Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2010-12-02:
Det er mange bransjer som praktiserer en stor grad av deltidsstillinger. I mesteparten av disse bransjene snakker vi om kvinner som jobber. Jeg vil på linje med mange andre takke interpellanten for initiativet, og er veldig glad for at vi tar denne debatten i dag. Det er, som mange har vært inne på, både fordeler og ulemper med deltidsstillinger. Fordelene er nok størst for arbeidsgiverne, mens ulempene er det hovedsakelig arbeidstakerne som må bære. De som arbeider deltid, tjener selvsagt mindre enn de som jobber heltid. Dette påvirker ikke bare inntekten, men også den framtidige pensjonen. Usikkerheten rundt om de får nok ekstravakter for å kunne forsvare faste utgifter, er en stor belastning. I tillegg opplever mange vanskeligheter med å få lån, da de ikke har sikker inntekt. Jeg vil bruke innlegget mitt til å problematisere den utstrakte bruken av deltidsstillinger innen helse- og omsorgssektoren. Vi vet at veksten i antall eldre over 70 år blir mer enn fordoblet i løpet av noen få tiår. Det sier seg selv at kampen om arbeidskraften for å bekle alle de stillingene vi vil trenge i helse- og omsorgssektoren, vil bli knalltøff. Da nytter det ikke å lokke med små brøkstillinger som folk ikke kan livnære seg på. Dessuten er ikke disse små stillingene rett måte å bruke ressursene på, fordi vi sløser med antallet hoder og hender sammenlignet med å nytte arbeidskraften i større stillingsbrøker. Mange lurer på hvorfor det er så utstrakt bruk av deltidsstillinger i helse- og omsorgssektoren. En av forklaringene er at det på 1980-tallet ble gjennomført en aldri så liten revolusjon i denne sektoren. Så å si alle jobbet annenhver helg, i hvert fall de med 100 pst. stillinger. Helgearbeidet opplevdes som veldig belastende. De ansattes organisasjoner jobbet godt og fikk gehør for turnuser med arbeid tredje hver helg. I den anledning ble det opprettet mange små deltidsstillinger for å få dekket bemanningen i helgene. Enkelte mener at løsningen på denne utstrakte bruken av deltid er å innføre arbeid annenhver helg igjen. Det tror ikke jeg. Belastningen med så tett helgearbeid vil neppe virke rekrutterende. Da har jeg større tro på å tenke nytt og prøve ut ulike ordninger for å bekjempe deltid. Derfor er det gledelig at regjeringen setter av penger til slike forsøk. Gode resultat fra disse kan gi andre inspirasjon til å prøve ut tilsvarende ordninger. Et skår i gleden er det imidlertid at Høyre velger å kutte alle disse 25 millionene til forsøk i sitt alternative statsbudsjett. Jeg har lyst til å fortelle om et interessant forsøk fra min egen hjemkommune, Sunndal. Da man skulle lyse ut nye stillinger til en ny sykehjemsavdeling, lyste man ut kun heltidsstillinger. De samlede ressursene ble mye høyere enn det avdelingen på det nye sykehjemmet hadde behov for. Men behovet for styrket bemanning var til stede i andre deler av pleie- og omsorgssektoren. I samarbeid med fagforeningene ble det utarbeidet turnuser hvor de ansatte hadde to arbeidsplasser. Slik kunne alle de som ønsket full fast stilling, søke på disse nye stillingene og vite hvor de til enhver tid skulle arbeide. Tidligere var de avhengige av å skaffe seg ekstravakter ved flere avdelinger for til sammen å kunne få full jobb. Dette var veldig utilfredsstillende. Nå fikk vi en bedre løsning både for de ansatte og for arbeidsgiver. De ansatte fikk fast 100 pst. stilling og alle de fordelene det innebærer, mens arbeidsgiver fikk dekket opp vakanse og behov for styrket bemanning gjennom en forutsigbar ordning. Det ble det vi kaller en vinn-vinn-situasjon for både arbeidstaker og arbeidsgiver. Vi opplever nå at mange kommuner kommer nettopp til Sunndal for å lære av det arbeidet som er gjort der. Det viser at det nytter å tenke nytt. Helt til slutt: Arbeidskraftundersøkelsene i 2008 og 2009, gjennomført av Fafo, viser at andelen kvinner som arbeider heltid, har økt. Det er gledelig, og det viser at vi er på rett vei.