Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-06-19:
I starten av koronakrisa hadde vi et viktig tverrpolitisk samarbeid om de økonomiske tiltakene. Stortingets styrke viste seg ved behandlingen av den første økonomiske krisepakka i mars. Forslaget fra regjeringen var ganske svakt, men et samlet storting gjorde en kraftig satsing mulig. Det er stortingspartienes fortjeneste at den første krisepakka kom så pass bra ut som det den gjorde. Så ser vi i ettertid at noen vedtak har blitt iverksatt. Andre vedtak har regjeringen fortsatt ikke fått helt på plass, og enkelte vedtak er åpenbart ikke gjennomført i tråd med Stortingets klare intensjoner. Etter to måneder med bredt samarbeid om den økonomiske krisepakka i Stortinget sa imidlertid regjeringen takk og farvel til den type samarbeid. Revidert nasjonalbudsjett og den tredje krisepakka førte motsetningene i norsk politikk tilbake. Høyre og støttepartiet Fremskrittspartiet var tilbake i partipolitikken og forhandlet fram et resultat seg imellom som mest bar preg av å være forberedelser til høyresidens valgkamp. Senterpartiet mener at det vi i dag behandler, ikke er tilstrekkelig verken i omfang eller i innretning. Tiltakene vil ikke være treffsikre og rettferdige for folk i hele landet. Det vil ikke være treffsikkert og rettferdig for næringsvirksomhet av alle typer og for små og store bedrifter. Vi mener at regjeringen i for liten grad tar inn over seg hvordan koronakrisa slår ut i ulike deler av landet. Risikoen er stor for at flere av tiltakene kan forsterke sosiale og geografiske forskjeller. Senterpartiet er av den oppfatning at det er i samarbeid mellom offentlig og privat initiativ at potensialet ligger for å styrke norsk næringsliv. Derfor er det skuffende at regjeringen ikke vil bruke kommunene som en motor for å øke aktiviteten lokalt. De kunne en ha gjort både gjennom kommunale investeringer og vedlikehold fordi det er gjennom den type investeringer og vedlikehold at en også vil treffe det lokale næringslivet, den lokale byggebransjen, de små entreprenørene og fagfolkene. I stedet er vi i en situasjon der en rekke kommuner nå forbereder seg på nedskjæringer. Da vil det være sånn at når de skal skjære ned den virksomheten de bør drive til vanlig, vil de heller ikke kunne være en motor i å få i gang aktivitet lokalt. Vi ser i det økonomiske opplegget som nå ligger her, at det er de store og ikke de små som prioriteres. Den lille entreprenøren i hjembygda mi detter fortsatt igjennom, mellom alle stoler, når det gjelder kompensasjonsordningen. Han har ingen oppdrag og står på bar bakke. Samtidig må han se på at statens penger går til kompensasjon for dem som står bak taxfreehandelen på Gardermoen. Nå ser vi også at det sies helt tydelig og klart fra høyresiden at offentlig sektor skal nedprioriteres. Det er det private som skal prioriteres. Men det kommer også til å ramme kommunene hardt og dermed de skolene, de barnehagene og den kommunale helsetjenesten som har stått stødig i stormen de siste månedene. Senterpartiet foreslår et opplegg som alene utgjør 4,4 mrd. kr mer enn regjeringen til kommunesektoren, både som kompensasjon og for å få i gang aktivitet. I starten av juni var over 10 pst. av arbeidsstyrken i Norge helt eller delvis arbeidsledig. Tilsvarende tall før stengingen i mars var 3,2 pst. Det er mange her i dag som har understreket alvoret i det. Det påhviler oss alle et stort ansvar for de mange som har mistet jobben, eller som er permittert som følge av koronakrisa. Det å få folk tilbake i arbeid så raskt som mulig er vesentlig. Vi har som samfunn ikke råd til den type arbeidsledighet som er i nærheten av det vi nå ser. Situasjonen framover er uviss. Vi må være forberedt på nye utbrudd av smitte. Samtidig må vi klare å håndtere situasjonen på en måte som blir forstått av dem det angår. Når det gjelder den økonomiske situasjonen, er Senterpartiet bekymret. Vi er bekymret for hva som skjer ut over sommeren når permitteringsordningene nærmer seg slutten, og vi er bekymret for at en ikke tar raske nok grep i forbindelse med aktivitet knyttet til særlige sektorer som kommunene, Forsvaret, verftene, vannkrafta og når det gjelder grønne investeringer.