Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-05-16:
Målet med Riksrevisjonens undersøkelser har vært å vurdere måloppnåelsen og effektiviteten i store helseinnsatser i Malawi, som er direkte og indirekte finansiert av Norge, samt å vurdere forvaltningens oppfølging og kontroll med bruken av midlene. Undersøkelsen omfatter både den bilaterale helsesektorstøtten og den generelle budsjettstøtten som Norge har gitt. I tillegg omfatter undersøkelsen den globale vaksinealliansen GAVI og det globale fondets programmer i Malawi. Undersøkelsen omfatter perioden fra 2004 til 2011. Det er en samlet komité som viser til at Norge i bistandspolitikken har påtatt seg et særlig ansvar for FNs tusenårsmål nr. 4 og 5 om mødrehelse og bekjempelse av barnedødelighet. I tillegg kanaliserer Norge midler gjennom vaksinealliansen GAVI, UNICEF og frivillige organisasjoner. Komiteen har merket seg at det er framgang i Malawi når det gjelder å redusere barne- og mødredødeligheten, men dessverre ikke tilstrekkelig til å nå de mål som var satt i helseprogrammet for 2010. Videre har komiteen merket seg at det er vesentlige svakheter ved malawiske myndigheters arbeid med å styrke det offentlige helsevesen. Fremdeles er lege- og sykepleierdekningen lav, noe som betyr at landet er avhengig av utenlandsk helsepersonell. Malawi er et av verdens fattigste land – med dårlig utbygget infrastruktur og en svak forvaltning. Etter komiteens mening forsterker det behovet for at Utenriksdepartementet ser nærmere på mulighetene for å følge opp at bistandsmidler til Malawi fremkommer i landets statsbudsjett og regnskap. Dette er også et svært viktig redskap for å redusere risikoen for korrupsjon og misligheter. Komiteen viser i den forbindelse til at Riksrevisjonen setter spørsmålstegn ved bruk av direkte budsjettstøtte til et land som Malawi, der revisjons- og kontrollordningene er svake. Komiteen bemerker likevel at det viktigste er at bistandsprosjektene og helsetiltakene fungerer og gir resultater i form av redusert barnedødelighet, styrket mødrehelse og en generell forbedring av landets helsetilbud og helsetilstand. Komiteen har òg merket seg at det globale fondet var den største giveren til Malawis helsesektor for budsjettåret 2011–2012. Dette fondet finansierer nesten all hiv/aids-medisinering i landet. Per 2012 ga fondet slik medisin til 300 000 mennesker i Malawi. Komiteen er også opptatt av at Malawi er helt avhengig av vaksinealliansen GAVI for å kunne opprettholde sine vaksineprogram, og vi er enig med Riksrevisjonen i at Utenriksdepartementet bør påvirke de to fondene til å involvere myndighetene sterkere i arbeidet. Blant annet kom det fram av Riksrevisjonens undersøkelse at GAVI sto for 94 pst. av kostnadene ved vaksinering av malawiske barn i 2010–2011. Riksrevisjonen mener òg at det er fullt mulig å synliggjøre midler for bl.a. GAVI og det globale fondet i helseprogrammets budsjetter og regnskap. Komiteen vil derfor be Utenriksdepartementet om å gjøre en særlig vurdering av dette. Avslutningsvis vil jeg trekke fram Utenriksdepartementets svar til Riksrevisjonen, hvor det kommer fram at Malawi er et av få afrikanske land som ligger an til å oppnå enkelte av tusenårsmålene til FN. Blant annet er både barnedødeligheten og dødeligheten blant kvinner i barsel kraftig redusert. Komiteen mener dette er oppløftende, særlig tatt i betraktning av at Malawi har en brutto nasjonalinntekt per innbygger som er mindre enn en femtiendedel av den norske. Komiteen viser også til at Malawi har klart å øke dekningen for behandlingen av hiv/aids fra 3 pst. i 2004 til 67 pst. i 2011. Det til tross for de store utfordringene landets helsesektor står overfor. Komiteen mener at slike resultater er det viktigste når Norge skal oppsummere effekten av bistand.