trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-18:
Denne replikken oppfattar eg framfor alt som ei støtte til statsråden sitt arbeid med å syta for at det blir forsking òg på dette området. Den støtta tar eg sjølvsagt med meg vidare. Når det gjeld Olje- og energidepartementet, er det slik at alt i alt var det ein liten auke i forsking på dette området, men det er sant, som alle her i salen veit, at Demo 2000 fekk ein nedgang i budsjettet for inneverande år. Det som ligg til grunn for Regjeringa sin forskingspolitikk, er det som kom fram i stortingsmeldinga om forsking, som blei behandla i februar i år, der ein fremja fire område som ein skal satsa spesielt på – energi og miljø er eitt av dei. Det er klart at det vil vera ei viktig rettesnor for den satsinga Regjeringa skal leggja opp til på dette området, og for fordelinga av midlane som er stilte til disposisjon. Når det gjeld CO2-fri gasskraft og satsing på det, er eg glad for at det er stor semje om at me har eit potensial å henta ut her, og at det var oppslutning om dei midlane som Regjeringa foreslo på dette området. Det er slik at Regjeringa har varsla at ein til våren vil koma tilbake igjen med ei klimamelding for oppfølging av våre nasjonale tiltak og dei internasjonale tiltaka, bl.a. Kvoteutvalets innstilling. Eg vil ikkje her og no seia med 100 pst. tryggleik at dette med CO2-fri gasskraft vil bli handtert der, for det er miljøvernministeren som skal leggja fram den meldinga, men eg vil signalisera at det er veldig viktig for oss å få til ei slagkraftig forsking på dette området, og vi ønskjer å ha Stortinget med oss i dette arbeidet. På dette området òg oppfattar eg replikken meir som eit signal om at me her ønskjer ein felles politikk.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-18:
Eg kan forsikra Høie og andre som måtte vera interesserte i det, at eg gjer ein slik innsats kvar dag, med godt resultat. Eg vil òg forsikra om at me gjer det me kan for å vidareføra Demo 2000, og at det er ambisjonen vår. Når det gjeld spørsmålet om skattepolitikk, skjønar eg jo at ein ønskjer ei avklaring, men trass i alt har det no berre vore normal framdrift i denne saka. Den blei altså fremja som ein NOU seint i vår/tidleg i sommar. Regjeringa har sendt den ut på høyring. Den er no på internhøyring. Planen er at denne skal koma så tidleg til Stortinget at Stortinget får behandla den før ein går frå kvarandre i sommar. Eg kan ikke seia nokon eksakt dato, for det er eit anna departement som skal leggja fram denne saka. Men ambisjonen er heilt klar: Dette skal vera ei sak som Stortinget får til behandling til våren, og så får me sjølvsagt koma tilbake til innhaldet då. Men det er klart at me no har lagt fram ei stortingsmelding som viser ei retning, og det må òg få verknad når ein behandlar denne saka og skattenivået på norsk sokkel, ikkje minst skattesystemet på norsk sokkel.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-18:
Først må eg jo presisera at ei stortingsmelding er eit forslag frå Regjeringa til Stortinget, og så er det Stortinget som tar avgjerdene. I dette tilfellet er det eit fleirtal på Stortinget som meiner at ein kan handtera desse spørsmåla på ein annan måte enn det som har vore tilfellet fram til no. Eg er ikkje einig med representanten Dale når han seier at dette i vesentleg grad påverkar maktforholdet mellom Regjeringa og Stortinget, fordi dette dreier seg om saksbehandling i enkeltsaker. Oljepolitikken blir jo trekt opp i oljemeldinga og i meir generelle vendingar knytte til årsbudsjettet for dei enkelte åra – ikkje i tilknyting til enkeltsaker. Erfaringa mi er at alle dei sakene som blei fremja i løpet av 1990-talet, fekk godkjenning frå Stortinget rett og slett fordi Stortinget på førehand hadde gjeve generelle retningslinjer for korleis politikken på dette området skulle fungera. Og den fungerer slik at har ein først fått løyve til å leita og ein finn noko, skal ein òg få løyve til å ta ut desse ressursane når ein kjem så langt. Derfor vil eg først og fremst seia at eg ikkje ser den store motsetnaden som John Dale skisserte, først og fremst i innlegget sitt. Det er slik at me i den seinare tida har opplevd veldige svingingar i marknaden for offshoreindustrien. Då me begynte å jobba med desse spørsmåla, var ønsket vårt å få mest mogleg stabilitet og få til rammevilkår som gjer at norsk sokkel blir attraktiv. Då gjekk me gjennom ei rekkje tiltak, og dette tiltaket var eitt av dei. Eg meiner at me no kan få ei betre og raskare saksbehandling. Dessutan – og ikkje uvesentleg – trur eg at me no får ei meir realistisk budsjettering. Me har vel hatt eksempel på at ein del litt urealistisk har pint seg under denne grensa for å få auka overskridingane. Eg trur òg at ein del prosjekt som naturleg hang saman, blei splitta opp som enkeltprosjekt for at ein skulle unngå å måtta koma til Stortinget. Det er i alle fall noko ein no unngår.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-18:
Det er heilt rett at det er usemje mellom SV og Arbeidarpartiet når det gjeld ein del verkemiddel knytte til klimapolitikken. Men eg vil likevel håpa at me slepp å koma med skuldingar om at den andre parten av den grunn ikkje er opptatt av desse spørsmåla. Arbeidarpartiet har heilt frå dette kom på dagsordenen, ønskt å ta omsyn til og aktivt ta opp kampen mot klimaproblema. Men etter vår måte å tenkja på er dette eit internasjonalt spørsmål og treng derfor først og fremst internasjonale løysingar. Det er òg ein av grunnane til at Arbeidarpartiet har vore ein pådrivar for å få til ein internasjonal klimaavtale, noko som me langt på veg fekk stadfesta at verda ville vera med på, gjennom Kyoto-avtalen. Så får me alle håpa at ein kjem vidare i den prosessen, og at me får eit system som alle land må innordna seg under, Noreg inkludert. Så er det nokre konkrete spørsmål knytte til eit felt i Nordsjøen, og då er det ikkje slik at departementet på nokon som helst måte har overprøvd SFT i den samanhengen. På Balder-feltet hadde ein tekniske problem som gjorde at ein ikkje kunne greia å halda det volum som ein tidlegare var einig om. Det har vore brevveksling, fram og tilbake, på dette området, og ein har no fått eit nytt volum, eit volum som er mykje lågare enn det Esso har søkt om, og som faktisk har ført til at Esso har måtta redusera produksjonen sin på dette området. Me følgjer denne saka nøye, og det er altså slik at Esso har sagt at dei skal utbetra desse tinga i løpet av første kvartal neste år. Eg meiner den saka òg er handtert på rett måte.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2000-12-18:
Det har i forbindelse med budsjettet vært en debatt om Demo 2000 og det utmerkede forslag som sentrumsregjeringen i sin tid la frem. Jeg tror – uten å ta munnen for full – at verken statsråden eller vi roper høyt hurra for resultatet av budsjettet i den sammenheng. Derfor er jeg opptatt av å finne ut hvordan vi videre kan satse på Demo 2000, siden statsråden ikke kom inn på det i sitt innlegg. Representanten Høie fra Høyre siterte en halv komitemerknad, som gir et helt galt bilde av hva som er det faktiske forhold, for der står det nemlig også at man skal satse på nye områder som kan forsterke inntektspotensialet, muliggjøre utbygging, bedre den miljømessige profilen og øke grunnlaget for eksport, altså en økt satsing på Demo 2000. Vi har flere måter å gjøre det på, og det er det jeg ønsker å utfordre statsråden på. Ved budsjettforliket økte man Forskningsfondet med 500 mill. kr. Forskningsrådet og forskningsinnsatsen fikk 100 mill. kr mer. Det etableres en ny tilskuddsordning fra 1. juli 2001 som gir 200 mill. kr mer, og i alle disse sammenhengene er energi og miljø et satsingsområde. Jeg vil utfordre statsråden på betydningen av at han deltar i kampen om disse bevilgningene, og sørger for at petroleumsteknologisk forskning får en etterlengtet satsing og sikrer at den bevilgningen som nå er for 2001, ikke medfører en nedtrapping av Demo 2000. Det eierforhold vi har til dette, betyr også – håper jeg – at de resultatene en har oppnådd, medfører en økt innsats. Det andre jeg vil utfordre statsråden på, er CO2-frie gasskraftverk og forsknings- og utviklingsinnsats i den sammenheng. Arbeiderpartiet har tidligere uttalt at de ønsket å bidra til å komme med en tiltakspakke som vi tilsvarende foreslo i mars i år. Og mitt spørsmål er: Når kommer tiltakspakken? 20 mill. kr er etter vår oppfatning ikke nok for å bidra til den satsingen som må til i klimasammenheng.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2000-12-18:
Det er behov for eit sterkare søkjelys på helse, miljø og tryggleik på sokkelen. Det var eit gjennomgangstema i samband med føregåande sak, St.meld. nr. 39 for 1999-2000. Det er såleis fagpolitisk semje om å oppfylla intensjonen i Dokument nr. 8:90 for 1999-2000. SV utdjupa i sitt forslag tolv område som det er knytt ulike helse-, miljø- og tryggleiksaspekt til. Kommunal- og regionalministeren gjer i sitt brev til komiteen greie for tiltak som det no blir arbeidd med. Ho ser òg behov for ei eiga melding, og ho utdjupar òg ytterlegare tema som det er aktuelt å ta med i ei slik melding. Komiteen legg til grunn at alle nemnde aspekt blir tatt vare på. Kommunalkomiteen har på eit eige seminar i oktober, og òg ved eit besøk i Nordsjøen, sjølve vigd fleire av desse områda merksemd. Komiteen uttrykkjer uro overfor signal som kjem fram i denne samanhengen. Frå Senterpartiet si side vil vi spesielt framheva Oljedirektoratet si understreking av ei urovekkjande utvikling. Det er m.a. kasta lys over utviklinga av såkalla hendingar rapporterte til Oljedirektoratet. Mens talet på rapporterte hendingar i 1996 var 139, vart det meldt om 423 i 1999, og i 2000 var talet pr. 5. september 333. Annan statistikk underbyggjer dette biletet. Når det gjeld innhaldet i meldinga, trekkjer komiteen spesielt fram følgjande tema: aldring av personell, aldring av innretningar, vedlikehald, endringsprosessar, overvaking av tryggleiksnivå, miljøomsyn, arbeidstakarmedverknad og tilsynsstyresmaktene sine oppgåver. Statsråden skriv i sitt brev til komiteen at ho har som mål ei melding hausten 2001/våren 2002. Dette er bakgrunnen for – trur eg eg vil seie – den smule usemje om framdrifta som framgår av innstillinga frå komiteen. Vi meiner det hastar med ei eiga melding. Fleirtalet ynskjer meldinga snarleg, slik at ho kan handsamast hausten 2001. Det forstår eg òg det allereie er brei semje om i energi- og miljøkomiteen. Komiteen er òg opptatt av at beredskapen no i mellomtida ikkje blir svekt. Det gjeld både internt på plattform og eksternt i form av fartøy og helikopter. Som saksordførar er eg kjend med at det for tida går føre seg arbeid som kan definerast som styrking av beredskapen. Eg føreset sjølvsagt at eit slikt arbeid held fram, og at eventuelle endringar for å styrkja beredskapen blir sett i verk ut frå Oljedirektoratet sine godkjenningsprosedyrar. Eg synest at det som er sagt i dag frå ulike parti, understrekar den breie semja som involverte statsrådar her vil ha i arbeidet med ei eiga melding. Det må vera eit godt utgangspunkt.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2000-12-18:
Saksordføreren har gjort grundig rede for kommunalkomiteens synspunkter, men bare noen få, korte kommentarer fra min side også. Helse-, miljø og sikkerhetsaspektet ved arbeid knyttet til norsk sokkel er noe som opptar kommunalkomiteen, og det er ingen tvil om at denne virksomheten er forbundet med stor risiko. Vi kan derfor ikke la være å foreta oss noe. For å bli oppdatert på området avholdt kommunalkomiteen, som også Magnhild Meltveit Kleppa nevnte, et heldagsseminar for noen uker sider, hvor all sikkerhet både til lands og til vanns ble analysert, og det er ikke minst økonomisk store utfordringer forbundet med f.eks. å sikre tunneler i Norge. Sist fredag, den 15. desember, kunne vi lese i avisen om rekordmange ulykker etter såkalte uønskede hendelser på sokkelen. Oljedirektoratet hadde fram til utgangen av november i år fått melding om hele 464 tilfeller av uønskede hendelser. Bare i løpet av få år har det vært en økning på mellom 200 og 300 pst. i slike uønskede hendelser, og det er svært bekymringsfullt. Slike hendelser har et stort ulykkespotensial både internt og eksternt, og derfor er sikkerheten på sokkelen av fundamental betydning. Kommunalministeren har i brev til komiteen opplyst at det for tiden er iverksatt en rekke viktige tiltak og utredninger som vil være av stor betydning for en melding om sikkerheten i petroleumsvirksomheten, bl.a. et nytt samlet HMS-regelverk som er på offentlig høring. Derfor anbefalte kommunalministeren at en samlet melding til Stortinget med fokus på helse-, miljø- og sikkerhetsaspekter ved å arbeide offshore ikke blir framlagt for Stortinget før høsten 2001, slik at alle viktige innspill kan samles i én melding. Det er ingen tvil om at det er viktig snarest mulig å få satt fullt søkelys på helse, miljø og sikkerhet på sokkelen. Dette må imidlertid veies opp mot hensynet til å skaffe et best mulig grunnlag for Stortinget for behandling av dette viktige området. For øvrig viser jeg til komiteens innstilling.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2000-12-18:
Det gjelder forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet. Et identisk forslag var tatt opp i forbindelse med finansinnstillingen og også da nedstemt. Jeg vil oppfordre Fremskrittspartiet til å gjøre det om til et oversendelsesforslag i og med at man nå ber Regjeringen om å se på ulike tiltak for å redusere SO2-utslippene. Dersom Fremskrittspartiet ikke gjør det om til et oversendelsesforslag, vil jeg anbefale Høyres gruppe å stemme for forslaget.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-12-13:
På vegne av Lars Sponheim og meg selv vil jeg fremme forslag om åpenhet i stortingskomiteenes arbeid og en registreringsordning for lobbyvirksomhet i Stortinget.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
Spørsmålet i replikken var slett ikke uventet, for det er riktig, som jeg sa i mitt innlegg, at vi har kuttet en del i NSBs bevilgninger. Samtidig er det et viktig poeng at vi i sin tid gjorde et håndgrep når det gjaldt NSB og Jernbaneverket. Vi skilte de to bedrifter, og vi opprettet Jernbanetilsynet. I tillegg var det en stor diskusjon i denne salen om hvorvidt NSB skulle forbli en forvaltningsbedrift eller bli et særlovselskap. Høyre ønsket at NSB skulle bli et AS. Begrunnelsen for at NSB skulle bli et særlovselskap var bl.a. at man skulle sørge for at dette huset ikke grep inn i alle detaljer knyttet til NSB. Jeg vil replisere til representanten Myrli: Det er vel knapt noen representant som til de grader har blandet seg opp i alle detaljene til NSB, som representanten Myrli. Det siste vi så, var at dette huset også skulle bestemme prisstigningen for NSB. Hvorvidt det skal gjelde for kjøp av tjenester eller for alle NSBs ruter – jernbaneruter og bussruter – det vet jeg ikke. Men det er helt åpenbart at fortsetter man på denne måten, vil det ikke være mulig å få denne bedriften til å drive på en god og effektiv måte. Man er nødt til å gi denne bedriften muligheter til, innenfor de rammene som vi har lagt, å ordne seg og sørge for å drive effektivt, slik at de kan få tjenestene fram. Det var det jeg forsøkte å si; at den diskusjonen er vi villige til å ta. Jeg ser av innstillingen at Arbeiderpartiet sier at de vil komme tilbake igjen og drøfte rammevilkårene for NSB i forbindelse med Nasjonal transportplan. Hva betyr det? Betyr det at man har tenkt å gå tilbake igjen til forvaltningsbedrift? Mitt poeng er at Høyre skal hjelpe NSB med de bevilgninger som skal til, men vi ønsker en totalgjennomgang av dette systemet vi har i dag, hvor vi ikke vet hva pengene går til. Vi har heller ikke noen fremforhandlet avtale når budsjettet skal vedtas, og det er ikke holdbart.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
Jeg er veldig glad for at representanten Sahl omtaler ungdomskortet så positivt som han gjør. Det har uten tvil vært en kjempesuksess. Går man f.eks. til Rogaland, var antallet kortbrukere i 1996 – hvis jeg ikke husker feil – ca. 65 000, i dag er det oppe i 120 000 brukere. Det er en enorm suksess de stedene hvor det har blitt gjennomført. Og hvis det nå skulle være slik at sentrum er kommet på de tanker at de vil støtte dette når vi kommer videre, er det ingenting som gleder meg mer enn det. Jeg tror, som jeg også sa innledningsvis i innlegget mitt, at vi er nødt til å bruke en lang rekke håndgrep for å få til bedre kollektivtransport i dette landet, og dette tror jeg er ett av dem – kanskje et av de viktigste – å lære ungdom opp til å reise kollektivt, at de lærer seg rutesystemene og på den måten ser at bruk av kollektive transportmidler kan være en måte å reise effektivt og godt på. Så til Høyres samferdselsbudsjett. Ja, det er riktig. Vi har aldri lagt skjul på at vi har kuttet en del i de såkalte selektive næringsstøttene for å gi mer midler til samferdsel. Hvorfor gjør vi det? Jo, det er mulig at Sahl og jeg har ulik referansebakgrunn, men jeg har reist ganske mye i dette land, og overalt får jeg det samme spørsmålet: Vær så snill, kan du gi oss bedre muligheter for å komme fram med våre varer og tjenester på en god og tjenlig måte, enten det gjelder vei, sjø eller hva det måtte være? Det er nesten ingen som spør meg om selektiv næringsstøtte. Det er noe som politikere driver på med, rett og slett fordi de ønsker å dele ut noen midler både her og der etter sitt eget forgodtbefinnende. Sannheten er: Gi dette landet en god infrastruktur, så greier dette landet seg aldeles utmerket! Det fins mange kreative mennesker i Norge som kan løse disse problemene uten å måtte ha støtte og hjelp fra politikere som skal finne på nye næringer.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
Jeg har forsøkt i flere replikker å svare på dette med NSB. Jeg har i utgangspunktet ikke så veldig mye mer å tilføye. Når det gjelder summen som er kommet fram, har vi sett på den – fram og tilbake – og funnet ut at det beløpet som er oppført der, er det beløpet vi mente det var riktig å sette fram, og det grunner seg nettopp i det som skjedde. Vi kunne godt ha satt det til null. Det er riktig det. Vi regnet også med at det skulle gå et halvt år før vi fikk denne avtalen på plass, slik at det muligens var behov for noe penger knyttet til den delen. Det er faktisk forklaringen. Men hovedpoenget er ikke det. Hovedpoenget er først og fremst at dette huset nå må skjønne at skal vi få jernbanen i dette landet – NSB – til å fungere, er vi nødt til å gi denne bedriften rammevilkår og handlingsmuligheter som en vanlig bedrift får. Det var derfor vi gjorde dette snittet og gjorde det til et særlovselskap. Det var det flertallet argumenterte med, at bedriften trengte større handlingsrom, større frihet og større mulighet til å opptre i markedet på en fornuftig måte. Og så gjør flertallet det stikk motsatte! Flertallet bestemmer nå både produksjon og pris. Hva styret i NSB skal drive med, ja, det må – unnskyld uttrykket, president – gudene vite. Hvis dette huset skal bestemme helt ned i detaljene hvordan de skal opptre, er det mye bedre å gjøre denne bedriften om til – tilbake til – en forvaltningsbedrift igjen og si at sånn skal det være, slik at alle i dette huset som ønsker å være lokførere, kan få lov til det.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
Det er ikke ofte man skryter av sine medrepresentanter i dette huset, men når det gjelder representanten Ola Røtvei, er det min oppriktige mening at han vil det beste for norsk samferdsel. Selvsagt kan vi være uenige i mangt og mye, men det skal ikke noen ta fra ham. Derfor er jeg veldig skuffet over ham denne gangen. Vi har hatt et problem, ja, vi har hatt flere problemer i norsk samferdsel, men ett av de problemene jeg har opplevd som mest frustrerende, er å måtte spikre igjen tunneler og stoppe veiprosjekter rundt omkring i dette landet, prosjekter som står halvferdige og griner mot meg. Jeg tror det skaper politikerforakt over tid. Jeg har gjort alt jeg har kunnet for at man ikke skulle gjøre det samme en gang til, nemlig å bevilge småbeløp til prosjekter uten at det er muligheter for å fullføre dem. De er ikke fullfinansiert i det hele tatt, med det resultat at man begynner, og så må man stoppe opp igjen. Denne gangen ser vi at i forliket mellom sentrum og Arbeiderpartiet auler det av sånne prosjekter. Det er nesten slik at hver eneste representant som har vært med på forliket, har fått sin egen lille veistump til 15, 20, 25 eller 30 mill. kr, eller hva det nå måtte være. Mitt enkle spørsmål til representanten Ola Røtvei er: Er han enig i dette innerst inne, eller synes han at den listen som Høyre har lagt fram, er langt bedre og bidrar til en langt mer effektiv bruk av ressursene?
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
Det er nok riktig at Fremskrittspartiet har mye penger på samferdselssektoren – denne gang. Nå er det faktisk reelle penger de har lagt inn. De tre siste årene har de mange ganger bare omdisponert innenfor de rammene som har vært, men framstått som om man hadde veldig mye penger, til vei f.eks. Men la nå det ligge! Men det er ikke godt å bli klok på hvor mye penger Fremskrittspartiet i grunnen har tenkt å bruke på samferdsel. De har dette budsjettet, men så har de også lagt inn betydelige midler i utenlandsregnskapet. De vil jo drive u-hjelp i Sverige, har jeg forstått, fordi de har sagt at man kan bygge motorveier i Sverige hvis Sverige mangler penger. Det er nå bare en kuriositet. Det er ikke så veldig viktig, men litt morsomt er det. Det må man ha lov til å si. Det jeg virkelig vil spørre Fremskrittspartiet om, er kollektivtransporten. Det som er forskjellen på Fremskrittspartiet og Høyre mange ganger, er som forskjellen på å kutte hodet av seg og barbere seg. Jeg tror det er der skillet ligger. Og når man i det hele tatt ikke ser at vi er nødt til å gjøre noe med kollektivtransporten i Norge for å løse de felles miljøproblemene og de framkommelighetsproblemene vi har, undrer det meg litt. Jeg tror faktisk ikke at Fremskrittspartiet innerst inne mener det heller, men det kan leses slik. Det kan leses som om man ikke er interessert i kollektivtransport i det hele tatt. Selvsagt er vi enig i at når det gjelder eksport og varetransport på vei osv., så er veien det viktigste – og jernbane og båt eller hva det måtte være. Men vi har også et byproblem knyttet til framkommelighet – morgen og kveld og ellers – som det er viktig å få løst. Til tross for Fremskrittspartiets negative holdning til kollektivtransporten regner jeg med at de ikke mener at de ikke har tenkt å bruke fem flate øre på et så viktig transportsystem.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
Det er ikke tvil om at det som har bekymret de aller fleste i løpet av det året vi har bak oss, er sikkerheten – og ulykkene – knyttet til våre transportsystemer, uansett om det gjelder sjø, land eller bane. Det er viktig for de aller fleste i komiteen – slik jeg oppfatter det iallfall – for alle har fokusert på akkurat det samme: Man skriver komitemerknader og poengterer at sikkerheten fortsatt skal være det aller viktigste. I fjor fikk vi en proposisjon fra Fiskeridepartementet som på en måte er prisverdig. Der satte man faktisk i fokus en del problemer som var i den sektoren og understreket at det var manko på penger for å øke sikkerheten til sjøs. Og komiteen gjorde noe med det. En samstemt komite gikk inn og sa ja, da gjør vi noe med det – og det gjorde vi. Jeg har stor tiltro til at det er det samme som ligger bak Samferdselsdepartementets budsjett. Da håper jeg statsråden skjønner at når enkelte går ut i media og sier at vi skulle hatt 140 mill. kr mer fordi sikkerheten da ville blitt så mye bedre, blir jeg sterkt bekymret. For det er altså ikke mulig for en komite på Stortinget å be om alle underetaters budsjetter for å lese gjennom dem for eventuelt å se hvorvidt det der skulle være noen signaler om noen ressurser som skulle være for å øke sikkerheten. Og til syvende og sist henger jo dette på oss alle. Hvis det skulle skje en ulykke, vil dette selvsagt bli brukt for det det er verdt, nemlig at vi sa at man manglet disse ressursene. Jeg har ikke noen annen mulighet enn å stole på de dokumentene som kommer fra departementet. Når departementet sier at de setter sikkerheten i høysetet, må de altså ta det ansvaret. Er statsråden enig i det?
Oddvard Nilsen (Høyre), 2000-12-13:
La meg først si at jeg tror statsråden har helt rett i at man kanskje må se på fiskerihavnene ut fra den raske utvikling som skjer i næringen, knyttet til både oppdrett og maritime næringer. Det tror jeg, og jeg ser fram til at en slik sak vil komme. Jeg tror vi i lang tid kanskje har vært veldig tradisjonsbundne i forhold til hva historien har bestemt, i hva vi driver på med. I og for seg har jeg også i mitt hovedinnlegg i dag sagt at jeg er veldig glad for at måloppnåelsen innen den sektoren som fiskeriministeren rår over, er bra – den er god. Det er hyggelig. Men jeg har en sak jeg tenkte jeg skulle spørre om, og det er om kuttet på Redningsselskapet er et bevisst valg, eller hva det er. Statsråden sa at han har sikkerhet som sin første prioritet, og jeg regner også der med at det er trygghet på sjøen vi snakker om. Da forundrer det meg at man går til et slikt kutt. Det er jo slik at sentrum startet dette i fjor, da fremmet nemlig de også kutt på Redningsselskapet. Jeg lurer på om dette kuttet fra Arbeiderpartiets side bare er en oppfølging av dem som lager stigen av råtne bord, altså den forrige regjeringen, eller om det fra Arbeiderpartiets side faktisk er slik at man har en bevisst politisk holdning til Redningsselskapet. Mener man at de har for mye penger, og er dette et signal om at Arbeiderpartiet på sikt vil motarbeide Redningsselskapets bevilgninger?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2000-12-13:
Jeg har her i salen i en rekke saker vært uenig med komiteleder Nilsen, særlig når vi har diskutert jernbanespørsmål. Det er greit, det er fair, og det er ryddig. Særlig når det gjelder prinsipielle saker, har vi av og til godt av en grundig politisk debatt. I statsbudsjettet har Regjeringa foreslått – og flertallet ser ut til å slutte seg til det – å bevilge 987 mill. kr til kjøp av persontransporttjenester fra NSB. Det er ei videreføring av det beløpet som ble bevilget for i år, fordi avtalen mellom departementet og NSB foreløpig ikke er ferdig. Derfor har en altså satt opp det samme beløpet som i år. Så vil vi komme tilbake til detaljene og utforminga av det. Høyre derimot foreslår i sitt forslag i innstillinga ikke å bevilge 987 mill. kr – og det hadde kanskje vært greit å skru ned lite granne for å få fram det en mener – men 519 600 000 kr, et kutt på 467 400 000 kr, dvs. et kutt på nesten 50 pst. Høyre har vært og er opptatt av langsiktighet i samferdselsbransjen, og det første spørsmålet mitt til Nilsen er: Hvor har Høyre fått tallet 519 600 000 kr fra? Hvorfor akkurat det tallet? Og videre: Hva slags togtilbud ser komitelederen for seg at vi ville få fra 1. januar hvis Høyre sitt budsjettforslag hadde gått igjennom her i dag? Det er greit å være misfornøyd med det NSB har levert av persontransporttjenester, men maken til – skal vi si – usaklig måte å legge fram et budsjett på er det lenge sia jeg har sett. Nilsen sa at vi skal gi et klart signal. Hva slags togtilbud ville det ha blitt hvis Nilsen sitt forslag hadde gått igjennom fra 1. januar?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2000-12-13:
En kan sikkert være uenig med Folkvord i det han sa i sitt innlegg tidligere, men én ting skal representanten i alle fall ha: Det var klar tale. Hvis Folkvord i tillegg hadde fått lagt de siste gjenværende frie fossefall i Hardanger i rør, hadde vel framtida virkelig vært sikret for distriktet. Det er ikke til å legge skjul på at det hadde vært ønskelig med en noe høyere ramme til investeringer til Jernbaneverket for neste år, særlig sett i sammenheng med at Regjeringa i Nasjonal transportplan for 2002-2011 har varslet et noe høyere nivå. I etterkant av Åsta-ulykka og rapporten fra den regjeringsoppnevnte granskningskommisjonen og fra Jernbaneverkets egen kommisjon har Jernbaneverket utarbeidet en oversikt over tiltak som kan utføres for å gjøre norsk jernbane enda sikrere. Dette beløper seg, så vidt jeg kjenner til, til 400 mill. kr. Det kan derfor på et seinere tidspunkt bli aktuelt å se på om det bør bevilges mer penger til Jernbaneverket for å ta unna noen av disse prosjektene. Men jeg vil advare mot at vi nå skal operere med to typer prosjekter innenfor Jernbane-Norge, at vi får én liste med sikkerhetsrelaterte prosjekter og én liste med jernbaneprosjekter som ikke er sikkerhetsrelaterte prosjekter. Det vil bli politisk vanskelig å prioritere andre tiltak enn de prosjektene som kalles sikkerhetsrelaterte prosjekter. Vi kan komme i den situasjonen at vi sikrer jernbanen 100 pst. og har ingen penger til å bygge ut ny jernbane som skal ta imot framtidas utfordringer. Den sikreste måten å gjøre det på for at man skal ha null ulykkesrisiko, er å sørge for at det ikke er jernbane og togtrafikk i det hele tatt. Så jeg vil advare mot at vi nå steller oss slik at vi ikke har penger til å satse på ny jernbane for framtida i det hele tatt. Så helt til slutt til det som man har vært inne på tidligere i dag når det gjelder det stortingsflertallet har sagt i forhold til takstene som skal reguleres fra 1. januar. Høyre og Fremskrittspartiet påstod at det var detaljstyring av NSB. Det er det overhodet ikke. Det kan ikke være urimelig at en som kjøper tjenester, om det er fra et trafikkselskap eller hva det måtte være, for 1 milliard kr, setter noen forutsetninger for hvordan pengene skal brukes. Høyre og Fremskrittspartiet er vanligvis for bruk av anbud i kollektivtransporten. Jeg skulle like å se de fylkeskommunene som har satt busstransporten ut på anbud og ikke i anbudsvilkårene sier noe om hvordan prisutviklingen for busstransporten skal være. Sjølsagt må vi som politiske myndigheter, som betaler for transporttjenestene, si noe om hvilke rammebetingelser som skal legges til grunn. Men jeg skal også være enig i at hvis det ikke er samsvar mellom det vi sier i forhold til at rutetilbudet skal opprettholdes og at takstene skal følge prisstigningen, må vi sjølsagt være villig til å legge mer penger i potten.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2000-12-13:
Representant og komiteleder Oddvard Nilsen gav et rimelig deprimerende bilde av norsk samferdselspolitikk i de siste fire årene. Jeg syns det er grunn til å minne Høyre om at når det gjelder to av disse samferdselsbudsjettene, har Høyre vært en av forlikspartnerne, selv om de kanskje ikke vil vedkjenne seg at det ikke var noen særlig store krav om økte midler til samferdsel da. Fra sentrums side er vi enige med Høyre når det gjelder deres ønske om å få et billigere ungdomskort, men når vi samtidig ser at Høyre kutter 467 mill. kr i bevilgningen til det svært viktige kollektive transportmidlet som NSB er, syns jeg det har liten troverdighet. Så er det sånn at Høyre har 1 milliard kr mer til veiinvesteringer, og Høyre er samtidig så ærlige at de sier i sin generelle merknad at dette finansieres i stor grad ved å redusere bevilgningene til distriktstiltak i kommunal regi. Og da er det landbruksstøtten som kuttes med 1,5 milliarder, direkte distrikts- og næringsstøtte kuttes med 1,2 milliarder, NSB-kuttet har jeg nevnt, pressestøtten, som går ut over distriktsavisene, kuttes med 234 millioner, og det mest forunderlige her er at Høyre kutter fraktutjamningstilskuddet med 100 mill. kr, noe som spesielt slår ut for Distrikts-Norge. Jeg vil spørre representanten Oddvard Nilsen om ikke han er rimelig glad for at budsjettforliket har fridd Høyre fra disse kuttene.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2000-12-13:
Fremskrittspartiet har mye penger til samferdsel, og det er vel noen hver som kunne ha lyst til å nå inn i den potten. Men samtidig må disse pengene hentes fra et eller annet sted. Da er det jo en sannhet at Fremskrittspartiet har så harde kutt på andre områder at de stiller seg utenfor enhver debatt om samferdsel i denne salen. Det må etter mitt skjønn være et tankekors for representanten Nistad. Det nytter ikke å ha mye penger hvis en ikke får satt disse pengene i funksjon. Samtidig tar ikke Fremskrittspartiet seg den tid som kreves for å prioritere innenfor den rammen som vi er blitt tildelt i samferdselskomiteen. Hadde Fremskrittspartiet tatt seg tid til det, kunne vi også hatt en reell debatt om prioriteringer innenfor den rammen vi tross alt har fått. Så litt til det forrige replikkordskiftet og flyplassene. Fremskrittspartiet har jo konkurranse og privatisering som veldig viktige områder i sitt program. Da er luftfarten et godt eksempel, for nettopp i Norge, som ikke er et land av noe stort format, har dette ført til at ett flyselskap har gått konkurs og to flyselskap ligger i dag med rimelig brukket rygg, nettopp på grunn av konkurranseutsetting og privatisering. Da vil jeg spørre representanten Nistad: Når Fremskrittspartiet vil privatisere de regionale lufthavnene, med de konsekvensene det har, hvorfor vil de da gi en statlig støtte på 10 mill. kr til en privat lufthavn som Torp, som går med overskudd i dag?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2000-12-13:
Jeg brukte store deler av mitt innlegg til å snakke om sjøtrafikken og de mulighetene som ligger langs kysten, rett og slett for å understreke at vi i Kristelig Folkeparti er veldig opptatt av å legge forholdene best mulig til rette for trafikken og ikke minst av det behov som kystnæringen har for gode havner og farleder som fungerer. Så tok jeg opp en spesiell problemstilling som jeg tror flere i komiteen har merket seg, og som jeg bare vil ta opp videre som et spørsmål til fiskeriministeren. Det gjelder dette med prioritering av havner, og hva det nå er som egentlig styrer denne prosessen med hvilke havner som skal opp og få prioritet. Det ble gjort et vedtak først på 1990-tallet om en såkalt sentral prioritering, og en del fylker har ut fra det ikke gjort egne prioriteringer på mange år. Plutselig ser vi nå at noen fylker prioriterer, noen prioriterer ikke, og noen hiver seg inn i siste liten med en ny prioriteringsliste. Og på toppen av dette dukker det plutselig opp prosjekter til finansiering som man ikke finner på noen prioriteringsliste, i hvert fall ikke der de skulle være etter tur. Derfor vil mitt spørsmål til fiskeriministeren være: Hva er det egentlig som gjelder i forhold til hvordan fiskerihavneanlegg skal prioriteres og presenteres for Stortinget?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2000-12-13:
Det var innlegget fra representanten Ivar Kristiansen fra Høyre som fikk meg til å ta ordet en gang til. Jeg merket meg en viss sårhet fra representanten Ivar Kristiansen fordi Høyre ikke har vært med på å sette av penger innenfor rammen. Høyre har satt av 50 mill. kr, men i forliket har sentrum og Arbeiderpartiet klart å finne 25 mill. kr innenfor rammen. Da betyr det at det er reelle penger som kan brukes. Så til det med liten skrift. Det står ingen ting med liten skrift i det budsjettframlegget som nå ligger på bordet. Alt er offentliggjort, både til aviser og til de som feirer i Lofoten. Det de var glad for, var at det var satt av et deponi på 25 mill. kr. Alle vet at hvis ikke jobben følges opp i Nasjonal transportplan, står det at de pengene skal brukes på Korgenfjellet. Så pengene vil i alle fall komme Nordland til gode. Slik som jeg har oppfattet våre forlikspartnere, har vi i fellesskap en intensjon om å flytte Lofotens fastlandsforbindelse fram og la den få en fortløpende finansiering fra 2002. Så videre til det med penger. Jeg er ikke sikker på om jeg oppfattet representanten Ivar Kristiansen helt rett, men slik som jeg oppfattet det, var det ikke kommet reelle penger til fergene. Det er kommet 80 mill. reelle kroner, som vil føre til at de som er storforbrukere i fergesektoren, får reduserte priser. Så vidt jeg har registrert av media, senest i radio i morges, er det stor glede hos pendlerne som bruker ferga, over at disse midlene nå er kommet på plass.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
Jeg er redd for at hvis man kutter i næringsstøtten og bruker alt på veger, får man bedre veger til flyttelassene. Men det er jo ikke det som er den eneste målsettinga. Ellers roste representanten Nilsen Arbeiderpartiet for å ha kommet i mål når det gjaldt rammen for det som har med kysten å gjøre: havner og farleder. Det som er forunderlig, er at etter to budsjettforlik mellom sentrum og Høyre, var måloppnåelsen 40 pst. midt i perioden. Så da har i hvert fall ikke Høyre bidratt til at den rammen er oppfylt. Men jeg vil tilbake til NSB. For det første kan jeg jo si at representanten Nilsen og jeg kan jobbe sammen om ungdomskort og innsatsstyrt finansiering på kollektivsiden, og håpe at vi greier å få flertall for noe av dette. Men han kutter 467 mill. kr på kjøp av tjenester fra NSB, og når representanten Myrli stiller ham spørsmål om det, lar representanten Nilsen være å svare. Hvis begrunnelsen er at man ikke er ferdig med forhandlingene, burde han sette inn null. Hvor har han fått tallet 467 millioner fra? Er det bare en spøk, et fantasitall? Sannsynligvis. Nå er det jo sånn at det har vært en debatt omkring dette med prisøkningen – 6,3 pst. Det ble en viss reaksjon på det. Så sier representanten Nilsen at vi skal ikke detaljstyre. Nei, her er det snakk om å rammestyre, si at vi ønsker den og den prisøkningen, og så får staten være med på å betale for det det koster. Men det er noe jeg lurer på: Dersom vi kuttet med 467 mill. kr, kunne det gått ut over tilbudet, men det kunne tas igjen på prisen. Har representanten Nilsen tenkt noe over hvilken prisøkning kundene hadde fått dersom han kuttet kjøp av tjenester med 467 mill. kr? Ville det ligge på omkring – la oss si – 30 pst. prisøkning? Jeg ville regne det som rimelig sannsynlig. Eller har Nilsen et bedre regnestykke? Jeg går ut fra at hvis han tar tallet sitt alvorlig, har han tenkt på det.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
Jeg er litt fristet til først en liten avklarende kommentar. Når staten kjøper tjenestene på det regionale rutenettet, bestemmer staten frekvens, setekapasitet, prisjusteringer osv. Når man lager hurtigruteavtale, er det fastlagt veldig klare ting om seilingsled, anløpssteder, hvor mange skip som kan tas ut av drift, hvor mange dager osv. Det er altså helt normalt at når staten kjøper tjenester, så legger man en del premisser for det kjøpet. Det kan man også gjøre i forhold til NSB. Representanten Røtvei sa at han kunne være fristet til å gå løs på gamle sitater. Det skal ikke jeg gjøre. Jeg skal ta et helt nytt sitat fra innstillinga, der det står i Arbeiderpartiets generelle merknader: «Disse medlemmer er opptatt av at investeringer på jernbanesiden brukes med sikte på å øke sikkerheten, punktligheten, kapasiteten og på å redusere reisetiden.» Meget ambisiøst: Sikkerhet, punktlighet, kapasitet og redusert reisetid. Det som forundrer meg, er at Arbeiderpartiet fra 2000 til 2001 kutter i investeringene på jernbanen med 150 mill. kr, og at måloppnåelsen i perioden ligger på 92 pst. Den planen var ikke spesielt ambisiøs, og dette kuttet skjer etter at alle er så enige om at det må gjøres noe spesielt med jernbanen på sikkerhetssida etter Åsta-ulykka. Jernbaneverket har sagt at de kan bruke 400 mill. kr neste år på sikkerhetstiltak. Hvordan er det mulig når man har kuttet 150 mill. kr fra i år til neste år i et trangt budsjett? Er det da mulig å sette i verk sånne tiltak som Jernbaneverket foreslår? Er det mulig å nå de målsettingene som Arbeiderpartiet har i sin generelle merknad om å styrke sikkerhet, punktlighet, kapasitet og å redusere reisetida, eller er det bare tomme floskler?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
Jeg tror den totalt fraværende jernbanepolitikken i denne sal, også hos sentrum, er et mye større problem for norsk jernbanepolitikk enn situasjonen i NSB. Men jeg skal heller dra på en liten tur rundt i landet. Jeg skal starte på Tautra, og kan godt dele ut en rose til sentrum for å få brua på plass. Men fra Tautra tar jeg meg en tur til Hardangervidda. Jeg lyttet til representanten Kofoed-Larsen. Hun gav to gode grunner for å stoppe vinterbrøyting: det sikkerhetsmessige og det miljømessige. Jeg går ut fra at hun er like opptatt av villreinstammen på Hardangervidda som av fuglelivet på Tautra, og man vet at vinterbrøytet Rv 7 er en barriere når det gjelder trekkrutene for rein. Det som er interessant, var at representanten Kofoed-Larsen ikke gav én grunn for hvorfor man skulle ha vinterbrøyting. Det er faktisk blitt fire øst-vest- samband nå etter at stamvegen er åpnet. Det er rimelig liten trafikk, det har vi tall på fra flere av disse sambandene. Med andre ord, representanten gav to grunner for å stoppe vinterbrøytinga. I tillegg kan det være en tredje: Man sparer faktisk penger. Det kan også være greit nok. Men hun gav ikke én grunn for at man skulle fortsette brøytinga. Fra Hardangervidda drar jeg en tur til Melhus. Representanten Kofoed-Larsen er med på den første bevilgninga til en E6 gjennom Melhus, som berører det verna Gaulavassdraget og bryter med de retningslinjer Stortinget har satt for områder med verna vassdrag, som nå tar den beste matkornjorda i Sør-Trøndelag, som raserer industribygg og bolighus, og som ikke løser det transportmessige problemet. Hvor er den helhetlige miljøpolitikken hos Kristelig Folkeparti? Er det bare et miljøpolitisk fikenblad på Tautra, eller har dere noe mer?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
Jeg mener at vi faktisk ikke trenger fire øst-vest-forbindelser: Haukeli, Hardangervidda, Aurland–Hol og Lærdal, hvor man for så vidt har to alternativer, Hemsedal og Fillefjell. Når man går gjennom trafikktallene, ser man at vegen over Hardangervidda har veldig begrenset betydning som livsnerve på vinterstid. Jeg ser at det der sist vinter var 270 biler pr. dag i november, 216 i desember, 108 i januar, 161 i februar osv. Med andre ord: en særdeles begrenset trafikk. Men om den trafikken skulle bli opprettholdt den kommende vinter, så mener jeg fortsatt at det er riktig å stenge vegen av de grunner som jeg har angitt her før, og da er miljøgrunnene de viktigste. Men jeg ser faktisk også Hardangervidda som en større sikkerhetsmessig risiko enn de andre øst-vest-forbindelsene, slik at jeg så langt ikke har funnet noen grunner til ikke å stenge vegen, bortsett fra naturligvis at litt av trafikken er lokaltrafikk, som vil få en omveg. Men for dem som skal Bergen – Oslo, er det slik at det ifølge departementets tall tar åtte minutter lenger å kjøre over Hemsedal. Og det var ikke så veldig mange minutter mer heller om en valgte Fillefjell. Med andre ord: Tidsmessig er det ikke noe å spare, men økonomisk er det noe å spare på å slutte å brøyte. Men det er ikke det som er hovedgrunnen. Det er framfor alt miljøgrunnene og de sikkerhetsmessige grunnene. Det er faktisk slik at man andre steder i landet er opptatt av kanskje å ha én sikker vinterveg. Spør folk i Havøysund! Hvis de hadde hatt én sikker vinterveg, hadde de vært fornøyd. Da skjønner jeg ikke hvorfor man skal ha fire åpne vinterveger mellom øst og vest. Det må være nok å kunne velge mellom to eller tre.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
SV skal ikke bestemme hva Melhus" befolkning skal mene. Men Melhus" befolkning skal ikke nødvendigvis bestemme hvor stamvegene gjennom Norge skal gå, bestemme hvorvidt man skal ha inngrep i vernede vassdrag, i matkornjord osv. Jeg vet også at det er stor splittelse i Melhus. Men man føler vel at man står overfor valget mellom to dårlige løsninger: den ene, som nær sagt ligger i elva hele tida, og den valgte, mens det som kunne ha vært gode løsninger, er lagt til side i det forberedende arbeid. Det er ikke vår feil. Når det gjelder veger og jernbane, er det faktisk slik at jeg prøver – og av og til lykkes jeg med, tror jeg – å tenke to tanker samtidig, nemlig at transportformer har sine styrker. Jernbanen har sin styrke på enkelte områder, vegene på andre. Så må en prøve å se dette i sammenheng. Det er slik at i deler av distriktene har også jernbanen sin funksjon. Jeg tror f.eks. at for godstransport fra mitt eget fylke, for å nevne det, kan også Nordlandsbanen ha en rolle. Hvis en tenker transport fra Nordland tilOslo, går faktisk omkring 60 pst. av det landtransporterte godset på bane. For ikke å snakke om fisketransporten fra Narvik, som nå begynner å gå ut i Europa. Representanten Nistad fra Fremskrittspartiet snakket her tidligere i dag om «rakefisk». Nei, når det kommer på sporet, er det en transport som vegen ikke har sjanse til å konkurrere med tidsmessig og punktlighetsmessig, for ikke å snakke om miljøpolitisk, for EU kommer også til å være opptatt av å få transport bort fra de overfylte vegene fordi det ikke er mer plass. Så jernbanen kommer til å ha sin funksjon også for distriktene. Ellers vil jeg gjerne ta et nytt foredrag om jernbanens fortreffelighet der hvor den er, og nødvendigheten av veger i distriktene.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
Jeg skulle gjerne ha foretatt enda flere kutt på vegene i det sentrale Østlandet og plassert dem på Korgfjellet, eller til rassikring i Hardanger ville jeg plassert litt, og til rassikring i Møre og Romsdal. Men nå er det ikke sånn at man må tro at SV bruker mindre penger på investering på det sentrale Østlandet enn andre partier. Det er bare det at vi bruker dem på jernbane. Vi har i vårt primærbudsjett plusset på jernbanen med 900 mill. kr på investeringssida. Dessverre kommer nesten alt her nede, fordi det er her vi må prioritere jernbane. Det er med litt tungt hjerte at det blir sånn, men det er transportpolitisk nødvendig å gjøre det. Jeg skulle gjerne ha flyttet enda mer penger til Distrikts-Norge på vegsida. Så setter jeg for så vidt pris på spørsmålet om Bjørvika, for jeg er i utgangspunktet enig med representanten Gjerpe Hansen – dette er ikke et vegprosjekt egentlig, men et byutviklingsprosjekt, som kan gjøre at man får et nytt, spennende utviklingsområde i Oslo og gjøre Oslo til en vakrere by. Men det er kostbart. Men fordi dette er et utviklingsprosjekt, er jeg opptatt av finansieringa. Hvor skal pengene komme fra? Jeg har ikke lyst til å hente ut en masse penger fra Samferdselsdepartementets budsjett til dette. Derfor mener jeg, fordi det er et utviklingsprosjekt, at man burde se på andre finansieringsformer. Jeg er av den oppfatning at i Oslo er det altfor billig i bomringen. Hvis man hadde hevet beløpet fra 15 til 20 kr, hadde man hatt 300 mill. kr årlig ekstra å bruke på byutvikling og transportutvikling. Så har vi en del tomteområder. Og vi bør med kritisk sans se på Havnevesenets rett til egen havnekasse, hvor de disponerer enorme verdier. Realiser litt av dette, og så har vi byutvikling i Bjørvika som resultat.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-13:
En gang i svunne tider, i forrige århundre en gang, har jeg en svak erindring om miljøpartiet Venstre. Jeg kan huske feil, det er lenge siden. Så jeg lurte på om jeg husker feil, eller om det er noe som heter miljøpartiet Venstre, og hvordan de forholder seg til f.eks. vinterbrøyting over Hardangervidda, trekkruta til villreinstammen. Er det noe som opptar Venstre? Jeg tenker i den forbindelse på E6 i Melhus, om dette med inngrep i verna vassdrag, disse retningslinjene som Stortinget fastsatte omkring 1994-95, om det betyr noe for Venstre, om de syns det er greit med store inngrep i matkornjord, hva de syns om dette med unødvendige raseringer av boliger og næringslivsbygg. Her er det snakk om små og knapt nok mellomstore bedrifter, stort sett bare små, som ikke engang løser transportproblemet. Jeg lurte på om miljøpartiet Venstre har noe svar på de problemstillingene, eller er det bare Tautra?