Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-01-13:
La meg først få si at det ordinære norske boligmarkedet i det store og hele fungerer rimelig tilfredsstillende, og at Norge i dag har en langt større grad av selveierboliger enn det man har i de fleste andre land. Det er det grunn til å være fornøyd med. I Norge er det ca. 20 pst. som bor i leid bolig, og det bør slett ikke være noe mål i seg selv å øke andelen av befolkningen som bor i leieboliger. Vi må heller tilrettelegge for å styrke andelen som eier sin egen bolig, ytterligere. Når det er sagt, er det likevel et behov for et ekstraordinært boligpolitisk engasjement, da spesielt overfor vanskeligstilte, i dagens boligmarked. Det er et behov for å styrke de økonomiske virkemidlene ved å ta et større samfunnsansvar for at det finnes et tilstrekkelig antall boliger i forhold til det behov som finnes spesielt når det gjelder vanskeligstilte, som sagt. Fremskrittspartiet er opptatt av å føre en boligpolitikk som gjør at flest mulig blir i stand til å eie sin egen bolig, og som gir økonomisk og sosialt vanskeligstilte muligheter til å bo i en bolig av nøktern og god standard. Også unge må selvsagt ha finansieringsordninger som gjør det mulig å etablere seg i boligmarkedet, selv om unge i størst mulig grad skal være henvist til det ordinære bolig- og finansmarkedet, etter Fremskrittspartiets syn. Fremskrittspartiet har ikke sett det som ønskelig nå nærmest rett over bordet å ta stilling til de til dels omfattende forslagene fra Arbeiderpartiet i Dokument nr. 8:141. Det betyr slett ikke at vi avviser flere av intensjonene i forslaget, men Fremskrittspartiet vil ha på bordet en mer fyldig framstilling av bl.a. disse sakene. Fremskrittspartiet står sammen med regjeringspartiene og vil avvente boligmeldingen som Regjeringen skal legge fram til høsten, da vi mener dette vil gi en bedre og mer grundig analyse og gjennomgang av norsk boligpolitikk enn bare et privat forslag som fremmes over bordet. Fremskrittspartiet vil derfor, som sagt, avvente Regjeringens varslede stortingsmelding om boligpolitikken før vi konkluderer i vårt syn, og vi ber om at Arbeiderpartiets forslag vedlegges protokollen. Fremskrittspartiet er ikke enig i det syn som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet framfører i innstillingen, om at det vil ta så mye lengre tid å få satt i gang boligtiltak for vanskeligstilte dersom vi venter en stund på denne stortingsmeldingen. Av de forslag og tiltak som er fremmet i Dokument nr. 8:141, er allerede minst fire gjennomført i statsbudsjettet for 2003 – med Fremskrittspartiets støtte. Husbanken har fått økte rammer, startlån innføres, man fjerner krav om husbanklån for å kvalifisere til bostøtte, og man foretar endring i nedbetalingstiden for lån til utleieboliger. Når det så gjelder hovedmålsettingen for norsk boligpolitikk, at alle skal kunne disponere en god og rimelig bolig i et godt bomiljø, er det selvsagt tverrpolitisk enighet om den her på Stortinget, selv om synet på virkemiddelbruken nok kan være noe forskjellig. Det som kjennetegner oss boligpolitikkhistorisk, er den sterke selveiertanken og den sosiale dimensjonen som har vært innbakt i boligpolitikken, bl.a. med rentesubsidier og slik Husbanken var tidligere. I dag er den sosiale boligbyggingen sterkt redusert innenfor det ordinære boligmarkedet, men den sosiale dimensjonen om å hjelpe eldre og vanskeligstilte i boligmarkedet, vil Fremskrittspartiet følge opp i vårt arbeid videre med norsk boligpolitikk. Fremskrittspartiet er imidlertid i denne sammenhengen også sterkt opptatt av at boligen ikke skal bli en skatte- og avgiftsmessig melkeku for det offentlige. I 2001 betalte norske boligeiere ifølge Huseiernes Landsforbund 37 milliarder kr i ulike boligrelaterte skatter, avgifter og gebyrer. Kommunale gebyrer, fordelsbeskatning, eiendomsskatt, arveavgift, dokumentavgift, formuesskatt og, ikke minst moms på boligbygging gir enorme inntekter til de offentlige kasser. Jeg synes det er litt underlig at de partier som framstår som nærmest overivrige etter å skulle bygge flere boliger her i landet, også er de partiene som vil pålegge å straffe boligeierne med økte boligskatter. Når det gjelder takten i boligbyggingen, har den de siste årene vært på et rimelig høyt nivå, selv om prognosene tilsier en noe lavere byggeaktivitet i tiden framover. Tempoet i boligbyggingen virker gunstig inn også for vanskeligstilte ved at tilbudet i boligmarkedet øker totalt sett og presset i boligmarkedet avtar. Tidligere har det vært anslått et behov for å bygge rundt 27 000 nye boliger pr. år i Norge, mens en nyere utredning faktisk viser at behovet kan være en god del mindre, kanskje rundt 17 000. I forhold til disse tallene er nivået i norsk boligbygging og takten i norsk boligbygging tilstrekkelig slik det er i dag. Boligbyggingen svinger som kjent i takt med konjunkturene, med rentenivået og finansieringsmulighetene – alt dette er avgjørende og kritiske faktorer i forhold til hvor mange boliger som skal bli bygd fra år til annet her i landet. Når det gjelder boligfinansieringen fra Husbanken for i år, får Husbanken økt sine lånerammer med 1,5 milliarder kr til 14,5 milliarder, inkludert 0,5 milliarder kr til omsorgsboliger i sydlige strøk. Dette er en svært god låneramme som er tilpasset behovet i boligmarkedet, og samtidig har Husbanken i dag en innretning som prioriterer unge og vanskeligstilte i boligmarkedet. Fremskrittspartiet støtter Regjeringen i at man bør avvente boligmeldingen som Regjeringen har varslet, fordi vi mener at dette vil gi, iallfall oss, et atskillig bedre grunnlag for å konkludere i en del av disse spørsmålene. Forslagene til Arbeiderpartiet er ikke avvist, men det er behov for mer tid til en mer grundig gjennomgang av dette materialet fra Fremskrittspartiets side. Til slutt: Fremskrittspartiet vil stemme for forslaget til vedtak V.