Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-10-12:
Det er rett, som mange har påpekt, at det i innstillingen kommer fram at det er bred politisk enighet på mange viktige områder, men det er òg hevet over tvil at sentrumspartiene og SV har en klart mer ambisiøs miljøpolitikk, og at det også kommer til uttrykk i denne innstillingen. At vi behandler denne meldingen nå, koblet opp mot dagsaktuelle miljøsaker og budsjettet, viser at hovedproblemet i norsk miljøpolitikk er manglende samsvar mellom ord og handling. Meldingen legger opp til at vi skal gå rett vei; praktisk politikk går feil vei. La oss ta noen eksempler. Det er viktig at det i meldingen står at en skal styrke arbeidet for støyforebygging, og at det legges opp til et vedtak i den forbindelse. Men samtidig er det et kraftig paradoks at det nå ligger til behandling i Stortinget en nasjonal transportplan som overhodet ikke har støyproblematikken framme som prioritert oppgave. Det kan være interessant å høre miljøvernministerens forklaring på at en nå forholder seg til en melding som vil prioritere et område som er helt tilsidesatt i et dokument hvor det i høyeste grad hører hjemme. Vi legger opp til endret energipolitikk i mer miljøvennlig retning. Samtidig kutter vi bevilgningene til alternativ energi og enøk. Det betyr at køen av gode prosjekter som får avslag i alle landets fylker, vil øke, til lokal frustrasjon i alle partier, òg de som hører hjemme i Høyre og Arbeiderpartiet. Vi ønsker mindre forurensning, men har en politikk som gjør at resultatet blir mer. Vi får altså mer av det vi skulle ha mindre av, og mindre av det vi skulle ha mer av. Hovedutfordringen blir altså å få samsvar mellom det vi sier vi skal gjøre, og det vi i praksis gjør. Det illustreres også i gasskraftsaken. Vår hovedbekymring er ikke at gasskraftverkene, som er sterkt forurensende, blir bygd i løpet av få år. Vår hovedbekymring er at den strategien som flertallet nå har valgt, er et signal til dem som arbeider med de rene løsningene, om at kampen på mange måter er over. Det skal ikke stilles krav til CO2-utslipp, det er ingen drivkraft igjen bak det å utvikle de rene løsningene. Det er i det sporet, å arbeide med de rene løsningene, vi i Venstre kommer til å fortsette å arbeide. Jeg synes også det er oppsiktsvekkende at det som jeg trodde det var bred enighet om, nemlig en oppfatning om at vi i 2005 skulle melde hvor langt vi hadde kommet i å nå Kyoto-forpliktelsene, nå bare er redusert til en slags løypemelding, en beskrivelse av hva en tenker å gjøre for å nå målene. Det betyr at en på en måte skal oppnå både passeringstid og sluttid samtidig. Det er en dårlig måte å ha progresjon i et løp på. Jeg synes det er svært beklagelig at Arbeiderpartiet går sammen med Høyre og Fremskrittspartiet i en rekke viktige miljøsaker. De kunne ha funnet løsninger i sentrum hvis de hadde ønsket det. Jeg synes det er dristig av Arbeiderpartiet å legge til grunn at miljøbevegelsen ikke vet miljøets beste, men at Høyre og Fremskrittspartiet gjør det. Det er viktige temaer som har kommet i skyggen av gasskraft i forbindelse med denne saken. Det er beklagelig. Det legges opp til et viktig vedtak når det gjelder kulturminnefond i tilknytning til denne meldingen, og det er gledelig at det har samlet bred tilslutning. Denne meldingen tar også opp problemstillingene knyttet til villaks, som vi får anledning til å komme tilbake til i Stortinget til neste år, men det er oppsiktsvekkende at en av de miljøpolitiske fanesakene til Jens Stoltenberg her har blitt så ettertrykkelig avkledd, som saksordføreren tidligere redegjorde for. Det var en massiv kritikk mot sentrumsregjeringen når det gjaldt framdriften i arbeidet med villaks. Det arbeiderpartiregjeringen legger opp til nå, er i realiteten klart mindre hastverk enn det den forrige regjeringen hadde, og en mindre ambisiøs målsetting enn det som Rieber-Mohn-utvalget har. Det gjenstår å se hva Arbeiderpartiet mener om dette viktige området. Det er òg viktig å påpeke at vi har et felles ansvar på en del områder hvor vi ikke har nådd målene. Blant annet gjelder det barskogvern, hvor det vil ta ti år å nå det som det allerede er fattet vernevedtak om. Det vanskeliggjør nye vernevedtak, og der skal vi ta et felles ansvar. Det felles ansvaret for å styrke miljøet har vi også i tilknytning til budsjettet, og jeg kan love at Venstre skal bidra til at vi får en mye mer miljøoffensiv profil enn det Arbeiderpartiet har lagt opp til.