Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Arbeiderpartiet mener det er synd at Regjeringen har trukket odelstingsproposisjonen om barnevernsinstitusjoner som ble fremmet av Stoltenberg-regjeringen. Barn som plasseres i barnevernsinstitusjon, er ofte i en spesielt utsatt og sårbar situasjon. Derfor må vi raskest mulig sikre at det ikke benyttes institusjoner som ikke på en tilfredsstillende måte kan ivareta disse vanskelige oppgavene, og som ikke har en forsvarlig standard faglig og materielt. Det var bakgrunnen for at Stoltenberg-regjeringen i juni oversendte et lovforslag til Stortinget om å innføre klare kvalitetskrav til alle barnevernsinstitusjoner. Forslaget skulle gjelde for både offentlige institusjoner og institusjoner som eies og drives av private aktører. Forslaget innebar at det skulle innføres en særskilt godkjenningsordning for rent private institusjoner. Før forslaget ble fremmet for Stortinget, hadde 64 høringsinstanser avgitt uttalelse, og forslagene fikk generelt stor tilslutning blant høringsinstansene. Årsaken til at barn og unge i kortere eller lengre perioder må bo i barnevernsinstitusjon, kan være sviktende omsorg i hjemmet og/eller at barnet har utviklet atferdsproblemer. Mange av barna har derfor behov for både omsorg og behandling, og det er av stor betydning for deres framtidige utvikling at de institusjonene som benyttes, er i stand til å ivareta det enkelte barns særskilte behov. Hovedtyngden av dagens barnevernsinstitusjoner, ca. 60 pst., eies og drives fremdeles av det offentlige. Private organisasjoner eller stiftelser eier de resterende 40 pst. Det omfatter både ideelle og humanitære organisasjoner og kommersielle private aktører. Kvaliteten på barnevernsinstitusjonene i landet er varierende både når det gjelder de offentlige og de private institusjonene. De siste årene har det vært gjort mye fra det offentliges side for å luke bort de dårligste tilbudene, men selv om de fleste barnevernsinstitusjonene nå representerer gode og trygge omsorgsbaser for de barna og ungdommene som bor der, er det like fullt en kjensgjerning at det fortsatt fins unntak. Derfor ønsker Arbeiderpartiet at det innføres klare kvalitetskrav til alle barnevernsinstitusjoner. Slike kvalitetskrav må bl.a. inneholde bestemmelser om faglige krav til institusjonsvirksomheten, krav til bemanning og til de ansattes kompetanse. Det vil videre bli stilt visse minimumskrav til materielle forhold, som f.eks. at institusjonenes bygninger og utstyr er tilpasset barns alder og behov. Etter forslaget ville institusjoner som ikke oppfyller kvalitetskravene, ikke lenger bli benyttet. Som nevnt er det også foreslått en særskilt godkjenningsordning for de rent private barnevernsinstitusjonene. For å kunne bli godkjent må en privat institusjon drives i samsvar med barnevernsloven og lovens forskrifter, og den må oppfylle de fastsatte kvalitetskravene. Institusjonen må ellers drives på en forsvarlig måte. Det er også foreslått at det i forbindelse med godkjenningen kan tas hensyn til behovet for den aktuelle institusjonen i fylket. I dag har enkelte fylker en overbelastning når det gjelder institusjonsetableringer, mens andre fylker har få institusjonsplasser i forhold til behovet i eget fylke. Arbeiderpartiet mener at det er viktig å sikre en rimelig fordeling av institusjoner i landet, slik at flest mulig barn og unge får tilbud om institusjonsplass i eget hjemfylke, med mindre det av hensyn til barnet selv er behov for avstand. Forslaget innebærer at det i forbindelse med godkjenningen skal kunne tas hensyn til at behovet for institusjoner i fylket vil kunne bidra til en bedre institusjonsfordeling mellom fylkene. Kvalitetskrav og godkjenningsordningen er ett av flere virkemidler som skal bidra til at kvaliteten ved barnevernsinstitusjonene blir god nok. En godkjenningsordning er en forhåndsklarering av en institusjon, men den vil ikke kunne fastslå institusjonens kvalitet en gang for alle. Det vil derfor også etter at godkjenningsordningen eventuelt hadde trådt i kraft, vært nødvendig å føre et aktivt tilsyn med institusjonene. I lovforslaget opprettholdes derfor de gjeldende bestemmelsene om tilsyn med institusjonene. Etter disse bestemmelsene skal fylkesmannen føre tilsyn med både offentlige og private institusjoner. Fylkesmannen skal påse at institusjonene drives i samsvar med regelverket. Det innebærer, dersom forslaget hadde blitt vedtatt av Stortinget, at fylkesmannen ville hatt ansvar for å føre tilsyn med at institusjonene oppfyller de til enhver tid gjeldende kvalitetskrav. Som ledd i tilsynsansvaret har fylkesmannen, dersom han finner at driften er uforsvarlig, hjemmel til å pålegge institusjonene å rette slike forhold ved institusjonen, og til å nedlegge driften. Jeg tror at fastsatte kvalitetskrav og godkjenningsordningen vil gjøre tilsynsoppgaven enklere. Ikke minst vil fylkesmennene med dette få klarere kriterier for å sjalte ut institusjoner som ikke møter spesifikke krav, eller som drives uforsvarlig, på bekostning av både rettssikkerhet, omsorgsnivå og utviklingsmuligheter for de barn og unge som er plassert i institusjonene. De barna som havner i barnevernsinstitusjoner, har ofte vært gjennom mye vondt. Derfor er det viktig at vi sørger for at de får et best mulig tilbud, og at de får den tryggheten som de kanskje aldri har opplevd. Den godkjenningsordningen vi foreslo, var nettopp rettet inn mot å sikre den tryggheten. Det haster med å sørge for at alle barnevernsinstitusjonene har den kvaliteten som kreves. Derfor hadde det vært viktig at vi hadde behandlet dette lovforslaget nå, og derfor er det synd at Regjeringen har trukket det, for det betyr at det vil ta enda lengre tid før disse barna skal være helt sikre på å få den tryggheten som de så inderlig trenger og har fortjent.