trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2020-12-08:
I dag er det nok en trist dag i sentraliseringens navn med Høyre og Fremskrittspartiet ved roret, hvor nok en reform rammer innbyggere over hele landet med et dårligere tjenestetilbud, og hvor arbeidsplasser blir sentralisert vekk. I dag er det altså domstolsreformen som sørger for å bygge ned distriktene våre ytterligere. Den reformen kunne altså like gjerne lydd navnet «nærdomstolsreformen», så lik prosessen og innholdet i denne reformen er den totalt feilslåtte nærpolitireformen. Også i nærdomstolsreformen er det mye flott snakk, hvor de ansvarlige later som at tjenestetilbud ikke blir flyttet vekk, men hvor det er nettopp det som kommer til å skje i praksis. Dette er derfor en svært trist dag for Telemark – et fylke som regjeringen og Fremskrittspartiet tydeligvis ikke kan få sentralisert vekk og bort fort nok. Særlig gjelder det øvre del av fylket, for i dag gis det grønt lys for å legge ned de viktige tingrettene i Øst-Telemark på Notodden og i Vest-Telemark i Kviteseid. Og Kviteseid skal rammes ytterligere ved at man også vil legge ned jordskifteretten der. Alt samles i Skien, med alt det har å si på kort og lang sikt av negative effekter for alle som må dra langt når de skal ha vanskelige saker for domstolen, og det betyr enda færre statlige kompetansearbeidsplasser i Kviteseid og Notodden. Jeg synes det for øvrig er en hån mot både alle de berørte og også vanlige folks intelligens at regjeringen og støttepartiet Fremskrittspartiet påstår at ingen domstoler legges ned med reformen, når de altså i dag stemmer ned Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SVs forslag om å opprettholde tingrettene og jordskifterettene og beholde stedlig ledelse på samtlige. Professor Eivind Smith ved Institutt for offentlig rett ved Universitetet i Oslo slår da også tydelig fast at domstoler legges ned i denne reformen, i likhet med en hel rekke sorenskrivere, ordførere, tillitsvalgte og dommere over hele landet. Det er det de sier. De det angår, sier altså at domstolene blir lagt ned, mens regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet hevder at alle domstoler som nå legges ned, vil opprettholdes og skal være likeverdige. Det er jo umulig. Sakene, administrasjonen og sorenskriverne kan bare være på ett sted av gangen. Eller skal alt sendes til både Kviteseid, Notodden og Skien? Og de ansatte? Kan de bare jobbe hvor de vil og møte opp hvor de vil – en slags ekstremversjon av et åpent kontorlandskap? Vi kan bare se på nærpolitireformen for å få et innblikk i hva som nå egentlig kommer til å skje. I den reformen skulle alt bli så mye bedre for distriktene, men fasiten er klar. I Grenland har politiet mistet 42 ansatte under den reformen, mens Tønsberg har fått over 200 ansatte. Og veldig mange har mistet politi- og lensmannsansatte i Øvre Telemark. Senterpartiet frykter med rette at en liknende utvikling innenfor domstolene nå vil komme, for selv om regjeringen ikke har kalt reformen nærdomstolsreformen, er prosessen og argumentasjonen dessverre så altfor, altfor lik nærpolitireformen.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Seriøse redaktørstyrte medier er en av de aller viktigste bærebjelkene i demokratiet vårt. De bidrar til en mer opplyst og bredere samfunnsdebatt, og de kontrollerer maktutøvelse. Det er faktisk utrolig viktig at vi har dem som en objektiv kilde til sannhet. De trengs for at vi politikere skal kunne gjøre som det står i Grunnloven § 100, nemlig legge til rette for en åpen og opplyst debatt, altså for å sikre demokratiet vårt. For å sikre dette er det behov for offensive politiske og økonomiske virkemidler. Det mener mediebransjen, det mener Mediemangfoldsutvalget, og det mener vi i Senterpartiet. Derfor hegner vi i Senterpartiet om mediestøtten, og vi støtter dette lovforslaget. Flertallet av høringsinstansene er også positive. Flerårige styringssignal for mediestøtte gir vi vår tilslutning til, da det vil sikre økonomisk forutsigbarhet. Regjeringen foreslo en gjennomgang av mediestøtten i forbindelse med framleggelsen av det fireårige styringssignalet. Det er for så vidt greit, men det som gleder meg ekstra i dag, er at et flertall i komiteen går inn for at det blir avholdt en årlig redegjørelse for Stortinget om pressefrihet, ytringsfrihet og mediepolitikken generelt. Senterpartiet skulle gjerne ha sett at det forslaget i innstillingen vi har sammen med Arbeiderpartiet og SV om å ta inn redaksjonelle nisjer i formålsparagrafen, hadde fått flertall. Det ville i større grad sikret muligheten for journalistikk på nettopp nisjer og emner som burde hatt større journalistisk fokus, noe som ville fulgt enda bedre opp den nevnte § 100 i Grunnloven. Vi i Senterpartiet mener som sagt at seriøse redaktørstyrte medier er svært viktig for demokratiet vårt. Folk trenger å ha tillit til den objektive sannheten i samfunnsdebatten, men demokratiet vårt er for tiden under press fordi tilliten til media utfordres av falske nyheter, «deepfakes» og de av de alternative mediene som ikke opererer med de samme presseetiske kravene. Samtidig er det fra før av krevende økonomisk i mediebransjen nå, som følge av stor annonsesvikt under pandemien, en stor utfordring som kommer på toppen av at de fleste mediene allerede er kuttet til beinet økonomisk som følge av konkurransen fra internasjonale mastodonter som Facebook, Google og YouTube. Særlig er lokalaviser med under 15 000 i opplag rammet nå på slutten av dette året, siden koronastøtteordningen for medier treffer dem dårlig, men også andre medier sliter. Derfor må mediene nå få ekstra økonomisk hjelp en periode. Vi i Senterpartiet foreslår i vårt alternative budsjett at mediestøtten bør økes med 60 mill. kr, at Senter for undersøkende journalistikk i Bergen støttes med 2 mill. kr, og at innovasjonsstøtten økes ytterligere med 10 mill. kr. Dette gjør vi fordi vi mener at den aller beste medisinen for mediebransjen mot både «fake news» og dårlig økonomi er skikkelig godt innhold som er relevant, og som folk vil ha. Heldigvis har vi ordninger som nettopp mediestøtten, som kan sørge for at mediene kan konsentrere seg mer om akkurat det.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Jeg håper at mediestøtteloven kan brukes i det salderte budsjettet og prosessen der nå, for jeg har lyst til å løfte fram det jeg snakket om på talerstolen i stad, nemlig hvor kritisk situasjonen er for lokalmedier med opptil 15 000 i opplag. Jeg har fått nye tall fra f.eks. en avis som Hallingdølen, som hadde 32 pst. annonsesvikt i vår, nå er de på 25 pst., og Vest-Telemark blad har 41 pst. i annonsesvikt nå i høst – julemånedene – på grunn av nedstengningen nå i november og desember. Det er høye tall, og jeg lurer på hvordan kulturministeren nå kan bidra for å gi medier som sliter ekstra på grunn av nedstengningen på denne tiden av året, bedre kår, enten ved å komme med litt ekstra støtte, som han gjør i andre deler av sin portefølje om dagen, eller ved å la Stortinget kanskje hjelpe til i salderingsbudsjettet.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-12-08:
Jeg bor på en halvøy med 25 000 innbyggere, og Fosen tingrett er vår domstol. Domstolen har fem medarbeidere og er lokalisert i Fosen tinghus på Brekstad. Domstolens verneting omfatter åtte kommuner. Fosen tingrett og Sør-Trøndelag tingrett har hatt felles ledelse fra sommeren 2018. Dette var første trinn på veien til nedleggelse, noe vi var imot. Domstolen har jobbet hardt og målrettet med å omstille seg til en situasjon med reduserte ressurser, økte krav og nye arbeidsmåter. Domstolen har gått fra fire til tre saksbehandlere, og som følge av domstolens vanskelige økonomi er det signalisert behov for ytterligere reduksjon i bemanningen inn mot 2024. Fosen tingrett leverer godt, men det er all grunn til bekymring for hvilke tjenester domstolen kan greie å levere til det rettssøkende publikum framover. Norske domstoler er europamestere i effektivitet og er rimeligere i drift enn i land det er naturlig å sammenligne seg med. Domstolene i Norge har også høy tillit i befolkningen, en situasjon som har vært satt på stor prøve med sterkt økonomisk press og underfinansiering. Arbeiderpartiet er imot regjeringen og Fremskrittspartiets domstolsreform og mener det fins andre og bedre løsninger. Arbeiderpartiet ønsker en moderne og desentralisert domstol med stedlig ledelse. Vi mener lovverket kan gjøres langt mer fleksibelt, slik at domstolene kan samarbeide bedre og dele kompetanse og saker uten å foreta de foreslåtte strukturendringene. Det er direkte uansvarlig av regjeringen å foreslå nedleggelse av en rekke selvstendige domstoler i Norge uten at konsekvensene er utredet, og uten en analyse av alternativer. Det er heller ikke foretatt en samfunnsøkonomisk analyse eller en konkret vurdering av hver enkelt tingrett og jordskifterett som foreslås nedlagt og gjort om til rettssted.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2020-12-08:
I dag behandler vi nok en reform som ikke kommer på bakgrunn av et behov, men på bakgrunn av regjeringen og Fremskrittspartiets strategi om å sentralisere alt de klarer. Det er ingen tvil om at intensjonen med denne reformen er som den har vært med bl.a. politireformen, kommunereformen og regionreformen, som er gode eksempler på reformer regjeringen har tvunget igjennom, og det mot folkets vilje. Det som forundrer meg mest i denne saken, er at da vi sto i denne sal for bare et halvt år siden og behandlet samme sak, sørget Fremskrittspartiet for at domstolsreformen ikke ble vedtatt, og da sa Fremskrittspartiet helt tydelig at de ville berge alle domstolene mot nedleggingsplanene til regjeringen. Justispolitisk talsperson for Fremskrittspartiet, Per-Willy Amundsen, var glad og fornøyd over å fortelle om dette på en pressekonferanse i juni, sammen med bl.a. Senterpartiet. Nå har plutselig Fremskrittspartiet tatt en bråsving og viser at de ikke er annet enn et støtteparti for regjeringen. De blir dermed nå tungen på vektskålen som fører til at 37 tingretter over hele landet blir lagt ned. Hvorfor er ikke de lokale domstolene like mye verd for Fremskrittspartiet nå som de var i juni? Hva mener stortingsrepresentanten fra Troms fremskrittsparti, Per-Willy Amundsen, om at domstoler også i hans eget fylke, Troms, kommer til å forsvinne? Regjeringen og Fremskrittspartiets forslag vil bety at bl.a. Senja tingrett legges ned som en selvstendig domstol og skal ledes av sorenskriveren i Tromsø, det til tross for massiv motstand fra flere aktører. Midt-Troms regionråd har estimert at 40–45 arbeidsplasser er i fare i regionen dersom Senja tingrett legges ned. Politiet i Troms har i høringsuttalelse skrevet at de vil vurdere å flytte politiadvokatene fra Senja til Tromsø om tingretten legges ned. Advokater på Senja har advart mot at de også gradvis vil måtte være nødt til å flytte mot Tromsø. Når regjeringen og Fremskrittspartiet snakker om reformer, glemmer de én viktig ting: Dette handler om folk – det handler om dem som jobber i domstolene, men det handler minst like mye om dem som bruker domstolene. Mange av dem er involvert i saker som handler om skilsmisse eller barnefordelingssaker. Det kan handle om selvstendig næringsdrivende som står i en vanskelig sivil sak. I dag er jeg skuffet over at Fremskrittspartiet gir sin fulle tilslutning til denne reformen, og det bare seks måneder etter at stortingsrepresentant Per-Willy Amundsen sto og jublet over at han hadde reddet tingrettene fra nedleggelse. Dette vitner om at Fremskrittspartiet ikke er noe annet enn et støtteparti for dagens regjering. Så fort kan det snu, og det håper jeg folk legger merke til.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-12-08:
Kartet må stemme overens med terrenget. Det vet jeg som tidligere orienteringsløper, og sånn må politikken i Norge være også. I Glåmdalen i Kongsvinger-regionen, lengst sør i Hedmark, har vi i dag en tingrett som innbyggerne setter stor pris på og vet å verdsette. Det er en region med betydelig kriminalitet og absolutt behov for tilstedeværelse av både politi og rettsvesen. Ved behandlingen av statsbudsjettet skal vi gjøre en positiv ting sammen i Stortinget. Vi skal sørge for at det blir en norsk-svensk politistasjon på grensen. Det er eksempel på en klok politikk som tar utgangspunkt i det landet vi er, men med tingrettspolitikken og nedleggingspolitikken som høyreregjeringen her fører, ser vi eksempel på det stikk motsatte. Grunnen til at det kommer til å bli nedlegginger over tid, er at høyreregjeringen nå først fjerner den stedlige ledelsen. Det er oppvarmingsnummeret, og deretter begynner nedleggingene å rulle på. Det vet vi av erfaring. Det har nylig skjedd i nettopp Kongsvinger-regionen innenfor fengselstilbudet. Bruvoll fengsel mistet den stedlige ledelsen og er nå nedlagt. I Nord-Østerdalen har vi en tingrett med veldig dyktig ledelse og dyktige fagfolk. Når det blir hevdet og skapt et bilde fra høyreregjeringen av at det ikke finnes kunnskap på mindre steder, og at man ikke har erfaring med store nok saker, kan vi bare gå tilbake til historikken, så vil man se at en av de aller største eiendomssakene som noen gang har vært i norgeshistorien, er nettopp fra Østerdalen, med opprettelsen av Rena leir. Den største jordskiftesaken som har vært, stammer opprinnelig fra Tynset. Et annet poeng er at for å håndtere dette her nøyaktig er det en stor fordel å ha historisk kunnskap om hvorfor lokalsamfunn har blitt som de har blitt. Hvis man skal drive med eiendomssaker i f.eks. Folldal eller Dalsbygda, er det av stor betydning å vite at det er samfunn som oppsto på grunn av gruvemiljøene. Det er helt åpenbart: Vi trenger en ordentlig, fornuftig politikk der kartet stemmer overens med terrenget. Nettopp da jeg var ung orienteringsrekrutt, fikk jeg ansvaret for å arrangere o-løp og presterte å feilplassere en av postene. Da er det ganske vanskelig for dem som skal delta, å finne ut hvor man skal. Det har ikke så store konsekvenser at jeg sender orienteringsløpere på Tynset på bomtur, men å sende Norge på bomtur i politikken for rettsstaten og rettssikkerheten til innbyggerne våre, er høyst alvorlig.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-12-08:
Jeg har til slutt lyst til å dele noen tanker om hva som blir de langsiktige konsekvensene av den unnfallenheten som vi ser fra høyreregjeringen. Det som blir resultatet på lengre sikt, er at enorme verdier og formuer kommer til å konsentreres ytterligere på noen få hender. Spesielt innenfor reiseliv og restaurantnæringen er det i utgangspunktet et ganske mangfoldig og spredt norsk eierskap. Det vil høyreregjeringen nå effektivt sette en stopper for, og de næringene vil bli preget av at det er storkapitalen som kommer inn og konsentrerer virksomheten på færre hender. Dette er veldig vesentlig å ha med seg, fordi ett av de argumentene som høyreregjeringen ofte bruker i yndlingssaken formuesskatten, er nettopp det påståtte engasjementet for det norske eierskapet. Det ser vi nå at faller på steingrunn med den unnfallenheten som regjeringen her viser. Høyre er blitt et rent formuesparti, og det er noe helt annet enn å være et næringsparti. I Norge er næringspolitikken på rød-grønn side. Næringspolitikk handler om å skape verdier, sørge for at folk har arbeid. Å konsentrere formuer kan være det stikk motsatte, og det er det vi her ser. Tidligere i høst besøkte jeg en reiselivsbedrift i Trysil. Det var ganske slående, for jeg tror vedkommende jeg snakket med, sannsynligvis hadde stemt på enten Høyre eller Fremskrittspartiet. Vi hadde en helt oppriktig prat om hvordan det kom til å gå med reiselivsnæringen, og jeg så fortvilelsen i øynene hans. Han brydde seg ikke noe om hvilket parti som løste opp i denne saken, så lenge kompensasjonen kom på ordentlig. Mange av de bedriftene jeg møtte i Trysil, sa at de etter gjentatte forsøk rett og slett hadde gitt opp å se på Dagsrevyen, for det var så mange lovnader om en kompensasjonsordning der, en krisepakke der, men til slutt er alle sammen så byråkratiske, så tungrodde og med så trange nåløyer, at man sitter igjen med femtiøringer mens man har forpliktelser på mange tusen kroner i uken. Det henger ikke på greip. Det er en konstruert fortelling om en påstått hjelp som overhodet ikke kommer til nytte for dem som trenger hjelp. Dette kommer til å ende i en stor formueskonsentrasjon som vil endre landet på lang sikt, og det er det formuespartiet Høyre som selvfølgelig har hovedansvaret og hovedskylden for. Større forskjeller kommer til å bli skapt, og man kan riste på hodet, men statistikken vil vise at sånn blir resultatet – med mindre Stortinget nå vedtar at disse arbeidsplassene og bedriftene skal reddes.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-12-08:
La oss være litt realistiske og nøkterne. Dette er den dypeste krisen i norsk økonomi på lang, lang tid, sannsynligvis så lenge vi har levd – og forhåpentligvis den største krisen så lenge vi kommer til å leve. Noe annet som skiller denne krisen fra tidligere, er at det i stor grad er resultat av bevisste valg for å stenge ned deler av norsk økonomi – selvfølgelig for å begrense smitte, men allikevel et bevisst politisk valg. Det fordrer selvfølgelig at man tar et bevisst politisk valg på den andre siden. Det er det denne debatten handler om, og det som nettopp er mangelen fra høyreregjeringen i dag. Grunnen til at vi i opposisjonen er så tydelige som vi er, er at situasjonen nå er totalt annerledes enn det den var i mars. Da hadde man selvfølgelig mye dårligere tid, men nå har det gått lang, lang tid, og det har åpenbart vært god tid til å forberede seg. Så er det et annet poeng: I sommer så det ut til at det var en del ting som begynte å gå tilbake til normalen. Myndighetene åpnet for svenskehandel, sydenturer og underbetalte sesongarbeidere og jordbærplukkere. Når da smitten begynner å komme tilbake, noe som var varslet, er det åpenbart at de samme myndighetene må ha et ansvar for å hjelpe de bedriftene som igjen blir stengt ned, og alle de arbeidsfolkene som igjen mister tryggheten for både framtid og inntekt. Det skulle bare mangle. Vi kan like eller ikke like debatten, men det er i hvert fall et faktum at denne krisen kommer til å føre til flere konkurser. For dem som blir rammet av konkurs, tror jeg spørsmålet nå er om bedriften kommer til å overleve, og det er på en måte viktigere enn akkurat hva for noen ord som brukes i stortingsdebatten. Mange av dem som står i denne krisen, har en helt annen hverdag enn det vi kan forestille oss. For vår del, og for min egen del, kan dagen starte behagelig med en kaffekopp, et Teams-møte og hjemmekontor. Det er jo ikke sånn hverdagen til de fleste som står i denne krisen, er. Jeg tror det er grunnen til at vi feiler så radikalt som land nå med tanke på å ta vare på det mangfoldige næringslivet og bedriftene vi har, at vi ikke kjenner på kroppen den krisen som alle de personene står i. Det er mange familier som har jobbet et langt liv for å bygge opp de bedriftene, og nå kan det meste bli skallet av bare på et lite år. Jeg må være så ærlig og si at der trodde jeg faktisk at Høyre kom til å gjøre en betydelig større innsats, for jeg vet at mange av de personene som tidligere har stemt på bl.a. Høyre, har hatt tiltro til at de skulle ta valg for å berge de bedriftene. Men flere av de bedriftene kommer dessverre til å gå konkurs med mindre vi får gjort vedtak av den typen som vi bl.a. har foreslått her, fra Arbeiderpartiets side.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-12-08:
Det er helt uforståelig. Det mest oppsiktsvekkende i denne debatten er at vi fortsatt ikke har fått svar på hvorfor regjeringen ikke startet opp forberedelsene til en ny utbetaling i juni, når de visste at Skatteetaten ikke kunne klare det. Det er helt uforståelig og fortsatt det ubesvarte spørsmålet etter denne debatten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Høyre har lenge arbeidet for å slå sammen rettskretser og ha færre tingretter og færre sorenskrivere. Domstoladministrasjonen, ved sin leder Urke, har hatt mandat til å underminere de små domstolene. Fremst av alle i dette har Høyres Peter Frølich lenge hevdet at tingrettsstrukturen er overmoden for sammenslåing. I tidligere stortingsperioder ble representanten Frølich stoppet av Kristelig Folkeparti, ved dagens leder, Ropstad. Jeg husker godt den eneste endringen som skjedde med Bergen tingrett, som ble slått sammen, og at Eiker, Modum, Sigdal og Kongsberg tingrett fikk felles sorenskriver. Nå er Kristelig Folkeparti i regjering og må følge Høyre mot sin tidligere vilje. Regjeringa har nå fått med seg Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet for å sentralisere rettskretsene. For Buskerud betyr det at Hallingdal tingrett, Ringerike tingrett og Kongsberg og Eiker tingrett nå blir historie. En beholder rettsstedene, Kongsberg, Hokksund, Hønefoss og Nesbyen. De skal være bemannet, med såkalt kjernevirksomhet. Hallingdal har allerede erfart hva det betyr – en har mistet en stilling. Hele poenget til Høyre er å samle fagfolkene ved tingretter på noen få steder. I Buskerud er det i Drammen. Det er helt logisk, for hele mandatet for utredningen var jo sånn. Mandatet var bl.a. at en skulle samle barnesakene i noen få tingretter, og barnesakene utgjør for mindre tingretter kanskje 40 pst. av arbeidsmengden. Det har vært logikk i det hele helt fra start til dit vi nå er kommet. Kristelig Folkepartis Toskedal hadde selvsagt vanskelig med å svare da han sa at en skulle styrke distriktene med kompetanse og flere oppgaver, for hele poenget er jo det stikk motsatte – det stikk motsatte. Det er trist at ikke Kristelig Folkeparti kan ta ansvar for det de er med på, og si det som det er. Det hadde de stått seg på i sin tradisjon. Representanten Frida Melvær fra Høyre sier at Senterpartiet driver desinformasjonskampanje. Jeg synes hun skulle lytte litt mer til flere stemmer. Det er bl.a. en stemme her i salen som jeg lytter veldig godt til, og det er representanten Tetzschner. Representanten Tetzschner tok opp spørsmålet om sammenslåing av Oslo byfogdembete og Oslo tingrett og stilte meget kritiske spørsmål til det – et veldig godt poeng i forhold til den framferd som hans parti i dag bedriver. Så til statsråd Mæland, som sier at det blir økt rettssikkerhet for hele landet. Det er feil. Statsråden kan ikke belegge det gjennom ankesaker, at det er flere ankesaker i små tingretter. Statsråden sier også at forslaget vil føre til at færre vil lede og flere dømme. Nei, forslaget innebærer det stikk motsatte. Det blir flere i administrative stillinger, for dagens sorenskrivere er i dag både dommere og administratorer av sin tingrett, og de gjør det på en glitrende måte.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Sentraliseringen av tingrettene er nok et elegant eksempel på at den Høyre-ledede regjeringa bruker statsmakta for å sentralisere makt og aktivitet uten faglig støtte. Statsrådens påstander om at regjeringas forslag vil øke rettssikkerheten for hele landet og gi færre ledere og flere dommere, har ikke faglig grunnlag. Dette er ideologi fra Høyres side. Høyres målbevisste linje er og har over mange år vært at tingrettene er overmodne for sentralisering. Vi har erfart det over lang tid gjennom praksisen fra Domstoladministrasjonen med svekket bemanning som har gitt usikkerhet for rekruttering av dyktige folk, svekkede økonomiske rammer og at en har holdt tilbake nytt teknologisk utstyr for å effektivisere saksbehandlingen. Det er meget drøyt å se dette på nært hold. Direktør Urke i Domstoladministrasjonen har sjølsagt opptrådt i tråd med sitt styre og regjeringas langsiktige plan, og så kom da regjeringa med sitt forslag om å nedlegge både rettskretser og rettssteder etter at Kristelig Folkeparti var presset i senk. De hadde jo tidligere en helt annen holdning i denne saken. Men forslaget ble for radikalt. Grasrota slo for mye krøll på seg, og Fremskrittspartiet sa nei i første omgang. Så snur Fremskrittspartiet. Det merker jo folk seg. Fremskrittspartiet er ikke til å stole på i slike saker – det betyr ikke så mye om en ender på det ene eller det andre. Det var nødvendig å ta et skritt tilbake ved å sentralisere rettskretsene, men beholde rettsstedene. Men kursen er den samme, og det vil representanten Frølich kunne bekrefte om han tar ordet. Dommere og privatpraktiserende advokater skal være lenger vekk fra folk utover i landet. Det er konsekvensen. Det har vært altfor lite fokus her på hva som skjer med de privatpraktiserende advokatene, som naturlig nok i stor grad er knyttet opp til sorenskriverembetene ved tingrettene. Sentralisering av tingrettene, altså rettskretsene, er nok en sak som underbygger kravet om at Senterpartiet må styrkes for å stoppe statsmaktas helt entydige sentraliserende karakter, som den har i dag. Det er veldig vesentlig at alle nå forstår hvilken karakter dagens statsmakt har: Den skal ikke hjelpe de små og de svake, den skal hjelpe de sterke og de store og sentralisere økonomisk aktivitet. Det er meget viktig at det blir en felles forståelse utover i det ganske land. Senterpartiet må arbeide helt knalltydelig på at statsmakta må brukes til desentralisering – fordi det er klokt og nødvendig. Tingrettene og de tilhørende privatpraktiserende advokatene er en del av rettsstatens infrastruktur. Derfor står vi på vårt standpunkt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Statsråden holder fast ved at sentralisering har gitt økt rettssikkerhet for hele landet. Jeg holder fast ved mitt utsagn om at det ikke er noe faglig grunnlag for det. Hvorfor sier jeg det? Jo, fordi det ikke er relativt sett flere ankesaker i små tingretter enn i større. Små tingretter har ikke avsagt dommer som er faglig dårligere, enn de større tingrettene. Statsrådens uttalelser opprører mange hardtarbeidende, faglig dyktige sorenskrivere, bl.a. i Buskerud. Statsråden prøver å skape en virkelighetsforståelse av at mindre tingretter er faglig svakere. Det er ikke dekning for det. Det er ikke dekning for å gjenta og gjenta at reformen skal føre til at det blir en økt rettssikkerhet i hele landet, som om de små tingrettene gjør en dårlig jobb. Det er ikke situasjonen. Det er meget dyktige sorenskrivere rundt omkring i landet, som gjør en presis og god jobb. Det ser en på ankesakene.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Regjeringa sendte saken ut på 14 dagers høring. Det er en ulovlig kort høringsfrist. Landsorganisasjonen er blant dem som ikke har gitt høringsuttalelse, i motsetning til det som det gis inntrykk av i innstillinga fra regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet. Statsråden sier at Nav godkjenner norske deltakere i EURES. Statsråden sier også implisitt at andre land godkjenner sine deltakere i EURES, sine bemanningsselskaper som skal delta i EURES, ut fra sine lover. Er ikke det korrekt?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Og det betyr altså at de utenlandske bemanningsselskapene som skal være i Norge, opptrer ut fra de regler som gjelder i det landet de er fra, når det gjelder godkjenning i EURES. Neste sak er da knyttet til utredningsinstruksen Finansdepartementet har fastsatt den 1. mars 2016, og der heter det i punkt 1-2: «Instruksen gjelder også for arbeid med EØS- og Schengen-regelverk, fra identifisering av nye initiativ i EU og formulering av norske posisjoner til innlemmelse i EØS-avtalen eller Schengen-avtalen og gjennomføring i norsk regelverk.» I punkt 2-1, minimumskrav, er det definert nærmere. Mitt spørsmål er: Hvorfor har ikke regjeringa fulgt utredningsinstruksen overfor Stortinget i denne saken?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Det statsråden nå gjør, er å bagatellisere konsekvensene av det som vi nå behandler. Hvis det er så lite vesentlig, hvorfor er det da så avgjørende viktig å rushe det igjennom? Likevel står det som er kjernen i saken, tilbake: Regjeringa har laget en egen utredningsinstruks, det er nå etter hvert sak på sak her i Stortinget der regjeringa ikke følger utredningsinstruksen, og nå innrømmer statsråden at utredningsinstruksen ikke er fulgt, fordi saken ikke er viktig. Er det sånn at det er regjeringa som skal definere om saken er viktig, om en skal følge utredningsinstruksen eller ikke? Det står ikke i utredningsinstruksen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Dette er en utrolig interessant sak. Det står i overskriften til saken at det er en ytterligere integrasjon av arbeidsmarkedene. Det betyr jo noe. Det er usikkert hvor langt den går, men poenget er klart. Så presterer regjeringa å sende saken ut på en ulovlig kort høringsfrist, sånn at til og med Landsorganisasjonen med sin utredningskapasitet ikke evner å gi et svar innenfor fristen, og statsråden svarer bekreftende at den utredningsinstruksen regjeringa har, ikke er fulgt i saken. Det er sterk – sjelden sterk – kost. I Senterpartiet og SVs hovedmerknad tar vi fram enkelte forbehold til EU-kommisjonens forslag som må drøftes grundig, og som ikke er drøftet. Ledige stillinger skal etter dette deles på EU-nivå. Den logiske konsekvensen må være at dette gjelder begge veier. Norske ledige stillinger må lyses ut til alle EU- og EØS-land og motsatt, etter vår vurdering. I neste omgang vil det kunne være nødvendig med språkkurs m.m., etter at utenlandske arbeidstakere har fått eksempelvis offentlig stilling i Norge. Nav vil måtte få større plikter til å formidle norske ledige stillinger til folk som søker jobb i EU-land. Utenlandske bemanningsselskaper vil gis en sentral rolle når de blir en del av EURES-regelverket. Etter Senterpartiets vurdering blir det ikke mulig å lyse ut ledige stillinger lokalt eller nasjonalt først, sånn som Sveits har anledning til. Dette er sjølsagt i direkte konflikt med målet om full sysselsetting i Norge og kampen mot arbeidsledigheten. Representanten Arild Grande sier at det er bra med tettere samarbeid. Ja, Senterpartiet er ikke imot samarbeid. Men her er det tvangstrøyer som vil påvirke Stortingets mulighet til å fylle oppgaven, nemlig full sysselsetting. Representanten Grande sier at statsråden har forsikret om at en kan ha offentlig arbeidsformidling – ja, en kan styrke arbeidsformidlingen. Men det er jo ikke det som er poenget i Arbeiderpartiets forslag, som vi kommer til senere, i Innst. 97 L for 2020–2021, for der står det: «Stortinget ber regjeringen sørge for at arbeidsformidling skal være et offentlig ansvar.» Arbeiderpartiet gir jo her inntrykk av at en skal ha bare offentlig arbeidsformidling, noe som er umulig når en gir sin tilslutning til dette, men nå har Arbeiderpartiets gruppe heldigvis ikke gitt sin tilslutning til denne saken vi nå har, så en har jo mulighet til å rette det opp senere. Det er vesentlig at vi har mulighet for regulering av arbeidsmarkedet, og det som nå bestemmes, innebærer ytterligere integrasjon av arbeidsmarkedene og mindre mulighet til å regulere i stort sånn at en sikrer full sysselsetting i Norge med hensyn til det som er Stortingets vedtatte målsettinger i mange sammenhenger.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Saken vi behandler, er basert på en – punkt én – uoffisiell norsk oversettelse. Den er ikke offisiell; det har jeg ikke vært borti før. Det er en meget komplisert sak som er sendt på en ulovlig kort høring. Det er en sak hvor statsråden innrømmer at utredningsinstruksen er brutt. Det er en sak som sjølsagt innebærer rettigheter, men også plikter. Men konsekvensene av de rettighetene og pliktene er ikke utredet. Det som står fast, er at sakens kjerne er en ytterligere integrering av arbeidsmarkedet. Når representanten Grande sier at han tror det er feil at en blir forhindret fra å utlyse stillinger lokalt eller nasjonalt først, kan vi jo få statsrådens svar på det. Er det sånn at det etter denne lovendringen vil kunne utlyses stillinger lokalt og nasjonalt i Norge først, før en utlyser dem i et større område? Ingen vet det med sikkerhet. Men min vurdering er at det ikke vil være mulig. Ikke noe hadde vært bedre enn at det var tilfellet, men det er vi i meget stor tvil om når vi skjønner logikken i systemet. Når det gjelder arbeidsformidling, står Senterpartiet på at det skal være en sterk offentlig arbeidsformidling, men vi har tatt til etterretning den delen av Blaalid-utvalgets innstilling som skjedde rundt 2000, nemlig at en da også hadde privat arbeidsformidling. Vi går for at en skal ha både offentlig og privat arbeidsformidling i Norge, men Arbeiderpartiet gir jo inntrykk av at en skal ha bare offentlig arbeidsformidling, noe som i henhold til disse forpliktelsene ikke blir mulig. Det kan vel statsråden bekrefte. Det er kjernen i den delen av saken. Som vi kommer til senere, ønsker vi å forby bemanningsselskaper, men vi ønsker å akseptere vikarbyråer, vikarselskaper, og at de vikarselskapene både framskaffer vikarer til konkrete vikariater, og at de også kan drive arbeidsformidling. Det er helt i tråd med Blaalid-utvalgets intensjon da det kom i sin tid, rundt år 2000.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Arbeidsavklaringspengene skulle bety tidligere og bedre oppfølging og at en kom raskere tilbake til arbeidslivet, som statsråden sa. Det skjedde jo ikke. Det var mye som gikk galt under den rød-grønne regjeringen. Det kan jeg bare understreke. Nav-reformen sporet av. A-en i Nav, altså arbeid, skulle være det viktigste i Nav-reformen, og resultatet er sørgelig for en så stor etat. Regjeringen innstrammet så i 2018, koblet med forsikring om at en skulle styrke innsatsen. Representanten Moxnes beskrev dette på en meget god måte, hvor mange Nav-personer hver enkelt veileder har. Det er ikke mulig å gjøre en god jobb. Og så er vi i den situasjonen at Nav og helsevesenet ikke greier å utrede folk innenfor de fristene som er. Så foreslår vi at da skal det gis unntak, og så går regjeringen imot. Er det fordi regjeringen mener at det er de enkelte personene som er årsak til at en ikke greier det innenfor fristen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-12-08:
Først vil jeg si at statsråd Asheim har ingen enkel jobb. Han har i hvert fall ingen enkel jobb som vikarierende statsråd i Arbeids- og sosialdepartementet, det gjør det enda mer krevende. Jeg vil også si at statsråden svarte veldig realt på mitt spørsmål i forbindelse med arbeidsavklaringspenger, at det ikke er den enkelte søkers ansvar – eller skyld – at en ikke holder fristene. Det var sjeldent realt, og det skal statsråden ha stor honnør for. Det er en stor stjerne fra min side. Jeg deler ikke ut mange stjerner til statsråden, men det har blitt flere for Arbeids- og sosialdepartementet, så det ser ut som om partiet Høyre setter inn noen som har mer sosialt sinnelag der enn i en del andre tilfeller, eksempelvis. Statsråden sa at det må settes frister, og det er jeg helt enig i. Det må settes frister, og frister er for to parter. Det er frister for den enkelte som er i ordningen, at en tar et eget initiativ til å stå på og få avgjort og avklart sakene sine, men det er også frister for det offentlige. Og det som berører meg så sterkt, er at vi får så mange fortellinger om at det er det offentlige, enten det er Nav eller spesialisthelsetjenesten eller noen av de tilliggende herligheter, som er årsaken til at en ikke greier å holde fristene. I Senterpartiets forståelse er fristen også for det offentlige – det offentlige har også noen plikter på seg. Det er bakgrunnen for forslag nr. 10, som Senterpartiet har fremmet i denne innstillinga, hvor vi sier at det ikke kan være sånn at dersom det ikke er avklart som følge av det offentliges innsats, skal byrden ligge på de menneskene som er i en vanskelig situasjon. Statsråden sier at det er for tidlig å konkludere om knappe frister fungerer eller ikke. Men det er jo ganske enkelt, mener jeg, å si om det har fungert eller ikke. Hvis problemet ligger på det offentlige, må da statsråden kunne si: Ja, da er fristen til å skyves på. Det er kjernen i saken. Jeg ber statsråden om å klargjøre den delen av det, hvorfor statsråden ikke kan støtte forslag nr. 10, fra Senterpartiet, i foreliggende innstilling.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2020-12-08:
Jeg skal sitere lite grann fra Smaalenenes Avis den 19. mai 2020, der det står om «full seier til Indre Østfold». Videre kan man lese: «Regjeringen lider nederlag om domstolsreformen. Dette kommer fram av en felles pressemelding fra stortingspartiene Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet. De fire partiene danner til sammen flertall på Stortinget.» Det fortsetter slik: «Tidligere har regjeringen moderert forslaget og varslet at alle domstoler skulle bestå, men at rettskretser skulle slås sammen. Dermed ville Heggen og Frøland tingrett bli et underbruk til tingretten i Follo. Slik blir det ikke likevel.» Det står det å lese. Pressemeldingen fra de fire partiene lyder: «Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti varsler med dette at vi går imot regjeringens forslag til reduserte rettskretser for landets domstoler, og dermed vil sørge for å redde de selvstendige tingretter og jordskifteretter over hele landet. Vi ber regjeringen om ikke å gjennomføre de planlagte strukturendringene mot stortingsflertallets vilje. Regjeringen har varslet at tingrettenes rettssteder skulle bestå, men har sendt på høring forslag om å redusere dagens rettskretser fra 69 til 22. Vi mener det ville betydd en svært usikker framtid for våre domstoler rundt om i landet, tap av mange kompetansearbeidsplasser i distriktene, og på sikt tinghus som bare ble stående igjen som et tomt lokale.» Det sier Fremskrittspartiet den 19. mai 2020, men nå har altså pipen fått en annen og ny lyd. Fremskrittspartiet sørger med sin vingling og ekstremt uryddige opptreden for at Heggen og Frøland tingrett på Mysen for alle praktiske formål nå blir lagt ned. Det går mot et tomt lokale på Mysen. Det blir et skall uten daglig innhold, uten faste arbeidsplasser. Det er et stort tap for Indre Østfold på mange måter, og det ble garantert den 19. mai 2020 fra Fremskrittspartiet at dette ikke skulle skje. Nå skjer det allikevel. Det er et villet tap fra Høyre og Fremskrittspartiet. Dette tapet for Indre Østfold har Fremskrittspartiet stemplet og godkjent med den politiske kuvendingen vi nå er vitne til.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2020-12-08:
I fjor høst besøkte jeg tingretten i Brønnøysund. Den er over 100 år gammel og er verneting for alle saker om mortifikasjon av dokumenter. Nå står over 100 års rettssikkerhet i fare. Det ser ut som at høyreregjeringas grep og Fremskrittspartiets svik vil føre til stor usikkerhet for Brønnøy tingrett, Alstahaug tingrett, Lofoten tingrett, Vesterålen tingrett og kanskje enda flere. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har vel fått med seg at Nordland fylkesting forventer at dagens struktur videreføres når det gjelder tingrettene og jordskifterettene, og det er en reell fare for at de rettsstedene som ikke er hovedsted i den enkelte rettskrets, nå nedprioriteres, og dermed på kort sikt vil oppfattes som annenrangs og stå i fare for å legges ned. Om det er noen som tviler på det, er det bare å se på hvordan regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har behandlet campus Nesna, f.eks. Det vi ser nå, er nok en knepp – eller tre – på sentraliseringsskruen. Men jeg lurer på: Hvor er Fremskrittspartiets representanter for Nordland nå? Hva med disse domstolene, Freiberg og Søttar? Hvorfor er ikke domstolene i Nordland like mye verd for dere nå som de var da dere var med på å sikre framtida til alle de tingrettene og jordskifterettene som er i Nordland, tidligere i år? Det er verdt å stille spørsmålet om representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet i Nordland faktisk kjenner fylket sitt. Fra Nordland i nord til Nordland i sør er det 51 mil i luftlinje. Det tar elleve timer å kjøre med bil. Og så har en fergene i tillegg. Det er faktisk like langt som fra lengst nord i Oppland til lengst sør i Agder, bare det at i sør tar det ni timer å kjøre strekningen med bil, ikke elleve, og det er ingen ferge. Nordland er faktisk så stort at vi kan legge både Oslo, Vestfold, Akershus, Østfold, Aust-Agder, Vest-Agder og Rogaland inn i Nordland fylke og enda ha areal til overs. Og i et fylke som Nordland går representanter for regjeringspartiene og Fremskrittspartiet inn for et forlik som vil sentralisere rettssikkerheten i Nordland. Dere burde heller gå aktivt imot at framtida til domstolene blir brukt i forhandlinger om et enkelt års statsbudsjett. Har dere kanskje byttet bort rettssikkerheten i Nordland mot 20 kilometer asfalt mellom Fauske og Ballangen?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2020-12-08:
Med tanke på siste representant, som ikke kunne forstå hvordan noen kunne tro at det som skjer i dag, vil føre til en sentralisering, tror jeg at jeg kan ta den korte forklaringen på den saken, og det er at folk over hele landet helt har mistet troen på høyreregjeringa. Der som de sier at de ikke ønsker å sentralisere, viser den praktiske politikken at det som skjer, er noe helt annet enn det de sier at de gjør. Når jeg ba om ordet, var det for å gi et svar til representanten Freiberg. Det er faktisk sånn at Brønnøy tingrett har sendt bekymringsmeldinger om det som nå skjer. Det har skjedd i forkant av denne prosessen, og det har vært sendt i brevs form, sammen med andre tingretter. Så da tror jeg ikke representanten Freiberg er orientert. Det er faktisk sånn at Senterpartiet lytter til hva som blir sagt til oss. Senterpartiet mener at det er lange nok avstander for barn, familier og sakkyndige. Vi mener at det er nok sentralisering av tjenester, det er nok sentralisering av arbeidsplasser, det er nok sentralisering av de juridiske miljøene, og det er nok sentralisering av meddommere. Det er en rekke uavklarte forhold ved forslaget som regjeringspartiene og Fremskrittspartiet står bak. Jeg har lyst til å vise til et brev fra en rekke tingretter, bl.a. Ofoten tingrett, som er sendt til Stortingets presidentskap og til justiskomiteen. Jeg anmoder om at dette brevet blir lest nøye og tatt hensyn til videre.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-08:
Atter en gang har regjeringen lagt fram forslag for Stortinget om kraftfull sentralisering – denne gangen av landets tingretter. Og atter en gang møter forslaget kraftig motstand både fra ansatte som er berørt, og fra lokalsamfunn svært mange steder i Norge. I kjent stil forsøker regjeringspartiene seg på at nå må man tenke nytt, ikke i form av ny politikk, men i form av at man skal pakke inn budskapet på en ny måte, akkurat på samme måten som da man skulle sentralisere politiet. Da kalte man det en nærpolitireform. Og nå når man skal sentralisere tingrettene, er budskapet i dag fra regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet at alt skal bli som før, tingrettene skal bestå, og det er i praksis ingenting nytt som skal skje, folk vil ikke merke noen forskjell. Likevel er det kjempeviktig å gjennomføre en reform. Det står selvsagt ikke til troende. Spesielt interessant er det å følge glideflukten til støttepartiet Fremskrittspartiet, som eksempelvis i mitt fylke, Akershus, i vår sto foran tingretten i grunnlovsbygda Eidsvoll med norske flagg og proklamerte at tingretten nå var reddet. Jeg kan love at flagget har ikke gått til topps i Eidsvoll etter at regjeringspartienes og støttepartiet Fremskrittspartiets forlik ble kjent. Jeg har selv vært til stede på møte i Eidsvoll med sorenskriveren til stede, sorenskriveren som har forsøkt å dytte de ansatte og de folkevalgte foran seg i begrunnelsen for denne reformen. Ordføreren som representant for lokalsamfunnet sa direkte tilbake til sorenskriveren i møtet at han ville ha seg frabedt å bli forsøkt brukt på en slik måte. De ansatte sa at de fryktet for arbeidsplassene og hva som ville bli konsekvensen når man fikk en felles rettskrets. I svaret som sorenskriveren har gitt på høringen, beskriver han nettopp erfaringene som man har med felles ledelse av Øvre Romerike tingrett allerede, at både for de ansatte og for lederen er det en dårlig løsning – mindre tilstedeværelse enn før, vanskeligere å drive oppfølging. Og hva blir resultatet nå? Jo, i tillegg skal man få inn Glåmdal tingrett, det rettsstedet som i dag er i Kongsvinger. Det er særdeles uklok sentralisering som blir foretatt fra flertallet her i dag.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-08:
Representanten Frølich forsøker fortsatt å mane fram et bilde av at det i framtiden skal eksistere tingretter som med dette vedtaket vil forsvinne. Jeg synes representanten Frølich eksempelvis skal ta seg en tur til mitt nærområde på Romerike og i nedre del av Glåmdalen. I Glåmdalen har en en egen tingrett i dag. Med dette vedtaket vil det ikke lenger være en egen tingrett, det vil bli en del av Romerike tingrett, der en vil få et felles område fra Finnskogen til Lørenskog. Det er realiteten. Så har en i dag på Romerike forsøkt med en ordning der en har hatt en felles administrasjon for Øvre Romerike og Nedre Romerike tingrett. Tingretten selv og sorenskriveren beskriver erfaringene med det. Jeg kan godt lese opp det som ligger i høringsbrevet fra tingretten: «Vår erfaring med felles ledelse i ti måneder er at dette ikke er en fullgod løsning verken for de ansatte eller lederen. De ansatte opplever at sorenskriveren er mindre tilstedeværende enn før, noe som både er negativt i det daglige og for kulturen i domstolen. Sorenskriveren opplever at han verken får nok tid på det ene stedet eller det andre. Dette forsterkes ytterligere der sorenskriveren skal være leder for flere rettssteder enn to. Slik vi ser det bør derfor samlokalisering være hovedregelen.» Dette er altså tilbakemeldingen fra tingretten. Deres ambisjon og deres drivkraft vil fortsatt være sentralisering, og erfaringen med å skulle ha en sorenskriver som i dette tilfellet skal være sorenskriver for to rettssteder, og som i framtiden skal få ansvar for ett til, er at det både er dårlig for lederen og dårlig for de ansatte. En får ansvar for et enda større område enn i dag. Det er en særdeles uklok politikk. Derfor bør en tenke seg om nok en gang før avstemning – om Fremskrittspartiet fortsatt skal være med og være et rent støtteparti for regjeringen, for deres sentraliseringspolitikk, eller om de faktisk vil stille opp for den politikken som folk og ansatte rundt om i Norge ønsker seg. Dessverre er det vel rollen som støtteparti en lener seg på.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-08:
I vår handlet både storting, regjering og partene i arbeidslivet raskt. Fra den datoen Stortinget sa ja, vi skal ha en kompensasjonsordning, gikk det ca. to uker til bedriftene hadde pengene på konto. En varslet allerede i vår at det kunne komme en ny smittebølge, og da må en jo være forberedt på det. Én ting er tidspunktet for utbetaling, men det verste for mange bedrifter er at dagens ordning, som blir etablert på ny, er like dårlig for dem som den gamle, fordi den ikke sørger for å ivareta bedrifter som eier selv istedenfor å lease, f.eks. En har ikke sørget for å inkludere en del lønnskostnader i ordningen. En har ikke sørget for også å inkludere kostnader som er knyttet til smitteverntiltak, renhold osv. Hvorfor har en ikke brukt tiden på å lage en ordning som er bedre tilpasset, for å gi reell hjelp til de bedriftene som nå er hardt rammet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-12-08:
En fremmer jo ikke forslag om en ordning som kan vare pandemien ut. En har lagt fram et forslag til en ordning som skal vare ut februar. Det er nok en gang et eksempel på at det kommer stadig nye tiltak, istedenfor å ha langsiktighet, ha en plan og en forutsigbarhet for dem som er hardt rammet av pandemien, om at vi skal ha ordninger som er ordentlige. Så må vi sørge for å dra både arbeidsfolk og bedrifter igjennom pandemien. Flertallspartiene har ikke engang satt av penger i budsjettet til en ordning som varer utover februar. En har varslet at en skal komme tilbake igjen i januar med en ny ordning, istedenfor å være i forkant og gi trygghet til dem som er hardt rammet av krisen, og sørge for at de blir bedre ivaretatt. Jeg spør nok en gang: Hvorfor har en ikke sørget for å endre innretningen på ordningen, slik at en reelt sett treffer de kostnadene som ulike bedrifter har, og at ordningen ikke rammer så skjevt som den ordningen som ble etablert i utgangspunktet, gjorde?