May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-18:
Vi har hatt en diskusjon i komiteen, og vi kommer ikke til å ta replikker på hovedtalerne. På grunn av at det er så sent, og at vi har en sak til i dag, blir det replikker kun på statsråden. Vi skal i dag behandle endringer i lov om likestilling, Ot.prp. nr. 6 for 2001-2002. Hovedformålet med endringene i likestillingsloven er å få en mer framtidsrettet likestillingslov som er egnet til å møte de utfordringer som samfunnsutviklingen stiller oss overfor. I proposisjonen foreslås endringer i gjeldende likestillingslov samt en del nye bestemmelser, bl.a. en ny bestemmelse om seksuell trakassering. Flertallet i komiteen har vært enige om de fleste endringene som er foreslått fra departementet, og det er jeg som saksordfører glad for. De endringene vi nå behandler, vil gi oss en likestillingslov som på flere områder vil være en viktig og nødvendig skjerping for videre utvikling i likestillingsarbeidet. Vi har ikke kommet langt nok i Norge med dette arbeidet. Likestillingslovens formål er å fremme likestilling mellom kjønnene, og tar særlig sikte på å bedre kvinners stilling. Men likestillingsloven er både en ikke-diskrimineringslov og en lov som skal legge til rette for likestilling mellom kjønnene. Jeg er derfor som saksordfører glad for at flertallet i komiteen har påpekt at for minoritetskvinner er det kombinasjonen av kjønn og etnisitet som setter dem i en ekstra utsatt stilling, og at dette perspektivet må prege likestillingsarbeidet generelt. Jeg hadde håpet at SV skulle få flertall for sitt lovendringsforslag til § 1 om at loven tar sikte på å bedre minoritetskvinners stilling. Flere av høringsuttalelsene støtter SVs syn om at minoritetskvinnenes utsatte stilling burde ivaretas i en endring i lovteksten. Det at SV står alene om dette forslaget, finner jeg merkelig når vi nå i lengre tid har hatt en integreringsdebatt – en lang debatt også tidligere i dag – som har fokusert på minoriteskvinnenes situasjon. Det hadde vært naturlig at det samme storting fokuserte på dette i likestillingsloven. Komiteen har med unntak av Fremskrittspartiet sluttet seg til at virksomheter som i lov er pålagt å utarbeide årsberetninger, skal redegjøre for den faktiske tilstanden når det gjelder likestilling i virksomheten, i sine årsberetninger. Arbeidsgiver skal arbeide aktivt, målrettet og planmessig for likestilling mellom kjønnene innenfor sin virksomhet. Det skal i årsberetningene redegjøres for den faktiske tilstanden når det gjelder likestilling. Det skal redegjøres for tiltak som er iverksatt, og tiltak som planlegges iverksatt for å fremme likestilling og forhindre forskjellsbehandling i strid med likestillingsloven. Komiteen mener dette er en viktig endring av loven, som vil føre til at likestilling blir satt på dagsordenen i de ulike virksomheter. SV ønsket at forslaget skulle utvides til at det også skulle utarbeides handlingsplaner i de ulike virksomhetene, men det ble vi stående alene om. Komiteens flertall har presisert at Arbeidslivslovutvalget, nedsatt av regjeringa Stoltenberg den 31. august 2001, skal gjennomgå og vurdere arbeidsmiljølovens regelverk på ikke-diskriminerende områder og fremme forslag om en regulering som kan bidra til å nå målet om et arbeidsliv for alle. Utvalget må i behandlingen av de ulike spørsmålsstillingene også vurdere kjønnsperspektivet knyttet til diskriminering og arbeidstid. Komiteens flertall, fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, tar utgangspunkt i at likestillingsloven gjelder på alle områder, med unntak av «indre forhold» i trossamfunn. Her er komiteen uenig, og SV fremmer forslag om at loven skal gjelde på alle områder. Tida er nå inne for at likestillingsloven skal gjelde Den norske kirke og trossamfunn. Kirkerådet sier i en høringsuttalelse fra februar 2000 at intensjonene i likestillingsloven er i godt samsvar med kristen etikk, og at likestillingsloven er i pakt med Den norske kirkes egen strategiplan for å hjelpe kvinner fram i alle posisjoner i kirke og samfunn. Det er merkelig at ikke flertallet i komiteen støtter Kirkerådets syn. Dette handler om menneskerettigheter, og SV ønsker med sitt forslag å fokusere på disse rettighetene innenfor Den norske kirke og trossamfunn. Stortinget har allerede under debatten om redegjørelsen til statsråd Victor Norman vedtatt et forslag om likelønn, fremmet av SV. I likestillingsloven § 5 foreslås det nå en endring. Kvinner og menn i samme arbeid skal ha lik lønn for samme arbeid eller arbeid av lik verdi. Denne rettigheten gjelder uavhengig av om arbeidene tilhører ulike fag eller tariffavtaler. Dette er en viktig endring, da nemnda i tidligere saker har brukt at loven ikke gir muligheter for å sammenligne på tvers av yrkesgrupper og tariffavtaler. KS og NAVO og enkelte andre organisasjoner går i høringsuttalelsene imot denne endringen. De vil at markedsverdi skal være utgangspunktet for lønnspolitikken. De er på kollisjonskurs med Stortinget og komiteen, og dette lover ikke godt for lønnsoppgjør og lik lønn for kvinner og menn. Norge har ikke hatt en god nok likelønnsutvikling – der kvinneandelen er stor, er lønna dårlig. Vi kan ikke akseptere at store arbeidsgiverorganisasjoner som har ansvar for offentlig sektor, går imot likelønn som mål. Likelønn og like gode pensjonsvilkår for kvinner og menn er helt nødvendig for å oppnå likestilling. SV og Senterpartiet ønsker også å fjerne forskjellsbehandlingen av kvinner og menn med uregelmessig arbeidstid. Skillet mellom skift- og turnusarbeid er et tradisjonelt og urimelig skille mellom kvinne- og mannsarbeid. Dette er i strid med likestillingsloven. Det har man faktisk fått medhold i. Skift- og turnusarbeid må likestilles. Komiteen har videre sluttet seg til lovens fokusering på seksuell trakassering og viser til at arbeidsgivere, ledelse i arbeidslivet, organisasjoner, barnehager, skoler og utdanningsinstitusjoner har ansvar for å forebygge og hindre at seksuell trakassering skjer – innenfor sitt arbeidsområde. Jeg er som saksordfører veldig glad for at komiteen har presisert at dette også skal gjelde barnehager og skoler. Vi har en negativ utvikling i skolene, hvor mange føler seg seksuelt trakassert – både verbalt og fysisk. Det er viktig forebyggende arbeid å sette dette i fokus. Det er også viktig å gi barnehager og skoler ansvar for å hindre at dette skjer og får lov til å utvikle seg. Komiteen er opptatt av at disse alvorlige sakene blir behandlet på en slik måte at rettssikkerheten er sikret. Disse handlingene er uakseptable og straffbare, og komiteen foreslår at § 8a bør håndheves av alminnelig rett. § 21 gjelder representasjon av begge kjønn i utvalg. Jeg la som saksordfører inn et forslag om at likestillingslovens regler om representasjon skal gjelde for styrer i aksjeselskap. Selskaper med offentlig eierandel og selskaper med over 30 ansatte skal ha minst 40 pst. av hvert kjønn i sine styrer. Statsråd Laila Dåvøy og statsråd Ansgar Gabrielsen gikk ut og lovet at de skulle tvinge bedrifter til å øke kvinneandelen i styrer i aksjeselskaper. Jeg er meget skuffet over at regjeringspartiene i komiteen viser til at kjønnsrepresentasjon i styrer er et spørsmål som ikke omfattes av Ot.prp. nr. 6. De henviser til at Samarbeidsregjeringen skal utrede dette spørsmålet separat. Hvis ikke dette er et likestillingsspørsmål – hva er det da? Dette er ansvarsfraskrivelse fra regjeringspartiene i komiteen. Det er Regjeringen som har ansvar for å fremme likestilling i dette landet. SV vil også fjerne begrensningen som i dag ligger i bare å kunne bruke moderat kvotering ved opptak til utdanning, fordi det ved de ulike utdanningsinstitusjoner og i ulike yrkesgrupper er en veldig skjev fordeling mellom kjønnene. Jeg syns at komiteen har jobbet seg godt sammen i denne saken, og flertallsforslagene gir oss en bedre og mer hensiktsmessig likestillingslov. SV ønsket å gå lenger, og det er selvfølgelig fortsatt mulig å støtte våre gode forslag, som jeg opprettholder. Siden SVs forslag, nr. 6, som går på aksjeselskap, vel bare får våre stemmer, ønsker jeg å signalisere at vi sekundært vil støtte forslag nr. 3, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet.