Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2003-12-17:
Representanten Morten Høglund redegjorde innledningsvis for Fremskrittspartiets syn og meninger både når det gjelder utenriks- og forsvarspolitikk. Men det er likevel behov for å komme med noen refleksjoner. Forsvarsministeren har, synes jeg, redegjort om Norges deltakelse i flernasjonale utenlandsoperasjoner på en oversiktlig og grei måte. Hun gav oss et bilde av hva Regjeringen akter å gjøre med hensyn til nettopp utenlandsoperasjonene, i første rekke, og dette burde kunne åpne for en bred debatt. Men selv om det var oversiktlig, behøver man langt fra være enig i alt. Fremskrittspartiet har stort sett støttet Regjeringen i målsettingen og deployeringen. La meg understreke med en gang at våre utenlandsstyrker gjør en meget god innsats og har vår fulle og hele støtte. De norske styrkene har på en fremragende måte, målt opp mot andre lands utenlandsstyrker, taklet samarbeidet med andre lands styrker, samt bedre enn noen oppnådd tillit hos lokalbefolkningen, noe som er helt avgjørende for å stabilisere forholdene. Under debatten har det for øvrig kommet fram at det er bred støtte for disse synspunktene i Stortinget. I sin redegjørelse sier forsvarsministeren at Forsvaret sørger for at «avdelingene er utstyrt med ulike former for beskyttelsesutstyr, fra skuddsikre vester og hjelmer til pansrede kjøretøy». Jeg forutsetter at våre soldater er utstyrt med det beste som finnes av egenbeskyttelsesutstyr, hånd- og avdelingsvåpen, pansrede spesialkjøretøy og panserbekjempelsesvåpen. Alt annet ville være utenkelig. Dette har for øvrig forsvarsministeren tidligere forsikret oss om. Men dette står for meg i en litt underlig kontrast til at forsvarssjefen peker på at det er nettopp disse tingene som bekymrer ham mest etter at forsvarsbudsjettet er vedtatt. Budsjettet går sterkt ut over Hæren, som jo utgjør grunnstammen av våre utenlandssoldater. For Hæren innebærer dette bl.a. foreslåtte kutt på materialsiden, som vil gå ut over investeringer til pansrede spesialkjøretøy og panserbekjempelsesvåpen. Dette får betydning for Hærens evne til egenbeskyttelse i kraft og mobilitet. Dette vil også innebære utsettelse av prosjektet «Nye hånd- og avdelingsvåpen», som gjør at en viktig modernisering av soldatutrustningen ikke blir gjennomført som planlagt. Dette prosjektet skal bl.a. bidra til en sterkt forbedret kapasitet til våre utenlandsstyrker. I forbindelse med omleggingen av Forsvaret har det stadig blitt sagt at den tid da det var nødvendig med et invasjonsforsvar, er over. Utfordringen i forhold til denne omstillingen er at vi også må ha et troverdig forsvar av norske interesseområder. Forsvarsministeren har ved en rekke anledninger uttalt at det er små, mobile og godt trente styrker vi skal satse på i Forsvaret. Dette er selvsagt for å kunne tilpasse Forsvaret til de behov NATO har. Derimot må vi i denne sammenheng ikke glemme at vi også må ha styrker som kan benyttes til assistanse i Norge. Dette er styrker som må representere et visst volum, nettopp fordi det kan være behov for innsats på flere områder på samme tid. Tidligere var HV et alternativ i så måte, men med den utviklingen vi nå ser gjennom Militærfaglig utredning, ser det ut til at også HV skal gjøres lite og mobilt. Hvem skal da representere volumkapasiteten i Forsvaret? Med dagens forsvarsbudsjett ser vi at det er nødvendig å prioritere mellom de oppgaver Forsvaret skal løse. Det er derfor viktig at Norge bidrar med styrker i de operasjoner som har en relevans til norsk sikkerhets- og utenrikspolitikk. Videre må bidragene være hensiktsmessige i forhold til oppdragets art og varighet.