Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2010-03-02:
Etter å ha hørt debatten i dag er det bare å konstatere at Regjeringen nå får bred tilslutning til å styrke kvaliteten i barnehagene. Samtidig må jeg si at jeg blir litt forundret og litt forvirret over hva som egentlig er Høyres barnehagepolitikk. Ser vi på Høyres utstillingsvindu i Oslo og det som Torger Ødegaard gjennomfører i barnehagene i Oslo, er jo det en helt annen politikk enn det Høyre på Stortinget ønsker. Torger Ødegaard har faktisk søkt departementet om å få sette i gang med læringsmål i barnehagene, og han ser jo åpenbart på barnehagene som en del av utdanningsløpet i Oslo. Da synes jeg det er litt underlig at Høyre på Stortinget er så kritisk til en regjering som ønsker at man faktisk skal kartlegge språkegenskapene til barna i treårsalderen, noe som overhodet ikke har noe å gjøre med læringsmål, og som overhodet ikke har noe å gjøre med det Høyre i Oslo prøver å gjennomføre. Så har vi sett at Dagsavisen de siste par dagene har skrevet om foreldre som går fra privat barnehage til privat barnehage og ber på sine knær om å få en barnehageplass til barnet sitt, og gjør det til en oppsiktsvekkende sak. Situasjonen er jo at foreldrene har gjort det i mange, mange år nå. Det som er det positive, er at det er færre og færre foreldre som gjør det, og forhåpentligvis slipper alle foreldre i løpet av et års tid å gå til det skrittet at man må be på sine knær for å få en barnehageplass, fordi man faktisk har fått full barnehagedekning. Vi har altså gått fra at barnehage var en rett for de få, til at det nå er blitt en rett for alle. I 1975 var det faktisk slik at det bare var 7 pst. av barna mellom ett og fem år som hadde barnehageplass, mens det i dag er slik at 96 pst. av alle barn som begynner i skolen, har vært innom barnehagen før de begynner på skolen. Det er altså den største velferdsreformen på 30 år. Vi har fått full barnehagedekning, og i tillegg har vi lovfestet retten til barnehageplass. Det meldingen nå dreier seg om, er at nå tar vi det neste skrittet. Nå har vi fått på plass kvantiteten, og nå skal vi sikre kvaliteten ytterligere. Det som er det positive her, er at til tross for den massive utbyggingen vi har hatt de senere årene, har vi likevel greid å holde oppe pedagogtettheten. Vel å merke er det slik at en del kommuner har fått dispensasjon, men det har ikke hatt negative utviklingstrekk. Men skal vi lykkes med å fylle opp de ubesatte førskolelærerplassene, er vi nødt til å utdanne mange nye førskolelærere de neste årene. Det har Regjeringen satt i gang med. Vi har utvidet utdanningskapasiteten med 900 nye førskolelærerutdanningsplasser, og hvis vi fortsetter med det de neste par årene, vil vi klare å dekke opp de ubemannede plassene i 2012. Likevel vil vi være langt fra å være i mål. Vi er – som sakens ordfører nevnte tidligere i dag – det eneste OECD-landet som verken har 50 pst. pedagogtetthet eller 80 pst. barnefaglig kompetanse i barnehagene. Så vi er nødt til å fortsette å utdanne flere. Etter hvert må vi også sette oss mer ambisiøse mål for bemanningen i barnehagene. Jeg er litt overrasket over høyresidens kritikk av barnehagene som et sosialt utjamningsmål. Fra regjeringspartienes side mener vi at sosial utjamning er viktig, for det er dét som vil gi alle barn en god mulighet, og vi vet at de barna som har gått i barnehage, har bedre forutsetninger for å klare seg senere enn barn som ikke har gått i barnehage. Vi vet også at barn av ressurssterke foreldre i større grad bruker barnehage enn barn av ikke-ressurssterke foreldre. Ergo: Barnehagen er et viktig redskap for å utjevne sosiale forskjeller. Det poengterte Fordelingsutvalget da de overleverte innstillingen sin til tidligere finansminister Kristin Halvorsen. Men dette har også blitt poengtert gjennom Folkehelseinstituttets forskningsrapport. Helt til slutt må jeg si at jeg er også litt overrasket over den store striden rundt språkkartlegging, for det framstilles som om det er noe helt nytt man skal starte med i barnehagene, og som alle førskolelærere motstridende blir revet med på. Men 90 pst. av kommunene gjør det i dag, og det er mange førskolelærere jeg har møtt i senere tid, som mener at dette er et veldig positivt tiltak for at de skal klare å kartlegge hvilke barn som trenger ekstrahjelp med språket sitt. De sier veldig tydelig og klart at skal vi klare det, er vi nødt til å sjekke alle barn, slik at vi ikke overser de barna som aller mest trenger det.