Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-08:
La meg først få takke komitélederen, representanten Eriksen Søreide, for å ta opp dette spørsmålet om hva Norge kan gjøre for å støtte kvinners rettigheter i Saudi-Arabia, og for utenriksministerens svar. Jeg tror samtidig at vi bør legge an et enda videre perspektiv i den debatten enn kvinners rettigheter i ett arabisk land alene. Som FNs utviklingsprogram har påpekt i sine rapporter om utvikling – eller mangel på utvikling – i den arabiske verden, er de svake rettighetene for kvinner og manglende likestilling som vi her ser, en utfordring i hele regionen, selv om det er forskjeller landene imellom. Kvinners vilkår i Saudi-Arabia og store deler av den arabiske verden er først og fremst et menneskerettighetsproblem. Det er også et demokratiproblem. Kvinner diskrimineres når de nektes rettigheter som er universelle, og som er slått fast i FNs erklæring om menneskerettighetene. For det andre er denne kvinnediskrimineringen også en kraftig hemsko for økonomisk og sosial utvikling i store deler av den arabiske verden. Dette er dokumentert i en rekke studier og var et hovedtema for UNDPs 4. rapport om menneskelig utvikling i den arabiske verden. En rekke av de arabiske land har enorme naturressurser i form av olje og gass, noe som materielt sett har gitt dem muligheter til rikdom, velstand og allmenn velferd, men knapt noe sted på kloden er preget av større sosiale skiller. Kvinnene er blant dem som rammes sterkest av dette. Human Rights Watch har spissformulert dette på en treffende måte når de skriver følgende: «for saudiske kvinner innebærer det å bli voksen ingen rettigheter, bare plikter.» Det er i så måte et illustrerende eksempel når interpellanten viser til at Manal al-Sharif ble arrestert i sitt hjem for få uker siden fordi hun hadde kjørt bil. Saudi-Arabia er det eneste land i verden som nekter kvinner å kjøre bil. Jeg føler meg trygg på at presidenten vil akseptere min karakteristikk som innenfor parlamentarisk ordbruk: Dette er rett og slett vanvittig! Jeg tror det er umulig å forstå den ulikebehandling og diskriminering av kvinnene som vi ser i Saudi-Arabia, uten å se på hvordan kjønnsrollemønsteret i det saudiske samfunnet henger sammen med deres fortolkning av sharialovgivningen og med den tradisjonelle stammekulturen som preger dette landet. Den arabiske halvøya er fra gammelt av preget av nomadiske stammer med et ekstremt patriarkalsk kulturmønster. Atskillelse av kvinner og menn og æresbegreper knyttet til definerte kjønnsrollemønstre er sentrale elementer i denne patriarkalske tradisjonen. Mange saudiske kvinner vil ha endringer. Det foregår diskusjon om hva det betyr å være muslimsk kvinne i vår tid. Impulser fra verdens demokratier påvirker ikke minst dem som tar høyere utdanning og ferdes internasjonalt. Men den saudiske overklassen, med sine mange prinser og prinsesser, er også opptatt av å bevare sine tradisjoner, rikdommer og privilegier. Bildet er meget motsetningsfylt. Det er etter mitt syn bekymringsfullt at islamistiske retninger som vil rense samfunnet for såkalte moderne endringer, har betydelig støtte i deler av den arabiske verden. Ekstreme islamister henter både inspirasjon og finansiering fra nettopp Saudi-Arabia. Det er ikke tilfeldig at den nylig avdøde Al Qaida-lederen, Osama bin Laden, kom nettopp fra dette landet. I Norge ser vi med håp og forventning på at den arabiske våren kan gi mer demokrati og menneskerettigheter til befolkninger som lenge har måttet leve med autoritære regimer. Dersom de folkelige opprørene med krav om frihet skulle bli kuppet av ekstreme islamister, kan denne kampen for frihet og menneskerettigheter stå i fare. Kvinneperspektivet er helt sentralt i vår menneskerettspolitikk. Men vi må heller ikke glemme kravet om respekt for andre grunnleggende rettigheter, som også er svært aktuelle, dessverre, i nettopp Saudi-Arabia. Saudi-Arabia er blant verstingene i verden når det gjelder brudd på religionsfriheten. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi det som selvsagt at Norge konsekvent må ta opp menneskerettighetene generelt, og ikke minst kvinners rettigheter i alle fora der situasjonen i Saudi-Arabia og lignende arabiske land naturlig er et tema. Det gjelder selvsagt i FN-organisasjonen UN Women, hvor både Norge og Saudi-Arabia nå sitter sentralt. Men det gjelder også i en rekke andre internasjonale organer og i Norges direkte kontakt med myndighetene i Saudi-Arabia og land med lignende utfordringer.