Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Flere her har vist til at det er store avstander i Nord-Troms. Det er helt riktig. Derfor er det også behov for å ha et desentralisert tilbud, og de ni sykesengene har altså eksistert i de fire kommunene fra 2005. Flere har nevnt at det var et foregangstilbud, og at det var med på å skape et innhold i Samhandlingsreformen som kom i 2012. Det ligger altså en historikk bak her hvor en egentlig ikke helt har greid å avklare denne situasjonen for Nord-Troms. Vanligvis likestiller vi jo Finnmark og Nord-Troms når det gjelder virkemiddelapparatet. Dette handler hovedsakelig om en periode hvor det har vært en rød-grønn regjering som ikke har klart å bli enig om hvordan en skal finansiere et sånt tilbud. Det virker vel også litt tilfeldig hvordan det ble til i Finnmark. Fra 2016 skal vi pålegge kommunene å tilby øyeblikkelig hjelp-senger. Med det flytter vi mer penger nærmere kommunene. Det er det vi nå sier med dette flertallsforslaget, at hvordan vi skal finansiere regionale tilbud ikke bør være et prinsippvedtak i Stortinget. Det må kommunene finne ut av sammen med de regionale, i dette tilfellet helseforetaket Universitetssykehuset Nord-Norge HF. Mer og mer av pengene flyttes nærmere kommunene. Det er vanskelig å se at kommunene ikke kan få råde og bestemme over tilbudet slik de sier at de er enige om, og lar seg diktere av spesialisthelsetjenesten. Det blir litt vanskelig for oss å gå inn i en nasjonal helse- og sykehusplan hvis sånne regionale kamper ligger til grunn. Dette er jo ikke et enestående tilbud. I mitt fylke, Oppland, har seks kommuner gått sammen om å bygge et lokalmedisinsk senter på Fagernes i Valdres. De har investert sammen, og det er opprettet et eget eiendomsselskap. Kommunene har sammen spleiset på 300 mill. kr for å bygge det opp. Sykehuset Innlandet HF har ikke vært inne med investeringsmidler, men de har allikevel nå valgt å etablere et dialysetilbud der, som det er mulig å utvide med å etablere stadig flere dagpolikliniske aktiviteter. Det blir spennende å se i framtida. De ser på om det faktisk er mulig å etablere en CT-maskin i det tilbudet. For dem som bor i Valdres og har lang vei til enten Lillehammer, Gjøvik eller Hønefoss, er dette et kjærkomment tilbud. Det er ikke så mange år siden vi la ned fødetilbudet i Valdres, og det var stor bekymring for at hele helsetilbudet skulle ryke ut av Valdres. På bare noen få år har en snudd seg rundt lokalt, og sammen med Sykehuset Innlandet HF planlegges det stadig nye tilbud. Det må være en sånn type dialog vi skal legge til rette for og avklare, også i nasjonal sykehusplan – strukturen for framtida. Derfor synes Venstre det ville være et feil vedtak i dag om vi fryser situasjonen i noen regioner – og dermed ender opp i en ganske uavklart situasjon for mange andre regioner som har lyst til å gjøre noe liknende. Representanten fra Høyre Kristin Ørmen Johnsen var inne på telemedisin. Det er riktig, det løser jo ikke alt. Når det er store avstander, er det av og til også behov for en seng. Det må jo kunne løses innenfor øyeblikkelig hjelp-tilbudet. Venstre har også tidligere ofte snakket om distriktsmedisin. Dette er en region som har erfaring og kompetanse på dette, og det er en kompetanse vi ønsker inn i den nasjonale sykehusplanen. Vi ser altså fram til at kommunene i Nord-Troms, disse fire i dette tilfellet, skal få bruke sin makt til å være med på å bestemme hvilket tilbud de skal ha i framtida.