Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2015-12-04:
Kommunenes behandling av salgs- og skjenkebevillinger har ført til opphetede diskusjoner i mangt et kommunestyre i alle år. Jeg føler meg imidlertid trygg på at dagens debatt kommer til å gå i sømmelige former, selv om helse- og omsorgskomiteen ikke har én eneste samlet komitémerknad utover å vise til de foreslåtte endringene i den delen av saken som omhandler alkoholloven. Det viser at det har vært meningsbrytning og ulike oppfatninger om proposisjonen, men det er likevel på sin plass å takke komiteen for konstruktivt arbeid for å få saken til beslutning i Stortinget før årsskiftet, slik at de ønskede endringene vil kunne tre i kraft fra 1. januar og dermed få betydning for bevillingene som etter dagens regelverk må fornyes innen 30. juni neste år. De fleste av oss er opptatt av å redusere byråkratiet både for å forenkle hverdagen for den enkelte, og også for å effektivisere, spare penger og fjerne unødvendige arbeidsoppgaver. Den lovendringen flertallet i denne sal vil vedta i dag, er en alternativ ordning som reduserer byråkratiet og samtidig ivaretar hensynet til det lokale selvstyret, behovet for å luke ut useriøse aktører og kommunenes ansvar for å føre en forsvarlig folkehelsepolitikk. Hovedformålet med denne endringen er imidlertid ikke at kommunene skal spare ressurser. Formålet er at de i stedet skal kunne bruke ressursene på en annen og mer effektiv måte, der en fornyelse etter kommunens skjønn ikke er nødvendig for å ivareta alkoholpolitiske hensyn. Kommuner som lar bevillinger løpe videre uten ny behandling, vil bl.a. kunne kanalisere midler til en grundigere oppfølging gjennom kontroll og dialogbasert samarbeid for å sikre etterlevelse av bevillingsregelverket. Fireårsregelen opprettholdes som hovedregel, men kommunene gis anledning til å beslutte at gjeldende salgs- og skjenkebevillinger likevel ikke skal løpe ut etter fire år, men gjelde uten fornyelse. For å sikre oss at kommunene fortsatt har oppmerksomheten rettet mot sin alkoholpolitikk, er det en forutsetning at man har foretatt en gjennomgang av denne etter kommunevalget for å kunne fatte et vedtak om at bevillinger videreføres uten ny behandling. Både med hensyn til at kommunene kan frigjøre store arbeidsmessige ressurser ved å nyttiggjøre seg lovendringen, og av hensyn til forutsigbarhet og trygghet for drift og investeringer for næringen, tar vi i dag et skritt i riktig retning. NHO anslår at fornyelsesprosessen har en kostnad for næringen på 21 mill. 2014-kroner. Selv om det er usikkerhet rundt disse anslagene, gir de en indikasjon på den samlede ressursbruken. Også kommunene vil spare penger. De kommunale utgiftene ved behandling av søknader om kommunale bevillinger er anslått å ligge et sted mellom 6 000 og 10 000 kr for en søknad. Det er imidlertid ikke foretatt noen beregninger av kostnader kun knyttet til behandling fornyelsessøknader, som antas å kunne være noe mindre ressurskrevende enn nye søknader. Det er i dag ca. 4 000 salgsbevillinger og et sted mellom 7 200 og 7 400 skjenkebevillinger her i landet. Selv om det finnes argumenter både for og imot at bevillinger burde godkjennes en gang for alle ved første gangs søknad, skal kommunene få avgjøre dette selv. Jeg har tro på at folkevalgte i landets kommunestyrer finner den løsning som er best egnet i den enkelte kommune. Proposisjonen inneholder også et forslag om å åpne for engrossalg til virksomheter med bevilling for en enkelt bestemt anledning. Komiteens flertall går inn for dette, noe som også er en forenkling av regelverket og vil bidra til å gi mer likhet i behandlingen av bevillingshaverne. Helt til slutt: Om det i helse- og omsorgskomiteen kan være forskjellige oppfatninger om alkoholpolitikken, er vi i hvert fall helt enige og fremmer en samlet tilråding hva gjelder den delen av proposisjonen som omhandler å gi toll- og avgiftsetaten hjemmel til å beslaglegge og destruere ulovlig importerte laserpekere.