trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-17:
Nei, det er det ikke. Vi mener at eiermakt skal brukes. En av de viktige grunnene til at vi skal ha offentlige eierandeler i store selskaper, er også at vi kan påvirke hva noen av de mektigste aktørene i det norske samfunnet gjør. SV har tidligere, f.eks. i forbindelse med oljesandprosjektene, ønsket at staten skulle gå inn med et tydelig engasjement overfor Statoil. Det er flere måter staten kan sørge for at vi kommer i gang med prosjekter på som får både arbeidsløsheten ned og det grønne skiftet i gang. Eierskapspolitikken er én ting, statens rolle som innkjøper noe annet. Der ønsker vi også en langt mer aktiv politikk enn det regjeringen står for, f.eks. når det gjelder anbudspolitikken for ferger, eller å si at kystvaktskipene Norge skal ha i framtiden, faktisk skal bygges i Norge. Det er fullt mulig hvis man har vilje til å styre og vilje til å gripe inn til fordel for dem som mangler jobb i Norge.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-17:
Jeg hadde egentlig håpet å få spørsmål om trikk i Fauske, så vi kunne fortsette den lokalpolitiske debatten. Jeg må minne om at SV gjorde et veldig godt valg i Fauske, selv om det ikke blir trikk. Jeg kan opplyse Svendsen om det. Hvis representanten Svendsen går inn i vårt alternative budsjett for i år, vil han se at i SVs alternative opplegg gis det større skattelette for dem med lave og midlere arbeidsinntekter, enn det Fremskrittspartiet har foreslått og klart å få til. Så er det vanlig at man kan justere avgiftsopplegget i revidert nasjonalbudsjett, men skatteopplegget justeres i statsbudsjettet på høsten. Det er derfor representanten må se i budsjettforslagene for å se skatteendringene. Men det henger selvfølgelig sammen. SV er både et rødt fordelingsparti og et grønt miljøparti. Derfor er det riktig at vi øker miljøavgiftene, men vi har også omfordelende skatteforslag, som gjør at vanlige folk ikke kommer dårlig ut.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-17:
Det mest påfallende med denne debatten har vært det totale fraværet av de parlamentariske lederne til de borgerlige partiene. Det viser en veldig tydelig mangel på selvtillit og lyst til å forsvare egen politikk. Og det kan jeg forstå, for vi står på slutten av en stortingssesjon der det borgerlige flertallet er på defensiven. Grunnen til det er jo at det blir tydeligere og tydeligere at de økonomiske og sosiale motsetningene som flertallet i denne sal bygger opp under gjennom sin forskjellspolitikk, også er upopulære og kommer til å prege hele det neste året fram mot valget. Det er en regjering som fører en politikk som er passiv i møte med arbeidsløsheten, som fører til sentralisering, og som forsterker utviklingen mot et Forskjells-Norge. På toppen av det hele har denne våren vist at klimagassutslippene øker, at det er en langvarig trend i motsatt retning. Det var altså det lenge lovede taktskiftet i klimapolitikken. Denne regjeringen og dette flertallet svikter dem som trenger det mest. Det handler om de barna av uføre som lever i fattige familier fordi de har mistet en betydelig del av inntekten gjennom endringene i barnetillegget til uføre. Det handler om barn av arbeidsløse som ikke får reise på ferie i år, fordi de borgerlige har kuttet i feriepengene til de arbeidsløse. Det handler om det angrepet som nå foregår på den utrolig vellykkede ordningen med gratis kjernetid i bydeler med stor grad av sosial segregering. Det handler om de brutte løftene om pleiepenger til utsatte familier, og det handler ikke minst om det som burde ha vært en hovedsak her i dag, et trygdeoppgjør som gjør at veldig mange eldre i Norge er rasende på regjeringen. Det har det knapt vært snakket om. Jeg skjønner at Fremskrittspartiet har sluttet å snakke om pensjonister. Jeg skjønner at Fremskrittspartiet er bekymret for måten de har tråkket på Carl I. Hagen på, som han sier det selv. Mangelen på handlekraft f.eks. når det gjelder å støtte eldre med lave folketrygdpensjoner eller enslige eldre, står i skrikende kontrast til de borgerlige partienes store handlekraft når det gjelder å støtte den trengende overklassen i Norge med milde skattegaver. Det er også det viktigste som så langt står igjen etter denne regjeringen – et aktivt bidrag til Forskjells-Norge, et aktivt bidrag til å gi mer til dem som trenger det minst. Hvis vi øker forskjellene i dag, skaper vi et kaldere samfunn i morgen. Derfor er denne debatten en begynnelse på det lange løpet mot valgkampen neste år, som blir et oppgjør mellom Forskjells-Norge og Samholds-Norge. Det blir spennende å se om tilhengerne av Forskjells-Norge i det hele tatt har tenkt å delta i debatten.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-17:
Det fine med representantene Hoksruds og Nesviks innlegg var at det endelig var noen fra Fremskrittspartiet som sa ordet «pensjonist» i denne debatten. Det var bra. Men representantene Hoksrud og Nesvik har følgende problem: Pensjonistene fikk mer å leve av hvert eneste år med rød-grønn regjering, mens tallene viser at de nå er i den situasjonen at flere enn åtte av ti – flere enn åtte av ti – får mindre å leve av i år, og utviklingen skal fortsette de neste årene. Det er tall det bare er helt umulig å snakke seg bort fra. Fremskrittspartiet lovet til og med i fjor at dette skulle man gjøre noe med. De kom tilbake i år og brøt løftet og prøvde så på toppen av det hele å gjemme bort hele saken for å unngå en debatt som ville bli fryktelig pinlig for partiet. Det er lite ærerikt. I 2005 stemte SV mot pensjonsforliket, så det er en tydelig rød linje i det vi har gjort i denne saken. Vi mener at vi nå særlig burde gi et løft til enslige alderspensjonister, de som har lave folketrygdpensjoner uten private tillegg. Det er ofte de som ikke får nyte godt av skattelettene som representanten Bård Hoksrud snakket om. Det er ingen tvil om at den politikken Fremskrittspartiet fører, øker forskjellene blant de eldre og sørger for at dem partiet har fridd til i 40 år, er blant dem som taper mest på denne regjeringens forskjellspolitikk. Det vi kan oppsummere med, hvis vi skal si noe om situasjonen i Norge i dag, er at forskjellene øker, arbeidsledigheten øker, og klimagassutslippene øker. Bakgrunnen er veldig tydelig, så når representanten Nesvik slår fast at regjeringens politikk virker, er vel det et punkt som det er greit å avslutte debatten med.
Prableen Kaur (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Denne regjeringen har satt rekord på rekord i oljepengebruk. De gjorde det i budsjettet for 2014, nysalderingen for 2013, revidert nasjonalbudsjett for 2014, budsjettet for 2015, nysalderingen for 2014 og budsjettet for 2016. Veksten i oljepengebruken med dagens regjering har vært større i løpet av tre år enn på de ti foregående. Mens oljepengebruken økte med om lag 6,5 mrd. kr per år under Stoltenberg II-regjeringen, øker den med 25–30 mill. kr per år med Solberg-regjeringen. Denne rekordhøye oljepengebruken kan ikke sies å være bærekraftig, noe Thøgersen-utvalget også konkluderer med. Regjeringen viser manglende evne til å prioritere i en krevende tid med økende arbeidsledighet. Det er framtidige generasjoner som vil sitte igjen med regningen. Hva tenker Miljøpartiet De Grønne om regjeringens forhold til oljepenger og framtidige generasjoner?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Det er statsråden som har det overordnede ansvaret for utviklinga på arbeidsmarkedet, og når oljeprisen faller, og det påvirker aktiviteten, må en altså sette inn tiltak. Vi har nå en historisk høy ledighet. For ett år siden bekymret vi oss for at ledigheten kunne komme til å gå over 4 pst. Nå er den i ferd med å nærme seg 5 pst. Regjeringas manglende tiltak virker. Det regjeringa har brukt mest penger på, med den begrunnelse at en skal bruke vekstfremmende skattelette, er lettelse i formuesskatten. Ikke bare SSB, men også rapporter som regjeringa har betalt for, som Menon-rapporten og Scheel-utvalget, dokumenterer klart at det ikke virker. Kan statsråden svare meg på hvor mange arbeidsplasser det har blitt av alle de pengene som er brukt på lettelse i formuesskatten?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Jeg skjønner godt at statsråden vil snakke om noe annet enn det jeg spør om, men det er også sånn at denne statsråden har ansvaret for ledighetsutviklinga. Når regjeringa argumenterer med at skattelettelsene på formuesskatten skal gi sysselsettingseffekt, spør jeg den statsråden som har ansvaret for utviklinga på arbeidsmarkedet og for sysselsettinga: Hvor stor effekt har det hatt? Og det forventer jeg å få svar på fra arbeidsministeren.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Det er altså statsrådens oppgave å svare, og så er det vi som står her, som skal spørre. Jeg kan likevel bare informere om at den uttalelsen hun snakket om, kostnaden ved permittering, ikke var fra denne representanten. Det var fra en annen representant. Den bommet uansett. Utgangspunktet er altså at vi fra høsten 2013, i revidert nasjonalbudsjett i 2014, i budsjettet for 2015 og i revidert nasjonalbudsjett 2015 har advart mot den økende arbeidsledigheten. Og svaret fra regjeringa har vært å bruke det meste av pengene på skattelette. Det er med utgangspunkt i det jeg stiller spørsmålet: Hvor stor er sysselsettingseffekten av skattelette når alle rapporter, også de som er betalt av regjeringa, viser at skattelette på formuesskatt ikke har noen sysselsettingseffekt, mens de tiltakene vi har etterlyst når det gjelder arbeidsmarkedstiltak, permittering, og ikke minst å øke aktiviteten i kommuner og inn mot næringslivet, ville gi sysselsetting?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-06-17:
Det er en beskrivelse av situasjonen i fjor høst som jeg ikke kjenner meg igjen i, overhodet. Det var en svært krevende situasjon, hvor vi så at statlige myndigheter samarbeidet og samhandlet godt, hvor vi hadde et godt samarbeid med kommunene, og spesielt med KS, og hvor jeg mener det er god grunn til å gi stor honnør til kommunene som stilte opp. I 2013, da Arbeiderpartiet styrte Norge, ble det bosatt om lag 6 000 i norske kommuner. I år vil norske kommuner ta imot om lag 16 000. Vi sørger for å legge til rette slik at kommunene kan bygge ut flere boliger, og også for at de som er flyktninger i dag, kan bli norske samfunnsborgere i morgen. Når det gjelder det konkrete spørsmålet som representanten Helga Pedersen tar opp, vet også representanten Pedersen at det er et spørsmål som ligger under Justisdepartementet og ikke et spørsmål som det er naturlig at kommunal- og moderniseringsministeren uttaler seg om.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-06-17:
Hva slags spørsmål er det – i en tid hvor vi virkelig opplever at det er i Nord-Norge det skjer, og hvor Nord-Norge har en regjering som spiller på lag med Nord-Norge ved å legge til rette for næringsvirksomhet? Jeg har selv gitt tillatelse til et gruveprosjekt i Rana, som skapte jubel hos Arbeiderpartiets ordfører. Vi legger til rette med større investeringer i samferdsel enn det det har vært gjort noen gang, og er det noe bedriftene er opptatt av, er det nettopp at vi legger til rette for infrastruktur, slik at varene kan komme raskere ut på markedet. Og så er det riktig at vi har endret fylkenes inntektssystem, fordi Arbeiderpartiet sviktet på sin vakt. Realiteten er at fylkenes inntektssystem var fra 1990-tallet, men den rød-grønne regjeringen våget ikke å gjennomføre endringer, man oppdaterte ikke i forhold til de samfunnsendringene som har skjedd. Vi gjorde den jobben, og det innebærer fortsatt at Nord-Norge får betydelig mer enn de aller fleste andre fylkeskommuner.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-06-17:
Regjeringen investerer mer i samferdsel og i kunnskap enn det man har gjort noen gang. Realiteten er at vi har økt inntektene for kommunene langt mer enn det vi har redusert skatter, men det å redusere skatter er også viktig i en situasjon hvor mange arbeidsplasser og mange bedrifter sliter. Svaret på de utfordringene som er i næringslivet i dag, er ikke, som Arbeiderpartiets, å øke skattene. Det blir ikke flere arbeidsplasser ved å sende større regninger til dem som skaper norske bedrifter. Regjeringen har en god miks av virkemidler for å få fart i næringslivet, med investeringer i samferdsel, med investeringer i kunnskap, med investeringer i miljøteknologi, ved å legge til rette for marin næring og maritim næring og også for mineralnæringen. Det er viktige tiltak for å sørge for den langsiktige omstillingen. For Nord-Norges del har investeringene i fylkesveier økt mer enn det vi har redusert de regionale utviklingsmidlene med, for er det noe bedriftene etterspør, så er det investeringer i samferdsel.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-06-17:
Dette er et ganske interessant spørsmål, for i fjor høst var kritikken fra de rød-grønne partiene at tiltakspakken ikke var målrettet nok. Når vi nå målretter tiltakene ytterligere, er kritikken at det ikke er generelt nok. Realiteten er at vi har et stort statsbudsjett som legger til rette for å fremme arbeid, aktivitet og verdiskaping i hele landet, men så er vi i den akutte situasjonen at vi i løpet av kort tid har fått en oljepris som har gått fra 120 dollar fatet til 30–40 dollar fatet. I den situasjonen mener vi at det er riktig å målrette tiltakene nettopp mot Sør-Vestlandet, sørge for at flere av dem som mister jobben, kan få en trygg jobb å gå til, men det kommer da i tillegg til regjeringens generelle tiltak som gjelder for hele landet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-06-17:
Svaret på det spørsmålet er ja. Vi har fra regjeringens side presentert en melding om nye regioner, og den meldingen kom etter at samarbeidet med Venstre la til grunn at vi skulle ha en regionreform. I den meldingen har vi varslet at får vi om lag ti regioner, legger det et grunnlag for at de statlige etatsgrensene etter hvert kan bli mer sammenfallende med regiongrensene. Vi har tatt konkret tak i det som handler om Innovasjon Norge, Siva og Forskningsrådet, så på dette området er det, som på veldig mange andre områder, et særdeles godt samarbeid mellom Venstre og regjeringspartiene, og vi finner løsninger. La meg også si at når det gjelder Produktivitetskommisjonen, følger vi det opp. Vi kutter i drift på statlige virksomheter 0,5–0,6 pst. hvert eneste år, vi fjerner tidstyver, vi digitaliserer, og i dag har jeg lagt frem betydelige forenklinger i plandelen av plan- og bygningsloven. Det vil få fart i boligbyggingen, og det vil sørge for raskere prosesser og mindre byråkrati.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-06-17:
Jeg takker for honnøren til regjeringen for at vi nå gjennomfører et lærlingløft. Dette vet jeg at flere partier også er opptatt av, og jeg mener det er svært viktig, og vi gjør det på mange områder. Vi gjør det ved at vi øker lærlingtilskuddet, vi gjør det ved at vi stiller krav om at de som skal legge inn anbud på statlige kontrakter, har lærlinger, og vi gjør det ved at også departementene og statlige virksomheter tar inn flere lærlinger. Der har det vært et klart løft etter regjeringsskiftet. Når det gjelder kommunene, har kommunene en god og forutsigbar økonomi, og jeg registrerer at påstandene om sultefôring som kom før valget i 2013, er gjort til skamme. Realiteten er at vi har lagt opp til et større økonomisk handlingsrom for kommunene i de tre årene som vi nå er inne i, enn det de rød-grønne gjorde i de tre foregående årene. Jeg registrerer at også mange kommuner gjør en kjempejobb på dette området ved at de nå begynner å stille de samme kravene til private bedrifter som det staten gjør.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
En av de kommunene som er rammet av konkurser og lav oljepris, er Sør-Varanger kommune. I fjor høst kom det dessuten veldig mange asylsøkere over grensen på Storskog. Det tok veldig lang tid før regjeringen mobiliserte folk og andre ressurser for å håndtere situasjonen, og i fravær av statlig innsats rigget Sør-Varanger kommune ankomstmottak og ordnet opp. Nå er det tid for å gjøre opp regningen, og status i dag er at kommunen har lagt ut 10 mill. kr som staten nekter å betale, og saken kan ende i rettsvesenet. Mener kommunalministeren at takken til vår grensekommune for at de stilte opp sist høst, er at de nå må legge ned bygdeskoler og kutte i andre tjenester fordi de tok det ansvaret regjeringen ikke tok?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Jeg hadde kanskje forventet at kommunalministeren engasjerte seg i finansieringen av kommuner som på alle måter står i en krevende situasjon, og jeg tror at for Sør-Varanger kommune er det hyggelig å få honnør, men det er pengene som teller. Men dette føyer seg inn i et større bilde. Nord-Norge har gjennom de siste ti årene hatt en veldig positiv utvikling. Det er et veldig godt utgangspunkt for å skape ytterligere vekst og nye arbeidsplasser, men dessverre virker det ikke som om vår landsdel har regjeringen på sin side. Regjeringen har kuttet 400 mill. kr til de nordnorske fylkeskommunene, man har kuttet i de regionale utviklingsmidlene og i det marine verdiskapingsprogrammet. Man innfører flyseteavgift, har innført arbeidsgiveravgift i transportnæringen, man sentraliserer en rekke statlige etater, sentraliserer makt – og sånn kan vi fortsette. Så mitt spørsmål er: Hva er det regjeringen har imot Nord-Norge?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Jeg tror ikke denne virkelighetsbeskrivelsen er noe som folk i Nord-Norge kjenner seg igjen i. Når det nå kuttes nesten en halv milliard kroner til fylkeskommunene, som har ansvaret for videregående opplæring og samferdsel, tror jeg ikke befolkningens oppfatning er at det er Arbeiderpartiet som har sviktet. Dette er kutt som regjeringspartiene har gjennomført. Her kan man stille mange spørsmål. Høyre gikk til valg på at man skulle kutte i skatter, men man skulle også virkelig gjøre en forskjell når det gjaldt samferdsel og videregående opplæring. Når man opplever at det blir kutt i samferdsel i Nord-Norge, ganske betydelige også, og at de nordnorske fylkeskommunene må kutte i videregående opplæring i en situasjon der frafallet er veldig høyt, er mitt spørsmål: Hvorfor er det veldig mye viktigere for regjeringen å oppfylle sine valgløfter på skattekutt enn på skole og samferdsel?
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-06-17:
Jeg tror det er andre her i salen som bedre kan svare på spørsmål om formuesskatten. Det ligger ikke til mitt område. Men la meg si noe om ledigheten. Det er en realitet at ledigheten går ned i tolv av landets fylker. Vi ser at ledigheten har flatet ut etter nyttår, og den begynner nå sakte, men sikkert å gå riktig vei. Fortsatt er det tøft, og i en del av fylkene er ledigheten fortsatt for høy. Men vi ser også at i mange av landets fylker er det nå rop etter arbeidskraft. Man har problemer med å fylle de ledige stillingene. Bildet er ikke helsvart, men det betyr ikke at vi ikke skal gjøre nok for de områdene som sliter. Det er det vi gjør gjennom statsbudsjettet vårt, og vi forsterker tiltakene i revidert nasjonalbudsjett, bl.a. ved å legge til rette for at det innenfor mitt område kan komme tusen flere tiltaksplasser, og også ved å gi bedrifter muligheten til å søke om bedriftsinterne omstillinger. Vi ser at det går rett vei, og det er jeg glad for.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-06-17:
Jeg tror representanten Andersen er klar over at effekten av skattelette kan man ikke se år én. Effekten av skattelette kan man se over tid. Man kunne like gjerne stille spørsmålet tilbake: Hva er effekten av Arbeiderpartiets skatteøkning på 10,5 mrd. kr til bedrifter som sliter? Det er ikke lenge siden jeg fikk kritikk fra representanten fordi vi påfører arbeidsgiverne økte utgifter i forbindelse med permittering. Det er med respekt å melde en brøkdel sammenliknet med den skatteøkningen som Arbeiderpartiet ønsker å sende til de samme bedriftene. Det er viktig å huske på at skattelettene er viktig i et langsiktig løp. Vi må sørge for at vi har levedyktige bedrifter, som har muligheten til å betale sine regninger, til å investere, til å vokse og til å sikre arbeidsplassene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-06-17:
Nå er det få av skattene som ligger inn under mitt ansvarsområde, og beregningene som er gjort på skattelettene, er det antakeligvis andre her i salen som kan svare bedre på enn meg. Det som er en realitet, er at vi ser at arbeidsledigheten flater ut, og den går ned i tolv av landets fylker. Vi ser at det er økende optimisme blant arbeidsgiverne landet rundt, også i Rogaland, som sliter. Og vi ser at det er mange av landets fylker som har problemer med å fylle de ledige stillingene. Jeg var i Tromsø på mandag og besøkte en entreprenør der som kunne ansatt 50 mann på dagen hadde det vært folk tilgjengelig i fylket. Så vi ser at politikken virker. Det er gryende optimisme. Tallene begynner å gå i riktig retning, men det er på ingen måte tidspunktet ennå for å friskmelde arbeidsmarkedet. Vi skal fortsatt være beredt på tøffe tider også i årene som kommer.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-06-17:
Det er for mange unge som nå faller utenfor – som faller ut av skolen, som faller ut av jobb – og vi har en stor oppgave foran oss med å redusere utenforskapet blant ungdom. Ett av de grepene som vi tar i Nav-meldingen, er bl.a. å gjennomgå ungdomsgarantiene, fordi vi ser at de ikke har noen effekt, eller på langt nær har den effekten som vi skulle ønske at de hadde. En av grunnene er nok at det er ingen forpliktelser i de garantiene som er i Nav i dag. Det er bakgrunnen for at vi nå innfører en ny garanti, og vi sier at alle unge under 30 år som oppsøker Nav, skal få et forpliktende tiltak – ikke bare en plan, men også et tiltak – før det har gått uker. For det er helt riktig som representanten Syversen sier, at ungdom som faller utenfor, har en tendens til å falle utenfor veldig lenge, og det blir mer og mer vanskelig å få dem tilbake igjen. I tillegg har vi Nav-lederne i alle fylkene som gjør en god innsats som retter seg mot ungdom, og vi har nå også flere tiltaksplasser som retter seg mot ungdom, fordi vi ønsker å fange opp ungdom på et tidligere tidspunkt enn det man har klart fram til nå.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-06-17:
Jeg tar ikke til orde for en «gedigen sentralisering» av Nav. Når det gjelder digitalisering, er det viktig av hensyn til brukerne selv. Det er ikke bare–bare for folk som skal ha hjelp fra Nav. Noen av dem som skal ha hjelp fra Nav, er jo også i jobb og skulle oppsøke Nav i arbeidstiden. Det vi gjør med digitalisering, er nettopp å øke brukervennligheten for brukerne av Nav, slik at de ansatte kan bruke viktig tid på dem som har sammensatte utfordringer. De dyre minuttene skal brukes på de krevende tilfellene, og så kan de andre fylle ut skjemaene selv hjemmefra via nett. Det mener jeg er positivt. Når det gjelder sentralisering, er vi opptatt av at Nav skal kunne disponere ressursene på en bedre måte sammen med kommunene. Det er lovfestet samarbeid mellom stat og kommune i dag, og det skal det fortsatt være. Så noen «gedigen sentralisering» legges det ikke opp til, men vi er opptatt av at Nav skal kunne bruke ressursene på best mulig måte og sette sammen kontorene slik at brukerne får kvalifiserte tjenester på en bedre måte enn i dag.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-06-17:
Nei. Det er tre ungdomsgarantier i dag, som ikke virker fordi de ikke er forpliktende. De sanerer vi og foreslår å gjøre til én forpliktende garanti for ungdom. Nav har et stort virkemiddelapparat i dag. Vi har tilført Nav store ressurser både gjennom tiltaksplasser, gjennom et nytt toårig opplæringsløp i regi av Nav, gjennom Nav-veilederne i skolen og andre viktige tiltak, som vil gi Nav et godt utgangspunkt for å kunne jobbe med ungdom. Så er det mye annet som også gjøres i budsjettet, og som regjeringen også har foreslått i andre saker. Det å tette igjen gapet mellom ungdomsretten og voksenretten er ett viktig tiltak, det å øke lærlingtilskuddet og øke lønnstilskuddet er også viktige tiltak, i tillegg til de endringene vi gjør i dagpengeregelverket for å gjøre det lettere å kombinere utdanning og jobb. Så vi har jo utstyrt verktøykassa til Nav med betydelig flere verktøy nå enn det de noen gang har hatt, nettopp for å møte ungdom som mister jobben, eller som trenger hjelp til kvalifisering.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-17:
Vi er i en alvorlig situasjon med 135 000 arbeidsløse. Det oppleves som en krise for den enkelte, for lokalsamfunnene, for bedriftene som rammes, og for landet vårt. Situasjonen er spesielt alvorlig for unge mennesker. Unge er i en sårbar situasjon, og særlig alvorlig er det hvis man mister jobben uten å ha fullført videregående opplæring. Derfor har SV foreslått en forsterket ungdomsgaranti, og vi foreslår også i vårt budsjett at man skal ha muligheten til å fullføre videregående opplæring som arbeidsløs. Selv om både Fremskrittspartiet og Høyre har stemt ned SVs forslag til en forsterket ungdomsgaranti gjentatte ganger, har statsråden tydeligvis blitt inspirert, for for litt siden kunne vi se at statsråden ønsket at man skulle få arbeid, utdanning eller aktivitet innen åtte uker. Men mysteriet er at det ikke følger penger med. Mener statsråden at ungdom får arbeid bare gjennom prat, siden det ikke følger penger med?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-17:
Det er en populær øvelse fra denne talerstolen, særlig blant de blå, å prøve å lete etter smeltevannet som rant vekk i forfjor, ved å se tilbake på åtte rød-grønne år. Jeg tenkte jeg skulle friske opp en regnfull fredag med å gjøre nettopp det. Jeg husker en regjering som bygde ut velferden i landet, som fikk forskjellene ned, som greide å ta grep for en bedre hverdag, for arbeid og likestilling, som greide å håndtere en finanskrise med aktiv politikk, med statlige muskler og midler, og å få folk i arbeid. Nå har vi hatt tre år med blåmandag, og det merkes i folks liv. Det merkes gjennom en passiv politikk i møte med den alvorlige ledighetskrisen. I stedet for å fylle ledige hender og dager med arbeid fyller man pengeposen til de rikeste. Forskjellene øker om kapp med klimautslippene. Alle har ikke like stor grunn til å bli skuffet. Skyggesiden av Segway og friheten av lakrispiper advarte vi mot allerede før valget i 2013, men noen har veldig god grunn til å føle seg skuffet og sveket. Det gjelder særlig landets pensjonister, som hadde grunn til å tro på en politikk i deres interesse etter 40 år med frieri fra Fremskrittspartiet. Men så viser det seg at det var et innholdsløst ekko, for vi ser at for andre år på rad vil pensjonistene tape kjøpekraft i trygdeoppgjøret. Regjeringens egne prognoser sier at det samme kommer til å være tilfellet også i de nærmeste årene. Hva gjør Fremskrittspartiet? Ingenting. I den offentlige debatten og fra Stortingets talerstol snakker Fremskrittspartiet som om pensjonsforliket tvinger fram en reduksjon av kjøpekraft, og gjemmer seg bak en matematisk forståelse av en politisk reform. Det er ingenting i pensjonsreformen som hindrer regjeringen i å ta grep når vi ser at utslagene blir som de blir. Hva gjorde Fremskrittspartiet i fjor? De skyldte på andre. Fra media fikk vi kjennskap til rapporter om at Fremskrittspartiet skulle skylde på SV for at pensjonistene tapte kjøpekraft, og Fremskrittspartiet på Stortinget fremmet forslag mot Fremskrittspartiet i regjering og spant opp til et salig kaos. Hva gjør Fremskrittspartiet i år? Jo, man leker politisk gjemsel – først ved å hindre at trygdeoppgjøret skulle tas til Stortinget, og når man får presset gjennom det, er det fremdeles bortforklaring og skyggeboksing som gjelder. I disse mesterskapstider tror jeg at vi klart kan erklære en vinner i «løftefraløp».
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-06-17:
Det har vært mye oppmerksomhet rundt flypassasjeravgiften, ikke minst fra mitt eget fylke, Østfold. Kristelig Folkeparti hadde ikke flypassasjeravgiften i sitt alternative statsbudsjett. I stedet hadde vi økt CO2-avgift på drivstoff, både for fly og biler. Disse forslagene fikk vi imidlertid ikke gehør for i forhandlingene om budsjettet. Vi var også åpne for å prioritere andre og mer treffsikre grønne avgifter i forhandlingene om revidert nasjonalbudsjett. Så er det altså slik at reisemønster og befolkningssammensetning endrer seg over tid. Da er det en viktig oppgave for staten å vurdere luftfartens samlede behov og de samlede ressursene i et overordnet perspektiv, også hva gjelder infrastruktur som ikke inngår i Avinors portefølje. Her er Moss Lufthavn Rygge viktig. Derfor mener Kristelig Folkeparti – og jeg er også glad for at et flertall er med oss på det – at det trengs en uavhengig utredning som gir en samlet kartlegging av flyplasskapasiteten i det sentrale østlandsområdet. Moss Lufthavn Rygge vil være en naturlig del av en slik utredning, og vi må se på hvilke muligheter som finnes framover, slik at det fortsatt kan være en sivil flyplass på Rygge. Jeg er også fornøyd med at samarbeidspartiene gjennom dagens innstilling ber Samferdselsdepartementet om å bidra til at planlegging og gjennomføring av KVU-veisystemet for Moss/Rygge samordnes med jernbanens dobbeltspor gjennom Moss. Dette er viktig – viktig for at ikke Moss og omegn skal bli en stor byggeplass for lenge. Det er også viktige merknader når det gjelder E18-utbyggingen gjennom Østfold. Samarbeidspartiene ber Samferdselsdepartementet sikre at Statens vegvesen og Jernbaneverket inngår enighet om nødvendig sportilgang og stenging for å sikre at utbyggingen ikke forsinkes. Dette er viktig for at vi får en sammenheng i framdrift. Dette er viktig for at ikke kompetansen forvitrer. Dette er viktig for at vi kan opprettholde en driftsorganisasjon som vi nå har. Så er det også viktig at vi nå får en E18 fra riksgrensen og inn til Vinterbro. Det er viktig for næringslivet vårt, det er viktig for folket som bor i indre Østfold og i denne delen av Akershus. Men denne merknaden som vi i dag har i revidert, er også veldig viktig for at ikke reguleringsplanene skal utgå på dato, dvs. at vi har brukt offentlige penger, men ikke klarer å bygge i tide. Kristelig Folkeparti, Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet tar i dagens innstilling et grep for at vi bruker offentlige midler på en effektiv og god måte.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Arbeiderpartiet har i årets debatt om revidert nasjonalbudsjett fokusert på det som er viktigst – kampen mot den rekordhøye og økende arbeidsledigheten. Når 135 000 står uten jobb, burde alle varsellamper blinke, men den blå-blå regjeringa er for passiv, mumler om nødvendig omstilling og beskylder Arbeiderpartiet for å ville øke skattene til bedriftene med 10,5 mrd. kr. Nei – men vi er ikke for å kutte, og en finansminister bør kunne forskjellen på et likhetstegn og et plusstegn. På Høyres landsmøte i april sa statsminister Erna Solberg: «Høyres økonomiske politikk virker kraftig. La ingen fortelle dere noe annet.» Ja, Høyres økonomiske politikk virker kraftig, det er helt sant, men er rekord i antall ledige det vi trenger? Bak tallene finnes enkeltskjebner, familier, bedrifter og lokalsamfunn som opplever situasjonen som dramatisk. Arbeidsministerens uttalelse tidligere i år om at man lett kan bli tilbakelent i gode tider, men får et push når det butter, viser tydelige ideologiske skillelinjer i norsk politikk. For de ledige er det her og nå som gjelder, men det mange ikke tenker på nå, er at opptjening av pensjonsrettigheter også reduseres når inntekten faller bort. Dette kunne f.eks. vært belyst i underlaget for trygdeoppgjøret. I fjor varslet regjeringa dessuten en gjennomgang av reguleringsprinsippene for løpende pensjoner i god tid før oppgjøret i 2016, for å unngå at pensjonisters kjøpekraft går ned i flere påfølgende år, mens arbeidstakernes kjøpekraft øker. I RNB får Stortinget kun beskjed om at reglene er uendret, og at trygdeoppgjørene ikke lenger skal til Stortinget. Det er sikkert en lettelse for Fremskrittspartiet på Stortinget, som lagde stor ståhei for ingenting under oppgjøret i fjor, men Arbeiderpartiet vil fortsatt ha trygdeoppgjøret til Stortinget. Inntektsutviklingen til mer enn én million nordmenn er en viktig sak. En knapp orientering i RNB og en liksombehandling i budsjettet et halvt år etter er ikke godt nok. Når regjeringa i tillegg skriver i RNB at pensjonistene ikke får redusert, men økt, kjøpekraft etter skattekutt på 2,2 mrd. kr, redusert avkorting til pensjonistpar på 2,7 mrd. kr og opposisjonens 82 mill. kr til enslige minstepensjonister, lurer vi på hvem denne gjennomsnittspensjonisten er, og hva som er fordelingsvirkningene av denne lite målrettede politikken. Det sier RNB ikke noe om, men Arbeiderpartiet har spurt. I Dok. 15:1226 for 2015–2016 viser regjeringa at det bare er de 82 mill. kr som ga mest til dem med minst. De 4,9 mrd. kr i skattekutt og økte grunnpensjoner ga mest til dem med de høyeste pensjonene. Slike opplysninger er det viktig å ha, særlig når regjeringa trekker dem inn i beskrivelsen av trygdeoppgjøret på en måte som dekker over nok et eksempel på urettferdig fordeling. RNB er ikke stedet for debatt om trygdeoppgjøret. Det ser vi i dag. Det har ikke vært mange innlegg om pensjon så langt, ikke engang fra Fremskrittspartiet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Representanten Heidi Nordby Lunde sa at regjeringens målrettede innsats er i ferd med å gi resultater. Ja, det er ganske mye som tyder på det. Vi ser bl.a. at vi har rekordhøy arbeidsledighet. Det skyldes regjeringens manglende tiltak for å motvirke den økningen vi har sett. Men det stopper tydeligvis ikke der, for regjeringen kommer stadig med forslag som nærmest har som hensikt å øke arbeidsledigheten ytterligere, bl.a. gjennom flypassasjeravgiften, som har satt 1 000 arbeidsplasser i Rygge i fare, gjennom at de har fremmet forslag som er i ferd med å ødelegge kommersiell allmennkringkasting, som vil føre til at flere mister jobben innenfor den bransjen. Og i dag kom nyheten om at de ønsker å legge ned Luftforsvarets musikkorps og Marinemusikken. Det virker altså som om regjeringen mener det er for få arbeidsledige i Norge, og at vi trenger flere arbeidsledige. Så det er mye som tyder på at politikken virker. Vi ser også økte forskjeller i samfunnet gjennom skattepolitikken til regjeringen, og gjennom økte ytelser til ledige. En annen effekt av regjeringens politikk er økt sentralisering. Så ja, Heidi Nordby Lunde har rett når hun sier at regjeringens politikk er i ferd med å gi resultater. Med rekordhøy arbeidsledighet og flyktningkrisen står det norske samfunnet og Europa overfor store utfordringer som vi kun løser i fellesskap. Men over hele linjen ser vi en regjering som totalt svikter i møte med disse store utfordringene. Flere har pekt på dette i forbindelse med manglende tiltak mot arbeidsledighet. Vi har foreslått økt satsing på lønnstilskudd for å skaffe flere og bedre praksisplasser for alle som står langt unna arbeidslivet i dag. Vi har bedt om økt satsing på barnehage sånn at det skal bli lettere å kombinere arbeid med omsorg. Men køene blir lengre, og prisene blir høyere med regjeringens politikk. Vi er kritisk til kontantstøtten, som er med og bidrar til å holde unødvendig mange, særlig kvinner, utenfor arbeidslivet. I denne storstilte dugnaden har frivilligheten varslet at de står klare. De har ressurser, de har folk, og mange melder seg nå inn i bl.a. Røde Kors for å bidra. Røde Kors sin kvinnesatsing driver utstrakt arbeid for å hjelpe kvinner til å lære seg norsk, til å ta jobbkurs og til å komme seg i arbeid. Men også på denne utfordringen svarer regjeringen lite eller ingenting. Det er da å frykte at den ledigheten vi ser i dag, vil kunne bite seg fast på et varig høyt nivå, med de mangelfulle tiltakene og de forslagene som regjeringen kommer med, og at Norge står dårligere rustet når det gjelder å møte de store utfordringene vi som samfunn står overfor.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Når alle sammen er med og bidrar, blir Norge verdens beste land å bo i. Å være verdens beste land å bo i er ikke flaks og tilfeldigheter. Høy sysselsetting og et organisert arbeidsliv er forutsetningen for et samfunn med små forskjeller mellom folk. Nå ser vi at det er noe dramatisk som er i ferd med å skje. Folk mister jobbene sine, det skapes ikke nok arbeidsplasser, og ledigheten øker. «Høyres økonomiske politikk virker kraftig. La ingen forteller dere noe annet.» Dette sa statsminister Erna Solberg fra talerstolen på Høyres landsmøte i begynnelsen av april. Vel, tallene forteller en annen historie. En arbeidsledighet på 4,7 pst., 135 000 arbeidsledige, er det høyeste tallet som SSB noen gang har målt. Den 30. mai 1933 holdt opposisjonspolitiker Johan Nygaardsvold fra Arbeiderpartiet en tale i denne salen, som dessverre er like aktuell i dag. Han sa: «Man ser hvordan forholdene er. Det mangler ikke på synet i dette tilfelle; men det der mangler hos de borgerlige partier, er viljen. Evnen har vi nok, bare vi kan skaffe viljen tilveie, og det er denne evne og denne vilje vi vil forsøke å reise til det store formål: Hele folket i arbeid.» Regjeringen har vist gang på gang at den rett og slett mangler viljen. Regjeringen har ikke kontroll over ledighetssituasjonen. Og regjeringen har ikke viljen til å bekjempe arbeidsledigheten. Det er da paradoksalt å se at de har viljen til å foreta store skattekutt i hvert eneste budsjett. De kuttene koster 50 mill. kr hver eneste dag og går til dem som har mest fra før. Forskjellene mellom folk i Norge øker med Høyre og Fremskrittspartiet i regjering. Arbeiderpartiet deler ikke regjeringens vente-og-se-holdning – vi har andre svar. Vårt alternativ handler om å få opp aktiviteten, satse på kompetanse og føre en aktiv næringspolitikk for nye arbeidsplasser. Det er et faktum: Norge vil jobbe. Og Norge trenger flere jobber. Det kreves en mer kraftfull politikk for å holde ledigheten lav. Det er Arbeiderpartiets politikk, og det er også Arbeiderpartiets vilje.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Arbeidsledigheten i Norge er nå på svimlende 4,7 pst. Det er det høyeste antallet arbeidsledige Statistisk sentralbyrå noen gang har målt. Bak disse tallene skjuler det seg enkeltmennesker, enkeltskjebner, familier, bedrifter og lokalsamfunn som går en usikker framtid i møte. Da er det viktig at vi som politikere, og Stortinget, setter inn tiltak som får flere i jobb, eller sikrer at flere kan beholde sin jobb. Da er det uforståelig at vi har en regjering som innfører en flypassasjeravgift som vi ser allerede har gitt store negative konsekvenser for mange arbeidsplasser. Det er ikke det vi trenger nå. Regjeringens politikk står her til stryk. Vi ser også nå at avgiften får konsekvenser ikke bare for Rygge. Både Widerøe, Norwegian og SAS kutter, eller er i ferd med å kutte, i tilbudet, som igjen vil gå ut over både arbeidsplasser og tilbudet. At regjeringen ikke lytter til Arbeiderpartiet i denne saken, får vi for så vidt leve med, men at de ikke tar advarselen fra sine egne i NHO, som sier at dette kommer til å gå ut over så mange som 5 000–6 000 arbeidsplasser, synes jeg er uforståelig. For Arbeiderpartiet er arbeid til alle jobb nr. én. Jeg konstaterer at for regjeringen kommer det lenger ned på lista. I vårt forslag til revidert budsjett legger vi inn 900 mill. kr til ekstra aktivitetsskapende tiltak, bl.a. dobler vi regjeringens vedlikeholdspakke til Sør- og Vestlandet. Jeg er glad for at Kristelig Folkeparti og Venstre har tvunget regjeringen til noe større innsats. Men jeg synes også det er beskrivende – og nedslående – at denne regjeringen ved hver anledning må presses til mer kraftfulle tiltak mot ledighet. Vi har også en regjering som ikke forstår Nord-Norge. Det ser vi på de kuttene de startet med i sine første dager i regjeringskontorene, ved å kutte i regionale utviklingsmidler. De innførte nye kostnadsnøkler, som gjør at f.eks. Nordland fylkeskommune vil få 282 mill. kr mindre per år fra 2020. Det blir mindre til skoletilbud og mindre til samferdsel om man ikke får en endring på dette. Det skal være et stortingsvalg imellom, så vi får håpe at det ligger muligheter der. Jeg er også veldig fornøyd med at Høyre og Fremskrittspartiet måtte snu i en sak som vi diskuterte mye før vi tok juleferie i fjor, nemlig forslaget om å legge ned Sameskolen for Midt-Norge i Hattfjelldal. Det har skapt stor usikkerhet i lokalsamfunnet og for dem som skulle ha dette tilbudet. Det hadde vi unngått om vi hadde satt oss litt bedre inn i saken før vi fattet vedtaket i desember – eller rettere sagt: før dere fattet vedtaket i desember. Men nå er det viktig at dette er på plass, og nå er det viktig at vi får til et permanent og forutsigbart tilbud i årene som kommer. Så til siste sak, som gjelder Redningsselskapet. Legg merke til at der legger man inn bare 10 mill. kr til engangstiltak. Det betyr at de har den samme utfordringen neste år.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2016-06-17:
Den økonomiske politikken skal bidra til sysselsetting, vekst og nyskaping. Fallet i oljeprisen gjør at økonomi og næringsstruktur må omstilles. Gode og forutsigbare rammebetingelser for næringslivet må sikres om vi skal kunne skape trygge og ikke minst bærekraftige arbeidsplasser. Derfor fører denne regjeringen en skattepolitikk som bidrar til verdiskaping, og ikke til utflytting av arbeidsplasser. Omstilling må også skje i offentlig sektor. Offentlig sektor må bli mer effektiv og smartere. Norge skal bygge landet på kunnskap og kompetanse, og jeg vil understreke betydningen av hvordan forskning, og spesielt utdanning, kan bidra til omstilling og nye arbeidsplasser. Helse og omsorg står for en stor andel av både kommunenes og statens budsjetter. Det investeres årlig store summer i nye bygg, teknologi og ny kompetanse for å møte pasientenes behov. Men vi har fortsatt mye å hente på å ta i bruk ny teknologi, og ikke minst å samordne den bedre. For å utvikle og ta i bruk ny kunnskap og forskningsresultater må vi satse mer på utdanning innen teknologi, og det er derfor svært gledelig at det i revidert budsjett ble enighet mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre om å opprette flere studieplasser, særlig øremerket Vestlandet, men også 200 nye studieplasser til IKT og helsefag som skal anvendes i hele Norge. Forsøk med helseteknologi i utvalgte kommuner har vist at når pasienter med kroniske lidelser tar i bruk teknologi i hjemmet til egenmålinger – f.eks. pasienter som har KOLS, altså kroniske lungesykdommer – og bruker det i samhandling med sykepleier og lege, reduseres antall sykehusinnleggelser og antall liggedøgn i sykehus. Det er bra for pasientene, for det gjør at vi kan bruke offentlige midler på andre gode formål, f.eks. forebygging av sykdom. Det er helt nødvendig med nye verktøy for å nå målene for en bedre helse og en mer moderne helse- og omsorgstjeneste. Det trengs derfor utdanning på alle nivå innen IKT og helse, så dette er en flott satsing. IKT, e-helse og velferdsteknologi utvikles i raskt tempo. Det er på en måte et grønt skifte innen helsesektoren vi står overfor. Her ligger muligheter for entreprenører for å skape ny næring, men da må næringen ha gode rammebetingelser, og det må være attraktivt å skape nye arbeidsplasser i Norge.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Det er ingen ledighetskrise, sa arbeidsministeren for noen måneder siden. Mon tro om de over 130 000 ledige og deres familier deler den oppfatningen. En rekordhøy ledighet krever at man tar i bruk kraftfulle virkemidler for å skape nye arbeidsplasser, men det er på nettopp dette området det er vanskelig å se at regjeringen setter spor etter seg. Vi hører ofte omkvedet «etter åtte år med rød-grønn politikk», men aldri når det gjelder sysselsettingspolitikk, eller når det gjelder å skape arbeidsplasser. Det er lett å skjønne, for etter åtte år med rød-grønn politikk ble det skapt 240 000 nye arbeidsplasser i privat sektor, 120 000 nye i offentlig sektor – ikke byråkrater, men ansatte i skolen, i barnehager og i omsorgssektoren. Det skjedde samtidig med at det var en krise. Nå er det visstnok ingen krise, bare 130 000 ledige. I dag har vi hørt en arbeidsminister som ikke vet om politikken som føres, gir nye arbeidsplasser, samtidig som man med skråsikkerhet sier at regjeringens politikk virker. Regjeringens håndsrekning til dem som er ledige, er kutt i feriepenger, kutt i lønnsgarantien og skattlegging av sluttvederlag. I Oppland har vi ikke blitt rammet av den ledigheten som så mange Vestlands-kommuner har blitt, men fortsatt er veksten lav, det er stagnasjon i befolkningen, for befolkningsutviklingen, og sysselsettingsandelen må opp. Bare i løpet av få måneder har det kommet meldinger om at skattekontorene skal sentraliseres, de ansatte må pendle, forbrukerkontorene skal sentraliseres, de ansatte må pendle, kriminalomsorgen og begge politimestrene forsvinner, de ansatte kan pendle. Flere av disse arbeidsoppgavene kan gjøres i desentraliserte enheter. Digitalisering, som kommunalministeren er opptatt av, gjør jo det mulig. Det er bra for de ansatte, det er bra for miljøet, og det er bra for lokalsamfunnene, men regjeringens svar er at du kan pendle. De gjør det bare litt dyrere for deg ved å kutte i pendlerfradraget. I dag har vi sett at stortingspresidenten lover 650 nye arbeidsplasser på Jørstadmoen. Vi håper det ikke skal bli over en 20-årsperiode, men da er det litt rart å høre på representanten Ørmen Johnsen som sier at man ikke skal flytte på arbeidsplasser. Helt til slutt vil jeg bruke anledningen til å etterlyse regjeringens oppfølging av Innlandsutvalget. Utvalgets arbeid er viktig for innlandet. Rapporten peker ut områder det bør satses på, og den fortjener en bedre plass enn i statsrådens skuff.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2016-06-17:
Jeg er stolt over å tilhøre en bevegelse som bestandig har sagt at arbeid til alle er jobb nummer én. Pionerene i arbeiderbevegelsen skjønte hvor skadelig det ville være hvis arbeidsledigheten bet seg fast – for samfunnet som sådan, ved at samfunnsmaskineriet ikke fungerer, men også for den enkelte og for den enkeltes familie. Hvis vi fra dette huset ikke sørger for å bidra til en politikk som medfører at folk har arbeid å gå til, gjør vi rett og slett ikke jobben vår. Jeg er derfor glad for at kampen mot arbeidsledighet står så sentralt i det alternative forslaget Arbeiderpartiet har lagt fram i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Jeg må samtidig si at jeg er overrasket, for jeg hadde ikke trodd at en av den nåværende regjeringens måter å møte økende arbeidsledighet på, er å opprette så mange administrative arbeidsplasser – i statlig administrasjon, i departementer, i direktorater, i tilsyn, i foretak, i enheter og i selskaper. I Forsvaret har vi fått en egen materiellenhet. Nylig fikk vi høre at det skulle opprettes et eget parkeringstilsyn. Vi har fått et valgdirektorat. Vi skal få et jernbanedirektorat. Vi skal få et jernbaneforetak. Og nå skal vi altså få enda tre nye selskaper innenfor jernbanesektoren – et materiellselskap, et vedlikeholdsselskap og et salgs- og billetteringsselskap. Vi kommer til å få en overadministrering av jernbanen som vi aldri har sett maken til i dette landet. Vi bygger opp store administrative systemer med en rekke ulike enheter og selskaper. Det blir et tungvint system, men det blir også et kostbart system. I revidert nasjonalbudsjett skriver regjeringen at det vil påløpe driftsutgifter til de tre nye selskapene som nå opprettes innenfor jernbanesektoren – penger til styrehonorarer, revisor, rådgivning og andre forberedende arbeider, som det står. Det tas fra Jernbaneverkets drifts- og vedlikeholdsbudsjett. På spørsmål fra Stortinget har departementet svart at styrelederne i det nye materiellselskapet og billetteringsselskapet skal ha en årlig godtgjørelse på 340 000 kr, og styrelederen i det nye vedlikeholdsselskapet skal ha 370 000 kr. Dette er bare trist. Flertallet bygger opp et stort og kostbart administrativt apparat innenfor jernbanesektoren.