Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Jeg takker for interpellasjonen og er glad for at også interpellanten i sitt innlegg utvider perspektivet. Han dveler ikke bare ved MC-kriminaliteten, men ved organisert kriminalitet som sådan. Det er ingen hemmelighet at dette representerer en betydelig utfordring for samfunnet vårt, både for myndigheter og næringsliv og ikke minst for folk flest. Innsats mot disse miljøene er derfor en prioritert oppgave for oss både i politi- og påtalemyndighet og i hele straffesakskjeden. Kriminaliteten vi ser knyttet til MC-miljøer, stiller høye krav til politiet når det gjelder kunnskap og bruk av metoder. Etterretning og analyse danner grunnlag for innsatsen mot disse miljøene, men det har også en ressursmessig side. Det er min vurdering at dette er godt ivaretatt. Innsatsen mot kriminelle MC-miljøer må ses i sammenheng med den betydelige ressursmessige styrkingen som regjeringa har foretatt med Stortingets tilslutning. Bevilgningene til politi- og påtalemyndighet er i perioden 2006–2010 økt med 2,85 mrd. kr – og utgjør grunnplanken i satsingen. Økningen utgjør i 2010 alene hele 1,3 mrd. kr. I Prop. 1 S for 2010–2011 er bevilgningen til politi- og påtalemyndighet foreslått økt med 546,8 mill. kr. Representanten, interpellanten, kjenner godt til at antall årsverk i politi- og påtalemyndighet har økt med 754 årsverk fra 1. mars 2009 til 1. mars 2010 – og ytterligere årsverk vil komme. I tillegg kommer disse 230 årsverkene som følge av ny arbeidstidsavtale. Selv om den ressursmessige styrkingen gjelder hele politi- og påtalemyndigheten, kan det ikke være tvil om at en slik formidabel ressursvekst også gir økt handlingsrom for innsats mot kriminelle miljøer. Ettersom de kriminelle MC-gjengene har forbindelser over landegrensene, vil også jeg understreke nytten av og behovet for internasjonalt samarbeid. Jeg mener at mye av det Riksrevisjonen skrev i sin rapport knyttet opp mot dette, nok fikk noen andre nyanser gjennom høringen, men også det faktum at samarbeidet norsk politi har på nordisk plan gjennom Interpol, Europol og også Eurojust, og de internasjonale mekanismene vi nå jobber med, gir betydelige resultater når det gjelder å bekjempe kriminalitet, og i særdeleshet organisert kriminalitet. Politidirektoratet er i ferd med å ferdigstille en rapport om og strategi for politiets bekjempelse av kriminelle MC-gjenger, som skal gjelde for perioden 2011–2015. Denne vil erstatte den tidligere handlingsplanen og videreføre og styrke politiets innsats på området. Erfaringene fra gjengprosjektet, som flere her kjenner, vil selvfølgelig inngå i den framtidige innsatsen mot de kriminelle MC-klubbene. Det handler jo nettopp om å stanse mye av rekrutteringen inn i uønskede miljøer. I tråd med handlingsplanen for bekjempelse av MC-miljøer fra 2003 og tidligere strategidokumenter har norsk politi samarbeidet konstruktivt med en rekke offentlige og private aktører, slik som forsikringsselskaper, skattemyndighetene, sosialkontorer, kommunene mv. Dette samarbeidet er avgjørende for å kunne møte den utfordringen de kriminelle MC-miljøene representerer. Dette arbeidet vil vi selvfølgelig videreføre. Politirådenes rolle i dette skal ikke undervurderes. Fordi den organiserte kriminaliteten representerer store og til dels nye utfordringer for myndigheter, næringsliv og folk flest, er dette et viktig kriminalpolitisk satsingsområde for regjeringa. Som justisminister har jeg også sett behovet for en overordnet strategi – i den grad man kan lage overordnede strategier på et såpass sammensatt område. Allerede i fjor høst varslet jeg Stortinget om at det vil bli fremmet en stortingsmelding om organisert kriminalitet. For regjeringa representerer den kommende stortingsmeldingen en overordnet strategi i kampen mot den organiserte kriminaliteten. Meldingen vil peke på hva denne kriminaliteten representerer, på ulike utfordringer knyttet til den organiserte kriminaliteten, og ikke minst på hvordan både politi, påtalemyndighet og andre myndighetsorganer skal samarbeide og utvikle sine strategier og tiltak. Gjennom framleggelsen av stortingsmeldingen inviteres Stortinget til en bred, politisk debatt om de utfordringer som organisert kriminalitet representerer, og ikke minst hvordan samfunnet kan og bør møte disse utfordringene. Problematikken knyttet til kriminelle MC-gjenger utgjør selvfølgelig en naturlig del av dette. Gjennom sin etterretningsvirksomhet, herunder samarbeidet med andre lands politimyndigheter, er politiet kjent med at kriminelle, internasjonale MC-gjenger kniver om innflytelse, territorier og rekruttering. MC-gjengene i Norge er i vekst både hva gjelder antall avdelinger og medlemmer. Dette er en utvikling som gjenspeiler situasjonen også i andre land. Politidirektoratet har opplyst at anslagsvis er to av tre medlemmer og prøvemedlemmer i disse klubbene tidligere straffet. Det er også et utviklingstrekk at klubbene oftere enn tidligere rekrutterer personer som er ukjente i politiets registre. I tillegg til veksten i de egentlige MC-gjengene, opprettes det støttegrupperinger i form av lojale MC-klubber og andre kriminelle grupperinger bestående av multikriminell ungdom og voksne. Årsaken til dette kan ligge i et ønske om å skape avstand mellom MC-gjengene og kriminaliteten som begås samt å øke antallet tilknyttede personer, noe som vil bidra til å styrke MC-gjengen ved eventuelle konfrontasjoner. MC-gjengene samhandler i større grad med andre kriminelle nettverk, noe som øker MC-gjengenes kriminelle «markedsandel» og dermed utbyttet. Tilveksten til MC-gjengene medfører at det kriminelle markedet – om vi kan kalle det det – blir utsatt for et stadig større press. Dette kan være noe av forklaringen på den alvorlige konflikten mellom f.eks. etniske gjenger og Hells Angels i Danmark, der det er antatt at konflikten har sitt opphav i knivingen om narkotikamarkedet. Politidirektoratet har opplyst at det i dag ikke er holdepunkter for at denne konflikten har spredd seg til Norge eller til de norske gjengmiljøene. Kriminaliteten som begås av eller for MC-gjengene i Norge, er typisk torpedovirksomhet – narkotika, tvang, vold og trusler. Fra utlandet er man kjent med at MC-gjenger også involverer seg i prostitusjon og menneskehandel. Gjennom vold og trusler har MC-gjengene opparbeidet seg en voldskultur som de trekker veksler på i sitt virke gjennom uniformering og tilhørighet til klubbene. MC-gjengenes vekst, etablering i lokalsamfunnet, deres ideologi og organisasjonsmodell representerer en trussel og en utfordring. Det er imidlertid politiets vurdering at det er få holdepunkter for å anta at en åpen konflikt vil bryte ut på kort sikt. Gjennom det fokus som norsk politi retter mot kriminelle MC-gjenger, gjennom ressurstilførselen til politiet de senere år og gjennom det samarbeid som er etablert både nasjonalt og internasjonalt, mener jeg at norsk politi har gode forutsetninger for å møte de utfordringene disse miljøene representerer. Jeg vil også si litt knyttet til den satsingen som ble gjort i fjor opp mot organisert kriminalitet, særlig innsatsstyrken, og de grep man nå har gjort for bl.a. å kunne møte den kriminaliteten som går over flere politidistrikter. Dette kom godt fram under høringen om organisert kriminalitet, nemlig at man har et koordineringsorgan sammensatt av riksadvokaten, Politidirektoratet og Kripos, sammenholdt med at man har fått økte midler til disposisjon – 18 mill. kr – for å kunne bistå distrikter som har grenseoverskridende kriminalitet. Det tror jeg vi vil få veldig god effekt av. Det er dessuten viktig at vi når det gjelder denne type kriminalitet, også tenker å utvikle videre det arbeidet som er gjort i politi- og påtalemyndigheten knyttet opp mot særlig IKT. Jeg skal ikke si så mye om dette, men jeg vil nevne at en av de store IKT-satsingene i 2006–2007 var jo faktisk å bygge opp Indicia, som utgjør et usedvanlig viktig verktøy, noe som ble bekreftet under høringen i kontroll- og konstitusjonskomiteen, og som i dag brukes aktivt. Jeg tror at nettopp for å kunne fange opp og drive bedre etterretning og analyse, vil denne type verktøy bare bli viktigere og viktigere. Til slutt vil jeg peke på at hvis vi i framtida skal kunne klare å møte denne type organisert kriminalitet, så er vi helt avhengig av å kunne videreutvikle bruken av metoder som innebærer at vi bl.a. kan få kartlagt trafikkdata knyttet til mobiltelefoni. I så måte er debatten rundt datalagringsdirektivet særdeles viktig i dette aspektet. Jeg er helt enig med dem som nå jobber med dette i Kripos, i PST og ute i politidistriktene, at uten mulighet til å bringe inn trafikkdata står man veldig svakt i forhold til å kunne fange inn den organiserte kriminaliteten, også kriminaliteten knyttet til MC-gjenger. I så måte er det en viktig sak for meg som justisminister å kunne få til et godt regelverk som sikrer at politiet fortsatt vil kunne bruke trafikkdata, og at man i det minste får innhentet data som kan kartlegge og avdekke svært alvorlige kriminelle handlinger.