Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-10-12:
Den første meldingen om Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand, St.meld. nr. 8 for 1999-2000, er en milepæl i norsk miljøpolitikk. En slik melding vil årlig gi oss en oppdatering på utviklingen i miljøet og hovedpunktene i Regjeringens miljøvernpolitikk. Den erstatter en årlig orientering i Stortinget om miljøtilstandene nasjonalt og internasjonalt. Den første meldingen ble lagt fram av regjeringen Bondevik og ble videreført av regjeringen Stoltenberg, som valgte å støtte hele meldingen og også fremme en tilleggsmelding, St.meld. nr. 33 for 1999-2000, som ble godkjent i statsråd den 19. mai 2000. Ideen til en årlig melding om rikets miljøtilstand ble foreslått i 1997 av daværende miljøvernminister Thorbjørn Berntsen fra Arbeiderpartiet. Selv om regjeringen Bondevik brukte to år på å få denne meldingen fram, er vi i alle fall i gang nå, og Stoltenberg-regjeringen vil allerede før utgangen av år 2000 legge fram melding nummer to om Regjeringens miljøpolitikk og rikets miljøtilstand. Da Bondevik-regjeringen overtok regjeringsmakten, lanserte de seg selv som «miljøregjeringen» og bygde opp forventninger til store miljøtiltak i dette landet. Ikke minst skapte de forventninger hos miljøorganisasjonene. I Dagsavisen den 6. august 1998 sier daværende leder i Natur og Ungdom, Silje Schei Tveitdal at Guro Fjellanger har lite å vise til, og at miljø er nedprioritert i sentrumsregjeringen. Videre sier hun også at Thorbjørn Berntsen gjorde en bedre figur som miljøvernminister enn Fjellanger. Dette sier jeg fordi det er kommet sterkt kritiske utsagn, ikke minst fra sentrumspartiene – og når vi nettopp nå har hørt SV, må de tas med – om Stoltenberg-regjeringens manglende miljøpolitikk. Nok om det. Det kan være greit å minne litt om historien. Under behandlingen av St.meld. nr. 8 og St.meld. nr. 33 hadde vi en ryddig og grei prosess. Det kan man også lese ut fra Innst. S. nr. 256 for 1999-2000, som viser at det er sentrumspartiene, Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet som står nærmest hverandre. Dette mener jeg er gode signaler for det videre politiske miljøarbeidet, men jeg tviler litt i forhold til SV i framtiden. Der det er en reell uenighet, er Regjeringens oppfølging av Stortingets vedtak fra 9. mars 2000 om omgjøring av Naturkrafts utslippstillatelser for gasskraftverkene på Kollsnes og Kårstø. Denne saken er tatt inn i tilleggsmeldingen, St.meld. nr. 33, hvor miljøvernministeren viser til at det ikke er nødvendig å forandre forurensningsloven for å omgjøre utslippstillatelsene for Naturkrafts planlagte gasskraftverk på Kollsnes og Kårstø. Selvfølgelig var dette en sak som skapte stor uenighet i komiteen. Vi husker vel alle tilbake til 9. mars i år. 6. oktober 2000 kom omgjøringsvedtaket som konkluderer med at Naturkraft kan bygge gasskraftverk uten pålegg om CO2-rensing, og der NOx-utslippene, utover det som renses ved bruk av best tilgjengelig teknologi, kan gjennomføres med en tredjemannsløsning. Naturkraft har fått et pålegg om å bygge kraftverkene slik at der kan installeres ny teknologi når denne blir utviklet til å være lønnsom. Det betyr at veien blir til mens man går, og det er denne måten man har utviklet oljevirksomheten på til den teknologiske virksomheten som den er i dag. Samtidig satser Arbeiderpartiet 20 mill. kr for neste års budsjett på å forske på bedre teknologiske løsninger for gasskraftverk. Miljøutfordringene er globale, og alle vet vi at landegrenser ikke er til hinder for forurensninger. Det er viktig å være klar over at miljøproblemene må løses internasjonalt. Norge har hele tiden vært en pådriver i internasjonalt miljøvernarbeid, og derfor har vi mange samarbeidspartnere og internasjonale avtaler. Norge gjør et viktig arbeid for bl.a. å sikre en bærekraftig utvikling og en bedring av miljøtilstanden i utviklingsland, og ikke minst i nærområdene. Jeg vil spesielt nevne miljøvernarbeidet i polarområdene. Det er et bredt flertall i Stortinget som sier at Svalbard skal framstå som et av de beste villmarksområder i verden. Dette krever en meget fornuftig forvaltning av øygruppen. Fortsatt har vi store og nesten uovervinnelige miljøutfordringer i Nordvest-Russland. Her får faktisk Arbeiderpartiet ros fra miljøorganisasjonen Bellona for det arbeidet og den satsingen som er gjort for å få løst noen av de enorme miljøproblemene, og faktisk ser det ut som om Russland nå er i samarbeidsposisjon og vil bidra med sin del for å løse noen av problemene. Meldingen om rikets miljøtilstand og tilleggsmeldingen tar for seg mange ulike miljøutfordringer nasjonalt. Etter trontaledebatten skulle man nesten tro at de eneste utfordringene Norge har, er eventuelle utslipp fra gasskraftverk. Noen av de utfordringene som jeg mener er av stor betydning for framtiden og våre etterkommere, er forvaltningen av de ville laksebestandene, kulturminnevern og friluftsliv. I 1997 ble det satt ned et utvalg som skulle se på problemstillingene rundt den øyensynlige nedgangen i antall villaks. Årsakene til nedgangen var mange, alt fra forsuring, angrep av lakseparasitt til endrede temperaturer i havet. Utvalget la fram sin innstilling til Miljøverndepartementet den 12. mars 1999. Vi kjenner alle til hovedtrekkene i utvalgets innstilling, der de foreslår å gi villaksen særskilt beskyttelse i 50 laksevassdrag og 9 laksefjorder. Bondevik-regjeringen mente utvalget hadde lagt fram forslag som trengte mer utredning før man kunne ta stilling til den videre oppfølgingen. Dermed inneholdt meldingen om rikets miljøtilstand ingenting om hva sentrumsregjeringen mente om laksevassdrag og laksefjorder. Arbeiderpartiregjeringen hadde en mening. Dermed ble også den en del av tilleggsmeldingen, St.meld. nr. 33 for 1999-2000. Arbeiderpartiet vil gi sin prinsipielle tilslutning til en ordning med nasjonale laksevassdrag og laksefjorder, og vi vil også styrke overvåkingen av laksebestandene. Viktig er det også at Regjeringen vil legge vekt på at alle forhold som er knyttet til havbruk, blir avklart og avveid før man tar stilling til omfanget av laksefjorder. Dette er et stort skritt i retning av å ta vare på og utvikle vår villaksstamme. Derfor øker Regjeringen budsjettet for 2001 med 7 mill. kr. Tiltak mot lakseparasitten Gyrodactylus salaris og etablering av et forskningsprogram for villaks vil bli særlig prioritert. I løpet av 2001 vil Regjeringen legge fram et konkret forslag til nasjonale laksevassdrag og -fjorder. Kulturminnevernet i Norge er blitt et stebarn, både for det offentlige og for private verneinteressenter. Hvert år mister vi 1 pst. av landets kulturminner. Dette er for høyt. Det er bred enighet i komiteen – og nå kommer også Fremskrittspartiet for fullt, håper vi, hvis vi skal tro det som stod i avisen i går – om at kulturminnevernet må styrkes. Komiteen har tidligere bedt Regjeringen om å komme med en opptrappingsplan for å styrke kulturminnevernet, og dette har Regjeringen tatt ad notam og legger fram en begynnelse til en opptrappingsplan på neste års budsjett med 20 mill. kr. Dette arbeidet vil Regjeringen videreføre i 2002. Regjeringen vil også komme med et forslag til kulturminnefond, slik innstillingen vi behandler i dag legger opp til. Så nå har det liksom løsnet for en forståelse for verdien av å ta vare på vår kulturarv. Til slutt vil jeg nevne arbeiderpartiregjeringens satsing på friluftsliv. Det at alle fritt kan ferdes i utmark, strandsoneområder og i fjellheimen, er av stor betydning, enten man er ung eller gammel. Regjeringen vil styrke budsjettet allerede for 2001 for å sikre viktige friluftsområder, spesielt langs kysten. Her er sentrumspartiene og Arbeiderpartiet helt på linje, og vi støtter i sin helhet avsnittet om friluftsliv lagt fram av Bondevik-regjeringen. Vi forventer en snarlig melding om friluftsliv, og vi venter på den nye meldingen om rikets miljøtilstand.