Jan Tore Sanner (Høyre), 2000-12-07:
Under budsjettforhandlingene med Arbeiderpartiet om neste års budsjett skapte sentrumspartiene store forventninger om en storstilt satsing på miljø. Vi fikk høre at Arbeiderpartiets miljøbudsjett var for dårlig, og vi fikk høre at sentrumspartiene stilte "ufravikelige krav" om forbedringer på miljøområdet. Hvis vi ser bort fra noen små millioner som deles ut til prosjekter som har bred tilslutning i komiteen, er det én reell prioritering som foretas. Sentrum og Arbeiderpartiet velger å blåse titalls millioner inn i luftige vindmølleprosjekter, prosjekter som vil kreve store statlige subsidier også i driftsfasen, og som gir lite kraft, samtidig som de samme partiene kutter i bevilgningene til energiforsk-ning og miljøovervåking. Høyre mener at det er riktig å bevilge penger til enøkvirksomhet og arbeidet med å realisere nye, fornybare energikilder. Men vi mener at det må stilles de samme kravene til de midlene som bevilges på dette området, som på andre områder. Det må være en sammenheng mellom det som bevilges, og de resultater som oppnås. Jeg registrerer at sentrumspartiene og Arbeiderpartiet velger å bevilge 60 mill. kr mer til enøkvirksomhet samtidig som disse partiene har sluttet seg til en merknad som setter spørsmålstegn ved om de midlene som blir bevilget til dette formål, gir gode nok resultater. Sentrum og Arbeiderpartiet er åpenbart i tvil om effekten av enøkmillionene, men velger allikevel å blåse inn ekstra millioner til dette formål. La meg bare minne om at i sentrumspartienes regjeringsperiode hadde man store problemer med å bruke opp de midlene som ble bevilget til enøk. Ja, man kuttet kraftig i disse bevilgningene gjennom året, og nå uttrykker man stor skepsis til om det er god nok effektivitet i de pengene som bevilges, og samtidig velger man å blåse inn enda flere millioner til dette formål og kutter i forsk-ningssektoren. Det er det som er provoserende. Samtidig som man ikke finner penger til å rydde opp i gamle miljøsynder, og samtidig som man velger å kutte i bevilgningene til energiforskning og miljøovervåking, velger man altså å putte millioner inn i prosjekter som man egentlig har begrenset tro på. La meg minne om at Arbeiderpartiet og sentrumspartiene også i fjor valgte å kutte i bevilgningene til energiforskning. I alle debattene vi har hatt i det siste året om bygging av gasskraftverk i Norge, har sentrumspartiene hevdet at de vil satse på neste generasjons CO2-frie gasskraftverk, og at de derfor vil øke forskningsinnsatsen. Når det kom til stykket, var det ikke så viktig allikevel. Løftet om økt forskningsinnsats ble besvart med et kutt i bevilgningene til energiforskning. Høyre er opptatt av å kombinere Norges rolle som foregangsland på miljøområdet med Norges rolle som en ledende energinasjon. Høyre er altså opptatt av å kombinere våre ambisjoner på miljøområdet med en aktiv politikk for økt verdiskaping. En viktig fellesnevner for å få dette til er økt satsing innenfor forskningsområdet. Ser vi på differansen mellom Arbeiderpartiets og sentrumspartienes satsing på forskning og teknologisk utvikling innenfor miljø og energi og Høyres opplegg, foreslår Høyre å bevilge 100 mill. kr mer innenfor rammen til forskning og teknologisk utvikling enn det sentrum og Arbeiderpartiet foreslår. Dette fremkommer ved at Høyre øker bevilgningene til teknologiutvikling i petroleumsvirksomheten, altså DEMO 2000, til energiforskning og til miljøforskning. Ser vi på Fremskrittspartiets alternative budsjett, blir differansen enda større. Ja, det er ikke bare i partiet at Fremskrittspartiet foretar en skikkelig julevask. Fremskrittspartiet går også løs på energi- og miljøbudsjettet, og da særlig bevilgningene til forskning, som vaskes ut. Høyre er tilhenger av en moderne og fremtidsrettet miljøpolitikk. Derfor er vi tilhenger av internasjonale løsninger på internasjonale problemer. Derfor er vi opptatt av kostnadseffektivitet både nasjonalt og internasjonalt. Derfor er Høyre en sterk tilhenger av de fleksible gjennomføringsmekanismene i Kyoto-avtalen. Når vi kan investere i utslippsreduserende tiltak der vi får de største reduksjonene for de pengene som settes inn, ja, da kan vi også øke ambisjonsnivået i avtalene. Derfor er Høyre tilhenger av et nasjonalt kvotesystem for klimagasser. Politikerne kan sette et tak for utslipp. Markedet sørger for at utslippsreduksjoner skjer så effektivt og rimelig som mulig. Fordi Høyre er opptatt av å få mest mulig miljø for hver krone og fordi vi er opptatt av miljøet i våre nærområder, foreslår Høyre å øke bevilgningene til atomsikring og miljøopprydding i Nordvest-Russland og Øst-Europa med 200 mill. kr. Fordi Høyre er tilhenger av en moderne og fremtidsrettet miljøpolitikk, foreslår vi økte bevilgninger til forskning og ny teknologi. På den måten kan vi redusere – og på sikt helst fjerne – miljøskadelige utslipp. Høyre vil ha mindre bruk av pisk og mer bruk av gulrot for å fremme en mer miljøvennlig atferd både blant folk og i næringslivet. Høyre er opptatt av å finne en god balanse mellom bruk og vern, som både sikrer mulighetene for ressursutnyttelse i vårt langstrakte land, og som sikrer at vi tar vare på naturverdier for kommende generasjoner. Det er dette som ligger bak Høyres forslag om økt støtte til frivillig naturoppsyn og vårt forslag om å øke bevilgningene til båndlegging til friområder slik at allemannsretten kan sikres. Det samme gjelder vårt forslag om å legge ut forsvarseiendommer som skal selges, til friområder. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet og sentrumspartiene i likhet med Høyre vil øke bevilgningene til kulturminner. Det er et viktig løft det nå sikres flertall for. Men hadde sentrum og Arbeiderpartiet vist samme vilje som Høyre til å slanke miljøbyråkratiet, kunne bevilgningene til kulturminner vært økt ytterligere. Jeg er skuffet over at sentrum og Arbeiderpartiet ikke i større grad prioriterer opprydding i gamle miljøsynder. Det satses mye på nye områder, ambisjonene settes høyt, men når det gjelder å rydde opp i gammel moro, trekker man seg unna. Man viser ikke vilje til bl.a. å prioritere oppryddning av PCB. Etter mange års kamp opplever vi nå et gjennombrudd i arbeidet med å få aksept for – og rammebetingelser som gjør det mulig – å ta naturgassen i bruk innenlands. Heller ikke i 2001 blir det noen storsatsing, men et betydelig skritt i riktig retning, og komiteen ber nå samlet om at det legges frem en helhetlig strategi for bruk av naturgass i Norge. Høyre har gjennom mange år arbeidet for økt bruk av naturgass. Det er tre viktige grunner til det. For det første er naturgass et miljøvennlig produkt, som kan brukes i stor grad innenfor transportsektoren, både til busser og biler, vi kan bytte ut de sterkt forurensende dieseldrevne fergene med høyteknologiske, moderne, gassdrevne ferger, og vi vet også at industrien kan erstatte mer forurensende energikilder med naturgass. Videre kan naturgassen bidra til økt verdiskaping, skape nye, spennende arbeidsplasser langs kysten. Det er vel dokumentert at foredling av naturgassen i Norge vil bidra til en betydelig verdiskaping. Og for det tredje: Ved å satse på forskning, utvikling og bruk av naturgass kan vi befeste Norges posisjon som en ledende energinasjon. Høyre støtter forslaget om å få et eget pilotprosjekt i Bergensområdet. Det blir allikevel noe halvhjertet når vi vet og kjenner til alle de andre gode prosjektene for bruk og videreforedling av naturgass. Både i Haugesund-Stavanger-området og Tjeldbergodden, Trondheim og inn mot Skogn er det mange prosjekter som hadde trengt noen ekstra kroner. På sikt mener vi også at det må være et mål å få naturgassen inn til Østlandet. Det er grunnen til at Høyre øker bevilgningene innenfor rammen fra 20 til 70 mill. kr. Det vil gjøre det mulig å realisere mange gode prosjekter både for miljø og for verdiskaping. Arbeiderpartiregjeringens forslag, som ville innebære at arbeidet med elektroniske sjøkart ble utsatt med ti år, har vekket mye harme langs kysten. Jeg er glad for at også sentrumspartiene og Arbeiderpartiet står ved det stortingsvedtatte målet om å få nye sjøkart innen år 2006, og at det bevilges 20 mill. kr ekstra til neste år for å få dette til. Til slutt også et par merknader til forslaget fra sent-rumspartiene. Jeg oppfatter dette som et pussig forslag, men jeg vil også erklære at jeg er dypt uenig i forslagets innhold, i og med at det står at SFT «uten bindinger» skal behandle alle utslippssøknader. Det vil i realiteten bety at man må oppheve hele forurensningsloven. Forurensningsloven er stappfull av paragrafer som legger klare bindinger på SFT. Dette er et forslag som sikkert er ment godt, og det er sikkert brukt mye kreativitet for å finne en ny og spennende innfallsvinkel til gasskraftdebatten. Men det er på alle måter et slag i luften, som i realiteten vil trekke teppet bort og slå beina unna hele forurensningsloven, så jeg regner med at dette forslaget blir trukket i løpet av debatten. Helt til slutt vil jeg ta opp de forslag Høyre har fremsatt i innstillingen.