Trine Skei Grande (Venstre), 2004-09-30:
Venstre er glad for at ytringsfriheten styrkes i Norges grunnlov gjennom dagens vedtak. Det går en linje fra da Lars Sponheim for rundt ti år siden tok opp ytringsfriheten på prinsipielt grunnlag i denne sal og de fleste andre lurte på hva som var problemet, til våren i år da Venstres statsråd Odd Einar Dørum la fram stortingsmeldingen om temaet, den andre i hans tid som justisminister. Langs denne linjen finner vi også en fornyet offentlighetslov, en ny lov om personvern, lov om offentliggjøring av partienes regnskaper, forslag om lobbyregister osv. – et prinsipielt og vedvarende engasjement for liberale prinsipper fra Venstres side. Den sosialdemokratiske Dagsavisen kunne da også skrive på lederplass i vår at dette var «Sosial-liberaleren Odd Einar Dørum på sitt beste». Litt underlig er det da å være vitne til en offentlig debatt der Venstre ble beskyldt for å svikte sine liberale ideer. Mye av disputten skyldes etter min mening at noen har valgt å ville ha en vid grunnlovsbestemmelse for så å foreta begrensninger gjennom annet lovverk. Regjeringen valgte på sin side å ha en grunnlovsbestemmelse som gav rom for noen begrensninger. Forskjellen på disse to ståstedene er overdrevet i debatten. Noen har valgt å lese lovforslaget uten å se på forarbeidene og legge vekt på den intensjonen Regjeringen har lagt til grunn. Ikke desto mindre har debatten vært viktig, og den har også ført til noen endringer i en retning som ikke Venstre har vært imot og heller ikke Justisdepartementets politiske ledelse, slik det vil framgå av statsrådens innlegg i dag. Tross det som har vært sagt av enkelte i debatten, ville så vel Regjeringens opprinnelige forslag som dagens vedtak gi ytringsfriheten et styrket vern. Tradisjonelt har staten vært sett på som den største trusselen mot ytringsfriheten, og den ennå gjeldende grunnlovsbestemmelsen verner bare mot at staten, det offentlige, innskrenker ytringsfriheten. Men også private kan legge bånd på denne friheten, f.eks. arbeidsgivere som begrenser ansattes ytringsfrihet ut fra ønske om lojalitet. En ny bestemmelse gir vern mot slike inngrep, og Venstre følger dette opp i alle sammenhenger. Ikke minst er det viktig å se kritisk på en del kommuners lojalitetserklæringer i lys av de ansattes ytringsfrihet. Venstre er glad for at også offentlighetsprinsippet nå grunnlovfestes, og at vi dermed har fått gjennomslag for realitetene også i dette forslaget. Infrastrukturkravet i ytringsfrihetssammenheng innebærer en utvidelse fra hva som skal være tillatt, til å tydeliggjøre statens plikt til å legge til rette for ytringsfrihet i praksis. Markedet er ikke tilstrekkelig for å sikre mangfold og rettferdighet, og det må hjelpes med aktive politiske tiltak. Derfor har vi pressestøtte, derfor har vi konsesjonsordninger, momsfritak og andre ordninger som anerkjenner en vesensforskjell på det trykte ord og en hvilken som helst annen vare. Alle partier – også kommisjonen – erkjenner at ytringsfriheten har en grense, der den krenker andre på en utilbørlig måte. Dette er et klassisk liberalt dilemma mellom f.eks. ytringsfriheten og personvernet – to sentrale liberale verdier. Dette dilemmaet løses ikke ved å gå til den ene eller andre ytterlighet, men ved å finne det optimale balansepunktet. Rasismeparagrafen i straffeloven illustrerer dette, og Venstre kan som liberalt parti trygt gå inn for en slik avveining og et styrket vern mot rasistiske ytringer. Toleransen skal være vid, men ikke grenseløs. Venstre er glad for den debatten og prosessen som har pågått, og som har ført fram til at Regjeringens forslag nå får grunnlovsmessig flertall. Det er grunn til å takke alle som positivt har bidratt til det, Ytringsfrihetskommisjonen, deltakerne i den offentlige debatten og representantene i komiteen. Jeg tillater meg også å uttrykke en viss stolthet på Venstres vegne, og vi kan love fortsatt årvåkenhet og engasjement fra vår side med hensyn til øvrig lovverk og ikke minst til hvordan de liberale verdiene i praksis ivaretas i vårt samfunn.