trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-11:
En annen side av denne saken er at et svært viktig selskap der staten er stor eier, nå i lang tid har levd både uten styreleder og med et styre som statsråden har sagt «har gjort en for dårlig jobb i denne saken», som vel er sitatet fra VG. Denne saken er en alvorlig korrupsjonssak. Samtidig har statsråden de senere dagene vært ganske krass mot styret i håndteringen av ansettelsen. Mitt spørsmål er: Når kan vi vente at Telenor får en styreleder – eventuelt et nytt styre? Og ser statsråden behovet for – i den turbulente tiden som Telenor er inne i nå – at man har en styreleder og et styre som har full tillit fra eieren?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-11:
Senterpartiet gleder seg over alt som går bra. Da en satt og hørte på statsrådens innlegg, kunne en få inntrykk av at det var hennes fortjeneste at NIBIO kunne melde om tall som viste at landbruksinntektene har gått opp fra 2013 til 2014. Da er det veldig interessant å lese på Landbruks- og matdepartementets nettsider. Der står det som forklaring på dette: «Det gode resultatet kan i hovudsak forklarast med vêr og vind.» Så får statsråden velge om hun skal ta på seg ansvaret for det eller ikke. Det er ingen tvil om at statsråden og hennes og regjeringens politikk rundt om i landet skaper mye usikkerhet. En av tingene som nå skaper usikkerhet, er den regjeringsoppnevnte grønne skattekommisjonen, som har foreslått å redusere produksjonsstøtten for rødt kjøtt. Da spør jeg: Er statsråden enig med Senterpartiet i at økt import av rødt kjøtt er en dårlig måte å redusere de globale klimagassutslippene på?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-11:
En annen sak som får sin avklaring i denne budsjettinnstillingen, er at en lov om god handelsskikk blir vraket. Dette har tatt to år uten at det har skjedd særlig mye på feltet. Man har altså brukt to år på å bestemme seg for å gjøre ingen verdens ting. Vi hører fra aktører innen landbruks- og matkjedene at de har oppfattet at statsråd Listhaug har jobbet for å få gjennomslag for en lov om god handelsskikk, og at konklusjonen vi nå ser, er et resultat av at statsråden er blitt overkjørt. Mitt spørsmål er: Hvorfor måtte det ta to år? Hva har en brukt disse to årene til annet enn å krangle internt mellom næringsministeren og landbruksministeren om en skulle legge fram en slik lov eller ikke?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-11:
Oppdrettsnæringen er en viktig næring for landet vårt. Det er en næring med et betydelig vekstpotensial, men det er også en næring med store utfordringer som må løses, bl.a. knyttet til lakselus. Mitt spørsmål er: Når en vet at Mattilsynet har fattet en rekke vedtak om nedslakting på grunn av høyt lusenivå – flere vil komme, og en del av disse genererer betydelige prosesser og rettslige skritt – er statsråden trygg på at Mattilsynet har de ressursene som er nødvendige for å følge opp de pågående sakene på en måte som ikke reduserer tilsynets mulighet til å gjennomføre og holde oppe et høyt tilsynsnivå for øvrig?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-11:
Innenfor landbrukspolitikken ser en nå en svært høy takt i nedleggingen av antall bruk. Det har ikke vært høyere siden 2007. Så jeg synes regjeringspartiene skal være litt forsiktige med å trekke store konklusjoner ut fra utviklingen over kort tid, fordi landbruksnæringen er en langsiktig næring, der politikken gir utslag over tid. Så er det interessant at vi har en diskusjon der det blir framhevet en tiltakspakke som er så viktig. Den var tindrende klar i det framlagte statsbudsjettet, den var på 4 mrd. kr. Nå diskuterer vi altså en tiltakspakke som regjeringspartiene ikke vet hvor stor er. Det synes jeg er problematisk, og det synes jeg at regjeringen burde bringe klarhet i. Så var representanten Gunnar Gundersen tidligere i debatten inne på at dette er noe annet enn finanskrisen. Ja, årsaken er annerledes, men det vi etterlyser, er den besluttsomheten og den handlekraften som var i 2009. Jeg tror ikke at den daværende opposisjonen ville ha godtatt det hvis vi sa at her er tiltakspakken, den vet vi ikke hvor stor er. Videre har det i dag kommet en nyhet som er ganske dramatisk for næringslivet i store deler av landet. På grunn av at regjeringen og flertallspartiene innfører en flyseteavgift, på grunn av at de har økt momsen, på grunn av at de har innført økt arbeidsgiveravgift, og de har innført økte Avinor-avgifter, drar Widerøe ned produksjonen sin på en rekke ruter som er viktige for næringslivet. Det gjør en altså i en tid med et fallende marked. Så kommer disse avgiftene som rammer Widerøe hardt, på toppen. Det er dårlig for norsk næringsliv. Til slutt ønsker jeg å avklare litt rundt Statkraft. Det er riktig at Senterpartiet varslet tidligere at hvis ikke Statkraft gjennomførte det som lå i investeringsplanen, mente vi at forutsetningene for den var endret, og at en måtte se på kapitaltilførselen. Det er noe helt annet enn det som flertallspartiene nå gjør. Nå drar de tilbake 5 mrd. kr før en vet om Statkraft gjennomfører den investeringsplanen som lå til grunn. Hadde det vært sånn at en kunne ventet til januar og sett at her kom det en negativ investeringsbeslutning på Fosen og vindkraft der, og så på grunn av det trakk tilbake kapital fordi forutsetningene for kapitaltilførselen var endret, ja da hadde Senterpartiet vært enig. Men det en gjør nå, er å late som om Statkraft har konkludert med at Fosen ikke skal bygges ut, og så tar en 5 mrd. kr en sen nattetime for å få budsjettene de neste årene til å gå i hop. Det er dårlig eierstyring. Jeg forventer at representantene for regjeringspartiene er litt mindre høye og mørke når vi diskuterer eierskapsprinsipp i dagene og årene framover.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-12-11:
En kort stemmeforklaring om rammeområde 11, punkt VII og rammeområde 9, punkt XIII, som vi kommer til å stemme imot. Vi har gitt uttrykk for vårt standpunkt til dette i eierskapsmeldingen. Jeg håper statsråd Mæland kan avklare hvorfor hun ikke tok forbehold om økonomisk utvikling i landet da man tilførte Statkraft 10 mrd. kr, når det er blitt brukt som forklaring på hvorfor man trekker tilbake 5 av dem. Så kunne jeg også tenke meg å få svar på hvorfor næringsministeren lar seg informere om hvem som er kandidater til konsernsjefjobben i Telenor, om man mener at man ikke har innflytelse over det. Så når det gjelder det Frank Bakke-Jensen nå bidro med: Er det slik at næringsministeren overhodet ikke har noe innflytelse på hvem som blir ny styreleder i Telenor? For øvrig merker jeg meg at i Dagens Næringsliv i dag er den samme Frank Bakke-Jensen ute og sier at Telenor må få på plass en ny styreleder og en ny ledelse. Da er det ute med eierskapsprinsippene.
Ove Trellevik (Høyre), 2015-12-11:
I innlegget ditt, Pollestad, nemnde du fleire gonger at de i dykkar alternative budsjett hadde ein offensiv næringspolitikk. Mange forskarar meiner at ein offensiv næringspolitikk også inneber ein næringspolitikk med god konkurranse, konkurranse som eit verkemiddel for ein god næringspolitikk. Men i budsjettet dykkar trekkjer de ned støtta til Konkurransetilsynet. Eg lurer på – når de trekkjer ned støtta til Konkurransetilsynet som vil jobba for ein effektiv konkurransepolitikk, så vil ein jo svekkja nettopp det å få ein god og offensiv næringspolitikk blant aktørane. Dette er eit gode som innbyggjarane i samfunnet nyt godt av – at ein utnyttar samfunnet sine ressursar på ein optimal måte. Kvifor er de imot å ha ein effektiv og god konkurranse, viss de har ein offensiv næringspolitikk?
Ove Trellevik (Høyre), 2015-12-11:
Det er mykje her som du tek til orde for, som ikkje har så veldig mykje med effektiv konkurranse og god næringspolitikk å gjera, men som likevel er god næringspolitikk, skulle eg til å seia, slik som å styrkja miljøteknologiordninga der det har vorte gjort ei historisk satsing dei siste to åra med den regjeringa me har. Det er mykje god næringspolitikk og mange gode satsingar i dette budsjettet, men det er heilt openbert for eit velfungerande samfunn at me er avhengige av å ha ein effektiv konkurranse, ein effektiv konkurranse for å utnytta samfunnet sine ressursar på ein god måte. Det beste midlet for å få dette til er ein verksam konkurranse som kan følgja med, slik at ein ikkje får monopolistar som berikar seg, slik at dei rike vert endå rikare ved å utnytta monopolmakt, og då treng ein å ha eit effektivt og godt konkurransetilsyn. Så mitt spørsmål, endå ein gong, er: Unner du ikkje det norske samfunnet ein riktig god og velfungerande marknad for å handla?
Ove Trellevik (Høyre), 2015-12-11:
Spørsmålet mitt botnar i at Noreg er eit lite land, men likevel er me særdeles gode på og verdsleiande på miljøvenleg produksjon innanfor mange sektorar. Norsk petroleumsnæring er blant dei fremste i verda, og svært mykje landbasert industri har òg ein svært miljøvenleg produksjon og er verdsleiande innanfor sitt segment – dei produserer svært miljøvenleg. Spørsmålet mitt til MDG er: Kvifor vil ikkje MDG vera med og sikra norske industriarbeidsplassar, samtidig som desse arbeidsplassane er med og får ned dei globale utsleppa totalt sett?
Ove Trellevik (Høyre), 2015-12-11:
Takk for svaret frå MDG. Men likevel: Det er svært mykje landbasert industri som kjem til å produsera produkt som ikkje er ein del av oljeindustrien, men som likevel er svært verdsleiande på sine program, og som vil vera ein del av det grøne skiftet i mange, mange tiår. Likevel tek MDG til orde for at slike bedrifter ikkje skal vera ein del av den norske arbeidsmarknaden i framtida. Poenget mitt er at det grøne skiftet, som me alle ser at me må ha, nødvendigvis vil ta svært lang tid. Ser ikkje MDG at svært mykje av norsk industriproduksjon faktisk er nøkkelen til det grøne skiftet?
Ove Trellevik (Høyre), 2015-12-11:
Eg synest det er svært oppsiktsvekkjande at leiaren for næringskomiteen opptil fleire gonger går opp på talarstolen og spør etter tala i budsjettet. Det kan tyda på at han ikkje evnar å lesa budsjettet og kanskje heller ikkje evnar å forstå det som står skrive i budsjettet, og lesa budsjettet på ein god måte. Det er slik at av den opphavlege tiltakspakken er det sett av 450 mill. kr i Nærings- og fiskeridepartementet sitt budsjett, og dei står der framleis. Ikkje ei einaste krone av dei 450 mill. kr som var innanfor Nærings- og fiskeridepartementet sin pakke i dette budsjettet, er flytta på av Stortinget. Dei står klare til bruk frå januar 2016, og det er jo svært gledeleg. I tillegg er det slik at forhandlingane i Stortinget òg medførte at dei totale budsjetta som me behandlar i næringskomiteen, faktisk òg er vortne styrkte. Så dei budsjetta me behandlar i næringskomiteen, har kome svært, svært godt ut av den runden som har vore her på Stortinget, og det arbeidet som regjeringa har gjort med budsjettet. Så har jo dei fleste fått med seg at den tiltakspakken som var på 4 mrd. kr, og som framleis er på godt over 3 mrd. kr, har gjeve svært gode effektar der desse pengane har vorte brukte. Me har jo måtta bruka noko, særleg på den krevjande flyktning- og immigrasjonskrisa, men det er heilt klart at tilbakemeldingane viser at mykje av det arbeidet som vert gjort, òg skaper arbeidsplassar. Me har fått tilbakemeldingar om at opptil 4 000 nye arbeidsplassar er skapte på grunn av denne krisa. For oss er det svært viktig at det er gode og kompetente menneske som jobbar der, og dette er gode og kjærkomne arbeidsplassar for dei som får desse jobbane. Så vil eg òg kommentera: Odd Omland, representanten frå Arbeidarpartiet, kritiserer regjeringa for at dei prioriterer for lite. I same andedrag spring representanten Ingrid Heggø opp og kritiserer regjeringa for det stikk motsette, nemleg at dei faktisk evnar å prioritera. Så frustrasjonen ser frå mi side ut til å vera komplett i Arbeidarpartiet. Det gjev seg òg utslag i at Ingrid Heggø går opp på talarstolen og snakkar ned den flotte, gode reiselivsnæringa som me har her i Noreg. Faktum er at budsjetta til Innovasjon Noreg på dette området er styrkte med 6,5 mill. kr i dette budsjettet.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Representanten Pollestad vil ha en lov om god handelsskikk, og han vil også ha et handelstilsyn for å bedre konkurransen. Han vil ikke sørge for at Konkurransetilsynet får de midlene de skal ha, og ikke vil han endre konkurranseloven som vi allerede har, han vil altså skape mer byråkrati som aktørene har å forholde seg til, og mer utgifter. Spørsmålet er i samme gata. Representanten Pollestad sier her fra talerstolen at han er for konkurranse. Og så sier Senterpartiet i sine merknader at de er skeptiske til partier som vil ha konkurranse. Hva er det som er riktig?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Landbruksdelen i statsbudsjettet har en endret kurs. Det samme har jordbruksoppgjøret, som er grunnlaget for det meste innen landbruket. Denne regjeringen satser på forskning på matsikkerhet og økt produksjon, og vi har fått noen tilskuddsordninger med basis i økt produksjon og økt selvforsyningsgrad. I så måte har jeg registrert at representanten Storberget har uttalt i media at landbrukspolitikken i Norge utformes på hans kontor. Mitt spørsmål er da: Er det tilfellet at landbrukspolitikken i Norge utformes på representanten Storbergets kontor? Og hvis så er tilfellet, hvorfor er da representanten imot det meste av det som er i landbruksdelen i statsbudsjettet?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Jeg har jo fått med meg at SV er litt mer enn gjennomsnittlig opptatt av klima, og at alle skal bidra når det gjelder klimaregnskap, også landbruket. For å sørge for at en demper utslipp i sektorer, påfører en ofte avgifter. Jeg vet at det er vanskelig for SV å være konkret, men nå gir jeg dem i hvert fall muligheten til det. Hvilke avgifter ser SV for seg kan innføres for å dempe klimagassutslipp i landbruket?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Miljøpartiet De Grønne er også opptatt av klima, som SV. Og Miljøpartiet De Grønne går også inn for at det skal innføres en del avgifter for dem som bidrar negativt i klimaregnskapet. Men da går jeg også ut fra at Miljøpartiet De Grønne gjør slik at de som bidrar positivt i miljøregnskapet, premieres for det. Når en vet at norsk landbruksjord binder 13 ganger mer CO2 enn hele Norges utslipp, regner jeg med at Miljøpartiet De Grønne vil foreslå at landbruket skal få utbetalt klimakvoter. Stemmer det?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg har oppklart dette mange ganger, men jeg skjønner at det har gått inn på regjeringspartiene. Jeg har også sagt i media at min uttalelse gikk på at mye av landbrukspolitikken nå vil bli avklart i Stortinget og ikke fra regjeringas side. Jeg syns siste uke er et godt eksempel på det, hvor veldig viktige størrelser i landbrukspolitikken, enten det er beredskap og sikkerhet, Veterinærinstituttet eller det er spørsmål om kanskje noe av det aller viktigste, det å ta vare på matjorda, en jordvernstrategi, totalt er blitt avgjort i Stortinget – stikk i strid med hva statsråden i Landbruksdepartementet ønsket seg. Jeg vil også mene at når vi nå behandler budsjettet, ser det også ut til at Stortinget samler seg bl.a. om en risiko- og sårbarhetsanalyse knyttet til matproduksjon og særlig korn og kornlager – stikk i strid med hva statsråden ønsker seg. Så jeg syns de siste åra har vist at mye at de viktige, fundamentale spørsmålene knyttet til landbruk nettopp avgjøres i Stortinget.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet. Dette er etter mitt skjønn et av de store prinsipielle spørsmålene som Stortinget håndterer. Det er prinsipielt fordi et stort og kraftig Statskog vil bidra i større grad til at allmennheten også har adgang til jakt og fiske, som jo ikke tilligger allemannsretten, men som må tilligge en velvillig grunneier for bl.a. å holde et moderat prisnivå. Det er bakgrunnen for at vi mener at man nå bør stanse utsalget, og at arronderingssalget har kommet langt nok. Så er det også viktig for Arbeiderpartiet å få markert at vi trenger mer enn noen gang en stor og dynamisk motor på skogfeltet. Som vi har det på kraft, som vi har det på olje, bør vi også ha det når det gjelder utvikling av skog, og særlig inn mot treforedling. Da er det underlig fra Arbeiderpartiets ståsted at vi skal begynne å selge store skogeiendommer ut av Statskog, som ville svekke mulighetene for å være en slik motor.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg mener det er helt åpenbart at når skogsgrunnen ligger under Statskog, altså er statens grunn, er det mye mindre risiko for at rettigheter blir fratatt allmennheten når det gjelder spørsmålet om jakt og fiske. I det øyeblikket det går over på privat hånd, er det større risiko både for at prisene stiger – jeg mener at Statskog i stor grad har vært modererende på prisnivået – og for at andre aktører enn allmennheten får lov til å drive jakt og fiske. Så vil jeg også si at det betyr jo ikke at vi er imot privat skogeierskap, men Norge er et av de land i verden som har minst skog på statlig hånd. Det er et paradoks, og det er derfor vi mener at for å sikre balansen mellom offentlig og privat eierskap når det gjelder en så viktig fornybar ressurs, er det viktig at vi nå holder på de eiendommene som Statskog faktisk har igjen, og at det arronderingssalget som er varslet utvidet, ikke blir fullført.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg har hele tida opplevd Venstre som et folkebevegelsesparti, og i så måte hadde jeg forventninger om at man i større grad vernet de frivillige organisasjonene, særlig på Landbruksdepartementets budsjett. Venstre skriver i sine merknader på side 71 når det gjelder Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk, hvor man tar til orde for at tilskuddet til dem blir avviklet: «Organisasjonen har som eneste formål å undergrave Stortingets rovdyrforlik.» I et demokrati med full ytringsfrihet – mener Venstre at statens tilskudd til frivillige organisasjoner skal være avhengig av at organisasjonene er enig med det til enhver tid gjeldende stortingsflertall?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg er enig med representanten Farstad i at det er viktig at vi har alle typer syn inne i demokratiet og i den demokratiske debatten. Er det ikke da nettopp farlig å bevege seg i retning av en slik argumentasjon som representanten Farstad nå gjør – at når man har knappe ressurser, skjærer man først og fremst i tilskuddet til dem som har «som eneste formål å undergrave Stortingets rovdyrforlik», dvs. er uenig med Stortingets flertall? Fra Arbeiderpartiets side ønsker vi ikke å gå inn og ta stilling til om vi er enig med organisasjonen før den får tilskudd. Vil det ikke være farlig hvis det å få tilskudd blir gjort avhengig av at man har Stortingets flertall i ryggen, og vil ikke det gjøre at den politiske debatten om viktige politiske spørsmål nettopp blir uten innslag av de alternative stemmene?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Likestillingsarbeidet i næringslivet er viktig. Å rekruttere fra hele befolkningen gir bedre resultater enn bare å rekruttere fra halvparten. Statsråden sa til VG 8. desember, om ny sjef i Telenor: «Det er alvorlig hvis det viser seg at ingen kvinner var med i sluttrunden av prosessen frem mot å finne ny konsernsjef.» Statsråden krevde klargjøring fra Telenor og etterlot klart et inntrykk av at hun ikke var orientert om dette av Telenor. På VG nett i går kveld sier statsråden at hun allerede den 4. mai ble orientert om at det var tre menn som skulle presenteres for styret dagen etter. VG skriver videre at ifølge Mæland var kvinnene ute før sluttrunden var i gang. Hvorfor fortalte ikke statsråden sannheten om informasjonen hun fikk i mai, før i går kveld, men ga snarere inntrykk av å ikke være informert?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Dette handler om utøvelsen av det statlige eierskapet og hva slags tillit det er mellom den som representerer eieren, her statsråden, og selskapet man har eierinteresser i. Nå har det i mange dager pågått en debatt om hva som er gitt av informasjon. Mener statsråden at det representerer en god eierskapsutøvelse at man fra eiers side først i går kveld kom på banen med at så vital informasjon som ble gitt den 4. mai, faktisk ble gitt til eier?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg holdt på å si – alle hjerter gleder seg over alt som går bra. Men jeg har lyst til å dvele ved hva flertallet sier i sine merknader i budsjettinnstillinga, særlig knyttet til den sårbarheten som mange mener vi kan risikere å oppleve i norsk matproduksjon i framtida. Jeg vil si at takket være et innspill fra Kristelig Folkeparti har et flertall i komiteen samlet seg om å be regjeringa om «å utarbeide en grundig risiko- og sårbarhetsanalyse hvor matproduksjon, matforsyning og beredskap inngår som en del av samfunnssikkerhetsperspektivet». Fra Fremskrittspartiets og Høyres representanter i komiteen blir det i merknad beskrevet som «unødvendig(og til dels sløsing med ressurser) (og til dels sløsing med ressurser)
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg er glad for det svaret. Jeg oppfatter det sånn at statsråden ikke setter i verk tiltak og følger opp hvis det er sløsing med ressurser. Så til den beskrivelsen landbruksministeren i sitt innlegg ga av norsk jordbruk. Det er jo sånn at mange bønder driver veldig godt, og vi ser positiv utvikling på mange områder. Det er ikke Arbeiderpartiet uenig i. Når det gjelder spørsmål om inntekt, var statsråden glad for at man var i ferd med å øke inntektsnivået, i hvert fall for noen utøvere i landbruket. Etter Arbeiderpartiets oppfatning skyldes det bl.a. at man ikke har lyktes med å sette i verk Fremskrittspartiets ambisjoner om bl.a. å kutte betydelig i jordbruksoppgjørene. Betyr en slik positiv inntektsutvikling at statsråden har lagt bort planene om å kutte betydelig i overføringene til norske bønder?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Denne debatten har dreid seg om det som vel er den store utfordringen for mange av oss, uansett hva slags parti vi kommer fra. Vi er altså i ferd med å få en situasjon i Norge hvor et veldig stort antall mennesker ikke har noen jobb å gå til. Jeg opplever det sånn at de store spørsmålene, som har betydning for framtidig rekruttering, i veldig liten grad er besvart fra regjeringspartienes side under denne debatten. Dette gjelder for det første spørsmålet om hvor mye penger vi skal bruke, og særlig hvor mye oljepenger vi skal bruke. Det er vanskelig etter denne debatten å kunne konkludere med at det virkelig er noen bekymring hos regjeringspartiene knyttet til en stadig økende oljepengebruk og en stadig større oljeavhengighet, som en sjøl i opposisjon frarådet veldig sterkt. Det andre er spørsmålet om hvordan vi finansierer alle gode tiltak. Arbeiderpartiet ble i sted beskyldt for at vi brukte altfor mye penger, men det er tross alt slik at man i de alternative budsjettene har pekt på god inndekning. Jeg er litt overrasket over at man ikke i større grad fra regjeringspartiene tar ad notam hvor lite vekst man får ut av de skattelettelser man så ivrig slåss for, og at man faktisk ikke registrerer at det fra ganske sterkt kompetent faglig hold veldig tydelig varsles at det er lite vekst å hente i å drive den type reduksjon i bl.a. formuesbeskatningen, som vi har sett regjeringa gjøre. Til spørsmålet om å være næringsnøytral eller ikke: Det handler ikke først og fremst om å se én bedrift ett sted i landet og gå inn der. Det flere partier har etterlyst i denne debatten, er et større engasjement innenfor en sektor og særlig – påpekt av mange – knyttet til bioøkonomi. Når det gjelder å utvikle treforedling i Norge, må det handle om noe mer enn budsjettposter som i stor grad ligger hos Samferdselsdepartementet, men som dreier seg om både lengde på biler og for så vidt også det å bygge veier. Det er viktig nok, men det er mange andre tiltak vi må ha på plass for å kunne løfte en fornybar næring. Trebasert innovasjon er nevnt, forskning, under Landbruksdepartementets budsjett, som vi ikke ser så mye av, osv. Jeg vil også til slutt nevne replikkordskiftet vi hadde, hvor spørsmålet om statens forvaltning av eierskapet knyttet til Telenor ble tatt opp. Jeg syns ikke vi fikk noen klargjøring av det spørsmålet som ble stilt i replikkordskiftet. Jeg hadde kanskje forventet at statsråden nå brukte anledningen her i Stortinget til i større grad å skape klarhet i hva som har blitt sagt, og hva det har blitt informert om på de gitte tidspunkt, slik at man fikk stanset en unødvendig debatt ute.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Det var representanten Nordby Lunde som fikk meg til å ta ordet. Jeg syns på mange måter at det er bra å høre henne, først og fremst fordi hun gir uttrykk for veldig mange av tankene til høyresida når det gjelder det å drive en aktiv næringspolitikk. Man skal ikke involvere seg, fordi de gode ideene finnes ikke i politikken, som det sies. Da er det jo rart at den samme regjeringen skal lage en bioøkonomistrategi. På de områdene hvor vi mener at det er viktig at man går inn, så er det fordi de gode ideene finnes, men man ber om tiltak som er rettet inn mot infrastruktur, kapitaltilgang, forskning osv. Jeg syns på mange måter det er mer enn avslørende å høre den type argumentasjon. Så til spørsmålet om Statskog: Jeg vil bare si at vi har vært tilhengere av arronderingssalg, men vi mener at nå er det nok, man har solgt nok, og foten bør settes i bakken.
Ingunn Foss (Høyre), 2015-12-11:
Innbyggernes rett til å ferdes i norsk utmark er hjemlet i allemannsretten, og jakt og fiske er regulert av regler for uttak. 80 pst. av norsk skog eies av private grunneiere. 69 pst. av nedsalget i Statskog er kjøpt av private grunneiere, 13 pst. av Miljødirektoratet, 10 pst. av kommuner og 8 pst. av andre. Hva er det som gjør at representanten Knut Storberget tror at det vil bli dårligere muligheter for friluftsliv, jakt og fiske ved at Statskog får selge de arealene hans egen regjering kalte for en «unik mulighet» for landets skogeiere?
Ingunn Foss (Høyre), 2015-12-11:
Men hva er det som gjør at Storberget tror det blir vanskeligere for folk å drive med friluftsliv og jakt og fiske, når prisene på Statskogs utleie ikke er noe lavere enn private grunneieres utleie, i tillegg til at de har begrensning på merverdiavgift på sitt område?
Ingunn Foss (Høyre), 2015-12-11:
Statsbudsjettet for 2016 er et budsjett for arbeid, aktivitet og omstilling. Politikken skal ha som mål å utvikle omstillingsevnen og styrke norsk konkurransekraft. Store deler av norsk næringsliv går veldig bra, og eksportbedriftene nyter godt av den lave kronekursen. Men på Sør- og Vestlandet er det mange som sliter på grunn av nedgangen i oljeprisen. Leverandørindustrien i vårt område er hardt rammet. Mange har mistet jobben sin, og det er usikkert hvor mye av dette som eventuelt kan ta seg opp igjen, og når. Dette skaper utfordringer og krever virkemidler som kan være med på å skape de nye jobbene som vi skal leve av i framtiden. Nå er det avgjørende viktig å satse på forskning, innovasjon og gründervirksomhet. På Nærings- og fiskeridepartementets budsjettområde for 2016 foreslås det å bruke 450 mill. kr på en særlig tiltakspakke for å sikre sysselsetting, forskning og innovasjon og hjelp til selskaper i tidlig fase. For Sørlandets del er vi også veldig glad for at vi får lokalisert et såkornfond med statlig kapital på 150 mill. kr, og at vi fikk på plass 20 mill. kr til testlaboratoriet Mechatronics Innovation Lab gjennom forliket med Kristelig Folkeparti og Venstre. Arbeiderpartiet angriper oss for å ha en næringsnøytral politikk – et begrep som det for øvrig var Jens Stoltenberg som lanserte tilbake i 2001 – samtidig som de skriver i sine merknader at «det er avgjørende å ha bedrifter og et næringsliv som driver lønnsomt i hele landet». Dette er Høyre helt enig i. Det er beklagelig at Arbeiderpartiet har gått bort fra Stoltenbergs linje og fremmer forslag om bransjespesifikke satsinger. Det kan ikke være opp til oss politikere å finne ut hvilket næringsliv som kan drive lønnsomt. Og det er heller ikke fornuftig å bruke statlige penger til å holde liv i bedrifter som ikke har livets rett, og som er i direkte konkurranse med private bedrifter som klarer seg uten statlig støtte. Et veldig uheldig eksempel på Arbeiderpartiets feilslåtte bransjespesifikke næringspolitikk er den statlige støtten på 79 mill. kr til dørfabrikken Dooria i Årdal i 2006. Staten bidro her til en etablering av en konkurrent innenfor dørbransjen i Norge, i et marked som allerede hadde overkapasitet – i direkte konkurranse med Nordic i Lyngdal og Bindalsbruket i Bindal. Sommeren 2011 ble Dooria Årdal slått konkurs. Cirka 100 lastebillass med maskiner og utstyr fra konkursboet ble solgt til østeuropeiske aktører i dørbransjen. Doorias regnskapsrapport viser at selskapet til sammen har tapt over 250 mill. kr. De lokale eierne av Nordic i Lyngdal har i samme periode hatt tøffe tider og skutt inn 45 millioner private kroner for å holde bedriften med 115 ansatte gående. Bindalsbruket i Bindal med 40 ansatte gikk konkurs, noe som hadde store konsekvenser i en bygd med 1 500 innbyggere. Tapet av bedriften merkes ennå, og folketallet i kommunen er synkende. Disse eksemplene viser med all tydelighet Arbeiderpartiets feilslåtte næringspolitikk. Arbeiderpartiet skryter av at de bevilger mer penger enn regjeringen på ulike områder, men gjør opp et budsjett med 5 mrd. kr i forventede inntekter som ikke vil komme, ifølge Finansdepartementet.
Ingunn Foss (Høyre), 2015-12-11:
Til representanten Odd Omland som etterlyser regionale utviklingsmidler til Agder, kan jeg melde tilbake fra Agders næringsliv at de er veldig godt fornøyd med retningen på dagens næringspolitikk. De får lettelser i beskatningen, og ikke minst får de en historisk satsing på veibygging i vårt fylke. Til representanten Knut Storberget: Hvis målsettingen med næringspolitikken er å maksimere verdiskapingen, noe som jeg går ut fra at Arbeiderpartiet også er for, handler det om å få fram de beste produktene. Da må de beste prosjektene nå fram i konkurransen. Da er det ikke løsningen at vi som sitter her på Stortinget, skal plukke fram tidenes bedrifter som skal skape de nye arbeidsplassene.
Ingunn Foss (Høyre), 2015-12-11:
Jeg kan jo minne representanten Odd Omland om at det var hans regjering som foreslo testlab i sin tid, uten fem øre til formålet. Nå har vi i hvert fall fått til en god begynnelse. Men grunnen til at jeg tok ordet, var representanten Torstein Tvedt Solberg, som lurte på om såkornfondet bare var en årlig foreteelse. Da vil jeg gjerne rette opp den eventuelle misforståelsen med å si at på Sørlandet er vi veldig glade for at vi har fått lokalisert et såkornfond i avtalen med Kristelig Folkeparti og Venstre.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2015-12-11:
Hvor representanten tar det med voldsomt fra, vet jeg ikke, for vi mener faktisk at satsingen allerede er i gang. Vi har hatt flere statssekretærer og en del av rådgiverne i Høyres gruppe oppe på Hamar for å lære om bioøkonomi. Vi mener at Innovasjon Norge allerede er i gang med den typen satsing, og i tråd med både min og Høyres generelle tro må også miljøet på Hamar være konkurransedyktig og satse opp mot den generelle satsingen som vi har på forskning. Siden den rød-grønne regjeringen har vi økt næringsrettet forskning med 2,2 mrd. kr. Og så står man her og sier at vi er imot noe. Vi er ikke imot noe som helst, men vi ønsker å bygge konkurransekraftige miljøer, og det tror jeg også Hamar er. Vi har stor tillit til Hamar, at de vil melde seg på i den konkurransen og tiltrekke seg de ressursene de trenger for å satse.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2015-12-11:
Jeg synes jo representanten Pollestad bekrefter at Senterpartiet til enhver tid ønsker å være i den leiren som er mest lettvint å være i. I sommer leste vi i E24 at representanten Arnstad fra Senterpartiet krevde at Statkraft betalte tilbake pengene, fordi selskapet selv skapte tvil om sine investeringsplaner. Investeringsplanene er også utsatt, og det er ikke unaturlig at også statlige selskaper må forholde seg til at norsk økonomi er i en helt annen situasjon enn den var i bare for ett år siden. Som vi poengterer i vår merknad, er det opp til styret i selskapet til enhver tid å tilpasse selskapets strategier og økonomi til de rammene som storting og regjering finner at selskapet skal ha.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2015-12-11:
For det første ligger vel dette under et helt annet departement. Det er klart at departementene slåss jo for sine egne områder og budsjetter, og det er sikkert en interessant diskusjon å være med på. Jeg mener det er ganske åpenbart at vi fortsatt må satse på olje og gass. Olje og gass kommer til å være en viktig del av norsk økonomi i mange, mange år og er sånn sett en veldig viktig drivkraft for norsk økonomi. Når det gjelder hvilket forhold man har til andre budsjetter: Jeg vil gjenta at vi har økt næringsrettet forskning med 2,2 mrd. kr siden den rød-grønne regjeringen kom på, og sånn sett opplever vel nesten alle områder en offensivitet i forhold til både det å kommersialisere forskning og det å satse på forskning og utvikling for framtiden.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2015-12-11:
Jeg tror ikke jeg skal kommentere foregående taler mer enn å si at alle sosialisters problem er at man til slutt går tom for andres penger. Til representanten Dag Terje Andersen har jeg nesten lyst til å si: alle enige, Andersen? Man satt i regjering i åtte år, man halverte norsk treforedlingsindustri, industrien og skognæringen ropte etter de tiltakene man her har iverksatt, men man gjorde intet. Så det er egentlig ganske fenomenalt da å stå her og si at vi er alle enige. Vi utfører og Arbeiderpartiet snakker, tror jeg heller vi skal si. Jeg har ikke fått svar på det som er hovedutfordringen med Arbeiderpartiets budsjett. Det er luftpenger, det er det ene. Det andre er at man tar 10,5 mrd. kr i ekstra skatter og avgifter – 3,2 mrd. kr av dette er formuesskatt – og pløyer litt tilbake til et akseleratorprogram, som man attpåtil sløyfer presåkornfond for å få til. Arbeiderpartiet tar ut 10 kr og gir kanskje 1 kr tilbake til noen politikerbestemte satsingsområder som de liker å fly rundt og skravle om. Det er realiteten i det budsjettet vi diskuterer i dag. Vi har snakket om tiltak – ja, vi styrker tiltak. Vi snakker om permitteringsregler – ja, vi aksepterer at det er en balansegang der. Vi har økt permitteringsperioden én gang, men vi mener kanskje at vi begynner å nærme oss et sted hvor vi låser inne arbeidskraft. Og man har snakket om regionale utviklingsmidler. Jeg møter aldri en bedriftsleder som roper etter mer regionale utviklingsmidler, man roper etter de tiltakene denne regjeringen har iverksatt. Det er samferdsel, det er forskning og utvikling, det er kunnskap, og det er vekstfremmende skattelettelser – hovedsakelig å beholde mer av egenkapitalen selv. Så til skatt på landbruket: Der er det nesten så jeg ikke kan ta representanten Aasrud seriøst. Vi foreslo at det skulle utlignes, det skulle bli lik skatt på salg innad i familien og ut av familien. Det ga en skattereduksjon til næringen på 55 mill. kr. Arbeiderpartiets alternative budsjett gir en formuesskattesmell til landbruket på 270 mill. kr hvert år. Det er nesten ikke til å tro at man da kan stå her og snakke om at man faktisk ville skape like rammer enten man solgte innad i familien eller ut av familien. Så til Telenor: Jeg synes jo altfor mye er sagt allerede, selskapet trenger nå ro til å rydde opp i ganske alvorlige problemer, særlig i korrupsjonssaken. Men når representanten Giske kan stå her og raljere – han satt og styrte en kultur i åtte år uten å gjøre noen ting med den, og så står han her og legger skylda på en statsråd som, som alle andre eiere, må gå gjennom en valgkomité, må faktisk jobbe gjennom det som eierskapsmeldingen sier er måten man styrer statlige selskaper på – synes jeg det er ganske utrolig.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2015-12-11:
Nå må vel representanten Storberget være på villspor? Vi mener det faktisk er ganske viktig at man har de riktige rammene rundt hvordan man skal satse, men det er noe helt annet å utpeke spesifikke satsinger – det så vi med Dooria – og det har vi blitt minnet om flere ganger. Men så til representanten Aasland: Jeg synes det er spesielt at man kommer så sent i debatten, når alle har brukt opp taletida, og stiller spørsmål som man egentlig kunne fått svar på ved bare å lese hovedinnlegget fra saken og gått inn i budsjettet og lest lite grann. Vi har ikke tid til å svare, rett og slett. Jeg synes det er spesielt. Så litt om Telenor: Jeg vil minne om at selskapet er midt inne i en ganske alvorlig etterforskning og man har en kontrollkomité som riksadvokaten har måttet be om å vente litt. Når Giske sier at han hadde sine runder med Telenor, så er vi godt kjent med at det skjedde fra Lorry. Jeg vil igjen minne om at det skjedde ingenting på åtte år i disse sakene.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Arbeidarpartiet har ein stor bioøkonomipakke i sitt budsjettforslag. Eg klarte ikkje få med meg at representanten Gundersen nemnde bioøkonomi i det heile i sitt innlegg. Vi har òg 10 mill. kr til eit bioøkonomisenter på Hamar, som er heilt i tråd med forslag frå Innlandsutvalget. No er det ikkje ei ukjend problemstilling at regjeringa Solberg bestiller rapportar, og når rapportane ligg føre og slett ikkje stemmer med det ein ønskjer at dei skulle visa, ser ein bort frå dei. Men det er likevel litt oppsiktsvekkjande å gå aktivt mot og ikkje sjå behov for eit bioøkonomisenter på Hamar, slik at Hedmark kunne vore eit senter og ei drivkraft som ville stått sentralt i det grøne skiftet. Kan representanten Gundersen gje ei forklaring på kvifor ein ikkje har tru på å satsa på bioøkonomi generelt, og på kvifor han er så valdsamt mot ei satsing på Hamar spesielt?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Bølgjene går høgt mellom fiskarane på den eine sida og forskarane på den andre om kor store dei forskjellige bestandane av fisk faktisk er. I festtalar, i konferansar og i innlegg har eg hatt gleda av å høyra fiskeriministeren fleire gonger seia at auka forsking på fiskebestandane er avgjerande viktig for å få meir kunnskap. Likevel ser vi at regjeringa heller ikkje i sitt tredje budsjett har klart å få til ei kraftfull satsing. Den auken som er komen, er takk vera støttepartia eller næringa sjølv. Kvifor vil ikkje regjeringa byggja politikken sin på kunnskap når det gjeld kor mykje fisk og kva slags fisk det er i havet?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Eg deler det synet at vi skal satsa på sjømatnæringa, og eg la òg merke til at representanten Bakke-Jensen sa det same som fiskeriministeren, at innretninga var annleis. Og ja, det er ho, for næringa betaler jo atskillig meir sjølv. Kan ministeren vera litt meir konkret og peika heilt konkret på kvar i budsjettet dei aukar dei offentlege utgiftene til FoU innanfor marin sektor?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Eg har lese budsjettet, vore nøye, og eg klarer ikkje å finna det som ministeren her peikar på når det gjeld FoU. Men eg vil gå litt vidare, for sjømatnæringa er ei global næring, og Arbeidarpartiet ser med bekymring på regjeringa sin høge oljepengebruk – og stadig aukande oljepengebruk – og kva konsekvensar dette kan få for norsk økonomi. Deler statsråden bekymringa vår for konsekvensane oljepengebruken vil kunna få for sjømatnæringa?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Under Arbeidarpartiet og dei raud-grøne vart det skapt 255 000 nye arbeidsplassar, av di vi torde å satsa der vi hadde dei største fortrinna. Noreg hadde den lågaste arbeidsløysa i Europa. Det er på denne regjeringa si vakt at det har gått gale. Eg reiser utruleg mykje rundt i landet, og breiband vert trekt fram som det viktigaste enkelttiltaket for mange bedrifter, spesielt for reiselivsnæringa ute i distriktet. Nest viktigast er marknadsføringsmidlane for reiselivet, og alle trekkjer fram gode og føreseielege rammevilkår. Difor vil eg bruka nokre ord på det åtaket som regjeringa gjer nettopp på reiselivsnæringa og deira rammevilkår i dette budsjettforslaget. Det å endra momssatsane på overnatting og skianlegg slik over natta set både hotell og skianlegg i ein svært vanskeleg situasjon, av di mange allereie har inngått kontraktar for komande sesong. Det er ikkje mogleg å ta inn igjen alle desse avgiftene ved å flytta dei over på kundane. Og for tredje året på rad reduserer regjeringa marknadsføringsmidlane, og for tredje året på rad aukar regjeringa oljepengebruken. Ja, det er i og for seg føreseieleg, men det er feil politikk, det er feil medisin – og dette til ei næring som driv heilt marginalt i dag. Endring i startavgift på flyplassane og flyseteavgift er òg reiselivs- og distriktsfiendtleg. Ein låg kronekurs har naturlegvis vore bra for reiselivet denne sesongen og kompensert for manglande marknadsføringsmidlar, men regjeringa sin oljepengebruk gjev grunn til uro for framtida. Det hadde også Høgre meint viss det ikkje hadde vore for det inngåtte ekteskapet med Framstegspartiet. Noreg har sterke kompetansemiljø og industri som ligg heilt i front når det gjeld å gjera seg nytte av biobaserte ressursar. Ein bioøkonomi i vekst vil bidra til å redusera dei globale klimagassutsleppa og gje nye moglegheiter for verdiskaping og verdikjeder innanfor marin sektor, jordbruk og skogbruk. Den totale biomasseproduksjonen innanfor marin sektor er stor, også i internasjonal samanheng, og ein er komen langt på viktige område. Men kunnskap om ressursane er avgjerande for å auka bidraget. Tang, tare, algar og bruk av heile fisken – enzym frå torskelever er jo meir verdt enn gull! Gjennom auka forsking innanfor marin sektor vil Arbeidarpartiet leggja grunnlaget for nye verdikjeder og produkt basert på havet, men då må ein leggja vekk den overdrivne trua på næringsnøytralitet.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Vêr og vind har redda landbruket, og kronekursen har ifølgje aktørane i reiselivsnæringa vore den viktigaste grunnen til at reiselivet har fått ein god sesong – trass i nedtrekket i marknadsføringa. Det at Arbeidarpartiet har reiseliv som eit av fem satsingsområde, framstiller representanten Trellevik som at Arbeidarpartiet «snakkar ned» reiseliv. Det er litt underleg. Så er det berre å konstatera at ikkje berre kan regjeringa sjølv ikkje gjera greie for kor stor tiltakspakka er – dei kan heller ikkje gjera greie for kva tiltakspakka faktisk inneheld. Til representanten Gundersen: Jo, Arbeidarpartiet har svart på vår budsjettering, på kva som ligg i det. Det at Høgre ikkje liker svaret, er ikkje det same som at det ikkje er svart. Så ser eg verkeleg fram til å få høyra kva næringsministeren vil svara her, for då eg bad om ordet, ville eg seia at ho har heller ikkje svart på dei utfordringane ho har fått.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
Regjeringa har kutta ganske kraftig i satsinga på marin sektor. Grunngivinga har vore at det ikkje skal vere noka særskild satsing på dette området, at vi har generelle verkemiddel, og da må marin sektor også søke på dei. Det har også vore argumentasjonen innanfor ein del andre område, men ikkje på olje og gass. Viss vi tar forsking som eitt eksempel: Der er den største enkeltsatsinga i forslaget til budsjett for 2016 ei styrking av den særskilde satsinga på forsking og utvikling innanfor olje og gass. Det ser ein ganske gjennomgåande, og det får eg ikkje til å stemme. Altså: Ein seier at for nokon sektorar er det generelle verkemiddel som er vegen å gå, at det ikkje skal vere nokon særskilde satsingar, mens på dette feltet skal ein framleis pøse på med særskilde satsingar. Kva er logikken i dette?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
Representanten Hjemdal heldt eit innlegg der grønt skifte var hovudinngangen. Om ein les regjeringas budsjett og ikkje minst den avtalen som regjeringspartnarane kom fram til, er dei store enkeltsatsingane framleis der innanfor petroleum og gass. Eg trudde at det grøne skiftet handla om å leggje om norsk økonomi frå ein petroleumsavhengig økonomi over til noko anna og meir fornybart. Som eg var inne på i ein tidlegare replikk, der eg fekk eit litt uklart svar, har ein også fjerna den avtalen som regjeringspartia har gjort med Kristeleg Folkeparti og Venstre, der ein held fram med å kutte ganske kraftig på den marine sektoren – den som alle peiker på som framtida til landet, og ein seier at dette skal gå inn i den generelle ordninga, mens ein samtidig satsar på dei særskilte ordningane for olje og gass. Korleis får representanten Hjemdal dette til å henge på greip?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
Akkurat det siste frå representanten veit eg ikkje om eg forstod: å stoppe ei utvikling. Eg er einig i at grunnforsking generelt har ein tendens til å kunne bli brukt på veldig mange andre område. Det betyr at grunnforsking, også innanfor petroleum, vil kunne ha effekt langt utanfor petroleumsfeltet. For eksempel er djupvatnsteknologi veldig interessant på veldig mange andre område, ikkje berre på djupt vatn. Det kan vere i heilt andre samanhengar, det treng ikkje vere i nærleiken av vatn eingong. Så det er eg einig i. Men det som skjer i regjeringas politikk, er jo at ein styrkjer eit spesifikt program som har eit spesifikt formål, Demo 2000, og i Demo 2000 har ein jo det eksplisitte målet eigentleg å fremje ei forlenging av oljealderen på norsk sokkel. Derfor ønskjer vi å kutte dei særskilde satsingane, så kan oljeforskarane heller gå over på dei generelle satsingane, der det er masse grunnforskingsmidlar, og der dei dyktige forskarane også vil få pengar innanfor dei områda.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
I forskingsmeldinga til regjeringa er det seks eller sju punkt – eg hugsar ikkje heilt kor mange det var – men det første punktet var marin sektor. Og det er under marin sektor styrkinga av Demo 2000 kjem. Når ein tenkjer marin sektor i regjeringa, tenkjer ein altså petroleumsforsking som ein del av det. For å seie det sånn: Det betyr at ein kan seie at vi satsar masse på marin sektor. Dette er petroleumsforsking, og det er den største enkeltsatsinga i regjeringas heile forskingspolitikk – hundre millionar går til det, til å utforske dei delane av grunnen. Mens når det gjeld Mariano, f.eks., som skal utforske det levande livet på botnen av sjøen, er satsinga på 40 mill. kr – som ein illustrasjon. Så eg vil jo seie at det er openbert at når det er snakk om det levande livet langs den norske kysten, så kuttar regjeringa kraftig, men dersom vi kallar petro for ei marin satsing, så er det der den store satsinga på forsking skjer frå regjeringa. Og det meiner eg er openbert kritikkverdig i den tida vi snakkar om grønt skifte.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
Det er jo eit veldig ope spørsmål. Men det er klart at av dei områda vi no har igjen, etter at regjeringa gjekk inn på EU-sporet i norsk klimapolitikk, så er det jo transport, det er petroleumssektoren, og så er det landbruk. Det er der vi kan gjere dei store kutta innanfor dei rammene ein har. Eg for min del er opptatt av å gjere dei store kutta først og fremst innanfor petroleum og transport. På landbruksfeltet har eg eigentleg ikkje hatt dei store ønska om gigantiske kutt. Det som er SVs linje i landbrukspolitikken generelt, er at vi skal ha ei større satsing på bioøkonomi som gjer at vi kan utnytte mykje meir av dei ressursane som er i landbruket, enten det er frå skog eller frå produksjon av mat osv., og at vi i mykje større grad skal kunne klare å vere sjølvforsynte på fôr – og da gjennom offensiv satsing på f.eks. bioprospektering å utnytte ressursar frå havet til å lage fôr.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
Det skjer spennande ting i utlandet på næringsområda. I Tyskland, Storbritannia, USA, Danmark og Sverige blir det satsa knallhardt på det ein i Tyskland kallar Industri 4.0, der ein tar i bruk ny teknologi som kjem til å forandre heile måten vi tenkjer produksjon på, og der ein kan – kanskje – bringe tilbake mykje meir industri til heimlandet sitt. Når det gjeld bergverksområde, som no må utvidast med heile mineralfeltet, snakkar ein no om grøne gruver, «urban mining», osv., som gjer at ein kan utnytte vesentleg meir enn f.eks. berre den eine prosenten av avgangsmassane som ein skal utnytte ved Nussir-prosjektet. Vi ser no òg kjempespennande takter på område innanfor marin sektor, der ein utnyttar mykje meir av råstoffa, osv. Men i Noreg skjer ikkje denne typen interessante ting. No har regjeringa sete i to år, og eg ser veldig lite spor av dette i budsjettet. Når kjem regjeringa til å følgje etter utlandet?