Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Odelstinget vil i dag vedta et lovverk som kan komme til å bli like viktig for framtidas næringsutvikling som havretts- og petroleumslovgivningen i sin tid var. Den nye havressursloven, som nå altså omfatter alle viltlevende marine organismer, slår fast at alt som lever i havet, er vårt felles eie, og at vi for all tid skal ha en bærekraftig og samfunnsøkonomisk lønnsom forvaltning av våre marine ressurser og tilhørende genetisk materiale. Det betyr at føre-var-prinsippet skal være et grunnleggende hensyn ved forvaltningen av viltlevende marine organismer. Det betyr også at vi knesetter havressurslovens forvaltningsprinsipp som innebærer at departementet og fiskeriforvaltningen har en plikt til å vurdere hvilke forvaltningsvedtak som er nødvendige for å sikre en bærekraftig forvaltning av de marine ressursene våre. Bioprospektering er, som saksordføreren nevnte, formålsrettet leting etter naturstoff i genetisk materiale for å prøve ut egenskapene til materialet og utnytte dette kommersielt. Dette materialet kan utnyttes på flere måter. Det kan produseres syntetisk, det kan være utgangspunkt for nye produkter basert på det genetiske materialet, eller det kan settes inn i andre organismer for å gi disse nye egenskaper. Jeg tror egentlig ikke det er mulig for oss i dag å begripe rekkevidden av de mulighetene som finnes i avansert bioteknologi. Havressursloven regulerer altså ikke bare fiske og næringsvirksomhet langs kysten, men skal også regulere og forvalte nye ressurser som tidligere ikke er omfattet av saltvannsfiskeloven. Bare et fåtall av de organismene som finnes langs kysten vår, og særlig i de nordlige områdene, er utforsket i næringssammenheng. Mange marine arter er trolig ikke beskrevet ennå, og vi har på langt nær godt nok kjennskap til de ulike artenes genetiske og molekylære egenskaper. Dette gjelder særlig det som forskerne kaller for «kuldetilpassede organismer ». Kanskje kan løsningen på kreftgåten finnes i dette materialet, eller det kan finnes nye medisiner mot en sykdom som Alzheimer. I løpet av de neste 20 åra vil kartleggingen og utnyttelsen av det biologiske materialet kunne bli et betydelig vekstområde for norsk næringsliv. Her har Norge særlige og naturlige fortrinn, nettopp fordi vi har en lang kystlinje som grenser opp til subarktiske og arktiske farvann. Nå kan veien fra prospektering til kommersiell suksess være ganske lang, men mulighetene til store økonomiske gevinster er åpenbart også til stede. Det betyr at alle som skal lete etter, forske på eller utnytte marine ressurser, må ha tillatelse til det, fordi vi ønsker å ha kontroll med lete- og uttaksaktiviteten, nettopp for å sikre et forsvarlig uttak og for å hindre at det skjer skade på organismer eller på sårbar natur forvaltningen skal ha kontroll med hvilke arter som skal høstes vi vil ha kontroll med en eventuell kommersiell utnytting av materialetvi vil ha kontroll med de utviklingspolitiske sidene av utnyttelsen av genetisk materiale Alle partier, unntatt ett, er videre opptatt av at Regjeringen følger opp dette arbeidet med en strategi for utnytting av våre marine genressurser. Vi mener også at det fra norsk side bør tas initiativ til internasjonale avtaler som kan regulere uttaket av marine organismer i tråd med de viktige prinsippene som er knesatt i havressursloven. Havressursloven regulerer også fritidsfisket. Det gjelder både bruken av redskap og fangstperioder. Kanskje er det på dette området at loven berører flest mennesker i dette landet. Jeg nevner i korthet at det nå fastsettes en grense for det som kan kalles yrkesfiske, mot det som kan kalles fritidsfiske, og grensen er satt til de bestemmelser som finnes i merverdiavgiftsloven.