trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tom Strømstad Olsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-03:
Arbeidsmiljøloven er blitt en av de sakene som skiller høyresiden og venstresiden i dagens situasjon. Jeg er glad for at de skjerpelser som ble foreslått av Bondevik II-regjeringen og vedtatt på tampen av forrige stortingsperiode, ble reversert. Det var både riktig og viktig at den rød-grønne regjeringen endret de foreslåtte svekkelsene av arbeidsmiljøloven. Regjeringen mener det er viktig at arbeidstakerne har et godt vern i arbeidslivet. Det er òg viktig for arbeidsgiverne. Derfor er denne interpellasjonen fra representanten Sonja Mandt-Bartholsen viktig, i og med at hun peker på konkrete eksempler på hvor galt det kan gå når arbeidsgiverne ikke følger opp lovens intensjon. Her har man da mulighet til å få rettet opp svakheter. Det hadde man ikke hatt mulighet til hvis Bondevik II-regjeringen hadde fått fortsette. Vår arbeidsmiljølov inneholder både rettigheter og plikter. Det er viktig at alle følger loven, ikke bare arbeidstakerne, men også arbeidsgiverne. Jeg er glad for de presiseringer statsråden kom med i den gjennomgangen hun hadde. Dette er viktig for den saken som representanten Mandt-Bartholsen har tatt opp, også i et likestillingsperspektiv. Jeg er redd for at det finnes flere slike saker i landet. Da er det bra at dette nå er blitt satt på dagsordenen, slik at også andre kan få gjennomslag for sine vanskelige saker.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-14:
På vegne av Bjørg Tørresdal, Ingebrigt S. Sørfonn og meg selv fremmer jeg et representantforslag om tiltak for energisparing i husholdninger og næringsbygg.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Jeg har gleden av å framsette et representantforslag på vegne av representantene Kari Kjønaas Kjos, Kenneth Svendsen og meg selv om nasjonale retningslinjer for kvalitet og kvantitet i TT-ordningen og en finansieringsordning som sikrer TT-transport i tråd med retningslinjene.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Jeg anbefaler Fremskrittspartiets gruppe å støtte forslag nr. 1. OPS er vi for - det er en operativ gjennomføringsmetode, ikke først og fremst en finansieringsmetode.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-03-14:
President! Jeg stemte feil. Jeg skulle ha stemt imot.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-14:
Denne saken henger sammen med St.meld. nr. 30 for 2006-2007, Kringkasting i en digital fremtid, som vi behandlet før jul. Partiene har derfor i merknadene til dagens sak henvist til de respektive partienes merknader til denne. Saken om NRK-plakaten har ikke vært spesielt krevende for komiteen. Merknadene følger kjente politiske spor. Jeg forutsetter at de enkelte partier redegjør for sine standpunkter i debatten i den utstrekning de finner det nødvendig. I forbindelse med behandlingen av Kringkasting i en digital fremtid gav Høyre uttrykk for at statens styring av NRK totalt sett kunne bli for stram. Denne bekymringen går først og fremst på summen av de formelle styringsverktøyene knyttet til forskjellige godkjenningsordninger som vi behandlet den gangen. Når det gjelder allmennkringkastingsplakaten, slutter vi oss til denne, fordi vi her kan skape en akseptabel ramme for å formidle de politiske målsettinger vi har for en offentlig finansiert allmennkringkaster. I lys av de prinsippene vi i vårt land har for den redaksjonelle frihet, er det imidlertid maktpåliggende at plakaten utformes på et overordnet plan, men likevel med et meningsfylt innhold. Slik den nå foreligger, bygget opp omkring fem pilarer, mener vi departementet har truffet en akseptabel balanse i forhold til denne avveiningen. Det er imidlertid grunn til å understreke at eventuelle fremtidige revisjoner av plakaten - for det må vi jo regne med vil skje - gjøres på en måte der man har godt forberedte gjennomganger med et helhetlig perspektiv. Vi kjenner jo til at Stortinget har tradisjon for å ta opp enkeltspørsmål knyttet til NRK. Ikke minst i senere tid har vi hatt spørsmål reist på et nokså detaljert nivå. Det er viktig at de debattene tas i forhold til den helhet som en slik plakat reiser. Det er også viktig at revisjoner ikke skjer punkt for punkt, slik at vi over tid faktisk kan få en innstramming som kan bli så omfattende at den vil gå ut over NRKs frie redaksjonelle posisjon. Jeg håper vi gjennom denne saken får lagt en god ramme for de fremtidige diskusjoner vi skal ha om NRK, at vi greier å holde dette på et overordnet og prinsipielt plan, og jeg tror at plakaten, slik den nå foreligger, vil være et godt utgangspunkt for dette.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-14:
Jeg vil gjerne følge opp det spørsmålet som Karin S. Woldseth var inne på: Hva er egentlig behovet? Hva er egentlig det offentliges behov for å oppnevne styremedlemmer i forbindelse med festivalene? Statsråden sa i svaret til Woldseth at det dreide seg om juridisk og økonomisk kontroll. Dette er profesjonelle institusjoner som har revisjon, som har omfattende rapportering, hvor det er et helt system som rammer inn det som er de offentlige bidragene, og som selvfølgelig skal være der. Når det er snakk om å finne en kabal for hvordan et styre skal sammensettes, er dette noe av den kompetansen man trenger. Men er det ikke bedre å ha et enhetlig grep om hvordan et styre settes sammen? Og: Ville ikke festivalen selv være et bedre utgangspunkt? Hva er statens eller det offentliges behov?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-14:
Da vil jeg gjerne stille statsråden et spørsmål knyttet til dette med muligheten for å søke Norsk kulturråd. Det gjelder i og for seg flere knutepunktinstitusjoner enn akkurat dem vi snakker om i dag, for dette har vært fremmet i flere sammenhenger - at det skal være en begrensning av hvem som skal kunne søke der. Utgangspunktet for mange av disse er at bevilgningene har veldig forskjellig størrelse. Den gang de kom inn på fast plass i budsjettet, var det ingen som tenkte på den begrensningen. Det er en premissendring som statsråden signaliserer. Jeg er uenig i den premissendringen fordi jeg tror dette handler om å gi rom i en entreprenørskap som det er viktig å få til. Men ok, hvis man vil gjennomføre denne premissendringen - og man har jo flertall for å gjøre det - er det ikke da nødvendig at man virkelig går inn og justerer de beløpene som en del av disse får? Vi snakker om festivaler som kanskje får 1 million kr eller mindre.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-14:
Jeg vil først komme med en liten kommentar til statsrådens innlegg når det gjelder byråkrati og festivaler. Vi snakker altså om et par-tre festivaler, det er ikke snakk om noen stor opprydning i byråkratiet i forhold til temaet, nemlig muligheten for å søke. Noen festivaler har fått økninger, ja vel. Ikke alle har fått det. Norsk Litteraturfestival, f.eks., har fått noe økning, men vi snakker fortsatt om et beløp i bunnen til en festival som har et stort volum, som helt åpenbart ikke kompenserer for de mulighetene som gis når det gjelder å søke på de forskjellige tilskuddsordningene som Kulturrådet har. Så da ser jeg frem til at statsråden kikker på den og på de andre festivalene som har et relativt dårlig finansieringsgrunnlag i forhold til neste statsbudsjett. Så er det et tema jeg vil ta opp, og det dreier seg om evaluering. Det sies i meldingen at departementet skal foreta evalueringen av dette, at man muligens skal trekke inn ekstern kompetanse. Ville det ikke være en idé om man kunne legge hele evalueringen ut? Vi har jo organer, f.eks. i Norsk kulturråd, som gjør vurderinger i forhold til de vanlige festivalene som er på tilskuddsordningen. Man kunne finne ordninger der man faktisk løftet hele evalueringen ut av departementet og slik sett styrket avstanden mellom departement og festival, og styrket armlengdes avstand-prinsippet, som statsråden ved så mange anledninger har vært opptatt av.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-14:
Statsråden kan føle seg helt trygg på at Høyre nok vil være med på å redusere byråkrati, og vi vil være med på å få pengene dit de skal, nemlig der kultur produseres. Men det er oppriktig talt ikke det dette handler om. Det de relativt få institusjonene vi nå snakker om, representerer av byråkrati, er ingen stor belastning. Da får vi heller komme tilbake til dette når Løken-utvalget kommer med sine overlegninger. Da regner jeg med at vi får et godt utgangspunkt for en helhetlig debatt om hva dette skal handle om. Det som er saken nå, er at en del av institusjonene som står under post 74, og enkelte av de festivalene vi nå snakker om, blir latt i stikken fordi premissen endrer seg. Da er det verdt å merke seg representanten Knutsen, som altså synes det er greit at den viktigste kilden til det som er det viktigste for å lage festival, nemlig å være en entreprenør på området og sette sammen prosjekter, forsvinner.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Den politiske styringa av NRK skal vere overordna og prinsipiell. Det er etter mi meining den viktigaste målsetjinga med dette dokumentet, iallfall ei av dei aller viktigaste. Stadig vekk ser ein at nokre meiner at det er ei politisk oppgåve å bestemme over kva slags program NRK skal sende på radio eller vise på tv. Dei fleste er likevel einige om at det er ei redaksjonell oppgåve, ikkje ei politisk, å bestemme over Norsktoppen, Keno og andre program. NRK-plakaten er eit godt dokument for ei overordna prinsipiell styring av NRK og vil gi ein betre måte å styre politisk dei krava og forventningane som vi har til NRK, på. Vi har fram til no i for stor grad hatt krav og forventningar til NRK som nok har kunna verke litt uoversiktlege. NRK-plakaten vil gjere det enklare, meir tilgjengeleg og lettare å forstå både for NRK sjølv, for storting og regjering og ikkje minst for alle brukarar av NRK sine tenester. Det er mange som har uttalt seg om NRK-plakaten. Dei fleste er einige i at NRK-plakaten vil vere ein god måte å samle krav og forventningar overfor NRK på. Regjeringspartia støttar den framlagde plakaten med dei endringane som Regjeringa har gjort etter høyringsrunden. Det er fornuftige justeringar, som har gjort dokumentet endå betre. Dokumentet omfattar etter vår meining det som er rimeleg å forvente av NRK. Eg meiner det er ein styrke at komiteen stort sett er einig om at denne måten å styre NRK på er fornuftig. Rett nok kjem Framstegspartiet nok ein gong med sine vanlege forslag om privatisering, sal, lisens osv., slik vi er vande til. På den måten seier ein jo eigentleg at ein er imot heile NRK-plakaten, det hadde rett og slett ikkje vore bruk for nokon plakat dersom Framstegspartiet hadde fått bestemme, av den enkle grunn at vi ikkje hadde hatt nokon allmennkringkastar. Den debatten treng vi ikkje ta på nytt i dag, så lenge dei andre borgarlege partia i realiteten er einige med regjeringspartia om betydninga av NRK-plakaten og korleis den skal bli forstått og brukt. Regjeringspartia er einige i dei fem pilarane og dei ulike underpunkta som plakaten består av. Når vi ikkje vil endre plakaten når det gjeld punktet om å «gjenspeile Norges religiøse arv», er det fordi forslaget frå opposisjonspartia etter vår oppfatning er å forstå som nærast eit forslag om kristen formålsparagraf for NRK. Det er vi ikkje tilhengjarar av. Når Regjeringa foreslår at «NRK skal gjenspeile Norges religiøse arv og mangfoldet av livssyn og religioner i det norske samfunnet», har vi på ein god måte dekt både det som alle kjenner som kristen tradisjon og kultur, og det at Noreg består av mange andre religionar og livssyn i tillegg til kristendommen. Den teknologiske utviklinga på mediefeltet har vore stor og omfattande. NRK-plakaten vil gjere det lettare å ha gode gjennomgangar av heile allmennkringkastaroppdraget når det måtte vere nødvendig. Vi har rett og slett fått eit meir moderne og tidsriktig styringsdokument.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Jeg skal ikke ta opp igjen debatten fra spørretimen nylig om Norsktoppen, i håp om å spare Stortinget for statsrådens eminente dikteriske kvaliteter. Men jeg skal fokusere på dette som NRK reklamerer med: «Noe for alle. Alltid». I den grad vi her på Stortinget får klager på NRK, er det ofte fra mennesker i alderen 50, 60, 70 +, som føler at deres musikksmak, deres programprofiler ikke kommer frem i NRK. Representanten Lode fra Senterpartiet sa at denne plakaten skal være et politisk styringsdokument som kan tas frem ved behov, og at det er en kulturell bestilling til NRK. Mener statsråden at NRK overfor den nevnte gruppe leverer i forhold til den kulturelle bestilling? Og kan det i denne sammenheng være behov for å ta frem plakaten som et politisk styringsdokument?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-03-14:
Eg vil gjerne spørje statsråden om han vil vere positiv til det forslaget frå opposisjonspartia som er omdelt, om at «NRK skal gjenspeile Norges kristne og humanistiske kulturarv og mangfoldet av livssyn og religioner i det norske samfunnet». Viss det var slik at formålet vårt var å påleggje NRK ein kristen formålsparagraf, ville vi ha formulert dette på ein heilt annan måte. Men vi legg fram dette forslaget fordi det er viktig å få med orda «Norges kristne og humanistiske kulturarv», for orda «Norges religiøse arv», som det står i NRK-plakaten, er mykje meir diffuse med omsyn til kva ein eigentleg meiner. Så eg håper at statsråden ved nærmare ettertanke og etter å ha studert dette vil kunne gi signal om at Regjeringa vil vere med og støtte det. Eg håper på eit positivt svar.
Trond Lode (Senterpartiet), 2008-03-14:
NRK-plakaten skal vera eit politisk styringsdokument som skal kunna takast fram av Stortinget etter behov og danna grunnlaget for politiske diskusjonar om kva krav Stortinget skal stilla til rikskringkastaren. Stortinget har slått fast at NRK skal vera ein statleg eigd lisensfinansiert kringkastar. Det er Senterpartiet glad for. Men då er det òg viktig at Stortinget har eit forhold til kvifor. Kva mål har Stortinget med rikskringkastaren? Fundamentet for ein slik diskusjon må vera at NRK ikkje skal detaljstyrast, og at NRK skal ha redaksjonell fridom. NRK-plakaten blir bygd opp av fem pilarar. Dei er alle viktige. Dei skal ikkje rangerast, men dei kan nærmast rangerast i den rekkjefølgja dei er lista opp. Dei overhengande viktige prinsippa ligg i det fyrste punktet. NRK skal understøtta og styrkja demokratiet. I dette punktet, med sine fem underpunkt, ligg hjartet i heile bestillinga: oppfylla demokratiske, sosiale og kulturelle behov i samfunnet, fremja den offentlege samtalen, avdekkja kritikkverdige forhold, bidra til å beskytta enkeltmenneske og grupper mot overgrep og sist, men ikkje minst, vera redaksjonelt uavhengig. Den neste pilaren er òg viktig, som ein god nummer to: NRK skal vera tilgjengeleg for heile befolkninga. Dette er eit viktig prinsipp så lenge me skal ha ein statleg eigd lisensfinansiert rikskringkastar. Det er viktig at ein når ut til heile landet, same kvar folk bur. Men det er òg viktig at funksjonshemma sine behov vert tekne vare på i form av teksting og teiknspråk. Senterpartiet er glad for at Stortinget er villig til å vera så konkret i samband med den kulturelle bestillinga. Ein ansvarleggjer rikskringkastinga i forhold til norsk språk, identitet og kultur, samtidig som ein krev at tilbodet skal reflektera mangfaldet i det moderne norske samfunnet, det fleirkulturelle. Plakaten slår fast at NRK skal vera til stades lokalt og ha lokale tilbod. Det er viktig for å behalda legitimiteten over heile landet. Minst 25 pst. av innhaldet skal vera på nynorsk, og i tillegg bestiller Stortinget med dette ei fin breidd i kunst- og kulturformidlinga. Det vert vidare slått fast at NRK skal formidla den norske religiøse arven, men òg mangfaldet av livssyn og religionar i det norske samfunnet. Det er ikkje tvil om kva som er den norske religiøse arven, og me føler at Kristeleg Folkeparti sitt forslag vert godt teke vare på i dette punktet som er teke inn i NRK-plakaten. Det er viktig for Senterpartiet at NRK framleis skal vera ikkje-kommersiell, og Senterpartiet støttar innstillinga fullt ut slik ho ligg føre.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-03-14:
Jeg tar opp forslag nr. 9, fra Venstre.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Det blir NRK selv som må følge opp de punktene som står i NRK-plakaten, bl.a. punkt nr. 3 f og g om at minst 35 pst. av musikken som spilles, skal være norsk, og at man skal formidle norsk kultur og en bred variasjon av norske kunstuttrykk. Jeg er i hvert fall overbevist om at det å ha en allmennkringkaster som er lisensfinansiert, er den beste måten å sikre nettopp aldersgruppene 50, 60, 70 + et godt tilbud, fordi de kommersielle aktørene sikter seg inn mot dem de anser som de mest attraktive for reklamemarkedet, og det er folk fra 15 til 35-40 år. Dermed blir programprofilen lagt opp etter det, og de eldre mister sitt programtilbud. Så det å slå ring om NRK, ikke selge NRK, ikke privatisere det, er den beste måte å gjøre dette på. Så trenger vi helt sikkert en levende debatt. Vi vil antakelig også få større nisjeprodukter. NRK har startet en egen kanal, NRK Gull, som sender gamle klassikere til glede for mange eldre lyttere. Jeg tror dette er en viktig del av NRKs tilbud.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jeg synes den uenigheten som er i komiteen her, kanskje vitner om at man har tatt seg litt for dårlig tid til å diskutere dette og komme fram til en enighet, for jeg tror ikke forskjellen er så veldig stor, heldigvis. Når vi foreslo dette punktet, 3 i, var det fordi det egentlig handler om den religiøse formidlingen til NRK. Etter mitt syn burde det være et punkt som gav NRK en plattform for f.eks. fortsatt å kunne sende gudstjenester, religiøse programmer osv. Det har vært en diskusjon om det, og dette punktet mener jeg gir den plattformen. Når i hvert fall jeg er mer skeptisk til opposisjonens forslag, handler ikke det først og fremst om bruken av ordet «kristne», men mer om at man har endret ordet «arv» til «kulturarv», for dette punktet handler først og fremst om det religiøse. Det handler om de religiøse programmene. Det er en arena for religiøs diskusjon, som NRK også skal være, og religiøs formidling. Jeg ser ikke uenigheten som veldig stor, og jeg har ikke hatt noe imot at ordet «kristne» kom inn her. Men jeg synes formuleringen til opposisjonen faktisk gjør punktet mer utydelig.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jeg hørte også at det fra NRK ble påstått at meldingen innebar en sterkere styring av knutepunktinstitusjonene. Det er motsatt. Regelen fra 1990-tallet, under skiftende regjeringer, har vært at man har oppnevnt styreleder og minst to styremedlemmer i knutepunktinstitusjonene. Nå sier vi at staten ikke trenger å oppnevne styreleder, det kan gjøres lokalt. Vi sier også at vi trenger færre både statlige, men kanskje også offentlige, styremedlemmer. Vi går i motsatt retning av hva som hevdes. Når vi likevel mener at det er fornuftig med noen offentlige styremedlemmer, er ikke det fordi det offentlige skal ha styring med det kunstneriske innholdet i institusjonen, men fordi vi tror det gir kvalitet til det som har å gjøre med økonomi, regnskap, forvaltning, jus osv. Det gir kvalitetstilførsel til styrene, noe som er viktig for et styre i en institusjon som mottar store offentlige midler. Men den kunstneriske friheten ligger til den kunstneriske ledelsen i institusjonen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Dette står omtalt i stortingsmeldingen på side 29, hvor vi skriver at det viktige er at knutepunktene har kompetente og velfungerende styrer, at de er krevende å få satt sammen, og at vi bør ha det som siktemål når vi bidrar. Der står det også at vi ikke ser på oppnevning av styre som et styringsredskap, men som et bidrag til å sikre at knutepunktene får kompetente styrer som kan se til at forvaltningen av virksomheten følger lover og regler, og at knutepunktene lever opp til de forutsetningene som er satt for institusjonen. Jeg tror dette samspillet mellom noen offentlig oppnevnte - og mye sterkere lokalt oppnevnte - styremedlemmer og styremedlemmer fra annet hold gir institusjonene den styrken og kvaliteten som trengs. Da er den kunstneriske friheten og den kunstneriske ledelsen på plass. Men det aller viktigste er at Kulturløftets millioner bidrar til at disse institusjonene får en langt større handlefrihet i selve aktiviteten, mange flere festivaler får støtte gjennom festivalstøtten, flere har blitt knutepunkt, og knutepunktstatusen vil gi lokalsamfunnene et kjempeløft.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jeg tror ikke det er en eneste av knutepunktene som ikke har fått en stor, eller en formidabel, økning gjennom Kulturløftet. Festspillene i Bergen fikk f.eks. i 2008 en kraftig økning. Notodden Blues Festival, Peer Gynt-stevnet, Øyafestivalen og Melafestivalen har blitt knutepunkt nå. Det er i seg selv en formidabel økning - langt utover det man har fått fra Kulturrådet tidligere. Min tanke er at de institusjonene som har direkte statlig støtte, som har til dels betydelige midler og store administrasjoner, ikke samtidig skal ha blikket rettet mot alle de andre statlige støtteordningene som finnes. De skal ha blikket rettet mot aktiviteten, gjerne mot private midler, fondsmidler, andre aktører - men de skal ikke spise av de samme grytene som alle de små får maten sin fra. Dette er opprydding av offentlig byråkrati, som Høyre burde ha jublet for. Isteden kjemper man for at disse institusjonene skal belaste alle de andre ordningene, med søknader, rapporter, behandling osv. Vi må få pengene ut til aktivitet og mindre til byråkrati. Det burde Høyre støtte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Til det aller siste: Jo, absolutt, det kan godt hende at det er fornuftig å bruke eksterne krefter og faglig kompetente miljøer til å gjøre den evalueringen. Det viktigste er at den blir gjort med jevne mellomrom, og at andre også får sjansen til å få den statusen som noen en gang ble gitt - og at ingen er gitt den typen midler til evig tid. Men så til dette byråkratiopprydningsprosjektet. Nå tror jeg vi får fortsette i nye fire år, men om vi ikke skulle få det, burde dette være noe som et samlet storting faktisk sluttet seg til. Jeg fatter og begriper ikke hvorfor ikke Høyre, som vanligvis snakker varmt om å redusere offentlig byråkrati, gjøre det mest mulig effektivt og få mest mulig igjen for skattepengene, ikke gjør det på kulturområdet. Det kan være at Høyre synes at nå kommer det så fantastisk masse penger til kulturlivet gjennom Kulturløftet, at nå trengs det ikke oppmerksomhet om å bruke pengene mest mulig effektivt. Jo, det gjør det. Nettopp når vi har så mye penger, bør vi også være ekstra bevisste på å bruke dem godt. Vi hadde en ordning under Kulturrådet hvor man brukte 1 mill. kr i året i administrasjon for å kjøpe inn kunst for om lag 2 mill. kr. Den avskaffet vi, vi la alle pengene ut til de 15 kunstinstitusjonene som fikk pengene - og kjøpte kunst for 3 mill. kr. Det er en fornuftig ordning når det gjelder kulturpengene. Det samme gjaldt en ordning som het «ekstraordinær støtte til kulturhistoriske museer», på 7-8 mill. kr. Den avskaffet vi, for vi så at det var de store, tunge institusjonene, Norsk Folkemuseum på Bygdøy og Maihaugen, som fikk mesteparten av de pengene - eller store andeler av dem - selv om de hadde mange millioner i fast statsstøtte. Det er unødvendig å ha den typen ekstrabyråkratier for å fordele statlige midler. Få pengene ut, få blikket vendt mot publikum, mot det faglige, mot forskningen og mot formidlingen, og ikke inn mot de statlige støtteordningene. En jazzmusiker kan søke på flere tiltalls ordninger til ett og samme prosjekt. Det finnes folk i Norge som får penger betalt for å hjelpe andre med å skrive søknader til Kulturrådet og andre. Da er vi på ville veier. Det kan ikke være de beste søknadsskriverne, de beste byråkratikjennerne og de beste administratorene som får de beste kulturpengene, det må være de beste kunstnerne og de beste kulturprosjektene. Det prosjektet må vi stå sammen om, for det er bare da vi kan få gjort endringene, som er ganske tunge å gjøre. Jeg skulle ønske Høyre tenkte seg om én gang til. Selv om jeg er enig i at det går formidabelt masse kulturpenger til kulturfeltet nå, må vi ikke bli late og tilbakelente - vi må være like aktive og bruke dem godt.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Bare litt om styreoppnevning: Jeg vil understreke at det meldinga tar til orde for, er å desentralisere oppnevning av styrer. Fra mitt ståsted er det naturlig at det er de store tilskuddspartene og eierne som oppnevner styrer. Det er ikke definert spesielt i meldinga at det skal være et heilt styre som oppnevnes av f.eks. en fylkeskommune. Jeg synes det er veldig klokt, slik meldinga tar til orde for, nemlig at man skal desentralisere oppnevning av styrer i knutepunktinstitusjonene. Så til det med hvor man kan søke. Det er to forhold her: Det står spesifikt i meldinga at man ønsker å løfte økonomisk de knutepunktene som har lavest finansiering, altså man gir mer penger til knutepunktinstitusjonen selv. Festivaler har veldig ofte samarbeid med frie kunstnere. Frie kunstnere innenfor alle kunstområder står helt fritt til å søke f.eks. Norsk kulturråd om penger til prosjekter som de framfører mange steder, kanskje også på en knutepunktfestival. Det er selvfølgelig en ordning som fungerer for frie kunstnere, som festivaler ofte samarbeider med. Og så vil jeg understreke det jeg sa i mitt innlegg, og som representanten Woldseth kommenterte: De aller fleste festivalene er forankret til ett sted. Noen få festivaler kan ha forankring til flere steder. Det som er viktig, er at man ivaretar de forpliktelsene og det oppdraget som ligger i knutepunktdefinisjonen, nemlig at man skal sørge for å ha forankring i et lokalsamfunn eller en region på mange ulike måter.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Først må jeg oppklare en åpenbar misforståelse. Jeg sa ikke Oslo-orientert, jeg sa «det sentrale østlandsområdet». Meg bekjent ligger både Notodden, Elverum og for så vidt også Lillehammer - eller Oppland - i det sentrale østlandsområdet. Jeg tenkte mer på Sørlandet, Vestlandet og Nord-Norge. Til spørsmålet: Vi har ved flere anledninger snakket om armlengdes avstand. Jeg kunne være veldig fristet til å spørre statsråden om han synes - når man både har evaluering og rapportering fra de ulike knutepunktinstitusjonene - at det er nødvendig at man oppnevner offentlige styremedlemmer i de ulike institusjoner.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Nei, jeg ser ikke at det er et stort dilemma. Hvis man skulle argumentere langs de linjer, burde man generelt avskaffe skatter og avgifter rund baut for bedrifter som er levedyktige i Norge. Det å betale skatter og avgifter er med på å finansiere fellesskapet som velferdsstaten vår bygger på. Jeg mener at det må være rom for å kunne si at de bedriftene som lever i dag, og som kan bidra til fellesskapet, skal bidra, samtidig som vi satser på nyskaping, på vekst i det norske næringslivet. Det vil alltid være slik at noen bedrifter går over ende, og noen kommer til. Det er hele dynamikken i norsk næringsliv. Det har vi vært gode på, og det skal vi være gode på i framtiden - så jeg mener: Nei, det er ikke et stort dilemma representanten drar opp.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Saksordføreren har sin mening om saken, i den forstand at jeg står helt klart bak Regjeringen når den nå har varslet at vi skal gjennomgå hele arveavgiftsspekteret, satsene, strukturen, systemet og bunnfradraget på samme måte som vi har gått løs på formuesbeskatningen. Det har vist at det er fullt mulig å forene flere hensyn, nemlig det at fellesskapet skal skaffes inntekter, og det at man skal skaffe omfordeling i form av at de på toppen som kan være med og betale mer for at de som i denne sammenheng har lav verdi på arv, kan få noe lavere arveavgift. Det er også intensjonen når vi går løs på denne gjennomgangen, og vi vil selvfølgelig komme tilbake til Stortinget når den tid kommer.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Hele poenget når man varsler en gjennomgang av et system, en avgift eller en skatt, er jo at man skal foreta den gjennomgangen. Et av hovedproblemene slik det er i dag, er at det nok er belegg for å si at arveavgiften i seg selv også omfordeler. Men vi mangler dessverre noe statistikk med hensyn til hvordan dette slår ut. Det er den ene siden av saken. Den andre er at vi nok også opplever at arveavgiften har lavere legitimitet enn det vi vil at den skal ha, fordi systemet er uklart - eller i hvert uforutsigbart - i den forstand at noen kan planlegge seg ut av dette og betale lavere arveavgift enn det man kan, i motsetning til vanlige folk. Det er bakgrunnen for gjennomgangen, og det vil være helt meningsløst å komme inn på hva den vil føre fram til. Det får vi rikelig anledning til å debattere når Regjeringen legger fram sitt opplegg i forbindelse med statsbudsjettet for 2009.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jo, jeg har ingen problemer med å forstå at mange familier ønsker å bevare familiehytta eller familieeiendommen sin, enten det er ved sørlandskysten eller i fjellheimen. Personlig har jeg hatt mine feider med min far, fordi han klarte å kaste en meget flott hytte i Kragerø på sjøen på 1960-tallet. De skulle selge denne, fant ut at det var bare tull. Det var et meget flott sted. Men jeg vil advare mot at vi nærmest stakkarsliggjør folk som arver store eiendommer - i hvert fall med hensyn til markedspris - og gjør dem til ofre. Det å arve er et gode, og det mener jeg vi også må legge til grunn. Som sagt, vi skal ha en full gjennomgang av hele spekteret, men jeg mener at det nok ville være mer rimelig av representanten Sponheim, som tross alt har vært med på å legge fram dette forslaget, å foreslå å avskaffe arveavgiften. Det er noe rart når de som ønsker å beholde en hytte, skal slippe arveavgift, mens andre folk som av ulike årsaker ønsker å selge en eiendom, blir belastet med full avgift.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jeg vil forsvare et skatte- og avgiftssystem som er rettferdig, der de som har mer enn gjennomsnittet, bidrar til fellesskapet mer enn det vanlige folk må gjøre. Og igjen: Jeg kan bare vise til at det viktigste er at vi nå får en full gjennomgang av hele arveavgiftsspekteret med sikte på å gå igjennom satser, struktur, hele systemet, for å gjøre det mer rettferdig, men samtidig sørge for at fellesskapet beholder inntekter. Det tror jeg vi skal kunne få til. Så skal vi debattere dette i fullt monn når statsbudsjettet for 2009 legges fram.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jeg får gå imellom her og ta et annet poeng først. Når det gjelder forslaget som omhandler arv av familieeiendommer, påløper det proveny på 800-900 mill. kr - Finansdepartementets tall. Det er jo en betydelig andel av det totale beløpet vi drar inn på arveavgift hvert eneste år. Er det sånn å forstå at vi kan forvente at Venstres leder og Venstre vil forsvare arveavgiften som avgift prinsipielt? Og hva er grunnen til at partier som ønsker at folk skal få lov til å velge selv, går inn for dette? Jeg er klar over at mange kanskje må velge å selge fordi man ikke har råd til å betale avgift. Da bør man kanskje se på systemet, slik at man i større grad kan verne om dem som har - skal vi si - mer midlere verdier som går til arv, og legge mer på dem som arver store beløp. Kan vi forvente støtte fra Lars Sponheim og Venstre for forsvar av arveavgiften som system, men i en annen form enn den foreligger i dag? Eller vil han avvikle hele ordningen som den er i dag?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Arveavgift ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter tapper bedriftene for egenkapital. Dette gjør bedriftene mindre økonomisk robuste, og gjør at bedriftene i mindre grad kan foreta investeringer for å sikre arbeidsplasser og fremtidig inntektsgrunnlag. Samtidig som Regjeringen inndrar arveavgift fra levedyktige bedrifter og svekker deres muligheter for ekspansjon, bruker Regjeringen 4,5 milliarder kr på Innovasjon Norge, som har som oppgave å gi økonomisk støtte til nye, innovative ideer som mangler kapital. Ser representanten Micaelsen paradokset i at staten årlig inndrar milliardbeløp fra konkurransedyktige og verdiskapende bedrifter som sikrer arbeidsplasser, samtidig som den samme staten sprøyter milliardbeløp inn i upløyde bedriftskonsepter gjennom Innovasjon Norge?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Arveavgift er betaling til staten når verdier innenfor samme familie overføres fra en generasjon til neste - på mange måter en skatt på død. Dette er nesten uten unntak verdier som er opparbeidet over tid, og som eieren har betalt skatt for å tilegne seg. Hadde en altså brukt opp pengene, hadde en sluppet denne avgiften. Mener representanten Micaelsen at dobbeltbeskatning er et akseptabelt prinsipp så lenge man har et overordnet samfunnsformål?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Statsråden har en merkelig oppfatning av hva rettferdighet innebærer. Likhet ser ut til å være selve mantraet - jo likere, jo mer rettferdig. Helt uavhengig av hvordan disse verdiene er opparbeidet, eller hvordan familien har ervervet disse eiendommene, er likhet selve mantraet - da er det rettferdig. Helt likt - helt rettferdig, det er det Kristin Halvorsen står og sier på talerstolen hver gang hun er i denne sal. Det er Fremskrittspartiet grunnleggende uenig i. Er det rettferdig å skattlegge folk rett og slett fordi de har verdier? Er det rettferdig å skattlegge verdier som er skattlagt tidligere, og eventuelt hvor mange ganger skal man skattlegge? Det er mine spørsmål til statsråden.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-03-14:
Senterpartiets finanspolitiske talsmann uttalte i Stortinget den 19. desember 2006 følgende: «Ellers er det ganske opplagt at det å lette generasjonsskiftet gjennom å endre arveavgiftsreglene er helt sentralt.» Komitemedlem Heikki Holmås fra SV er overalt i den offentlige debatt og proklamerer at arveavgiften er et meget godt fordelingspolitisk virkemiddel, og at den bør økes betydelig. Hvem av disse er saksordføreren mest enig med?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-03-14:
Jeg synes finansministeren har vært avklarende i denne debatten. Hun har sagt at endringene vil bestå i å forhøye bunnfradragene. Det skal være provenynøytralt, og jeg oppfatter det også slik at hun vil se nærmere på å ta dette igjen ved å endre arveavgiften på eierskap og på norske bedrifter. Det er det som veldig mange har vært engstelige for har ligget i denne formuleringen om at det skal komme mer rettferdighet inn. Rettferdigheten skal da - finansministeren får avkrefte det hvis jeg har oppfattet det feil - ligge i at norsk eierskap skal avgiftsbelegges høyere, kort og godt. Det er det jeg har fått ut av debatten så langt.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-03-14:
Jeg bet meg merke i at saksordføreren mente at man ikke har arveavgift for å plage mennesker, og det er sikkert en god trøst for mange. Representanten sa også at man skulle ha en gjennomgang av arveavgiften, og det skal vi bli presentert i statsbudsjettet for neste år. Mitt spørsmål er: Er poenget med den gjennomgangen å få en bedre fordeling innenfor det provenyet vi har i dag - sånn cirka - eller har man med gjennomgangen også den hensikt å øke provenyet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-03-14:
Det var sterk retorikk i foregående innlegg. Jeg skjønte at Kristelig Folkeparti var en del av høyrepartiene, men det er altså ikke nok med det. Representanten Lena Jensen må også inkludere Per Olaf Lundteigen og Senterpartiet i denne katalogen over høyrepartier som vil de rike vel og ingen andre. Jeg tror ikke det er så enkelt, og jeg skal bruke mest tid på forslaget om betinget fritak for arveavgift ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter, for jeg tror det er en objektiv sannhet at denne regjeringen bruker veldig lite tid på den problemstillingen som gjelder generasjonsskifte, og da særlig i de små og mellomstore bedriftene vi her snakker om. Det er nok å vise til de anbefalinger som kommer fra europeisk hold, som Norge stort sett ikke har fulgt opp. Så prøver opposisjonen å komme med noen velmente forslag, og så avvises de ved henvisning til at man driver et arbeid med å gjennomgå arveavgiften. La oss i hvert fall håpe at den gjennomgangen tar sitt utgangspunkt i behovet for å ha et levedyktig næringsliv, og ikke i retorikken om å ta fra de rike og gi til de fattige, for dette har egentlig ikke noe med det å gjøre. Her gjelder det å sørge for et næringsliv som fungerer, ikke minst i en overgangssituasjon fra en generasjon til en annen, som skal sørge for denne velferden som vi alle skal leve av også framover. Forslaget går altså ut på at vi ønsker et betinget fritak for arveavgift ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter, slik at det ikke blir noen arveavgift hvis neste generasjon har drevet i ti år - og altså en avskrivning på 10 pst. pr. år ved avvikling. Det er ikke småtteri vi snakker om her. Vi anslår at vi har rundt en halv million småbedrifter i dette landet, hvorav ca. 120 000 står foran et generasjonsskifte i løpet av ganske få år. Da er spørsmålet for mange: Dersom det ikke er likviditet til å betale arveavgiften, skal vi da heller legge ned og søke oss arbeidsoppgaver på annet hold? For partier som er opptatt av næringslivet i distriktene, burde dette være en veldig viktig sak å ta fatt i, og jeg er ikke i tvil om hvor Senterpartiets hjerte her ligger. Med henvisning til dagens oppslag i Nationen, hvor det fra vårt hold er uttalt at gammel kjærlighet ruster ikke, kan jeg i hvert fall si at akkurat på dette punktet føler Kristelig Folkeparti et nært fellesskap med Senterpartiet. Og jeg oppfordrer Lundteigen til å gi noen signaler i sitt innlegg om hva han ser for seg at denne gjennomgangen av arveavgiften som nå er på trappene, skal medføre - om det skal være en omfordeling, en økning, eller om han også ser for seg at vi til næringslivets og velferdens beste søker å gi et grunnlag for små og mellomstore bedrifter som er bedre enn i dag. Jeg anbefaler forslaget på det varmeste.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-03-14:
Da tror jeg i hvert fall representanten Lundteigen og jeg vil være helt enige om at vi får håpe at representanten Sanner ikke har rett, ellers blir det jo en traurig hverdag framover - i hvert fall for representanten Lundteigen. Jeg vil tilbake til kjærlighetsforholdene, som jeg skjønte Lundteigen hadde ulike erfaringer med. Hvem det var myntet på, kan han kanskje ha mulighet til å si noe mer om. Når det gjelder arveavgiften og bedrifter som går over i et generasjonsskifte, har jeg lyst til å høre om representanten Lundteigen er enig i en beskrivelse som er som følger: To generasjoner har i realiteten drevet sammen i la oss si 20-30 år, mens selskapet har stått på eldste generasjon, og det skjer et generasjonsskifte med påfølgende arveavgift, som i realiteten betyr at neste generasjon, som har arbeidet fram det hele, også må betale arveavgift for det han har vært med på å arbeide fram. Er det rimelig eller urimelig?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-14:
Det var på 1950- og 1960-tallet, og kanskje litt på 1970-tallet, mulig for helt alminnelige arbeidsfolk å skaffe seg fantastiske hyttetomter, f.eks. i sjøkanten, og med stor egeninnsats sette opp en hytte som siden har vært et samlingspunkt for mange familier. Mange av disse hyttene er nå gjenstand for et generasjonsskifte. Mange har nok et ønske om fortsatt å la disse hyttene være et samlingspunkt for de samme familiene - uten at familiene er blitt veldig mye rikere enn det de var den gangen. Har ikke representanten noen forståelse for at den type familieeiendommer - hvor ikke fem øre skal realiseres ved salg - kanskje burde vært behandlet annerledes enn hytter som kommer for salg, og hvor det er store penger i omløp som kan brukes til arveavgiftsbetaling?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-14:
Jeg vil oppfordre representanten Lundteigen til å gi noen signaler om håp for dem som gjerne vil overta en familieeiendom, f.eks. en hytte ved sjøen, bygd for 30-40 år siden da det var mulig for vanlige arbeidsfolk å skaffe seg en et måls tomt ved sjøen og med stor egeninnsats sette opp en hytte. Nå står de foran et generasjonsskifte og ser ikke muligheter til å overta, fordi de ser at dette nå er en hytte som verdsettes, som man kan se av annonser i avisen nesten hver dag, til 3-4-5-6 mill. kr. Det er ikke skatt etter evne å overta en slik med arveavgift internt i familien når det ikke flyter én krone i kontantstrøm, snarere tvert imot. Det er ikke skattetilpasning som er farlig her. Det eneste de kan gjøre, er å utsette til neste år å foreta den familieoverdragelsen. Kan representanten Lundteigen gi et signal om at det er hans syn som vil vinne fram, og ikke det synet SV har gitt uttrykk for her i salen i dag?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-14:
Jeg synes at grunnen til Lundteigens gjennomsyrede bitterhet kommer klart fram når vi nå hører at det er behandlingen av likningstakstene for 12 år siden som fremdeles henger ved. Men nå har altså Lundteigen full anledning til å gå til sin egen regjering og gjøre noe med dette. Det som da var, forstår jeg, en avklart politikk mellom Senterpartiet og Arbeiderpartiet, har man full anledning til å gjennomføre. Så får vi se om det blir applaus for det rundt omkring. Så var jeg overrasket over at representanten Lundteigen går til angrep på det forhold at fordelsbeskatningen er fjernet, og at det er fradrag for renter. Det betyr at vi kanskje har enda større grunn til å grue oss til høsten, hvis det er slik at Senterpartiet nå vil slåss for å gjeninnføre fordelsskatten på bolig og hytter og begrense fradragsretten for renter. Da har folk med vanlige, enkle boliger virkelig grunn til å frykte Lundteigen. Piskeslaget over norske bygder kan bli ganske stygt hvis dette blir politikken til høsten.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-14:
Venstre i dag har ingen programformulering om å fjerne arveavgift, og jeg vil ikke forskuttere de politiske prosesser som skal være rundt disse tingene framover. Men vi vil i alle fall bidra til et hva jeg vil kalle mer rettferdig avgiftssystem, nemlig at avgiften i så fall knyttes til faktiske kontantstrømmer, salgsverdier som det er mulig å betale skatt av, og ikke til eiendommer som bare blir i familien, og hvor det ikke er en eneste krone i omsetningsbeløp, man må ta opp lån osv. for å kunne ta vare på eiendommen. Et provenyanslag på 800-900 mill. kr vil jo alltid være på usikkert grunnlag, for en vet ikke hvor mange som faktisk vil realisere en sånn arv eller beholde det i familien. Men uansett synes jeg dette er en så viktig verdi at jeg er villig til å prioritere det.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-14:
La meg først få si at det er avklart. Venstre har ingen programformulering om å fjerne arveavgift, men vi er veldig for en mer rettferdig arveavgift, særlig i de tilfellene hvor man ikke selger slik at det blir noen kontantstrøm å betale avgift av, men man tar vare på det som er - etter Venstres syn iallfall - en langsiktig verdi, nemlig at familier skal kunne sitte i generasjoner på familieeiendommer. Jeg forstår at det kan settes spørsmålstegn ved hva Lundteigen og Senterpartiet mener om det etter dagens debatt. Det vil høsten kunne avklare. Så vil jeg også gjøre det veldig klart at Venstre er for å beholde rentefradraget for lån bl.a. til hus og hytte. Jeg forstår at Lundteigen også i denne debatten har klart å skape usikkerhet om hva som vil skje med det framover.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-14:
Finansministeren drar nok i sitt innlegg opp en bredere skattedebatt enn det som i og for seg ligger i de to forslag som er til behandling i dag. Men jeg har lyst til å minne om - og det er i og for seg det betryggende under dagens regjering - at det er to forhold som ligger fast når det gjelder skatt. Det er at skattereformen ligger fast, og det er at skattenivået pr. 2004 skal ligge fast. SV var vel utenfor skattereformen, men dette gjør jo at den retorikken vi hører om, skatt etter evne, tolket som økt progresjonsskatt på inntekt, ikke er mulig, så sant de to forholdene skal ligge fast. Derimot er det mulig å ta ut sin legning på formuesavgift og arveavgift, og det er det jeg frykter kan bli tilfellet. Mitt spørsmål er knyttet til følgende: Ser finansministeren at enkle familiehytter bygd og skaffet for en billig penge kommer opp i svimlende beløp, og at arveavgift, gjerne sammen med deling mellom søsken, kan føre til at slike hytter blir solgt, noe man egentlig ikke har et ønske om? Og ser hun også at nettopp det at slike eiendommer blir solgt, fører til at mange rikfolk får tak i flotte eiendommer som ellers ikke ville vært til salgs?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-03-14:
Lundteigen har tapt alle skattedebatter internt i de rød-grønne partiene. Han har tatt til orde for høyere skatt på inntekt. De rød-grønne partiene har levert store skattelettelser til dem med inntil statsrådslønn, ingen skattelettelser til dem med lave og vanlige inntekter. Lundteigen er mot formuesskatt på arbeidende kapital. Den rød-grønne regjeringen har økt skatten på arbeidende kapital. Lundteigen var også uenig i Regjeringens rederiskattforslag. Jeg registrerer at Lundteigen i Stortinget har gitt uttrykk for at han er enig med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om betinget arveavgiftsfritak når det gjelder hus, bolig og bedrifter, mens SV har tatt til orde for økt arveavgift. Hva er det som skulle tilsi at Lundteigen, når han har tapt alle andre skattedebatter i de rød-grønne partiene, skulle vinne i denne diskusjonen?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-03-14:
Når jeg påpekte at Lundteigen hadde tapt alle skattekampene så langt, var det i håp om å gi Lundteigen noen argumenter for å vinne den neste diskusjonen. Jeg beklager at Lundteigen da ble grepet av tungsinn og så pessimistisk på neste runde. Jeg vil likevel tenne et nytt håp, for Lundteigen har, som vi har referert til tidligere i dag, gitt et anslag hvor han peker på en retning, nemlig at når en generasjon overtar, enten det er en bedrift, familiehytta eller barndomshjemmet, og driver det videre, så bør det være et betinget arveavgiftsfritak for det. Er dette forslag som Senterpartiet vil stå fast ved og slåss for å få gjennomslag for i den videre budsjettprosessen? Eller er det slik som man kanskje kunne få inntrykk av i det forrige replikksvaret, nemlig at man allerede har gitt opp i utgangspunktet? Jeg registrerer jo at det i den offentlige debatt er Heikki Holmås som først og fremst setter dagsordenen i retning av å øke arveavgiften.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-03-14:
Jeg konstaterer at finansministeren primært er opptatt av de økonomiske sidene ved arveavgiften og i mindre grad ser de verdier og de sterke følelsene som knytter seg til å kunne beholde barndomshjem og familiehytta i familien. Når det gjelder arveavgiften, konstaterer jeg også at de borgerlige partiene trekker i samme retning, nemlig ønsket om redusert arveavgift, mens de rød-grønne partiene spriker i alle retninger. Mens SVs representant Lena Jensen sa at det er rettferdig at bedrifter betaler mer arveavgift, og representanten Heikki Holmås leverer et ideologisk forsvar for arveavgiften og gjerne ønsker den satt opp, trekker representanten Lundteigen i stikk motsatt retning, idet han sa i Stortinget: «Senterpartiet er ikke fremmed for å tenke i retning av betinget arveavgiftsfritak når arvinger overtar hus eller eiendom for å drive videre.» Hvilken av disse retningene er finansministeren enig i? Er hun enig med SVs representanter, som ønsker høyere arveavgift, eller med Senterpartiet, som ønsker lavere avgift?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Dette er en type sak der det ikke er spesielt klokt å gå svært nøye inn på hvilke endringer vi skal gjøre. Tidligere regjeringer har gjort veldig nøye rede for hvilke endringer de skulle komme med, og det førte til skattetilpasninger som ikke var heldige for den vanlige skattyter. Derfor ønsker jeg ikke å gå nøye inn på det. Jeg har bare sagt veldig tydelig fra om at arveavgift henger sammen med inngangsverdier, og fastsettelse av inngangsverdier er sjølsagt en viktig del av de diskusjonene vi her snakker om. Her er det avgjørende å ivareta ulike hensyn. Jeg nevnte fordelingshensyn, næringsmessige hensyn og det hensyn som er helt urnorsk, vil jeg si, nemlig hensynet til at det har vært brei politisk enighet om at den enkelte skal kunne skaffe seg sin egen bolig.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Hvis representanten Sanners virkelighetsoppfatning er korrekt, er det ingen grunn for at representanten Lundteigen eller Senterpartiet vinner noe som helst framover.