Carsten Dybevig (Høyre), 2002-12-03:
Stortingsrepresentant Jan Arild Ellingsen har fremsatt et Dokument nr. 8-forslag der man ber Regjeringen fremme forslag om at straffelovgivningen endres slik at det innføres faste ubetingede tilleggsstraffer – uten mulighet for reduksjon – dersom kriminelle benytter seg av eller er i besittelse av våpen når de begår kriminelle handlinger. I begrunnelsen for forslaget vises det til at stadig flere kriminelle bevæpner seg når de utfører kriminelle handlinger. Denne tendensen har medført et råere og mer brutalt samfunn samt en høyere risiko for dem som tilfeldigvis, eller av tjenestemessige grunner, blir stående ansikt til ansikt med de kriminelle. Forslagsstilleren mener at samfunnet bør gi kraftige signaler om at det faktisk er uønsket adferd å bevæpne seg når man begår kriminelle handlinger. Undertegnede er av den oppfatning at det i tillegg også er uønsket adferd å faktisk begå de kriminelle handlingene. Forslagsstilleren mener at det bør innføres en fast tilleggsstraff i form av ubetinget fengsel – uten mulighet for reduksjon – dersom noen benytter våpen når de begår en straffbar handling. Dette forslaget er i realiteten et forsøk på å innføre minstestraff for kriminelle handlinger med bruk av våpen. Jeg vil vise til at problemstillingene blir drøftet i Straffelovkommisjonens delutredning VII, jf. NOU 2002:4. Før en slik praksis vedtas, er det behov for en prinsipiell gjennomgang av bruken av minstestraffer. I den sammenheng vil jeg vise til justisministerens brev til komiteen av 2. juli 2002, som varsler at dette vil bli gjort som ledd i oppfølgingen av Straffelovkommisjonens utredning. Stortinget har tidligere i år, forut for Dokument nr. 8-forslaget, vedtatt en rekke lovendringer som har til hensikt å redusere ulovlig bruk av bl.a. kniv og skytevåpen, jf. Innst. O. nr. 62 for 2001-2002. Her ble bl.a. strafferammene for å anskaffe ulovlig våpen med den hensikt å begå en kriminell handling hevet til inntil ti års fengsel i svært grove tilfeller. Politiet har også fått en utvidet adgang til å ransake etter kniver og skytevåpen. I dagens rettstilstand skal det være et straffskjerpende moment dersom noen benytter seg av våpen ved en kriminell handling. Som sagt har Stortinget allerede vedtatt strengere straffer for grov vold. Tiden vil vise om domstolene tar tilstrekkelig hensyn til dette i sine domsavsigelser. Når et samlet storting eller et flertall i Stortinget vedtar straffeskjerpelser, er det i den hensikt at den dømmende myndighet skal etterfølge disse vedtakene. Tidligere domspraksis skal da ikke gis effekt, annet enn at domsavsigelse skal være strengere enn hva tilfellet var før lovendringen. Om ikke nødvendige hensyn tas til straffeskjerpelser i domsavsigelser, vil Stortinget ved en senere anledning kunne vurdere å innføre minstestraffer, men da som en følge av behandlingen av Straffelovkommisjonens utredning. Som følge av en råere og mer brutal kriminalitet ber flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, departementet tilrettelegge for en fortsatt straffeskjerpelse for bruk og særlig for trussel om bruk av våpen i forbindelse med kriminelle handlinger. Det fremmes derfor et forslag om dette. Mange mennesker blir utsatt for grov vold, men i tillegg blir også veldig mange utsatt for trusler om vold. Dette er for dem som blir utsatt for det, en svært stor belastning, som lett kan føre til psykiske lidelser resten av livet. Mange opplever det som frustrerende at trusler om bruk av våpen i mange tilfeller gis ganske milde straffer når den langvarige virkningen for den enkelte kan være like belastende. Rent prinsipielt kan bruk av minstestraffer eller pålagte obligatoriske straffeformer ha uheldige bieffekter. Minstestraffer kan begrense domstolenes skjønnsmessige mulighet til å anvende en mest mulig hensiktsmessig reaksjon. Andre reaksjonsformer, som f.eks. ulike opptrenings- eller rehabiliteringsprogrammer, kan i noen tilfeller være mer hensiktsmessige enn fengselsstraff. Derfor kan en innskrenking av domstolenes mulighet til å anvende andre reaksjonsformer de facto resultere i uriktige frifinnelser eller mildere straffebud. Målsettingen er å oppnå redusert voldskriminalitet. Dette oppnås ikke nødvendigvis bare gjennom bruk av minstestraffer eller økt straffeskjerpelse alene, men gjennom godt og preventivt politimessig arbeid, forbedrede etterforskningsmetoder, raskere avvikling i straffereaksjonskjeden og et godt ettervern. Jeg vil til slutt bare gjenta at Stortinget ber Regjeringen tilrettelegge for en straffeskjerpelse for bruk – og særlig for trussel om bruk – av våpen i forbindelse med kriminelle handlinger.