Olemic Thommessen (Høyre), 2013-06-06:
I en så mangefasettert sak, som gjennom så mange år har vært gjenstand for betydelig debatt og mange synspunkter i det offentlige rom, fremstår det som noe velsignet ukomplisert når vi nå endelig har kommet til selve saksbehandlingen i Stortinget, selv om vi snakker om et – i alle fall i kulturbudsjettsammenheng – meget betydelig investeringsbeløp. Det er bred oppslutning. Alle unntatt Fremskrittspartiet støtter opp om de konklusjoner og det fremlegg regjeringen har kommet med. Min tillit til byråkratiet i Kulturdepartementet er i denne sammenheng meget stor. Slik sett etterspør vi heller ikke en kanskje mer omfattende proposisjon, noe man kunne ha tenkt seg i en sak som denne. Det er jo – oppriktig talt – en ganske tynn, liten flis å sitte og bla i når man skal bruke 5 327 mill. kr. Men, som sagt, jeg har all grunn til å tro at både Kulturdepartementets medarbeidere og Finansdepartementets medarbeidere, som nok har arbeidet med dette, har levert på en måte som gjør at Stortinget kan føle seg trygg på at dette er i gode hender. Det er dessverre slik at fra Høyres side synes vi nok ikke at regjeringen i hele det løpet som har vært, har håndtert dette med like gode hender. Det vi sikter til, er det som opposisjonen i Stortinget har opplevd som en manglende inkludering og et manglende initiativ til å trekke opposisjonen inn, og forankre denne saken bredere politisk. Fra Høyres side har vi vært opptatt av at det burde vært en bredere og mer forberedt debatt i Stortinget enn det blir når det reises spørsmål til en statsråd, eller når det er interpellasjonsdebatter, som jo er uforberedte debatter. Vi burde på en helt annen måte hatt en kvalifisert debatt knyttet til selve tomten på Vestbanen. Vi snakker altså om et bygg i en betydelig størrelsesorden som skal huse nasjonens estetiske kulturarv i kanskje flere hundre år – hva vet jeg – i alle fall i et langt tidsperspektiv. Da burde vi hatt en gjennomgripende debatt om f.eks. hvorvidt den fredede bygningsmassen på tomta burde ha ligget som en premiss i arkitektkonkurransen. Mitt standpunkt til det er kjent, og det er at det burde den ikke. Vi burde hatt en arkitektkonkurranse der en hadde stått friere i valg av uttrykk. Dette går mest på det ytre. Når det gjelder det indre, har jeg tillit til at vi snakker om tilstrekkelige kapasiteter til å gi bygningen den kapasitet og den kvalitet som Nasjonalmuseet trenger og fortjener. Det har også vært en omfattende debatt om den bygningsmassen som Nasjonalmuseets forskjellige avdelinger flytter fra, og i særdeleshet om Nasjonalgalleriets gamle bygg. Høyre hadde i det lengste håpet at det forslaget som nå er blitt fremlagt, hadde inneholdt en konkret innarbeidelse av den gamle bygningsmassen. Det konstaterer vi nå ikke er tilfellet. Det betyr, realpolitisk, at fremtiden for Nasjonalgalleriets gamle bygning er nokså åpen når det gjelder bruk, selv om jeg håper vi alle kan være enige om at bruken må ses i sammenheng med det som i lang tid har vært byggets intensjon og byggets plass i norsk kulturhistorie. Men dette til side ved denne anledning. Vi støtter at vi nå kan komme i gang med Nasjonalmuseet, og jeg tror vi i Norge kan gratulere hverandre med at vi får satt et stort kulturprosjekt ordentlig på sjøen.