Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-08:
Jeg vil først takke interpellanten for å ta opp et veldig viktig tema. Utviklingen på matvareprisene har gitt grunnlag for stor bekymring, når FNs matvareprogram sier at 800 millioner mennesker ikke har råd eller mulighet til å kjøpe tilstrekkelig med mat. Mye av dette har mange årsaker, helt klart, og mye må gjøres i mange ulike land. Noe kan Norge påvirke direkte. Veldig mye er utenfor vår rekkevidde, og da synes jeg denne debatten skal fokusere på det Norge kan bidra med, istedenfor bare å ønske alle lykke til. Det IMF sier om dette, er at halvparten av økningen i matvareetterspørselen skyldes bruk av biodrivstoff - halvparten. Så kan en også si at tørke og sviktende avlinger påvirker tilbudssiden, helt klart. Men en skal se litt på hva Norge bidrar med når det gjelder biodrivstoff. Representanten Marthinsens innlegg inviterer egentlig også til å diskutere tollbarrierer og norsk landbrukspolitikk, men der sliter Regjeringen nok, så det skal jeg la ligge. Men jeg ser at i klimaforliket har en skrytt av sin ambisiøse målsetting om at 5 pst. av drivstoffomsetningen neste år skal være biodrivstoff. Regjeringen snakket fint om andregenerasjons biodrivstoff. Der er jeg helt enig. Men i klimameldingen sier Regjeringen at andregenerasjons biodrivstoff i utstrakt bruk ligger minst fem til ti år fram i tid - fem til ti år fram i tid. Innblandingskravet derimot skal gjelde allerede fra i år og de neste årene. Dermed kommer en ikke utenom at den politikken som nå føres, betyr at vi skal brenne mat i stor grad. Dette er ikke en kamp for eller mot biodrivstoff som sådan, men det er en kamp for å få gjort det på en bærekraftig måte, og det alle snakker så fint om, andregenerasjons biodrivstoff, er rett og slett ikke tilgjengelig. Derfor synes jeg det er bra at Høyre og spesielt Kristelig Folkeparti gjør den snuoperasjonen som de nå gjør, fordi biodrivstoff var en sentral del av det klimaforliket som ble vedtatt for bare to måneder siden. Advarslene var allerede da klare. Fremskrittspartiet førte dem inn i debatten, både i merknader og i salen. Advarslene var klare for mange andre også, men de ble ignorert, for der og da var klimaspørsmålet det aller viktigste. Vi behandlet en tilsvarende sak i 2007, etter et forslag fra Kristelig Folkeparti og Venstre, om å påtvinge innblanding av biodrivstoff så fort som mulig. De samme advarslene kom fra Fremskrittspartiet. Så temaet som sådant er ikke nytt. Det er blitt gjort beregninger over hva denne innblandingen av biodrivstoff i Norge vil bety. Bjart Holtsmark fra SSB sier at det tilsvarer mat som kunne brødfødd 2,8 millioner mennesker i ett år. Det er det som 5 pst. innblanding av biodrivstoff betyr i Norge. Noen unnskylder seg med at biodrivstoff globalt betyr bare 1 pst. av jordbruksarealet. Det burde jo ikke berolige. Når en så liten andel biodrivstoff legger beslag på areal, men gir så store prisendringer, må en bare med bekymring sitte og lure på hva det vil gi i utslag på prisnivået når landene begynner å innføre omsetningsplikt på biodrivstoff. En vet at det er knapphet på mat. Da skal det ikke veldig mange marginale endringer til før en får enorme prisutslag. Det er nettopp det vi ser nå. Der kan vi bidra med noe. Interpellanten viste selv til at USA vil bruke 20 pst. av sin maisproduksjon til biodrivstoff. USA står for 70 pst. av verdenshandelen med mais. En kan skjønne at det vil påvirke prisnivået. Mange politiske ledere rundt om i verden revurderer nå satsingen på biodrivstoff. Gordon Brown er et eksempel, Danmarks klimaminister - ja, sågar i EU går debatten grundig. Det er verdt å merke seg at FNs matvareprogram anbefaler og nærmest bønnfaller om en femårs pause i satsingen på biodrivstoff. Jeg merker meg også at de aller fleste miljøvernorganisasjonene i Norge har snudd i dette spørsmålet og ber oss om å tenke gjennom dette, kanskje med unntak av ZERO, som SV bruker som sin hoffrådgiver, som sier i et oppslag i dagens Dagbladet at det er oljeselskapene som har skyld i det som nå skjer. Jeg synes en skal unngå en slik avsporing av debatten, men det er gjerne litt typisk for dogmatiske sosialister å skylde på ytre fiender framfor å se feil i egen politikk. Jeg skulle ønske at vi kunne frafalle det kortsiktige kravet om innblanding av biodrivstoff inntil videre. La oss heller bruke pengene på å framskynde andre teknologier. La oss få på plass sertifiseringsordninger, ikke bare for Norge, for hvis vi kjøper sertifisert, vil det biodrivstoffet som ikke er sertifisert, selges andre steder. La oss utvikle samarbeidsprosjekt med andre land, spesielt i Afrika, om å dyrke jatrophaplanten og bruke norsk biomembran for å få produsert biodrivstoff der matvareproduksjon ikke er mulig. Jeg utfordrer miljøministeren til å si hvordan han skal møte det kortsiktige innblandingskravet, når han selv sier at andregenerasjonsteknologien ikke er tilgjengelig for å produsere det biodrivstoffet. Den debatten har miljøministeren ennå ikke vært villig til å ta.