet eksempler fra andre kommuner og andre fylker – også statsrådens eget fylke. Også en rekke andre fylker og kommuner landet rundt opplever lokalt at de settes under et utidig press, hvor de lokkes, trues eller presses til å innføre eiendomsskatt. Dette hadde jeg trodd at statsråden, som tilhører et parti som flagger høyt at de er opptatt av kommunalt selvstyre, hadde vært i stand til å slå ned på med en eneste gang og si at dette ikke var i tråd med hennes holdning og politikk. Men jeg konstaterer at så er ikke tilfellet.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-05:
La meg først takke Presidentskapet for at jeg alltid blir satt opp som første spørrer. Det gir forutsigbarhet i tidsbruken her i Stortinget. Mitt spørsmål går da til finansministeren: «Riksrevisjonen har ved sin kontroll funnet at skatteetaten ikke har nådd sine mål i arbeidet med forebygging og kontroll av skatte- og avgiftskriminalitet. Langt færre næringsdrivende enn før er blitt kontrollert de to siste årene, og intensjonen om kontroll av mer komplekse saker er ikke innfridd. Dette er nedslående resultater når en vet at bevilgningene stadig har økt i denne sektoren. Hva vil statsråden gjøre for å snu denne negative utviklingen på et så viktig område?»
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-05:
Jeg takker for svaret. La meg først si at mitt spørsmål i utgangspunktet ikke er unyansert, og hvis det er det, er også Riksrevisjonens fremstilling unyansert, fordi det er tatt direkte derfra. Jeg oppfatter at statsråden er veldig opptatt av at det blir bevilget mer. Det har også Høyre vært. Vi har vært for de bevilgningene som har blitt gjort. Men jeg er også opptatt av at ressursene blir brukt på en riktig måte, og jeg tror det er særlig viktig nå fordi vi har hatt et halvår, eller kanskje lengre tid, hvor det har vært en rekke saker som har vært uheldige for skatteetaten. Det gjelder ikke bare påpakningen fra Riksrevisjonen. Vi har hatt en smøringssak, vi har hatt persondata som har kommet på avveier, det har vært betydelige klager på aksjonærregisteroppgavene, og dette summerer seg opp til ganske mye misnøye.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-05:
Jeg tror det er viktig at skatteetaten har en god anseelse blant publikum, og selvsagt er det viktig at den får mer ressurser. Jeg tror også det er viktig at man ser på hvordan den fungerer, at man ser på organiseringen. Vi har jo tidligere i høst utvekslet oppfatninger om skatteetatens håndtering av f.eks. gamle skattesaker hvor mediepress måtte til for å flytte på posisjonene. Det har altså vært en rekke ting – jeg vet ikke om det er fordi folk flest også er opptatt av det. Men jeg tror at skatteetaten på et vis skal være hevet over i hvert fall altfor mye kritikk. Folk skal være misfornøyde med å betale for mye skatt, ja, men dette skal kontrolleres og følges opp på en god måte. Jeg håper statsråden kan bidra enda bedre til det.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-05:
«Lånetilgangen reduseres nå sterkt for kommunene, ifølge meldinger fra både Kommunekreditt og Kommunalbanken, og renten er økende. Den såkalte risikovektingen for norske kommuner er på 20 pst., i motsetning til de øvrige nordiske land, hvor den er på 0. Kredittilsynet har tidligere anbefalt vektingen redusert til 10 pst. Vil statsråden, med bakgrunn i lånekrisen og vanskelige økonomiske tider for norske kommuner, ta et initiativ til at risikovektingen nå settes ned slik at kommunenes lånekostnader reduseres?»
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-05:
Jeg takker for svaret. Jeg tenkte å bringe diskusjonen litt ned på et mer praktisk plan enn alle disse reglene som vi nå er blitt forelagt. Det er slik at Basel II-regimet gjelder ikke bare i Norge, det gjelder også i andre land. Faktisk i hele Europa har man en vekting på 0 pst. Uten å diskutere direktiver, implementeringen i Norge osv. kunne jeg ha lyst til å spørre finansministeren om følgende: Hvis det var mulig i henhold til de internasjonale forpliktelser, avtaler osv. som vi har, å komme ned på 0 pst. og dermed spare norske kommuner for en kostnad på kanskje 600–700 mill. kr i året, ville hun da bidra til det?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-05:
Da vil jeg gjerne stille spørsmålet på en litt annen måte. Jeg tar igjen utgangspunkt i en sammenligning med andre nordiske land, og også de fleste andre europeiske land. Der har man vurdert på politisk hold og i institusjonene, de kredittilsyn eller de tilsynsorganene de måtte ha, at kommuner ikke stiller med noen dårligere sikkerhet enn staten. Meg bekjent har vi ikke sett eksempler på i Norge at kommuner har gått konkurs. Hvis så skulle skje, ville det være et helt spesielt tilfelle, hvor jeg regner med at staten ville komme inn i bildet. Så, sett fra en praktisk synsvinkel, mener ikke finansministeren at også det forholdet skulle tale for at vi så på bestemmelsene?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Jeg takker for denne ukentlige muligheten til å møte representanten Flåtten og presidenten, og jeg vil gjerne svare på spørsmålet. Regjeringen har vært opptatt av å styrke arbeidet mot skatteunndragelser og økonomisk kriminalitet fra dag én. Derfor har vi styrket skatteetaten økonomisk, vi har satt av penger til å ansette egne skatterevisorer ved politikamrene, og vi har gjort det enklere å opptre lovlydig – for å nevne noe. Men arbeidet med å redusere omfanget av skatte- og avgiftskriminalitet er veldig sammensatt og utfordrende. Det dreier seg om å finne riktig balanse mellom hvor mye som skal kontrolleres og hvordan, slik at ressursene benyttes på en best mulig måte. Det dreier seg også om å fordele begrensede ressurser mellom direkte kontrollarbeid og mer indirekte og forebyggende arbeid i form av informasjon og veiledning. Det gjøres mye bra arbeid allerede. Både Riksrevisjonens Dokument nr. 1 for 2008–2009 for regnskapsåret 2007 og Skattedirektoratets årsrapport for 2007 gir etter min mening et mer nyansert bilde enn spørsmålet kan gi inntrykk av. Tallet på kontrollerte næringsdrivende har gått noe ned, men det er særlig andelen kontrollerte som har gått klart ned. Det skyldes at det har vært en kraftig vekst i antallet nye næringsdrivende, spesielt i 2007. Det henger jo sammen med en kraftig høykonjunktur. Det er dessuten slik at det er mengden av de relativt enkle ligningskontrollene som er redusert mest, ikke i nevneverdig grad antallet tyngre bokettersyn. Men jeg vil ikke unnslå at det har vært krevende for skatteetaten å følge opp i en høykonjunktur. Skatteetatens kontrollarbeid er erfaringsmessig mest utsatt i tider med et stramt arbeidsmarked og høy turnover i de viktige stillingsgruppene som utgjør kontrollekspertisen. 2007 var et slikt år, og utviklingen i etatens kontrollresultater bør etter mitt skjønn også vurderes i lys av det. Jeg vil avslutningsvis framheve at arbeidet med å redusere omfanget av svart økonomi og skatteunndragelser fortsatt er et av skatteetatens viktigste satsingsområder. Derfor sluttet Stortinget seg til et forslag fra Regjeringen om å bevilge 50 mill. kr ekstra til dette formålet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2008, og derfor foreslår Regjeringen å styrke innsatsen på dette området med nesten 100 mill. kr i 2009. Denne siste storsatsingen er nærmere beskrevet i den framlagte budsjettproposisjonen for Finansdepartementet, og skal særlig styrke det kompliserte kontrollarbeidet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Først bare en liten kommentar til spørsmålsstillingen. Det er ikke langt færre næringsdrivende som er kontrollert, men det er andelen kontrollerte som man ikke har klart å opprettholde i en situasjon med høykonjunktur. Men jeg er enig med representanten Flåtten i hvor viktig dette arbeidet er, fordi det handler om seriøsitet for alle næringsdrivende, respekt for at man skal følge de skattereglene som er. Det har også å gjøre med seriøsiteten når det gjelder ting som ikke direkte angår skatte- eller avgiftsinnbetalinger, men ting som angår arbeidsforhold, altså en generell sjekk av seriøsiteten i bransjen. Det er derfor vi nå både i forbindelse med revidert og i forbindelse med statsbudsjettet har foreslått for Stortinget å styrke denne innsatsen. Så bare en kort kommentar til de andre spørsmålene som ble tatt opp. Det er flere krevende saker som Skattedirektoratet har hatt å håndtere. Spørsmålet om personnumrene ble det umiddelbart tatt affære på. Den saken tok både Skattedirektoratet og Finansdepartementet kraftig tak i. Det andre spørsmålet som ble tatt opp, har jeg ikke noen ytterligere kommentarer til nå, bortsett fra å si at i rutinene for det som gjelder for framtiden, er det strammet kraftig inn med hensyn til hva som anses som akseptabelt i forhold til forretningsvirksomhet opp mot Skattedirektoratet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Vi har jo undersøkelser blant befolkningen om hva slags tillit man har til skatteetaten der skatteetaten når veldig høyt opp, og folk er veldig godt fornøyd med den servicen de får. Det er utrolig viktig, og det er ganske godt gjort også. Folk skal selvfølgelig betale sin skatt og sine avgifter med forståelse, men det kan jo likevel være sånn at man ikke i utgangspunktet skulle tro at skatteetaten var blant dem som rangerte høyt på tillitsbarometeret. Men jeg er helt enig med Flåtten i at det også krever at man har for øye hele tiden både i den virksomheten som gjennomføres når det gjelder kontroller, at folk ser at man ikke slipper unna med skatteunndragelser, og også generelt sett med hensyn til hvordan man behandler personopplysninger, og at man er profesjonell i forhold til grensen mellom Skattedirektoratet og skatteetaten og private bedrifter, som er leverandører til samme etat. Jeg er enig i at vi må fokusere på dette hele veien. Men Skattedirektoratet og skatteetaten har lyktes godt så langt. Det er ikke gjort av seg selv. Det må man fortsette å jobbe med for å opprettholde tilliten.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Vi har i Norge lagt stor vekt på at kapitaldekningsreglene for banker og andre finansinstitusjoner skal sørge for at disse har en god og tilstrekkelig soliditet. Lovendringer og ny kapitalkravsforskrift som gjennomfører de såkalte Basel II-reglene og de oppfølgende EØS-reglene, direktivene 2006/48/EF(CRD) og 2006/48/EF(CAD) (CRD) (CAD) Finansdepartementet sendte 14. juni 2006 ut høringsbrev om «nytt kapitaldekningsregelverk–utkast til forskrifter». Høringsnotatet og forslaget til ny kapitalkravsforskrift som var vedlagt høringsbrevet, var utarbeidet av Kredittilsynet. Av høringsnotatet framgår det at Kredittilsynet vurderer risikoen ved engasjementer med en kommune eller fylkeskommune som høyere enn risikoen ved tilsvarende engasjementer med den norske stat. Finansdepartementet er enig i Kredittilsynets vurdering om at utlån til norske kommuner og fylkeskommuner har høyere risiko enn utlån til den norske stat. Det framgår av direktiv 2006/48/EF bilag VI del 1 punkt 2 nummer 9 første ledd: «Engagementer med regionale regeringer og lokale myndigheder behandles som engagementer med centralregeringen i det pågældende land, hvis der ikke er nogen forskel i risiko mellem disse engagementer, fordi de førstnævnte instanser har beføjelser til at inddrive midler, og hvis der findes særlige instutionelle bestemmelser, som reducerer risikoen for, at de misligholder deres forpligtelser.» Dette er en dansk oversettelse. Etter departementets vurdering gir ovennevnte direktiv ikke adgang til å fastsette en risikovekt på lån til norske kommuner og fylkeskommuner som svarer til risikovekten på lån til den norske stat. Laveste mulige risikovekt på lån til kommuner er derfor i henhold til direktivet 20 pst. På denne bakgrunn er risikovekt for utlån til kommuner satt til 20 pst. Risikovekten ved utlån til kommuner ble for øvrig ikke endret i forhold til de tidligere reglene i kapitalkravsforskriften fastsatt 14. desember 2006.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Det er selvfølgelig viktig å gå gjennom hvordan disse tingene er vektet. Men utgangspunktet for spørsmålsstilleren er den situasjonen vi nå har i finansmarkedet og situasjonen for Kommunalbanken og Kommunekreditt. Jeg vil advare mot at man nå i lys av disse utfordringene senker kravene til det som dreier seg om soliditet. Det kan være en spørsmålsstilling vi får opp i mange sammenhenger. Bortsett fra dette skal jeg ikke avvise problemstillingen, men jeg mener at begrunnelsen for å sette kapitaldekningskravet der det nå ligger, er god, og er godt belyst.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-05:
Vi er ikke ukjent med at enkelte kommuner på enkelte tidspunkt har hatt store problemer. Likevel har man klart å ordne opp i de situasjonene på en slik måte at man ikke har kommet i en situasjon der man har misligholdt sine forpliktelser, så vidt jeg vet. Jeg er enig i Kredittilsynets utgangspunkt, at det er forskjell på den sikkerheten den norske stat stiller opp med, og den kommuner og fylkeskommuner kan stille opp med, og at man vurderer den risikoen ulikt. Det synes jeg det er en rimelig god begrunnelse for i utgangspunktet. Så til situasjonen for kommuner som nå rapporterer om utfordringer med finansiering. Vi har en utfordring når det gjelder finansmarkedet, med rentenivå osv., som spørsmålsstilleren var inne på innledningsvis. Men jeg tror vi skal være veldig varsomme med å koble vårt ønske(presidenten klubber) om å se et finansmarked som fungerer bedre,(presidenten klubber igjen) med bedre muligheter for kommunene til å låne og de spørsmålsstillingene som her tas opp av representanten Flåtten. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Spørsmålet lyder: «Stikkprøver Riksrevisjonen har gjort av 25 større veibyggingsprosjekter viser at ti hadde store overskridelser. I tillegg ble det påvist graverende regelbrudd som bl.a. manglende anbud, rot og forsinkelser. Over halvparten av prosjektene ble forsinket. Riksrevisjonen påtaler altså store mangler i gjennomføring og sluttføring av veiprosjekter i regi av Statens vegvesen. Hva vil statsråden gjøre for å rydde opp i de forhold som er påpekt av Riksrevisjonen, og for å sikre bedre gjennomføring av veiprosjekter?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg takker for svaret. Innholdet i rapporten fra Riksrevisjonen underbygger langt på vei presseoppslag knyttet til Riksrevisjonens konklusjon, nemlig at vi har veiprosjekter som virker å være ute av kontroll. Riksrevisjonen refser faktisk norsk veibygging. Hvis man skal ha tilleggsarbeid, skal det brukes anbud, slik at hvis man da velger å kjøpe eller gi konkrete oppdrag om tilleggsarbeid, skal det dokumenteres. Hvis veiprosjekt blir forsinket, skal det brukes ulike økonomiske virkemidler hvor entreprenøren skal betale for forsinkelser, og når veiprosjekt avsluttes, skal det gjennomføres en dokumentasjon på avslutning, ikke minst knyttet til etterarbeid og ansvar for mulig etterarbeid. Er det behov for en større opprydding i Statens vegvesen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg takker igjen for svaret. Like fullt går jeg ut fra at statsråden tar Riksrevisjonens rapport på høyeste alvor og tar de grep som er nødvendig. Det er ikke første gangen Statens vegvesen kommer i søkelyset for kostnadsstyring. Det er heller ikke første gang det rettes søkelys mot Vegdirektoratet. Vi behandlet i går St.prp. nr. 70 for 2007–2008, om T-forbindelsen, som koster nesten 1,5 milliarder kr. I Kvalitetssikringsrapporten som vi etter hvert har fått for de ulike prosjektene, og som vi også fikk for det prosjektet jeg refererer til, står det: «Kvalitetssikringsgruppen vurderer usikkerheten i kostnadsoverslaget til å være større enn det prosjektet selv har konkludert med.» Dette ser ut til å fortsette. Det fortsetter i helt nye prosjekter – prosjekter i størrelsesorden 1,5 milliarder kr – hvor kostnadsanslagene synes å være vel optimistiske. Det tyder det på at det fortsatt er manglende forståelse for.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-05:
Denne Regjeringa har satsa på veg – me har ikkje berre prata om veg – me har no meir pengar til å drifte, vedlikehalde og investere i vegnettet vårt. Me er opptekne av at dei løyvingane som kjem på vårt område, skal gi mest mogleg veg og bane. Regelverket for offentlege kjøp er eitt av fleire tiltak som skal bidra til å sikre dette. Eg tek Riksrevisjonens kommentarar alvorleg, og me har brukt dei, og vil bruke dei, til å verte stadig betre. Eg presiserer at Riksrevisjonens stikkprøver på dei oppgitte vegprosjekta fyrst og fremst er knytte til overskridingar på entreprisekontraktar. På større vegprosjekt er det vanleg med mange enkeltkontraktar. Avvik i tid og kostnad på ein enkeltkontrakt treng ikkje føre til tilsvarande avvik på det totale vegprosjektet. Statens vegvesen nyttar i det alt vesentlege kontraktar med regulerbare mengder. Arten av arbeida er slik at mengdereguleringar alltid vil oppstå, og dei vil kunne føre til avvik i tid og kostnader samanlikna med inngått kontrakt. Slike reguleringar må ikkje forvekslast med endringar som avbestillingar eller som bestilte tilleggsarbeid til inngått kontrakt. Det kan gjerast større tilleggsbestillingar i ein entreprisekontrakt utan at det er naudsynt å innhente nye anbod på tilleggsarbeida. Eg er oppteken av at kvaliteten på Statens vegvesen si planlegging, prosjektering og kostnadsstyring er god. Dei forholda som Riksrevisjonen tek opp, viser at det er rom for forbetringar. Til dømes utgjer kostnadene for bestilte tilleggsarbeid i entreprisekontraktane ein for stor prosentdel samanlikna med inngått kontraktsum. Statens vegvesen har sett i verk ei rekkje tiltak for å betre kvaliteten på styringa av entreprisekontraktane. Statens vegvesen arbeider no målretta med forbetringar på dei områda Riksrevisjonen har peika på. Samferdsledepartementet vil følgje opp dette. Statistikken for alle avslutta vegprosjekt i 2007 større enn 5 mill. kr viser at samla sluttkostnad på landsbasis ligg 2 pst. lågare enn summen av opphavlege kostnadsoverslag. Dette er eit særs bra resultat.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-05:
Statens vegvesen gjekk igjennom ei større omlegging for nokre få år tilbake. Det meiner eg Statens vegvesen har takla på ein god måte – sjølv om ei så stor omorganisering set store krav til ein organisasjon – både når det gjaldt regionalisering og utskilling av Mesta, som kom forholdsvis tett på kvarandre i tid. Eg har full tillit til at Statens vegvesen sin organisasjon evnar å gjennomføre prosjektstyring på ein god måte. Den kostnadskontrollen som Statens vegvesen viser til, syner at dei evnar det. Og me ser det i dei årlege årsrapportane som me får. Eg kunne gått lenger inn i kvart enkelt prosjekt som Riksrevisjonen har teke opp. Tilleggskrav frå entreprenørar som er avviste i retten, er likevel komne med i Riksrevisjonen sin rapport. Så her er det mange ting eg kunne ha sett fingeren på, utan at me skal gå i detalj på det i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-05:
Om ein ser på statistikken for avslutta vegprosjekt større enn 5 mill. kr, som viser sluttkostnader på landsbasis i prosent av opphavleg kostnadsoverslag, så hadde me ein situasjon i 2001 der ein faktisk låg ganske langt over, på 13,2 pst. Det gjekk ned i 2003, til 8,8 pst. Det gjekk vidare ned i 2004, i 2005 og i 2006, og er no på 2 pst. under kostnadsoverslaget i 2007. Det meiner eg viser at i Statens vegvesen har ein hatt ei kontinuerleg fokusering på kostnadsstyring, og at ein i dag har eit system som verkar. Så vil ein nok sjå om ein går inn på dei prosjekta som Riksrevisjonen har teke opp, at det m.a. har skjedd ras, som måtte føre til tilleggskostnader. Det har vore krav frå entreprenørane, men i det materialet ligg at nokon er avviste i retten og nokon er framleis under behandling, så her må ein faktisk gå inn og sjå kva som ligg der. Men det viktige er at eg tek dette på alvor. Eg har teke det opp med Statens vegvesen. Dei jobbar no for å få endå betre styring, både i prosjekta og i avviklinga og avslutting av dei.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg har følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Norgeshistoriens største skogbrann i moderne tid startet i Froland kommune mandag 9. juni. Det ble allerede da bedt om helikopterassistanse, men svaret var nei. Brannen var ikke prioritert, het det. Brannen kom deretter helt ut av kontroll. Nær 27 000 mål ble flammenes rov i storbrannen, som raste helt frem til fredag 13. juni. Først da, men så altfor sent, grep man inn med nok helikoptre. Froland kommune ber nå staten bidra med 10 mill. kr til et fond for gjenreising etter skadene i storbrannen. Hva vil staten bidra med?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg takker for svaret. Jeg kunne selvsagt ha ønsket at det hadde vært klarere. Jeg må si at det var et diffust svar. Jeg er nok litt skuffet over at statsråden ikke kunne være mer konkret. Jeg vil også minne statsråden om at arbeidsgruppen som var nedsatt av Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, DSB, for et par dager siden offentliggjorde rapporten om skogbrannen i Mykland. Denne rapporten var svært kritisk til brannhåndteringen i Mykland. Rapporten viser også at en større innsats, slik det faktisk ble bedt om fra kommunenes side, ville ha avgrenset skadeomfanget betydelig. Men det skjedde altså ikke, selv om ordføreren i Froland bad om akkurat det. Dermed vil jeg påstå at det er klinkende klart at det sviktet fra sentrale myndigheters side i denne saken, noe som gjør at kommunen for så vidt havner i en klemme. La meg spørre statsråden: Mener ikke statsråden at det er et statlig ansvar å bidra i denne saken? Jeg mener at det var sentrale myndigheter som faktisk sviktet mest innledningsvis, noe som gjorde at skadeomfanget ble såpass stort.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Jeg er iallfall glad for at statsråden ikke har konkludert, verken i den ene eller andre retning. Ordføreren i Froland, Sigmund Pedersen, som statsråden kjenner fra eget parti, Senterpartiet, har hatt en god kommunikasjon med statsråden. Statsråden vet hva dette dreier seg om. Da kan man jo spørre: Hvorfor har det tatt så lang tid? Det er klart at alle momenter i denne saken burde vært kjent for statsråden gjennom de kanaler hun har til kommunen som dette angår. Løftene statsråden gav da hun besøkte brannområdet i sommer, var den gangen veldig positive. Nå er de, slik jeg oppfatter det, ikke lenger så positive. Man kan jo spørre: Hva har skjedd siden i sommer? Innser ikke statsråden at hun setter ordfører Sigmund Pedersen fra eget parti, i en svært så vanskelig situasjon i denne saken, etter de løftene statsråden egentlig så tydelig gav i sommer om å gi Froland kommune bistand i denne vanskelige saken?