Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-05-08:
La også meg få benytte anledningen til å gratulere med frigjørings- og veterandagen. Det er mange vi kan rette en hilsen til på en dag som dette. Så til interpellasjonen. Sammenlignet med andre land har vi små inntektsforskjeller i Norge. Også før man tar hensyn til omfordelingen som skjer via skattesystemet og offentlige overføringer, har vi en jevnere inntektsfordeling enn de fleste andre land. Representanten Slagsvold Vedum viser til USA og utviklingen der. Norge er imidlertid i en annen situasjon enn USA og mange andre land. Vi har klart oss godt gjennom finanskrisen, vi har høy sysselsetting, og vi har lav arbeidsledighet. Mens mange land sliter med økende inntektsulikhet, er inntektsulikheten i Norge omtrent som den var på slutten av 1990-tallet. Den siste undersøkelsen til det europeiske statistikkbyrået Eurostat viste at Norge har lavest inntektsulikhet av landene i Europa. Det hadde vært galt å påstå at vi har utfordringer med økende ulikhet i Norge. En velfungerende markedsøkonomi med en stor del av befolkningen i arbeid, et trygt samfunn og et effektivt skattesystem er noen av de viktigste årsakene til at de fleste av oss har det bra i dette landet. Regjeringen legger stor vekt på å opprettholde og videreføre disse trekkene. Selv om økende ulikhet i seg selv ikke er en stor bekymring i Norge, er det likevel for mange som faller utenfor. I verdensmålestokk har vi få fattige, men regjeringen har et sterkt engasjement for å bedre situasjonen for dem som står utenfor viktige sosiale arenaer på grunn av dårlig økonomi eller dårlige levekår. Vi vet en del om hvilke grupper som sliter økonomisk i Norge, og flere tiltak er nødvendig for å bedre deres situasjon. Derfor vil regjeringen bedre integreringen av dem som skal være her, vi vil øke lærernes kompetanse, vi vil styrke rusmiddelomsorgen og tilbudet til personer med psykiske lidelser, og vi vil gi barn som vokser opp i fattige familier, mer likeverdige muligheter. Samtidig vet vi at det viktigste tiltaket for å bekjempe lavinntekt er et åpent og velfungerende arbeidsliv med plass til alle. At alle har gode incentiver til å arbeide, og at arbeidsinnsatsen deres etterspørres, ja, det forhindrer fattigdom og er det viktigste for den enkeltes velferd. Høy yrkesdeltakelse er avgjørende for å opprettholde dagens velferdsnivå. Det er derfor særlig viktig er det blir lettere for utsatte grupper å komme seg inn i arbeidslivet. Vi vet at funksjonshemmede kan ha utfordringer med å komme seg i arbeid, eller med å holde seg i arbeid over tid, og vi vet at veldig mange går for lenge med sykemelding fordi de står i helsekø og venter på behandling. Verdier som skal deles, kommer ikke av seg selv. De må skapes først. Representanten Slagsvold Vedum peker på USA. Men man trenger imidlertid ikke gå så langt som til USA for å finne land som sliter med vedvarende høy ledighet og lav økonomisk vekst. Slike tilstander øker forskjellene. Disse landene viser hvor viktig det er å ha en robust økonomi med høy sysselsetting og god vekstevne. Vi er avhengig av å bruke ressursene effektivt og skape verdier for å trygge grunnlaget for vekst og velferd. Regjeringen ønsker derfor å stimulere til arbeid, investering og sparing. Dette arbeidet har vi påbegynt. I 2014 ble skatten på overskudd i selskaper og på arbeidsinntekt redusert. Vi reduserte formuesskatten, og vi fjernet arveavgiften. Endringene gjør det mer lønnsomt å spare, investere og arbeide og legger til rette for økt andel norskeiet kapital i norsk næringsliv. Dette er bra for norsk økonomi, og skattelettene lar den enkelte beholde litt mer av det han eller hun selv har skapt. En økonomi der det lønner seg å investere og arbeide, legger bedre til rette for verdiskaping, høy sysselsetting og lav inntektsulikhet. Den viktigste faktoren som forklarer inntektsulikhet, er forskjellene i markedsinntekt. Noen slike inntektsforskjeller er nødvendige for god bruk av samfunnets ressurser. Lønnsforskjeller bidrar til at folk utdanner seg til yrker hvor lønnsomhet og etterspørsel er størst, og til at vi har et fleksibelt arbeidsmarked med lav ledighet. Ulik avkastning på kapital gjør at personer og selskaper investerer der ressursene kaster mest av seg. Det kan likevel være riktig å dempe noen av forskjellene som markedene skaper, og vi har flere virkemidler som omfordeler markedsinntekt. Her er skattesystemet sentralt. I 2014 vil en som har 1 mill. kr i lønnsinntekt, betale mer enn ti ganger mer i inntektsskatt enn en som tjener 200 000 kr. Men enda viktigere for inntektsutjevning er hva skattepengene finansierer. Trygdeytelser, offentlige overføringer og offentlig finansierte tjenester som barnehage, skoler, helsevesen og eldreomsorg utjevner inntekter og levekår i langt større grad enn skattesystemet. Men jeg synes at vi bør løfte blikket og se langsiktig på fordeling og velferd. Fordelingspolitikk handler om mer enn å omfordele opptjent inntekt gjennom skattesystemet og overføringer. Det er først og fremst på grunn av en velfungerende økonomi at Norge er ett av verdens beste land å leve i for alle inntektsgrupper – ikke fordi vi har omfordelt oss til velstand. Fordelingspolitikk handler vel så mye om å legge til rette for opptjening av inntekt. Et næringsliv som går godt, vil investere og etterspørre arbeidskraft. Når vi diskuterer fordeling, kan vi ikke legge ensidig vekt på endringer i ettårige skattetabeller for relativt små grupper med enten høy eller meget lav inntekt, slik opposisjonen har en tendens til å gjøre. Gjennom vekstfremmende skattelettelser, reelle prioriteringer over offentlige budsjetter og satsing på økt kunnskap og bedre infrastruktur vil regjeringen bidra til økt vekst og bedre velferd. Allerede i løpet av noen måneder har vi gjennomført flere forenklinger for næringslivet og i skattesystemet. Vi har fjernet unødvendige reguleringer og rapporteringer, og vi har redusert skattenivået. Vi har nedsatt en kommisjon som skal gi råd om tiltak som kan øke produktivitetsveksten. Regjeringen ønsker også å styrke arbeidsincentivene i skatte- og trygdesystemet, slik at det skal lønne seg mer å jobbe. Vi skal se kritisk på hvordan myndighetene bruker pengene, og vi skal legge opp til å forenkle, fornye og forbedre offentlig sektor. Alt dette er tiltak som vil bedre ressursbruken i Norge, og som vil gi avkastning på sikt. Da blir verdiskapingen større – til fordel for alle inntektsgrupper. Vi er ikke alene om å hevde at god ressursbruk er avgjørende for velferden. I landrapporten OECD la frem om Norge i begynnelsen av mars, understreker organisasjonen hvor viktig det er at offentlige utgifter brukes effektivt, at skattene reduseres for å bedre effektiviteten i økonomien, og at arbeidsincentivene styrkes for dem som mottar offentlige overføringer. OECD støtter også reduksjoner i formuesskatten, fordi det vil styrke norsk entreprenørskap. Her er OECD og regjeringen på linje. Regjeringen ønsker økt velferd for alle. På lengre sikt er det vår evne til å utnytte ressursene som bestemmer hvordan velferden vil utvikle seg. En robust og mangfoldig privat sektor og en effektiv offentlig sektor er en forutsetning for verdiskaping i fremtiden. Hensynet til omfordeling gjennom skattesystemet på kort sikt må balanseres mot hensynet til effektiv bruk av ressurser og gode rammebetingelser for næringsvirksomhet. Myndighetene bør ikke detaljstyre mot en tenkt, ideell inntektsfordeling. Stadig økende omfordeling gjennom skattesystemet er ikke den beste måten å drive fordelingspolitikk på. Det viktigste for regjeringen er å legge til rette for vekst og velstandsutvikling, noe som vil bidra til å redusere fattigdom. Regjeringen ønsker en sunn økonomi der det lønner seg å spare, investere og arbeide. Det er også god fordelingspolitikk.