Bent Høie (Høyre), 2003-04-08:
Alle arbeidstakere, med unntak av servitører, har i dag en lovmessig rett til røykfri arbeidsplass. Samtidig er servitørene den yrkesgruppen som har den høyeste hyppigheten av all kreft til sammen, lungekreft og kreft i urinblæren. Helseskader av passiv røyking er vel dokumentert. Blant annet blir det støttet av Verdens helseorganisasjon ved International Agency for Research on Cancers ekspertgruppe, som har slått fast at passiv røyking øker risikoen for lungekreft med mellom 20 og 30 pst. Sjansen for å dø av hjerte- og karsykdommer øker med ca. 30 pst. Her i landet er det anslått at 300-500 ikke-røykere årlig dør av hjerteinfarkt som skyldes passiv røyking. Det er også effekter av mer kortvarig påvirkning. Mange mennesker føler ubehag når de utsettes for passiv røyking. Symptomene kan være irritasjon i øyne, sår eller tørr hals, hoste, tiltetting av bryst eller tungpustethet. Symptomene er størst blant personer med såkalt hyperaktive luftveier, som gjelder omtrent en fjerdedel av befolkningen. I løpet av kort tid kan passiv røyking føre til økt sannsynlighet for blodpropp, lett utløsning av hjertekramper hos hjertesyke, og allerede etter 30 minutters eksponering vil funksjonene for de innerste cellelagene i blodårene i hjertet være påvirket i like stor grad som hos en røyker. Dette er i seg selv ubehag og farer som de fleste av oss ikke vil akseptere å bli utsatt for på vår egen arbeidsplass. Helseministeren fortjener derfor ros for at han har våget å løfte denne problemstillingen fram og spurt oss som det øverste lovgivende organ: Vil dere se bort fra disse fakta? Gjennom lovforslaget har han svart et klart nei. Og som saksordfører er jeg svært glad for at et bredt politisk flertall har sluttet seg enstemmig til dette. Selvsagt er det slik at som Høyre-representant er refleksreaksjonen mot et slikt forbud: Er det virkelig nødvendig? Er det ikke nok reguleringer av den personlige friheten? Det har derfor vært debatt i eget parti om denne saken. Men den personlige friheten er et gode for hele samfunnet – helt til den skader andre eller går på bekostning av andres frihet. I denne saken har unntaksregelen som har tillatt røyking på serveringssteder, både ført til at uskyldige har blitt skadet og at manges frihet har blitt redusert. Det er sannsynligvis 120 000 mennesker i dette landet som med en eller annen form for lungesykdom eller luftveissykdom ikke kan benytte seg av de serveringsstedene som de aller fleste av oss anser som en del av det gode liv – og i møte med de ansattes organisasjoner og pasientorganisasjonene er svaret blitt åpenbart: Dette er en lovendring som vil føre til økt frihet. I høringsrunden har SINTEF, tobakksindustrien og Reiselivsbedriftenes Landsforening pekt på forbedrede ventilasjonssystemer og såkalte røykegardiner som en løsning på problemet med passiv røyking for ansatte og gjester på serveringssteder. De andre høringsinstansene har støttet departementets vurdering, at dette ikke er tilfredsstillende. SINTEFs uttalelser bygger på grenseverdier for dagens tiltaksgrense. I høringen av 29. september 2002 – punkt 3, om ansattes eksponering – viser de til ikke-publiserte målinger foretatt i en restaurant/bar på en torsdag, der ansattes eksponering ligger under tiltaksgrensen for servitører som betjener både røykesoner og røykeforbudssoner. Dette er en undersøkelse som er foretatt i ukedagene. De fleste forstår at effekten av ventilasjonsgardiner og anlegg går betydelig ned i helgene, når lokalene er fulle av folk, og folk vandrer mellom ulike soner uten å respektere røykeforbudet. Det er det som er situasjonen i dag, og det er det som en er nødt til å komme til livs. Dessuten baserer undersøkelsen seg på dagens tiltaksgrense. Men i en større undersøkelse, som omfatter 940 kontorer og 91 hjem i USA, ble det funnet at gjennomsnittlig nikotinnivå var under halvparten av det vi opererer med som dagens tiltaksgrense. Ved disse nivåene er det funnet, ved sammenlikning med andre undersøkelser, at risikoen for lungekreft og hjerteinfarkt er økt med 20–30 pst., sammenliknet med risikoen for ikke-røykere som ikke er utsatt for passiv røyking. I etterkant er det også kommet et brev fra SINTEF som presiserer at det ikke er foretatt noen helsefaglig vurdering av deres tekniske løsning kontra det å innføre et røykeforbud. Derfor mener flertallet at innføring av bedre ventilasjonssystemer ikke vil kunne gi en tilfredsstillende beskyttelse mot passiv røyking for de ansatte. Tobakksindustriens felleskontor og Reiselivsbedriftenes Landsforbund har også pekt på at en åpning for røykerom uten servering på serveringssteder vil kunne gi en tilfredsstillende løsning. Flertallet deler ikke denne vurderingen. Selv om et fysisk avstengt røykerom uten servering kunne ha ført til en bedring av dagens situasjon, ville det allikevel ikke ha vært tilstrekkelig. Det vil i praksis være vanskelig å håndheve et serveringsforbud i deler av lokalet, og dermed må de ansatte sørge for rydding, tømming av askebeger og lignende. Det vil være vanskelig i de mest besøkte periodene å forhindre at røyk siver ut fra røykerom, og at dører ikke blir holdt lukket. En slik løsning vil også rent fysisk kreve at serveringsstedene har et areal å avsette til denne type formål, og det i seg selv vil føre til en konkurransevridning mellom stedene og til et krav om å øke skjenkearealet. Det er videre sånn at den useriøse delen av bransjen vil bruke denne regelen for å omgå intensjonen med loven, noe som en ikke minst også ser ut fra praktiseringen av dagens lovverk. Det er nå 14 år siden det ble innført røykeforbud i lokaler der allmennheten har adgang. Siden den gangen har serveringsbransjen hatt unntak fra denne regelen. Det er et unntak som gjennom denne lovendringen vil bli fjernet. Aksepten for at ikke-røykere har rett til et røykfritt miljø, har vært et modningsspørsmål, og er et modningsspørsmål. Gjennom de ulike endringene og styrkingen av røykeloven opp gjennom årene har det vist seg at endringer som bare for noen få år tilbake virket usannsynlige, raskt har blitt godt mottatt. Jeg tror også det vil være tilfellet med dagens endring i røykeloven. Samtidig behandler vi Ot.prp. nr. 42 for 2001-2002 om endringer i alkoholloven og tobakksskadeloven. Lovendringen berører i hovedsak tre områder: en mer effektiv håndtering av reklameforbudet i de to lovene ved hjelp av innføringen bl.a. av muligheten til tvangsmulkt, ny og forenklet ordning for å tillate tilvirkning av øl og vin for skjenking i egen virksomhet og ny og forenklet ordning for å tillate innføring av alkoholholdig drikk for skjenking eller salg i egen virksomhet. Alle tre endringene har fått bred tilslutning i komiteen. Det er grunn til å understreke at det er gledelig at det nå blir lettere å bruke lokale bryggeritradisjoner som en del av et totalkonsept, f.eks. i forbindelse med gårdsturisme. Avslutningsvis vil jeg rette opp en feil i innstillingen når det gjelder alkoholloven ny § 9-3, ny § 9-4 og ny § 9-5. Disse endringene støttes av alle partier i komiteen med unntak av Fremskrittspartiet, og ikke av en samlet komite, som det står i komiteens merknad.