Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-06-14:
I de siste årene har vi hørt regjeringspartiene og ikke minst landbruksministeren skryte av situasjonen i norsk landbruk og norsk matproduksjon, at ting egentlig går bedre. Jeg tror man kan takke været og produksjonsmulighetene for mye av det. For det er faktisk sånn at det har vært en krevende utvikling de siste årene. Den har ikke vært god, ut fra de kvalitetene som jeg mener er viktig at norsk landbruk skal oppfylle. Med dagens regjering har man gradvis utfordret mulighetene for å produsere mat over hele landet. Økte produksjonsvolum, overproduksjon og manglende muligheter for å regulere dette er selvfølgelig en sterk sentraliserende kraft som helt klart bringer norsk landbruk i feil retning. Når så det meste gjennom jordbruksavtalene hentes ut i form av markedet, forsterkes denne utviklingen helt naturlig. Det er de største som vinner fram, og de mer marginale brukene taper. Med bakgrunn i denne utviklingen – og en sterk kostnadsvekst – var selvfølgelig situasjonen foran årets oppgjør krevende. Den gale retningen kunne fortsatt forsterket seg gjennom det oppgjøret som vi nå behandler, dersom regjeringspartienes faktiske holdninger ikke hadde blitt endret i forhold til dagens oppgjør. For Arbeiderpartiet er det spesielt fire kvaliteter som bygger den sterke legitimiteten til landbruket. Det er et landbruk som produserer trygg og god mat med høy kvalitet et landbruk over hele landet et landbruk som utnytter landets ressurser, også de mer marginale et landbruk som bygger opp under en sterk næringsmiddelindustri, og som sikrer trygge og framtidsrettede arbeidsplasser Fra Arbeiderpartiets side vil vi gi ros til partene for at man har lyktes med å bli enige om en avtale – og anerkjenner det ansvaret som ikke minst faglagene har tatt i årets oppgjør. Men det kan bli krevende framover, for rentene kan øke og prisveksten antas å gå ned. Det som kan være en spore til optimisme, er at avtalen bidrar til å justere den kursen som er lagt i tidligere oppgjør. Det prioriteres bl.a. tilskudd inn mot arealer med driftsvansker, og det innføres nytt tilskudd til små og mellomstore melkebruk. Dette må selvfølgelig fortsette skal noen av de kvalitetene vi vektlegger i tilknytning til landbruket, få lov til å fortsette. Et flertall i komiteen – og også i Stortinget – mener veldig tydelig at det bør vurderes en nullsats for dyrestøtte over besetningsstørrelser som antas å gi tilfredsstillende driftsresultat uten tilskudd. Vi mener det er å foreta en prioritering og en tydeliggjøring av noe av det som vil være krevende i tiden framover. Det vil være viktig å prioritere for å legge til rette for et landbruk over hele landet med en variert bruksstruktur, og det er et av de tiltakene som ligger i tilknytning til det. Vi har nylig lansert en opptrappingsplan for norsk matproduksjon. Vi tror det er helt nødvendig at vi i større grad utnytter de marginale områdene og de marginale arealene rundt om i landet for å kunne lykkes med å videreføre de gode kvalitetene norsk landbruk har. Gjennom avtalen – og de avtalene som skal komme – må det nettopp tas grep for å sikre bedre balanse i markedet og innstramminger i det regelverket som ikke fører til at man har et landbruk over hele landet. Komiteen legger særlig vekt på noen forhold: at vi skal ha et velfungerende importvern, at vi skal ha gode ordninger for markedsbalansering, og at vi skal ha kvoteordninger for melk. Det er viktig at dette blir fulgt opp. I avtalen prioriteres også ulike virkemidler som skal bidra til at jordbruket utvikler seg i mer miljø- og klimavennlig retning. Det er helt avgjørende for troverdigheten til norsk matproduksjon i årene framover. Det er synd at avtalen ikke bidrar til å redusere inntektsgapet mellom jordbruket og andre grupper i samfunnet, slik Stortinget har forutsatt. Men med det utgangspunkt at vi sto foran en krevende situasjon, mener vi at årets jordbruksoppgjør er et godt fundament for at vi nå gjennomfører en betydelig kursendring i tråd med det stortingsflertallet har sagt veldig tydelig at man skal ha. Jeg forventer nå at regjeringen følger opp stortingsflertallets landbrukspolitikk, og at det vi nå har sett i årets forhandlinger, er en permanent avlysning av Høyre og Fremskrittspartiets landbrukspolitikk.