Erna Solberg (Høyre), 2015-10-13:
Jeg har lyst til å takke for de i hovedsak positive tilbakemeldingene og ikke minst for den responsen jeg opplever på det formidable arbeidet som ligger foran et helt politisk Norge, og et helt Norge, med den flyktningtilstrømmingen vi ser i dag. Det kunne vært fristende å gå i polemikk på noen av innleggene, men jeg vil bare si at jeg har nok en litt annen oppfatning av hva som har skjedd, enn det representanten Lysbakken har, også når det gjelder forståelsen av at vi måtte ha en ny mottaksstruktur på Tøyen, men jeg synes det blir litt lite i diskusjonen om den store utfordringen som vi står overfor nå. Jeg har lyst til å understreke – hvis vi alle er enige om at vi må ha retur – at det å sende signaler om at folk som ikke har behov for opphold, ikke bør komme fra et land, faktisk har hatt effekt ved at vi har hatt god retur til noen områder allerede, men da må vi gjennomføre returen. Hvis vi ikke gjennomfører returen, får vi flere asylsøkere fra de områdene vi ikke gjennomfører retur til. Det er noe av lærdommen vi har. Når vi ser på forskjellen mellom tilstrømmingen til Norge og til f.eks. land som Tyskland fra Balkan, er det nettopp ett svar som er bakgrunnen for det – det er returpolitikken Norge har hatt over år, hvor vi har vært tydelige på at vi må sende folk tilbake. Det er en viktig del av det å sørge for at asylinstituttet fungerer, raskt å få avklart og utsendt dem som ikke har behov for asyl. Det kommer til å være utfordringer på alle deler av mottakskapasiteten. Det er ikke noe mål for oss å ha leirer eller annet. Vi har hatt teltleirer tidligere i Norge. Det er heller ikke vårt mål, men vi må sannsynligvis nå se på tiltak og bruke områder med annen type standard enn det vi har vært vant til. Og jeg har lyst til å si: Standarden på norske mottak har ikke vært god, men vi kommer rett og slett til å mangle områder og steder å ha mottak på. Det betyr at vi må se på nye former for dette fremover. Den største utfordringen vår kommer til å være å gjennomføre en god integrasjon. Det er rom for å gjøre dette tettere, ha større trykk i integrasjonspolitikken enn det vi har hatt de senere årene. Vi ser at resultatene fra introduksjonsordningen har blitt dårligere på deltakelse i arbeidslivet og annet de senere årene. Det kan ha bakgrunn i hvem som har kommet, og hvilken bakgrunn de har, men det er viktig å ha tøft trykk på at når man kommer til Norge og bosetter seg i en kommune, så er jobb nummer én å bli integrert, delta og kunne forsørge seg selv fra dag én. Jeg er glad for at det er et bredt flertall her som har gitt uttrykk for det. Det er rom for å gjøre dette. De beste kommunene gjør det på en bedre måte og får bedre resultater enn andre. Men vi skal heller ikke undervurdere det at når noen kommuner har gode resultater, er det delvis fordi de har et bedre samarbeid med sitt lokale næringsliv og kanskje også et annet lokalt næringsliv. Rælingen er et eksempel. Der er det altså noen store bedrifter med mange ansatte – Coca-Cola og Posten – som har vært store mottakere av folk som er relativt nyankomne. En av utfordringene i vårt samfunn er at vi har få jobber for ufaglærte. Det gjør det vanskeligere. Vi kommer til å se på ordninger som kan bidra til at vi kan dokumentere kunnskap på en bedre måte. Det lå allerede i statsbudsjettet ordninger for å gå inn på det for å få folk raskere ut i jobb. Spørsmålet om å gi arbeidstillatelse tidligere, er en vurdering vi skal gjøre på bakgrunn av de ønskene som kommer fra Stortinget. Det er nok viktig at vi har en identitetsavklaring. Det er et grunnleggende krav at man har pass eller annen klar og tydelig identifikasjon, slik at vi vet hvem som er der, for at man skal kunne få en midlertidig arbeidstillatelse. Det er viktig å ha kontroll akkurat over hvem som er i landet. Det er et sikkerhetsspørsmål, som jeg tror vi må ta på høyeste alvor. Jeg tror nok Stortinget vil få mulighet til å diskutere alle enkelthetene i dette. Nå var det først og fremst viktig å si at vi har en strategi som dreier seg om de langsiktige linjene internasjonalt, det å jobbe for at Europas regelverk kommer på plass, slik at vi får ordnet opp i yttergrensene og får bedre kontroll fremover på tilstrømmingen til alle de europeiske landene, og så vil vi måtte bygge opp mye større kapasitet og jobbe på en annen måte både innenfor asylkjeden og i kommunene når det gjelder integrering. Jeg tror som sagt at vi har potensial til å kunne klare det i Norge, som jeg også avsluttet mitt innlegg med å si, for vi har mange ressurser vi kan trekke på, men vi må altså se på dette som en stor dugnad. Den største utfordringen vår er at hvis vi ikke får kontroll med yttergrensene, hvis ikke det blir et system i Europa som har mer kontroll med dette, vet vi ikke hva tallene kommer til å bli. De kan bli mye større enn det vi i dag ser, når vi ser hva nabolandene våre nå får.