Bent Høie (Høyre), 2014-04-24:
Psykisk helse er et satsingsområde for regjeringen – i tråd med avtalen vi har mellom de fire partiene. Vi har presisert at det er behov for å styrke forebygging, lavterskeltiltak og spesialisthelsetjenesten, og at psykisk helse skal bli en likeverdig del av folkehelsearbeidet. Styrking av tjenester til barn og unge innen helse, barnevern og utdanning er framhevet spesielt. God psykisk helse er blant våre viktigste ressurser. God psykisk helse gir trivsel og muligheter for å utnytte sitt potensial, mestre utfordringer i livet og være i stand til å bidra i samfunnet rundt seg. Ved å gi barn og unge mulighet til å medvirke i prosesser som berører dem, kan vi bidra til både mestring og mening. Å oppleve at det er mulig å påvirke og forandre aspekter ved livet sitt, er helsefremmende i seg selv. Regjeringen har allerede iverksatt flere tiltak med mål om å styrke barn og unges psykiske helse. Den forrige regjeringen ville kutte ordningen med psykisk helse i skolen. Dette har vi reversert, og det forebyggende tiltaket gjennomføres nå. Den gylne regel om at psykisk helsevern skal ha større vekst enn somatikk, er gjeninnført. Det forutsettes at dette medfører styrking av tilbudet til barn og unge. Regjeringsplattformen er ambisiøs når det gjelder å redusere frafallet i videregående skole, og målet er å få flere til å gjennomføre skolen på normert tid. Tidlige tiltak og godt samarbeid mellom tjenestene er viktig her. Barn som har vansker i barnehage og småskole, skal få bistand og hjelp. Regjeringen fortsetter arbeidet med å styrke helsestasjons- og skolehelsetjenesten og etablere lavterskel psykisk helsetilbud i kommunene, også for barn og unge. Dette innebærer en forsterket satsing på rekruttering av psykologer til kommunene, og i 2014 er rekrutteringstilskuddet økt til 100 mill. kr. Som interpellanten påpeker, er det mange barn som har psykiske helseutfordringer som er så store at de bør gis hjelp, og mange har foreldre med så alvorlige psykiske lidelser eller rusproblemer at det går ut over daglig fungering. Barn og unge kan være symptombærere på situasjonen rundt seg og det de utsettes for. Barn kan være utsatt for vold, seksuelle overgrep og omsorgssvikt, eller de kan være pårørende, som nevnt. De kan ha traumatiske erfaringer fra krig, være sosialt isolerte, utsatt for alvorlig mobbing, rasisme og diskriminering, og de kan leve i fattigdom. For noen har disse belastningene, i samvirke med biologiske og sosiale faktorer, konsekvenser for livskvalitet og hvordan de mestrer livet. Det er gode muligheter for at barn og unge som opplever store belastninger, kan ha god og livsvarig effekt av helsefremmende tiltak, forebygging og tidlig intervensjon. Derfor er det viktig for regjeringen å satse på psykologer i kommunene. Det er satset på kunnskap og kompetanse gjennom etablering og utvikling av fire regionale kompetansesentre. Sentrene skal drive forskning, utviklingsarbeid, undervisning og informasjonsvirksomhet til nytte for alle som jobber med barn og unges psykiske helse. Det er også etablert tverrfaglig videreutdanning i psykososialt arbeid med barn og unge, nettopp for å utvikle kompetanse til å nå fram til de sårbare barna og komme tidlig til med hjelp. Helsetilbudet for barn består av primær- og spesialisthelsetjenester, og nesten alle barn og unge har en fastlege. Helsestasjons- og skolehelsetjenesten er i en unik posisjon som treffer så å si alle barnefamilier, småbarn og skoleelever. Tjenestene brukes i tilnærmet like stor grad av alle grupper i befolkningen og har derfor et godt og viktig utgangspunkt for å fange opp risikofaktorer og helseproblemer på et tidlig tidspunkt. En god helsestasjons- og skolehelsetjeneste er viktig for å nå mål knyttet til barns psykiske helse og for bedret ernæring og økt fysisk aktivitet blant barn. Men tjenesten er også helt sentral for å forebygge og avdekke vold og overgrep, forebygge mobbing og redusere frafallet i skolen. Det psykiske helsearbeidet for barn og unge er et ansvar for kommunen på tvers av de tradisjonelle sektorgrensene. Det omfatter tilbud til risikoutsatte barn og unge. 25 pst. av kommunene har valgt å organisere tilbudet til barn og unge i en egen enhet for psykisk helsearbeid. Cirka 50 pst. av kommunene og nesten alle de store byene har etablert integrerte kommunale tjenester for barn og unge, ofte i form av samarbeidsmodeller som Familiens hus eller familiesenter. Et familiesenter er en lokalt forankret tverrsektoriell og tverrfaglig enhet, hvor barn og familier i risiko skal kunne motta hjelp og støtte uten å gå veien om henvisning og ventelister. Antall psykologer i kommunen er økt gjennom tilskuddsordningen. Tilbudet er i hovedsak rettet mot forebyggende arbeid for barn og unge. Psykisk helsevern for barn og unge, BUP, tilbyr poliklinisk aktivitet, men også ambulant behandling samt dag- og døgnbehandling. Det har vært en betydelig vekst i antall årsverk og i andel av befolkningen som er til behandling i løpet av året, og tilgjengeligheten til tjenesten har økt vesentlig. Rundt 5 pst. av barne- og ungdomsbefolkningen var i kontakt med det psykiske helsevernet i 2012. Det er et veldig høyt tall, antakelig det høyeste i Europa. Det er tankevekkende at til tross for velstandsøkningen, bedringen i oppvekstvilkår og et godt utbygd tjenesteapparat er det mange barn som ikke får den hjelpen de trenger i Norge i dag. De viktigste tiltakene for å sikre barn og unges psykiske helse er knyttet til oppvekstmiljø, deltakelse og innflytelse, kompetanse i tjenestene, tjenester på riktig nivå og samhandling og samarbeid. Det er utfordringer som står på vår agenda framover. De satsinger som allerede er i gang for å styrke det forebyggende arbeidet og behandlingstilbudet innen psykisk helse til barn og unge, skal fortsette med uforminsket styrke. Parallelt er det også nødvendig med en bred gjennomgang for å se folkehelse, primærhelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten i sammenheng. I løpet av 2015 vil vi derfor presentere en helhetlig helsepolitikk for Stortinget i form av tre stortingsmeldinger: en om folkehelsepolitikken, en om primærhelsetjenesten og en nasjonal helse- og sykehusplan. Økt mestring og innsats rettet mot barn og unge vil selvsagt stå sentralt i regjeringens helhetlige helsepolitikk. I folkehelsemeldingen skal vi presentere ny politikk på områder som enten ikke har vært tilstrekkelig prioritert, eller som vi mener krever nye løsninger. Regjeringen vil sørge for at psykisk helse blir integrert som en naturlig del av folkehelsearbeidet. Et folkehelseperspektiv på psykisk helse innebærer at oppmerksomheten rettes mot forhold som påvirker helsen i hele befolkningen. En slik tilnærming synliggjør at dette ikke primært er en oppgave for helsetjenesten, men et ansvar på tvers av samfunnssektorer. Det handler om å skape et samfunn som fremmer helse. Vi vil bidra til å skape tryggere oppvekstvilkår gjennom å tette hullene i det sosiale sikkerhetsnettet, forebygge mobbing og hindre frafall fra videregående skole. Regjeringen vil også legge fram en melding til Stortinget om primærhelsetjenesten i kommunene. Meldingen skal ses i sammenheng med kommunereformen. Psykisk helsearbeid, også tilbud og organisering av helsehjelpen til barn og unge, vil være sentrale temaer i meldingen. Ikke minst psykologenes rolle i primærhelsetjenesten vil inngå i dette arbeidet. Nasjonal helse- og sykehusplan vil også omhandle tilbudet til barn og unge. Jeg har sagt at vi skal skape pasientenes helsetjenester. Utviklingen av nye brukerroller og dermed en ny behandlerrolle er kanskje den mest dyptgripende endringen som skjer i helsetjenesten akkurat nå. Pasientene er de viktigste endringsagentene for å utvikle tjenestene. Dette gjelder også barn. Barn og unges medvirkning, deres rettigheter og perspektiv har heldigvis fått økt oppmerksomhet de siste årene, både innen forskning og fagmiljø, i tjenestene og blant politikere og beslutningstakere. Dette gjenspeiler seg i lovverk, faglige anbefalinger og politikk, hvor barn og unges rett til medvirkning på mange måter er godt forankret. Likevel savnes det fortsatt formelle strukturer som gir barn en reell mulighet til å medvirke, og barnets beste veier blir lett målt mot andre interesser og prioriteringer. Det tas ofte beslutninger uten å etterspørre barnas meninger og erfaringer. Gjennom en fersk rapport fra Barneombudet, Helse på barns premisser, har barn og unge formidlet hva de tenker om tjenestene de får ved barne- og ungdomspsykiatrien når de har vært utsatt for vold og overgrep, og de gir bl.a. råd som: Bruk tid til å bli kjent og skape tillit og trygghet. Ikke tro at du kjenner meg og historien min selv om du har lest henvisningspapirene. Ikke fokuser så mye på hva som er problemer – se heller framover. I arbeidet med de tre meldingene skal vi lytte til barna og til deres foreldre. Målet vårt er å finne fram til de gode konkrete løsningene som gir barn, ungdom og familier den hjelpen de trenger. Derfor har jeg bedt Barneombudet om å bistå oss i å finne barn som skal være med i en av de tre ekspertgruppene som jobber med nasjonal helse- og sykehusplan. Barn skal sitte ved bordet når vi utformer framtidens helsetjenester.