trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-05-12:
En revisjon er en undersøkelse i ettertid. Vi har for mange av de temaene som ble tatt opp i den amerikanske riksrevisjonens rapport, vist til at kampflyprogrammet har tatt grep. De har tidligere identifisert svakhetene og har tatt grep for å rette på de tingene. Så er det slik at dette var en revisjon av vårt kampflyprogram, vår implementering av F-35 i Norge, en grundig revisjon, der vi også på mange områder var enige med Riksrevisjonen i det som var avdekket, og tar grep for å bygge et bedre forsvar. Så kan det godt hende at det er punkt i den amerikanske riksrevisjonen som vi har gradert i vår rapport, men det er helheten i dokumentsamlingen og i det antallet revisjoner som Riksrevisjonen har gjort for det norske forsvar, som gjør at vi har sett det nødvendig å ha det nivået på begrensning som vi har.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-05-12:
Det er ikke Riksrevisjonen som avgjør om dette er opplysninger som er sensitive, som bør begrenses – det er informasjonseier, som er Forsvarsdepartementet. Jeg er veldig glad for at det var mulig å rigge en god prosess for å få en debatt rundt Riksrevisjonens rapport. Jeg er veldig glad for at vi i Stortinget kan ha en lukket høring, kan ha en lukket debatt, om tema som ved å åpne det helt kan stille oss sårbare nasjonalt og sikkerhetsmessig. Jeg mener at vi i denne prosessen har vist at vi tar både innbyggernes og landets sikkerhet på alvor når vi evner å ta på alvor de advarslene som kommer fra bl.a. forsvarssjefen, og det helhetsbildet vi beskriver om hvordan sårbarheten kan være. Det er fullt mulig å finne ut at en mutter var dårlig i en amerikansk rapport, men det er helheten i de revisjonene vi har gjort, som gjør at vi legger lokk på saken og sier at av hensyn til nasjonens sikkerhet er det best at dette behandles Begrenset.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-05-12:
Jeg svarte på det. Jeg sa at det kan godt hende det er fragmenter i den norske Riksrevisjonens rapport som også treffer det den amerikanske riksrevisjonen har sett på, men av hensyn til nasjonens sikkerhet har vi valgt å begrense denne informasjonen. Det bør ikke være ukjent – heller ikke for representanter fra Rødt – at vi opererer med hemmelighold i Norge, av hensyn til nasjonens sikkerhet. Vi opererer med sikkerhetsklassifiseringer, og vi opererer med begrensninger på dokumenter, og konfidensialitet. Jeg vil si at jeg er veldig glad for at vi i Stortinget kunne ha en så bra prosess, som gjorde det mulig å ha en grundig gjennomgang av Riksrevisjonens rapport. Da har Stortinget fått den informasjonen de hadde behov for, for å behandle denne rapporten. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har fått gjort sin kontroll av en viktig rapport. Jeg er helt enig med representanten i at dette er et stort og kostbart innkjøpsprosjekt, og det er viktig at vi følger det i de rette organene vi har.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Som statsråden sa: Vi kunne snakket om mange ytelser. Jeg har lyst til å ta opp tråden igjen fra innlegget mitt i stad. Vi bruker penger som aldri før i disse koronatider, og det har vært riktig. Men et tankekors er hvor mye vi bruker på bedrifter kontra det vi bruker på arbeidstakere. Til dels er det to sider av samme sak – det ser jeg – men ikke helt. Det nærmer seg nå ferietid. Hva har statsråden gjort for å sikre at bedrifter som får støtte fra kompensasjonsordningen til dekning av nødvendige utgifter, faktisk setter av nødvendige midler til å utbetale feriepenger til de ansatte?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Jeg takker for svaret, og det er bra at statsråden vil ta dette opp med partene. En kunne kanskje stilt noe større betingelser til de pengene som utbetales nå gjennom kompensasjonsordningen, men det er jo mulig at det skyldes at Høyre egentlig ikke er så veldig opptatt av feriepenger til arbeidsledige. For som jeg nevnte: I 2015 tok jo høyreregjeringa feriepengene fra de arbeidsledige. Det betyr at det spøker for hele eller deler av feriepengene til neste år for dem som på grunn av korona har vært eller er permittert i år. Jeg lurer på om statsråden har noen planer om å sørge for at denne urettferdigheten blir rettet opp i den langsiktige planen for å gjenreise økonomien vår.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Jeg takker for et oppklarende svar. Ja, det var to helt forskjellige spørsmål. Det var derfor det var formulert som spørsmål 1 og spørsmål 2, og nå kommer jeg med spørsmål 3: Da konkluderer jeg med – men jeg spør for sikkerhets skyld – at statsråden faktisk er enig med sin forgjenger, Fremskrittspartiets Robert Eriksson, i at det både er rett og rimelig at arbeidsledige ikke skal ha rett på feriepenger på samme måte som yrkesaktive.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Selv om saken har tatt en litt overraskende vending, er det i og for seg interessant å vite hva statsråden mener om selve saken. Han sier i sitt svarbrev til komiteen at regjeringen vil utrede om et Nav-ombud er et egnet tiltak for å styrke brukernes rettssikkerhet. Betyr det at statsråden egentlig ikke er helt overbevist om at det er fornuftig å opprette et slikt Nav-ombud?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Jeg takker for svaret. Noen ganger er det mer interessant enn ellers å lese mellom linjene i det som blir sagt. Nå sa jo statsråden selv at det ikke blir noe av at regjeringa kommer tilbake med en samlet vurdering. Statsråden sa seg faktisk enig i at det som nå har skjedd, ved at flertallspartiene løfter saken ut av regjeringas hender og inn i Stortinget, er en svært uvanlig framgangsmåte. Man blir jo litt nysgjerrig på hvorfor ting skjer på den måten, og jeg lurer på om statsråden kan eller vil svare på hvorfor det i denne saken åpenbart er en konflikt mellom statsråden og regjeringspartiene i Stortinget, og hva denne konflikten egentlig består i.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Takk for svaret. Jeg er vel ikke helt enig i at spørsmålet var veldig oppkonstruert. Jeg synes det fulgte på en måte som var en logisk konsekvens av det som har skjedd i saken. Nå hadde jeg egentlig tenkt å spørre om statsråden hadde noen formening om hva som ville vært den beste måten å organisere et ombud på, enten etter modell av pasient- og brukerombudet eller under Stortingets ombudsmann for forvaltningen, men nå kom statsråden meg i forkjøpet og sa at Sivilombudsmannen er et egnet sted. Da lurer jeg på: Ser ikke statsråden noen betenkeligheter med at Sivilombudsmannen faktisk da kan risikere å måtte behandle klager som kommer inn i saker som Sivilombudsmannen tidligere har vært inne og gitt råd i?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-12:
Saksordføreren, Heidi Nordby Lunde, kommenterte arbeidsavklaringspenger, eller AAP-ordningen, som et rullebånd ut av arbeidslivet. Det er rimelig respektløst, må jeg si. Men først og fremst er det kritikk av det statlige Nav. Arbeidsavklaringsordningen gjelder for syke personer, den angår over 100 000 mennesker, og det er mennesker som det er viktig å få avklart om har arbeidsevne, eller om de har rett på andre ytelser. Statsråden sa at det er viktig at en ikke går for lenge på Nav-ordninger, og det er jeg helt enig i. Arbeidsavklaringspenger er en ordning hvor det er for sen og for dårlig avklaring for mange folk som får en vanskeligere livssituasjon i forholdet til Nav. Mitt spørsmål er: Er statsråden enig i at Navs arbeid når det gjelder arbeidsavklaringspenger, er for dårlig, og hva gjøres for å følge opp f.eks. kvalitetshevingen som ble lovet da man gikk fra fire til tre år i arbeidsavklaringsperiode?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-12:
Det burde være unødvendig å be om et Nav-ombud, for vi kan jo ikke ha ombud for all offentlig forvaltning, det ville gå over alle grenser. Men kravet om et Nav-ombud vokser fordi Nav fungerer dårlig. Det er veldig mange som er misfornøyd. Og vi vet at for å få bedre drift, for å få bedre kvalitet, må det være samsvar mellom myndighet og ansvar. Det er en enstemmig komité som i forbindelse med Innst. 197 S for 2019–2020, jf. Prop. 52 S for 2019–2020, sier at en ønsker å gi Navs fagfolk i førstelinja i kommuner og bydeler tilbake myndigheten til å avgjøre alle midlertidige Nav-ytelser. Mitt spørsmål er: Når og hvordan vil statsråden gjennomføre dette?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-12:
Sidan regjeringsskiftet i 2013 har Velferds-Noreg vorte ganske annleis. Mange ordningar er gjorde radikalt om på eller tekne vekk, noko som i det store og heile spelar ei stor rolle for veldig mange enkeltpersonar, ofte enkeltpersonar som er i den nedre delen på inntektsskalaen. Det å gjera livet vanskelegare for folk som har det vanskeleg frå før, har aldri vore politikken til SV. Men på dette området er det samla sett mange forskjellige syn i komiteen på dei enkelte forslaga – frå dei forskjellige representantane. No, etter sju år med Høgre i statsministerposten og den fjerde varianten av høgreregjering, vil me i SV gje dagens regjeringskonstellasjon ein sjanse til å retta opp igjen nokre av dei kutta som har vorte gjennomførde dei siste åra. Dette har diverre ikkje nådd fram, det ser ikkje ut som om nokon av dei kutta som er lista opp i denne saka, har vore Framstegspartiet sine kjepphestar i regjering. Det ser derimot ut til at Venstre, Kristeleg Folkeparti og Høgre står like støtt på denne totalt sett kraftige slankinga av velferdsstaten, sjølv om det ikkje alltid har vore mitt inntrykk når eg har høyrt Kristeleg Folkeparti omtala f.eks. brillestøtte til barn. Eg hadde eit lite håp om at det no skulle vera mogleg å få gjort om nokre av dei kutta som er lista opp i denne saka, f.eks. stønad til einslege forsørgjarar eller barnetillegg til uføre. Så det er synd. Eg vil òg bruka anledninga til å seia at velferd og offentlege ytingar til enkeltpersonar er svært gode verktøy, kanskje dei beste me har, for å hindra auka forskjellar, for å halda eit godt tillitsnivå i befolkninga og for å halda eit høgt utdanningsnivå og høg deltaking i arbeidslivet. Kutta som me snakkar om i dag, er ikkje berre småplukk, det er viktige kroner for folk som har lite. Det kan mange gonger avgjera om dei har råd til ny vinterdress til poden i staden for å måtta bruka ein litt for liten vinterdress ein sesong til. Det er viktig at me ser velferdsytingane i samanheng, kva dette har å seia i det praktiske dagleglivet for folk, og kva livssituasjon som gjer det enklare å delta i arbeidslivet med den evna ein har – dersom det er mogleg. Og her er det éin ting som eg ofte får ein følelse av at ikkje vert teken med i vurderinga av livssituasjonen til folk, og det er nettopp korleis sjukdom i samanheng med fattigdom forsterkar kvarandre og ofte kan gjera situasjonen betydeleg mykje verre enn han hadde trengt å vera. Til slutt vil eg påpeika noko som representanten frå Framstegspartiet sa for eit par innlegg sidan, om at Framstegspartiet var det einaste partiet som stod imot pensjonsreforma då ho for nokre år sidan, før SV gjekk inn i regjering, vart forhandla fram. Det stemmer ikkje, SV stemte òg imot pensjonsreforma, men me måtte gå med på ho som eit kompromiss då me gjekk inn i regjering, akkurat som Framstegspartiet måtte då dei gjekk inn i regjering. Eg vil gjerne ta opp dei forslaga SV står bak.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-12:
Som ei oppfølging av den førre replikanten: Inntrykket mitt er at det framleis ikkje er heilt eintydig i Nav at forlenginga av arbeidsavklaringspengane gjeld alle. Oppmodinga mi til statsråden er at han rett og slett må gje ein marsjordre som er veldig tydeleg, for det er framleis noko knirking som ikkje skulle vore der viss ein ser på det skriftlege svaret frå statsråden til meg for eit par veker sidan. Så til spørsmålet mitt. I revidert nasjonalbudsjett, som kom i dag, ser me at brillestøtte til barn no vil kosta endå mindre enn det som tidlegare var anslått då endringa i ordninga vart innført. Kan statsråden i dag stå her og garantera det som vart lova: at ingen barn får dårlegare kvalitet på synskorrigeringa enn det som augelegen meiner trengst, og til den tida som er anbefalt?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-12:
Eg vil òg begynna med å takka forslagsstillarane for eit godt representantforslag. Nav-ombod er noko me i SV lenge har sett behov for. Me har fleire gonger føreslege å oppretta Nav-ombod, òg i budsjettsamanheng. Eg må seia at det er verdt å leggja merke til at regjeringa no går inn for dette, og at det fyrst skjer når dei ser at opposisjonen i realiteten har fleirtal på Stortinget. Me skal framleis venta og sjå kva regjeringa vil gjera etter at Harberg-utvalet har gjort sine vurderingar, men alt i alt er det viktigaste at me kjem vidare i denne saka. I merknadene til denne saka går det fram at det er ein viss forskjell mellom partia i korleis ein ser føre seg eit Nav-ombod organisert. SV sitt primære standpunkt her er at ombodet bør etablerast etter same modell som pasient- og brukarombodet. Når det er sagt, vil eit ombod uansett måtta ha si rolle, og for å kunna vareta ho best mogeleg, må det vera eit uavhengig ombod. Nav er ein stor og viktig aktør i mange folk sitt liv. Nokre av dei som Nav skal vareta, har relativt store utfordringar, og då kan det vera utfordrande for både enkeltpersonar og dei tilsette i Nav å skulla halda seg til eit svært rigid og tungrodd system. Dei siste åra har me sett mange større utfordringar i Nav-systemet, både den veldig store saka om EØS som førte til at folk vart feilaktig dømde og fengsla, dei nye konfliktfylte reglane rundt ordninga med arbeidsavklaringspengar, men òg mange einskilde saker der det har vore eit stort konfliktnivå, og der det etter mi meining har vore ein David mot Goliat-tendens i saksgangen til enkeltpersonar. Det er med bakgrunn i alle desse tilfella me lenge har kjempa for å få på plass eit Nav-ombod. Eit Nav-ombod vil derimot ikkje kunna føra til eit perfekt fungerande Nav. Der må det nok andre ting til. Eit Nav-ombod vil måtta halda seg til dei reglane og den politikken som til kvar tid gjeld, og det vil vera grenser for kor mykje kritikk av den gjeldande politikken dette ombodet kan koma med. For eit betre fungerande Nav på generelt grunnlag meiner SV at det må mange fleire saksbehandlarar til for å kunna ha meir ressursar til å hjelpa enkeltpersonar som har store utfordringar, eller som står langt unna arbeidsmarknaden, og det må vera større rom for avgjerder tekne i fyrstelinja. Eg tek opp forslaget frå SV.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-12:
Det som er enden på denne visa her i dag, er ei meir positiv haldning frå regjeringa til eit Nav-ombod enn det som har vore tidlegare. Då lurer eg på: Kva er årsaka til denne endringa? Er det EØS og trygdeskandalen? Er det påtrykket frå svært alvorlege konsekvensar av enkeltvedtak i samband med arbeidsavklaringsordninga? Eller er det enkelt og greitt eit anna fleirtal i Stortinget som gjer at endringane skjer no?
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2020-05-12:
Takk til saksordføraren, takk for godt arbeid i komiteen, og takk til statsråden, som har svara på alle ti spørsmåla på ein klargjerande måte. Noreg er og skal vera eit velferdssamfunn, men velferdssamfunnet vårt er meir enn berre staten, sjølv om det ofte er det offentlege det er fokusert på, slik vi ser det i dette Dokument 8-framlegget. Dilemmaet til velferdspolitikken er å sørgja for eit sosialt sikkerheitsnett som tek vare på dei som av ulike grunnar i kortare eller lengre tidsrom ikkje kan delta i arbeidslivet, samstundes som vi er avhengige av at flest mogleg faktisk deltek i arbeidslivet for å kunna sørgja for nettopp dette sikkerheitsnettet. Kristeleg Folkeparti er samd med Senterpartiet, som refererte til at velferdsstaten skal vera mykje for dei som treng det mest, men han skal ikkje vera alt for alle. Dette kan opplevast krevjande for mange, og det har vi i Kristeleg Folkeparti den største forståinga for, men vi kjem ikkje ifrå at det er naudsynt å gjera prioriteringar for å få mest mogleg ut av dei offentlege ressursane. Representantforslaget inneheld saker som har vore handsama tidlegare, og som har kome som følgje av at det har vore gjort politiske prioriteringar og tilpassingar over tid. Det har gjort at nokon har fått mindre, medan andre har fått meir. Endringar i velferdsytingar er noko ein regulerer i statsbudsjettet, regjeringa har ei fortløpande oversikt over korleis endringane slår ut både dei som aukar, og dei som vert reduserte. Eg er overtydd om at regjeringa også i år kjem til å gjera ein grundig jobb med dette opp mot budsjettet for 2021. Eg går difor ikkje inn på sakene her, slik dei var nummererte, men Kristeleg Folkeparti kjem til å røysta for fleirtalsframlegget frå Høgre, Framstegspartiet og oss sjølve.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2020-05-12:
Takk til saksordføraren, takk til komiteen og takk til alle som deltok på høyringa. Ho var veldig opplysande. Som saka viser, er vi i komiteen i hovudsak samde om eit Nav-ombod. Vi er usamde om innretninga på ombodsfunksjonen og kvar han skal plasserast. Det kom fram i høyringa at møte med arbeids- og velferdsforvaltinga kan vera veldig krevjande og opplevast slik av mange, når det gjeld både den juridiske terminologien og språket, som kan opplevast vanskeleg. Det er difor av stor betyding at rettleiinga og kommunikasjonen vert formidla på ein god og forståeleg måte. Feil i sakshandsaminga kan få store konsekvensar for dei som vert ramma. Sjølv om det allereie vert arbeidd målretta for å forbetra rutinar og sakshandsaming, kan ei ombodsordning for dette området både ta vare på brukarane og bidra til nødvendige forbetringar. Kristeleg Folkeparti meiner difor det er bra at det kjem på plass ei ordning med Nav-ombod. Det er viktig at det vert ei reell styrking av rettssikkerheita til brukaren og ikkje ei ytterlegare byråkratiserande ordning som vert opplevd som ein ny flaskehals. Det må difor leggjast vekt på i utforminga av ordninga korleis ombodsfunksjonen skal arbeida i samspel med eksisterande ombods- , tilsyns- og klageordningar og det regelverket som ligg til grunn. Dagens lovverk legg allereie opp til ei god rettleiing frå forvaltinga si side og fleire klagemoglegheiter. Utfordringa er difor å handheva dei rettane brukarane har, på ein god og kvalifisert måte. Det er difor viktig at det vert lagt vekt på at Nav-ombodet skal vera ubyråkratisk, brukarvennleg, fagleg uavhengig og upartisk. Ombodet skal vera ein garanti for rettstryggleik og kontrollera at brukarane får riktige tenester til riktig tid. Nav-ombodet skal ikkje overta saks- eller klagehandsaminga på vegner av Nav eller Trygderetten, heller ikkje overta rettleiingsplikta eller andre plikter etter forvaltingslova som kviler på Nav og Trygderetten. Ombodet må kunna handsama saker frå både Nav og Trygderetten, uttala seg om avgjerder frå desse forvaltingsorgana og samstundes ha tilstrekkeleg kompetanse og kapasitet til å kunna føra ein reell kontroll med arbeids- og velferdsforvaltinga. Ein naturleg konsekvens av dette er at Nav-ombodet best vil fungera som ei ordning under Stortingets ombodsmann for forvaltinga, altså Sivilombodsmannen, og vi i Kristeleg Folkeparti ser fram til at ordninga kjem i gang. Heilt til slutt takkar eg Framstegspartiet, som har fremja saka.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Feriepenger er lovpålagt – det er det første. Det er en fordring som hver enkelt arbeidstaker har på sin bedrift. Med andre ord er det bare greit å understreke klart og tydelig: Det er ikke valgfritt for bedriften å betale ut feriepenger, og det er heller ikke valgfritt for bedriften å synliggjøre i regnskapet at man har satt av penger til det. I en helt ekstrem situasjon som nå har det vært fremme i mediene – jeg antar det er det representanten viser til – at i en spørreundersøkelse fra NHO var det 10–11 pst., uten at vi vet noe mer om det, som sier at de er usikre på om de kunne betale feriepenger. Det går et brev fra Arbeids- og sosialdepartementet til partene om dette i dag. Men det er sånn at vi har ordninger i dag for at den ansatte skal kunne kreve feriepengene sine, fordi det er en fordring, det er noe bedriften skylder dem. I verste fall, hvis bedriften ikke er i stand til å betale utgiftene sine selv etter å ha fått støtteordninger, vil bedriften ikke kunne fortsette å eksistere, altså gå konkurs.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Det er jo to helt forskjellige spørsmål. Ett spørsmål er hvilke feriepengeordninger man har for dem som er ledige. Et helt annet spørsmål er – som var det første spørsmålet – hvilke feriepengeordninger man har for dem som er ansatt i en virksomhet i Norge. De som er ansatt i en virksomhet, har rett på feriepenger. Det er det ingen regjering – i hvert fall ikke denne – som har forsøkt å gjøre noe med. Vi har ingen planer om å foreslå noen endringer i feriepengeregelverket for ledige eller de på dagpenger. Den endringen ble gjort i 2015, og vi står for den.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Robert Eriksson har sagt mye. Han får si det på sin måte, og jeg får si det på min måte og med mine ord, og det er at denne endringen ble gjennomført i 2015. Hvis Arbeiderpartiet går til valg på å garantere at vi skal gjeninnføre dette, er det selvfølgelig helt rettferdig og rimelig. Det må de gjerne love og garantere alle ved valget. Det hadde vært interessant å høre om de vil gjøre det. Men det er ingen planer fra regjeringen om å gå tilbake på det som var endringen i 2015. Og så får daværende statsråd beskrive det på sin måte. Takk for ryddig oppstilling av spørsmålene!
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Først er det viktig å si at akkurat nå er det en unntakssituasjon også i Nav. Det betyr at de som er på arbeidsavklaringspenger nå, har fått forlenget sin stønad, nettopp av den grunn at Nav, akkurat nå, ikke har kapasitet til å drive oppfølging på den måten de skal. Regjeringen har styrket Navs budsjetter til oppfølging av denne gruppen konkret – 119 mill. kr, hvis jeg ikke husker feil. Og igjen vil jeg gjerne velge mine egne ord, og da vil jeg kanskje ikke si «for dårlig», men fordi oppfølgingen måtte bli bedre. Vi kommer til å følge opp Navs oppfølging, for å si det på den måten. Det er en klar forventning at når Nav får større ressurser, og Nav er også veldig opptatt av dette selv, skal oppfølgingen bli tettere og bedre. Det har vært gjennomført flere større endringer i arbeidsavklaringsordningen. Det er for øvrig ikke sånn at alle på arbeidsavklaringspenger – selv om mange har helseproblemer – automatisk er så syke at de skal ha uføretrygd, men vi kommer til å følge med på hvordan de endringene fungerer.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Jeg kan stå her og si det som også forrige statsråd sa, og som var klart og tydelig også i statsbudsjettet: Det kommer nå en ny beregning av kostnader – det er for øvrig ikke uvanlig, det er en av grunnene til at vi har et revidert budsjett. Vi får nå en ordning som er klarere, mer målrettet, og som for øvrig også har bedre kostnadskontroll. Det er viktig, for, som flere har sagt, er vi nødt til å prioritere med fellesskapets penger, særlig når det gjelder arbeids- og sosialbudsjettet, hvor vi må prioritere dem som trenger det mest. Samtidig har vi også ryddet opp for å gjøre ordningene mer forståelige og klarere knyttet til medisinske diagnoser. Men det er ingen endringer i dette sammenlignet med det som ble lagt frem tidligere – eller retningslinjene har jo kommet, men det er ingen endringer i det bildet som ble lagt frem i budsjettet som ble vedtatt i fjor.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Det betyr at statsråden, altså jeg, som alle andre – i hvert fall de aller fleste – statsråder, er forpliktet av en regjeringsplattform, og der står det at man skal utrede Nav-ombud. Samtidig er det sånn at vi består av partier, og de har funnet sammen med Fremskrittspartiet om et flertallsforslag som gjør at det nå blir et Nav-ombud.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Det er veldig enkelt å svare på. Det er ikke noen konflikt mellom meg og regjeringspartiene. Det er i og for seg det som skjer utenfor denne sal, men på helt vanlig måte har vi fraksjonsmøter, og når vi leverer saker til Stortinget eller det kommer et Dokument 8-forslag, forhandler regjeringspartiene med forskjellige partier. Det er ikke så lenge siden Fremskrittspartiet gikk ut, det er bare et par måneder siden, så det er det partiet som står oss nærmest, og som vi naturlig søker til i de alle fleste saker. Det er også naturlig at når stortingspartiene og regjeringspartiene har blitt enig med Fremskrittspartiet om at man vil legge det til Sivilombudsmannen – som, hvis en spør meg helt personlig, jeg tror kan være en ganske god idé, rett og slett – så er det litt rart å be regjeringen komme tilbake med en utredning av hvordan det skal legges til et organ som ligger under Stortinget. Så det er egentlig helt logisk. Jeg skjønner at representanten spør, men det er et ganske oppkonstruert spørsmål.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Også her er det problemstillinger som må avklares og diskuteres. Representanten antydet egentlig at hun ville vite hva jeg personlig mente. Jeg må innrømme at jeg har hatt et veldig agnostisk, pragmatisk og åpent forhold til hva som er den beste modellen for et Nav-ombud. Det er fordeler og ulemper med forskjellige modeller. Fordelen med Sivilombudsmannen – og så vidt jeg forstår har det også vært kontakt med Sivilombudsmannen – er at det er et organ som er helt uavhengig vis-a-vis forvaltningen. Det er et organ som har kompetanse på Nav-saker fra før. Det er litt uvanlig, men slett ikke problematisk på noen som helst måte at Stortinget selv, eller en komité i Stortinget, skal utrede fordi det er Stortingets eget organ. Jeg antar at de også da vil se på de eventuelle problematiske sidene ved det. Men som sagt er ikke dette en bestilling til regjeringen, som er vanlig, dette er en bestilling som Stortinget gjør til seg selv.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Først må jeg nesten stille spørsmål tilbake om vi ser på de samme merknadene, for jeg tror representanten viser til Innst. 234 L for 2019–2020, og også da Prop. 72 L for 2019–2020. Jeg ser for det første ikke noe vedtak fra Stortinget og heller ikke noe i Stortinget som sier at man skal rokke ved det som har vært klart siden Nav-reformen, nemlig en arbeidsdeling mellom Nav-kontor og Navs forvaltningsenheter. Det vil jeg også mene er en veldig dårlig idé. – Så er det etablert. Spørsmål nummer to: Er det en god idé at lokale Nav-kontor har fullmakter, kan være kreative, kan bestemme og ha myndighet til f.eks. å følge opp dem som faller utenfor arbeidslivet? Ja, det er en god idé, og det skisserte også regjeringen i Meld. St. 33 for 2015–2016, Nav i en ny tid. Men det er to forskjellige ting.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-05-12:
Det må rett og slett historikerne gå inn og se på. Men jeg nevnte tidligere i dag at jeg satt i arbeids- og sosialkomiteen fra 2009 til 2013. Da var det et annet flertall i denne salen. Da var det diskusjoner om Nav-ombud. Så det er ikke sånn at diskusjonen om Nav-ombud plutselig dukket opp i går, eller plutselig dukket opp i 2013, da Solberg-regjeringen kom inn. Den har vært der lenge. Så de som har lyst, kan gå inn og nøste opp i alle trådene om hvorfor det ikke ble noe Nav-ombud fra 2009 til 2013, eller før det, da vi hadde den store Nav-reformen, hvor det i høyeste grad var mye folk var misfornøyd med. Men nå har det vel også, som jeg sa i mitt innlegg, blitt aktualisert med EØS-saken. Og så er det vel så enkelt som at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har tatt ansvar og nå gjennomfører politikk. Vi har sagt at vi som mindretallsregjering skal være åpne for å finne gode løsninger i Stortinget. Det har regjeringspartiene og Fremskrittspartiet her gjort og gjennomført noe som ikke tidligere flertall har klart å gjennomføre.
Bjørnar Laabak (Fremskrittspartiet), 2020-05-12:
Dette er en av de første sakene jeg har fått gleden av å være med i komiteen og behandle helt frem. Jeg må først si at jeg er imponert over nivået. Jeg synes det er kjempehyggelig å være sammen med så flinke mennesker. Det er ikke alltid man er det i kommunene, der jeg stort sett driver politikk. Jeg synes også disse ti forslagene i representantforslaget er veldig interessante, og jeg syntes det var veldig fint. Jeg vil berømme statsråden for svarbrevet, som er særdeles informativt, og jeg opplever å være oppdatert på hva som faktisk gjelder. Jeg skal ikke lese opp de punktene som statsråden selv gikk igjennom, om de ytelsene som faktisk er innført og forbedret de siste årene, men jeg har lyst til å si noe om AAP, og så har jeg lyst til å si noe om bostøtteordningen. Vi bor alle sammen i en kommune. Vi lever livet vårt i kommunene rundt i hele landet, og når det gjelder AAP-ordningen, kjenner vi sikkert alle noen som er innenfor den ordningen. Jeg tenker at det som har vært det viktigste med å redusere fra fire til tre år, har blitt fremstilt som at det er en dårligere utgave av AAP-ordningen, men det er jo snarere tvert imot. Det er slik at for den enkelte som trenger arbeidsavklaring, skal Nav jobbe raskere og bedre og strukturert for at de faktisk kommer i arbeid, utdanning eller får annen ytelse i etterkant, eller går over og får innvilget sin uførestønad. Det er veldig viktig å holde tunga rett i munnen, for dette er ikke en varig ytelse, det er rett og slett en avklaring av hva som er til det beste for hele samfunnet og for den enkelte. Så til bostøtten: Den er jo endret de siste årene. Man har fått en innretning som gjør at den fanger opp og treffer de store barnefamiliene mer enn tidligere, da man kunne få bostøtte hvis man var uføretrygdet, ung ufør e.l. Jeg husker tilbake til begynnelsen av 2000-tallet, da kommunene gikk inn og beregnet gjengs leie på utleieboliger, fordi det de økte leiene med, ble dekket av bostøtten. Sånn er det ikke lenger. Det er viktig å si når det gjelder dem som leier bolig, at kommunene har kanskje stor mangel på boligsosiale planer, men det finnes tilskuddsordninger, det finnes husbankordninger, og det finnes låneordninger som kommunen tar på vegne av folk som ikke kan skaffe penger selv. Kommunen kan også ha en kommunal bostøtteordning.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Denne saken handler om forslag fra regjeringa om endringer i pasientskadeloven, som gir Helse- og omsorgsdepartementet lovhjemmel til å fastsette en egen forskrift om utmåling av menerstatning ved pasientskader. Hjemmelen omfatter også forskrifter som på enkelte punkt fraviker reglene om menerstatning i skadeerstatningsloven. Videre omhandler saken forslag om at Norsk pasientskadeerstatnings vedtak om tilskuddsplikt for private helsetjenester blir tvangsgrunnlag for utlegg. Det siste stiller en samlet komité seg bak. Den første delen av regjeringas forslag sier Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV nei til. Vi hadde håpet å få flertall for å sende dette tilbake til regjeringa, slik at vi først kunne fått en bred gjennomgang av hele pasientskadeordningen, dens lovverk og praksis. I stedet velger regjeringspartiene full kollisjonskurs med pasient- og brukerorganisasjonene. Vi, de tre rød-grønne partiene, mener det er uheldig at det er slik åpenbar uenighet mellom høringsinstansene og departementet om hvorvidt en ny forskrift vil innskrenke rettighetene til menerstatning ved pasientskade. Ja, komiteens høring viste unison motstand. For eksempel mener Kreftforeningen at endringene representerer en betydelig svekkelse av pasientenes rettigheter. Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon, FFO, er klart imot. Personskadeforbundet mener det er uheldig og uhensiktsmessig med en egen forskrift og en egen medisinsk invaliditetstabell for menerstatning i pasientskadesaker. Det er også flere tunge argumenter for at Stortinget ikke skal vedta dette. Da vi ikke får flertall for å sende saken tilbake, ber vi om at voteringen legges opp slik at vi kan stemme mot denne delen av innstillingen. Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon, FFO, kaller det flertallet i denne sal nå gjør – altså regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet – for et vesentlig tilbakeslag for pasientskadeordningen. Jeg frykter at FFO har rett.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Kreftforeningen mener at utmåling av menerstatning må skje etter de samme reglene som i erstatningsretten for øvrig – jeg hørte også hva statsråden sa – og ser ikke at det er hensyn som endrer på dette grunnleggende prinsippet. Kreftforeningen hevder – og dette er mitt hovedpoeng – at de foreslåtte endringene representerer en betydelig svekkelse av pasientenes rettigheter. Mitt spørsmål til statsråden er: Bekymrer det statsråden at Kreftforeningen så til de grader ser annerledes på dette, eller mener han at Kreftforeningen rett og slett tar skikkelig feil?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
I innstillinga framgår det at flertallet ber sin egen statsråd – rettere sagt «regjeringen» – om å følge med på om forskriften har «utilsiktede konsekvenser». Utilsiktede konsekvenser handler jo om rettferdighet, utbetalinger og om folks liv. Er saken i utgangspunktet godt nok belyst og utredet?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Dette er mitt siste spørsmål, og det blir litt variasjon over samme tema. Det gjorde inntrykk i høringen å høre disse organisasjonene som var så veldig tydelig imot. En organisasjon som heter Sammen for et bedre NPE – altså pasientskadeerstatningen, som statsråden er godt kjent med – har ca. 800 medlemmer med mangeårig erfaring fra pasientskadesystem og helsevesen. De mener at lovprosessen burde bli satt på vent til en grundig og objektiv konsekvensutredning er gjennomført. For siste gang: Hvorfor har statsråden det så veldig travelt og velger denne konfliktlinjen med disse organisasjonene?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Mye har skjedd, og skjer, med de prehospitale tjenester. Mulighetene er mange og store, om vi satser. Vi forbinder jo ordet «innovasjon» aller mest med næringsutvikling, men ordet hører definitivt også med når vi prater om ambulansetjenesten. Den faglige utviklingen er imponerende i denne svært viktige delen av helsevesenet. Dagens pasienter får avansert behandling før de ankommer sjukehuset. Vi har i dag prehospitale behandlingsopplegg for akutte sjukdommer og skader som før bare kunne gis på sjukehus, som ved symptomer på akutt hjerteinfarkt og hjerneslag. Moderne teknologi kan også fungere veldig fint i forbindelse med å få oversikt på ulykkesplasser. Situasjonen i de prehospitale tjenestene spriker. På den ene siden er det en svært positiv, innovativ utvikling, som jeg sa, men på den andre siden er det all mulig grunn til bekymring. Vi ser at ambulansetjenesten har vært for dårlig prioritert, og flere helseforetak planlegger eller har gjort kutt i ambulansetilbudet. Oppdragsmengden bare øker – vi blir jo stadig flere mennesker her i landet – mens ambulansene blir færre. De siste 15 årene har oppdragsmengden økt med 46 pst. Det er synd at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet ikke har prioritert de prehospitale tjenestene høyere. Ikke minst er det grunn til å se spesielt på situasjonen i Distrikts-Norge. For noen uker siden var en kommunelege i Gudbrandsdalen ute og uttrykte veldig bekymring for utviklingen. Regjeringa er nødt til å komme tilbake til Stortinget med forskriftsfestet responstid på blålystjenestene, som fastsetter hvilke responstider som skal gjelde, og hvilke krav som skal settes til utstyr og faglig kompetanse i tjenestene, slik vi fra de rød-grønne partiene har foreslått i innstillinga. Det er for store variasjoner rundt i landet, sjøl om jeg vil berømme svært mange dyktige medarbeidere i denne tjenesten. Regjeringa må også ta tak i basestrukturen for luftambulansen. Det er uakseptabelt at vi fortsatt har områder i landet som ikke nås av legebemannet ambulansehelikopter innen den anbefalte responstiden på 45 minutter. Det gjelder området jeg sjøl representerer, altså deler av Innlandet. Det gjelder videre deler av Nord-Trøndelag, deler av Øst-Finnmark og deler av Telemark og Aust-Agder. Jeg vet at det er tatt noen grep, men Stortinget må få seg forelagt en egen sak om dette, som må omfatte Innlandet og området Bykle/Vinje. Det er her utfordringene nå er størst. Dette må senest skje i forbindelse med neste års statsbudsjett. Vi er rett og slett utålmodige. Vi skal som samfunn stille opp for dem som trenger oss mest. Det er et kjennetegn for Arbeiderpartiets politikk. Men da er det også særlig viktig at vi stiller opp, slik at folk har tryggheten når de trenger det aller mest, og når det gjelder aller mest.
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2020-05-12:
La meg først få takke saksordføreren for godt arbeid i saken. Hvis det er slik at man får en skade i fordøyelsessystemet, om man får en skade på kjønnsorganet, eller om man får en eller annen form for smertetilstand, risikerer man i dag at hvor stor menerstatning man får, er avhengig av hvem det er som behandler søknaden. Det er fordi det regelverket vi har i dag, er utformet med tanke på typiske yrkesskader. I invaliditetstabellen for yrkesskader er ikke alle disse lidelsene med, og dette er bare noen av eksemplene. Utmålingene kan da også bli forskjellige til tross for at skaden gir en tilsvarende funksjonsnedsettelse. Høyre vil at alle skal ha krav på lik vurdering av sine søknader om menerstatning, helt uavhengig av hvor de bor, og hvem det er som behandler søknaden. Derfor har også regjeringen tatt tak i dette, og i denne saken vil vi antakelig gi regjeringen hjemmel til å lage en egen forskrift for utbetaling av menerstatning for pasientskader. På den måten kan vi også sikre at mennesker får lik behandling. For Høyre er det nå heller ikke tid til å sitte og vente på nye utredninger og nye utsettelser for dem som nå har krav på forutsigbarhet og likebehandling i denne typen saker. Jeg har også lyst til kort å kommentere noe som kommer fra Arbeiderpartiet. Som det framgår av proposisjonen, er regjeringen og Norsk pasientskadeerstatning enige om at menerstatning ved personskadeoppgjør bør utmåles likt, uavhengig av ansvarsgrunnlag, og at en felles forskrift og en revisjon av invaliditetstabellen er mulig og kan bli brukt for hele pasientskadeområdet. Det er ingenting som er til hinder for at dette senere blir samlet i en felles forskrift eller i en felles tabell. Det skriver også regjeringspartiene og Fremskrittspartiet kan være hensiktsmessig å vurdere på sikt, mens en helhetlig gjennomgang, som det også blir tatt til orde for, vil forsinke arbeidet med likebehandling for personer som skal ha utbetalt menerstatning.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Pasienter som blir påført betydelig og varig skade som følge av svikt i helsetjenesten, har rett på menerstatning. Beregningen av menerstatning er langt på vei standardisert. Alle som har en bestemt sykdom eller skade, skal få fastsatt den samme prosentvise invaliditetsgraden. Erstatningssummen tar utgangspunkt i en fast prosentandel av folketrygdens grunnbeløp. Fastsetting av invaliditetsgrad og beregning av menerstatning ved pasientskade bygger på yrkesskadeforskriften med tilhørende invaliditetstabell. Regelverket er utformet primært med tanke på tilstander som oppstår ved yrkesskade. Invaliditetstabellen er i liten grad blitt oppdatert i takt med den medisinske utviklingen og er mangelfull for pasientskader. Jeg mener det er viktig at det er lett å få oversikt over hvordan menerstatning skal utmåles ved pasientskader. Menerstatning ved personskadeoppgjør bør utmåles mest mulig likt, uavhengig av ansvarsgrunnlag. Det beste ville derfor ha vært en felles forskrift og en felles revisjon av invaliditetstabellen. Jeg vurderer at det ikke er realistisk å få til dette innen rimelig tid. Jeg mener at behovet for å få på plass et oversiktlig regelverk for pasientskadesaker gjør at det bør gis en lovhjemmel for en egen forskrift om menerstatning for pasientskader. Dette er ikke til hinder for at reglene senere kan samles i en felles forskrift, eller at det gis en felles invaliditetstabell. Jeg ønsker ikke at beregninger av menerstatning skal løsrives fra den alminnelige erstatningsretten og skadeerstatningsloven. Forskriftshjemmelen bør også omfatte regler som avviker fra skadeerstatningsloven. Forskriften skal sikre likebehandling av pasientskader, at beregningene av menerstatning blir forutsigbar for pasienten, og at erstatningen baserer seg på oppdatert medisinsk kunnskap. Flere høringsinstanser mener at den nye forskriften vil innskrenke rettighetene til menerstatning ved pasientskade. Jeg er ikke enig i den framstillingen. Forskriftsutkastet innebærer i hovedsak en videreføring og en presisering av gjeldende rett. Jeg har dessuten foreslått at det skal være en viss adgang til å fravike hovedreglene der dette vil gi et urimelig resultat for pasienten. Når det er sagt, vil jeg selvsagt vurdere innvendingene fra høringsinstansene nøye i det videre arbeidet med forskriften. Jeg er glad for at komiteens flertall støtter regjeringens forslag om en lovhjemmel for en egen forskrift om beregning av menerstatning ved pasientskader som også kan utfylle og avvike fra reglene i skadeerstatningsloven.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Jeg skulle gjerne ha sett at Kreftforeningen var enig i mine vurderinger, nemlig at dette ikke svekker pasientenes rettigheter, tvert imot. Jeg mener at dette er viktig for å sikre pasientenes rettigheter og for å sikre at pasientene raskere får avklart disse spørsmålene. Disse tingene henger sammen. Dagens tabell tar utgangspunkt i yrkesskader. Det betyr at det oppstår en rekke skader i helsetjenesten som tradisjonelt sett ikke oppstår i yrkeslivet. Det betyr at det i de sammenhengene må gjøres individuelle vurderinger, og det er ikke det samme standardiserte grunnlaget som det er i forbindelse med de andre skadene. Det gir rom for tilfeldigheter, men det gir også pasientene betydelig ventetid for å få avgjort sine saker. Så jeg mener at det vi nå gjør, vil styrke pasientenes rettigheter. De blir mer likebehandlet, og det vil forhåpentligvis også bidra til raskere saksbehandling i disse viktige sakene.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Ja, det mener jeg. Men, som jeg også sier, de innvendingene og synspunktene som kom fram i høringen, skal vi selvfølgelig være nøye med å ta med oss i det videre arbeidet med forskriften. Jeg håper at arbeidet med forskriften også vil bidra til å trygge mange av dem som har hatt innvendinger mot disse endringene, gjennom den prosessen som nå pågår, for jeg mener at det ikke er grunnlag for en del av de bekymringene som har kommet fram.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Fordi jeg mener at dagens ordning er veldig uheldig for pasientene. Det er for mange pasienter i dag som risikerer ikke å få den erstatningen de skulle hatt, fordi deres skade ikke er en del av personskadetabellen. Dermed er de vurderingene som gjøres, etter min vurdering for tilfeldige, fordi det er for stor risiko for for stor variasjon. Det bidrar også til at det tar lang tid. For noen av disse pasientene – og det vet vi veldig godt, at det dessverre i forbindelse med en del av saksbehandlingen, og også av andre grunner, har tatt lengre tid – er det viktig å få den erstatningen på et tidspunkt da en kan ha glede av erstatningen.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Nei, det gjør jeg ikke, for det vi ser, er jo nettopp at vi har muligheten til å skape trygghet i helseforetakene ved at de vil få dekket sine kostnader. Det viser vi gjennom revidert budsjett, som vi legger fram i dag, og det har også vært budskapet til helseforetakene hele veien, at de skal iverksette de nødvendige tiltakene i denne krisen. Samtidig er det helt riktig at også sykehusene har hatt inntektstap som følge av at de har hatt anledning til å behandle færre pasienter. Den delen er noe vi er nødt til å følge med på og komme tilbake til når vi har bedre beregninger, men dette er det selvfølgelig også mulig f.eks. å kompensere sykehusene for. Nå er vi i en situasjon der sykehusene er nødt til å øke aktiviteten sin igjen for å ta tilbake mange av de pasientene som nå har måttet vente. Jeg mener at det å ha redusert innsatsstyrt finansiering da vil svekke muligheten til å lykkes med det arbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Det er helt riktig at når det gjelder det å ha god aktivitet i sykehusene, mener vi at det å ha en andel av inntekten som er knyttet til pasientaktiviteten, bidrar til høy aktivitet og til å redusere ventetidene. Men vi har nok mindre tro enn Arbeiderpartiet på at det å bruke penger er det som får til et bedre samarbeid mot kommunene. Derfor valgte vi veldig raskt å avvikle den ene delen av de økonomiske insentivene som Arbeiderpartiet innførte for samhandling, nemlig at kommunen skulle betale spesielt for eldre pasienter som ble lagt inn på sykehus. Så har jeg også sagt at når vi nå høster erfaringer fra helsefellesskapene, vil det også være en fordel å kunne ta vekk den betalingen som kommunen i dag – gjennom krav – gjør for pasientene som blir liggende på sykehus, og at en heller kan ordne dette i fellesskap. For vi ser at denne typen insentiver ofte får sidevirkninger som ikke er positivt for samarbeidet, ved at en ser på hverandre som parter istedenfor som partnere.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
Jeg utelukker ikke at det også kan være gode prosjekter som får støtte, men vi kommer ikke til å løse samhandlingsutfordringene gjennom enda flere piloter og prosjekter. Dette er jo nettopp noe av det som er utfordringen: Hvis en samarbeider bare med utgangspunkt i de situasjonene der en får prosjektstøtte, eller at det i utgangspunktet er pengene som skal styre om en lykkes i samarbeid, vil vi aldri komme videre. Det er noe av det jeg opplever har vært utfordringen med tenkningen i samhandlingsreformen, som var veldig fokusert på juridiske og økonomiske virkemidler, mens det i helsefellesskapene er vårt mål at en i fellesskap skal se at det som tjener både sykehusene og kommunene, faktisk er at en sammen gjør den beste jobben for pasienten. Det vil også være det som er økonomisk mest bærekraftig for hele samfunnet. Hvis en klarer å få til den felles forståelsen, mener jeg vi kommer det nødvendige skrittet videre, og da kan ofte økonomiske insentiver virke mot sin hensikt.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
For det første er jeg helt enig i at i den forrige helse- og sykehusplanen var nettopp et av hovedgrepene fra regjeringen – ikke fra Stortinget, men fra regjeringen – å si at framtiden i Norge fortsatt inneholder en desentralisert sykehusstruktur, der de mindre sykehusene er avhengige av de store, men der de store sykehusene også er avhengige av de mindre. Derfor ble teamorganisering av sykehus introdusert som et hovedgrep i den planen, og jeg er glad for at Stortinget sluttet seg til det. Så mener jeg at vi har sett at en i mange sammenhenger nå er mer opptatt av nettopp det perspektivet. Mens de store sykehusene tidligere nok i mye større grad var opptatt av at det beste ville være om mest mulig av oppgavene ble flyttet til dem, ser vi nå at det har vært en helt annen ro rundt de mindre sykehusene. Det skyldes jo nettopp at en har fulgt opp den tenkningen.
Bent Høie (Høyre), 2020-05-12:
For det første er de prinsippene som representanten trakk fram, ikke nye. De ble slått fast i forrige nasjonale helse- og sykehusplan, og det er den måten sykehusstrukturen ble planlagt på også da Fremskrittspartiet var en del av regjeringen. Det er sånn at i Alta har man et fødetilbud, og jeg er veldig opptatt av at det fødetilbudet består og utvikles videre, for det er en viktig del av den tryggheten som er lokalt. Så har vi også nå, som oppfølging av den enigheten som var mellom dagens regjeringspartier og Fremskrittspartiet, en arbeidsgruppe som jobber med å se på hvilke andre oppgaver som kan legges til Klinikk Alta. Jeg er sikker på at der vil en også komme fram til ytterligere oppgaver som vil styrke tilbudet til befolkningen i Alta. Men å ha en fødeavdeling i Alta samtidig som en har en fødeavdeling i Hammerfest – det er det ikke nok fødsler til i Vest-Finnmark. Så hvis vi går i den retningen, vil vi i realiteten i kort tid stå uten fødeavdeling både i Hammerfest og i Alta.