Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Til behandling i dag har vi en sak om økning i grunnpensjon til gifte og samboende pensjonister, men saken inneholder også andre forslag til endringer. La meg kort redegjøre for de øvrige endringene. Det settes et øvre tak på summen av uføretrygd og barnetillegg, og i den sammenheng gjør vi også mindre endringer i regelverket, dette for at regelverket skal bli enklere å forstå og håndheve. I dagpengereglene presiserer vi den arbeidslediges ansvar. Vi gjør også reglene for dagpenger under ferie mer i samsvar med hvordan reglene for lønn fungerer. Til slutt gjør vi også enkelte endringer i supplerende stønad for eldre personer som er kommet til Norge bl.a. på grunnlag av familiegjenforening. La meg så gå over til hoveddelen i denne saken. Dette er en særdeles gledelig sak. Dessverre er det ikke et enstemmig og samlet storting som står bak innstillingen og vedtaket senere. Jeg regner med at mindretallet i dag kan redegjøre for sitt syn, noe som ikke har blitt gjort tidligere, på tross av gjentatte oppfordringer. Jeg tror det er greit å begynne litt med historikken. Gjennom mange år ble gifte og samboende pensjonister straffet ved at de fikk en avkortning av sin grunnpensjon på 25 pst. Begrunnelsen som noen brukte, var at det var rimeligere å bo sammen enn å bo alene, og derfor valgte man å kutte i grunnpensjonen til dem som var gift, og etter hvert også dem som var samboende. Fremskrittspartiet har vært en sterk motstander av dette gjennom mange år. Det var også derfor Fremskrittspartiet stilte som et klart budsjettkrav til Bondevik II-regjeringen i 2003 at denne avkortningen skulle reduseres. Heldigvis fikk vi gjennomslag, sammen med Bondevik II-partiene, og fikk redusert avkortningen helt ned til 15 pst. Men Fremskrittspartiet fortsatte kampen og fikk gjennomslag i Nydalen-forhandlingene for å redusere avkortningen ytterligere, fra 15 pst. til 10 pst. Jeg vil derfor begynne med å takke Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti for at de godtok dette, og for at de nå har bidratt med å følge opp dette viktige løftet i Nydalen-erklæringen, som har vært en fanesak for Fremskrittspartiet gjennom mange år. Grunnen til at Fremskrittspartiet har hatt dette synet, er vårt syn på pensjon. Vi anser ikke pensjon som et gode man får av staten. Pensjon er en opptjent rettighet, noe som man har betalt inn til gjennom et langt liv, og da har ikke staten noen som helst rett til vilkårlig å kutte i den på bakgrunn av f.eks. sivilstand. Dette vil komme mange til gode. Cirka 500 000 alderspensjonister vil nyte godt av det vedtaket vi gjør i dag. Cirka 140 000 uføretrygdede vil nyte godt av det vedtaket vi gjør i dag. I tillegg vil 15 000 andre også nyte godt av dette. Det er altså 650 000 pensjonister som vil nyte godt av dette, og derfor er jeg overrasket over at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet stemmer nei til dette i dag. Vi snakker her om en gruppe mennesker som har vært med og bygget landet vårt, som har jobbet og betalt skatt gjennom et langt liv, og når de blir pensjonister, ønsker altså Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet å ta fra dem 8 000 kr per par, kun på grunn av at de er gifte eller samboende. Heldigvis får vi gjort noe med denne urimeligheten i dag. Jeg ser frem til debatten, for jeg er overrasket over at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet ikke har turt å ta debatten tidligere. Jeg gikk inn og så på merknadene for å se hvilken begrunnelse disse tre partiene har for ikke å unne pensjonistene å få beholde egen pensjon. De argumenterer med forhold tilbake til 1936 og mener at hvordan samfunnet var i 1936, er en god begrunnelse for at noen skal straffes i 2015. Men heldigvis er disse partiene i mindretall, og i dag får vi gjort noe med denne urimeligheten.