Olov Grøtting (Senterpartiet), 2013-06-10:
Vi får nå en ny lov om diskriminering. Det er en lov som mange har ventet på, og som betyr en viktig styrking av diskrimineringsvernet. I all hovedsak videreføres likestillingsloven, diskrimineringsloven om etnisitet og diskriminerings- og tilgjengelighetsloven. De fremmes likevel som nye lover fordi teksten er endret, og de er bygd opp på samme måte som de andre. Likere og mer tilgjengelige lover innebærer et styrket diskrimineringsvern, og det er vi i Senterpartiet veldig glad for. Det helt nye er en lov om diskriminering på grunn av seksuell orientering, kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk. Mange opplever en vanskelig hverdag på grunn av sin seksualitet og sin kjønnsidentitet. Vi i Senterpartiet mener vi skylder dem et ordentlig vern og gjennom det en lettere hverdag. De som nå får et styrket vern, synes å være fornøyd med loven. Jeg har i den tiden vi har jobbet med denne saken, snakket med mange som omfattes av denne loven. Det har gitt meg ny kunnskap og en innsikt i deres utfordringer som jeg også kommer til å ta med meg videre. Tidligere var det i arbeidsmiljøloven og boligloven forbud mot diskriminering på grunn av seksuell orientering i arbeidslivet og ved boligleie. Men nå er diskrimineringsvernet utvidet til å gjelde alle samfunnsområder unntatt privatlivet. Jeg vil presisere at selv om loven ikke gjelder privatlivet, er det likevel ikke slik at vi aksepterer diskriminering i det private rom – tvert imot. Flertallet av høringsinstansene ønsket å samle alle diskrimineringslovene i én lov. Det har departementet kommet fram til ikke er ønskelig, fordi man da bl.a. måtte oppheve likestillingsloven. Det kunne ha ført til et i alle fall mindre opplevd – strengt likestillingsvern, og det er ikke ønskelig. Likestillingsloven skal fortsatt gjelde også i familielivet og i private forhold, men i de sfærene skal den heller ikke framover håndheves av ombud, nemnd eller domstoler. I det private snakker vi mye mer om en langsiktig holdningsendring, og der er vi på god vei i samfunnet – men langt fra i mål. Jeg har lyst til å nevne pappapermisjonen som et viktig virkemiddel i så måte. Tidligere har fedre faktisk blitt diskriminert og nærmest ikke fått mulighet til å ta del i foreldrepermisjonen. Det har heller ikke vært direkte ønskelig fra mange arbeidsgivere at fedre forsvinner i ukes- og månedsvis for å være hjemme med ungene. Pappapermisjonen har gitt fedre en viktig rettighet på dette feltet, og vi ser at det virker. Det er i dag blitt naturlig at fedre er hjemme med ungene sine noen uker når ungene er små. Mitt og Senterpartiets håp er at det er med på å skape en holdningsendring som gir mer likestilling i familiene – til beste for ungene, for far og for mor. Senterpartiet er svært fornøyd med den måten dette nå er gjort på, ved å ha fire så å si likelydende lover som er oppbygd etter samme mal. Disse lovene er viktige, for selv om vi lever i et av verdens rikeste land, og et av verdens beste land å bo i, er det forskjell på oss – forskjell på fattig og rik – og noen blir utestengt fra viktige områder i samfunnet. Slik kan vi ikke ha det. I Senterpartiet og den rød-grønne regjeringen er vi svært opptatt av at alle skal gis like muligheter i livet. Derfor trenger vi å styrke utsatte individers stilling i samfunnet. Det er viktig å påvirke holdninger, og ikke minst å øke bevisstheten om diskrimineringspraksis og barrierer. Vi har et mål om tilgjengelighet og tilrettelegging slik at alle i størst mulig grad kan leve et fritt liv der de kan ta seg rundt på egen hånd og delta i samfunns- og arbeidsliv. Jeg er derfor glad for at hele komiteen ble med oss på en merknad som vil styrke rettighetene til en gruppe som har utfordringer spesielt i forhold til utdanning og arbeid. Det er de blinde og svaksynte. Senterpartiet er opptatt av denne gruppen, og ønsker å gi dem mulighet til deltagelse i skole og arbeidsliv på en bedre måte enn i dag. Det kan vi gjøre ved å få universell utforming av alle IKT-systemene som i dag utgjør en viktig del av norske skolers alminnelige virksomhet, og som også er en del av alle offentlige virksomheter i arbeidslivet. Slik kan disse menneskene delta i skole og arbeidsliv på linje med alle andre i samfunnet. Til slutt vil jeg vise til vår fylkesleder i Østfold, førstekandidat på Østfold Senterpartis stortingsliste og fylkesvaraordfører i Østfold, Per Inge Bjerknes. Han er blind, men har alle disse vervene samt noen til. Han viser oss at det går an. Vi må gi blinde og svaksynte, og alle andre grupper, samme mulighet til å lykkes. Da vil de kunne ta i bruk evnene sine og bidra i samfunnet – til glede for seg selv spesielt, men også for alle oss andre. Og jeg er helt sikker på at det også er samfunnsøkonomisk lønnsomt.