Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
I Dokument 8:74 S for 2011–2012 fremmer Fremskrittspartiet to forslag, ett om nedtrappingsplan for drivstoffavgifter og ett om premissene for konkurranse i bensinstasjonbransjen. En rekke forhold påvirker drivstoffprisene. I vår har oljesanksjonene mot Iran fått særlig oppmerksomhet. Mange land begrenser importen av olje fra Iran. Økt spenning mellom Iran og Vesten på grunn av Irans atomprogram øker dermed etterspørselen etter olje fra andre land. Fra nyttår til mars steg prisen på et fat nordsjøolje med rundt 15 pst. Bensinprisene har økt med nærmere 10 pst. fra februar 2011 til februar 2012. Det reelle avgiftsnivået er ikke endret i perioden. Økningen i drivstoffprisene har dermed ikke bakgrunn i avgiftsøkninger. Det er viktig for forbrukerne at konkurransen i drivstoffmarkedet er velfungerende. En samlet komité viser til at konkurranselovens formål er å fremme konkurranse, for derigjennom å bidra til effektiv bruk av samfunnets ressurser. Konkurransemyndighetene har gjennom lengre tid fulgt drivstoffmarkedet og vil prioritere å følge pris- og konkurranseutviklingen i dette markedet nøye også framover. Det er et arbeid jeg har tillit til. Flertallet i komiteen har også en merknad om at de geografiske prisforskjellene er større enn kostnadene knyttet til frakten av drivstoffet, og at reduserte etableringshindringer vil være positivt for konkurransen i drivstoffmarkedet. Et bredt flertall går imot forslaget om en nedtrappingsplan for drivstoffavgiftene. Vi viser til den helhetlige gjennomgangen av bilavgiftene i forbindelse med 2012-budsjettet. Avgifter som korrigerer eksterne virkninger, kan bidra til mer effektiv ressursbruk. For eksempel kan den samfunnsøkonomiske kostnaden ved miljøutslipp prises ved miljøavgifter som forurenser betaler. Markedskorrigerende avgifter bør utformes slik at de reelt gjenspeiler den faktiske samfunnskostnaden. Drivstoffavgiftene bør gjenspeile de eksterne kostnadene bilkjøring påfører samfunnet i form av veislitasje, ulykker, kø, støy, helseskader og miljøutslipp. Avgiftene er ikke høyere enn kostnadene bilkjøring påfører samfunnet. For øvrig har særavgiftsutvalget gitt grundige vurderinger av dette området. E24 har gått gjennom veiledende bensinpriser fra 1930 og fram til i dag. Ifølge dem har vi aldri brukt en mindre andel av lønningen vår på bensin. Men bil og drivstoff utgjør uansett en betydelig kostnad i husholdningenes økonomi. Det henger også sammen med at Norge er et langstrakt land, der mange er avhengige av den fleksibiliteten biler kan gi for å gjennomføre daglige gjøremål. Reduserte avgifter er et lite presist virkemiddel for dem som trenger det mest. Det gir raskt utslag i den andre enden, enten gjennom kutt i velferd eller gjennom en politikk som gjør at renten øker mer enn den ellers ville ha gjort. Et godt avgiftssystem bør bidra til bedre ressursbruk i samfunnet som helhet. På samme måte må også fordelingspolitikken ses under ett. Høsten 2010 foreslo Fremskrittspartiet i sitt alternative statsbudsjett å redusere veibruksavgiftene med en krone literen. Allerede i mai 2011 fremmet de forslag om å redusere de samme avgiftene med to kroner literen samt å innføre et fleksibelt avgiftssystem der avgiftene kontinuerlig endres i motsatt retning av oljeprisen. Fremskrittspartiets nåværende finanspolitiske talsmann har tidligere vært positiv til å flytte bilavgifter fra kjøp til bruk. I dag behandler vi likevel et nytt forslag om lavere veibruksavgifter. Jeg mener det er et viktig prinsipp at skatte- og avgiftsopplegget vedtas i forbindelse med statsbudsjettet, med virkning for et helt år av gangen. I forbindelse med klimaforliket ble flertallet enig om moderate økninger i drivstoffavgiftene i 2009. Bilavgiftene er den viktigste blant særavgiftene. Det er ønskelig med forutsigbarhet på dette området framover, og den forutsigbarheten mener jeg er sikret gjennom den helhetlige gjennomgangen av bilavgiftene i 2012-budsjettet.