Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-02-24:
Media er i store forandringer om dagen. Det skjer mye overalt, både på nett, tv, radio og ikke minst også i papiravisene. Noen har spådd papiravisenes bortgang om 10–11 år, og det er jo en spådom som er ganske dramatisk. Er dette en lov for framtiden vi skal debattere i dag, med den raske utviklingen vi ser innenfor media? Den saken vi nå skal behandle, er et produkt av et politisk og byråkratisk ønske om større makt, slik jeg ser det. Man ønsker å sette opp lister over programmer man ønsker å kjøpe inn, og som man mener det er korrekt å vise for den norske befolkningen. Man ønsker å være med og påvirke den slags innkjøp. Hvordan man skal gjøre det, og hvordan man skal kunne vedta det i Stortinget, er for meg som å vedta at vi skal ha godt vær. Det er en handelsvare vi snakker om, og det er mange som konkurrerer. Når listen blir satt opp i Stortinget, vil man være med og detaljstyre. Mediefeltet er viktig. Avstanden mellom aktørene og politisk ledelse er – ikke minst – også veldig viktig. Man ser i dag i Midtøsten at man bruker nettopp mediene bevisst. Nå vil ikke jeg påstå at vi gjør det samme i Norge, men man ser i hvert fall at de brukes, og man bør være varsom. Ytringsfriheten er jo vernet i Grunnloven – den er fanget opp på den måten. Det er viktig at vi verner om den. Alle er enige om at det er viktig med en fri og uavhengig presse som setter dagsordenen og har den redaksjonelle friheten. Da skjønner jeg ikke at Stortinget ikke kan gi større frihet også innenfor kringkastingen til redaktørene, som styrer etter denne Redaktørplakaten som vi har så stor tro på. Konkurransetilsynet mener jeg også kan gjøre en jobb innenfor media, som å sørge for at det er fri konkurranse mellom media og de andre aktørene i bransjen – ikke som vi ser i dette forslaget, som etter mitt syn går i motsatt retning. Medietilsynet får en sterkere rolle. De kan overkjøre de fleste med bøter, men Kongen i statsråd – ikke minst – kan også overkjøre både redaktører og klagenemnd. Flere saker som Medietilsynet behandler, er en smal grenseoppgang mot prinsippet om redaksjonell frihet. Et eksempel jeg har, er at man bruker Medietilsynet til å forby porno og vold på tv. Jeg er helt enig i at man skal forby vold og porno på tv. Men det er også samtidig i strid med norsk lov. Hvorfor bruke Medietilsynet til det når det er i strid med norsk lov? Da er det andre aktører man kan bruke. Hvorfor stoler man ikke på redaktørene og redaksjonene – at de gjør den jobben de er satt til å gjøre, også innenfor kringkastingen? Det kan føre til mistanke og påstander om at politiske myndigheter misbruker kringkastingsregelverket til å påvirke medias redaksjonelle prioriteringer. Det må vi for all del unngå. Så har man reklame og kontroll av den. Ja, der er NRK aktiv. Men de kaller det sponsing. De kaller det sponsing av alle typer programmer, og vi ser det ikke minst nå under VM. Dette skal også Medietilsynet være med og regulere. Kanskje NRK og regjeringsapparatet ønsker å benytte seg av dette misforståtte smutthullet som sponsing er, f.eks.: Dette programmet er sponset av regjeringen. Hvor går grensene for tolkning? Jo, ved det som Medietilsynet og departementet håndterer. Hensynet til mediemangfoldet og ytringsfriheten, som er viktig, kan bedre ivaretas gjennom økt vekt på prinsippene i Redaktørplakaten, noe vi også har vist til i forslaget vårt. Det gjør det unødvendig å opprettholde Medietilsynet i dagens form, mener vi. I høringsnotatet legger regjeringen stor vekt på konsesjon og politisk styring av mediepolitikken gjennom konsesjonstildelinger, i stedet for å dempe konsekvensene av denne uønskede grad av politisk styring på kringkastingsområdet. Det er vel så viktig at NRK som statlig allmennkringkaster er avhengig av tillit i befolkningen, og at selskapet framstår som reelt uavhengig. Så lenge lovforslaget ikke selv beskriver hva distributøren nærmere bestemt skal gjøre, blir det videre noe paradoksalt at Medietilsynet kan ilegge en tvangsmulkt hvis den ikke har gjort noe den skal gjøre. Jeg ønsker å fremme forslaget fra Fremskrittspartiet.