Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2013-06-13:
Som saksordfører for samfunnssikkerhetsmeldingen, terrorberedskapsmeldingen og de tre andre sakene vi nå behandler samtidig, vil jeg få takke komiteen for et meget godt og effektivt samarbeid. Der muligheten for enighet har vært innen rekkevidde, har vi klart å samle komiteen. Det har også vært god dialog med de to partiene som ikke sitter i komiteen, Kristelig Folkeparti og Venstre. Særlig er innstillingen om samfunnssikkerhet preget av bred enighet om det meste. Det er bra. Ingen har lagt opp til politisk spill, men bidratt til et mest mulig omforent nasjonalt grunnlag for samfunnssikkerhetsarbeidet. Vår oppgave, som storting og regjering, er å legge grunnlag for et enda tryggere Norge, med alt det innebærer, og det mener jeg at vi sammen gjør. Samtidig vedtar vi i dag å bevilge nærmere 90 mill. kr ekstra til politiets terrorberedskapsarbeid. I innstillingen om terrorberedskap slutter en samlet komité seg til målene i regjeringas strategi for å forebygge og håndtere terror, en strategi som også vil bidra til å styrke innsatsen i kampen mot beslektet, alvorlig kriminalitet. Målene er å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme å samarbeide internasjonalt om forebygging og bekjempelse av terrorisme å avverge og avdekke terrorhandlinger før de finner sted å beskytte samfunnet og gjøre det godt rustet mot terrorangrep å håndtere terrorangrep på best mulig måte – om det igjen skulle ramme oss på et eller annet vis Komiteen understreker at implementeringen av disse målene – og de tilhørende tiltakene – må ivareta våre demokratiske verdier, rettsstatens prinsipper, personvern samt innbyggernes – og nasjonens – trygghet på en balansert måte. Komiteen viser til at 22. juli-kommisjonen var klar i sin rapport, der en av hovedkonklusjonene er: For mye gikk galt – og viktige deler av myndighetenes beredskap og evne til krisehåndtering var ikke god nok. Komiteen anerkjenner kommisjonens rapport som et godt beslutningsgrunnlag for tiltak for å bedre samfunnssikkerheten. Med noen svært få unntak slutter en samlet komité seg til regjeringas ulike tiltak for å forebygge tidligere og bedre økt internasjonalt samarbeid å avdekke og avverge terror å styrke beskyttelsen, særlig av kritisk infrastruktur og samfunnskritiske funksjoner, slik at sårbarheten reduseres til et akseptabelt nivå Komiteen slutter seg videre til de mange tiltak som er beskrevet i meldingen, for å styrke evnen til å håndtere terrorangrep, bl.a. ved å styrke den militære helikopterberedskapen, som på anmodning kan yte bistand til politiet. Vi vil også at bistandsinstruksen skal forankres i lov, slik regjeringa jobber med. Jeg vil også nevne betydningen av nytt nødnett – også i lys av god terrorberedskap. En samlet komité slutter opp om oppfølging og tiltak av 22. juli-kommisjonens hovedfunn knyttet til ledelse, holdninger og kultur. Vi er sterkt opptatt av at ny, nyttig og effektiv teknologi skal tas i bruk, ikke minst for at vi skal ha et mest mulig slagkraftig politi. Komiteen synes Teknologirådet bidro med flere interessante innspill og ideer under komitéhøringen. Rådet har et pågående prosjekt, Sikkerhet og åpenhet etter 22. juli, som gir kunnskap som bør være nyttig i Politidirektoratets arbeid med en helhetlig IKT-strategi. Det er ca. 700 000 hørselshemmede i Norge. Komiteen understreker viktigheten av at hørselshemmede og døve kan kommunisere i direkte kontakt med nødetatene, ved hjelp av SMS, så snart dette lar seg gjøre, slik statsråden tydelig har signalisert at hun vil sørge for kommer i orden – senest innen utgangen av 2015. Jeg vil videre nevne at komiteens flertall støtter regjeringas tilnærming til ny våpenlov. Fremskrittspartiet står alene med sitt forslag om at regjeringa skal avstå fra å innskrenke dagens våpenlovgivning. Vi er alle sterkt opptatt av at det må ha høyeste prioritet å få på plass et beredskapssenter i Oslo for de nasjonale politiberedskapsressursene. Dette krever at reguleringsplanen må være klar i løpet av 2014, slik at senteret kan etableres innen 1. januar 2018. Samtidig er det også viktig at grunnberedskapen for politiet i hele landet økes, slik regjeringa legger opp til, gjennom oppbemanning av politiets utrykningsenheter i distriktene, økt trening for politiet til å kunne håndtere «skyting pågår»-episoder, og etablering av minimumsbemanning for alle politiets operasjonssentraler. Som et viktig bidrag for å avdekke, avverge og sikre god forebygging og beredskap i hele Norge er det videre viktig at politidistriktene har en PST-bemanning som er tilfredsstillende for å kunne gjøre et godt arbeid. Dette finner en samlet komité grunn til å peke på. Også dette må ha fokus når politiets samlede ressursbruk settes under lupen. I tilknytning til begge stortingsmeldingene retter også komiteen oppmerksomheten rundt de store og krevende utfordringene vi står overfor når det gjelder informasjonssikkerhet. Når det aller meste i samfunnet vårt er så avhengig av IKT, blir vi naturlig nok også mer sårbare – for angrep og for kriminalitet. Den sårbarheten kan og må reduseres. Komiteen understreker viktigheten av utdanning og forskning på dette feltet. Alle gode krefter må gå sammen, og gjør det, gjennom etableringen av et nasjonalt senter ved Høgskolen i Gjøvik, også trukket fram av den særskilte komiteen her på Stortinget. Senteret skal drive forskning og kompetanseutvikling innen informasjonssikkerhet, med nasjonale og internasjonale samarbeidspartnere. Komiteen mener dette er en viktig etablering. Norge er blitt rammet av en rekke alvorlige hendelser de siste årene, og samfunnssikkerhetsarbeidet utgjør et svært bredt felt. Det bærer også innstillingen preg av – en innstilling der vi for øvrig har fanget opp mange gode innspill fra komitéhøringen. Gode råd og synspunkter har vi – gjennom innstillingen – gjort til nasjonal politikk. Det er bred enighet om det meste av det som trengs for å forebygge og håndtere naturhendelser, store ulykker og tilsiktede hendelser – som terror. I samfunnssikkerhetsmeldingen lanseres samvirkeprinsippet som det nye og fjerde prinsipp i samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet, i tillegg til likhet, ansvar og nærhet. Komiteen støtter dette. Samtidig er komiteen opptatt av at godt samvirke også krever tydelig ledelse for at de ulike aktører skal fungere best mulig hver for seg og sammen. Den sentrale krisehåndteringen er styrket, og Justis- og beredskapsdepartementets samordnings- og lederrolle er styrket og tydeliggjort. Samfunnssikkerhetsmeldingen beskriver mange tiltak som er iverksatt, særlig med bakgrunn i erfaringene fra 22. juli 2011 – og tiden tillater ikke at jeg går nærmere inn på det her og nå. Jeg vil derfor i kortform beskrive noe av det som komiteen samlet har løftet fram og påpekt, som vi mener bidrar til nye skritt i riktig retning. Samlet sett finnes det store ressurser i det norske samfunnet i form av personell og utstyr, og vi blir bedre når disse ressursene ses i sammenheng. Samvirket mellom nødetatene, politi, helse, brann og redning skal videreutvikles – og det sjølsagt i god samhandling med de frivillige rednings- og beredskapsorganisasjonene. Redningstjenesten i Norge er unik, og de frivillige utgjør en bærebjelke. De representerer en imponerende dugnadsånd, kapasitet og kompetanse som komiteen mener det er svært viktig å opprettholde og bidra til å videreutvikle – ja, gi fornyet energi. Derfor løfter komiteen fram disse frivillige organisasjonenes posisjon og kapasitet. Det er et tydelig signal til kommunene og nødetatene om viktigheten av godt samvirke, gjennom avtaler, felles prosedyrer og samtrening med denne viktige delen av Frivillighets-Norge. Da blir resultatene også best når det gjelder. La de også få en rolle når det skal lages lokale analyser og planer – de har nyttig kunnskap og erfaring. Disse organisasjonene har 20 000 aktive medlemmer. Jeg synes det er flott at KS nå signaliserer økt oppmerksomhet rundt samfunnssikkerhet og beredskap. La det også inkludere enda bedre partnerskap med de frivillige på dette feltet. Det er min oppfordring. Jeg håper at det at KS engasjerer seg, vil bidra til at flere kommuner begynner å gi ansatte fri med lønn for å delta i redningsaksjoner og beredskapsinnsats. Vi skjønner at det tidvis kan by på praktiske problemer på arbeidsplassen, og at det ikke alltid er lett – likevel: Det har stor verdi å ha ansatte med slik kompetanse og innsatsvilje. Den oppfordringen går også til private arbeidsgivere, sjølsagt. Disse aktuelle organisasjonene, Røde Kors, Norsk Folkehjelp, den frivillige delen av Redningsselskapet og Norske Redningshunder – de fire som vil få dekket alle sine utgifter knyttet til at de kommer på nødnett – er helt avhengige av stabile og forutsigbare rammevilkår for å kunne gjøre jobben sin og være beredt døgnet rundt alle dager. Da må vi sørge for at de har slike rammevilkår, og det er komiteen tydelig på. Ellers støtter vi opp om de etableringene som er gjort av større interkommunale brann- og redningsselskaper, for å styrke evnen til å takle stadig mer krevende oppdrag, styrke forebygging, tilsynsfunksjonen, kompetansen og slagkraften. I dag dekker disse selskapene om lag 1,5 millioner av landets innbyggere. Vi sier vel egentlig – litt tolket herfra – at vi ønsker flere slike selskaper. Vi er videre opptatt av at kompetanse innen brann og redning får økt fokus, og vi peker særlig på dette når det gjelder de over 8 000 deltidsmannskapene. Brann- og redningstjenesten må være god i alle deler av landet – i by og land. Komiteen peker på at deltidsreformens intensjoner må følges opp. Komiteen støtter også enstemmig at Sivilforsvaret skal bestå, samtidig som vi understreker at det må bety at styrken tilføres nødvendige ressurser. Fortsatt er vannstanden høy mange steder. I innstillingen om samfunnssikkerhet omtales årets flom. Våre hovedbudskap er at beredskapshensynet må løftes – ja, få det jeg vil kalle økt autoritet i alt relevant planverk. Gjeldende planer må gjennomgås på nytt der det er nødvendig, og det bør være lav terskel for å se kritisk på planverket i så måte. Videre sier vi – og det er det viktig å merke seg – at dersom større flomskade først har skjedd, vil komiteen framheve at det er en nasjonal målsetting å inkludere forebygging og begrensning av flom ved gjenoppretting av skaden. For mange kommuner har ikke risiko- og sårbarhetsanalyser og beredskapsplaner. Det er faktisk lovbrudd. Samtidig, så det også er sagt: Mange kommuner er gode på dette. Så her – som ellers – kan det lønne seg med litt godt nabosamarbeid. Og igjen: Det er fint at KS nå fokuserer mer på beredskapen. Jeg ser at tiden ikke tillater nærmere kommentarer rundt representantforslagene. Så med respekt for tidsbruken – jeg har vel fått litt ekstra tid også – får jeg heller komme tilbake til det litt senere i debatten.