Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-01-21:
Dette ble på mange måter en veldig merkelig debatt. De første innleggene handlet om at alle var enige om at dette var en jubeldag for Norge, og Høyres representanter sa gratulerer med dagen til hverandre. Så får vi noen tordentaler om hvordan Arbeiderpartiet og Senterpartiet er verdens verste partier, igjen fra representanten Stefan Heggelund, og så går statsråd Tina Bru opp og anklager Senterpartiet for å være dem som skaper splid mellom folk her. Jeg tror nok at Tina Bru burde lytte til innleggene som kom fra representantene Stefan Heggelund og Ketil Kjenseth, og tenke om de bidro til større oppslutning om det prosjektet som nå Stortinget enstemmig stiller seg bak. Det har vært veldig mye snakk om månelandingen. Jeg vet at det er favorittøvelsen til politikere i Høyre og Venstre. Jeg lover at jeg skal aldri skal kritisere en politiker for å ha for store ambisjoner i klimakampen. Jeg vil mye heller ha en politiker som tør å satse stort, som tør å tenke høyt, men som kanskje ikke kommer hele veien. Hvis vi skal følge resonnementene til Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet i denne debatten, må vi ha politikere som bare tør å gå nøyaktig de millimeterne de vet at de kommer til å klare. Jeg mener at man på ingen politiske områder bør tenke sånn, men i alle fall ikke i klimakampen. I klimakampen har vi så få år på oss, og vi har så store oppgaver foran oss, at vi trenger politikere som viser vei, som tør å tenke stort, som tør å drømme høyt, som av og til ikke kommer hele veien dit man skal, men som kommer et stykke på veien. Det er det Mongstad-prosjektet handler om. Det er ingen grunn til å snakke det ned på den måten som gjøres av de borgerlige partiene i dag. Det er grunn til å være stolt av det vi har fått til i Norge – selv om vi gjerne skulle være kommet lenger, er vi kommet et godt stykke på vei. Det var et merkelig innlegg å høre fra representanten Stefan Heggelund, som selvfølgelig, som vanlig, var mest opptatt av Arbeiderpartiet og hadde gått igjennom representanten Espen Barth Eides bevegelser det siste halve året. Vel, det er ingen tvil om at Arbeiderpartiet har vært den største pådriveren for begge disse prosjektene. Det har de vært lokalt, i Oslo, i Skien, i industrimiljøene, i fagbevegelsen og her i denne sal. Vi i Arbeiderpartiet har ved hver eneste korsvei tatt opp våre bekymringer for utsettelser av CCS-prosjektene. Vi kunne brukt nesten hele taletida vår i dag på å snakke om hvordan det har vært kutt tidligere som nok har gitt noen forsinkelser. Men la oss ikke gjøre det. La oss si at det er bra at vi har kommet dit vi har gjort, når vi har kommet hit i dag. Skulle vi fulgt resonnementet til Stefan Heggelund, skulle vi ønsket at Arbeiderpartiet hadde stemt imot den søknaden. Jeg tror ikke den søknaden hadde stått noe sterkere i Brussel dersom den hadde blitt nedstemt eller bare så vidt fått stemmer fra en regjering som kanskje skal sitte bare et halvt år til. Jeg tror søknaden står sterkere, det er bra, og Stefan Heggelund burde være fornøyd med at Arbeiderpartiet nå slutter opp om det regjeringa har gjort. Jeg tror at hvis vi hadde sittet i regjering, hadde det kanskje sett annerledes ut, men nå er vi der vi er i dag, og derfor bør Stortinget være fornøyd med det de har gjort. Det partiet som virkelig har forandret seg mye, er Fremskrittspartiet. Det Fremskrittspartiet mener i denne saken, har virkelig vært et bevegelig mål, fra å ha en rekke statsråder, til at de avslo hele prosjektet da det kom, til at de nå stemmer for allikevel.