Sylvi Graham (Høyre), 2015-12-03:
La meg aller først få slå fast at årets bistandsbudsjett er historisk høyt. Etter budsjettforliket i Stortinget er bistandsbudsjettet for 2016 på 37,4 mrd. kr. Dette utgjør 1,1 pst. av Norges samlede inntekter, BNI. Jeg vil gjerne takke Venstre og Kristelig Folkeparti for et godt forlik. Europa opplever nå den største flyktningkrisen siden den andre verdenskrigen. Hundretusener av mennesker flykter for å komme unna krig og terror, og foreløpige anslag sier at minst 33 000 flyktninger og asylsøkere vil søke beskyttelse i Norge i 2016 – omtrent det samme antallet som det er innbyggere i f.eks. Gjøvik eller Haugesund by. Norges befolkning blir i økende grad oppmerksom på at dette gir vårt samfunn store utfordringer. Den norske befolkningen vil gjerne bistå og hjelpe. Nordmenn har en lang tradisjon for å gi humanitær nødhjelp og langsiktig bistand. Norge skal være et land hvor mennesker som er forfulgt, utsatt for krig, eller som risikerer livet der de kommer fra, kan søke nødhavn og få beskyttelse. Derfor må vi også si klart fra om at vi ikke aksepterer misbruk av denne ordningen. Vi har økt den humanitære bistanden til et rekordnivå. 1,25 mrd. kr går til Syria og nabolandene i år. Dette foreslås økt til 1,5 mrd. kr i 2016. Norge er blant de største giverne til Syria og nærområdene. Statsministeren har også tatt initiativ til en giverlandskonferanse for Syria som skal holdes i London i februar neste år. Bevilgningsforslaget til ODA-godkjente flyktningtiltak i Norge utgjør nå 19,6 pst. av bistandsrammen for 2016. Danmark har nylig vedtatt å bruke en tredjedel av bistandsbudsjettet på denne måten, mens Sverige kan se seg nødt til å bruke omkring 50 pst. Men hvis vi ser bort fra utgiftene til flyktninger i Norge, legges det opp til å bruke 30 mrd. kr på bistand i 2016. Total bistand for 2016 plasserer derfor Norge i verdenstoppen både i andel av BNI og ikke minst i andel per innbygger. Per innbygger er Norge klart nummer én, fulgt av Sverige og Luxembourg. FNs bistandsmål er som kjent at det skal brukes 0,7 pst., og vi har 1,1 pst. Med det historisk høye bistandsbudsjettet styrker vi innsatsen for å forebygge nye kriser og hjelpe i nærområdene. Vi fortsetter kraftløftet på utdanning for barn og unge. 58 millioner barn og 63 millioner ungdommer går fortsatt ikke på skole. Mange av dem bor i land rammet av krise og konflikt. Det har vært en formidabel økning i støtten til utdanning i fattige land hvert år siden regjeringsskiftet i 2013. Utdanning for alle er ikke bare en menneskerett, det er en betingelse for vekst og utvikling. Derfor blir jeg så trist av at Arbeiderpartiet trekker ut 100 mill. kr til utdanning i bistandsbudsjettet. Regjeringen fortsetter også å styrke satsningen på global helse. Det settes av over 3 mrd. kr til bl.a. bedret mødre- og barnehelse samt bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria. Vi slåss mot barnedødelighet og for vaksinasjon av verdens barn, bl.a. gjennom GAVI. Handel og næringsutvikling i utviklingsland er sentralt for å sikre gode vilkår for investeringer og jobbskaping i de fattigste landene. Tiltak som bekjemper korrupsjon, som etablerer et godt investeringsklima, og som sikrer skatteinntekter til felles velferd, bidrar til å skape en varig vei ut av fattigdom. Gjennom økte bevilgninger til prosjekter i regi av Norfund øker den målrettede satsingen på prosjekter innen fornybar energi, som med det bidrar til et bærekraftig grunnlag for fremtidig vekst og utvikling. Bistand innrettet mot konkrete felt som utdanning, helse og næringsutvikling sikrer en målrettet utvikling og legger fundamentet for en moderne og fremtidsrettet bistandspolitikk. Gjennom tilgang til gode utdanningsinstitusjoner, helsevesen og arbeidsplasser kan mennesker på sikt arbeide seg varig ut av fattigdom. Det er verdt å merke seg at bistandens betydning er avtagende globalt. I 1990 utgjorde bistand 63 pst. av alle kapitalstrømmer til lavinntektsland og lavere mellominntektsland. I 2013 var denne andelen redusert fra 63 pst. til 21 pst. Dette er en dramatisk reduksjon. Viktigheten av humanitær hjelp i katastrofeområder er derimot økende. I følge OECDs utviklingskomité anslås det at 50 pst. av verdens fattige vil bo i konfliktområder i 2020 og omtrent 90 pst. i 2030. Det betyr at vi har mye å gjøre i land i konflikt. Flyktningkrisen har krevd at vi gjorde noen endringer innenfor rammen av det store bistandsbudsjettet. Det er likevel uomtvistelig det største bistandsbudsjettet i norsk historie.