Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-06-12:
Talentutvikling og det å foredle dem som skal bli kunstnere i framtiden i ung alder, er noe kulturskolene i økende grad jobber med. For en del år siden var det vel en større tendens til at alle fikk den samme undervisningen uansett hvor stort kunstnerpotensial de hadde, men kulturskolene har blitt flinkere til å følge spesielt opp dem som har store talenter. Det betyr ikke at alle får den oppfølgingen de bør ha. Jeg tror nok at utviklingen går i retning av at også de kommunale kulturskolene anerkjenner de store talentene og deres spesielle behov for utvikling. Da må jeg bare si at Billy Elliot er min yndlingsfilm, nettopp fordi den viser at talentet kan komme fra hele befolkningen, og da er det om å gjøre at vi i vår politikk legger til rette for at alle kan delta i fritidsaktiviteter. Men dette forslaget har noen gode sider og noen sider som for meg er litt uklare. For det første er det slik at vi nå legger om stipendpolitikken for nyutdannede kunststudenter. Den har til nå vært rettet mot noen typer høyere utdanningssteder. Hvis du går på disse og bare på utdanningssteder i Norge, får du et stipend. Noen har automatisk fått 100 000 kr på grunn av den utdanningen de har valgt, selv om de ikke har valgt å etablere seg som kunstnere, mens de som har studert i utlandet, ikke har fått anledning til å søke på disse stipendiene, selv om de har etablert seg som selvstendige kunstnere i Norge. Derfor bruker vi disse pengene nå på en mye mer rettferdig måte, og lager et stipend for nyutdannede kunstnere uansett, enten de har studert i Norge eller i utlandet. Det er et søkbart stipend som skal være mer rettferdig. Det er mange av de utenlandske utdanningene som holder et veldig høyt nivå, men det er også slik at noen kommer inn på kunstutdanninger som ikke er støtteberettiget i Lånekassen. Jeg tror ingen, verken fra opposisjonen eller regjeringspartiene, mener at det skal være noen automatikk i hvilke studiesteder man skal få støtte til, og at det er noe man automatisk får når man velger, uansett hva slags utdanning det er. Med det vil jeg ikke si at Lånekassens regler uansett er perfekt, og at uansett har man funnet de rette utdanningene som man skal få støtte til, for noen ganger er det ikke riktig å få støtte fra Statens lånekasse til utdanning selv om man har kommet inn på en kunstutdanning i utlandet. Det er rett og slett ikke alle som holder det rette nivået. Vi skal også være oppmerksom på det. Jeg er glad for alle som tar kunstutdanning, men konkurransen nå er mye hardere enn før. Den gangen vi på 1970-tallet laget garantiinntekter, var tanken at alle som utdannet seg til kunstnere, automatisk skulle få inntekt fra staten. Men når vi lager en utdanning nå og ser hva de nyutdannede innenfor det visuelle kunstfeltet driver med, driver 70 pst. etter fem år med noe ved siden av. Det er også den virkeligheten de skal inn i. Vi vil ha dialog med kunstutdanningene om hvordan man i større grad kan tilrettelegge for det å starte egen virksomhet, eget entreprenørskap, når man er ferdig med sin utdanning. Så til spørsmålet om stipendier underveis. Dette er først og fremst Utdanningsdepartementets ansvar, det er jo slik i Norge. Sånn er det ikke i Danmark. Der har ikke Kunnskapsdepartementet ansvar for kunstutdanningene, der ligger det under Kulturdepartementet. Men i Norge er det et skille mellom Utdanningsdepartementet/Kunnskapsdepartementet på den ene siden og Kulturdepartementet på den andre siden. Når det gjelder våre stipendordninger, er de rettet mot nyutdannede kunstnere. Vi har derimot noen veldig gode ordninger, nemlig Drømmestipendet, som er en slags stimuli. Men disse pengene gir jo ikke nok penger til å ta fatt på en utdanning i utlandet. Det er et godt initiativ, men det mangler noe konkretisering. Vi vil arbeide fram mot Kulturløftet III, se på ulike former for talentutvikling som kan bidra til at vi kan løfte fram talenter fra alle deler av befolkningen. Ett konkret eksempel er hva Det Norske Teatret nå gjør. Hvis man ser på dem som går på teaterutdanning/teaterfolkehøyskole, er det nesten ingen som har minoritetsbakgrunn. Nå lager de en egen skole for å få flere fra våre minoriteter opp på scenen, og det er et veldig godt initiativ som nettopp bidrar til å løfte fram kunstnere fra hele befolkningen.