Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2019-04-09:
Vi har i dag en overflod av råstoff i første kvartal, som fører til at den norske landindustrien ikke har kapasitet til å bearbeide mer enn knapt en tredjedel av fangsten som landes. Det å flytte en større andel fra den havgående flåten til kystflåten, som forslaget til SV tar til orde for, vil dramatisk forsterke et allerede ekstremt sesongpreg ved at en enda større andel landes i første kvartal og sendes rund og ubearbeidet ut av landet. Det vil medføre at vi mister muligheten til en verdiskaping som en videre bearbeiding kan skape. I tillegg skaper det betydelige utfordringer for å opprettholde helårlige arbeidsplasser på land. Representanten Adelsten Iversen fra Senterpartiet har også gjentatte ganger hevdet at Senterpartiet vil ta kvotene fra trålerne og gi dem til kystflåten. Jeg registrerer at Senterpartiet i denne saken ikke støtter forslaget fra SV. Det får meg til å stille spørsmål ved om Senterpartiet har forskjellig politikk avhengig av om de er på folkemøter, i debatter eller i Stortinget. Det skal bli spennende å se hva de egentlig mener, når denne saken skal behandles og voteres over. For å skape og beholde viktige arbeidsplasser på land langs hele kysten i Norge er en av de viktigste faktorene at vi har en variert flåtestruktur: den minste kystflåten, den minste kystsjarken som leverer i sesongen når fisken er nær kysten og i fjordsystemene i nord, den større kystflåten, som når ut til mer rom sjø når fisken er vandret lenger fra land, og ikke minst den havgående flåten, som kan levere råstoff til landindustrien i tredje og fjerde kvartal, når råstoffet befinner seg langt unna norskekysten. Om lag halvparten av kvotefaktorene i torsketrålgruppen var det i 2016 knyttet tilbudsplikt til. Dagens pliktsystem har behov for endring for å sikre at ordningen oppfyller intensjonen bedre enn i dag, men å flytte kvoter fra den havgående flåten til kystflåten vil få dramatiske følger for landindustrien. Jeg kan trekke fram et par eksempler fra mitt hjemfylke som vil illustrere dette. Vi har Nordkinnkvoten, som ble opprettet for å bidra til å skape nye landarbeidsplasser. En av forutsetningene var å flytte fangst fra hovedsesong til andre perioder av året for å sikre råstoff til landindustrien. Det viste seg at kystfiskerne ikke kunne levere råstoff til landindustrien fordi det ikke var mulig å fiske det i nærområdet, noe som førte til at den kvoten til slutt ble trukket inn. Det å flytte torsk- og hysekvoter fra havflåten til kystflåten, sånn som SV ønsker, vil føre til at helårige arbeidsplasser forsvinner langs hele kysten. Et annet eksempel jeg vil nevne, som viser viktigheten av den havgående flåten, er Lerøy Norway Seafoods i Båtsfjord. De hadde en bestilling til havflåten på 100 tonn sløyd og hodekappet torsk på kaia 2. januar kl. 07.00 for å kunne starte filetproduksjon på morgenen – og 70 tonn hodekappet og sløyd fisk levert til kai 2. januar kl. 07.00 i Melbu for å kunne starte produksjon. Kystflåten ville aldri ha klart å levere det kvantumet til den tiden, så for å ha helårige arbeidsplasser for å skape kontinuitet er vi helt avhengig av havgående flåte. Fremskrittspartiet ønsker helårige arbeidsplasser langs hele kysten og økt verdiskaping med bearbeiding av råstoffet. Derfor vil ikke Fremskrittspartiet støtte forslagene som foreligger her i dag.