Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 1999-03-04:
Det er på tide med et boligpolitisk løft, slik flere har vært inne på, og det er på tide å gjenreise den sosiale boligbyggingen. Det er ingen tvil om at utfordringene på boligmarkedet står i kø. På 1990-tallet har det blitt flere hjemløse. Vi ser at økningen er størst blant de unge, og det er bekymringsfullt. Vi ser at det bygges for få boliger i forhold til etterspørselen. Vi ser at boligprisene har steget formidabelt, spesielt i pressområder, og vi ser at mange unge dermed har store problemer med å skaffe seg en bolig, hvis de ikke er så heldig å ha foreldre med god økonomi eller har arvet noe. Vi vet også at boligrenten har økt sterkt siden i fjor sommer – selv om det de par siste dagene har vært en del positive signaler – men det er ingen tvil om at situasjonen i dag for mange unge og vanskeligstilte er særdeles vanskelig. Derfor er det behov for et boligpolitisk løft. Derfor er det behov for en nasjonal dugnad, spesielt for å hjelpe dem som har det aller vanskeligst. Vi hadde store forventninger til den meldinga som ble lagt fram av Regjeringa, og derfor ble vi noe skuffet over det som faktisk lå der. Jeg tror at vi på en del punkter kan være enige, i hvert fall om deler av beskrivelsen, men det er ingen tvil om at vi fra Arbeiderpartiets side er svært skuffet over det vi mener er manglende tiltak i forhold til hva som må gjøres. Det gjelder spesielt gruppen vanskeligstilte. Jeg er enig med dem som har sagt at vår største utfordring er det faktum at over 6 000 mennesker i Norge ikke har et sted å bo – komiteen har pratet med en del av dem. Dette er ikke vår velferdsstat verdig. I tillegg vet vi at mørketallene her sannsynligvis er store, fordi de 6 000 vi her prater om, er de som er i kontakt med hjelpeapparatet. Men det er flere enn det. Vi hadde forventet at Regjeringa hadde foreslått konkrete tiltak for denne gruppen da de valgte å legge fram ei melding som dreide seg om unge og vanskeligstilte – ellers burde de ha lagt fram ei melding om de unge. Vi er nødt til å ta et skikkelig løft for denne gruppen. De vanskeligstilte er en sammensatt gruppe. Det er folk med psykososiale problemer, det er ungdommer som er eller har vært innunder barnevernet og som, i hvert fall noen steder, får noen penger i lomma og senere havner på hospits, det er folk med rusproblemer, og det kan være en del av gruppen flyktninger og innvandrere. Mange av de vanskeligstilte vi her prater om, bor i dag på hospits og kommer altså i tillegg til dem som ikke har et sted å bo. Hospits er en dårlig og dyr løsning. Vi bør gjøre det vi kan for å komme vekk fra denne løsningen og heller finne fram til andre alternativer. Det er det vi i komiteen har forsøkt å komme fram til forslag om. Vi har besøkt flere bydeler i Oslo, og for å gi et eksempel: I en av bydelene vi besøkte, og som kanskje har de største utfordringene også på dette området, var det over 600 mennesker som hadde psykiske problemer, men som ikke fikk annen hjelp enn et besøk på sosialkontoret for å hente penger når det var nødvendig. Det er velferdsstaten vår uverdig. Dette henger selvfølgelig også sammen med manglende botilbud, med manglende oppfølging – og det er vi nødt til å gjøre noe med. Derfor er vi nødt til å bygge spesielle boliger. Vi har foreslått spesielle bokollektiv, med oppfølging for dem som har behov for det. Det er vår største og viktigste oppgave. I tillegg har Aud Gaundal på vegne av vårt parti gått gjennom det vi mener må gjøres for øvrig overfor gruppen unge, men jeg skulle gjerne ha fått en avklaring fra regjeringspartienes side her: Mener de det de har vært med på av merknader i innstillinga når de ikke er med på forslaget fra Arbeiderpartiet og SV om et nasjonalt program for allmennyttige utleieboliger? En må i hvert fall spørre seg hva regjeringspartiene egentlig mener, hva de forplikter seg til, og hva de faktisk har tenkt å gjøre når vi kommer til budsjettforhandlingene. Jeg vil for Arbeiderpartiets vedkommende si at vi har tenkt å følge opp det vi har sagt i innstillinga. Vi beklager at sentrumspartiene ikke ser ut til å ville støtte forslaget fra Arbeiderpartiet og SV om et forpliktende program for å få bygd det som er nødvendig – så mange vi greier – av nasjonale utleieboliger.