Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Jeg og Arbeiderpartiet har en grunnleggende tro på at ny teknologi vil være det aller viktigste for å løse klimakrisen – nye måter å gjøre ting på som sikrer at verden tåler både befolkningsvekst og globalt sett økt velstand, samtidig som utslippene går ned. Jeg vil likevel, i likhet med saksordføreren, berømme Miljøpartiet De Grønne for å ha fremmet dette forslaget, også for å diskutere hvordan vekst og forbruk påvirker klimaet, og ikke minst hva veksten gjør med global rettferdig fordeling. For det stiller oss overfor en del etiske og moralske dilemmaer. Dersom alle mennesker på jorda skulle forbrukt like mye som oss nordmenn, hadde vi trengt tre jordkloder. Det har vi ikke, vi har bare én som vi må dele på så godt vi kan. Det sier seg selv at i en verden hvor vi ønsker at alle skal komme opp på det samme velstandsnivået som oss, må vi bruke ressursene annerledes. Det handler selvsagt mye om teknologi, men det handler også om andre ting. Siden 1990 har vi blitt dobbelt så rike, men er vi blitt dobbelt så lykkelige? Jeg tror ikke det, og jeg er ikke sikker på at det viktigste vi vil trenge i framtiden, er økt vekst og høyere materielt forbruk. Det å reise disse debattene handler ikke om å gå tilbake til fortiden, som enkelte sier. Nei, det handler om framtiden – hvilke verdier vi mener skal styre i framtiden. Vi har en regjering som jeg mener prioriterer feil, som velger skattekutt foran velferd. Det er også et miljøspørsmål, for som Marit Arnstad sa: all vekst har ikke den samme påvirkningen på miljøet. Jeg tror det vil bli større fotavtrykk på miljøet å gi skattekutt, økt forbruk, for de aller rikeste i Norge, istedenfor å satse på skole, helse eller kultur. Det er mange grunner til å gå imot regjeringens skattekutt – miljøspørsmålet er også en av dem. Det samme så vi i debatten om søndagsåpne butikker. Regjeringen forsto ikke at folk ønsket å ha en dag hvor det gikk litt roligere, hvor tempoet ikke var det samme. Heldigvis vant folkets stemme fram, og vi beholder søndagen – inntil videre i alle fall – som en litt annerledes dag i uken. Årets nyord blir nødt til å være «delingsøkonomi». Jeg synes knapt vi er i en debatt uten at noen ender opp med delingsøkonomi som et av de viktigste poengene. Jeg tror vi må bruke tid på å diskutere hva det faktisk er for noe, for det brukes i veldig mange ulike former. Men at vi kan bruke mobilene våre eller annen teknologi på å dele mer, det er jo i utgangspunktet en veldig god nyhet, ikke minst for klimaet. I et forbruksperspektiv er deling av varer en veldig god idé. Men delingsøkonomi er ikke noe man er enten for eller imot, det er der i ulike former. Fra Arbeiderpartiets side er vi positive til veldig mye av det, men vi er også veldig klare på at dette ikke må kunne føre til sosial dumping eller svekkede rettigheter for arbeidstakere. Det fremmes i dag en rekke forslag. Det er veldig mange av dem som har gode intensjoner, som vi langt på vei er enige i, men som vi i dag likevel har valgt ikke å stille oss bak, for vi mener at de er for lite utredet, og at en del av dem heller passer bedre inn i diskusjonen om statsbudsjettet. Ett av forslagene som vi har valgt å støtte, er forslaget om halvering av kasting av mat. I en verden som kommer til å trenge all den maten vi har, kan vi ikke kaste mat i samme grad som det vi gjør i dag. Havet av matavfall må være selve symbolet på den urettferdige fordelingen i verden. Den franske regjeringen har satt i gang et målrettet arbeid for å halvere matavfallet innen 2025 – med strenge reguleringer til butikkene og til matbransjen. Vi mener den norske regjeringen burde gjort det samme. Men nå har vi skjønt at det forslaget i dag ikke kan voteres over fordi det har vært fremmet før i sesjonen. Derfor vil jeg varsle at Arbeiderpartiet i dag istedenfor kommer til å stemme for forslag nr. 1, fra Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre om at dette er noe som skal vurderes i forbindelse med stortingsmeldingen om den sirkulære økonomien. Fra Arbeiderpartiets side vil vi i dag si at vi har store ambisjoner om hva den meldingen skal inneholde når det gjelder kasting av mat. Den viktigste debatten om forbruk og vekst har vi i forbindelse med behandling av statsbudsjettet, hvor vi gjør de årlige prioriteringene. Og det var et veldig dårlig signal når noe av det første denne regjeringen gjorde, var å fjerne bærekraftindikatorene i statsbudsjettet. Det er om lag 30 år siden Gro Harlem Brundtland lanserte begrepet «bærekraftig utvikling». Vi skal kunne ha en vekst og en utvikling uten å ødelegge mulighetene verken for naturen, klimaet, dem som kommer etter oss, eller dem som lever samtidig med oss. Det er et perspektiv som vi må ha med oss inn i alt vårt politiske arbeid.