Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-06-10:
Jeg vil benytte anledningen til å takke Ombudsmannsnemnda for en god rapport – som både saksordføreren og komitélederen var inne på – og for en god innstilling og en god redegjørelse fra saksordførerens side. Jeg skal komme inn på særlig to områder, men likevel adressere et punkt som begge adresserte i sine innlegg. Det er spørsmålet om renhold i Forsvaret. Vi har i dag utgifter på ca. 300 mill. kr i året for renhold i forsvarssektoren. Det er mye penger, og vi søker alltid å bruke pengene våre på en mest mulig fornuftig måte. Vi har derfor sagt at Forsvarsbygg ikke lenger skal ha monopol på å levere disse tjenestene. Samtidig har vi lagt til grunn at det er en virksomhetsoverdragelse. Reglene skal følges. Så har spørsmålet knyttet til sikkerhetsklarering også vært nevnt her. Det er helt åpenbart at personellet som skal vaske i Forsvarets lokaler, må ha sikkerhetsklarering. Det ligger fast, på samme måte som det har gjort tidligere. Det framgår av Ombudsmannsnemndas rapport at nemnda – som saksordføreren var inne på – opplever både gode ledere, med tydelige holdninger og stor arbeidsvilje, og et godt arbeidsmiljø. Det er godt å vite at dette er noe som framkommer fra flere hold, dvs. både fra de tillitsvalgte og fra ansatte og vernepliktige. Imidlertid tar rapporten også opp uheldige forhold. Jeg vil kort omtale de to viktigste nå. Både Ombudsmannsnemnda og EOS-utvalget tar i sine årsrapporter opp utfordringer knyttet til sikkerhetsklarering av særlig ungdom som skal avtjene førstegangstjeneste. Nesten alle stillinger som bekles av ungdommer i førstegangstjeneste, har etter hvert et så tungt militærfaglig innhold at det krever sikkerhetsklarering. Nesten 90 pst. av alle oppgaver krever sikkerhetsklarering. Her står man overfor et lite dilemma. I tidligere tider var det ikke slik, men det har vært et poeng for vekslende regjeringer å gjøre førstegangstjenesten mer relevant, med et større militært innhold. Det har den konsekvens at veldig mange av de oppgavene man skal gjøre, krever sikkerhetsklarering, også fordi man nå får tilgang til informasjon, arbeidsoppgaver, våpentrening og opplæring som krever at man har sikkerhetsklarering. Dette har imidlertid medført en betydelig saksmengde for våre klareringsmyndigheter. Jeg kommer mer i detalj tilbake til både status og tiltak knyttet til klarering i mitt neste innlegg, i forbindelse med EOS-utvalgets årsrapport. Jeg syns det for så vidt passer bedre å ta det i full bredde der. Jeg vil likevel bare nevne her at dette er noe vi jobber med, med stort trykk. Det er et mål at Forsvaret skal avspeile samfunnet, og det er viktig at vi rekrutterer ungdom med et mangfold av bakgrunner. Utfordringa er imidlertid at sikkerhetsklarering av personer med tilknytning til andre land er veldig kompleks og tidkrevende for klareringsmyndigheten. I noen tilfeller vil også tilknytningsgraden og det aktuelle landets sikkerhetsmessige betydning innebære at man ikke kan gi sikkerhetsklarering. Som komitélederen var inne på, er det særlig forhold knyttet til det å hente informasjon ut fra andre land som ofte er både vanskelig og veldig tidkrevende. Det gjør at sakene tar uforholdsmessig lang tid. I fjor fikk – som komiteen er kjent med – i overkant av 1 000 personer med relasjoner til land Norge ikke har sikkerhetssamarbeid med, brev fra Forsvarets personell- og vernepliktsenter om at de fikk fritak fra militærtjeneste i fredstid. Det var altså nye rutiner som ble innført av Forsvaret. I den forbindelse foretok Forsvaret ikke noen vurdering av hvert enkelt individ og hver enkelt person. Da dette ble kjent, ga jeg Forsvaret umiddelbart pålegg om å sikre individuell behandling av klareringsanmodningene og å starte sikkerhetsklareringsprosessen tidligere. Blant annet fikk de ungdommene som hadde mottatt dette brevet, et nytt brev i etterkant, hvor man tilbød, selvfølgelig, en individuell vurdering. Som man også har sett i media de siste dagene, er det nå en liten gruppe på ca. 25–30 personer som har havnet litt mellom alle stoler. De hadde mottatt et brev som helt klart framsto som en innkalling – det hadde overskriften «Du er innkalt til førstegangstjeneste». Det sto ingenting om et vilkår om sikkerhetsklarering, det sto noe om vandelsattest. Dette er ungdommer som hadde en berettiget tro på at de var innkalt til førstegangstjeneste og skulle møte til førstegangstjeneste, bl.a. i Gardeleiren, i juli 2015. Det som er viktig å understreke her, er at det har skjedd en feil i Forsvaret. Det har Forsvaret beklaget. De siste par dagene har man fått telefonisk kontakt med nesten alle. De skal selvfølgelig flyttes fram i køen for sikkerhetsklarering. Dette er ungdommer som ikke hadde søkt på verken utdanning eller jobb, fordi de hadde fått en klar forståelse av at de var kalt inn til førstegangstjeneste. Slik skal det selvsagt ikke være. Derfor har Forsvaret jobbet veldig hardt de siste dagene for å få tak i disse. I tillegg har vi vært opptatt av at Forsvaret må utforme disse brevene på en annen måte. Det ene er at det må gå klart fram at det er noen vilkår for å kunne avtjene førstegangstjeneste, deriblant sikkerhetsklarering. Det andre er at vi for framtida også må sørge for at vi i brevene skriver at man parallelt med denne prosessen må søke på studier og jobb på vanlig måte, i tilfelle man ikke blir kalt inn til førstegangstjeneste, og slik at man ikke blir stående på bar bakke, som noen av disse har blitt. Det er det viktig at vi gjør noe med. Forsvaret har etter de endringene de gjorde i fjor høst, i tillegg gjennomgått hvordan sikkerhetsklareringsprosessen kan skje på en mer smidig måte. Det betyr at man nå søker å avklare dette med sikkerhetsklarering ved frammøte til førstegangstjeneste. For å imøtekomme dette starter den sikkerhetsklareringsprosessen som er nødvendig, på et mye tidligere tidspunkt, som en integrert del av sesjonsordningen. Det skal gi forutsigbarhet. Det som er et poeng i denne sammenhengen, er at det fra høsten av startes opp et forsøksprosjekt ved rekruttskolen på Kjevik, for å sørge for at sikkerhetsklareringsprosessen går langt raskere og parallelt med andre prosesser, slik at man, når man skal kunne rykke inn, også er sikkerhetsklarert – alternativt at man ikke har fått klarering dersom det ikke er grunnlag for det. 1. januar 2015 markerte starten på det jeg vil kalle en historisk samfunnsreform. Det å verne om landets interesser, verdier og territorium gjelder nå for alle norske borgere, uansett om det er menn eller kvinner. Arbeidet med å sikre at Forsvaret er forberedt på å ta imot vernepliktige kvinner og menn når de møter til tjeneste sommeren 2016, er godt i gang, men det er fortsatt utfordringer. Første fase i sesjonsprosessen er allerede gjennomført for 1997-kullet. Og jeg kan med glede meddele at det aldri har vært en høyere kvinneandel enn nå – 37 pst. kvinner på sesjon del 1. Kvinner har, som vi vet, tjenestegjort i Forsvaret i veldig lang tid, så dette er ikke noe nytt. Men det er helt åpenbart at når man nå jobber for å bedre kjønnsbalansen og få inn flere kvinner av operative hensyn, må det også legges til rette for det. Forsvaret fokuserer nå på fem områder: kommunikasjon kompetansekrav og seleksjonskriterier eiendom, bygg og anlegg personlig bekledning og utstyr organisasjonskultur og ledelse Dette er alle viktige temaer, som Forsvaret jobber mye med for å sørge for at vi er klare til å ta imot, som forutsatt. Så vil jeg bare helt avslutningsvis nevne at vi de siste par–tre årene har gjort mange gode erfaringer i mange avdelinger i Forsvaret med bruk av fellesrom. Det kan nok høres litt pussig ut, men det er faktisk noe som har gjort at man bl.a. opplever til dels mindre kjønnsdiskriminering i Forsvaret, fordi man er på helt like vilkår. Man opplever mindre trakassering. Det er veldig positivt. Det er også forsket mye på det, og vi bruker forskningsresultatene til å utforske dette ytterligere. Jeg syns det er en spennende måte å jobbe på. Det er også noe som har vist seg å fungere godt ved veldig ulike avdelinger. Det er helt frivillig – det er ingen som tvinges – men for dem som velger å gjøre det, har det fungert veldig godt. Det er en av de tingene som vi kan bygge videre på i arbeidet med å gjøre Forsvaret klart for innrykk av flere kvinner.