Kristin Clemet (Høyre), 2003-11-26:
Regjeringens forslag til budsjett og det inngåtte budsjettforliket er et meget godt budsjett for utdanning og forskning. For det første: Bevilgningen til forskning øker med ca. 1,1 milliarder kr. Dermed vil FoU-bevilgningene over statsbudsjettet utgjøre 0,86 pst. av BNP, hvilket innebærer en betydelig økning på bare få år. Norge har nå sammen med Sverige den sterkeste veksten i offentlige FoU-midler. I Finland har de offentlige forskningsbevilgningene stagnert, mens de har gått ned i Danmark og på Island. Samtidig videreføres SkatteFUNN-ordningen, som siden 2002 har gjort det mulig å godkjenne fradrag for prosjekter for mer enn 11 milliarder kr. Alt i alt gir dette et bilde som viser at det er krevende, men likevel mulig, å nå OECD-målet i 2005. Norges forskningsråd anslår nå, basert på nøkterne forutsetninger, at Norges FoU-innsats kan utgjøre 2 pst. av BNP i 2004. Hvorvidt vi når OECD-målet i 2005, vil ikke være klart før i 2007, men mulighetene er til stede. Regjeringen vil våren 2005 fremme ny melding om forskningspolitikken, bl.a. for å drøfte fremtidige ambisjoner og innhold i forskningspolitikken. Alt nå kan vi likevel oppsummere med å si at den forrige forskningsmeldingen, som ble fremmet av Bondevik I-regjeringen, ikke har vært noen papirtiger. Den har snarere fulgt opp på en god måte, særlig de siste to år, både når det gjelder forskningsbevilgninger, skatteincentiver, strategiske satsingsområder og rene kvalitetstiltak. Et viktig eksempel er etableringen av 13 sentre for fremragende forskning. For det andre: Kvalitetsreformen i høyere utdanning er med dette budsjettet fullfinansiert. Det tilhører antakelig sjeldenhetene i vårt politiske liv at også de som er berørt av en politisk reform og skal gjennomføre den, selv mener at reformen er finansiert som forutsatt. For meg har dette vært viktig og nødvendig. Kvalitetsreformen er et stort løft. Det er tidenes omstilling i universitets- og høyskolesektoren, og innebærer at man midlertidig må vri ressurser, tid og oppmerksomhet fra forskning til undervisning. Jeg benytter anledningen til å gi honnør til alle dem som har sitt virke i sektoren, inklusiv studentene, for det arbeid som nå gjøres. Satsingen på universitets- og høyskolesektoren i 2004 innebærer også en rekordstor satsing på bygg, vitenskapelig utstyr og stipendiater. For det tredje: Det blir også en betydelig vekst i midlene til kvalitetsutvikling i grunnskolen og videregående opplæring. Det er bl.a. avsatt midler til utvikling av det nasjonale kvalitetsvurderingssystemet, til antimobbearbeidet, til styrking av leseferdigheter og realfag og til kompetanseutvikling for lærere og skoleledere. I tillegg innebærer budsjettforliket at den opptrappingen av timetallet som startet i 2002, vil fortsette i 2004 og selvsagt i 2005, da også meldingen om Kvalitetsutvalgets innstilling vil være ferdig behandlet. En økning i antall timer innebærer i seg selv ikke en kvalitetsforbedring. Derfor er det viktig at gjennomføringen skal skje først etter at meldingen er blitt behandlet. Også låneordningen for skolebygg trappes videre opp, som forutsatt – eller som litt mer enn forutsatt. Norge er nå inne i en klart positiv utvikling når det gjelder forskning. Vi bruker mer på forskning i både privat og offentlig sektor, og vi satser mye mer på kvalitet i forskningen. Også innen høyere utdanning ligger Norge nå langt fremme, bl.a. i å implementere de krav som ligger i den såkalte Bologna-erklæringen, og som tar sikte på å skape ett europeisk område innen høyere utdanning. Kvalitetsreformen i høyere utdanning vil bidra til å styrke kvaliteten, studieintensiteten, internasjonaliseringen og kontakten med samfunns- og næringsliv. I året som kommer, er det derfor stortingsmeldingen om grunnskolen og videregående opplæring, som fremmes til våren, som vil engasjere Stortinget sterkest. Kvalitetsutvalgets innstilling, sammen med omfattende forskning på og evaluering av norsk skole, skal danne grunnlaget for meldingen. En god del er allerede gjort. Vi har mye å være stolte av, men det er også rom for forbedring. Vi vet at det er store og systematiske forskjeller mellom elevene, at for mange elever har for svake ferdigheter i bl.a. basisfagene, og at progresjonen i videregående opplæring er for svak. Hovedutfordringene synes å være å få til tilpasset og differensiert opplæring på en bedre måte og å oppnå mer systematikk i læringsarbeidet, bl.a. slik at elevene blir mer motivert for læring. Jeg ser frem til en bred og konstruktiv debatt med Stortinget om disse utfordringene.