Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1999-01-28:
La meg først si til representanten Danielsen at det var hyggelig at i hvert fall en av de to representantene fra Fremskrittspartiet i denne debatten snakket om det som var temaet, nemlig vårt forhold til Europa. I løpet av relativt kort tid skjer det en liten endring som få er klar over. Da flyttes hovedstaden i Tyskland fra Bonn til Berlin. Denne flyttingen forskyver det politiske tyngdepunktet ytterligere fra aksen Bonn-Paris-Beneluxlandene og nordøstover. Polen, Tsjekkia, Østersjølandene og Norden blir i økende grad samarbeidspartnere for Tyskland, og nordøst blir tyngdepunktet i det nye EU etter utvidelsen om noen år. Ja, Østersjøen blir faktisk et EU-innhav. Allerede er tysk handel med Polen større enn med Kina og Japan. Polen er et land i vekst. De største pessimistene har vel ment at utvidelsesprosessen østover kan komme til å ta lang tid, og man trekker fram redselen for å bli invadert av polske arbeidere, ikke minst i Tyskland og Østerrike. Det kan hende at disse pessimistene kan komme til å måtte erkjenne at de tok feil. For i Polen øker sysselsettingen og veksten. Når Polen blir medlem i EU, vil det få store konsekvenser også for Norge, ja faktisk for vanlige folk og for folk flest i Norge, for handelen med Polen er stor, og vi vil da måtte regulere den gjennom EØS-avtalen. Vår Europa-politikk må, som flere tidligere har sagt, fremdeles bygge på resultatet av folkeavstemningen. Vi er utenfor EU, men forandringsprosessen og de strukturelle endringene i unionen får veldig store konsekvenser for Norge. Vi må være med og sette dagsordenen, vi kan ikke hele tiden risikere å bli stilt overfor fullbyrdede kjensgjerninger, for deretter å si at nå må vi tilpasse oss strukturforandringene i EU. Uavhengig av om vi sa ja eller nei i 1994 og hvilke ambisjoner vi har, eller jeg hadde nær sagt ikke har, i forhold til framtidig integrering, må vi føre en aktiv Europa-politikk, både bilateralt overfor det enkelte EU-land og i forhold til EUs institusjoner. Det er ikke likegyldig for oss hvordan Europa utvikler seg. Det er heller ikke likegyldig hvordan de landene som nå forhandler om EU-medlemskap, utvikler seg – Polen, Tsjekkia, Ungarn, Slovenia, de baltiske stater. Det er i vår interesse å kvalifisere disse landene for EU-medlemskap og ikke bare sørge for en god økonomi og stramme budsjetter, men sikre økologi, likestilling, demokrati, oppbygging av det sivile samfunn, et velfungerende statsapparat, velferd og menneskerettigheter. Jeg har nettopp tilbrakt en helg på et demokratiseminar for tsjekkiske politikere. Der ble barnehagene radert bort, likestilling mellom kvinner og menn ble oppfattet som kommunisme etter Murens fall i Tyskland – det gjelder i alle de østeuropeiske landene – og skatteinnkreving mangler det et skikkelig system for, bare for å nevne noen eksempler. Det er ikke likegyldig for oss hvordan disse nye EU-medlemslandene utvikler seg. Et sterkere europeisk samarbeid østover vil generelt sett være positivt for Norge og være en stabiliserende faktor sammen med NATO-utvidelsen til Polen, Ungarn og Tsjekkia. Vi ser jo allerede hvordan Finlands og Sveriges inntreden i EU har bidratt til å knytte EU nærmere Norden og nordområdene. EU-utvidelsen og den nordlige dimensjon vil bidra til å knytte Russland nærmere til Europa og Norden. «Uten et stabilt Russland blir det ingen stabilitet i Europa,» sa Erik Solheim, og jeg kan slutte meg til det. Jeg vil for øvrig ta opp igjen noe som jeg tok opp i spontanspørretimen i går, nemlig at midlene til både Øst-Europa og Russland nå tilsynelatende er brukt opp. I går understreket utenriksministeren at dette ville han komme tilbake til Stortinget med. Vi har i dag mottatt et brev fra LO om at 36 planlagte prosjekter mellom LO og våre partnere i Øst-Europa må legges på is, fordi man har fått beskjed om at det er ikke mer penger på 1999-budsjettet til prosjekter i Øst-Europa og Russland.(Presidenten klubber.) Dette er i beste fall lite offensivt når det gjelder å være aktiv pådriver for å få til prosjekter i Russland og for å kvalifisere våre nærområder for EU-medlemskap. (Presidenten klubber.)