Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-02-27:
Mine tidligere elever har ved mange anledninger måttet synge Halvdan Sivertsens sang med teksten: «Hver gang vi møtes, har vi det bra Vi e venna førr livet Sånne e gode å ha» – for eksempel hvis det hadde vært krangling i et friminutt, eller vi trengte en pause eller bare hadde litt ekstra tid før skoleklokka ringte. Det er med en viss stolthet jeg ser tilbake på mine tidligere elever. Det har vært elever fra alle verdensdeler, fra finere funkishus på Utsikten, elever fra høyblokka, fra byen og bygda, løvetannbarn, ivrige og av og til litt late barn, alle sammen eksepsjonelt flinke på sine ting, elever som har gått i samme klasse og på samme skole på tross av hudfarge, religion og sosial status – og blitt venner for livet. Det er noe av det fineste i det norske samfunnet. Bakgrunnen for at jeg la inn denne interpellasjonen, var tallene SSB kom med i januar i år. I fjor var det 261 private skoler her i landet, det høyeste tallet noen gang. Gjennom det siste tiåret har tallet økt med 62 pst. Av alle elever i grunnskolen i 2019 gikk 4,2 pst. – altså 27 000 elever – på private skoler. Det er en økning fra 2,6 pst. i 2009 – alt dette ifølge SSB. Det er lagt ned 162 offentlige skoler under Erna Solbergs regjeringstid. Samtidig har det kommet 65 flere privatskoler. Privatiseringen har skutt fart under dagens regjering. Privatiseringen av skolevesenet skjer over hele landet. Siden 2013 har 118 av de nye, sammenslåtte kommunene fått færre offentlige skoler. I samme periode har 77 kommuner fått flere private skoler. Det er en rekordøkning i antall privatskoler. I SV er vi redd for denne utviklingen. Vi mener den truer fellesskolen. Fellesskolen står sterkt i Norge. Den har hatt og burde også i framtiden ha en trygg og sentral plass, for dette er en bra ting. Men når fellesskolen blir truet, reagerer vi. En inkluderende fellesskole skal sikre at alle barn og unge får et godt opplæringstilbud og tilpasset opplæring, uavhengig av hvor en bor og hvilken økonomisk bakgrunn en kommer fra. Vi tror også det er en verdi i seg selv for alle barn, uansett sosial eller kulturell bakgrunn og hvilken tilknytning de har til religion, at fellesskolen, det å møtes på den lokale fellesskolen, er et gode. I en tid med økt polarisering og mangfold er det viktigere enn noen gang å sikre skolen som en felles arena der elevene møtes på tvers av bakgrunn. Det er viktig å hegne om den inkluderende fellesskolen. Det gir mulighet til bedre læring og til å fremme gjensidig respekt og toleranse mellom mennesker med ulik bakgrunn og ulike måter å leve på. Det handler rett og slett om å bygge samfunn og om å bygge fellesskap. Forskjellsutviklingen i samfunnet ellers øker. En sterk offentlig fellesskole er viktig for at barn skal ha like muligheter til å lykkes. Dette er noe SV og Venstre tidligere har stått sammen om i skolepolitikken. Ministeren snakket i et tidligere innlegg i dag om at Venstres første oppgave var å få en offentlig skole for absolutt alle barn i Norge – en viktig oppgave. I likhet med Venstre er ikke SV imot privatskoler som tilbyr alternativ pedagogikk, sånn som vi ofte får høre, men utviklingen i antall privatskoler er nå så stor at den truer fellesskolen. Tallene fra SSB viser at det foregår en privatisering av skolen som – om den får fortsette – på sikt vil undergrave den offentlige skolen. Fra Sverige har vi sett at konsekvensene av dette blir mer segregering, økende forskjeller og flere skolenedleggelser. Vi har også sett hvordan konkurser i private skoler har rammet svenske elever. Sånn kan vi ikke ha det i Norge. Jeg har fått tilbakemeldinger fra norske kommuner som ikke ønsker seg denne utviklingen. Da blir det også et angrep på lokaldemokratiet når de tidligere Høyre-kunnskapsministrene har fortsatt å godkjenne så mange private skoler, spesielt når kommunene motsetter seg denne utviklingen. Aftenposten avdekket i november i fjor at Kunnskapsdepartementet har overprøvd både lokalpolitikere og fagfolk 14 av 23 ganger de siste årene. Dette skjer mens vi i veldig mange andre sammenhenger fra de samme partiene blir møtt med at det er lokaldemokratiet som skal få bestemme. Forstå logikken her, den som kan. I juni 2015 ble privatskoleloven nok en gang endret, sånn at det som tidligere ble omtalt som privatskoler, nå skal kalles friskoler. I realiteten er skolene det samme som tidligere – private alternativ til den offentlige skolen. En friskole som blir godkjent etter dagens friskolelov, er en skole som tilbyr grunnskole og/eller videregående opplæring på et såkalt særskilt grunnlag. Skoler godkjent etter friskoleloven har også rett til statstilskudd, og skolene får godkjenning for et visst antall elever, som de senere kan søke om å utvide. Med endringene i privatskoleloven ble kommunene og fylkeskommunene gitt en innsigelsesrett når skolene søker om å starte opp eller ønsker å utvide elevtallet. I loven heter det «at godkjenning ikke skal gis dersom godkjenningen får negative konsekvenser for det offentlige skoletilbudet». Kommunene har altså en innsigelsesrett når skoler søker om å starte opp eller om å utvide elevtallet. I mange kommuner og fylkeskommuner har godkjenningen av friskoler skapt store utfordringer for det offentlige skoletilbudet. Jeg og mange politikere i kommunene og fylkeskommunene våre mener derfor at dagens praktisering fra Kunnskapsdepartementets side står i veien for de folkevalgtes mulighet til å gjøre de valgene de mener er best for sine elever. Dette er en reell problemstilling mange steder. I en liten kommune kan godkjenning av en friskole skape store utfordringer for det offentlige skoletilbudet. Selv om en kommune nekter oppstart av en privatskole, ofte med utgangspunkt i kommuneøkonomien, godkjenner altså Kunnskapsdepartementet søknadene uten noen form for betenkeligheter. I mange tilfeller ser vi at Kunnskapsdepartementet også overkjører Utdanningsdirektoratet, som på lik linje med kommunene ikke ønsker disse private skolene. Et av resultatene kan man se i Overhalla, en kommune jeg tror ministeren kjenner godt til, der departementets ja til en privatskole kan bli dyrt for kommunen. Overhalla kommune fikk 4–5 mill. kr mindre å rutte med etter at Montessoriskolen der så dagens lys. Snart starter jobben med å kutte åtte–ni årsverk i tjenestene til innbyggerne. Det er mulig at dette er innenfor lovens rammer, men det er uansett et vedtak som jeg mener er fattet på ideologisk basis. Svaret fra den forrige kunnskapsministeren var at man ønsker valgfrihet i skolen. Men dette gir ikke frihet – det gir ufrihet til en kommune som plutselig ikke har økonomi til å opprettholde en trygg og god fellesskole. Jeg mener det er naivt å tro at framveksten av privatskoler bare er et hyggelig supplement til den offentlige skolen. For hver elevplass som opprettholdes i en privat skole, trekkes det ressurser ut fra den offentlige skolen.