trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-03-07:
Først noen få ord knyttet til styreansvarsforsikring og hvorfor vi mener at det bør være en del av godtgjørelsen: Etter min oppfatning er det en naturlig konsekvens av det som jeg oppfatter som intensjonen med aksjelovens bestemmelse om at styremedlemmene har personlig ansvar. Nettopp fordi ansvaret skal være personlig, er det naturlig at en forsikring som ivaretar eventuelle økonomiske konsekvenser av et slikt ansvar, på samme måte er en del av godtgjørelsen, og at det er personlig. Jeg har selv sittet i et aksjeselskap som måtte innlevere boet, for å si det sånn, og kjenner på at nettopp det personlige ansvaret som en har ved å sitte i styret i et aksjeselskap, gjør at en føler ansvarlighet, f.eks. til ikke å drive på kreditors regning. Så der mener vi det er en logisk sammenheng, og jeg registrerte at statsråden er villig til å diskutere det videre. Når det gjelder styregodtgjørelser og andre godtgjørelser til ledere, snakker vi egentlig om to ting. Det Riksrevisjonen nå har undersøkt, er utviklingen i perioden og ikke nivået på det enkelte styreverv. Det er en annen diskusjon, som i seg selv er viktig, men det vi altså nå diskuterer, er tilleggene fra år til annet. Og jeg vil tillate meg, i og med at det var jeg som først brukte formuleringen «ikke lønnsledende», å fortelle statsråden at den gangen var oppfatningen at en må ha en særskilt god begrunnelse dersom et tillegg fra et år til et annet skal være utover normal lønnsutvikling. Jeg mener det er en naturlig måte å tolke begrepet «ikke lønnsledende» på når det gjelder utvikling fra år til annet, at en må ha en særskilt grunn dersom det skal være noe annet enn det som er alminnelig lønnsutvikling i samfunnet. Det er mulig at det må presiseres tydeligere, men for meg er det den eneste logiske måten å lese den formuleringen på, og jeg kan også fortelle at det var det som ble sagt til selskapene på den påfølgende eierskapskonferansen. Og det er det vi har kommentert nå, at så mange selskaper har langt ut over det som er vanlig lønnsstigning, og at det er dramatisk, særlig i en periode der nettopp lønnsmoderasjon og samfunnsansvar har vært viktig for utviklingen i Norge.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-03-07:
Dette gjelder samme tema. Nei, det er ikke slik at kontrollkomiteen lager ny politikk. Det gjør vi aldri, og det beflitter vi oss på. Vi sjekker om vedtatt politikk blir fulgt opp, og vi mener altså at den ikke blir det. Noe av forvirringen er muligens knyttet til at statsråden sier at Stortinget ikke har vedtatt en prosentsats for økningen. Det var grunnen til at jeg stilte spørsmålet i replikkordskiftet. Oppfatter statsråden at dette er innenfor intensjonen i eierskapsmeldinga? Det får vi ikke noe klart svar på. Isteden begynner han å snakke om at Stortinget ikke har vedtatt en prosentsats, og det er da jeg sier at den opprinnelige oppfatningen av den formuleringen var nettopp at skal en ha en utvikling i godtgjørelse eller lønn utover alminnelig lønnsutvikling, må det være en særskilt begrunnelse for det. Det kunne vært moro å høre om statsråden kunne tenke seg å være enig i en slik formulering. Eller så må Stortinget sørge for at vi er tydeligere i bestillingen, for her virker det som om statsråden prøver å forsvare en betydelig lønnsutvikling utover alminnelig lønnsutvikling.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Eg ønskjer også å knyte nokre merknader til denne saka. Eg viser òg til saksordføraren, som gjorde greie for komitémerknadene på ein utmerkt måte. Vi er i stor grad einig i verkelegheitsbeskrivinga, men som representanten Andersen også var inne på, er det nokre område der opposisjonen går litt lenger, og SV har også ein eigen merknad som vi står aleine bak. Eg vil vise til at Noregs nasjonale institusjon for menneskerettar i 2014 la fram ein rapport om behandlinga av bebuarar i norske sjukeheimar. Det var på mange måtar skremmande lesing. Konklusjonen deira var at behandlinga neppe var i tråd med dei grunnleggjande menneskerettane til bebuarane. Dei hadde bl.a. avdekt mishandling, nedverdigande behandling av bebuarar, osv., ting vi slett ikkje kan finne akseptabelt i Noreg. Funna til Riksrevisjonen avslører at det framleis er alvorlege tilstandar i norske sjukeheimar og i heimetenesta. Det er dessverre ikkje noko nytt, men alvoret i at ein avdekkjer dette år etter år etter år, gjer at Stortinget bør ta ytterlegare grep om utviklinga i denne sektoren. Som ei oppfølging av rapporten frå Noregs nasjonale institusjon for menneskerettar føreslo vi i 2017 at det skulle gjennomførast ein full gjennomgang av menneskerettssituasjonen i norske sjukeheimar og i heimetenesta. Det meinte vi var rett og rimeleg – at det var ei naturleg oppfølging av dei grove funna som institusjonen hadde gjort. Men eit fleirtal støtta ikkje det synet. Denne manglande viljen blant fleirtalet på Stortinget til å undersøkje omfanget av brot på menneskerettane i eldreomsorga bekymrar meg. Det er også spørsmål om ernæring i denne rapporten, som saksordføraren òg var inne på. Også på dette området har SV fremja ei rekkje forslag – forslag til betre ernæring i kommunane – utan at dei fekk fleirtal. Eit eksempel er forslaget om å framskynde lanseringa av tilskotsordninga for lokale kjøkken på sjukeheimar til 2019. Men regjeringa skal bruke endå eit år på å vurdere korleis eit slikt tilskot skal innrettast. Alt dette illustrerer mykje av problemet med meldinga Leve hele livet: at gode intensjonar ikkje blir følgde opp med midlar, og at ansvaret for å gjennomføre kostbare tiltak blir skyvd over på kommunane. Riksrevisjonsrapporten viser at det arbeidet ligg langt bakpå, og eg klarer ikkje å sjå at vi begynner å nærme oss ein verdig situasjon for landets eldre, slik vi arbeider i dag.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Riksrevisjonens rapport peker på to viktige ting, behovet for bedre mål for kvalitet i eldreomsorgen og flere statlige virkemidler. Mitt spørsmål til statsråden er da: Hvilke mål for kvalitet vil hun fremme, og hvilke statlige virkemidler vil hun foreslå?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Det må ikkje bli slik at kvar gong ein får kritiske spørsmål, dyttar ein ansvaret over på andre, som det var tilløp til i det siste innlegget frå statsråden. Eg ønskjer å rette merksemda mot det som eg innleidde om, for viss det er noko undersøkinga til Riksrevisjonen viser, og som berre er ei oppfølging av det som vi har fått vite gong på gong på gong, er det at vi ikkje veit nok om situasjonen for bebuarane på norske sjukeheimar og dei som mottar heimetenester. Vi veit rett og slett ikkje nok. Dei gongane ein har gjort djupdykk i situasjonen, har ein funne veldig alvorlege ting. Sjølv om statsråden vil setje i verk ulike ombodsordningar, osv., må det jo vere interessant for ho å finne ut kva som er den reelle situasjonen. Er dette i tråd med menneskerettane – eller ikkje? Da er spørsmålet mitt, enkelt og greitt: Vil statsråden vere med på eit forslag der ein ber om ein full gjennomgang av menneskerettssituasjonen for bebuarane på norske sjukeheimar og dei som mottar heimetenester?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Eg lyttar nøye på det statsråden seier, men for å rydde litt her: Norsk rett, intensjonane i lovverket og intensjonane i meldingar – det er ingenting i vegen med det. Problemet er berre at verkelegheita er noko heilt anna. Vi har ikkje eingong oversikt over situasjonen for kvaliteten og pasientsikkerheita i sjukeheimane. Det er det Riksrevisjonen har avdekt, det er det den nasjonale institusjonen for menneskerettar har avdekt. Da synest eg det er rart at ein ikkje er villig til å finne ut om verkelegheita står i stil med det som lovverket og meldingar legg opp til. Når så grove ting som mishandling og nedverdigande behandling av eldre skjer i eit stort omfang i norske sjukeheimar og i heimetenesta, må det vere alarmerande for ein ansvarleg statsråd som seier at ein skal ha ein full gjennomgang av dette. Så eg spør igjen: Vil statsråden gjere det?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Da var vi her nok ein gong, i ein situasjon der utviklinga i løn for leiarar og styremedlemer, godtgjeringa deira, har galoppert, mens vanlege folk blir oppfordra til moderasjon i anten løn eller pensjon. Der skal livreima strammast inn. Ein må jobbe lenger for å få den same pensjonen, for å få vanleg pensjon, og i lønsoppgjera blir vanlege folk oppfordra til å vere moderate. Dei tala som vi får lagt fram her, viser at det ikkje har vore noka form for moderasjon her – i dei store tala. Her har det vore det motsette av moderasjon. Så det er heilt klart at det er forskjell på folk, der dei frå den øvste delen av bordet kan seie til dei som sit ved den nedste delen av bordet, at dei må vere moderate, mens ein frå øvste hald ikkje vil vere det. Da er kjernespørsmålet til statsråden, for å sjå om det blir noka endring her: Kan statsråden garantere at løns- og godtgjeringsutviklinga for leiarar vil vere meir lik den moderasjonen som ein krev av vanlege folk?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Eg trur at om det er nokon som følgjer med på denne debatten utanfor dette huset, vil dei kanskje sitje igjen med ei kjensle av at landets leiarar krev moderasjon frå vanlege folk, folk flest, men at den moderasjonen ikkje skal gjelde dei sjølve – den moderasjonen skal ikkje gjelde dei sjølve. Det er ein alvorleg situasjon, for det handlar om tillit mellom leiarane i samfunnet og folket. Dei dugnadene Noreg skal gå gjennom i åra som kjem, på mange samfunnsområde, krev leiarar som tek samfunnsansvar, dei også. Ein kan ikkje berre krevje at folk flest skal ta samfunnsansvar, mens dei som sit øvst ved bordet, aktivt skal unndra seg det. Eg vil vise til den situasjonen vi hadde i replikkordskiftet med statsråden, der statsråden sa at ein eigentleg ikkje kan gjere noko, at ein eigentleg ikkje kan ta tak i denne problemstillinga, for det vil bryte med arbeidet med eigarskapsmeldinga som blei gjennomført tidlegare. Det er ein spesiell argumentasjon, for det er Stortingets siste vedtak som gjeld. Det er dei signala som kjem frå Stortinget frå den siste runden ein behandla saka, som gjeld. Om statsråden føler han manglar mandat til å gi beskjed om at no må også leiarar, styreleiarar og styre ha ei moderat utvikling av godtgjersler og løn, ja, da har statsråden fått det mandatet i dag. Det er faktisk ikkje første gongen, heller. Men om det var noka som helst form for tvil, er i alle fall den tvilen borte no. No kan statsråden gå tilbake til si gjerning som statsråd og gi beskjed til alle dei selskapa som staten styrer over, om at vi ved neste korsveg skal sjå ein moderasjon også der. Det kan statsråden no gjere.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-07:
Eg må innrømme at eg synest innlegget til statsråden var «interessant» – for ikkje å bruke ordet «spesielt» tilbake. Riksrevisjonen si rolle er å sjekke at forvaltninga og dei statlege selskapa følgjer opp dei vedtaka Stortinget har gjort. I dette tilfellet ser vi at det har vore ei lønsutvikling og ei utvikling av godtgjersler som har vore leiande. Det har vore langt over det som vanlege folk får i auke i inntekta – langt over, og over tid – altså i strid med det som står i eigarskapsmeldinga. Rolla til kontrollkomiteen er å vere Stortingets etterpåkloke organ og seie: Når denne typen saker kjem opp, når vi skal gå igjennom om regjeringa har følgt opp Stortingets politikk, er det kontrollkomiteen si rolle å gi beskjed om det har skjedd eller ikkje. I dette tilfellet skriv ein samla komité: «Komiteen vil peke på at denne utviklingen skjer samtidig med at pensjonsordninger for vanlige lønnstakere strammes inn, slik at folk må jobbe lenger for å oppnå vanlig pensjon, og det manes til moderasjon i lønnsoppgjør. Det er også foretatt innstramminger i ordningen med dagpenger for arbeidsløse. Denne utviklingen, der vanlige arbeidstakere manes til moderasjon, mens ledere får stadig bedre vilkår, forsterker forskjellsutviklingen og er svært uheldig.» Det skriv ein samla kontrollkomité på Stortinget. Statsråden kan ikkje shoppe i komitear. Det einaste statsråden kan forhalde seg til, er Stortinget. Og rolla til kontrollkomiteen er å sjekke om dei vedtaka som Stortinget tidlegare har gjort, er følgde opp av statsråden. Det var poenget mitt. I den grad statsråden har problem med å finne mandat frå Stortinget for å følgje dette skikkeleg opp, ta tak i den ikkje-moderate lønsutviklinga til leiarane i landet vårt, finn han det i alle fall her. Stortinget meiner at dette er i strid med korleis vi skal utøve god styring av selskapa som staten eig. Her har vi ein statsråd med ansvar for dei statlege selskapa. Er det ikkje berre å gi beskjed? Er det ikkje berre å gi beskjed til dei statlege selskapa som vi rår over, at no skal ein forstå dette slik det står, og seie: «Det skal ikkje vere lønsleiande. Dersom det kjem særskilde vurderingar, ønskjer eg å ha det på mitt bord.» Kan ikkje statsråden seie noko så enkelt som det? Eg synest også det er spesielt at statsråden heller ikkje kan garantere at vi i framtida ikkje får ein lønsfest, men at dette faktisk kan fortsetje inn i framtida. Det er urovekkjande.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2019-03-07:
Det har vore tydeleg i eigarskapsmeldinga i mange år kva ein meiner om lønsutviklinga og det løpet i statlege selskap. No seier ministeren tydeleg at dette vil han følgja opp og gjera noko med, men han har mange «men». Kva er det som gjer at gjennom så mange år no har den utviklinga som har skjedd der, skjedd, når eigarskapsmeldinga har vore så tydeleg så lenge som ho har?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2019-03-07:
Men det er jo det som er utfordringa. Det ser ut for meg som at alle «men»-a gjer at når ein ser utviklinga i sum over i tid, er det ikkje enkeltselskap som har gått høgt opp, men det har vore ein mykje sterkare vekst i dei statlege selskapa generelt. Skal ein få ei endring her, må det vera vilje frå ansvarleg statsråd til å gjera ei endring. Når det gjeld styrehonorar, var det ein diskusjon her med omsyn til styreansvarsforsikring og slikt, som for så vidt er viktig for mange i styre. Samtidig vert det ofte påpeikt at styrehonorar går opp fordi ansvaret vert større, men når ein samstundes får ei god styreansvarsforsikring, må ein sjå dette totalt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-03-07:
Det gjelder nr. 190, strakstiltak mot farlige vogntog på norske veier. Vi foreslår at den saken behandles raskt, etter § 39 c, fordi det fortsatt er mange farlige, smale, svingete og glatte veier rundt i landet vårt. Vinteren er ikke over, selv om det er blitt litt varmere her sørpå. Det er også mange farlige utenlandske vogntog, så vi trenger strakstiltak fra Stortinget, mener vi.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Mitt poeng var rett og slett å si at basert på nettopp de eierskapsprinsippene som Stortinget har fastlagt, som, gir styrene et ansvar for å gjøre vurderingene, som også komiteen understreker, og man understreker gjentatte ganger at moderasjon skal vektlegges – det gjelder i og for seg også styrehonorarer, som selvfølgelig ikke settes av styret selv – går det ikke an å si at enhver økning utover normal lønnsvekst automatisk er feil. Det kan være selskaper hvor det er gode begrunnelser, f.eks. at man har ligget veldig lavt over lang tid, for å øke godtgjørelsene – f.eks. for å delta mer i styret i en periode eller for å tiltrekke seg de riktige menneskene. Summen er at når jeg sier at vi ser på det Riksrevisjonen sier, og på det komiteen sier, og sier at vi ytterligere vil understreke at moderasjon skal vektlegges – jeg er også enig med komiteen i at dette er et ansvar for både styret og departementet å påse – betyr det at jeg er enig i vurderingen til flertallet i komiteen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Det vi har tenkt å gjøre, er for det første at vi jobber med en ny eierskapsmelding. For det andre er det slik at Nærings- og fiskeridepartementet hele tiden har kontakt med selskapene vi har ansvaret for, og understreker det som er regjeringens og Stortingets vedtatte eierskapspolitikk, herunder vektleggingen av moderasjon. Men mitt poeng er at hvis man gjør dette bare til en debatt om makrotallene, setter Stortinget egentlig en annen standard enn de selv har satt gjennom eierskapsmeldingen. For det er ikke slik at Stortinget har sagt at det er et prosenttall som er moderat, og et prosenttall som er ikke moderat hvis man går over det. Det Stortinget har sagt – det er litt forskjell i formuleringer fra styre til ledelse – har som utgangspunkt at man skal ha noe som er konkurransedyktig for å tiltrekke seg riktige folk, men vektlegge moderasjon. Mitt enkle poeng er at det er punkt én i en vurdering som styrer må gjøre. Vi skal sikre at de vet om statens forventninger, og presse på for at de følger dem opp. Men punkt to er at det også må være en individuell vurdering i det enkelte selskapet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Styremedlemmer som ikke forholder seg til statens og Stortingets prinsipper for eierskap, er det naturlig å tenke at ikke har tillit – selvfølgelig. Men mitt poeng er at vi følger opp det som er Stortingets vurderinger, og også mine kommentarer i denne sal betyr at vi er opptatt av å understreke ytterligere behovet for moderasjon. Det betyr også å bruke de verktøyene vi har tilgjengelig, innenfor de rammene Stortinget har satt, til å formidle det til selskapene. Men jeg mener også at det er helt nødvendig å ha en mer nyansert diskusjon enn bare å se på makrotallene, for det er ikke slik at Stortinget har satt et prosentmål. Jeg er enig i at det kan være en god tommelfingerregel i mange situasjoner. Men Stortinget er også nødt til, når man vurderer moderasjon kontra konkurransedyktighet, å si som man tydelig understreker i merknaden, at dette ansvaret pålegges styrene, og at det i siste instans må være en vurdering i hvert enkelt selskap.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Mitt aller viktigste «men» er ikke mot komiteens merknader. Det er mot noe av det jeg oppfatter som en betoning i innleggene her, nemlig at det kunne – i hvert fall for utenforstående – lett høres ut som om Stortinget nå hadde laget et nytt eierskapsprinsipp, nemlig at moderasjon per definisjon er at man ikke skal ligge over normal lønnsvekst. Det er ikke det Stortinget har gitt oss i oppdrag å gjøre. Det Stortinget har gitt oss i oppdrag å gjøre, er å sikre at man balanserer de to hensynene konkurransedyktighet – nå forenkler jeg litt – og moderasjon. Så sier jeg, punkt to, at jeg er enig i at dette viser at vi må fortsette arbeidet med moderasjon, og at det skal være en tydelig og klar forventning at vi som departement må bruke de verktøyene vi har til det. Det må også være en vurdering av det enkelte styre og det enkelte selskap. Mye av det vi snakker om her, er f.eks. styrehonorarer. Det kan være endringer i selskapet, endringer i statens forventninger som gjør at det noen ganger er naturlig at styrehonorarene settes mer opp enn vanlig lønnsvekst.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Når det gjelder styreansvarsforsikring, har jeg sagt at det vil vi vurdere. Der er det gode argumenter i begge retninger. Men igjen tilbake til poenget: Hvis lønnsutviklingen generelt i det segmentet eller universet som man henter styremedlemmer fra eller rekrutterer ledere fra – også til de statlige selskapene – øker, innebærer det, basert på de rammene Stortinget har gitt, at forståelsen av hva som er konkurransedyktig, også vil endre seg. Stortinget har som sagt ikke sagt at det finnes en fast grense for moderasjon. Stortinget har sagt at moderasjon skal tillegges avgjørende vekt. Jeg er enig i det. Jeg mener at det må understrekes enda tydeligere enn det vi gjør i dag, men man har sagt at det skal veies opp mot konkurransedyktighet. Det er mitt enkle poeng, at det er den avveiningen Stortinget har sagt skal gjøres. Så har man også sagt i merknadene at styret har et vesentlig ansvar, og så har vi som departement et veldig vesentlig ansvar i å påse at styrene skjønner statens signaler.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Jeg ber om å bli trodd på at dette ikke er for å være vanskelig, men det er slik at mitt oppdrag er å forvalte den eierskapsmeldingen som Stortinget har sluttet seg til. Stortinget har ikke bedt regjeringen om å garantere den typen ting som representanten Knag Fylkesnes nå tar opp. Hvis Stortinget ønsker andre prinsipper, kan selvfølgelig Stortinget vedta det. Vi får tilstrekkelig tid til å diskutere det også når ny eierskapsmelding kommer. Det vi diskuterer i dag, er hvorvidt departementet følger godt nok opp de prinsippene som Stortinget har lagt i dag, som kort kan oppsummeres med konkurransedyktighet, moderasjon, hvor moderasjon skal tillegges avgjørende vekt. Da har jeg sagt at jeg mener vi skal følge det enda bedre opp, bruke verktøyene vi har til å gjøre det. Men det innebærer at så lenge man også mener at styrene har et vesentlig ansvar, som hele komiteen – så vidt jeg vet – har sluttet seg til, er det ikke mulig for en statsråd å gi en slik garanti. Det vil innebære et helt annet eierskapsprinsipp enn det Stortinget har vedtatt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-03-07:
Takk for diskusjonen. Bare for å understreke en del ting, som ikke er noe nytt, men en gjentakelse av det jeg har sagt: Jeg er ikke bare enig i at det er min plikt som statsråd å følge opp flertallsmerknadene, jeg er også enig i flertallsmerknadene. Jeg sa flere ganger tydelig at vi skal bruke de verktøyene vi har, også for å følge opp flertallsmerknadene, og det innebærer også å understreke og forsterke moderasjon og budskapet om moderasjon. Men jeg har også vært opptatt av å nyansere, at det her dreier seg om både styreverv og ledelse, og å være tydelig på hva Stortinget har trukket opp som prinsipper for det statlige eierskapet. Eierskapsmeldingen som kommer, er ikke ubetydelig, for den gir oss en anledning til å diskutere nettopp om det er behov for sterkere formuleringer og tydeligere presiseringer av det regjering og storting mener. Men det er altså sånn at ingen selskaper i Norge, som staten eier, skal være i tvil om hva som står, og hva som er statens forventning. Statens forventning er at man skal legge avgjørende vekt på moderasjon, og det er et budskap som er klart og tydelig til styrene, og det er et klart og tydelig budskap som vi fremmer. Så må jeg få lov til å avlegge representanten Knag Fylkesnes’ innlegg en kort visitt, for jeg synes det innlegget var litt spesielt. Det er altså ikke slik at flertallet, eller komiteen, ber regjeringen om å lage en helt ny eierskapspolitikk. Det er altså ikke slik at flertallet i kontroll- og konstitusjonskomiteen, som for øvrig har et annet ansvar enn næringskomiteen, som er ansvarlig komité for eierskapspolitikken, har bedt regjeringen om å legge til side tidligere vedtatte dokumenter. Alt i flertallets merknader, antar jeg – tar jeg for gitt – er en oppfølging av de tidligere vedtatte prinsippene som Stortinget har lagt for eierskapsstyringen. Jeg tror faktisk det har en ganske stor verdi at Stortinget, samlet sett, har vært enige om at i forvaltningen av det statlige eierskapet er det nettopp Stortinget som skal trekke opp noen langsiktige linjer som gir forutsigbarhet. Og så har man diskusjonen – etter viktig undersøkelse fra Riksrevisjonen – om hvordan departementet følger opp disse retningslinjene. Og det er viktig, som jeg sa, også fordi det hele tiden er sånn at vi må se på hvordan vi kan forbedre. Er det rutiner som må bli bedre, er det budskap som kan være tydeligere? Men representanten Knag Fylkesnes’ innlegg oppfatter i hvert fall ikke jeg å være reflektert i merknadene fra komiteen, hvis det er å forstå dit hen at komiteen ber oss om å bytte ut eierskapsmeldingens prinsipper.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-12-05:
På vegne av stortingsrepresentantene Bengt Fasteraune, Nils T. Bjørke, Ole André Myhrvold, Marit Knutsdatter Strand og meg selv vil jeg fremme et forslag om endring av Statens vegvesens vegnormaler for gang- og sykkelveg.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det var et merkelig spørsmål fra et parti som har gitt lette i både eiendomsskatt og formuesskatt til de aller rikeste, i et omfang som vi nesten aldri har sett, og et parti som tydeligvis ikke skjønner at om man senker byggekostnadene og gjør flere boliger dårlige, mindre energieffektive og ikke tilgjengelige for funksjonshemmede, kommer boligene til å koste like mye hvis det er etterspørsel etter dem, fordi prisen settes i markedet. Jeg trodde et parti som Høyre virkelig skjønte hvordan markedskreftene virker, og de virker ikke slik som Høyre nå påstår. SV har derimot foreslått at vi skal sikre at man får tilskudd til de boligene som nå bygges, slik at man kan gjøre dem energieffektive, at man har tilskudd til rimeligere boliger, og at man har en bostøtteordning og en startlånordning som gjør at også de med dårlig råd har råd til å komme seg inn i boligmarkedet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Den gjennomgangen som representanten hadde nå, stemmer ikke når det gjelder verken tall eller fakta. Det er på det rene at det tappes ut veldig mange milliarder offentlige – våre – skattekroner til private operatører i ulike deler av offentlig sektor, særlig det som går på forvaltning av den eiendommen som er bygd opp med offentlige kroner, der en har fått penger fra staten eller gjennom foreldrebetaling, som da er en slags gave som omsettes etterpå til store milliardbeløp. Jeg ber representanten om å tenke seg om. Tror man virkelig at noen investorer går inn i dette hvis det ikke er mye å hente? Og hvis det er mye penger å hente, er det jo skattepenger som ryker ut til private investorer, og ikke til flere kvalifiserte ansatte i barnehager og til omsorg – til tilbud til dem som enten skal ha en barnehageplass eller trenger en plass på sykehjem.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Jeg tror jeg kan slutte meg til det meste av det som representanten Sivertsen sa i sitt innlegg om beskrivelsen, men Arbeiderpartiets satsing er altfor svak til å kunne nå de målene. Det er på ett område denne behandlingen virkelig forundrer meg, og det er når det gjelder særlig ressurskrevende tjenester. Det er den ordningen som regjeringen har svekket med en milliard. Jeg ser at Arbeiderpartiet retter opp det, men de vil ikke være med på forslag, i hvert fall ikke foreløpig, om å gå igjennom ordningen, slik at man sikrer at alle relevante utgifter blir regnet med. Særlig nå når utskrivingspraksisen i sjukehus er så streng, må det være med i grunnlaget for den kommunale egenandelen, og vi er nødt til å se på en ordning også for dem som bikker 67 år. Det skjer jo ikke et mirakel om man bikker 67 år. Det blir ikke mindre behov for bemanning og gode tjenester for dem som er i den situasjonen, og kommunene trenger de pengene. Hvorfor vil ikke Arbeiderpartiet være med på å bedre ordningen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Jeg har fått en veldig lang liste med kommuner som må kutte med det budsjettet som er nå. Det er store kommuner, det er små kommuner, det er sentrale kommuner, det er distriktskommuner. Samtidig med dette er det, jeg vet ikke for hvilken gang, avdekket at det foregår menneskerettighetsbrudd, vold og overgrep i kommuneomsorgen fordi det ikke er nok ansatte. Det er ikke nok kompetanse. Man er alene i situasjoner der det burde vært to, og man må bruke medikamenter for å roe ned folk når de egentlig trenger omsorg. Dette er en reell situasjon, og det er den situasjonen kommunepolitikerne er i når de nå skal skjære ytterligere ned fordi Høyre ikke har råd til å finansiere disse tjenestene. Mener Høyre at den alvorlige situasjonen som nå beskrives i omsorgen, kan løses uten flere ansatte?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det er mulig Fremskrittspartiet mener det er sutring når ansatte i omsorgen melder om vold, at de er nødt til å låse inn senile demente, og at de er nødt til å dope dem ned fordi det ikke er nok ansatte i omsorgen. Fremskrittspartiet har hatt og har eldreministeren – det er den andre nå – og hun er tydeligvis helt sjokkert og vet ikke noen ting om dette. Men det er dette kommuneøkonomien handler om, og jeg sitter med en lang liste. Det er kommuner som har måttet kutte for å få budsjettet i balanse, slik regjeringen har pålagt, fordi det er for lite penger. De har tappet av fond. Nå tapper de mer. For eksempel må Hustadvika, som er en sammenslått kommune, nå ta 42 mill. kr. Senja, en sammenslått kommune, må ta 41 mill. kr og Arendal 14 mill. kr i eldreomsorgen. Hvorfor tar ikke Fremskrittspartiet ansvar, nå som det også er en eldreminister, og sikrer at det er nok bemanning i eldreomsorgen i alle kommunene i landet – ikke bare i noen få kommuner – slik at alle eldre kan være trygge og ansatte slipper å bli utsatt for vold på jobben?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det er mulig jeg hørte dårlig, men jeg klarte ikke å få med meg et eneste ord fra Venstre om at hele forvaltningen og hele kommunesektoren er viktig når det handler om miljø og klima. SV har fremmet flere forslag i denne innstillingen, bl.a. om at vi skal bruke de distriktspolitiske virkemidlene mer i retning av å kutte utslipp i de virksomhetene vi etablerer. Vi har fremmet forslag om energifleksible oppvarmingsløsninger i store bygg, slik at vi ikke bruker strømmen til å fyre for kråka. Vi har bedt regjeringen utrede hvordan lån og tilskudd til rehabilitering, tilgjengelighets- og boligtilpassing og energieffektivitet kan bli tilgjengelig og mer samordnet. Vi har bedt regjeringen om å få på plass kompetanse i kommunesektoren når det gjelder miljø, biologisk mangfold og klima, og også om at nullutslipps kollektivtrafikk skal finansieres i kommuneøkonomien. Dette vil bidra til store utslippskutt og til næringsutvikling. Hvorfor er ikke Venstre interessert i dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
En av de tingene som viser de verdivalgene vi gjør, er hvordan vi disponerer penger, og et av de områdene der jeg virkelig savner Kristelig Folkeparti om dagen, er området rettigheter for mennesker med funksjonsnedsettelser. Det er nå 80 pst. av skolene i Norge der en elev som trenger universell utforming, ikke kan gå. Det er en menneskerettighet for barn å kunne gå på nærskolen sin. Det er menneskeverdet. Det har gått seks år – Kristelig Folkeparti har ikke sittet i regjeringen så lenge, men de har støttet den – og kommet to handlingsplaner, og i den første av dem fjernet man alle tidsfrister for når ting skulle være universelt utformet. SV mener at vi nå i hvert fall er nødt til å sette i gang med Veikart: Universelt utformet nærskole 2030, slik at elever får gå på nærskolen sin – hvis de ønsker det. Mener representanten også at dette skal ordnes med ord, ikke penger?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
President, jeg har bedt om en replikk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Digitalisering er nødvendig og bra, men alle må ha tilgang på bredbånd, og folk må kunne bruke det. Jeg får veldig mange henvendelser fra folk som opplever at offentlig sektor blir fjern og vanskelig med digitaliseringen. Jeg sier det noen ganger slik: Når en f.eks. går på Nav på sitt livs svarteste dag, skal en ta kjentmannsprøven i byråkrati. Trykker en feil, er det «game over». Slik kan ikke møtet mellom innbyggerne og forvaltningen være, enten det er en statlig eller en kommunal forvaltning. Det staten må gjøre, er å samordne seg sjøl, lage strukturer på dette som gjør at innbyggerne kan være helt trygge med tanke på de personopplysningene de gir, men også at en skal ha rett til å møte et menneske hvis en trenger det. Er det en del av statsrådens strategi?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det som kommer til å bli stående etter denne regjeringen, er usosiale kutt for vanskeligstilte, massiv sentralisering og helt udokumentert gode virkninger av skattekutt til de friskeste og mest velstående blant oss. Det rammer mange på noe av det som er aller, aller viktigst i livet, nemlig det å ha et trygt hjem. Etter at denne regjeringen overtok, har vi i dette landet blitt en halv million flere mennesker. Likevel er det mange tusen færre som får bostøtte. Da kan man ta en liten kikk på inntektsutviklingen i landet. Er det mange av de vanskeligstilte og dem med dårlig råd som har fått bedre råd? Nei, overhodet ikke. Tvert imot har de fått dårligere råd. Hva har skjedd med boutgiftene? Har de gått ned? Nei, det har de ikke. Dette er veldig alvorlig. Det er mange tusen færre som får støtte, og de som får, får kanskje litt mer i kroner og ører, men det tetter altså ikke gapet mellom de økte boutgiftene og de reduserte inntektene. De få som får, får også mindre. Det er helt umulig å forstå at det skal behøve å være sånn. Det er helt unødvendig. Jeg hører regjeringen nå si at man har brukt penger på ditt og datt, men det skulle da jammen bare mangle så mye penger som denne regjeringen har, at man ikke kunne bruke noe mer av disse pengene på noen av dem som ikke engang er trygg på at de kan betale husleie og strømregning. Det vil SV, og derfor mener vi at ordningen med bostøtte må endres. Nye uføre må få ta del i bostøtteordningen. Det fikk de ikke. Det var altså bare Høyre som etter uførereformen lovte ikke å kompensere hele tapet for uføre da man la om den ordningen. Derfor er det ganske sjokkerende at SV under finansdebatten ikke fikk flertall for forslaget om å bedre bostøtteordningen. Det er også nødvendig å endre startlånsordningen slik at flere unge kan få mulighet til å kjøpe egen bolig når de ikke har foreldre- eller besteforeldrebanken i orden. De kan tjene nok til å betjene lånet, men får ikke lån fordi de ikke kommer fra en familie med mye penger. I tillegg til det må vi satse mye mer på heis, som er et lavterskeltilbud innenfor god eldrepolitikk og en god politikk for mennesker med funksjonsnedsettelse. Jeg blir ganske sjokkert over Fremskrittspartiet, som nå har sittet i regjering i seks år, har lagt fram to handlingsplaner og fremdeles klarer å skylde på den forrige regjeringen for at man ikke får på plass veikart for universelt utformete skoler.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Representanter for regjeringen later som om økt kommuneøkonomi ikke vil være bedre for kommunene så de kan løse oppgavene sine. Jo, selvfølgelig – som mer penger til kollektivtrafikk, utstyrsparker i videregående skole, rassikring, betaling av oppgavene man har fått, flere penger til gang- og sykkelveier, at man finansierer bemanningsnormen i barnehagene med 500 mill. kr, at man gir kommunene 400 mill. kr til å følge opp de fattige familiene som regjeringen skyver over på kommunene, at man får 300 mill. kr til psykisk helsevern og 250 mill. kr til bedre skolehelsetjeneste, at man får 250 mill. kr til økt bemanning, og at innslagspunktet for ressurskrevende tjenester senkes med 350 mill. kr. Dette er penger kommunene trenger for å utføre de oppgavene som alle har pålagt dem, og som regjeringen grovt underfinansierer.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det mener vi er på sin plass når vi gjør det slik som FN-konvensjonen forplikter oss til, og det er ikke det regjeringen gjør. Hvis man skal ha opphør, skal situasjonen i hjemlandet være stabil, det skal være frivillig, og det skal være en helt annen setting rundt dette enn det det er nå. Men min erfaring er at veldig mange ønsker å reise hjem igjen – de aller fleste gjør det, i hvert fall hvis det ikke har gått veldig mange år. Grunnen til at få gjør det, er jo at det ikke er mulig, og at det er veldig utrygt. Så jeg ønsker virkelig at vi i Norge kan påta oss en sterkere rolle, også utenrikspolitisk, for å bidra til stabilitet og fred og gi bistand i nærområdene, slik at det blir mulig for flere å vende hjem frivillig, for det er den aller beste løsningen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Jeg skulle ønske jeg var tryggere på det enn det jeg er i dag. Det er bl.a. fordi at i forrige uke var leder i UDI ute og sjøl innrømte at man ikke har tatt nok hensyn til barnekonvensjonen. Jeg nevnte flere saker i stad der man ved å ha fått en annen behandling, har fått opphold etter § 28, som sier at man har krav på asyl, og da har man krav på beskyttelse. SV og jeg mener at vi kan ikke holde oss med et slingringsmonn i disse sakene, for her kan det faktisk stå om livet. Asyl handler om folk som trenger beskyttelse mot forfølgelse, tortur og eventuelt å bli drept. Det betyr at når det er så mange saker som blir omgjort, både i klagebehandlingen og i domstolsapparatet, er det grunn til å være på vakt og i hvert fall ikke snakke om det slik Fremskrittspartiet gjør, som om alle som ikke forlater landet, ikke har en berettiget frykt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det er ingen som har sagt at de er viktigere enn andre. Det vi sier, er at flere av dem har berettiget frykt for å returnere. Flere av dem har fått saken sin omgjort når de har fått tatt saken opp igjen eller har tatt den til retten. Mange av dem samarbeider, men de kan ikke returneres, og det er bare sunn fornuft at folk som må være i landet, får lov til å forsørge seg sjøl med ærlig arbeid. Det motsatte er å spa inn i sosial dumping og svart arbeid, og det ødelegger både arbeidslivet og for ærlige bedrifter. Så det er bare rein, sunn fornuft at mennesker som er arbeidsføre, som er her, som ikke kan returneres – og mange av dem samarbeider – skal få lov til å forsørge seg sjøl. Det er en fordel for alle.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Representanten Thommessen snakket veldig mye om integrering, og det er bra. Her har SV en rekke forslag som Høyre dessverre ikke er med på, men forslagene er veldig gode. Men det var veldig lite av det internasjonalt orienterte Høyre vi hørte nå – det som kunne ha vært med på å forsvare barnekonvensjonen, folkeretten og Den europeiske menneskerettighetskonvensjon. Vi har aktuelle saker som virkelig påkaller modige politikere som klarer å se, sjøl om det er få, at man må gjøre noe. Det sitter norske barn i Al-Hol-leiren, det er ureturnerbare mennesker i limbo i Norge, og det er en situasjon i Hellas som påkaller solidaritet mellom europeiske land – ikke en utnyttelse av Dublinkonvensjonen, slik som Norge driver med nå. Hva er grunnen til at Høyre har lagt seg helt på Fremskrittspartiets linje, og ikke ser at det internasjonale samarbeidet rundt disse viktige prinsippene er viktige å håndheve også i Norge?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Da er det bare å konstatere at stortingsrepresentant Per Olaf Lundteigen, som var ute og lovte at Senterpartiet skulle støtte midlertidige arbeidstillatelser da Arne Viste ble dømt til fengsel for å ha ansatt mennesker i limbo, har blitt grundig overkjørt i Senterpartiet. Representanten viser nå sjøl til hvordan denne lovparagrafen fram til i dag har blitt brukt. Siden 2007 er det – i hvert fall ifølge de opplysningene vi har fått fra UNE når vi har spurt dem direkte – i underkant av ti tillatelser siden 2007, for mennesker som er i en helt umulig situasjon, som må være her, og som ikke får lov til å jobbe lovlig. Da lurer jeg veldig på hvorfor Senterpartiet ikke kan stemme for SVs forslag, som nå er endret, slik at det står at de kan gis arbeidstillatelse, nemlig en avgrensning, slik at det ikke(presidenten klubber) gjelder alle, men de som faktisk(presidenten klubber igjen) ikke kan returneres, og som er uten skyld i det sjøl. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det er litt rart å høre statsråden stå og si at man har styrket språkopplæringen når det var denne regjeringen som kuttet språkopplæringen på mottak – med ganske mange timer også, sånn at man kom senere i gang. Men i tale nå snakker statsråden godt om integrering, og det er jeg glad for. SV fremmer ganske mange forslag i denne innstillingen – og vi har gjort det før – for å styrke rettighetene for å kunne fullføre bl.a. kompetanse på introduksjonsordningen. Der har vi veldig mye forskning, bl.a. Fafo som har evaluert introduksjonsordningen, og vi har nå fått en riksrevisjonsrapport som er ganske kritisk til hva som er gjort. Jeg vil spørre statsråden om hvorfor han er imot at vi skal la folk få fullføre kompetanse på introduksjonsordningen. For vi vet at det som kan få folk i jobb, er at man tetter gapet mellom hva folk kan, og hva som kreves i arbeidslivet, altså at det er en arbeidsgiver som har bruk for den kompetansen folk har.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Forskjellen er jo at SV mener at dette skal være en rettighet, sånn at folk er trygge på det. Det er også slik at hvis kommunene nå skal kunne differensiere introduksjonsprogrammene mer ut fra hva slags kompetanse som forhåpentligvis blir kartlagt, kan man ikke kjøre det i én klasse. Det kommer til å koste mer, men til det har ikke regjeringen lagt penger på bordet. Hvordan mener statsråden at det skal gå for seg? Mener man at dette skal gjennomføres i samme klasse, på samme måte som før? I tillegg er det en ordning som heter Jobbsjansen, som er en av de ordningene som er evaluert, og som har vist seg å være god. Men det regjeringen har gjort der, er at den har kastet de kvinnene som har havnet på sosialhjelp, ut av ordningen. Det er kanskje de som står lengst unna arbeidslivet, og som virkelig trenger et slikt lavterskeltilbud for å kunne komme seg inn i det norske samfunnet og inn i arbeidslivet. Hva er grunnen til at regjeringen mener at disse kvinnene ikke trenger Jobbsjansen? For de får ikke noe annet tilbud på sosialkontoret.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Jeg må si jeg blir ganske forferdet over at statsråden nå står og mistenkeliggjør alle mennesker i limbo som om de skulle være seksualforbrytere. Jeg syns det er ufattelig drøyt. Jeg må si at jeg skvatt alvorlig i stolen da statsråden var ute i media og sa at Stålsett må straffeforfølges. Statsråder skal ikke bestemme hvem det er som skal straffeforfølges. Jeg har lyst til å minne statsråden om at i fjor var det 55 448 straffesaker, hvorav 3 337 med kjent gjerningsmann. Det var vinningsforbrytelser, det var vold, det var narkotika, det var økonomi, og de ble ikke straffeforfulgt. Da vil jeg be statsråden forklare hva det er som er så skadelig ved at noen som ikke har nåla i veggen, får lov til å forsørge seg sjøl, at noen ikke utnytter dem, men gir dem mulighet til det framfor vinningsforbrytelser og vold. Mener statsråden virkelig at det er mer skadelig for samfunnet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Først kan jeg si til representanten Trellevik, som får det til å høres ut som om det lønner seg å være flyktning og asylsøker: Det lønner seg ikke å miste alt og være i en slik situasjon. Og til Kristelig Folkeparti: Det er noen vonde flertall som har etablert seg etter flyktningkrisen. Beredskapshjemmelutvalget kan i sin gjennomgang fortelle – i NOU 2019:13, Når krisen inntreffer – at det ikke var behov for store endringer i lovverket for å håndtere dette. Det var behov for bedre styring fra myndighetene. Når myndighetene ikke gjorde det, responderte Stortinget – minus SV og MDG – med å bli med på den panikken og stramme inn. Og der sitter vi nå. Det er ikke bare Norge som har gjort dette. Det har også hele Europa gjort, og det resulterer i at det i en situasjon der flyktningkrisen er større enn noen gang, er stengte grenser. Det sier flertallet her seg veldig fornøyd med – at man ikke hjelper flere. I Hellas er det total krise. Det er overfylte leirer med en humanitærsituasjon som jeg tror vi ikke kan forestille oss. Allikevel mener flertallet her at vi ikke skal avlaste Hellas med det, ei heller slutte å sende asylsøkere som har et stempel i passet, fra Norge til Hellas. De som er opptatt av internasjonale avtaler, burde være livredd for at hele Dublin-samarbeidet ryker, for når man lar noen grenseland få lov til å ta hele smellen slik man gjør nå, vil det ikke forundre meg om det rakner. Så til den saken som kanskje har fått mest oppmerksomhet i dag, nemlig de ureturnerbare. Jeg merket meg at statsråden i svar til meg ikke går inn på det han selv sier. Han sier at alle skal straffeforfølges likt. Ja, men alle straffeforfølges altså ikke. Det er veldig mange alvorlige forbrytelser i Norge som ikke straffeforfølges, og da forundrer det meg veldig at statsråden i det hele tatt velger å uttale seg i en sak som dette. Men det er en del av politiseringen av både asyl- og flyktningpolitikken, som i utgangspunktet skulle være oppfyllelsen av internasjonale konvensjoner og rettigheter som mennesker har, enten i EMK eller i FNs konvensjon om asylretten og menneskerettighetene der, eller at man skal ha en påtalemyndighet som selv håndterer dette. Jeg tror jeg har folk med meg når jeg sier at vinningsforbrytelser, vold, narkotika og økonomisk kriminalitet er langt verre og bør prioriteres høyere enn om noen gir folk en jobb sånn at de har til mat i munnen. Så en stemmeforklaring: Forslag nr. 15 skal likevel ikke tas opp til votering. Når det gjelder D II, må den, etter påpekning fra Stortingets sekretariat, gå ut fordi det ble avgjort i finansdebatten. Vi har også blitt bedt om å gjøre en endring i D III, og da blir forslaget lydende: «Stortinget ber regjeringen så raskt som mulig komme tilbake til Stortinget med en sak om full finansiering av overføringen av fylkesveiadministrasjonen fra staten til fylkeskommunene.»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Først til Arbeiderpartiet: SVs beriktigede forslag er nøyaktig det samme som Oslo Arbeiderparti vedtok. Det er det ingen forskjell på. Jeg merker meg at Arbeiderpartiet stoler på Fremskrittspartiet når det gjelder disse sakene, og det har vi skjønt i lang tid. Når det gjelder situasjonen i Hellas, er det et nærområde til konflikt. Det er dit asylsøkerne kommer. De er latt i stikken av sine europeiske naboer, inklusive Norge, de er tvunget i kne i en økonomisk krise, og Norge fortsetter å forsøke å returnere folk dit, sjøl om det nesten ikke kommer noen asylsøkere til Norge. Så de som sier at de vil hjelpe i nærområdene og ikke vil hjelpe Hellas, har ikke mye troverdighet. Det er helt feil at SV mener at asylsøkere uten asylgrunn skal få bli. Nei, tvert imot står vi på menneskerettighetene, og der kommer vi til å stå som en påle. Da gjelder asylretten, og den har regjeringen radbrekket for lenge.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Ja, det er viktig. SV støtter også dette lovforslaget, men vi har brukt anledningen til å sette søkelys på at også tegnspråktolkene trenger et slikt register. Vi har i en debatt tidligere i dag hatt digitaliseringsministeren til stede, som har fortalt at det er viktig at ulike digitale løsninger for offentlig sektor samordnes, slik at man ikke skal behøve å ha ulike ordninger for ulike systemer, og at det er ett sted det går an å henvende seg til. Da spiller det ingen rolle om dette er hjemlet her eller der. Man skal ha oversikt over tolkene og en mulighet til å finne dem, og de skal være lett tilgjengelige. Det er store mangler på tolkeområdet, ikke bare når det gjelder utlendingsforvaltningen og offentlig sektors behov for tolk i ulike situasjoner, men også for dem som trenger tolkehjelp fordi de er hørselshemmet eller har totalt hørseltap. Det er mange henvendelser om at dette ikke fungerer godt nok i dag. Vi mener det vil være veldig hensiktsmessig å ordne dette nå når man har satt i gang på det ene området, og ikke minst det som digitaliseringsministeren var her i dag og sa, at vi skal ha en offentlig sektor som fungerer strømløst og godt seg imellom, og som de ulike brukerne ikke skal behøve å lete seg fram til for ulike ordninger. Derfor tar jeg opp SVs forslag i saken.