trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-15:
La meg si innledningsvis at jeg synes det har vært en god debatt, og jeg er helt enig med næringskomiteens leder, Pollestad, i at alt i alt er det stor enighet. Og jeg er glad for at regjeringen får tilslutning til sin politikk, for den bygger på industriens innspill, industriens politikk, og det er det vi har utarbeidet. Jeg blir litt overgitt over disse stadige påstandene om at meldingen kommer for sent. Stortinget er ved veldig mange anledninger varslet, både om når vi begynte arbeidet, og når vi hadde planlagt å slutte det. Så får vi jo bare konstatere at man i denne regjeringsperioden har fått en industrimelding. Man fikk det ikke under åtte rød-grønne år, selv om man nå later som noe annet. Det er også en fascinerende historiebeskrivelse av permitteringsreglene. Det er riktig at det var uenighet, men jeg må bare si at hvis regjeringen hadde gjort det Arbeiderpartiet ønsket i 2014, ville mange flere ha mistet jobben, for de ville jo ha brukt opp permitteringstiden mye fortere, og vi hadde mistet viktig kompetanse i industrien. Vi sa hele tiden at vi skal endre det når vi mener det er grunnlag for det, og det gjorde vi. Men 50 000 jobber lar seg ikke erstatte over natten. La meg også ta en visitt innom skatt. Det fungerer ikke, påstås det. Da lurer jeg litt på hvem man snakker med, hvem man besøker, og hvilke innspill man får. Dette er ikke en teoretisk øvelse, det er virkeligheten for bedrifter der ute. Formuesskatten er virkelig for norskeide bedrifter. De treffes av den, utenlandske bedrifter gjør det ikke. Det er bedrifter som sliter, som ikke henter ut utbytte og lønn, men som henter ut penger for å betale formuesskatt. Jeg har møtt bedriftseiere som sier at alternativet til formuesskatten var å investere i en maskin. Så det virker å endre den. Arveavgiften virker. Vi har mange familieeide bedrifter som ble truffet av arveavgiften, som forhindret helt nødvendige generasjonsskifter. Det er klart at det virker når den fjernes. Jeg antar at det er derfor ingen har foreslått å gjeninnføre den. Og jo, det er forskjell på å betale 28 pst. og 24 pst. selskapsskatt. Det er en stor forskjell for dem som faktisk betaler den. Så dette er ikke noen teoretisk øvelse. Det å senke skatter og avgifter virker, og derfor har vi gjort det. Derfor har innspillene fra industrien i dette arbeidet også vært at de ønsker lavere skatter og avgifter, mer satsing på samferdsel og mer næringsrettet forskning. Det har vært hovedmeldingen fra industrien når vi har spurt dem. La meg også ta ett punkt om forenkling. Det ble sagt at den rød-grønne regjeringen forenklet for 5 mrd. på to år. Så vidt jeg vet, satt den rød-grønne regjeringen i åtte. Man gjorde 5 mrd. på åtte år, og da kan man vel knapt klandre denne regjeringen for å gjøre 10 mrd. på fire. Jeg er utålmodig. Jeg vil videre. Forenkling er kjempeviktig. Vi skal ikke ta æren for det vi ikke har gjort, men for det vi har gjort. La meg bare avslutte med å si at Toppindustrisenteret ikke var etablert for ett år siden, og det er industrien selv som har spilt det inn. Og med det: Takk for godt samarbeid med komiteen gjennom snart fire år.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Under denne Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen er det nesten ikke blitt skapt nye arbeidsplasser. I hele denne perioden er det skapt færre jobber totalt enn det ble skapt årlig under Stoltenbergs regjering. Og i en tid da vi mer enn noen gang trenger en aktiv næringspolitikk, ser vi en regjering som ikke griper de mulighetene Norge har. Regjeringen skryter nå av at dette er den første industrimeldingen som er framlagt på 35 år. Da er det rett å nevne at denne meldingen er kommet på plass etter initiativ fra Stortinget, basert på et Dokument 8-forslag fra Kristelig Folkeparti. Og som saksordfører for saken den gangen, mener jeg å huske at statsråden ikke akkurat var så veldig framoverlent med hensyn til å sette dette i gang. Arbeiderpartiet er et industriparti, og vi sier oss glade for at meldingen gir en god beskrivelse av situasjonen, og at man har tatt inn flere av de forslagene som både vi og andre har kommet med i denne perioden. Men vi savner noen mer offensive og konkrete tiltak, og jeg vil trekke fram noen av de forslagene og merknadene som Arbeiderpartiet står inne i. Da vi behandlet lov om offentlige anskaffelser, var vi opptatt av innovasjon i de offentlige anskaffelsene. I den sammenheng var det et flertallsforslag for over et år siden om å utrede en risikoavlastning raskest mulig. Regjeringens svar har vært at dette vil bli vurdert i sammenheng med en melding i løpet av 2018. Dette er tap av tid og vitner om lite handlekraft. Jeg er derfor glad for at det er det samme flertallet som fremmer dette på nytt i dag, i denne innstillingen, og nå forventer vi handling. Når det gjelder statlige lånegarantier, konstaterer vi at ulike produksjonsbedrifter faller utenfor. Det gjelder bl.a. skipsverftenes leveranser til norske kunder. Dette har vi hatt flere henvendelser om fra norske skipsverft. Jeg håper på – og nå høres det også slik ut i debatten her i dag – at vi får flertall for vårt forslag hvor vi ber regjeringen gjennomgå handlingsrommet for at de kan komme inn under den ordningen, og komme tilbake til Stortinget med det på egnet måte. Til slutt vil jeg si meg godt fornøyd med at vi har fått et flertall for forslaget der vi ber regjeringen fremme tiltak som bidrar til tettere kobling mellom design- og merkevaredrevet industri og råvareindustrien. Det som undrer meg, er at ikke Høyre og Fremskrittspartiet støtter dette. For omtrent to år siden sa de at dette var en lavthengende frukt som det måtte kunne gjøres noe raskt med. Det er verdt å merke seg at så ennå ikke har skjedd, og at regjeringspartiene heller ikke i dag støtter dette. Dette er nok et eksempel på en regjering som ikke griper de mulighetene som finnes.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Det er ikke ofte en hører så mye selvskryt og selvforherligelse som det vi har hørt fra regjeringspartienes side i dag over den flotte næringspolitikken som føres. Da blir jo spørsmålet: Hvorfor skapes det da ikke flere arbeidsplasser? Nei, den vekstfremmende skattepolitikken har ikke virket, sammen med – jeg gjentar – næringsnøytralitet med generelle ordninger. Ove Trellevik var inne på at vi hadde få forslag. Jeg vil minne om at mange av de forslagene som regjeringen har tatt inn i meldingen – og det er vi glad for – er forslag som Arbeiderpartiet har fremmet tidligere. Prosess21 fremmet vi for tre år siden i budsjettet. Det ble stemt ned. Det samme med lånegarantier, Toppindustrisenteret for ett års tid siden. Merkevareindustrien, som har vært viktig, har vi ikke fått gjennomslag for, og vi ble just nedstemt da vi hadde et forslag her om et løft for mineralnæringen med mange viktige punkter. Når det gjelder offentlige anskaffelser: Jeg enig i at de ordningene vi la inn når det gjelder miljøkrav, gir uttelling, men NHO har vært veldig på for å få til enda bedre innovasjon i forbindelse med offentlige anskaffelser. Så en risikoavlastningsordning er viktig. Det var det flertall for den gangen, det er det flertall for i dag, og jeg håper virkelig nå at regjeringen tar det på alvor. Når det gjelder sammenheng mellom fysisk krafteksport og eksport av opprinnelsesgarantier, må vi iallfall se på det, og ikke minst mulighetene for datasentre, som blir påpekt fra de store aktørene, må vi også se på framover. I dag etablerer Google og andre seg i Danmark og i utlandet basert på norsk kraft, mens etableringen i Norge kanskje blir bundet opp mot kullkraft. Det er klart at det ikke er heldig for å utvikle iallfall den industrien. Så vi har fremmet veldig mange av de forslagene som ligger der, og vi er glad for at de nå er tatt inn i meldingen. Jeg har også nevnt i mitt innlegg i dag tre andre forslag som jeg håper og tror vi får flertall for.
Ove Trellevik (Høyre), 2017-06-15:
Dei siste åra har me sett tydelege teikn på at me står overfor ei vesentleg endring både i norsk økonomi og i norsk industri. Det gjer at me må tenkja nytt om den politikken som dei raud-grøne førte, for å få ein vellukka næringspolitikk for framtida. Høgre gjekk til val i 2013 på å styrkja norsk konkurransekraft. Regjeringa har følgt svært godt opp. Ho har sett både utfordringane og løysingane og følgt opp med ein god og aktiv næringspolitikk – med ei historisk satsing på forsking og kunnskap. Det må jo vera aktiv næringspolitikk og ei historisk satsing på infrastruktur, som også må vera ein særdeles aktiv næringspolitikk, og, ikkje minst, på skattelette, som sikrar eksportbedrifter, f.eks., betre og meir like konkurransevilkår, slik utanlandske bedrifter og bedriftseigarar har. I tillegg er rammevilkåra endra innanfor fleire sektorar ved at lovar og forskrifter er endra. Konkurransekrafta har stige betydeleg mange andre stader – sjølv om Arbeidarpartiet her i salen har vore imot svært mange av lovforslaga som regjeringa har kome med. Det som er gjort her, er at det er ført ein svært god, aktiv og framtidsretta næringspolitikk av regjeringa. Me ser resultat. 80 000 nye arbeidsplassar er skapte – sjølv om representanten Odd Omland ikkje har fått det med seg. Mange bedrifter returnerer heim til Noreg frå lågkostland, det ser me dagleg. Me ser eksempel både innan fiskeindustri og når det gjeld dei som lagar delar til annan industri og bilindustri. Me har hatt ei historisk utflagging av skip tilbake til norsk flagg i skipsfarten. Det er stor innovasjon både i olje- og gassektoren og i dei maritime næringane – og sist, men ikkje minst det som Norsk Industri har kalla den beste industripolitiske satsinga på fleire tiår, nemleg utviklingskonsesjonane i havbruka. Industrien har vore særdeles omstillingsdyktig og tilpassa seg globale rammevilkår. Det viser regjeringa at ho følgjer opp, både i praktisk politikk og i denne meldinga. Arbeidarpartiet saknar framleis ei tydelegare prioritering. Men ikkje sidan 1982 har det vore lagt fram ei industrimelding, og mykje talar for at det heller ikkje er ført så god industripolitikk og næringspolitikk sidan 1982. Det er vel difor òg næringslivet støttar godt opp om denne meldinga – og ikkje minst om politikken til regjeringa. Men bedrifter må sjølve få velja og avgjera kvar dei skal satsa. Me vil gjera alt for å støtta dei, slik at dei kan driva bedriftene sine betre og ha global konkurransekraft. Det er verdt å merka seg at Arbeidarpartiet har svært få eigne forslag. Dei har berre tom retorikk og lite eigen politikk. Dei kritiserer alt – frå prosess til kven som fekk utarbeidd og starta opp prosessen og kom med ideen om at det skulle lagast ei slik melding.
Ove Trellevik (Høyre), 2017-06-15:
Med regjeringa sin politikk har maritim næring teke store steg mot grøn konkurransekraft. I tillegg til lågare utslepp er målet med regjeringa sin politikk å skapa ein heimemarknad for klimavenlege løysingar som igjen gjev grunnlag for grøn eksport. Dei siste åra har regjeringa gjeve fleire milliardar i støtte via Enova, som har vore brukte til grøn teknologiutvikling i fleire bedrifter i heile landet. Regjeringa har òg utnytta handlingsrommet i eksportfinansieringa med tanke på å auka verdiskapinga i Noreg. Høgre står no inne i mindretalsforslag nr. 5, men me ser eigentleg heile forslaget som ganske overflødig. Regjeringa brukar allereie handlingsrommet, i motsetning til den førre regjeringa. I februar vart det opna for eksportfinansiering for å byggja krillfartøy, noko Stoltenberg-regjeringa var imot. Det vil òg verta opna for eksportfinansiering av havmerdar til meir miljøvenleg lakseproduksjon. Høgre såg altså ikkje nokon særleg grunn til ikkje å stå inne i det forslaget når det no likevel vert vedteke. Me er i full sving med å realisera det. Det vart sakna tiltak i forbindelse med lov om offentlege anskaffingar. Til Odd Omland vil eg seia at nye innkjøpsreglar gjev gode ordningar, og gode ordningar gjev gode moglegheiter til å stilla krav til mindre utslepp i ferjeanbod. Fleire fylkeskommunar arbeider no for full rulle for å få lågare utsleppsløysingar i sine anbodsdokument. I Hordaland fylke har me tildelt ei rekkje kontraktar for at det skal verta strengare, betre og fleire miljøkrav i åtte nye ferjesamband i Hordaland. Verdas første elsjark er òg sett i drift, og oppdrettsselskapet Salmar har teke i bruk verdas første heilelektriske arbeidsbåt i havbruksnæringa. Fitjar Mekaniske Verksted i Hordaland vann anbodet om å byggja det nye ladbare hybridskipet til Kystverket. Color Line skal byggja verdas største hybridskip her i landet – dette for å nemna nokre verknader av regjeringa sin politikk. Og politikken, han verkar. Det gjev oss òg mange spennande moglegheiter som vert lagde på bordet av næringslivet. Vestlandet har overskot på fornybar kraft og tilgang på gass frå norsk sokkel, som kan brukast til å framstilla f.eks. hydrogen i framtida. Ei anna moglegheit me har, er datalagringssenter. Her har regjeringa òg bidrege med å redusera elavgifta, men fekk ikkje fleirtal for å ta vekk den særskilde skatten på verk og bruk som Arbeidarpartiet og Senterpartiet vil ha. Difor klarar me heller ikkje å få noko særleg konkurransekraft på å utvikla datalagring som ei attraktiv og god næring her i Noreg. Atter ein gong hindrar Arbeidarpartiet og Senterpartiet konkurransefremjande tiltak for norsk industri. Eg tenkjer at me framleis må leggja til rette for arbeidslivet og næringslivet med å skapa meir arbeid i staden for å skatta meir. Høgre trur på Noreg, me trur på bedriftene, og me trur på arbeidstakarane. Lat dei no for Guds skuld berre få sleppa til!
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Vi må skape for å dele. Vår velferd og vår trygghet er det norske samfunnets adelsmerke og avhenger helt av vår evne og vilje til å skape verdier – å så for å høste. For Arbeiderpartiet er dette politikkens hovedoppgave. At vi står her på en av stortingsperiodens siste dager og behandler en melding som Stortinget tok initiativ til, viser også regjeringens prioriteringer. Noe av det første næringsministeren gjorde, var å legge en strategisk satsing på helse- og velferdsteknologi i skuffen, og det siste de samme partiene gjør i dag, er å sikre flertall for forslaget fra bl.a. Arbeiderpartiet om en helseindustrimelding. Vi er glade for å få flertall, og vi er utålmodige. Helsenæringen er den klart mest forskningsintensive næringen i Norge. Hvert år investeres det mer forskning og utvikling i helse enn i maritime næringer, matnæringer og marine næringer til sammen. Universitetssykehusene står for den største forskningsinnsatsen. Helseindustri kan utvikle nye legemidler, bedre diagnostiske verktøy og medisinsk teknologi som gir en bedre og mer effektiv behandling, men er også nøkkelen til å redusere behovet for helsetjenester, gjennom forebygging og utvikling av velferdstjenester som kan overføre mer av behandlingen fra sykehus og omsorgsinstitusjoner til pasienten selv. Norge har konkurransefortrinn som bør utnyttes langt bedre. I tillegg til sterke forskningsmiljøer har vi unike helseregistre, biobanker av internasjonalt anerkjent kvalitet, stor villighet i befolkningen til å delta i utprøving og, ikke minst, en sterk, enhetlig og felles helsetjeneste som gjør det mulig å dele kunnskap på en effektiv måte. HelseOmsorg21, som ble startet av tidligere helseminister Jonas Gahr Støre, var en god start for mer samvirke mellom helse og næring. Men oppfølging og målrettede tiltak må til. For eksempel er ikke én eneste bevilget forskningskrone fra Helse- og omsorgsdepartementet innrettet på en slik måte at det kan tiltrekke næringslivet og utløse privat kapital. Norge har store muligheter, men da trenger vi politikere som bidrar med en aktiv næringspolitikk, hvor vi satser på de områdene hvor vi har muligheter for å lykkes. Helsenæring er en slik norsk mulighet – og vi er spent på fortsettelsen.
Laila Davidsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Regjeringen leverer i sak etter sak. Jeg må si det har vært en stor glede å sitte på Stortinget denne våren og få behandle så mange gode politiske løsninger på vegne av Norge og Norges framtid. Næringslivet og industrien er avgjørende for framtiden, og de må ha rammebetingelser som gjør dem konkurransedyktige i en global verden. Her leverer regjeringen til terningkast seks, og det gir også industrien selv tilbakemelding om. Norge trenger en aktiv næringspolitikk. En av framtidens viktige næringer er nettopp helsenæringen, og vi har et konkurransefortrinn i Norge med våre helsedata og biobanker. Med lovende forskningsresultater, ny avansert teknologi og store markedsmuligheter har helsenæringen potensial til å skape betydelige verdier for Norge. Norge trenger flere bein å stå på, og nå griper vi de nye mulighetene. I en rapport utarbeidet av Menon Economics, på oppdrag fra NHO, vises det til at det er vanskelig å kommersialisere forskningen på sykehusene. Tilgangen på risikovillig kapital er utfordrende i helsenæringen, også testing og verifisering av produktene, det være seg av medisiner eller av avansert robotteknologi, som krever ressurser i form av kapital, testfasiliteter og tidsbruk. Det er derfor gledelig at det er en enstemmig komité som støtter opp om å satse på helsenæring og helseindustri. Helsenæringen er mangfoldig, og en for liten andel av forskningen i denne næringen blir i dag til kommersielt lønnsomme produkter og lønnsomme bedrifter. Denne regjeringen har i hele perioden jobbet for å styrke dette området. De siste tre årene har innsatsen på næringsrettet forskning og innovasjon økt med nesten 3 mrd. kr, nettopp for å styrke norsk næringslivs konkurransekraft, og denne satsingen treffer også helsenæringene. Katapultprogrammet bidrar også til å utvikle gode testfasiliteter, som er noe helsenæringen har behov for. På Høyres landsmøte satte vi helsenæring på dagsordenen og vedtok en rekke punkt for å løfte fram næringen, og flere av disse gjenspeiler seg i komiteens innstilling. Staten og det offentlige er den dominerende aktøren innenfor helse i Norge, og uten en klar strategi for hvordan man vil stimulere privat innovasjonskraft og utvikling av nye teknologier og løsninger, vil ikke helsenæringen i Norge kunne utvikles til å bli internasjonalt ledende. Det er grunnen til at vi ser et klart behov for en stortingsmelding på dette området.
Ingunn Foss (Høyre), 2017-06-15:
Denne regjeringen har ført en særdeles aktiv næringspolitikk i en veldig krevende tid for landet vårt. Det har vært lagt fram en rekke meldinger på viktige områder, og det er satset på forskning og utdanning, målrettede virkemidler, skattelettelser og ikke minst samferdsel. Vi ser at denne politikken virker. Økonomien bedres, og ledigheten går ned. Det er det god grunn til å glede seg over. Regjeringen har fulgt utviklingen nøye og hele tida jobbet sammen med næringslivet for best mulig å kunne legge til rette for omstilling og bærekraftige arbeidsplasser nå og i framtida. Svaret vi har fått fra samtlige næringsorganisasjoner, er at vi er på rett vei, og at de vil ha mer av den samme politikken. Arbeiderpartiet har kritisert vår politikk fra dag én og fortsetter med det. Forslagene fra Arbeiderpartiet tilfører lite nytt. Det vi med sikkerhet vet, er at Arbeiderpartiet vil øke skattene og avgiftene med 15 mrd. kr, og jeg har heller ikke til dags dato møtt en eneste bedrift som ønsker seg mer skatt. Representanten Else-May Botten etterlyser i Klassekampen den 10. juni under «Økonomi & arbeidsliv» en mer målrettet politikk, og hun mener staten bør håndplukke hvilke bedrifter som skal støttes. Dette er betenkelig og høyst bekymringsfullt. Spørsmålet til Botten blir: Hvilke bedrifter er det som skal plukkes, og hvilke er det som ikke skal plukkes? Og på hvilket grunnlag? Det kan i denne sammenhengen være verdt å minne Arbeiderpartiet om Dooria-saken i 2006, hvor det ble gitt millionbeløp til å etablere en dørfabrikk i Årdal i direkte konkurranse med andre dørfabrikker i landet, bl.a. i min egen hjemkommune. Saken var på grensa til en parodi og konkurransevridende så det holdt. Kommunen hadde ikke arbeidsfolk til fabrikken. Den gikk dårlig, og den er i dag konkurs. Bedriften i Lyngdal klarte seg heldigvis gjennom den tunge tida, og de private eierne gikk inn med mye kapital for å redde en viktig hjørnesteinsbedrift. Dørfabrikken i Bindal gikk konkurs som følge av denne målrettede politikken. Dette er etter vår mening et grelt eksempel på feilslått statlig næringspolitikk. Det er tilfeldig, det er konkurransevridende, det er feil bruk av offentlige penger, og det er veldig urettferdig. Så jeg håper virkelig ikke at Arbeiderpartiet får muligheten til å styre næringspolitikken inn i sånne spor igjen.
Ingunn Foss (Høyre), 2017-06-15:
Representanten Odd Omland sa i sitt innlegg at regjeringspartiene driver med selvforherligelse av næringspolitikken sin og skryter hemningsløst av sin politikk. I dag står det i avisen Fædrelandsvennen: «Vi var tidlig ute med mer målretta tiltakspakker som hadde bidratt til lavere ledighet, slik vi gjorde i 2009 da vi reddet Alcoa Lister, Bildelfabrikken og skapte aktivitet i alle kommunene.» Jeg har nå i dag snakket med flere som kjenner denne saken, og det er veldig få som kjenner seg igjen i denne beskrivelsen. Bildelfabrikken gikk faktisk konkurs i 2009. Kundene, som var BMW, Ferrari og Porsche, gikk sammen med ansatte og andre inn og garanterte for videre drift, og bedriften kom på beina igjen og drives i dag videre av Benteler. Så kan representanten Odd Omland fortelle hva de gjorde for å redde Alcoa på Lista og Bildelfabrikken, eller er dette også bare retorikk uten rot i virkeligheten?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-15:
En liten industrihilsen også fra Innlandet, som konkurrerer mye i utlandet. I enhver bil i verden sitter en bildel fra Raufoss, og det er ikke naturgitt at bildeler hører til på Raufoss. Det er fordi det gjennom mange tiår er bygd opp en industrikultur der utvikling og omstilling er særlig viktig. Virkemidlene for en fortsatt industri på Raufoss er viktig, og på Raufoss er de litt bekymret over at Europa er i ferd med å dra ifra oss fordi de har andre regionale virkemidler. Hvis vi ikke greier å rigge nasjonale virkemidler slik at sånne industriklynger klarer å holde tritt med konkurransen og kan bruke teknologien, effektivisere, omstille, så vil vi slite i Norge. Jeg vil poengtere at når vi nå har skapt nye regioner i Norge, vedtatt det fra 2020, må vi også følge med på hva landene rundt oss gjør med regionale virkemidler. De har litt andre virkemidler ute i Europa. Så til helseindustrimeldingen, som det er veldig bra at det nå blir flertall for at vi tar fatt på. Det er på tide. Vi har naboland som er gode på særlig legemiddelindustri, f.eks. Danmark. Sverige ligger også langt framme på noe. Men også i Norden har vi et stort marked for velferdsteknologi, og sammen kan vi bli ledende i verden på å ta i bruk den velferdsteknologien hvis vi greier å standardisere og ta den i bruk innenfor vår felles helsesektor i Norden. Vi må også ta med det. Helseindustrien har lange utviklingslinjer. Vi trenger også letekostnader eller leteincentiver for den sektoren på linje med det vi har hatt innenfor oljesektoren. Venstre har i perioden foreslått en helsemyggordning på linje med oljemyggordningen. Vi fikk aldri noe flertall for det. Vi fikk vel egentlig aldri stemmer fra noen andre enn oss selv. Men forslaget ligger der, det er fortsatt mulig å ta tak i. Jeg håper det også blir en del av en sånn industrimelding. Ellers er grønn konkurransekraft en del av det vi diskuterer her nå. Denne blå-grønne teknologien er viktig – en blå-grønn bioteknologi. Som opplending vil jeg peke på Hamar, som har utviklet Arena Heidner og biotekmiljøet der, Hedmark Kunnskapspark – og ikke minst Biobank AS, som er den nasjonale biobanken for fisk, husdyr og planter, og som faktisk har kommet mye lenger enn biobank på menneskesiden i Norge. Så her har vi noe å lære. Det er et veldig innovativt, spennende miljø. Så savner jeg noe om vann, for FNs generalsekretær sa at i 2040 er kanskje 40 pst. av verdens befolkning uten tilgang på tilstrekkelig ferskvann, drikkevann. Vi har også mye å bidra med her – ute i verden.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-15:
Siden Venstre nå ifølge Dagens Næringsliv har etablert en bestevennstrategi, må vi jo også snakke litt pent om hva vi mener vi får til sammen med regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, og med Kristelig Folkeparti, og jeg synes at vi får til mye. Så må vi skue noen år tilbake. Hvis vi går åtte år tilbake, var vi innom en finanskrise, og så kan en si at det har vært en oljepriskrise nå. Men når Arbeiderpartiet messer og messer om den arbeidsledigheten: Ja, den er dessverre litt for høy. Men i mitt fylke, Oppland, er den rekordlav, ikke rekordhøy. I mai nå i 2017 var den på 1,5 pst, i mai 2009 var den på 2,8 pst, så det bildet er ikke helt entydig. Så var næringsministeren innom forskning. Under den rød-grønne regjeringa var det vel et hvileskjær i forskningen, og det ble vel uthvilt faktisk også i den regjeringa. Nå er det en betydelig opptrapping. Det kommer næringslivet til gode, det kommer, som representanten Kjerkol var inne på, også sykehussektoren, helsesektoren og den framtidige helseindustrien til gode. Så tilbake til Oppland, hvor vi har mer enn 5 200 småbedrifter med færre enn 10 ansatte. I Hedmark tror jeg det er nesten like mange, så det er et betydelig antall. I hvert fall er de sjeleglad for å få mindre formuesskatt, for de er ikke av dem som streber etter å ta ut utbytte. Nei, tvert imot, de skal investere i driftsmidler, i bygg, i anlegg og ikke minst i ansatte, og reiselivsnæringen går så det suser. De henter kunnskap fra mange andre land, ansatte fra mange andre land. De er helt avhengige av det. Når arbeidsledigheten er så lav som den er i Oppland nå – og i Hedmark – er vi helt avhengige av mobilitet i arbeidsmarkedet. Så kan vi vise til noe som ikke direkte hadde med næringspolitikk å gjøre, men veibruksavgiften ble gjeninnført på biodiesel i 2008, var det vel, og det førte til at industriell biodrivstoffproduksjon i Norge ble fullstendig parkert akkurat da de var i ferd med å sette opp en fabrikk. Hadde vi hatt en fabrikk på plass, hadde vi hatt mye mer produksjon av det i Norge i dag. Men det var mange faktorer som ikke akkurat brakte oss framover, for Venstre sin del. Vi har gode venner nå, vi har aldri forhandlet om dette med Arbeiderpartiet. Det kunne hende vi hadde fått til noe lignende, men jeg er litt usikker på om vi skal tørre å ta den sjansen, når vi ser tilbake.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg synes vi har et fantastisk utgangspunkt i fellesskap – enorme muligheter. I landet har vi enorme naturressurser. Vi har lang industriell erfaring og betydelig kompetanse. Vi har ledende industrimiljøer og høyt utdannede mennesker. Vi har stor produksjonsforståelse og betydelig kapitalstyrke. Vi har som befolkning høy digital kompetanse, og vi er svært omstillingsdyktige. Ja, vi har alle muligheter. Alt ligger til rette for vekst, verdiskaping og ikke minst et arbeidsmarked der alle har et arbeid å gå til. Dessverre er det til tross for alle de mulighetene sånn at vi fremdeles har rekordhøy ledighet. Det er bra at det er positive tegn der, men bekymringen er at jobbveksten er svært lav. Til tross for dette hyller altså regjeringspartiene – helt naturlig – den politikken som har vært ført de siste fire årene. Forstå det den som kan, spesielt hvis en er opptatt av å skape verdier, skape arbeid og skape vekst i næringslivet. For det er bekymringsfullt at det en omtaler som vekstfremmende skattelette, overhodet ikke har fungert. Vi har spurt i fire år om resultatene av den vekstfremmende skatteletten uten å få svar. Det som er grunnen til bekymringen, er at arbeidsledigheten er høy fortsatt. Vi har nå en sysselsettingsvekst på kun 0,6 pst., noe som er langt lavere enn befolkningsveksten. Det går i gal retning. Så er det denne stortingsmeldingen, som jeg synes er veldig bra. Det er egentlig en god oppsummering og en god konkretisering av forslag som har vært fremmet – mange av dem – i løpet av den siste fireårsperioden, men også naturlige forslag å bygge på. Sånn sett er det veldig bra å få den igjennom i Stortinget. Men det er altså en regjering som er pålagt å lage denne stortingsmeldingen. Det var ikke regjeringens eget initiativ som gjorde at vi fikk den. Jeg skal ikke kritisere stortingsmeldingen, men tvert om gi honnør. Den er god på mange måter, og det er viktig å få igjennom de tiltakene som ligger der. I tillegg burde det vært gjennomført noen flere vedtak, ikke minst dem Arbeiderpartiet foreslår. Jeg hører hva både saksordføreren og statsråden sier om Enova, om støtteordningene. Jeg forventer faktisk at støtteordningene fra Enova fullt ut er tilgjengelige for kvotepliktig sektor. Men det er grunn til bekymring for at det faktisk ikke er tilfellet, ikke minst med det saksordføreren sa i sitt innlegg, at det er begrensninger når det gjelder kvotepliktig sektor. Når det gjelder opprinnelsesgarantiene, som saksordføreren også var innom, bommet han fullstendig i sin analyse av hva som ble sagt i energimeldingen. Tvert om, vi ville ha en utredning, og det er ingen tvil om at Arbeiderpartiet, i likhet med Fremskrittspartiet, tenker at vi må få et system med samsvar mellom det som faktisk går ut av landet, og hva som kan omsettes av opprinnelsesgarantier. Jeg kunne tatt med flere av de punktene, men jeg synes det er ganske vesentlig at man har fått stemt over og fått flertall for de siste forslagene som ligger der.
Kristin Vinje (Høyre), 2017-06-15:
Regjeringen har styrt Norge trygt gjennom en krevende tid med flyktningkrise og det verste oljeprisfallet på 30 år. Det er derfor gledelig å se at det nå er tegn til bedring i norsk økonomi. Ledigheten er på vei ned, veksten i økonomien er på vei opp, og flere kommer faktisk i jobb. I meldingen, som er den første i sitt slag siden 1981, varsler regjeringen flere konkrete satsinger. Ett eksempel er testsentre for næringslivet gjennom katapultordningen, sånn at bedrifter kan teste ut ideer og løsninger i pilotskala før lansering i fullskala. Regjeringen vil også lage en strategi for eksport og internasjonalisering for å sikre at norske bedrifter har gode, konkurransedyktige rammebetingelser. Samtidig vil regjeringen utvide GIEKs garantitilbud til også å omfatte garantier for lån til investeringer i eksportrettet industri i Norge. Er det noe som er viktig for nye jobber og verdiskaping, er det høyere utdanning og forskning. Gjennom hele perioden har regjeringen prioritert en markant økning i bevilgningene her. Vi har fulgt opp langtidsplanen med mer enn 2,2 mrd. kr bare de siste to årene. Infrastrukturen er styrket betraktelig. Med Høyre i regjering har vi faktisk nådd målet om å bevilge 1 pst. av BNP til forskning og utvikling over statsbudsjettet. Vi har økt den frie prosjektstøtten til å fremme banebrytende forskning, og vi har styrket stimuleringsmidler for god norsk deltakelse i EUs rammeprogram for forskning og innovasjon. Vi har også sørget for en formidabel økning i næringsrettet forskning, der programmer som BIA, SkatteFUNN og andre til de grader bidrar til verdiskaping og vekst i norsk næringsliv. FORNY-programmet, som skal bidra til kommersialisering av forskning, har også fått historisk økning i sine bevilgninger. Med denne meldingen og regjeringens offensive politikk for høyere utdanning og forskning lyder det utrolig hult når Arbeiderpartiet gjentar sitt forslitte budskap om mangel på aktiv næringspolitikk. Dette kaller jeg aktiv næringspolitikk, som vil bidra til nye og flere lønnsomme bedrifter som kan skape verdier og jobber i fremtiden. Når det gjelder mangel på helseindustrisatsing, vil jeg bare minne om at meldingen om helse og omsorg ble lagt frem av denne regjeringen. Vi har gitt 3 mrd. kr mer til næringsrettet forskning, og helsenæringen er jo en stor andel av dette. Vi har også bidratt til at det etableres et eget helsecluster på Oslo Cancer Cluster, og såkornfondet, som ble lagt til Bergen, skal nettopp innebære innovasjon innen helse. Så regjeringen legger godt til rette for en aktiv næringspolitikk, så vi kan skape verdier i fremtiden og nye jobber og sikre velferd.
Kristin Vinje (Høyre), 2017-06-15:
Grunnen til at jeg tok ordet, var at både representanten Pollestad og representanten Juvik tydeligvis irriterer seg over at vi bare står her og skryter av oss selv, og at vi ikke tar alvoret i den situasjonen vi står i, inn over oss. Men da tror jeg ikke verken Pollestad eller Juvik har lest hva som står i meldingen, eller hørt hva vi faktisk sier, for vi sier helt klart og tydelig at vi står overfor en omstilling, og vi er tydelige på at vi må inn i det. Det er derfor vi kommer med denne meldingen og uttrykker situasjonen og kommer med konkrete tiltak for nettopp å møte den omstillingen vi står i. Så må det være lov til å uttrykke at man gleder seg over at ledigheten går ned, at veksten går opp, og at vi får flere i jobb. Når det gjelder regjeringens FoU-politikk, er det ikke bare vi som skryter av den. I forbindelse med 2017-budsjettet kunne vi i NIFUs statsbudsjettanalyse lese at aldri har FoU-utgiftene utgjort en større andel av statsbudsjettet. Det er rett og slett slutt på jojo-budsjetter når det gjelder investeringer i forskning og utdanning. Investeringene i forskning og utdanning når nye høyder. Direktøren i Forskningsrådet sa i forbindelse med dette statsbudsjettet: «En slik forutsigbarhet har vi aldri opplevd før! Vi har aldri opplevd faktisk å ha noe som ligner på flerårsbudsjetter for forskning.» Det er betegnende. Vi har satset på forskning fra første dag. Allerede i det justerte budsjettet for 2013 «rampet» vi opp med en halv milliard kroner i forhold til det budsjettet som ble lagt frem av den rød-grønne regjeringen. Og vi har fulgt opp i hvert eneste budsjett siden. Miljøene ser det, statistikken viser det. Det er en viktig del av det å forberede seg på fremtiden og det å kunne skape nye jobber og sikre velferden.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Jeg stemte feil. Jeg skulle stemt for.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-04-05:
På vegne av stortingsrepresentant Heikki Eidsvoll Holmås og meg sjøl vil jeg sette fram representantforslag om endring av vilkår for opprettelse og nedlegging av asylmottak.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-04-05:
På vegne av stortingsrepresentant Geir Pollestad og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om kontanter som betalingsmiddel i Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-04-05:
Hovedinntektene fra norsk jordbruk kommer heldigvis fra markedet, og i jordbruksoppgjørene i 2014, i 2015 og i 2016 la regjeringen opp til økte markedsinntekter. Det hadde ikke vært mulig hvis man ikke hadde gått fra kronetoll til prosenttoll høsten 2012. Synes landbruksministeren nå at det var et klokt grep at vi forbedret det norske tollvernet? Det er spørsmål nr. én. Spørsmål nr. 2: Norske parlamentarikere hadde møte med EU-parlamentarikere, der delegasjonen fra EU-parlamentet sa at de var svært fornøyd med det norske tilbudet i artikkel 19-forhandlingene. Hva er det norske tilbudet når EU-siden er svært fornøyd, og når kommer vi til å se resultatet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-04-05:
Fire år har snart gått, stortingsperioden er snart over. Det har vært fire år med sentralisering, sentralisering og sentralisering. Det har vært ført en politikk for større sosiale og geografiske forskjeller. Dette kan være den siste spørretimen der partileder Siv Jensen møter som finansminister, så tiden begynner å bli ganske knapp hvis man skal oppfylle valgløftene. Jeg vil gå gjennom noen av valgløftene. Valgløfte nr. 1: Jeg kan garantere at det blir bompengefritt over hele landet hvis jeg blir samferdselsminister, sa samferdselspolitisk talsmann Bård Hoksrud i 2013. Fasit i 2017: Det har aldri vært mer bompenger i Norge. Senest i forrige uke vedtok vi 21 nye milliarder i bompengegjeld i dette rommet, et forslag fra Fremskrittspartiets statsråd. Valgløfte nr. 2: Før valget sa finansminister, daværende partileder, Siv Jensen: Vi vil ha slutt på denne flåingen av det norske folk og krever at bensinavgiften blir satt ned. Vi foreslår at bensin- og dieselavgiften settes ned med en krone. Fasit i 2017, la meg referere til Erna Solberg: På ett budsjett økte vi denne typen avgifter mer enn de rød-grønne gjorde på åtte år. Valgløfte nr. 3: Vi vil ha en statlig finansiering av eldreomsorgen, lovet Fremskrittspartiet i 2013. Fasit i 2017: et mislykket prøveprosjekt i sju kommuner. Valgløfte nr. 4: Anders Anundsen hadde kronikker rundt i hele landet om krig mot byråkratiet. Og Siv Jensen var knallhard i sin dom. Fasit i 2017: 539 nye byråkrater, 12,5 mrd. kr i økt konsulentbruk i staten. Mitt spørsmål til finansministeren er: Er finansministeren fornøyd med resultatene, eller kan vi forvente mer hvis Fremskrittspartiet igjen får makt?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-04-05:
Det må nesten være litt rart for en finansminister å si at man er fornøyd med prøveprosjekt i sju kommuner når det lenge har vært et av Fremskrittspartiets største mål å få til en statlig finansiering av eldreomsorgen. Det må også være rart for en finansminister fra Fremskrittspartiet å si at man er fornøyd etter fire år når det har blitt 4 mrd. kr i avgiftsøkninger for folk flest – for avgifter må alle betale – mens de 50 rikeste i Norge har fått 1 mrd. kr i skattekutt. Det er en helt tydelig prioritering. Det er ikke så rart at vi sier sentralisering, sentralisering, sentralisering, for regjeringen har drevet med nytale i sak etter sak. For eksempel har man valgt å kalle politireformen en nærpolitireform – når folk over hele landet opplever at tjenestesteder legges ned. Jeg har merket meg at den nye statsråden, Per-Willy Amundsen, også har sagt at det kanskje var feil bruk av ord. Vil finansminister Siv Jensen også bekrefte at det har vært feil bruk av ord å kalle det nærpoliti når det har vært en sentraliseringsreform vi har sett?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-04-05:
Er det en øvelse Fremskrittspartiets statsråder har lært seg, er det å være utrolig fornøyde med alt. De er utrolig selvtilfredse, alt er så fantastisk og så strålende, alt går så bra, alle reformene er så vellykkede, selv om det er demonstrasjonstog rundt omkring i hele Norge som sier det motsatte. Ikke minst hører vi nå at det har vært en sånn enorm effektivisering takket være disse reformene som regjeringen har gjennomført, og at det gjør Norge bedre rustet. Men hvis man begynner å lese fra dem som ettergår tallene, kom f.eks. Riksrevisjonen med en rapport for et par uker siden som påpekte det faktum at staten har brukt 12,5 mrd. kr på konsulenter i 2015. Vi har sett denne uken hvordan veksten i det sentrale politiet har økt voldsomt – i byråkratiet i Oslo – mens tjenestestedene ute ikke har fått den tilsvarende veksten. Vi ser i dag på forsiden av Aftenposten at det er blitt ca. 60 mill. kr mer i POD som ikke er journalført. Er dette gode resultater eller er det dårlige resultater, finansminister?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-04-05:
President, jeg tenkte jeg skulle holde litt på hemmeligheten! Utgangspunktet for spørsmålet mitt er at det skapes altfor få jobber i Norge. Det er en av de store politiske utfordringene vi står foran. Norge trenger flere jobber. Andelen av befolkningen som er i arbeid, er den laveste på 20 år. Dette gjelder også for de yngste. En tredjedel av befolkningen er nå ikke i arbeid, og det er sløsing med en av våre aller viktigste ressurser, nemlig menneskene. Det er sånn at i 2016 gikk antallet jobber i privat sektor ned. Nå har vi snart fire år bak oss med en regjering som har snakket om omstilling, nettopp for å skape arbeidsplasser i privat sektor. Mindre oljeavhengighet, mer bærekraft og vårt behov for økt matproduksjon taler for at det burde ha vært satset på å få til sysselsettingsvekst, særlig i næringskjeder som ikke er knyttet til olje, men som er knyttet til bl.a. jord og skog. Mitt spørsmål, president, går derfor til landbruks- og matministeren. Matindustrien og jordbruket utgjør fortsatt den største fastlandsnæringen i Norge, med over 120 000 arbeidsplasser, men antallet jobber går dessverre ned. Her sviktes det fra regjeringa. I Hedmark hadde vi f.eks. i fjor en nedgang på 225 jobber tilknyttet matproduksjon. Likevel har regjeringa i framlagte budsjett og forslag til oppgjør i bl.a. jordbruket stadig foreslått å kutte i tiltak som kunne skape vekst, til tross for at vi har et stort behov for både å investere, et etterslep på rundt 20 mrd. kr, og å sette i verk tiltak for nettopp å skape jobber. Er regjeringa og statsråden villig til å endre kurs, bidra mer til investeringer og tiltak for nettopp å skape flere jobber i en næring som blir pekt på som framtidas næring for Norge?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-04-05:
Det var et svar som forventet. Man kan jo snakke om produktivitet og økonomisk vekst, men statsråden styrer en sektor som faktisk ikke skaper flere arbeidsplasser, og som blir pekt på som framtidsnæringen. Vi ser altså en betydelig nedgang ikke bare i primærjordbruket, men også i hele næringsmiddelindustrien knyttet til dette, som faktisk skal være der hvor vi skal bruke de arbeidsmessige ressursene. Nå har altså regjeringa snart fire år bak seg på å sette i verk de virkemidlene som man sjøl trodde ville skape jobbvekst i en næring som ikke skulle være oljerelatert. Det er derfor jeg mener at regjeringa nå må svare for hvorfor de tiltak som regjeringa har igangsatt, faktisk ikke har skapt flere jobber, men skaper reduksjon, ikke bare i jordbruket, men også i privat sektor som sådan.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-05:
Fyrst er det for fleire enn regjeringa verdt å gle seg over at arbeidsløysetala no utviklar seg positivt. Fleire vender tilbake igjen til jobb etter ei krevjande tid i oljenæringa. Samtidig er det slik at historiebeskrivinga som representanten Storberget her har på utviklinga i jordbrukssektoren og skogsektoren, ikkje er rett. Denne regjeringa har jo innført skogpolitikken igjen. Vi har dobla satsinga på tømmerkaier, økt infrastruktursatsinga på skogsbilvegar med 80 pst. utover det den førre regjeringa gjorde, då Knut Storberget var statsråd. Så det er eitt eksempel på at vi gjev moglegheit til å utvikle dei naturressursane ein har rundt seg i heile Distrikts-Noreg. Når det er snakk om investeringsverkemiddel i jordbruket som skal bidra til at fleire vel å investere, satse på matproduksjon, er det slik at denne regjeringa og eg som statsråd har levert tilbod til jordbruket som inneber at investeringsverkemidla aukar meir enn jordbruket krev – og Arbeidarpartiet stemmer for det avtaleforslaget når ein leverer det til Stortinget. Så er det viktig å hugse på at også i jordbruk er produktivitetsutvikling viktig. Matproduksjonen er høgare no enn nokon gong før i Noreg – vi har henta igjen og er sjølvforsynte med lam for fyrste gong på ti år. Kornarealet aukar no for fyrste gong sidan 1991. Inntektsutviklinga i jordbruket er sterkare – dobbelt så sterk som i andre sektorar, og mykje sterkare enn under den førre regjeringa. Så det er mange ting å gle seg over. I sum treng vi at vi har nok folk som satsar på jordbruket. Det har vi. Fleire unge satsar no på jordbruk enn på mange år, og vi ser f.eks. at blant dei som søkjer om investeringsverkemiddel, er det ein høgare del under 35 år no enn tidlegare. Så dette kan representanten Storberget ta heilt med ro. Utviklinga er langt meir positiv enn sist Arbeidarpartiet styrte.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-05:
Eg er utdanna kjøttskjerar og jobba i fleire år på slakteri som det. Det var ein av dei morosamaste og trivelegaste jobbane eg har hatt. Men det er mykje lettare å gjere den jobben no enn det var for ti år sidan, fordi vi har automatisert. Det gjer at det er færre som trengst til å gjere dei same jobbane, men det betyr at lønsemda for næringsmiddelindustrien er styrkt av det. Det gjer også at dei som jobbar i denne sektoren, har mindre risiko for belastingsskadar enn dei hadde for berre ti år sidan. Er det dumt? Openbert ikkje. Det er openbert ikkje dumt at næringsmiddelindustrien brukar innovasjonar, får i gang ny teknologi, skapar og tryggjer arbeidsplassar mange plassar. Men vi veit jo at jordbruket sjølv har gjort eventyrlege effektiviseringar. I 1990 var det 120 meieri i Noreg, no er det ca. 30 igjen. Det er ikkje ei utvikling som vi har styrt, men ei utvikling som har vore heilt naturleg, fordi landbruket har modernisert og næringsmiddelindustrien har følgt etter.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-05:
Denne regjeringa er oppteken av å leggje til rette for at det vert skapt fleire jobbar, men det hadde vore artig dersom Arbeidarpartiet såg på resultata av jordbrukspolitikken i denne perioden: 18 ¾ pst. inntektsvekst i jordbruket; dobbelt så mykje som andre grupper. Færre bønder legg ned enn under Arbeidarpartiets styre. Vi ser nedgang i talet på dekar som går ut av drift – det er lågare no enn då Arbeidarpartiet styrte. Fleire investerer, dei investerer tyngre, matproduksjonen er høgare enn på mange år, kornareala går opp. Så dersom Arbeidarpartiet hadde vore oppteke av resultata av landbrukspolitikk i staden for å prøve å skape eit inntrykk av at alt går feil veg, så hadde det vore betre for bonden. For vi treng først og fremst, dersom vi skal rekruttere nye folk inn i næringa, at det finst ungdom som har tru på ho. Og det skal det godt gjerast å ha når ein høyrer Arbeidarpartiets skuldingar mot jordbrukssektoren – ein sektor som går godt, ein sektor som vil framover, ein sektor som har føresetnader for å gjere det.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-05:
Lat meg først gje honnør til både Kristeleg Folkeparti og Venstre for at dei i lag med denne regjeringa har gjort nødvendige grep i jordbrukspolitikken som har ført til dei resultata som eg refererte for representanten Botten. Så er det rett at dersom vi skal ha ein melkeproduksjon over heile landet, føreset det at ein del av dei som i dag ligg på ein gjennomsnittsstorleik, vel å reinvestere. No ligg jordbruksmeldinga til behandling i Stortinget. Der har eg føreslått at avtalepartane i jordbruksavtalen får leggje tydelegare føringar på investeringsverkemidla. Dersom det får fleirtal, gjev det moglegheiter for å målrette verkemiddelbruken i større grad enn han har vore i dag. Det kan ikkje eg forskotere Stortingets behandling av, men eg håpar det resulterer i det. Då trur eg dei fire partia som har utgjort fleirtalet i denne perioden, framleis kan leggje grunnlaget for ei positiv utvikling i norsk jordbruk.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-05:
Eg håpar vi skal sjå resultatet av forhandlingane om artikkel 19 med EU ganske raskt, og eg er heilt trygg på at vi skal klare å vareta både norske handelsinteresser offensivt og ikkje minst framleis ha god beskyttelse av norsk jordbruk. Men så er det grunn til å minne representanten Slagsvold Vedum på at samtidig som ein fekk endringar i prosenttollen, auka ein t.d. dei tollfrie kvotane til EU med 2 700 tonn på ost. Og det er altså sånn at auka tollsats gjev auka press på tollfrie kvotar, og der går det ein balanse, som eg har sagt i Stortinget også fleire gonger tidlegare. Eg veit at tollvernet er viktig for norsk jordbruk, men det er også viktig for norsk jordbruk at vi har gode handelsavtalar med våre nærmaste marknader. Norsk jordbruk handlar mykje av innsatsfaktoren sin ute, så vi må finne ein balansert løysing på det.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-04-05:
Eg er tilbøyeleg til å vere einig i at vi sit igjen med gode spor av Venstres landbrukspolitikk i denne perioden. Det viser kor viktig det er at Venstre held seg med ei god regjering, som dei kan samarbeide med, og som gjev gode resultat. Det er eg veldig glad for at også Venstre-representanten ser nytta i. Vi har mange moglegheiter til å utnytte landbruket. Vi leverte tidlegare ei melding som heitte Garden som ressurs – marknaden som mål, som handla om å utnytte dei tilleggsnæringane som ligg i og rundt jordbruket. Vi ser f.eks. no at noko av det raskast veksande i daglegvarehandelen er lokalmatsatsing – 7,7 pst. i fjor – openbert mogleg. Vi har nettopp lagt fram ein reiselivsstrategi for landbruksbasert reiseliv i lag med reindrifta, og ser på moglegheita for å utnytte det potensialet. Det er openbert mykje regjeringa og Venstre her kan verte einige om, og det skal vi følgje opp på beste vis.