Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-05-03:
Først vil jeg takke representanten Haugli for å ta opp en interpellasjon som omhandler de palestinske flyktningene. Det er et spørsmål som jeg i mange år har vært veldig engasjert i. Så vil jeg takke utenriksministeren for et veldig godt svar, hvor han belyser den viktige oppgaven som UNRWA har i Midtøsten. Det palestinske flyktningproblemet har en lang historie. Opprettelsen av staten Israel og den krigen som fulgte, førte til at over 700 000 palestinere ble drevet på flukt fra sine hjem, og landsbyer ble jevnet med jorda. Flyktningene dro til nabolandene rundt, hvor det ble opprettet flyktningleirer. I kjølvannet av dette, som også har blitt nevnt, ble UNRWA startet av FN for å bistå dem som flyktet. Siden opprettelsen av staten Israel og med de påfølgende kriger og konflikter vi har hatt helt fram til nå – og fortsatt har – har også mange flere blitt drevet på flukt. I dag anslår man at tallet på flyktninger i området ligger mellom 4,5 og 5 millioner mennesker. Det er like mange som bor i Norge, for å sette det litt i perspektiv. FNs resolusjon 194 understreker flyktningenes rett til å vende tilbake til sitt hjemland, og til å motta kompensasjon for tap av eiendom. Dette er en resolusjon som ikke har blitt etterlevd eller anerkjent av Israel, og er i dag et av kjernepunktene som må løses for å få til en framtidig fredsavtale. Representanten Haugli stiller spørsmål om hvorfor så mange fortsatt lever i flyktningleirer. Svaret på det er: De gjør det fordi så lenge det ikke er blitt noen politisk løsning mellom Israel og palestinerne, og så lenge returretten ikke er avklart, er det egentlig umulig å bli bosatt i noe annet land. Det ville etter mitt syn vært en katastrofe om man begynte å bosette palestinske flyktninger i et tredjeland uten at spørsmålet om rett til retur var avklart. Flyktningspørsmålet henger nært sammen med det som er hovedproblemet, nemlig at det palestinske folket fortsatt ikke har fått sin selvstendige stat. Skal vi få en løsning på flyktningproblemet, få en stans i undertrykkelsen av det palestinske folket, så må vi få en løsning. Situasjonen er etter mitt syn ikke spesielt lys, og jeg er bekymret med tanke på å få til en varig fredsavtale. Den humanitære situasjonen for flyktningene i leirene er veldig krevende. Vi ser f.eks. i Libanon hvordan flyktningene kjemper for retten til å kunne delta i arbeidsmarkedet. Selv har jeg besøkt flere leirer, og opplevd på nært hold den fortvilelsen og frustrasjonen som eksisterer der. Når det gjelder UNRWA, mener jeg, i likhet med utenriksministeren, at det er den viktigste FN-organisasjonen i Midtøsten, som sørger for at flyktningene fortsatt er på den internasjonale dagsordenen, at de får hjelp til helse og utdanning, og at mange får arbeid. Det betyr ikke at organisasjonen ikke trenger å forbedres. I likhet med mange FN-organisasjoner er det også her behov for reformarbeid. Og som utenriksministeren påpekte, foregår det et arbeid for en mer effektiv og målrettet organisasjon. Norge er en viktig bidragsyter til UNRWA. Vi må selvfølgelig benytte de kanalene vi har for å bidra til en positiv utvikling, og til å drive reformarbeidet framover. Jeg mener også det er viktig å sikre organisasjonen et økonomisk fundament som gjør det mulig for dem å gjennomføre de oppgavene de har. At UNRWAs budsjetter ikke dekkes over FNs regulære budsjetter, men av frivillige bidrag fra medlemslandene, er selvsagt en utfordring i en tid hvor mange land kutter i sine bistandsbudsjetter. UNRWA forklarer på sine hjemmesider at årsaken til at det er sånn, er at den gangen organisasjonen ble opprettet, mente FN og medlemslandene at det ville være i både organisasjonens og flyktningenes interesse at de samlet bidrag frivillig. Jeg ville tro at det ville være mer fornuftig med en mer stabil og forutsigbar finansiering. Situasjonen for de palestinske flyktningene og det palestinske folket gjør at det internasjonale samfunnet må stille opp fram til vi får en fredelig løsning. UNRWA gjør her en utrolig viktig jobb. Det er nødvendig at land som Norge støtter opp om dette arbeidet og bidrar til å forbedre organisasjonen sånn at den kan bistå flyktningene som best den kan.