Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2002-10-10:
Trontalen bebuder at Regjeringen vil fortsette arbeidet for et mindre og bedre statlig eierskap, og at man skal vurdere hvordan forvaltningen av dette eierskapet skal organiseres. Ved behandlingen av eierskapsmeldingen denne våren opplevde vi en politisk kamp om statsbedriftenes fremtid. Det er viktig å se utfordringene i sammenheng med den utviklingen vi opplever ikke bare i Norge, men i mange vestlige land. Det vi ser, er at den gamle industrien forvitrer uten at det skapes mye nytt som kan erstatte det som forsvinner. Trusselen om at en betydelig virksomhet flagger ut med hovedkontorer og utviklingsenheter, og risikoen for å bli et filialland er overhengende. Vi må være oppmerksomme på at det er hovedkontorene som foretar valg av strategiske leverandører, rådgivning og finansielle tjenester, og ikke bare tar beslutninger om produksjon og innkjøp. Derfor er det av vital betydning å beholde norske selskaper, med eierskap i viktige selskaper som Hydro, Telenor, Kongsberggruppen og mange, mange flere. Dette står ikke i et motsetningsforhold til det å ha utenlandske eiere i dette land. De beriker norske industrimiljøer og skaper gode konkurrenter. Det som er galt, er at vi ikke har norske kapitalmiljøer med samme kapitalstyrke som våre utenlandske konkurrenter. Selv om Norge er verdens rikeste land målt pr. innbygger, har vi ikke tilgjengelig kapital som kan gi utenlandske investorer noe særlig konkurranse. Dermed kan attraktive biter av norsk næringsliv gå på billigsalg og forsvinne ut av landet. La meg ta noen eksempler. Vi har mistet selskaper som Dyno, Findus, Nycomed, Pharma, Helly Hansen og Hydro Seafood. Kværner holdt på å forsvinne. Ved behandlingen av eierskapsmeldingen ble det fremmet forslag om nedsalg og utsalg i 70-milliardersklassen. Vi ville ikke hatt nubbesjanse til å reise tilstrekkelig kapital fra private kilder i Norge til å konkurrere om alt dette nå. Det er det som er sannheten. Fremskrittspartiet er det eneste opposisjonspartiet hvor Regjeringen kan regne med støtte til et redusert statlig eierskap av noe omfang. Men da må næringspolitikken endres først. Vi kan ikke fortsette som i dag hvor verdiene ved nedsalg eller utsalg av statens virksomhet flyttes over i oljefondet, som kun plasserer i andre land. Hva er vitsen med å bytte Statoil-aksjer med Exxon-aksjer, eller DnB med Citibank-aksjer? Det betyr bare at utenlandske selskaper får billig kapital. Vi bidrar til betydelig verdiskaping ute, uten at det får noen særlige ringvirkninger til vekst og arbeidsplasser her hjemme. Fremskrittspartiet føler en dyp uro for nedbyggingen av det private eierskap i Norge, med en tiltakende filialisering av norsk næringsliv, og manglene når det gjelder innovasjon og nyskaping i næringslivet. Et statlig nedsalg vil i dagens situasjon isolert sett ikke bidra til å styrke det private eierskap i Norge. Vi ønsker derfor en politikk som prioriterer konkrete tiltak som styrker det private eierskap, sikrer at hovedkontor og kunnskapsfunksjoner i strategisk viktige virksomheter blir i Norge, og styrker nyskapingsevnen i norsk næringsliv. Fremskrittspartiet mener derfor det er viktig å haste langsomt. Vi kan ikke støtte noe nedsalg av statlige eierinteresser i de selskapene som ble omtalt i eierskapsmeldingen, før det foreligger en plan for å styrke det private eierskap i Norge. Dette er det et flertall, bestående av samtlige opposisjonspartier i Stortinget, som stiller seg bak, selv om premissene er noe forskjellige. En slik plan mener vi bør omfatte tiltak som bedrer de generelle rammevilkårene for private eiere. Det betyr at det må bli mer lønnsomt å ta en risiko og hente ut en fortjeneste. Da er det viktig at formuesskatten fjernes, fordi den er et stort problem for norsk næringsliv. Videre er det viktig å finne løsninger på hvordan statens kapital kan bidra til å sikre konkurranse om nasjonens verdier. På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg understreke betydningen av å sikre et betydelig innslag av norsk eierskap, gjerne ved hjelp av statlige fond som kan konkurrere med hverandre, og som fungerer på et rent forretningsmessig grunnlag atskilt fra statsmakten. Det vil bety flere muligheter for vekst og knoppskyting av våre virksomheter her hjemme.