Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-11-30:
Jeg kan kanskje starte med å svare på et par av spørsmålene fra Børge Brende, hvis det har interesse. Sentrumspartiene har selvsagt til hensikt å følge opp vedtaket fra i vår om at skatt på næringsformue skal bortfalle. Det er et vedtak som er gjort i Stortinget. Bakgrunnen for at det er blitt utsatt i denne omgang, er at det forslaget Regjeringen kom med, rett og slett er for dårlig og at det trenger nærmere bearbeidelse. For øvrig bør dette helt naturlig inngå i en vurdering av skattesystemet i sin helhet. Når det så gjelder bortfall av investeringsavgift om et år, er det opplagt at en del kanskje vil komme til å ta hensyn til den type bortfall. Men leverandørindustrien har altså heller ikke i dag investeringsavgift. Store deler av norsk næringsliv er allerede i utgangspunktet fritatt for investeringsavgift. De som nå vil få det, er i hovedsak de nye som kommer inn i momssystemet, som ikke har vært der fra før, og som vil få investeringsavgift i et år. Dette er også i en sektor hvor det er svært stor aktivitet, og hvor det kan være fornuftig å begrense aktivitet ut fra sterk kostnadsvekst osv. Så over til det jeg egentlig fikk ordet for å snakke om: moms. Det er en stor og omfattende sak Odelstinget har til behandling i dag ved at det nå fattes vedtak om at det skal innføres generell merverdiavgiftsplikt på omsetning av tjenester fra 1. juli 2001. Dette vil føre til at regelverket for merverdiavgiftsplikt på omsetning av tjenester blir i samsvar med det som i dag gjelder for omsetning av varer. Den generelle avgiftsplikten vil medføre at all tjenesteomsetning omfattes av merverdiavgiftssystemet, med mindre tjenesten unntas særskilt i loven. Flere typer tjenester, bl.a. innen helse, undervisning og kultur foreslås av Regjeringen fortsatt unntatt fra avgiftsplikten. Et flertall i komiteen gjør videre unntak og endringer på flere punkter som jeg vil komme tilbake til. Forslaget om å snu merverdiavgiftslovens hjemmel for avgiftsplikt på omsetning av tjenester bygger på et forslag som ble utredet av Storvik-utvalget i NOU 1990:11. Utvalgets utredning har vært på en bred høring, og arbeidet med en momsreform har vært gjenstand for behandling i ulike regjeringer over lang tid. Sentrumsregjeringen gav en bred omtale av merverdiavgiftsreformen i nasjonalbudsjettet for 2000. Ideelt sett burde selvsagt en så omfattende reform som dette vært lagt fram som en stortingsmelding med påfølgende lovendringsforslag. Et flertall har imidlertid valgt å behandle den omfattende reformen nå, bl.a. fordi konsekvensene av momsreformen allerede er innarbeidet i neste års budsjett, og fordi reformen allerede har vært underlagt omtale i tidligere nasjonalbudsjett og vært gjenstand for omfattende arbeid i ulike regjeringer. I tillegg har NOU-en som ligger til grunn for vedtaket, vært kjent i mer enn 10 år. Til tross for dette må en del av de spørsmål som det ville ha vært naturlig for Stortinget å gå nærmere inn i i forbindelse med behandlingen av en stortingsmelding, nå avklares av departementet i ettertid av lovvedtaket. De fleste av disse forhold er imidlertid av mer eller mindre teknisk karakter i og med at det er bred enighet om behovet for en speilvending av loven. Jeg forutsetter at de enkelte partier vil grunngi sine standpunkter i saken. Jeg vil derfor ikke gå inn i disse, men holde meg til flertallets innstilling. Etter gjeldende lov er merverdiavgiftsplikten for tjenester avhengig av at tjenesten uttrykkelig eller ad tolkningsvei er definert som avgiftspliktig. Hvilke tjenester dette angår, følger av § 13. Da det kun er enkelte typer tjenester som er avgiftspliktige, skaper dette problemer i grensedragningen mellom henholdsvis avgiftspliktige og avgiftsfrie tjenester. Dette er f.eks. tilfellet innen området edb. Elektronisk databehandling er etter gjeldende regelverk en avgiftspliktig tjeneste, med mindre edb kun benyttes som et hjelpemiddel ved utføringen av en annen tjeneste, f.eks. informasjonstjeneste – da foreligger det ikke avgiftsplikt. Nevnes kan også forskjellen mellom standard programvare innenfor edb-sektoren, som i dag anses som en avgiftspliktig vare, og en individuelt utviklet programvare, som er en ikke avgiftspliktig tjeneste. Listen over slike grensetilfeller er nærmest uendelig, og blir stadig lengre i lys av utviklingen av nye tjenesteområder, nye næringer og ny teknologi. Det burde på bakgrunn av dette være åpenbart at det er behov for en generell og speilvendt lov som i utgangspunktet omfatter alle varer og tjenester, også nye tjenester, som automatisk blir pliktige med mindre de uttrykkelig blir gitt fritak for avgift. Innenfor en slik speilvending må det imidlertid foretas både politiske avveininger og avveininger i forhold til hva som er praktikabelt og kontrollerbart. Flertallet går mot moms på persontransport og reiseliv, inkludert reisebyråer, adgangsbilletter til alpinanlegg og fornøyelsesparker. Flertallet går inn for at ferging av kjøretøy fortsatt skal ha nullsats. Flertallet går videre inn for at sirkus skal komme inn under momsfritaket for kultursektoren, og at unntaket for lotterier også skal omfatte lotterientreprenører. Flertallet går også inn for å redusere momssatsen på matvarer til 12 pst. med virkning fra 1. juli 2001. Samtidig heves den generelle merverdiavgiftssatsen til 24 pst. fra 1. januar 2001, dog ikke som en del av lovvedtaket, men som følge av budsjettavtalen mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet. Viktig å merke seg er også at Regjeringen har åpnet for en differensiering av momssatsene gjennom forslaget om 12 pst. moms på reiseliv og persontransport – to områder som komiteens flertall fortsatt vil gi fritak for moms. En slik differensiering av satsene har vært et av de sentrale diskusjonstema i forbindelse med omleggingen av avgiftssystemet. Hittil har vi hatt tre alternativer: full sats, fritak og nullsats. Nå får vi halv sats i tillegg. Dette gir bedre muligheter til å inkludere fordelingspolitiske, sosiale og næringspolitiske vurderinger i større grad enn hittil. Kompleksiteten i systemet øker, men det samme gjør treffsikkerheten i forhold til fordelingsvirkninger. Komiteens flertall har valgt å overlate til Finansdepartementet å komme tilbake med avgrensninger og tilpasninger på en rekke områder, bl.a. fordi komiteen har hatt kort behandlingstid til rådighet. Når departementet gis denne fullmakt, er det ikke på grunn av, men på tross av det maleriske brev som finanskomiteen mottok under behandlingen av saken, der absolutt alle sider ved stående, alternativt sittende, pølsespising ble inngående beskrevet i forhold til ulike momssatser. Skulle det være full sats ved sittende bespisning og halv sats ved stående? Skulle det være halv sats dersom man fortærte pizza på stedet, og full sats dersom man fikk den brakt hjem – eller var det omvendt? Sikkert viktige problemer å ta stilling til, men jeg forutsetter at det utmerkede embetsverk som vi har i Finansdepartementet, nå bruker sin kreativitet til å finne enkle, praktikable og mest mulig rettferdige systemer og avgrensninger. Beslutningen om halvert matmoms og derved også tilslutning til prinsippet om differensierte satser er nå tatt. Jeg forutsetter at man i oppfølgingen av saken gjør sitt ytterste for å gjøre ordningen så solid som mulig. Så vidt jeg vet, har stort sett samtlige EU-land for lengst vedtatt prinsippet om differensierte momssatser, og samtlige – med unntak av Danmark – en lav sats på matvarer. Selv om jeg ikke i alle sammenhenger er en like ivrig forkjemper for å dilte etter EU, kan jeg vel i alle fall driste meg til å anbefale en studietur dersom det blir for komplisert å utarbeide regelverk på egen hånd. Komiteens flertall har i Budsjett-innst. S. nr. 1 pekt på at «en ordning med lav sats på matvarer medfører avgrensningsproblemer i forhold til hvilke varer som skal omfattes av den reduserte satsen». Det må i denne forbindelse pekes på at provenyberegningene i budsjettavtalen inkluderer halvert moms på alle matvarer, med unntak av alkoholholdige drikkevarer. Dette innebærer at avtalepartnerne har lagt en vid fortolkning til grunn. Det er imidlertid gode grunner til å ivareta også andre hensyn, som ernæringsmessige, i forhold til avgrensning. De nødvendige avveininger som må gjøres i forhold til at regelverket skal være praktikabelt og best mulig fra et ernæringsmessig synspunkt, samtidig som en reduksjon av moms på matvarer også må ha som målsetning å redusere grensehandel, innebærer at flere departement må samarbeide i utformingen av forskrifter. Jeg forutsetter at disse hensyn blir ivaretatt i det videre arbeid. Også på andre områder har komiteen pekt på behovet for nærmere presiseringer og vurderinger. I proposisjonen legges det til grunn at avgiftsplikt for omsetning av rett til å bruke lokaler, anlegg m.v. for utøvelse av idrettsaktiviteter ikke skal omfatte bruk i regi av idrettslag og i forbindelse med aktivitetstilbud overfor medlemmer m.v. Departementet stiller imidlertid som forutsetning for dette avgiftsunntaket at omsetningen ikke skjer i vesentlig konkurranse med registrerte næringsdrivende som har tilsvarende omsetning. Departementet legger også til grunn at det generelle utgangspunktet for slikt unntak er om idrettslaget er, eller kunne ha vært, medlem i Norges Idrettsforbund eller Norges Olympiske Komite. I innstillingen peker flertallet på at det sannsynligvis vil kunne oppstå avgrensningsproblemer mellom ulike typer organisasjoner og virksomheter som tilbyr tilgang til samme type lokaler, f.eks. svømmeanlegg, tennisbaner, treningsstudioer m.v., og flertallet ber på denne bakgrunn departementet vurdere nærmere avgrensninger og eventuelle ytterligere merverdiavgiftsfritak for idrettsaktiviteter og komme tilbake til Stortinget med dette på en egnet måte. Jeg vil for egen del legge til at det også i denne sammenheng må legges politiske vurderinger til grunn i det videre arbeid. Fysisk aktivitet – uavhengig av om denne arrangeres i regi av idrettslag, kommuner eller næringsdrivende – må stimuleres. Det er velkjent at fysisk aktivitet vil kunne spare samfunnet for store utgifter i form av redusert sykefravær og reduserte utgifter til helsevesen. Forebyggende arbeid bør derfor stimuleres også gjennom avgiftssystemet. Våre klimatiske forhold tilsier i tillegg at idrettsaktivitet ofte må foregå innendørs. Jeg tenker da på svømmehaller og også på treningsstudioer, som har hatt en betydelig framvekst de siste årene. Dette bør vurderes og tas hensyn til i det videre arbeid. Komiteens flertall har i innstillingen bedt Regjeringen komme tilbake i revidert nasjonalbudsjett med en nærmere vurdering av momsreformens virkning for tjenester utført av egne ansatte, og ved kjøp av tjenester. Dette er en problemstilling som er aktuell for kommunesektoren, for frivillige organisasjoner og f.eks. for banker som kjøper IT-tjenester, i forhold til banker som har egne ansatte. Jeg forutsetter at også disse vurderingene blir fulgt opp, og at de sammen med eventuelt andre avgrensninger blir presentert Stortinget på en egnet måte. Med dette anbefaler jeg innstillingen.