Trond Helleland (Høyre), 2007-10-04:
Et av de heteste temaene i høstens valgkamp, rushtidsavgift, avslørte Regjeringens manglende handlekraft og samtidig store paradokser i dagens samferdselspolitikk. Høyre er enig i at vi må ta klimaendringene på alvor. Vi er enig i at en ikke bare kan bygge veier, om en skal løse trafikkaos rundt storbyene. Vi er enig i at en kraftig styrking av kollektivtrafikken er nødvendig. Men vi er imot at en skal løse disse utfordringene ved å innføre rushtidsavgift, en avgift som vil svi mest for dem som har minst. Et av paradoksene kom tydelig fram: Mens de rød-grønne rikspolitikerne heiet fram rushtidsavgift, opplevde vi nok en gang et komplett kaos i kollektivtrafikkens flaggskip, eller det som burde vært flaggskipet, jernbanen. Én ting var utslitte signalanlegg og for dårlig vedlikeholdt jernbane, en annen og fullstendig uventet ting var mangelen på lokførere og konduktører som plutselig ble avdekket midt i valgkampen. Hvordan kan rushtidsentusiastene i Regjeringen forlange å bli tatt på alvor, og forvente at bilister skal ta toget, når realiteten er at når alle togene går, er det fullt, og når togene altfor ofte står, eller er kraftig forsinket, er de togene som går, overfylte? Det frister ikke passasjerene til gjentagelse. Regjeringen kom heldigvis på bedre tanker når det gjaldt belønningsordningen for kollektivtrafikk i storbyene, men det trengs en helt annen satsing om en skal få den ønskede overgang fra privatbil til kollektivtrafikk. I stedet for å bruke pisk på bilistene, burde Regjeringen kanskje først begynne med litt selvpisking for å skaffe penger, infrastruktur, materiell og ansatte til en kraftig økt satsing på kollektivtrafikk. Vi har fått signaler om store kostnadsoverskridelser som vil ramme allerede tamme planer for samferdselssatsing. Samtidig evner ikke Regjeringen å endre på systemet for hvordan vi bygger infrastrukturen her i landet. Hadde vi satset mer på samarbeid med private – OPS – og bygging av infrastruktur med konsesjoner, kunne vi fått mer vei for pengene. Men Regjeringen har ideologiske skylapper som gjør at det meste går i samme tralten, spesielt etter at det varslede store grepet med prosjektfinansiering ble avlyst av Finansdepartementet etter ett år. EU har nå vedtatt at det skal bli mer jernbanekonkurranse, men her i Norge er Gjøvikbanen det eneste lyspunktet når vi ser på persontrafikk. Bondevik II-regjeringen åpnet for konkurranse. Brukerne fikk et mye bedre tilbud og 40 pst. flere avganger på kjøpet. Høyre har foreslått å konkurranseutsette f.eks. Kongsvingerbanen. Det kunne kanskje vært en god idé! Vi må våge å satse visjonært på jernbane i Norge. Ett år etter at Høyre lanserte sitt forslag om den sørnorske høyfartsringen, kan vi konstatere at jernbanedebatten lever og blomstrer. Høyhastighetsringen ble godt mottatt her i Stortinget, og et bredt flertall bad om videre utredning. Forventningene er derfor store til de utredningene Jernbaneverket nå gjør. Høyre forventer en offensiv utredning. Seks millioner passasjerer flyr mellom byene i Sør-Norge som ligger innenfor denne høyfartsringen. I et miljø- og klimaperspektiv ville det vært fantastisk om de fleste av disse hadde valgt tog istedenfor fly. Med moderne tog kan en redusere energiforbruket betydelig selv om en øker hastigheten. Og når lederen for Jernbaneverkets miljøseksjon også kan opplyse om og garantere at jernbanen i Norge nå kun bruker fornybar energi uten CO2-utslipp, er det vel få som vil bestride at utbygging av moderne høyhastighetsjernbane i Norge ville innebære en transport- og miljørevolusjon. Samtidig som høyhastighetsjernbane diskuteres med stort engasjement, opplever vi dessverre at dagens jernbanenett stadig avslører sine feil og mangler. Signalfeil, jordfeil og andre hendelser skaper irritasjon, forsinkelser og negative medieoppslag. Når NSB i tillegg sliter med mangel på lokførere med påfølgende innstillinger, tærer det på folks lojalitet til jernbanen som transportmiddel. I tillegg opplever vi en massiv vekst i godstrafikk på bane. En positiv utvikling som paradoksalt nok er i ferd med å stoppe opp på grunn av manglende krysningsspor. Høyre mener vi må ha tre tanker i hodet på en gang. Høyhastighetstogene skal konkurrere med fly, lokal- og regiontogene skal konkurrere med personbilen og godstogene med trailere og lastebiler. Derfor har vi nå fremmet et forslag i Stortinget om en samlet plan for nye krysningsspor. Opprusting av dagens jernbane er helt nødvendig om den positive trenden for gods skal fortsette. Samtidig må viktige flaskehalser i persontrafikken fjernes og arbeidet med høyhastighetstog intensiveres. Høyre vil investere i framtiden. Vi vil satse på en moderne infrastruktur. Da må vi løfte blikket, tenke nytt, fjerne ideologiske skylapper og satse på konkurranse.