Karin Lian (Arbeiderpartiet), 2000-12-14:
Arbeiderpartiet står fast ved at velferdsordningene skal gi flest mulig anledning til – ut fra egne evner – å delta i arbeidsliv og samfunnsliv. Allikevel opplever mange hindringer for å bli i arbeidslivet – enten på heltid eller på deltid. Trygdeetaten har ansvar for en nær kontakt mellom arbeidstaker, arbeidsgiver, lege og arbeidsmarkedsetat for å gi syke større mulighet til å bli i arbeidslivet. Disse har tilgjengelig ulike tiltak som f.eks. aktiv sykmelding, ekstra utstyr på arbeidsplassen og tilskudd til arbeidsreiser. Prøveordningen med å kjøpe helsetjenester til sykmeldte slik at de sykmeldte får kortere ventetid og raskere kommer tilbake i arbeid, trappes opp fra neste år. Mindreutgiftene til sykepenger anslås å bli 50 mill. kr. For at befolkningen skal oppfatte velferdspolitikken som rettferdig, må folketrygden virke godt som forsikringssystem. Størrelsen på ytelsene må stå i rimelig forhold til utgiftsbehov, bortfall av inntekt og innbetalte skatter og trygdeavgift. Det er en avgjørende forskjell mellom folketrygden og markedsbaserte forsikringsordninger. Folketrygden sikrer ytelser også til medlemmer som aldri har hatt mulighet til å betale folketrygdavgift. Det er i den seinere tid blitt framsatt påstander om omfattende misbruk av vårt trygdesystem. Mange signaler tyder på at dette kan ha vært gjort med overlegg og i organiserte former. Jeg er godt fornøyd med at sosialministeren var raskt ute med å påpeke alvoret i en eventuell svindel, og at det ryddes opp i dette. Politiet tar nå hånd om de straffbare forhold. Rikstrygdeverket har også vært raske med å finne fram til ordninger som kan avdekke slike misbruk i framtida. Det er med bekymring vi registrerer en sterk økning i utgifter både til syke og til uføre. En av årsakene til denne økningen er at vi har en spesiell høy sysselsettingsandel i befolkningen. En annen årsak kan være det store presset på arbeidsplassene i dag. Det forventes at alle skal kunne yte 100 pst. og vel så det. Det må ikke bli slik at en ikke kan sykmelde seg når en føler seg dårlig. Vi må heller ikke mistenkeliggjøre personer som ikke har annen utvei enn uføretrygden. Det skal være en rettighet som man med god samvittighet kan ta imot. Vi er imidlertid sterkt bekymret over økningen i uførepensjoneringen av personer mellom 16 og 34 år. En kan jo spørre seg: Er dette også et resultat av et stadig mer krevende arbeidsliv. Det er satt inn mer rehabiliteringspenger slik at de som har utsikt til bedring, får en lengre tid til avklaring av sin helsetilstand. Spørsmålet må nå være: Hva er du frist nok til å gjøre? Og ikke: Er du syk nok til å få uføretrygd? Å få ledige langtidsmottakere av sosialhjelp i arbeid er krevende, men det er viktig at utsatte grupper ikke støtes ut av arbeidslivet. Arbeidsgiver har ansvar for arbeidsmiljøet og for attføring på arbeidsplassen. Det å legge fysiske og sosiale forhold godt til rette på en arbeidsplass er godt, forebyggende helsearbeid som også arbeidsgiveren og samfunnet er tjent med. Når det gjelder yrkeshemmede, er det helt avgjørende at man setter inn den bistand som er nødvendig for at den enkelte skal komme i og beholde arbeid. Yrkeshemmede kan også beholde sine folketrygdytelser under skolegang. Arbeidsgiver kan få økonomisk kompensasjon for redusert arbeidsevne. Det er registrert 70 000 fattige barn i Norge, dvs. barn som ikke får dekket det aller nødvendigste et barn har behov for. Disse barna er blitt eksperter på å bortforklare foreldrenes dårlige økonomi, som er årsak til at de ikke kan delta i fritidsaktiviteter og barneselskaper som andre. Årsaken til denne fattigdommen er vanligvis mangel på arbeid, men kan også være sykdom eller uførhet. Ved å gjøre mer for disse mest vanskeligstilte, kan mange familier hjelpes og barna få en mer normal tilværelse. Ved en ny vurdering av de statlige veiledende satsene for sosiale ytelser må barns behov heretter bli tatt med i regnestykket.