trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg tør egentlig ikke tenke på hvordan det hadde sett ut hvis det hadde vært regjeringens forslag som hadde blitt gjennomført helt fra koronakrisen slo til. Stortinget har forbedret mye, men på en del områder virker det som om regjeringen er helt blind. Det ene er det som skjer på boligleiemarkedet nå. Jeg hører statsråden nå argumenterer mot SVs forslag med at det er feil her, og at det kanskje rammer litt skeivt. Regjeringens ordninger rammer forferdelig skeivt og gir masse støtte til bedrifter som ikke skulle hatt det. Og mange som skulle hatt støtte, får det ikke. Så kom med egne forslag, er min oppfordring til regjeringen. For det kan da ikke være meningen at man skal kunne holde leiligheter tomme for å unngå å ta del i den markedsmekanismen som man sjøl sier man er tilhenger av, nemlig at prisene går ned når det er for mange leiligheter. – Dette ødelegger. Det er samfunnsødeleggende, for det er behov for boliger nå. Det andre er: Det virker som om regjeringen er helt blind for behovene i grensekommunene. Det står i grell kontrast til hvor liberale man har vært når det gjelder arbeidsinnvandrere, som faktisk har utgjort en smitterisiko. Det har aldri grensependlerne gjort. Forrige uke stemte stortingsflertallet ned SVs forslag om at de som pendler inn i Norge, skal få en ytelse når de ikke kommer på jobben, for det får de ikke lov til nå. I tillegg til det omdefinerte regjeringen ansatte i barnehager og skoler fra «samfunnskritisk» til «samfunnsviktig». Det betyr at da sitter kommunene i grenseområdene uten nødvendig personell – og for dem er dette nøkkelpersonell. Det gjelder mange kommuner, og jeg kjenner mange av dem godt. Det virker som om regjeringen ikke enser grenseområdene i det hele tatt. Til og med i forrige uke måtte jeg holde på i lang tid for å få til at elever som bor på svenskegrensa, skal få lov til å komme på skolen i Norge. Ikke engang det hadde regjeringen ordnet opp i. Derfor foreslår SV i dag å gjøre unntak fra innreiseforbudet for grensependlerne – de som er reelle grenseboere og pendler att og fram over grensen hver dag til jobb i Norge. EU-kommisjonen har anbefalt at det skal skje. Regjeringen har ikke påvist at det har vært noen smittespredning i disse arbeidstakergruppene. Dette er altså folk som ikke får komme på jobben, og som ikke får et rødt øre i kompensasjon! Dette synes tydeligvis regjeringen og flertallet er helt greit. Her er det bedrifter som ikke får sitt nøkkelpersonell, og det er kommuner som ikke får sitt nøkkelpersonell. Så hører jeg at representanter for regjeringen sier at barn og unge er rammet, og at nå skal vi ta vare på deres psykiske helse. Ja, da må barnehageansatte og lærere få komme på skolen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Hvis regjeringen hadde lagt fram ordninger som hadde vært gode nok, og vist vilje til å begrense misbruk og bøte på de stygge usosiale konsekvensene som pandemien forårsaker – ja, da hadde vi sluppet mange av disse rundene vi har nå, f.eks. på psykisk helse og helsevesenet i det hele. Midt i en lungepandemi lar regjeringen – og det ser ut som om de synes det er greit – kapasiteten på lungebehandling på Sykehuset Innlandet bli redusert. Samtidig, midt i en pandemi der barn og unge sliter med psykisk helse, vedtas det også reduksjon i behandlingsplasser i Innlandet på psykisk helse for barn og unge. Dette er noe Stortinget må gripe inn i for å stoppe. Det virker som om regjeringen lar dette skje som om ingenting har hendt, og det er fra før fire måneders ventetid for de menneskene som trenger hjelp på DPS i Innlandet. Og jeg vet ikke hvorfor regjeringen har noe imot de VTA-bedriftene, kinoene, idrettsanleggene, badeanleggene og samfunnshusene som er i kommunal regi. De får nemlig ikke støtte på linje med dem som er organisert som private virksomheter. Dette er uhyre viktige institusjoner i hverdagen uansett om det er pandemi eller ikke, men nå er de viktigere enn noen gang. Så vi er nødt til å sørge for at det ikke blir mindre virksomhet på svømmehaller og kulturhus og i VTA-bedrifter og idrettsanlegg framover. Dette handler om hverdagsaktiviteter for barn og unge og folk som sliter med både fysisk og psykisk helse, så dette er uhyre viktig. Jeg hører regjeringen gjentar og gjentar at de skal inkludere flere. Ja, hva er da grunnen til at VTA-bedriftene ikke er inkludert i disse ordningene? Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV, Miljøpartiet De Grønne og Rødt fremmer forslag om at dette skal inn i ordningen. Dette er noen av de viktigste inkluderingsarenaene for folk med store utviklingshemninger eller andre fysiske eller psykiske funksjonsnedsettelser. Men de skal altså ta tap nå i denne koronaperioden istedenfor å sikres virksomhet, slik at de kan tilby plasser til flere, for det er nemlig behov for veldig mange flere plasser. Til slutt har jeg behov for en forklaring fra regjeringen og regjeringspartiene på hva de egentlig har imot grensependlerne, når det ikke er registrert noen smittespredning knyttet til dem.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Denne meldingen er viktig fordi språk er identitet. Det er noe av det viktigste vi har, og derfor hadde jeg håpet at mine kollegaer her i salen kanskje nå hadde gått opp og i hvert fall kontant tilbakevist det representantforslaget som ble fremmet først i salen her i dag, om å legge ned Sametinget. Det vil jeg utfordre mine medrepresentanter til å være med på. La oss bare parkere det en gang for alle. Språk er identitet og viktig, og den teknologiske utviklingen nå gir oss muligheter som vi ikke har hatt før, til å bruke den teknologien til å gjøre det som til nå har vært veldig vanskelig, nemlig å gjøre alle disse tekstene, læremidler og nyheter og alt, tilgjengelig også på samisk. Det er derfor SV har vært med og fremmet flere forslag i denne innstillingen. Det er nettopp for å finne ut hvilke hindringer som er der, og for å si at Stortinget ber regjeringen sikre at det samiske perspektivet blir tatt med på et tidlig stadium i utviklingen av digitale tjenester. Herunder må det samiske tilbudet nevnes ved bevilgninger til nye digitaliseringstiltak. Når jeg hører f.eks. innlegget fra representanten Eidsheim fra Høyre, er det ikke noe der jeg er uenig i. Jeg oppfatter at de premissene som kommer fra Høyre i innlegget, er at dette må man gjøre, at man må legge til grunn at teknologien også skal støtte samisk språk i den utviklingen som skjer på ulike plattformer innenfor offentlig sektor og ellers, altså de kravene som stilles. Derfor er jeg litt forundret over at det ikke er tilslutning til forslagene om at dette skal være et grunnleggende premiss framover, og jeg ber statsråden om å svare på det i sitt innlegg. Til slutt: I utgangspunktet ønsket Sametinget at vi skulle få en stortingsmelding på linje med og samtidig med kommuneproposisjonen på våren, for at man skulle legge de samme økonomiske premissene til grunn som man gjør i kommuneproposisjonen. Det mener SV hadde vært den beste løsningen. Men når man nå har valgt metoden med denne framoverskuende meldingen, så bør den komme i vårsesjonen, slik at vi kan behandle den ferdig da. Det har vært litt spesielt i år, men som prinsipp bør det være slik. Det er for at Stortinget skal kunne si noe om disse premissene framover mot budsjettet som vi skal få fra regjeringen som første sak når høstsemesteret starter.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det var da godt at statsråden etter ganske mye om og men klarte å si at regjeringen ikke var for å legge ned Sametinget. Det hadde jeg forventet et klart nei-svar på, kontant og ikke noe mer om og men. Men denne meldingen tar for seg det samiske språket og digitaliseringen, og det er viktig framover. Det SV har vært opptatt av, er at vi må finne ut hvilke hindringer som finnes for at dette skal bidra til et løft for samisk språk. Det kan lett bli hengende etter nå igjen hvis vi ikke sørger for at dette er premisset blir lagt til grunn når vi skal utvikle dette. Statsråden sier at hun skal ha møte med teknologigigantene, og det offentlige er jo en enorm innkjøper og har en stor innkjøpsmakt overfor selskaper man skal inngå avtaler med, også på det teknologiske området, på IKT. Hva slags grep ser statsråden for seg at man skal ta med seg inn i dette møtet, og hva skal man oppnå med det møtet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Verden står overfor to eksistensielle menneskeskapte kriser. Det er tap av naturmangfold og farlige menneskeskapte klimaendringer. Ifølge Det internasjonale naturpanelet er arealinngrep og nedbygging av natur den viktigste årsaken til tap av naturmangfold. Samtidig viser Klimapanelets spesialrapport om klimaendringer og landareal at måten vi bruker landarealet på, er en betydelig driver for klimaendringene. Det er det denne saken handler om. Det handler ikke om en tilfeldig byråkrat eller å plage lokalpolitikere og lokalbefolkning, det handler om å ta vare på det naturgrunnlaget og de ressursene vi har, for oss sjøl og for framtidas generasjoner. Forslaget går ut på å gjøre det lettere å bygge ned umistelige verdier, natur, matjord og strandsone. Det sier SV nei til. Å svekke statens innsigelsesrett i disse sakene svekker sikkerhetsmekanismene i dagens arealforvaltning – som er for svak – og det svekker arbeidet med å nå de målene som alle, bortsett fra Fremskrittspartiet, sier er viktige å nå. Riksrevisjonen har undersøkt dette og påpeker at kommunene i dag ikke sikrer de nasjonale interessene for naturmangfold, friluftsliv og jordvern i henhold til Stortingets mål. Selv om Norge har forpliktet seg til å stanse tapet av naturmangfold, forsvinner det bit for bit, og økosystemer, naturtyper og artsmangfold reduseres. Det tilsier at innsigelsesmulighetene ikke må svekkes, men styrkes. Får lokalpolitikerne gode nok faglige råd og fakta? Nei, det har vi også undersøkelser på som viser at man vet altfor lite om den naturen som den enkelte kommune har ansvaret for. Det er kommunene som har ansvaret for å stoppe dette tapet av naturmangfold. Derfor har SV nå igjen fremmet forslag om å styrke kompetansen, og vi har også fremmet forslag i budsjettet om å få i gang den kartleggingen som gjør at lokalpolitikerne får det faktagrunnlaget de skal ha, og at de også får kompetent rådgivning i arbeidet sitt, som er så viktig. I innstillingen har vi vist til svært mange rapporter som også regjeringen sjøl har bestilt, og som viser at det går feil vei. Derfor vil jeg signalisere at SV er imot de endringene som regjeringen varsler, om å liberalisere plan- og bygningsloven på disse områdene. Vi kan øke lokaldemokratiet den dagen kompetansen og fakta er på plass.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg ønsket i replikkordskiftet å få mulighet til å stille statsråden spørsmål knyttet til Riksrevisjonens undersøkelser og forskningsprosjektet EVAPLAN, som påpeker at det i kommunene i dag ikke sikres nasjonale interesser som naturmangfold, friluftsliv og jordvern i henhold til Stortingets mål. Det er det vi må snakke om i denne saken. Jeg ønsker å få statsrådens vurdering av dette: Hva er riktig når vi vet at dette ikke er ivaretatt i dag? Jeg har kjent statsråden lenge og oppfattet at han har hatt et genuint engasjement for både klimaet og miljøet. Da må jo dette være viktige interesser som må ivaretas framover. Det er det SV er opptatt av. Det er de nasjonale interessene her som også kan bli truet av summen av alle de små vedtakene, som ikke i seg selv – hver for seg– ser alvorlige ut, men i sum kan bli en stor belastning. Det er nødvendig å se på hva slags faktagrunnlag vi har for å ta disse beslutningene framover. Det vet statsråden ikke er på plass – altså får ikke kommunene god nok informasjon om de beslutningene de skal ta, fordi naturmangfoldet, f.eks., ikke er kartlagt. Mange kommuner mangler kompetanse på dette området, slik at lokalpolitikerne ikke får gode nok faglige eller kompetente råd for å kunne ta de riktige beslutningene om hva som kan brukes, og hva som ikke kan brukes, uten at det går ut over andre kvaliteter som vi som nasjon og som verden er helt avhengige av beskyttes. Jeg savner at statsråden sier litt om dette, jeg savnet det i hans innlegg. Noen sier at dette bare handler om byråkrati og enkeltpolitikere som blir sinte. Nei, det handler ikke om det. Det handler om framtida vår. Skal vi kunne skaffe mat i framtida, må vi ta vare på matjorda, og vi vil ha friluftsområder som folk kan bruke, og en strandsone som er til for folk og ikke bare for utbyggere. Dette er viktige samfunnsverdier, viktige verdier i framtida, som det er opp til enhver regjering å ta vare på – ikke bare i ord, men også i det lovverket som ligger til grunn. Det må være sterkt fordi interessene for å bygge ut er store. Selvfølgelig er de det, og det er legitimt, men det er vårt ansvar å ta vare på disse verdiene også for generasjonene etter oss.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
SV mener at barnevern, barnehage og eldreomsorg ikke skal være butikk, og det mener vi er et prinsipielt og viktig standpunkt. Det er et klart skille mellom velferd og forretningsmessig drift, og det ønsker denne regjeringen å viske ut. Det er dårlig bruk av offentlige midler, og det blir feil formål. Derfor er jeg glad for at disse forslagene kommer. De er mange nå, og de ligner hverandre, men det er bra at vi får diskutert dette. Jeg vil bruke skole og barnehage som eksempel. Jeg er litt forundret over at Arbeiderpartiet og Senterpartiet ikke støtter SVs forslag om det, for det handler om at både private skoler og barnehager kan bli godkjent av staten. Kommunene er nødt til å akseptere etablering av det og er også nødt til å være med og dele regningen – altså ta fra kommunebudsjettet og finansiere disse skolene og barnehagene, sjøl om de kanskje ikke har råd og sitter i prosesser der de er nødt til å ta ned budsjettet sitt. Så foreslår de kanskje å legge ned en grendeskole, for det er tross alt kanskje det som skader minst. Så dukker det opp en privat skole, og vips er hele innsparingen borte. Og så må man ta innsparingen på andre områder, der det kanskje er direkte uforsvarlig. Den friheten til sjøl å bestemme skolestruktur og struktur i barnehagesektoren mener SV kommunene, og også fylkeskommunene, når det gjelder videregående skole, skal ha. Det mener vi at de er nødt til å ha hvis de skal kunne ta ansvar for hele det tilbudet de skal ha på mange områder, for her har man lagd systemer der man blir sittende uten kontroll over sine egne utgifter fordi man har dette godkjenningssystemet som gjør at staten godkjenner, at etablering ikke kan nektes, og at man heller ikke kan nekte å betale inn. Hvis man da sitter og er nødt til å redusere tilbudet, blir man nødt til å legge ned de offentlige barnehagene og skolene og ikke de private, for det har man ikke lov til. Det forundrer meg i hvert fall at Arbeiderpartiet og Senterpartiet ser ut til å synes at dette er en grei ordning. Det syns altså ikke SV. Derfor fremmer vi i dag forslagene om å endre lovverket slik at kommuner og fylkeskommuner har beslutningsmyndighet over skolestruktur og dimensjonering av skoletilbud, og det samme når det gjelder barnehager. SV fremmer flere av forslagene som er reist i representantforslaget fra Rødt, i innstillingen, og jeg tar opp de forslagene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det er nok en stor verdimessig forskjell på SV og Høyre i synet på kommersielle velferdsleverandører. Private, ikke-kommersielle har SV ingenting imot. Så det tror jeg det ikke er så mye vits i å diskutere. Det jeg har vært opptatt av, er bl.a. arkivloven og private institusjoner. For eksempel er det mange private institusjoner i barnevernet, og hvis de ikke har samme krav til dokumentasjon og arkiv som det det offentlige har, vil det kunne være ganske alvorlig i saker som reises i ettertid, der det kan være alvorlige forhold som skal avdekkes, eller det er grunnleggende rettssikkerhet for barn og familie og ansatte som er i søkelyset. Hva er grunnen til at regjeringen ikke ser at det er behov for at disse institusjonene har samme krav til arkiv som det en offentlig barnevernsinstitusjon vil ha?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Den historiebeskrivelsen er litt spesiell, for på den tida var de private barnehagene stort sett foreldredrevet og små, ideelle barnehager. Det som har skjedd nå, er jo at det har utviklet seg et stort marked der det er internasjonale investeringsselskaper som kjøper opp disse private barnehagene og lager intrikate forretningsmodeller, der man særlig, også ved hjelp av gratis tomt og av og til bygninger, klarer å kapitalisere voldsomt på det som er våre skattepenger. Det har SV aldri vært for. Det vi var for, var de små, ideelle barnehagene. Det var noe som bl.a. foreldre drev fram – jeg har sjøl vært med på det – fordi det offentlige ikke gjorde det de skulle. Ser ikke statsråden forskjell på kommersielle og ideelle?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg bare registrerer at statsråden ikke har noen problemer med at det tappes ut milliarder fra de kronene som er bevilget til barnehager. Når det gjelder mangfold, har det nå nettopp kommet en doktorgradsavhandling som handler om nettopp det. Den tilbakeviser regjeringens påstand veldig kraftig. Det er ikke noe mangfold i dette. Det er mer snakk om markedsføring og «branding», som det heter på engelsk, altså at man på en måte skaper seg en image uten at det er noe annet innhold. Og i den grad det skulle være et annet innhold, kan det bli forretningshemmeligheter og ikke noe som kan bidra til å utvikle barnehagesektoren generelt sett, der man kan utvikle nye metoder som kan være interessante for flere. Her er SV opptatt av at de pengene vi legger inn i dette, skal gå både til barna og til driften, og at det skal være en utveksling av de ideene og innovasjon ….(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
SV er for at mistenkte terrorister skal arresteres, etterforskes og stilles for retten, ikke være på frifot ute av landet, slik som det ser ut til at regjeringen og flertallet mener de skal. Terrorisme må bekjempes med internasjonalt politisamarbeid, og handler det om å handle raskt, må vedkommende arresteres idet man er på vei inn i landet. Da har man kontroll på den man mistenker for slike alvorlige handlinger. Norge skal være en rettsstat der en ikke kan miste statsborgerskap uten en rettssak i rettsvesenet. SV er mot å gi regjeringen fullmakt til å ta fra noen statsborgerskap. Jeg er sjokkert over det jeg hører, at både Venstre og Kristelig Folkeparti tydeligvis har snudd, og over det Senterpartiet også sier. De viser til en høring som gjaldt en helt annen sak. Det gjaldt ikke denne saken i det hele tatt. Det handler om forvaltningsmessig fratagelse av statsborgerskap ved feil. Man mener altså at UDI og UNE har kompetanse. Ja, det har de – på feil. Men dette handler altså ikke om å gi UDI og UNE en slik kompetanse, det handler om å gi regjeringen denne kompetansen. Da saken var oppe forrige gang, sa Venstres Abid Q. Raja at dersom Fremskrittspartiet presser denne saken gjennom og utviser denne familien fra Norge, så har de mistet all vår tillit. Nå sitter altså Venstre – Kristelig Folkeparti var også imot – i regjering og legger fram denne saken uten at det engang står i regjeringserklæringen. Jeg vet ikke hva som har skjedd, men det er ganske alvorlig. Regjeringen viser til en høring som hører til et helt annet forslag. Forrige runde dette var oppe, viste de til en NOU. De påstod at man hadde støtte for det i den NOU-en, mens man gikk vesentlig mye lenger enn det var grunn for i NOU-en da. Man mener også at det er nødvendig for å kunne ta fra folk passet å gå til dette alvorlige skrittet å kunne frata noen statsborgerskap ved et politisk vedtak, for det er det dette er. Det er sterkt misvisende. Det er utstrakte hjemler for å kunne frata folk passet i passloven. Hvis man tar fra noen statsborgerskapet mens de er ute av landet, har de jo også passet med seg. For å si det sånn: Det finnes internasjonalt politisamarbeid, og der gir man sånne signaler ut i systemene og sørger for at terrorister faktisk blir pågrepet og arrestert. Passet har de med seg enten man har tatt det på den ene eller den andre måten. Rettssikkerhetsmessig er dette å flytte en stabbestein i norsk politikk. Jeg er sjokkert over at Venstre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er med på dette.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det er en helt spektakulær snuoperasjon Venstre har gjort, og det er helt uriktig at den høringen som har vært om fratakelse av statsborgerskap ved feil, kan sammenliknes med denne saken. Denne saken handler om tap av statsborgerskap ved mistanke om terrorisme – altså ikke at man er dømt, men ved mistanke om terrorisme – og det er ikke forvaltningen som skal gjøre vedtaket, det er departementet. Det er to helt vesensforskjellige saker. Jeg må si at jeg blir ganske sjokkert over Venstre, som forrige gang denne saken var oppe, var så prinsipielt imot at de tok dissens i regjering på at regjeringen skulle kunne ta beslutningen – på politisk nivå – om å ta ifra folk statsborgerskapet. Innser ikke statsråden denne voldsomme snuoperasjonen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det har ikke vært noen høring i denne saken. Det er feil – det har vært en høring i saken om fratakelse av statsborgerskap som forvaltningsvedtak når det har vært gitt statsborgerskap ved en feil. Det er det som har vært på høring. Det har ikke vært på høring en sak om fratakelse av statsborgerskap som straff ved mistanke om terrorisme. Den saken har ikke vært på høring. Så dette grunnlaget som regjeringen, og særlig Venstre, sier de har tatt en ny beslutning på, er rett og slett ikke sant. Det er altså nå ikke snakk om at det er forvaltningen ved UDI og UNE som skal gjøre disse vurderingene, sånn som det er i de sakene som handler om fratakelse av statsborgerskap ved feil, altså folk som ikke skulle hatt statsborgerskap i utgangspunktet. Nå er det departementet. Og det er en vesentlig feil. Jeg har heller ikke hørt noen som har tatt til orde eller sagt noe om det jeg mener er et veldig viktig poeng. Hvis man mistenker noen for terrorisme, og man vet at vedkommende er på vei inn i landet, hva er da grunnen til at vedkommende ikke skal arresteres ved ankomst til landet, sånn at man sikrer at den terroristen faktisk blir etterforsket, tiltalt og dømt i saken? Det er jo en mye tryggere håndtering enn hvis man bare sier: Nei, du får ikke komme inn i landet. Og så skal vedkommende få lov til å være på frifot i utlandet? Alle vet at det er mulig å planlegge terror fra utlandet og ramme Norge. Jeg trodde Norge var med på internasjonalt politisamarbeid også for å hindre at terrorister skulle være på frifot. Når man tar fra en mistenkt terrorist – for det er det dette er – statsborgerskapet i Norge og hindrer vedkommende å komme inn i landet, er de fremdeles i besittelse av sitt norske pass. Da regner jeg med at det går ut en melding der man sier at det passet ikke er gyldig lenger. Ja, det kan man også gjøre. Med hjemmel i dagens passlov kan man frata folk pass. Jeg vet ikke hva som ligger bak at Venstre og Kristelig Folkeparti har gått med på å legge fram denne saken på nytt, det må være en eller annen hemmelig avtale med Fremskrittspartiet – jeg vet ikke hva det er. Men det er veldig sjokkerende at denne saken nå går igjennom, at Norge skal bli et av de landene som tar fra folk statsborgerskap ved en beslutning i regjeringen. Det passer ikke en rettsstat.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
SV støtter forslaget om mulighet for utvidet og forsterket introduksjonsprogram og utvidet norskopplæring for å avhjelpe konsekvensene av utbruddet av covid-19. Vi mener det er en nødvendig og en hensiktsmessig måte å håndtere den vanskelige situasjonen på. SV ønsker selvfølgelig at de som er ferdig i programmet, kan komme over i arbeid, eller i annen opplæring og kvalifisering – hvis det er hensiktsmessig – men denne åpningen som gis her, er det nødvendig å gi nå fordi situasjonen er som den er. Det vi fremmer forslag om, er at vi ber regjeringen komme tilbake til Stortinget i begynnelsen av mai – det vil vel si i revidert – med en vurdering av behovet for ytterligere muligheter for utviding, eller andre tiltak, for å sikre at man nå får gjennomført introduksjonsordningen, eller andre typer opplæring, som gjør at flere kan komme over i enten en ordinær utdanningssituasjon eller i arbeid. Det er nødvendig at regjeringen kommer med det i mai. I våre merknader viser vi til at det er nødvendig å ha en god kompetansekartlegging av flyktninger og andre innvandrere som skal gjennom etter den nye introduksjonsloven. Det er bra, og da er det avgjørende at man også får telt med ikke-formell kompetanse. For det er noe av det som kanskje mange kan ha, og som er helt avgjørende for at en kan klare både arbeid og videre utdanning. Virke har i samarbeid med Oslo Voksenopplæring utviklet en godkjenningsordning for ikke-formell kompetanse, kalt Balansekunst. Vi ber regjeringen om å sikre at en slik godkjenningsordning for ikke-formell kompetanse blir en del av den kompetansekartleggingen som nå alle skal igjennom. Til slutt vil vi igjen minne om Jobbsjansen, som er et av de tiltakene som er veldig viktig for kvinner som står utenfor arbeidslivet, og at det er om å gjøre at man nå går tilbake til slik ordningen var før, og sikrer at de kvinnene som er så langt fra arbeidslivet at de er avhengige av sosialhjelp, også får tilgang på tiltak i Jobbsjansen. Det har regjeringen fjernet, uten at det er mulig å finne noen grunn til det, for dette er et tiltak som har vist seg å være vellykket, som faktisk gjør at folk kommer i jobb. Og det må jo være slik at man bruker de tiltakene som er best egnet til at folk skal kunne klare seg sjøl framover. Så da tar jeg opp vårt forslag som står i innstillingen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Som lovgivere har vi plikt til å se om de lovene vi har vedtatt, fungerer slik de skal. Det gjør de ikke i dag på utlendingsfeltet når det gjelder barn som har vært her lenge. I dag har jeg møtt Mustafa, som mange har snakket om i denne saken, men han er ikke alene. Det er flere som er i samme situasjon, og det har også seks skarpskodde advokater sendt et brev til Stortinget om, der de slår alarm fordi Norge bryter «grunnleggende rettsnormer forankret i nasjonalt regelverk og bindende konvensjoner». Det er det denne saken handler om. Jeg håper snart regjeringen og flertallet hører alarmen, for barnas skyld og av hensyn til hva slags land Norge skal være, for vi kan bedre enn dette. Norge har et regelverk som skal sikre at det tas hensyn til barnets beste i utlendingssaker. Likevel er det mange saker som får urimelige utslag, fordi innvandringsregulerende hensyn alltid vinner. Og domstolene og rettsvesenet er veldig lite tilgjengelig for disse menneskene, for de har ikke midler. De er avhengige av private innsamlinger for at de skal kunne ta saken sin til retten. Mustafas sak er et av mange eksempler. Han kom til Norge som seksåring. Han er oppvokst her, til sommeren fullfører han videregående. For ham er Norge hjemlandet. Slik er det også for andre som er oppvokst her. Men nå skal han kastes ut, fordi utlendingsmyndighetene mener moren hans oppga noe feil da han var seks år. Dette kan ikke Mustafa noe for. Hans bror, Abdel, har fått opphold på grunn av sterke menneskelige hensyn og lang botid i Norge, en helt lik sak, med to helt ulike utfall. Norge er dømt i en lignende sak i EMD, Butt-saken, der man sa at hvis ikke barnet blir sendt ut sammen med foreldrene, kan ikke Norge vente til barnet er 18 år og så påberope seg innvandringsregulerende hensyn og sende vedkommende ut. Det er ikke en påpekning i en enkeltsak, det er et prejudikat som er bindende for Norge. Men Utlendingsnemndas praksis følger ikke dette. Derfor fremmer SV forslag i Stortinget om dette. Hvis det skal gi noen mening å gå gjennom disse sakene, må sakene settes på vent, ellers aksepterer jo flertallet her at man fortsetter å behandle disse sakene feil. – Jeg må be om ordet en gang til, men jeg tar opp de forslagene som er inntatt i innstillingen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Statsråden viser til at Mustafas sak nå er tatt til retten, og det er riktig. Men det er et voksende problem at UNE ikke innretter seg etter rettskraftige dommer, selv i saker som er vunnet i Høyesterett. UNE velger da å ta omkamp og fatte nye vedtak. Domstolsprøving av forvaltningsvedtak er en uskreven sedvanerett med Grunnlovs rang. At utlendingsforvaltningen ikke respekterer disse avgjørelsene, er et alvorlig brudd med grunnleggende rettsstatsprinsipper, og det er urovekkende at UNE, som er en ren klagenemnd, også opptrer som førsteinstansorgan i saker de har tatt til retten. Ser statsråden disse dilemmaene? Og er statsråden kjent med disse sakene og denne praksisen, bl.a. at sak tapt i Høyesterett går tilbake igjen til UNE og behandles av én nemndleder alene? I slike saker må det da være tvil?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det er litt urovekkende at statsråden ikke følger med på hva som skjer i rettsvesenet på dette området, og ser at det er slike saker. Dette er ett av ankepunktene i den alarmen Stortinget har fått fra advokater. Det andre er knyttet til at Norge er dømt i Den europeiske menneskerettsdomstol for brudd på konvensjonen, nettopp i en lignende sak som Mustafas sak, Butt-saken. Foreldrene forlot landet, barna ble igjen. De fylte 18, og Norge sa at det var innvandringsregulerende hensyn og ville kaste dem ut. Norge ble dømt, og ikke bare i den saken, men på prinsipielt grunnlag, at dette var brudd på konvensjonen. Hvordan har statsråden sikret at den praksisen EMD sier at Norge skal følge, blir fulgt i forvaltningen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det statsråden sier nå, er helt i strid med det statsråden sa forrige gang vi diskuterte dette. Da var spørsmålet: Hva har statsråden gjort for å sikre at denne dommen faktisk blir implementert, og at praksis blir endret i Norge? Og da svarte statsråden at det har ikke regjeringen gjort noe med, for det er det opp til UNE og UDI å rette seg etter. Det er faktisk feil. Men hvis det nå er slik at regjeringen har sendt instruks og rundskriv og endret forskrift på dette området, vil jeg gjerne få vite hva regjeringen da har gjort, for dette har innvirkning på slike saker som vi diskuterer nå, nemlig at Norge må forholde seg til og fortolke forpliktelsene vi har i EMD, slik som domstolen sier de skal tolkes. Da er man nødt til fra regjeringens side å instruere og sikre at forvaltningspraksis endres i tråd med de dommene som domstolen har felt over Norges praksis.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
På dette området er det altså behov for en gjennomgang av regelverket, og jeg registrerer at justisministeren nå har parkert Venstre og Kristelig Folkepartis såkalte seier om å få gjennomgått disse sakene. Det er trist, for jeg vet at de egentlig er enige med SV i disse sakene, og jeg er veldig glad for de endringene som Venstre og Kristelig Folkeparti har fått til i regjeringen, også med støtte fra SV som opposisjonsparti. Dette var jo saker som SV tok dissens på i vår regjering, fordi vi var veldig uenig i det som skjedde. Derfor er det veldig trist å se at man nå ikke kan ta konsekvensene av det man sjøl egentlig vet, og få stilt disse sakene i bero og gå gjennom regelverket. For det er ikke slik at advokater kommer til Stortinget og roper alarm av ingen grunn. Det er en grunn, og det er at praksisen nå glir i forvaltningen hele tiden. Det er det som har skjedd, for her har det jo vært runde på runde med innstramminger – og så må Stortinget gripe inn, og så må man endre praksis. Og det er jo fordi det politiske klimaet er slik at innvandringsregulerende hensyn nå tilsynelatende trumfer alt. Jeg tror jeg skal gjenta: Mustafas sak er en enkeltsak, men det er et eksempel på hvordan innvandringsregulerende hensyn nå trumfer barnets beste i altfor stor grad, og det er poenget. Og når Norge er dømt i tilsvarende saker – de ligner helt – og det ikke er spor av det i behandlingen av sakene, må vi som lovgivere ta ansvaret for å sjekke at praksis faktisk er i tråd med det det skal være, også med de dommene som Norge er forpliktet til å rette seg etter i Den europeiske menneskerettsdomstol. Så det å være opptatt av enkeltsaker, som noen tydeligvis synes er feil, er jo at vi som folkevalgte og lovgivere er nødt til å se om det lovverket vi sjøl har vedtatt, brukes, og når det ikke brukes slik vi har sagt det skal brukes, må vi jo be om at det gås igjennom, og at vi får rettet på det. Jeg har til og med hørt her i dag at SV ikke har fremmet forslag om endringer i regelverket. Jo, det har vi gjort, også i denne saken, og i neste sak, og i mange saker, fordi det er behov for det. Men vi ønsker også en gjennomgang av sakene for å se at vi oppfyller våre internasjonale forpliktelser både etter barnekonvensjonen, flyktningkonvensjonen og Den europeiske menneskerettskonvensjon. Derfor ønsker vi en gjennomgang og at man setter sakene på vent.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg vil ta opp forslagene vi har fremmet i innstillingen. Ifølge FN skal ikke flyktningkonvensjonen tolkes på den måten Norge gjør det i opphørssaker. Opphør handler om individuelle forhold, frivillighet, altså eget ønske om å returnere, at man har mistet opprinnelig statsborgerskap og kan få det tilbake når vedkommende har fått et annet og nytt statsborgerskap og frivillig etablerer seg i opprinnelseslandet eller et annet land, sier FN. Det er ikke det flertallet og regjeringen har vedtatt. Bruk av internflukt i opphørssaker er særlig kritikkverdig fordi Norge ikke lenger gjør den vurderingen om det er rimelig for den enkelte å bli returnert til internflukt. Det betyr jo at situasjonen ikke er stabil i det landet man returneres til, noe som er en forutsetning for å bruke opphør, slik FN sier opphørsbestemmelsen er. Det er litt opprørende å høre at man her tydeligvis mener at Norge ikke er forpliktet av dette, men dette handler ikke om hva jeg mener, hva statsråden mener, eller hva representanter her mener. Dette handler om hvordan disse forpliktelsene er, hvordan konvensjonen er, og hvordan den skal forstås. Jeg hører flere si at Norges praksis er innafor, slik den skal forstås. Det er i strid med det FN forteller til Stortinget og regjeringen når sakene behandles. Det er i strid med det FN sier til norsk rettsvesen når disse sakene behandles, og det er i strid med hva også UNE sa til både regjeringen og Stortinget da forslaget var oppe. Da sa UNE: «Den statspraksis vi har redegjort for her, taler for at Norge er folkerettslig forpliktet til å ha et rimelighetsvilkår ved internflukt(…) Det betyr igjen at det ikke vil være tilstrekkelig å gi søkeren en tillatelse etter utlendingsloven § 38.» (…) Det sa UNE, som skal være regjeringens ekspertorgan på dette. Det finnes ikke fnugg av tvil om at det FN har sagt til både storting og regjering, er at det skal være det de kaller «reasonableness criterion», som jo er rimelighetsvilkår, og at man er forpliktet til å ha det. Jeg ser at tiden går ut her, så jeg får be om ordet en gang til.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Når FN sier til Stortinget at rimelighetsvilkåret er en del av våre forpliktelser etter flyktningkonvensjonen i artikkel 1 A nr. 2, og sier at lovendringen som ble vedtatt i juni 2016, utgjør et brudd på folkeretten, så sier regjeringen at det gjør det ikke. UNE sa i samme saken at det de redegjorde for, talte for at Norge var folkerettslig forpliktet til å ha et rimelighetsvilkår ved internflukt. Kan statsråden bekrefte at det bare er en ren politisk beslutning og ikke en juridisk vurdering av våre forpliktelser som ligger bak regjeringens holdning i disse sakene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Dette er jo ikke anbefaling; dette er en tolkning av konvensjonen som UNHCR gir. Sånn jeg forstår det, har Norge ved å knytte seg til flyktningkonvensjonen også knyttet seg til UNHCR som veileder i tolkning av traktaten. Hvis ikke må det bety at hvert eneste land kan tolke dette akkurat som de vil, og at det ikke blir et regelverk som skal regulere hvordan vi håndterer vanskelige situasjoner som det kan være stor politisk uenighet om, f.eks. Betyr det at statsråden mener at UNE når de mener at vi er folkerettslig forpliktet til å ha et slikt rimelighetsvilkår, også tar feil?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Det er ikke jeg som er uenig med utlendingsmyndighetene og UNE. Det er statsråden og flertallet her som er uenig i hvordan den fortolkningen er. Jeg forholder meg til den fortolkningen som FN og UNE har gitt av våre forpliktelser. Men når det gjelder opphevelsesbestemmelsen i FNs flyktningkonvensjon, kunne det være interessant å høre statsråden redegjøre for hvordan den er, og hvordan den skal fortolkes. For det som foregår nå, er jo heller ikke der innenfor det som er opphørsbestemmelsen i flyktningkonvensjonen. Så jeg vil gjerne høre statsråden redegjøre for hvordan opphørsbestemmelsen er og skal fortolkes.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Statsråden blander sammen to helt forskjellige ting. Dette handler om UNEs fortolkning av våre forpliktelser etter flyktningkonvensjonen, og den andre saken handlet jo om en utvikling av praksis i UNE ved behandlingen av sakene. Men tilbake til spørsmålet mitt, som jeg ikke fikk noe svar på: Kan statsråden redegjøre for hvordan opphørsbestemmelsen i flyktningkonvensjonen er og skal forstås, i og med at den nå fortolkes helt annerledes enn det jeg har fått opplyst fra FN og UNHCR at opphørsbestemmelsen skal fortolkes?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Statsråden vil tydeligvis ikke erkjenne at det er stor forskjell på en fortolkning knyttet til våre forpliktelser når det gjelder rimelighetsvilkåret – å skulle ha det i norsk lovgivning, de rådene man har fått – og hvilken praksis som utvikler seg når det gjelder lengeværende barn i UNE. Det er to vidt forskjellige ting. I tillegg til det er UNHCR klinkende klare på at vi har en forpliktelse til å ha et rimelighetsvilkår. Dette rimelighetsvilkåret blir enda mer viktig når regjeringen og stortingsflertallet ønsker å bruke opphørsbestemmelsen også på en måte som det ikke er grunnlag for i flyktningkonvensjonen, for den bestemmelsen handler om frivillighet, om at hele hjemlandet er trygt, at det er en situasjon som er stabil. Her har altså regjeringen og flertallet forsøkt å bruke opphørsbestemmelsen i f.eks. en rekke saker som gjelder Somalia. Man skal ikke være veldig mye orientert om situasjonen i verden for å vite at situasjonen der på ingen måte er stabil. I tillegg har man jo ved å vedta denne saken om tilbakekall brukt masse ressurser, skapt masse utrygghet i en hel rekke familier. Den ene dagen ber man dem om å integrere seg, bli norske, lære norsk, begynne å jobbe og slå rot, og den andre dagen sier man at man kanskje skal trekke tilbake oppholdstillatelsen – etter mange, mange, mange år. Dette har man holdt på med nå, og resultatet er altså null. Her har man brukt store ressurser. I 2020 henla Justis- og beredskapsdepartementet 600 saker for somaliere, som hadde måttet vente i fire år på en avgjørelse. Det er ikke bare slik at dette kan virke negativt på integreringen; det er grundig dokumentert at en slik praksis er ødeleggende for integreringen. Så her er regjeringen og flertallet på ville veier. Denne praksisen og denne bestemmelsen er man rett og slett nødt til å fjerne, og det er derfor SV tar opp disse sakene nå. Slik som dette har vært til nå, er det jo ingen som har hatt noen nytte av det. Man har bare brukt masse ressurser, skapt stor utrygghet og ikke oppnådd noen ting. Det er grunnen til at SV fremmer disse forslagene i dag.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-02-23:
Rettferdighet er vel et stikkord og kanskje et nøkkelord i ettertiden ut fra de utallige gangene vi har diskutert konsekvensene av pandemien både for folk og for næringslivet. Men det er ingen tvil om at når fellesskapets midler brukes, er det først og fremst for å sikre folk og jobbene til folk. Det er det det handler om for Arbeiderpartiet, og det er det som er det avgjørende viktige. De største byrdene må det ikke være tvil om. Når vi nå i dag nok en gang oppsummerer milliarder, bæres byrdene av dem som er blitt arbeidsledige, av dem med lavest lønn, av kvinnene, hvor likestillingen utfordres, og av de unge, som mange har vært innom. Det handler altså om å trygge jobbene, å lage en samfunnskontrakt rundt det. Og jeg bare gjentar det som mange har sagt tidligere: Det er helt ufattelig, helt uforståelig, at en ikke har et sterkt flertall i denne salen for å si nei til utbytte, si nei til å si opp folk i den tiden da de mottar støtte, eller for den saks skyld å stille seriøsitetskrav til de bedriftene som mottar støtte via kompensasjonsordningen. Det er ingen tvil om at kompensasjonsordningen treffer for dårlig. Den er godt egnet for de store virksomhetene, det har vi sett mange kommentere i det siste. Derfor foreslår vi en betydelig nedgradering av kompensasjonsordningen for de største virksomhetene. Men det ser ikke ut som om vi får flertall for det. Så er det ingen tvil om at de minste bedriftene, som direkte gjennom konkrete smitteverntiltak er hardest rammet, ikke treffes godt nok av kompensasjonsordningen. Kompensasjonsordningen er åpen for det, ja, men treffes de? Nei. Det er situasjonen, og det er ganske krevende for folk og folks jobber. SMB Norge har gjort en undersøkelse som viser at 60 pst. – kun 60 pst. – av SMB-ene, som er det store hopetallet av norske bedrifter, treffes av kompensasjonsordningen. Det er bra at 60 pst. treffes, men det er usedvanlig krevende at 40 pst. ikke treffes, at ikke de kommer innunder ordningen, og at de ikke har noe støtte å hente. Det er krevende. Vi hørte finansministeren snakke om garantiordningen for lån. Ja, det er kun 2 pst. av SMB-ene som får tilgang på den – 2 pst. – ut fra undersøkelsen til SMB Norge. Da er jeg glad for at Arbeiderpartiet sammen med flere har foreslått en rekke tiltak nettopp for å treffe bedre, trygge folks jobber og trygge folk, og ikke minst sørge for at det er de minste bedriftene, som er hardest rammet av vedtak gjort av myndighetene for å begrense smitten, som må få mer i kompensasjon.
Anne Kristine Linnestad (Høyre), 2021-02-23:
Pandemien har gått fra å være en maraton uten målstrek til en skiskytterstafett uten fastsatt antall runder eller strafferunder. Men jeg håper inderlig at vi i løpet av våren ser en målstrek komme til syne der fremme. De aller fleste av oss har en drøm om hva vi ønsker mest når pandemien slipper taket. Vi vil gi noen en klem, kunne invitere gjester hjem uten å tenke på antallet, eller gå på kino eller en konsert. Men viktigst av alt, i hvert fall for alle dem som nå er permittert, er det at man har en jobb å gå til, at nettopp deres arbeidsplass fortsatt er der når krisen er over. Derfor er det nødvendig at Stortinget bevilger 1 mrd. kr til næringslivet nå, og at det blir satt av ytterligere 750 mill. kr i beredskap for å sikre næringslivet framover. Disse midlene er i tillegg til at kommunene får økt rammetilskudd på 500 mill. kr. Det er kommunene over hele landet som nå skal fordele 1 mrd. kr til næringslivet. Og hvorfor er det så viktig for oss at det er kommunene som fordeler disse midlene? Jo, fordi det er i kommunene næringslivet og jobbene er, og det er kommunene som vet best hvilke bedrifter som nå må få en ekstra håndsrekning for å komme gjennom denne krisen. Jeg har siden nyttår drukket mange digitale kaffekopper med representanter for hotellbransjen, restaurantbransjen, transportbransjen og andre leverandører til reiselivsnæringen og mange andre næringer, i tillegg til kaffekopper med kommunepolitikere landet over. De har alle forskjellige behov og forskjellige forslag til løsninger. Derfor er jeg helt sikker på at ordningen med at det er kommunene som skal tildele midlene, er den beste måten for å sikre at midlene kommer raskt og mest mulig treffsikkert fram. Jeg håper derfor at alle landets kommuner har et enkelt, ubyråkratisk system på plass, slik at bedriftene får pengene raskt, og at bedrifter som Barents Safari i Sør-Varanger f.eks. kan få utbetalt midler som kan sørge for at de har en minimumsbemanning, klarer å betale sine faste kostnader framover og er klare til å starte opp så fort samfunnet vårt åpnes opp igjen og turistene kommer tilbake.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg hadde lyst til å kommentere dette løse forslaget som foreligger om ferjetakster, og som ser ut til å få flertall her i salen. SV er jo glad for at vi får et sånt flertallsforslag, men ellers synes vi det har vært ganske uforberedte forslag – ikke spesielt dette, men de som forelå i innstillinga. Det lukter litt valgår av dette, en slags overbud, kanskje spesielt fra Fremskrittspartiet, i denne saken. Det at Fremskrittspartiet ville ha helt gratis ferjer, har noen underlige og sterke sideeffekter. Har Fremskrittspartiet i det hele tatt vurdert det? Skal også turister, innenlandske og utenlandske, reise gratis på de norske ferjene og skape lange køer for lokalbefolkningen sommerstid? Det er jo sånne spørsmål en skulle ha stilt seg, og som hadde krevd litt større, grundigere utredning, ikke gjennom en krisepakke og litt sånt hastverksarbeid med valget som bakteppe. Dessuten: Det koster rundt 3 mrd. kr å la folk reise gratis på alle ferjene. Hva med de høye prisene på togreiser og øvrig kollektivtransport? Bekymrer ikke det Fremskrittspartiet i det hele tatt? Sannsynligvis ikke. De har jo ikke akkurat noen spesiell forkjærlighet for kollektivtransport og tog, det har vi lagt merke til. Men med ferje er det litt annerledes, for der er det en bil som skal fraktes, helst én og én. SV har hatt et annet utgangspunkt for å sette ned ferjetakstene. Vi ville først og fremst redusere takstene for de hyppige brukerne av ferjene, de som bruker ferjene til og fra jobb. For dem blir utgiftene til reise altfor høye. Derfor var det viktig for SV å få inn i forslaget at pendlerne skulle prioriteres, og jeg ber kanskje spesielt samferdselsministeren, hvis han hører på dette, legge merke til det. Det er f.eks. mulig å sette et tak for årlige eller månedlige ferjekostnader for hver enkelt bilist. Dette er greit å administrere, og siden det kanskje bare er 15–16 pst. av bilførerne som reiser mer enn to–tre ganger i uka med ferjene, ville det også vært økonomisk greit og mulig. Årsaken til prisøkningen og ferjeopprøret vi har sett langs kysten, kan delvis forklares på to måter: Det er økte kostnader til nullutslippsteknologi når dette kreves ved nye anbud i fylkeskommunen, og det har jo grenset til uredelighet at det ikke har fulgt med penger på veien til fylkeskommunene når Stortinget har vedtatt et delvis påbud om dette. Så er det dette med AutoPASS, som delvis var en følge av koronapandemien. Det innebærer en veldig høy forskuddsbetaling å komme inn i AutoPASS-ordningen for ferjer. Derfor har SV foreslått å sette avgiften på 3 600 kr ned til 800 kr, og det burde være noe alle partier her i salen kunne støtte.