Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-17:
Jeg har i mitt forrige innlegg redegjort for hvorfor Kristelig Folkeparti mener beslutningsgrunnlaget er for dårlig til at Stortinget i dag bør ta en beslutning om hvordan spesialstyrkene skal omorganiseres. La meg likevel gi uttrykk for vårt utgangspunkt. Kristelig Folkeparti mener at det er god grunn til bedre koordinering, samarbeid og eventuelt større grad av integrering av spesialavdelingene. Målet må være reelle operative gevinster. Planprosessen må sikre og dokumentere at dette faktisk er tilfellet. Nå er det i stedet åpenbare mangler ved beslutningsgrunnlaget. I tillegg er det usikkerhet rundt kvaliteten på den interne prosessen, noe som skaper uro i Forsvaret. De siste ukene har det i tillegg kommet fram at Forsvarsdepartementet har unnlatt å loggføre henvendelser i seks e-poster som gjelder en varslingssak knyttet til prosessen rundt omorganiseringen av spesialstyrkene. Denne manglende journalføringen er en ny indikasjon på at det er et forbedringspotensial når det gjelder saksbehandling i departementet. Hele opposisjonen har konkludert med at beslutningsgrunnlaget er for dårlig. Vi trenger en bedre prosess og et bedre beslutningsgrunnlag. Når regjeringen på tross av dette framtvinger en votering om omorganiseringen i dag, kommer vi i Kristelig Folkeparti til å stemme imot forslaget. Kristelig Folkeparti støtter de sju nye investeringsprosjektene som på normalt vis fremmes i denne årlige investeringsproposisjonen, men vi er bekymret for enkelte forsinkelser og kostnadsoverskridelser. Det gjelder bl.a. en kostnadsoverskridelse på 50 pst. for helikopterdetasjementet på Haakonsvern, og det gjelder informasjonen om forsinkelse og kostnadsøkning for logistikkprosjektet i LOS-programmet. Det største enkeltprosjektet gjelder bestilling av seks F-35-kampfly for levering alt i 2017. Prislappen for flyene er 4,5 mrd. kr, og med tilleggsutstyr og tjenester beløper regningen seg til nær 13 mrd. kr. Kampflyprosjektet har en historisk høy kostnadsramme. Vi legger til grunn at regjeringen har dekning for sine forsikringer om at kostnader, tidsplan og teknologiløsninger er i samsvar med forutsetningene. Vi må likevel peke på flere risikoelementer: Det er et betydelig avvik mellom det bildet regjeringen presenterer og informasjonen som kommer fram gjennom andre lands offisielle dokumenter, i riksrevisjonsrapporter, i tekniske vurderinger og i fagpressen. Det er ennå usikkerhet om flyets operative kapasitet, særlig når det gjelder utviklingen av programvare og den høyteknologiske hjelmen til pilotene. Det er også usikkerhet om framdriften i programmet og sluttprisen per kampfly, særlig fordi andre partnerland i F-35-programmet diskuterer om de skal bestille færre fly. Mest alvorlig blir det om hovedkunden, USA, gjør vedtak som reduserer eller forsinker programmet. Norsk industri har hittil bare klart å konkurrere til seg kontrakter til en verdi av rundt 2,2 mrd. kr knyttet til kampflyprosjektet. Det er milevidt fra det «gjenkjøpsmål» hele Stortinget legger til grunn, nemlig at den industrielle verdiskapningen i Norge må være av samme størrelsesorden som anskaffelseskostnadene. Vi er ikke helt i rute. Misforholdet vokser. Det krever politisk årvåkenhet. Vi støtter alle de sju investeringsprosjektene. Helikopterbasen og en bedre infrastruktur ved Rusta leir på Bardufoss er påkrevd. Utbedringen av rullebanen på Bodø hovedflystasjon er helt nødvendig. Investeringer i nye bygg for marinejegerne ved Haakonsvern og for spesialstyrkene på Rena har selvsagt også vår støtte. Det samme gjelder administrasjonsbygget til FLO på Haakonsvern. Vi finner likevel grunn til å understreke regjeringens ansvar for å holde kostnadsrammer og andre forutsetninger. Stortinget må informeres om det skjer avvik her.