Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-04-04:
Først: Ett bakteppe for denne saken er at det bak enhver lov ligger en kostnad. De beste lover kan dermed fort bli til lite eller ingenting hvis man ikke følger opp det som ligger i lovens forpliktelser. Det er ikke temaet i dag, men det kan være på sin plass å si det. Så et annet bakteppe: Selv de beste forvaltningsregimer trenger ikke å opptre klokt, med mindre man opptrer klokt, og da sikter jeg til at når innsatte skal ut etter å ha sittet inne, blir det ikke et samarbeid mellom de instanser som holder dem inne, arbeidsmarkedsmyndighetene og sosialtjenesten, med mindre det faktisk legges opp til det. Og i en annen livsrolle for en tid tilbake registrerte jeg at når det gjelder innsiden av fengselsinstitusjoner, var stort sett skoleverket der med entusiasme, sosialkontoret kunne en av og til håpe å se, og Aetat var jeg borte i én gang. Og det sier seg selv at med den type dårlig forvaltningssamarbeid blir det en relativt liten teoretisk mulighet til rehabilitering allerede i starten. Hvis man altså ikke får til dette forvaltningssamarbeidet, hvis ikke ulike departementer klarer å snakke sammen om dette, vil den vanlige «plastposevandringen» for en løslatt bare fortsette og repetisjonsmuligheten tilta. Når det gjelder de som er satt til å ivareta tjenesten, enten det nå er i fengslene eller i de andre institusjonene som ligger under den nye loven, er det viktig for dem og deres arbeidsmoral at man faktisk gjør et grep på dette området. Og dette er et grep som ikke i seg selv koster kroner. Dette er et grep som koster ledelse, dette er et grep som betyr at man må ta et oppgjør med den norske skjemakulturen og den norske kulturen der man sitter ved hvert sitt bord og syns det er enklest. Så til loven. Det er ingen tvil om at loven strammer inn på en del punkter. På de vesentligste punkter følger Venstre det som er foreslått, og jeg skal kommentere det i seks punkter her. For det første: Når det gjelder prøveløslatelse, er det ingen tvil om at det som nå skjer, er at det skal være en reell individuell prøving, og her er det knyttet helt klare vilkår både fra departementets side og i komiteinnstillingen. For min del og for Venstres del syns jeg at Høyre skjerper dette unødig sterkt fordi det allerede i utgangspunktet er kraftig det som er markert fra komiteflertallets side. Det er jo ikke slik at det er noen automatikk lenger. Det er heller ikke slik at en kommer ut dersom en har satt seg utover de krav som en er vel kjent med, da blir en rett og slett sittende. Jeg syns derfor flertallet har markert dette på en streng måte. Men de har gjort det slik at det fortsatt er en reell individuell vurdering. Det andre punktet jeg vil markere, er spørsmålet om permisjoner. Jeg syns ikke at man skal stramme inn på lovgivningen her, men jeg vil understreke det som er nevnt i komiteinnstillingen, at spesielt i saker knyttet til seksuelle overgrep mot barn, må man være utrolig kritisk når det gjelder å la noen få permisjon, spesielt hvis det er en gjentakelsesfare. La meg si det slik: Her må naiviteten komme barnet til gode, hvis jeg får lov til å uttrykke det på folkelig norsk. Det betyr ikke at det er umulig å komme ut, men det betyr at det skal være en kritisk gjennomgang. Så et punkt som er passert fort i komiteinnstillingen, men som for meg er viktig. Datatilsynet har kommet med en merknad i forbindelse med nye strenge kontrollregimer, bl.a. for å bekjempe rus og stoff, og som jeg stort sett er enig i. De mener at avlytting av telefon med prest, psykolog og lege ikke bør skje uten videre, og til det bemerker departementet at det kan være nødvendig å vurdere det nærmere i forskrift. Venstre ser slik på dette at dette er et så prinsipielt spørsmål at hvis departementet vil endre på en praksis hvor dette, som det står, stort sett ikke gjøres, skal det være en sak for Stortinget. Det trenger ikke være en stor sak, men det er en sak for Stortinget. Det er et prinsipielt spørsmål, og prinsipielle spørsmål løses ikke ved forskrift i Norge. Jeg syns ofte at det er for mange prinsipielle spørsmål som forskriftsløses. Så til kontroll, spesielt kontroll for å unngå innsmugling av narkotiske stoffer. Jeg er enig med mindretallet, Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, når det gjelder § 29 annet ledd annet punktum og tredje ledd annet punktum. Jeg kan ikke se at man her i ethvert tilfelle behøver å ha en legeuttalelse. Det er klart at det som skal skje av kontroll, skal skje under tilsyn av helsepersonell og utføres av helsepersonell, og jeg mener at man da har et kontrollregime som burde være tilstrekkelig. I innstillingen er det lagt opp til samfunnstjeneste, og jeg vil kort få si følgende: Jeg håper at man ikke bruker samfunnstjeneste i forbindelse med volds- og sedelighetsforbrytelser, og jeg vil stemme sammen med Høyre når det gjelder § 58 annet ledd om konsekvensen av å bryte samfunnstjenesten. Og til slutt: Jeg skjønner at alle vil ha prestetjeneste i fengslene, men for å stå sammen med sentrumsbroder Marthinsen skal jeg stemme for hans forslag her.