trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2017-11-30:
Eg hugsar då foreldra mine fekk sin første datamaskin og sin første mobiltelefon. Dei er ca. 60 år og har klart å følgja med på den digitale utviklinga, med god hjelp frå meg og søskena mine. Det hender framleis at mor spør om litt hjelp, og me hjelper med glede. Men ho spør aldri om hjelp til noko som handlar om nettbank eller om inntektene sine, for det er ei privatsak. Verda går framover og vert meir og meir digital. Det trur eg me alle synest er positivt. Eg trur til og med at mange trygdemottakarar og pensjonistar òg synest det er positivt – dei som ikkje har vanskar med datamaskinen. Men det er veldig mange som ikkje har gode nok digitale ferdigheiter eller godt nok syn til å kunna få med seg digital informasjon om inntekta si, og då må staten ta omsyn til det. Me kan ikkje sitja her på Stortinget og tvinga digitaliseringa på folk. Me kan ikkje sitja her, digitale som me er, og berre vedta at alle skal verta like digitale som oss. Så enkel er ikkje verda. Når regjeringa bestemmer at frå no av skal pensjonsslippen berre vera digital, påfører dei ein del av befolkninga avmakt. Det lagar store problem for delar av befolkninga og kan føra til at folk gjev frå seg tilgang til banktenestene sine og annan sensitiv informasjon. Regjeringa har openbert ikkje tenkt over konsekvensane av å tvinga folk til å motta denne informasjonen digitalt. Det kan ha svært uheldige konsekvensar om regjeringa tvingar eldre og svaksynte til «frivillig» å be om hjelp frå andre og på den måten risikera identitetstjuveri eller banktjuveri. Me i SV støttar forslaget frå Per Olaf Lundteigen, Trygve Slagsvold Vedum, Geir Adelsten Iversen og Sandra Borch nettopp fordi me har respekt for at denne typen informasjon er viktig for folk, at han er privat, og at det kan ha uante konsekvensar som identitetstjuveri og andre tjuveri frå bankkontoar. Subsidiært vil me i SV støtta forslaget frå Kristeleg Folkeparti.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-11-30:
I statsbudsjettene for 2016 og 2017 har Kristelig Folkeparti fått gjennomslag for å øke pensjonen til enslige minstepensjonister med til sammen 8 000 kr. Denne gruppen har blitt hengende etter altfor lenge. Den har en inntekt langt under EUs fattigdomsgrense. Vi har også sørget for å øke minstepensjonen til gifte og samboende med 1 000 kr. Dessuten sikret Kristelig Folkeparti, sammen med Venstre, flertall for regjeringens forslag om å redusere avkortningen for gifte og samboende. Fra 1. september 2016 har gifte og samboende pensjonister fått 90 pst. hver av folketrygdens grunnbeløp i grunnpensjon. Pensjonsreformen, som et bredt flertall på Stortinget har vedtatt, innebærer bl.a. at pensjon under utbetaling skal reguleres med lønnsveksten fratrukket en fast faktor på 0,75 pst. Hensikten er å sikre en stabil og forutsigbar utvikling i pensjonistenes inntekter i forhold til de yrkesaktives inntekter og pensjonsutgifter som står i forhold til verdiskapingen i samfunnet, og som dermed står i forhold til den økonomiske bæreevnen. Regulering med gjennomsnittet av lønns- og prisvekst ville ha bidratt til økte pensjonsutgifter som andel av lønnsinntektene i perioder med svak reallønnsvekst og reduserte pensjonsutgifter i perioder med sterk reallønnsvekst. Pensjonsutgiftene ville da blitt tyngre å finansiere i perioder med svak økonomisk vekst. Kristelig Folkeparti er opptatt av å sikre pensjonistene en stabil og god inntektsutvikling, samtidig som vi sikrer en forvaltning av offentlige ressurser som er bærekraftig over tid, i tråd med det å kunne opprettholde et solidarisk velferdssamfunn som gir muligheter for alle. Pensjonssystemet skal nå evalueres. Kristelig Folkeparti er åpne for å diskutere forslag om hvordan reguleringen av pensjoner skal være framover. Kristelig Folkeparti har de to siste årene løftet minstepensjonistene ut over normalreguleringen. På denne bakgrunn vil Kristelig Folkeparti ikke støtte forslagene som fremmes av mindretallet i komitéinnstillingen, heller ikke I i komiteens tilråding. Vi vil først ha en grundig, helhetlig evaluering av pensjonsreformen.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-11-30:
Arbeids- og velferdsdirektoratet anslår at det er om lag 500 000 pensjonister og uføre som har reservert seg mot digital post, eller som ikke er registrert som digitale brukere. Mange av disse reagerer sterkt på at de ikke lenger får pensjonsslippen på papir i posten. Kristelig Folkeparti har forståelse for pensjonistenes reaksjoner. Mange føler seg diskriminert og satt på siden av samfunnet fordi de ikke klarer den digitale omstillingen, slik som resten av samfunnet gjør. Det kan forsterke en følelse av å være til overs og av å være mindreverdig. For Kristelig Folkeparti er det sentralt at alle skal føle seg inkludert i fellesskapet, og at vi ikke skal gjøre endringer av denne typen uten å ha gode ordninger som tar alles behov på alvor. Norges Blindeforbund viste i høringen i komiteen til at mange av deres medlemmer har problemer med å lese slippen elektronisk, i tillegg til selve innloggingen på Navs hjemmesider. Samtidig har de hjelpemidler som gjør at de kan lese en papirslipp uten å måtte be om assistanse. Pensjonistforbundet viste i samme høring til at 32 000 av deres medlemmer har skrevet under på et opprop om å få papirslippen tilbake. Pensjonistforbundet viste til det uheldige i at de som trenger bistand til å lese digital pensjonsslipp, også må gi fra seg BankID, noe som ikke blir anbefalt. De viste også til lang ventetid på telefon, brutte telefonsamtaler, vansker med å få aksept for å få pensjonsslippen sendt i posten og vansker for personer med nedsatt hørsel. I høringen ble det fra organisasjonenes side vist til at antallet som vil be om papirslipp, mest sannsynlig er lavere enn 500 000 personer og gradvis vil gå nedover. På den bakgrunn stemte Kristelig Folkeparti i forrige stortingsperiode for at de pensjonistene som ønsker det, skal få pensjonsslippen på papir. Kristelig Folkeparti har ikke endret syn, og jeg fremmer følgende forslag på vegne av Kristelig Folkeparti: «Stortinget ber regjeringen fra 1. juli 2018 gi alle som mottar pensjonsytelser, valgfri rett til å få utbetalingsinformasjonen tilsendt løpende, pr. post.»
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-11-30:
Det har vært mye historie i innleggene fra både representanten Wiborg og representanten Tajik. Jeg stusser litt, siden jeg var med på pensjonsforliket og satt i arbeids- og sosialkomiteen den gangen Bjarne Håkon Hanssen var minister og Arbeiderpartiets representant var rådgiver for den samme Hanssen. Da var det bare Fremskrittspartiet som stemte imot. Så har selvfølgelig Fremskrittspartiet gått inn i regjering fra 2013, og jeg er på mange måter enig i det Lundteigen sier, at da har man også akseptert premissene fra pensjonsforliket. Likevel synes jeg det blir litt hult når Arbeiderpartiet, som var arkitekten – som også representanten Wiborg påpekte i sitt innlegg – så til de grader velger å kritisere det et helhetlig storting nå står bak. For egen del er vi godt fornøyd med at vi gjennom budsjettforhandlingene i år – på samme måte som Kristelig Folkeparti – fikk plusset på for minstepensjonistene. Det synes jeg er bra. Det er også fordelingsmessig en bra politikk, som vi står helt og fullt bak. Vi står også bak det vi har framforhandlet i det brede forliket som pensjonsforliket i utgangspunktet var, og vi kommer ikke til å støtte de mindretallsforslagene som foreligger i saken.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-11-30:
I vår fant Venstre fram til en løsning hvor regjeringen skulle utrede omfanget av problemstillingen og kostnadene som var forbundet med utfordringene rundt dette. Jeg har selvsagt ikke noe problem med å dele det som er utfordringsbildet med dette, og som også en del pensjonister snakker om når en prater med dem, med nettopp å få pensjonsslippen i posten. Jeg mener at det går an å finne gode løsninger på dette, som vi også har blitt forsikret om, i tillegg til bl.a. det med å henvende seg til Nav. Jeg skjønner for så vidt det representanten Lundteigen tar opp, at det muligens er en jobb å gjøre også med tanke på kontaktsentrene. Jeg har ikke noe problem med å skjønne det. Men det er også viktig å huske på at det at en klassifiserer pensjonsslipper som viktig post her, vil medføre en merkostnad, som er beregnet til rundt 33 mill. kr i året. Selvfølgelig skjønner jeg at det også kan være noe mindre, men de 33 mill. kr ønsker i hvert fall vi i vårt parti å prioritere til andre ting enn en pensjonsslipp, som bl.a. sykehjem, kulturtilbud til eldre – om ikke annet – og flere ting. Jeg tror at det kanskje er en del av svaret på dette, for det handler også om å prioritere. Jeg har snakket med mange pensjonister som er berørt av endringene rundt pensjonsslippen. Ja, de synes det er vanskelig å venne seg til en ny situasjon, men det er andre ting de prioriterer høyere. Det synes jeg at vi bør ta med oss i dette, at det er andre ting som de mener er viktigere enn dette. Jeg er fullt ut klar over at når det gjelder de forslagene som foreligger i dag, bl.a. om å utsette dette til revidert – det må også finnes penger da, for jeg forholder meg til et budsjettforlik som vi, sammen med Kristelig Folkeparti, har med regjeringen, og vi har ikke fått gjennomslag for de 33 mill. kr – er det klart det går an å skyve på dette fram til våren. Det er mulig. Men som sagt: Vi forholder oss til det forliket vi har inngått, og vi stemmer i dag for regjeringspartienes forslag.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Gjennomgangen av reguleringsprinsippene ble gjort. I mars 2016 inviterte statsministeren alle de parlamentariske lederne til et møte på Statsministerens kontor, hvor man hadde en gjennomgang av alt som man hadde foretatt. Det var i mars 2016. Vi orienterte de parlamentariske lederne, eller de som møtte i parlamentarisk leders sted, og gjorde oppmerksom på at etter gjennomgangen ønsket vi å opprettholde det systemet som allerede eksisterte, fordi det var mer forutsigbart enn alternativet. Deretter la vi det fram i revidert nasjonalbudsjett 2016, som jeg nevnte i mitt innlegg, før vi også la det inn i tilsvarende melding som vi i dag behandler, høsten 2016. Så jeg mener at vi kom tilbake før trygdeoppgjøret 2016 med en orientering i tillegg til at det ble lagt inn både i revidert nasjonalbudsjett og i stortingsmeldingen tilsvarende den vi har nå, i fjor høst.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Fremskrittspartiet kan jo svare på det som angår partiet, men det er ikke noen hemmelighet at pensjonsforliket ligger fast. Det står også i Sundvolden-erklæringen at det skal ligge fast. Så gjorde vi, som jeg sa, en gjennomgang av reguleringsprinsippet for å se om dette treffer godt nok i tider som det vi har hatt bak oss nå, med stort oljeprisfall og dermed også stor ledighet i enkelte næringer. Det vi kom fram til, var at dagens system på en god måte vil ivareta pensjonistene over tid. De ville få større uttelling i de gode årene enn det alternativet ville gitt, og så er det noe mindre i de dårlige årene enn det alternativet ville gitt. Over tid ville det komme ut på om lag det samme. Regjeringen er overhodet ikke uinteressert i pensjonistenes kjøpekraft og lønnsutvikling. Tvert imot er vi opptatt av at de skal ha en god kjøpekraftsutvikling, og det er bakgrunnen for at regjeringen sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre har bidratt til et betydelig økonomisk løft, både gjennom bevilgninger til minstepensjonistene, gjennom avkorting for gifte og samboende, og også de skattelettelsene som er gitt, og det har i sum bidratt til en betydelig forbedring for pensjonistenes økonomi.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Slik jeg forstår representanten Grande, diskuterer vi hvordan man skal underregulere, på hvilken måte underregulering skal finne sted. Man kan velge mellom det Arbeiderpartiet gikk inn for i forbindelse med pensjonsreformen, som også Høyre sluttet seg til, eller om man skal regulere med et snitt av pris og lønn. Over tid kommer man likt ut med de to systemene. Forskjellen er at den modellen som Grande ønsker, den underreguleringen som han ønsker, innebærer et mye mer tuklete og komplisert, vanskelig system. Det er grunnen til at Arbeiderpartiet ikke ønsket det den gangen man diskuterte det første gangen. Det andre er at pensjonistene vil få mindre i de gode årene enn det alternativet er. Som jeg har sagt flere ganger, har regjeringen kommet tilbake til Stortinget med denne gjennomgangen, med en beskrivelse av at vi ønsker å opprettholde dagens system. Vi har gjort det muntlig overfor de parlamentariske lederne, på Statsministerens kontor i mars 2016. Vi la det fram i forbindelse med revidert 2016 og i den meldingen som vi i dag har til behandling, eller tilsvarende, høsten 2016. Så jeg mener absolutt at vi har gjort det vi skulle gjøre, og fulgt opp Stortingets vedtak.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Til det å ha debatt om våren: Forskjellen med å ha trygdeoppgjøret nå sammenliknet med slik det var før reformen, er at reformen innebar at man lovregulerte hvordan man skulle regulere pensjonene. Det betyr at man kan beregne det på forhånd. Det er bakgrunnen for at man la inn den endringen allerede for budsjettåret, og at man ikke ventet med en egen proposisjon til våren. Fordelen med at man nå diskuterer dette spørsmålet sammen med budsjettet, er nettopp at i den grad partiene ønsker å øke pensjonistenes inntekter gjennom andre forhold, kan man gjøre det i sine respektive budsjetter. Regjeringen har. sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, tidligere prioritert flere grupper, som har bidratt til å styrke pensjonistenes økonomi betydelig. Jeg mener det er mer forpliktende at man diskuterer disse spørsmålene i forbindelse med statsbudsjettet og ikke et halvt år tidligere.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Nå har jo regjeringen i tidligere budsjettforhandlinger sammen med Kristelig Folkeparti styrket pensjonistenes økonomi i flere omganger. Hvorvidt man skal øke dem ytterligere, vil være et budsjettspørsmål. Nå har partiene inngått et forlik her på Stortinget, hvor partiene i fellesskap har kommet med sine prioriteringer. Det vil også kunne skje i kommende budsjettperioder. Når det gjelder en gjennomgang av reformen, ble det vedtatt da reformen ble vedtatt, at man skulle ha en evaluering av den. Norges forskningsråd er det som sitter på dette, og det er et langsiktig arbeid. Men reformen vil bli evaluert. Det ble vedtatt allerede den gangen pensjonsreformen ble vedtatt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Alle pensjonister får jo innsyn i egne pensjonsforhold. Det ligger på nav.no. Hvis man går inn der, får man full informasjon om hvordan utviklingen har vært på sin egen «min side». De som ikke kan, vil eller ønsker å gå inn på nav.no, kan ringe til Nav, og så vil de få den informasjonen opplest. Samtidig skal det fortsatt være slik at viktige meldinger og viktig informasjon skal sendes på papir, f.eks. årsmelding og andre forhold. For eksempel nevnte jeg i mitt innlegg at dersom man mister sin ektefelle, og inntektsforholdene endrer seg som en følge av det, vil det være en informasjon som man vil få i posten. Vi er opptatt av å effektivisere offentlig forvaltning. Vi mener at det å digitalisere denne type utsendelser er en riktig måte å gjøre det på, og jeg mener fortsatt at vi ivaretar pensjonistenes behov for informasjon på en god måte gjennom de kanalene som er.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Så vidt jeg vet, er en stor andel av de 32 000 underskriftene sendt inn digitalt – men det er en digresjon. De aller fleste eldre er blitt digitale. Utviklingen går fort, og vi ser at vi kommuniserer godt på både nettbrett og pc, og de aller fleste har også telefoner hvor man kan komme inn på ulike nettsteder. Jeg skjønner at for mange er dette en stor overgang. Mange har vært vant til å få slippen i posten hver måned, så jeg skjønner at det er en overgang. Men det vi sier, er at når informasjonen ikke endrer seg, når det er det samme tallet måned ut og måned inn, mener vi det ikke er nødvendig å sende det ut per post. Men det er selvfølgelig viktig at de får informasjonen i andre kanaler når de ønsker det, og det er bl.a. også bakgrunnen for at man kan gå inn på nav.no og få full informasjon der, eventuelt ringe til kontaktsenteret. Så er jeg enig i – og det sa jeg også i mitt innlegg – at periodevis har køen til kontaktsenteret vært for lang, og det er også bakgrunnen for at Nav selv har iverksatt tiltak for å øke kapasiteten på telefonen. Jeg har forståelse for at mange synes det er uvant med endring. Nå har endringen eksistert i ett år. Flere tilpasser seg, og jeg mener at dette er en prioritering som vi ikke vil gå tilbake på.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Om ikke så lenge kommer det samme stortinget til å vedta et ABE-kutt, hvor man øker fra 0,5 til 0,7 pst. på Navs budsjett, og det å skulle finne de kuttene kan jo bli en interessant øvelse i seg selv, hvis man heller ikke kan ta denne type kutt. Så vidt jeg kan se, følger det ikke noen penger med dette forslaget. Det vedtas i dag at man skal innføre dette fra 1. juli 2018, men det følger ikke én krone med forslaget. Det er estimert til ca. 15 mill. kr, 30 mill. kr på årsbasis. Det er Stortinget som bevilger penger. Så vidt jeg kan se, følger det ikke én krone med det forslaget som i dag eventuelt blir vedtatt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Nå har ikke jeg forslaget foran meg, og ordlyden i det, så det må jeg nesten få lest opp. Jeg oppfattet ikke hva spørsmålet var.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Utgangspunktet er at det er elektronisk kommunikasjon som skal være hovedregelen i forvaltningen nå. Vi har sagt at den pensjonsslippen som viser en informasjon som ikke endrer seg fra måned til måned, ikke er å anse som en viktig melding, ergo trenger man heller ikke å sende den ut hver måned – altså når informasjonen ikke endrer seg. Samtidig sier vi at informasjonen skal være tilgjengelig andre steder, i all hovedsak på nav.no, hvor man kan finne den, eventuelt at man kan ringe til kontaktsenteret. Regjeringen sier at i vår effektivisering er dette et av de områdene som vi ønsker å nedprioritere. Det gir oss 30 mill. kr mer som vi kan bruke på andre gode formål, det være seg ungdomssatsing, innsats mot langtidsledige eller andre utsatte grupper. Det er en ren prioritering om man skal bruke 30 mill. kr på papir og porto, eller om man skal bruke 30 mill. kr på andre formål som vi prioriterer høyere.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-30:
Til det siste: Jeg går ut fra at representanten Ropstad forstår at jeg ikke nå kan forskuttere hvordan revidert nasjonalbudsjett skal se ut. Det vil være et helt umulig løfte for meg å gi her. Men jeg registrerer nok en gang at det forslaget som nå vedtas, ikke har penger med seg, og det vil derfor være vanskelig å følge opp. Jeg fikk et par spørsmål under debatten. Til representanten Lundteigen: På utbetalingsmeldingene som sendes ut, får man forklaring på de endringene som gjøres, og som jeg nevnte i mitt hovedinnlegg, vil man, hvis man endrer sivilstatus f.eks. til enke eller enkemann, få brev om det som forklarer hvordan endringene vil bli. Når det gjelder e-post, er det slik at Nav ikke kan sende ut personlig informasjon via e-post. Det har å gjøre med sikkerheten for den informasjonen som sendes ut. Til representanten Grande: Jo, jeg har lyttet til pensjonistenes organisasjoner, men vi er uenige om hvordan dette skal håndteres. Jeg mener det er forsvarlig og riktig å digitalisere denne typen tjenester. Det har vi nå gjort i ett år, og det har gitt en besparelse på 30 mill. kr. Jeg mener det er en besparelse som er korrekt, forutsatt selvfølgelig at pensjonistene får den informasjonen de trenger. Så er jeg nesten fristet til å fortelle en historie fra Statens pensjonskasses 100-årsjubileum. Da ble det fortalt en historie om den gangen man gikk fra kontantutbetaling av pensjoner til å sende den via post- og bankgiro. Mange mente at det skulle være en forenkling. Det skapte mye rabalder og spetakkel. Mange var sterkt uenig i denne endringen fordi man på den måten fratok pensjonistene en viktig sosial møteplass. Man opprettholdt likevel standpunktet om at man skulle få pensjonen utsendt på post- og bankgiro, og så går jeg ut fra at pensjonistene fant andre sosiale møteplasser enn å møte opp i Keysers gate for å hente sin pensjon kontant, som man gjorde fram til 1950- og 1960-tallet. Jeg skal forsikre meg om at Nav fortsatt skal være fleksibel i møte med pensjonistene som har behov for denne informasjonen, og selvfølgelig også at Navs informasjon er skrevet på et forståelig måte og er tilgjengelig, og at man får den på korrekt vis, slik at alle kan føle seg trygg på at man har den informasjonen man trenger.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
Debatten om regulering er slett ikke ny. I forbindelse med trygdeoppgjøret for 2015 uttalte daværende statsråd Robert Eriksson at regjeringen «skal foreta en gjennomgang av reguleringsprinsippene i god tid før neste trygdeoppgjør.» – dvs. oppgjøret for 2016. Siden da har det vært helt stille fra regjeringen. Skyldes det at regjeringen er fornøyd med dagens regulering, mangler de handlekraft, eller er de rett og slett så uenige internt at de skyver hele problemstillingen foran seg?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
Det var i alle fall en klargjøring av at Fremskrittspartiet med dette står bak regjeringen og dermed prinsippene i dagens regulering. Det klargjør også at regjeringen overhodet ikke har noen intensjon om å se nærmere på reguleringen, til tross for at den enigheten som ble oppnådd i forliket, baserte seg på at det skulle være en positiv utvikling for pensjonistene. Prinsippet vi er opptatt av, er at pensjonistene ikke skal gå i minus når andre går i pluss, men regjeringen virker ikke lydhør verken for pensjonistorganisasjonenes innspill eller for Arbeiderpartiets forslag til ny regulering. Hvorfor er det slik at regjeringen er uinteressert i å se på nye muligheter som kan hindre at pensjonistene går i minus når andre går i pluss?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
I den grad det er noen pensjonister som har tjent på regjeringens politikk, er det pensjonister som allerede har høy inntekt. Vi ser at forskjellene øker i samfunnet, også for pensjonistene. Det er lett å se hvor Høyre har sin lojalitet, og i dette spørsmålet virker det som om de, sammen med Fremskrittspartiet, er mer katolske enn paven når de omfavner forliket og nekter å se på muligheter for endringer. Jeg mener det må være et kvalitetsstempel ved norsk politikk at når viktige prinsipp som baserer seg på prognoser, viser seg å slå annerledes ut enn det Stortinget forutsatte, er man åpen for nye vurderinger. Da er vårt grunnleggende prinsipp at pensjonistene ikke skal gå i minus når andre går i pluss. Hvorfor er ikke statsråden villig til å legge fram en sak for Stortinget i forkant av neste år, slik at vi kan få diskutert disse grunnprinsippene, lagt fram en sak for Stortinget og derigjennom fått den debatten vi ønsker, og ikke stå her sju måneder etter at trygdeoppgjøret er vedtatt, og i realiteten ikke ha noe annet enn bare observasjonsevne?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
Vi har i denne debatten vært vitne til to regjeringspartier som virker fullstendig fastlåst i gamle mønstre, som ikke evner å tenke nytt når ting forandrer seg, og som ikke evner å se at noen av forutsetningene for pensjonsforliket som ble inngått for noen år siden, ikke har trådt i kraft, basert på de prognosene som lå til grunn for beregningen, og når vi ser på historiske tall, hvor Arbeiderpartiet ønsker å utvikle en ny form for regulering som i større grad ivaretar prinsippet om at pensjonistene ikke skal gå i minus når andre går i pluss. Det var egentlig grunnprinsippene som også ble diskutert i forbindelse med pensjonsforliket, nemlig at det skal være en positiv inntektsutvikling også for pensjonistene. Statsråden sier selv at det – nesten uansett hvilken modell man velger, Arbeiderpartiet og SVs forslag eller det som allerede ligger der – vil være omtrent i balanse. Grunnprinsippet vi ønsker å få nedfelt, er nemlig at også pensjonistene skal ta del i en positiv utvikling når resten av samfunnet gjør det. Jeg vet ikke helt hvordan man egentlig skal angripe Fremskrittspartiets standpunkt i denne saken, for det dobbeltkommuniseres langs flere spor, særlig i innlegget fra representanten Wiborg. Man sier at det er nå vi kan diskutere trygdeoppgjøret og hvordan utviklingen har vært. For det første: Trygdeoppgjøret ble vedtatt for omtrent sju måneder siden. For det andre: Når vi prøver å ta det på alvor – diskutere hvordan utviklingen har vært, og treffe tiltak for framtidig regulering av pensjon – er Fremskrittspartiet fullstendig uinteressert i å ta den debatten. Vi hører ingenting om hva Fremskrittspartiet ønsker å ta til orde for. Vi har ikke sett et eneste initiativ fra Fremskrittspartiet i regjering til å se på en ny regulering, til tross for at det ble lovet av daværende statsråd Robert Eriksson. Vi i Arbeiderpartiet har sett på utviklingen. Vi har vurdert hvordan vi kan sikre en bedre regulering av pensjonen uten at det velter grunnprinsippene i pensjonsforliket. Det er derfor vi har endt opp med det forslaget som vi har fremmet – sammen med Sosialistisk Venstreparti – i denne saken. Fremskrittspartiet skylder på at de er i mindretall. Nei, Fremskrittspartiet har gjennom regjeringserklæringen sluttet seg til hvordan pensjonen skal reguleres. Det har også statsråden her slått fast. Derfor er det ikke holdbart at Fremskrittspartiet også i denne saken prøver å framstille det som om de har et helt alternativt standpunkt, at de ikke er en del av regjeringskollegiet. Nå er det på tide at Fremskrittspartiet tar ansvar og overfor landets pensjonister står for det de har vært med på å gjøre i regjering.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
I forrige Nav-melding var et gjennomgangstema gode tjenester på brukernes premisser, og ved første korsvei faller dette prinsippet. Det føyer seg inn i denne regjeringens manglende lydhørhet. Regjeringen anser ikke endringer i folks pensjon som viktig informasjon. Det har statsråden bekreftet i sitt innlegg nå nettopp. Det er Arbeiderpartiet uenig i. Dette er f.eks. veldig viktig for lønnsmottakere i tariffoppgjørene, så hvorfor skulle det være mindre viktig for landets pensjonister? Hva er arbeidsministerens beskjed til de pensjonistene som i dag ikke får innsyn i egen pensjon som følge av den endringen regjeringen har innført?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
Denne utviklingen er positiv, særlig for dem som er på det digitale toget. Der blir løsningene enklere, det er tidsbesparende, og man får raskere svar. Men de som ikke er om bord på det digitale toget, mange av dem svært gamle, har ikke det alternativet å gjøre det på egen hånd. Da risikerer man at sensitive opplysninger kommer på avveier. De ser det heller ikke som noe alternativ å ringe til Nav og sitte i lang kø, eller å stille de riktige spørsmålene som gjør at man får de svarene man har behov for. Det vi ikke får klarhet i, er hva dette representerer i utgifter. Statsråden sier selv at nå går det så pass bra at det rapporteres om stadig færre som ønsker endringer. Vi ser at man legger til grunn at tallet skal være 500 000 som reserverer seg, og at det da vil koste 33 mill. kr. Pensjonistforbundet har mottatt 32 000 underskrifter, og 32 000 er langt under 500 000. Mener regjeringen at de 32 000 ikke skal ha noe tilbud?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
Vi registrerer at statsråden ikke ønsker den endringen, men nå ser det likevel ut til at forslaget fra Kristelig Folkeparti får flertall. Det er vi veldig glade for. Det betyr at de som ønsker det, vil motta slippen fra 1. juli neste år. Basert på de beregningene som statsråden har gjort, hva ser man for seg er effekten i kostnader for 2018 når dette forslaget nå ser ut til å bli vedtatt?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-30:
Denne saken handler ikke om hvorvidt man er for eller imot digital utvikling. For de aller fleste som er om bord på det digitale toget, oppleves utviklingen som utelukkende positiv. Ting blir enklere, man får informasjon raskere, man kan bruke tiden på mer fornuftige sysler enn å stå i kø. Sakens kjerne i det vi diskuterer i dag, er innbyggernes behov for informasjon og hvordan vi dekker det behovet for dem som ikke er om bord på det digitale toget, som i dag opplever at de ikke får verdifull informasjon som andre tar som en selvfølge. Vi kjenner alle sammen noen dette angår. Det er det saken handler om, og det vi ønsker, er at vi skal ta høyde for at også disse personene skal få muligheten til å tilegne seg kunnskap om egen inntekt. Jeg synes statsråden er befriende ærlig når hun sier at dette handler om en prioritering. Statsråden sier at det er et område de «ønsker å nedprioritere», og at det er «en ren prioritering». Det synes jeg er rene ord for pengene. Statsråden har her valgt ikke å lytte til innspillene fra pensjonistorganisasjoner, fra landets pensjonister som i dag ikke er med på det digitale toget, men man ønsker å prioritere andre grupper, andre ting. Det synes jeg er helt ærlig. Men Arbeiderpartiet har prioritert det. Vi har i vårt alternative budsjett lagt inn de nødvendige midlene til at dette skal kunne løses utmerket godt, og også tatt høyde for den forholdsvis høye beregningen som regjeringen har lagt til grunn i sitt budsjett. Så registrerer jeg at regjeringen nå prøver å legge press på Kristelig Folkeparti om å gjøre dette om til et oversendelsesforslag. Jeg mener at hvis det skulle bli sånn at Stortinget vedtar det forslaget i dag, er det ingenting i veien for at regjeringen følger opp det med forslag til bevilgning i revidert budsjett. Sånn kan man enkelt løse akkurat den situasjonen. Men igjen: Arbeiderpartiet har tatt høyde for at det kan skje allerede fra 1. januar, og har lagt inn midler til det.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-11-30:
Representanten Steinar Reiten fra Kristelig Folkeparti har redegjort godt for saken fra Kristelig Folkepartis side. Jeg vil bare legge til at digitalisering er noe av det vi virkelig må jobbe med, og de fleste av oss som sitter i salen her, er opptatt av å få mer digitalisert. Det gjør det mye enklere, og det har vært gode innlegg om hvordan en selv sparer tid, og hvordan samfunnet sparer ressurser. Men midt opp i den framgangen, som digitalisering er, er det ekstremt viktig at vi klarer å ivareta dem som ikke har de samme mulighetene eller forutsetningene for å klare å håndtere alt det som blir digitalisert. Det er det denne saken handler om. Jeg skal love Stortinget at Kristelig Folkeparti kommer til å jobbe de neste årene for å digitalisere andre felt. Jeg har selv vært gjennom søknad om fødselspermisjon til Nav, og det kan iallfall gjøres enklere, for å si det mildt. Kristelig Folkeparti ble utfordret av representanten Wiborg til å gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag for å få bedre utredninger. Denne saken har vært utredet nøye. Vi var i denne salen for et år siden og diskuterte forslaget. Da var det egentlig også et flertall som var veldig skeptisk, men den gangen ble vi forsikret om at de som ikke klarte det digitale, skulle få pensjonsslippen på papir. Representanten Lundteigen og andre var av dem som var opptatt av saken, når vi går et år tilbake. Da det viste seg at den ikke ble sendt ut per post til dem som ønsket å få den per post, kom det forslag i revidert. Den gangen fikk ikke Kristelig Folkeparti gjennomslag for det ønsket de hadde, men det ble signalisert at da støtter vi et forslag i salen. Det gjorde vi – i salen. Så i valgkampen sa Kristelig Folkeparti at vi ønsker at de som trenger å få slippen på papir, skal få det. I budsjettforhandlingene forsøkte vi – og vi hadde inndekning, men regjeringspartiene ville ikke at det skulle gjøres der. Da sa vi klart og tydelig at da stemmer vi for et representantforslag som ligger i salen. Men i representantforslaget står det 1. januar. Det har statsråden og Finansdepartementet varslet at ikke er mulig, og en måtte vente til senere. For ryddighetens skyld har vi satt 1. juli som dato, for da har vi revidert i mellomtida. Når det blir diskutert oversendelsesforslag, har jeg i utgangspunktet ikke noe problem med det, dersom jeg hadde trodd at det ble fulgt opp. Dersom statsråden kan love meg at dette kommer til å bli fulgt opp og ikke bli trenert nok en gang, kan vi oversende det, men hvis hun ikke lover at det følges opp i revidert, opprettholder vi forslaget vårt.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-11-30:
Eg må seia eg vert uroleg når eg høyrer om den store usikkerheita som er ved oppryddingskostnadene. Eg vil utfordra statsråden til å seia noko om oppryddingskostnadene. Rydda opp må ein gjera uansett, men vil oppryddingskostnadene verta annleis om ein køyrer på, tek opp att drifta og tømmer gruvene? Vert det då enklare å rydda opp? Vil det ha nokon påverknad? Bakgrunnen for at eg spør om det, er nettopp at ein skulle ønskja ein hadde ei totalvurdering av dei ulike alternativa når me tek avgjerda. Det oppfattar eg at me ikkje har no. Spørsmålet er: Vil det påverka oppryddingskostnadene om ein driv til gruva er tom?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-11-30:
Omtrent kvar ei næringsverksemd på Svalbard vil innebera tilgang på energi. Med den driftsforma som er i Gruve 7 no, er det vel sagt at det er ti års driftstid på den gruva. I samband med svalbardmeldinga berekna ein levetid på energiverket fram til 2038. Då får eg det ikkje til å gå heilt i hop at ein skulle ha tolv år frå det er tomt for kull til energiverket skal stengjast av. Mitt spørsmål er: Meiner næringsministeren det er mogleg å få til noka ny næringsverksemd av betydning, f.eks. innanfor fiskeri, utan at ein først får ei betring av energiforsyninga?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-11-30:
I rapporten frå Deloitte vert det anbefalt at ein startar prosessen med å inngå kontrakt om opprydding før statsbudsjettet er behandla. Det står det i rapporten. Eg håpar at kunnskapane om kulldrift og kullprisar i Deloitte er større enn kunnskapen om politiske prosessar. Samtidig er det sånn at om ein ikkje kjem i gang tidsnok, vil det ikkje vera mogleg å få gjennomført noko oppryddingsarbeid i 2018, ifølgje statsbudsjettet. Mitt spørsmål er: Forventar statsråden at me ved eit vedtak om avvikling kjem i gang med oppryddinga i 2018?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-11-30:
Eg har fått melding om at eg i mitt første innlegg kom i skade for å seia at Senterpartiet var bakpå i denne saka. Det får vera grenser for å vera konstruktiv i opposisjon. Eg meinte sjølvsagt at det var regjeringa som var bakpå i denne saka. Eg vil takka for dei innlegga som har vorte haldne, og for innlegget frå statsråden. Eg sit framleis med ein betydeleg grad av uro i denne saka, om dei marknadsmessige vurderingane som ein byggjer avgjerda på, er rette. Eksempelet med vurderinga som vart gjort då investeringsavgjerda om Lunkefjell vart teke, viser jo at det kanskje ikkje var ei veldig klok vurdering, men det viser òg at den avgjerda me tek no, kan visa seg å vera feil. Det må me takla. Når ein set i gang med opprydding, er det på sett og vis ingen veg tilbake. Eg er uroleg for at me begynner med analysane og vurderingane av kostnadene av dette og snevrar inn det etter at vedtaket er gjort. No har me fått signalisert at det kan verta snakk om ei dobling, men det er framleis hefta med betydeleg usikkerheit. Eg la merke til at representanten Reiten i sitt innlegg sa at driftstida for Gruve 7 var forventa å vera 20 år. Eg har stor tillit til at representanten Reiten har rett og har lese, men eg trur at det er med den driftsforma som var før ein gjekk inn for driftskvile, og at det no skal vera ti år, og då meiner eg at spørsmåla om energiforsyning til energiverket – etter at Gruve 7 skal stengjast – definitivt er relevante i debatten. Så kan mange spå og seia kva som var lurt, og kva som vil skje, men eg meiner at det er viktig å ta denne debatten, for då me behandla stortingsmeldinga om Svalbard, var det eit forslag frå SV om å ha ei gradvis avvikling av kolnæringa og koldrifta på Svalbard. Det fekk ikkje fleirtal i Stortinget. I etterpåklokskapens namn kan ein kanskje seia at SV hadde eit poeng med sitt forslag den gongen. Eg ser fram til den vidare diskusjonen, og komiteen vil måtta koma tilbake til dette i si innstilling til statsbudsjettet for neste år og debatten som følgjer med ho.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-11-30:
I 1995 var jeg så heldig at jeg sammen med tre medstudenter fikk ha lærerpraksis på skolen på Svalbard. Dette var i april. Vi ankom ei øy i stummende mørke og forlot øya fire uker etterpå, og da var det lyst hele natten. Overgangen fra mørketid til det deilige lyset var rask og magisk. Vi fikk oppleve dyreliv på Svalbard på nært hold, vi dro på scootertur, og vi nøt friluftslivet – i tillegg til at vi var lærere i de klassene vi hadde fått tildelt. Jeg kan love dere at dette var en opplevelse i verdensklasse, så at øya har et stort potensial for å utvikle turismen, er jeg ikke i tvil om. Det er også et stort potensial for flere næringer, og det er gledelig med planene om ny havn i Longyearbyen(Presidenten klubber) (Presidenten klubber)
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-11-30:
Mener næringsministeren at et omstillingsprogram er nødvendig nå, slik situasjonen har blitt?
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Dette er et veldig godt spørsmål. Som vi varslet i stortingsproposisjonen, hefter det betydelig tvil ved de anslag som selskapet helt foreløpig har gjort. Det de foreløpig hadde vurdert da vi la fram statsbudsjettet, var en opprydning som kunne koste anslagsvis 700 mill. kr. Men de sier det er veldig usikkert. Mye avhenger av hvilke krav miljømyndighetene stiller. Utgangspunktet er altså at området skal tilbakeføres slik det var før man startet kullvirksomhet. Infrastruktur skal bort, det skal skje et betydelig arbeid og derfor hefter det betydelig usikkerhet. Så har selskapet, ikke selskapets styre, men administrativt, gjort nye anslag – helt foreløpige vurderinger – og har nå meldt at de ser for seg at kostnadene kan bli mye høyere. Vi har et godt system for å gjennomgå dette. Vi må, når vi snakker om kostnader i denne størrelsesordenen, ha en konsekvensutredning av de forslagene vi får – en KS1 og en KS2 – og det vil vi iverksette med en gang Stortinget har fattet sitt vedtak.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Svalbardsamfunnet har et potensial på mange områder, det være seg de naturgitte fortrinn eller andre mulige næringsveier. Jeg har sagt nå at vi går i gang med å lage en nærings- og innovasjonsplan. Det skal vi gjøre i samarbeid med lokalsamfunnet. Jeg har selvsagt ikke tatt stilling til petroleumsvirksomhet i Arktis som en del av denne planen.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Det tror jeg nok ikke, gitt at dette er et spørsmål som ligger til samferdselsministeren å svare på. Det jeg kan si, er at innretningen på flyplassen ikke er av en sånn karakter at det tilfredsstiller kravene til en internasjonal flyplass. Derfor har vi nedgradert den til en nasjonal flyplass. Så er det slik – og det er jo veldig viktig – at charterturisme fortsatt vil foregå. Men det vil altså være en nasjonal flyplass, og det er det gode grunner for.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Jeg er i aller høyeste grad ansvarlig reiselivsminister også for Svalbard. I motsetning til min forgjenger, som jeg ikke vet om noensinne var på Svalbard i den anledning, har jeg besøkt Svalbard mange ganger. Jeg har hatt mange møter med aktørene. Jeg har faktisk aldri fått noen innspill fra aktørene om at det har kommet reaksjoner på det vedtaket regjeringen gjorde. Det å ta denne typen avgjørelser involverer mange departementer i regjeringen. Det er gjort grundige vurderinger uten at jeg kommer til å gå inn på dem. Men det er altså flere forhold som gjør at vi har fattet den beslutningen vi har.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Det å spå om framtiden er forferdelig vanskelig. Hvis vi skrur klokken bare få år tilbake, tilbake til 2014, åpnet man Lunckefjell med brask og bram. Man hadde investert 1,2 mrd. kr fordi man trodde på framtiden. Det tok ett år før selskapet måtte be staten om hjelp fordi man var i store likviditetsproblemer. Jeg sier det fordi det viser hvor fantastisk vanskelig det er å spå om kullpriser framover. Svaret mitt er: Hvis kullprisene blir veldig høye framover, hvis det å gjenåpne er en økonomisk suksess, vil det selvfølgelig bli billigere å rydde opp. Hvis de ikke blir det, hvis kullprisene ikke kommer til å bli veldig høye, og det å gjenåpne gruven ikke blir en stor suksess, vil det ikke bli billigere. Da vil det bli dyrere.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
OED er gitt i oppdrag å gjøre et arbeid knyttet til alternativ energiforsyning. Det oppdraget ble gitt i forbindelse med svalbardmeldingen. Representanten Sivertsen spurte om jeg ville love å følge opp, og det vil jeg love å følge opp fordi det er kjempeviktig. Vi har altså kull i Gruve 7 i anslagsvis ti år pluss. Det var den siste opplysningen gruvesjefen ga meg da jeg besøkte Longyearbyen for ikke lenge siden. Det samme tidsperspektivet hadde man i og for seg på Lunckefjell – 2029. Men det er helt klart at vi må ha på plass nye, alternative energikilder, og det jobber OED med.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Jeg tror kunnskapen er større om økonomiske forhold enn politiske, så det er selvsagt ikke aktuelt å inngå noen kontrakter selv om det kunne spart staten for penger – for det var vel i og for seg hensikten med den anbefalingen. Målet vårt må være å komme i gang i løpet av 2018, men jeg må være veldig tydelig på at når denne typen kostnader og anslag kommer på bordet, må vi gjøre en skikkelig vurdering, en ekstern vurdering av det. Vi kjenner heller ikke de pålegg vi får fra miljømyndighetene. Det betyr at vi må gjennom en konsekvensutredning for å få på plass en endelig plan for dette, og så må vi sette i gang så fort vi skal.
Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Jeg varslet i mitt innlegg et betydelig arbeid som i og for seg har pågått fra regjeringens side siden 2015. Jeg skjønner ut fra representanten Fagerås’ innlegg at hun synes vi har hatt en slående passivitet. Det kjenner jeg meg ikke igjen i, for representanten Fagerås satt jo i en regjering som faktisk planla å investere i Lunckefjell, med en blomstrende framtid foran seg, og så tok det ett år fra vi kom i regjering til verden så ganske annerledes ut. Men siden 2015 har vi tilført omstillingsmidler, vi har hatt Innovasjon Norge på Svalbard for å bidra til ny næringsaktivitet. Vi lager en ny næringsplan, vi lager en plan for forskning og utdanning. Vi bistår gjennom Nasjonal transportplan med ny havneinfrastruktur – og på en rekke andre områder. Det er vårt svar på hvordan staten skal bistå med å skape nye arbeidsplasser på Svalbard.
Pål Farstad (Venstre), 2017-03-30:
Jeg har gleden av, på vegne av stortingsrepresentantene Trine Skei Grande, Sveinung Rotevatn og meg selv, å framsette et representantforslag om en gjennomgang av statens organisering og utbredelse, med formål om å redusere offentlig aktivitet i velfungerende kommersielle markeder. Jeg vil også framsette et representantforslag fra representantene Terje Breivik, Sveinung Rotevatn og meg selv om en enklere hverdag for landets små og mellomstore bedrifter.
Abid Raja (Venstre), 2017-03-30:
Jeg vil, på vegne av representantene Terje Breivik, André N. Skjelstad og meg selv, framsette et representantforslag om fremme av sosialt entreprenørskap.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-03-30:
På vegne av representantene Iselin Nybø, Ola Elvestuen, André N. Skjelstad og meg selv vil jeg framsette et forslag om å opprette et program for teknologiutvikling i vannbransjen.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-30:
Jeg har lyst til å holde fram at det skjer mye positivt innen digitalisering i norsk skole. I min hjemkommune, Karmøy kommune, satser kommunepolitikerne systematisk på IKT i skolen – og ros til dem for det. Karmøy-skolen har et prosjekt gående i samarbeid med Rikt AS om digitale læremidler i skolen. Gjennom bruk av iPad og koding i skolen og det å tilføre lærerne kompetanse, både enkeltvis og gjennom samarbeid i nettverk med skolene som er i prosjektet, arbeides det systematisk med digitalisering. Lærerne gir veldig positive tilbakemeldinger fra de skolene som har brukt iPad i undervisningen. De sier at de sparer tid, og at det er mye større sømløshet mellom digitalt og analogt arbeid. Det er langt bedre muligheter for kreativ utfoldelse, uavhengig av fag. Elever produserer mer tekst, bilder, film og animasjon, og iPad løfter svake elever og gir økte utfordringer til sterke elever. Med iPad som verktøy får elevene tilrettelagt undervisning og hurtig tilbakemelding. iPad gjør læringsprosessene enklere og terskelen til kunnskap lavere. iPad er et veldig bra personlig læringsverktøy, hevdes det også. Dette støtter fullt opp om Aasens beskrivelse av effekten av digitale læremidler. Lærerne sier også at digitale verktøy i skolen handler om mye mer enn digital kompetanse. Elever blomstrer fordi de finner veien til læringsglede. Når elevene får oppleve mestring, øker motivasjonen. Når de får utfolde seg på plattformer som gir den forventede effekten, slippes skaperlysten og kreativiteten fram. Resultatet er vesentlig bedre fokus, motivasjon og et økt læringstrykk. Lærerne er svært positive. De lærerne som har vært med på en rekke kurs, sier at de har vært med på en fantastisk reise som har åpnet opp for å tenke undervisning på en mer kreativ måte, og som skaper motivasjon og engasjement hos lærerne. Lærerne viser til at Rikt AS viser oss hvordan vi skal utvikle praksisen, men de er tydelige på at Karmøy-skolen selv må gjøre jobben. De er også tydelige på at de må trene mye og bygge lag, både innad på skolene og på tvers av skolene, for å nå målet om økt læring. Når skolene er ferdige med kursrekken, går de derfor inn i et nettverk på tvers av skoler med det målet å bli bedre sammen. Dette viser at det til tross for en manglende nasjonal IKT-strategi skjer mye positivt både i Karmøy-skolen og tilsvarende i mange andre skoler i Norge. Dette er takket være lokale politikere som satser, og ikke minst engasjerte lærere som også får et sterkt eierforhold til sin egen utarbeidede IKT-strategi. Og jeg ser fram til regjeringens IKT-strategi, som jeg forventer vil ivareta det lokale engasjementet, eierskapet til økt digitalisering, samtidig som det viser en offensiv satsing på dette feltet.