Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2005-04-12:
I innledningen til læreplan for KRL-faget står det: «Religioner og livssyn gjenspeiler menneskers dypeste spørsmål og har til alle tider formet individ, fellesskap og samfunn. Kunnskap om religioner og sekulære livssyn, filosofi og etikk er vesentlig for å kjenne sitt eget samfunns kulturtradisjoner, tolke tilværelsen og forstå kulturer og samfunn verden over.» Faget kristendoms-, religions- og livssynskunnskap slik vi har det i dag, er en møteplass for elever med ulik bakgrunn. Faget skal bidra til felles kunnskapsgrunnlag og referanserammer, fremme ny innsikt og gi gjenkjennelse ut fra egen bakgrunn. Ved å gå tilbake til en deling av faget, slik representanten Simonsen foreslår, vil vi miste denne møteplassen. Kristelig Folkeparti ser ikke at dette er veien å gå. Vi fikk KRL-faget i 1997, og målet med faget var da å favne alle elever, men med rett til fritak fra bl.a. aktiviteter som oppleves som utøvelse av annen tro. Statsråd Hernes la i begrunnelsen for faget vekt på «en felles kulturell identitet tuftet primært på våre kristne og humanistiske kulturarv i et samfunn med økende pluralisme». At det skulle være mest stoff om kristendom, var rimelig ut fra dens historiske og aktuelle plass i det norske samfunn. Men faget skulle ikke være opplæring i en bestemt tro; det skulle være et ordinært skolefag. For Kristelig Folkeparti har det derfor vært viktig med trosopplæringsreformen. Den skal nettopp gi barn og unge mulighet til opplæring i egen tro, og tilfredsstiller derfor behovet Jan Simonsen har for kristendomsundervisning. De mange søknader fra menighetene vi har sett i disse dager, viser jo hvilket stort behov det er nettopp for dette. Ikke siden 1969 har kristendomsfaget i skolen vært Kirkens dåpsopplæring. At faget er ikke-forkynnende, er ikke noe nytt og er altså ikke en motsetning til opplæring om tro. Et religionsfag vil kunne bringe fram forskjeller mellom folk, men skal man ha begreper som toleranse og respekt, som skal læres i skolen, må man også øves i å leve etter det. Toleranse er ikke å gi slipp på egen identitet, men tillate andre å ha en annen oppfatning. Opplæring kan ikke skje i et verdinøytralt tomrom. Formålet med opplæringen i skolen gjelder alle fag, ikke bare KRL-faget. At meninger om faget brytes, er naturlig. Det er derfor viktig at faget er åpent og bidrar til respekt og dialog, samtidig som det understreker kristendommens betydning i norsk kultur og historie. Det er naturlig at dette vises i fordelingen av sentralt lærestoff i faget, slik det også skal fortsette å gjøre. Da FNs menneskerettighetskomite uttalte seg om KRL-faget, var de særlig opptatt av praktiseringen av fritaksretten. Det er viktig at foreldreretten og minoritetsvernet ivaretas i samsvar med Norges folkerettslige forpliktelser, ved at fritaksreglene er enkle å forholde seg til. En forutsetning er at skole/hjem-samarbeidet fungerer godt, og at informasjonen er tydelig når det gjelder hva faget innebærer, og hvordan opplæringen planlegges. Dette må ikke føre til at faget teoretiseres, men at man beholder engasjerende, pedagogiske arbeidsmåter. Derfor er det viktig med god lærerkompetanse, og at skolelederne har god innsikt i faget, slik at dialogen med hjemmene sikres. Jeg er glad for at statsråden har bekreftet at videreutdanning i KRL vil bli prioritert, i og med at ny læreplan i faget tas i bruk allerede fra høsten 2005.