Børge Brende (Høyre), 2001-05-28:
Jeg tror ikke det er like mye temperatur i denne saken som i de foregående sakene, men det er likevel en viktig sak. Odelstinget behandler i dag endringer i reglene for private pensjoner i arbeidsforhold. Forslagene gjør reglene mer fleksible og kan bidra til at flere foretak oppretter slike ordninger for sine ansatte. Det vedtas en ny regel i lov om innskuddspensjon som åpner for at en pensjonsordning kan ha bestemmelser om at innskuddene i et enkelt år skal kunne være inntil 25 pst. høyere eller lavere enn det som er fastsatt i innskuddsplanen. Det gir fleksibilitet for bedriftene, som da igjen bør senke terskelen for å inngå bindende tjenestepensjonsavtaler. Det kan igjen redusere klasseskillet mellom de som i dag har tjenestepensjon, og de som ikke har tjenestepensjon. Det vil også gi større muligheter til å tilpasse innskuddene f.eks. til økonomien i foretaket det enkelte år. Komiteen åpner også for parallelle innskudds- og foretakspensjonsordninger. Dette innebærer at et foretak kan ha både en innskuddspensjonsordning og en foretakspensjonsordning. Det er en nyvinning. Gjennom dette regelverket vil vi altså få en meget moderne lovgivning knyttet til pensjoner. Regjeringen åpner ikke for kombinerte ordninger, men for parallelle, til tross for at en rekke høringsinstanser har gått inn for at det skal åpnes for kombinerte. Flertallet åpner for at en innskuddspensjon kan legges på toppen av en ytelsesbasert pensjon. Det bør gjøres slik at samtlige ansatte som er omfattet av en ytelsesdel, også er omfattet av en innskuddsdel. Innskuddet på toppen kan i så fall gi muligheter for årlige forhandlinger om variable innskudd, mens ytelsen i bunn vil kunne utgjøre en slags grunnsikkerhet for medlemmene knyttet til et bestemt ytelsesnivå. Det er et faktum at en rekke bedrifter har foretakspensjon, altså en ytelsesbasert pensjon, som garanterer 60 pst. av tidligere lønn når man går av med pensjon. I det offentlige har man 67 pst. kompensasjonsandel, og nå er også knekkpunktet opphevet i offentlige pensjoner. Det man da kan gjøre gjennom å åpne for kombinerte ordninger, er å bygge på 60 pst.-ordningen, som er en ytelsesbasert ordning, med en innskuddsbasert ordning, slik at man også i privat sektor kan begynne å nærme seg det man har i offentlig sektor. Det er en meget grei ordning, som kan gi arbeidstakerne bedre kompensasjonsgrader også i privat sektor. Store norske selskaper har faktisk bare 60 pst. kompensasjonsgrad. Med en sånn ordning kan man altså komme opp i en bedre ordning, selv om man ikke er garantert 67 pst. Men det er altså innskuddspensjonen på toppen som gjør at man får en bedre løsning. Flertallet registrerer at departementet mener at kombinerte ordninger bør utredes på et senere tidspunkt. Flertallet mener derimot at det bør åpnes for kombinerte ordninger og ber departementet komme tilbake med forslag om dette i forbindelse med den varslede kredittmeldingen i høst. Jeg vil gjerne at finansministeren, hvis han har tenkt å ta ordet, bekrefter at han er innstilt på det. Som en del av behandlingen av statsbudsjettet for 2001 ble det vedtatt skattemessige innstramminger for premiefond og innskuddsfond, samt fortsettelsesforsikringer. Finansdepartementet foreslår betydelige ytterligere skattemessige innstramminger frem mot 2004. Det er skuffende, og de mener at det skal vedtas her og nå. Heldigvis er det sånn at komiteen mener at det ikke bør foretas ytterligere skattemessige innstramminger for premiefond og innskuddsfond utover det som er gjennomført for 2001. Og det har også Arbeiderpartiet sluttet seg til. Det er gledelig. Problemet er at dette er lovet tidligere. En måned før statsbudsjettets fremleggelse i fjor høst avgav komiteen innstilling om tjenestepensjon. Da lovte også flertallet at her skulle det ikke være noen innstramming når det gjaldt de skattemessige sidene ved premiefondene. En måned senere ble det foreslått og vedtatt i Stortinget. Men man må ta med seg det som er. Dette er i alle fall et fromt ønske fra et flertall. Nå er også Arbeiderpartiet med i flertallet, så det kan hende at det virker litt sterkere – det var ikke Arbeiderpartiet med på i fjor høst, det bør det opplyses om. En samlet komite ber om at skattereglene for premiefond og innskuddsfond vurderes nærmere i forbindelse med arbeidet med modernisering av virksomhetsregler for livsforsikring i regi av Banklovkommisjonen. I innstillingen åpner man for at bedriftene også skal kunne påvirke finansinstitusjonens plassering av pensjonskapitalen, såkalt kollektivt investeringsvalg – at man skal ha et ord med i laget med hensyn til hvordan midlene investeres for tjenestepensjonen. Det tror jeg er en riktig reform, hvis man gjør det på en riktig måte. I lovforslaget vurderes også behovet for endringer i livsforsikringsselskapenes rammebetingelser. Utviklingen i sparemarkedet og hensynet til norske livsforsikringsselskapers fremtidige konkurransesituasjon tilsier at livsforsikringsselskapene også gis adgang til å tilby kapitaliseringsprodukter. I dag har selskapene bare anledning til å tilby slike produkter i tilknytning til enkelte skattefavoriserte pensjonsordninger. Flertallet i komiteen slår fast at det bør legges til rette for at livsforsikringsselskapene kan forvalte pensjonskapital uten at det stilles vilkår om avkastningsgaranti til forvaltningen. Flertallet legger vekt på de faglige juridiske vurderingene til Banklovkommisjonens leder, professor Erling Selvig, som er referert i proposisjonen. Kredittilsynet har i brev datert 14. desember 2000 til Finansdepartementet påpekt at bl.a. land som Storbritannia, Irland og Luxemburg åpner for at livsforsikringsselskaper kan forvalte pensjonsordninger uten at det stilles vilkår om avkastningsgaranti til forvaltningen. Disse landenes tolkninger av EU-regelverket synes å være godt tilpasset målet om likeverdige konkurransebetingelser mellom ulike typer finansinstitusjoner, både innenlands og utenlands. Jeg registrerer imidlertid at departementet ønsker å foreta ytterligere kartlegginger av regelverket på dette punktet i utvalgte EU-land. Flertallet legger derimot stor vekt på at Hope-utvalget generelt gikk inn for at norske finansinstitusjoner bør ha likeverdige konkurranseforhold med utenlandske konkurrenter. Flertallet mener i lys av dette at det er en sentral målsetting at norske livsforsikringsselskaper ikke har dårligere muligheter til å forvalte pensjonskapital for produkter uten rentegaranti regulert i innskuddspensjonsloven enn konkurrenter som opererer fra ett av de ovenfornevnte EU-land. Ut fra hensynet til mest mulig likeverdige konkurranseforhold mellom utenlandske og innenlandske aktører for produkter regulert i innskuddspensjonsloven ber flertallet i komiteen om at det varslede faglig juridiske utredningsarbeidet og arbeidet med den videre internasjonale kartlegging gis høyeste prioritet. Man har gitt et klarsignal om at man også åpner for dette, og at det bør skje raskest mulig. Hvis finansministeren har tenkt å ta ordet, ber jeg også om en kommentar på hvordan han har tenkt å følge opp komiteflertallets merknad på dette punkt.