André Oktay Dahl (Høyre), 2007-04-24:
Jeg tror ikke Oslos befolkning er så veldig opptatt av å høre om snøen som falt i fjor eller, aller helst, i forfjor – for interpellanten har ikke overdrevet nevneverdig situasjonen i Oslo nå. Antallet operative enheter har sunket betraktelig på to år. Ved Manglerud politistasjon får vi høre at det er 400 pst. flere henleggelser, og 20 år tilbake var det dobbelt så mange patruljerende som i dag. Politiet i Oslo opplever samtidig å få stadig flere krevende, riktignok interessante, oppgaver, uten å få dette godtgjort. Det som alle regner som eksempelet på hvordan samfunnet sa at «nok var nok», og slo tilbake, var den nødvendige innsatsen etter NOKAS-ranet, Da var situasjonen den at veldig mange i Oslo-politiet gjorde en kjempejobb, men flere opplevde at det ikke ble godgjort i ettertid. Selv om vi er ett Politi-Norge, er det faktisk slik at Oslo også hadde en stor rolle i forbindelse med den saken. Regjeringspartiene har nå vedtatt kriminalisering av sexkjøp, med en begrunnelse som egentlig kunne vært brukt for å støtte vårt forslag om å skjerpe hjemmelsgrunnlaget for utarbeidelsen av lokale politivedtekter. Jeg håper at Regjeringen, inntil vi får dette straffeforbudet på plass, ikke lar Oslo seile sin egen sjø, hvor nå pølsemenyen på 7-Eleven forsøkes utkonkurrert av helt andre tilbud mellom butikkhyllene. Jeg håper Regjeringen ser på dette med åpne øyne når departementet skal gjennomgå PODs uttalelse om Oslo kommunes politivedtekter. Det må ses i sammenheng med den ressurssituasjonen som Oslo-politiet er i. Oslo skal være en by hvor gatene er for alle. Jeg synes det blir spesielt når politiet nærmest må spinke og spare for å få råd til en sommeraksjon. Det betyr at normalsituasjonen i forhold til oppgaveløsning fremstår som det ekstraordinære. Igjen oppfordrer jeg regjeringspartiene til å ta imot det forslaget vi har til behandling i justiskomiteen, om å organisere en sommerøvelse hvor bruk av politireserven kan supplere politiet og frigjøre politikraft, i tillegg til å styrke Oslo-politiet betraktelig i revidert. Det hadde også vært nyttig om statsråden sørget for en egen evaluering av Oslo politidistrikt for å få klarhet i totalsituasjonen, både i forhold til bemanning, oppgaver og ikke minst ledelsen i politidistriktet, og også fordelingen mellom lokale og nasjonale oppgaver, noe representanten Ellingsen var inne på. Så når statsråden sier at det er viktig å benytte pengene best mulig og forvalte dem best mulig, er det et forslag som statsråden burde gå inn for. Oslo kommune på sin side har på mange måter levert sin del i form av de sosialpolitiske tiltakene som kan bidra til å få folk vekk fra gaten og inn i et mer verdig liv. Tre nye væresteder, ni feltpleiestasjoner, gratis sprøyteutdeling, botreningssenter, sysselsettingstiltak og flere, ikke færre, fritidsklubber, er viktige bidrag. Jeg synes egentlig at det mest kriminelle jeg hører her, er komitelederens juks med fakta. Det er nesten rørende å høre henne prate om innsatsen mot rus, når vi sitter her på Stortinget med et vedtatt rusbudsjett som er det dårligste på åtte år, og takten når det gjelder plasser i legemiddelassistert rehabilitering er så dårlig at det vil ta 70 år å hjelpe dem som trenger det. Også det bidrar til en mer utrygg by, både for den enkelte rusmisbruker, og for dem som føler seg utrygge ved at rusmisbrukere ikke får den hjelpen de har krav på. Et tema som ikke har vært tatt opp i forhold til politiets ressurssituasjon i Oslo, er muligheten til bedre samarbeid med andre instanser for f.eks. å få god oversikt over deler av utelivsbransjen, hvor det foregår både det ene og det andre. Jeg har fått en god del henvendelser de siste månedene om mennesker som blir utsatt for trakassering, og noen ganger også vold, av enkelte ansatte ved byens utesteder. Det sier kanskje noe om seriøsiteten. For å få bukt med dette må politiet gis mulighet til å være den samarbeidspartneren de skal være i forhold til å bekjempe grove former for trakassering og vold, svart arbeidskraft og svart økonomi. Når det gjelder de avsløringene som vi har sett den siste tiden av både skattesvik og trygdejuks, er det behov for, som jeg har stilt skriftlig spørsmål om til statsråden, et tettere og mer effektivt formalisert samarbeid mellom NAV, politi og skatteetaten for å straffe trygde- og skattejuks, ikke minst i Oslo. Noen vil kalle dette for en form for hverdagskriminalitet, men vi kan ikke akseptere at denne type bedrageri for enkelte skal være hverdagslig. Det er ikke greit at en i saker som nærmest er ferdigbehandlet fra skatteetatens side, etter at man har hatt prosjekter for å avdekke skattesvik og trygdejuks, inngår uformelle avtaler om at såfremt det ikke er bedrageri på over 100 000 kr, ser en gjennom fingrene med det. Det er en form for klassejustis som vi ikke kan være bekjent av. Til slutt: Når det gjelder antallet stillinger, som det er usikkerhet om, er det faktisk slik at POD heller ikke er helt sikker på hvor mange ubesatte stillinger det er. Det er kanskje i seg selv et tegn på at det faktisk er så høye tall at POD heller ikke har oversikten over dem. Helt til slutt: I fem av seks budsjetter har Høyre foreslått mer penger enn Arbeiderpartiet – og komitelederen – så jeg anbefaler at man sjekker tallene litt nærmere også på det punktet.