Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2022-04-26:
Takk til interpellanten for et viktig spørsmål. Befolkningens kompetanse er den viktigste ressursen vi har. Det er også en begrenset ressurs. Jeg tror vi kommer til å gå tom for folk før Norge går tom for penger. Det blir stadig flere eldre, ungdomskullene blir mindre, og det kan bli vanskeligere å rekruttere arbeidskraft fra utlandet. Det ser vi allerede tendenser til i dag. Kompetansebehovene i helse- og omsorgssektoren øker, samtidig er det store udekkede behov i næringslivet. Særlig i distriktene er det vanskelig å få dekket kompetansebehovene. På samme tid er det en betydelig andel av den voksne befolkningen som står utenfor arbeidslivet, ofte som følge av manglende utdanning og kompetanse. Jeg er bekymret for at regnestykket ikke går opp. Framover vil vi måtte planlegge bedre, og vi må prioritere hardere. Derfor vil jeg legge fram en melding til Stortinget – en utsynsmelding – som skal gjøre rede for framtidige kompetansebehov og regjeringens prioriteringer. Det overordnede målet for meldingen vil være å dekke arbeids- og samfunnslivets kompetansebehov framover og sørge for at innbyggerne i hele landet har tilgang til utdanning. Et av temaene som skal behandles i utsynsmeldingen, er kompetansebehovene knyttet til industri, nye industrier, og det vi kaller grønne industrier. Regjeringen arbeider nå med et grønt industriløft som skal skape lønnsomme og attraktive arbeidsplasser i hele landet. Regjeringens mål er å bruke vår kompetanse på områder hvor vi allerede er verdensledende, til å utvikle industriprosjekter f.eks. innenfor flytende havvind, ulike former for fornybar energi, karbonhåndtering og kanskje batterier. Verdiskapingen og arbeidsplassene som følger av innovasjon og nyskaping, bygger på et velfungerende kunnskapssystem og sterke forsknings- og utdanningsmiljøer, i tillegg til rike naturressurser. Jeg er opptatt av at forsknings- og innovasjonspolitikken utvikles slik at den fremmer kompetanse i hele landet, bygger sterke forskningsmiljøer og slik bidrar til å løse samfunnsutfordringer. Derfor vil regjeringen revidere langtidsplanen for forskning og høyere utdanning, og det er naturlig at planen prioriterer områder som er av strategisk viktighet for Norge og norske næringer. Det er ikke tilstrekkelig å bare være opptatt av antall studieplasser og nyutdannede. Vi må angripe problemet med mangel på kompetanse fra flere kanter. Vi må se på hvordan vi kan mobilisere arbeidskraftreserven, få flere ungdom gjennom videregående opplæring, rekruttere kompetent arbeidskraft fra utlandet og holde vår egen arbeidsstyrke oppdatert. I Hurdalsplattformen varsler regjeringen en bred kompetansereform for arbeidslivet. Regjeringen vil utvikle en slik reform i nært samarbeid med partene i arbeidslivet, og de særskilte utfordringene industrien står overfor, vil være et sentralt tema i dette arbeidet. Hurdalsplattformen slår også tydelig fast en satsing på fagskoleplasser. Fagskolene spiller en viktig rolle i å utdanne fagkompetanse, i videreutdanning og i videreutvikling av arbeidskraft i hele landet. Vi har satt i gang flere nye treparts bransjeprogrammer for kompetansebygging. Blant annet har vi reetablert program for industri- og byggenæringen som ble startet i 2019. Uansett hvor man drar i Norge i dag, ser man at det mangler folk, og at det mangler folk med riktig kompetanse. For å sikre tilgang til kompetanse for industrien og resten av arbeidslivet i distriktene satser regjeringen på fleksibel og desentralisert utdanning. Vi har satt av 184 mill. kr i år for dette formålet. Midlene skal gå til studiesentre og til fleksible og desentraliserte tilbud. Studiesentrene kan spille en viktig rolle i å tilrettelegge for at folk i distriktene kan ta en utdanning som arbeidslivet i regionen har behov for. Regjeringen vil derfor gradvis bygge ut et godt nettverk av studiesentre rundt om i hele landet, på steder som i dag ikke har studiested eller tilgang på høyere utdanning. I tillegg skal fagskoler, høyskoler og universiteter få anledning til å gi flere fagtilbud, slik at utdanning blir enda mer tilgjengelig for folk som av ulike grunner ikke har mulighet til å studere fulltid ved et av de faste studiestedene. Avslutningsvis: Jeg har i likhet med representanten Vamraak et dypt engasjement for at vi klarer å løse det som er felles kompetansebehov på vegne av samfunnet i framtiden. Så håper jeg at jeg har denne salen med meg i hvert fall i en refleksjon knyttet til at vi skal være litt ydmyke med tanke på hva dette akkurat kan være. Det er andre systemer der man har prøvd å planlegge fram i tid, enten det har vært femårsplaner eller andre ting. Det vi kan gjøre fra vår side, er å sørge for god kompetanse, og så må næringsliv og forskning klare resten.