Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 1999-06-15:
Det er i dag ett år, på en dag nær, siden vi sist debatterte bygging av et nytt operahus. Det året har Kulturdepartementet benyttet godt, og har nå utredet alternativene Folketeaterbygningen, Vestbanen og Bjørvika bedre enn de hadde gjort sist. Jeg må si at jeg er glad for at kulturministeren ikke ønsket å sende bygging av et nytt operahus ut på ørkenvandring. Hun skal ha ros både for arbeidet som er utført, og den viljen hun viser til å få en ny opera ved å anbefale subsidiær stemmegivning på Bjørvika-alternativet. Arbeiderpartiet er glad for at usikkerhetsmomentene ved å bygge et nytt operahus i Bjørvika er undersøkt nøye, og at problemene rundt hva det vil koste å bygge, og hvor lang tid byggingen vil ta, nå synes å være under kontroll. Regjeringen har foreslått hvor operaen i Bjørvika bør ligge, og viser til at de tekniske problemene med bygging i Bjørvika lar seg løse. Et nytt operahus skal være et monumentalbygg, uansett om det ligger på Vestbanen eller i Bjørvika. Den arkitektoniske utformingen bør ha røtter i fortiden, men samtidig vise linjer inn i det neste årtusen. Det vil gi nye arkitektutfordringer, og kunstnere vil få store oppgaver med utsmykking av selve operabygningen. Men det aller viktigste er faktisk det som skal skje innenfor operaens vegger. Jeg tror og håper at operaen vil være fødestedet for nyutvikling av ballett, opera og musikkteater som vil ha nedslagsfelt i hele Norge. Operakunsten er en ung kunstart i Norge, og den trenger bevisst satsing. Som alle andre kunstarter trenger operaen å fornye seg for å overleve. Derfor vil operahuset være med på å skape nye operatradisjoner, et nytt, moderne operaspråk både i selve operahuset og ute i distriktsoperaen. Mitt håp er at et nytt operahus skal være en kilde til inspirasjon for operaens kunstnere og operainteresserte i resten av landet. Enkelte politikere synes å trenge en unnskyldning for å bygge et nytt operahus. De vil i hvert fall ha løst alle andre problemer før de bevilger penger til kulturformål. Kultur i all dens flerfoldighet er til glede, inspirasjon, nytte og hygge for veldig mange mennesker. En nasjon uten et aktivt kulturliv vil oppleve stagnasjon, tilbakegang og lite nytenking. Mange av våre store krigere som har gått ut for å erobre land, har visst at det å ta kulturen fra et folk gjør undertrykkingen mye mer effektiv. Som et lite apropos til det som skjer i Kosovo i dag, har nettopp Milosevic brukt som unnskyldning for å foreta en etnisk rensing i Kosovo at Kosovo faktisk er Serbias kulturelle vugge. Det viser at kultur betyr mye for et folk, både i et historisk perspektiv og et fremtidsperspektiv. Kulturlivet skal være mangfoldig, og i dens midte trenger Norge en nasjonal opera. Noen påstår at å bygge en opera i Bjørvika er dårlig kulturpolitikk. Jeg vil hevde at det vil være enda dårligere kulturpolitikk å ikke ville bygge en opera i det hele tatt. Det å bygge en opera i Bjørvika betyr at man kan bygge uten å måtte skjele til fredningsvedtak eller f.eks. til byggestilen i området. Gjennom det blir det lettere å oppfylle de behovene som Operaen faktisk har. Er det dårlig kulturpolitikk å bygge en opera i nærheten av sjøen, faktisk i ett av de områdene som jeg i hvert fall tror kommer til å bli Oslos mest ettertraktede i framtida? Arbeiderpartiet synes ikke det er dum kulturpolitikk. Mange har sådd tvil om Arbeiderpartiets vilje til å bygge opera. Jeg kan forsikre alle sammen om at Arbeiderpartiet forrige gang vi behandlet denne saken, var det partiet som sammen med SV stemte for at vi skulle bygge en opera. Den gang, som nå, har Arbeiderpartiet et klart ønske om at et nytt operabygg skal gi de beste utfoldelsesmuligheter på scenen for kunstnerne, og at det ikke minst skal gi publikum en opplevelse av opera og ballett på et høyt nivå. Forskjellen mellom Arbeiderpartiets innstilling i dag og for ett år siden er der, jeg kan forsikre om det. Også Arbeiderpartiet strekker seg for å få bygd en ny opera. Arbeiderpartiet har hele tiden ment at det å legge et operahus i Bjørvika kan være starten på en byutvikling. Men at finansieringen av selve operabygget skulle ha i seg byutviklingsmidler, har ikke vært tanken. Arbeiderpartiet har derfor understreket i sine merknader at vi støtter Regjeringen i at bygging av operahus i Bjørvika ikke skal gjøres avhengig av framdriften på den øvrige byutvikling i dette området. Det skulle være ganske klar tale. Samtidig har disse medlemmene også sluttet seg til Regjeringens forutsetning om at en eventuell lokalisering av et nytt operahus i Bjørvika skal kunne gjennomføres som et selvstendig prosjekt. Arbeiderpartiet har også akseptert valg av tomt, 6a og 6b, som er foreslått i proposisjonen. Jeg viser til forslaget vårt, som det skulle være fullt akseptabelt for regjeringspartiene å støtte subsidiært, noe medlemmene fra regjeringspartiene har understreket i sine merknader at de vil gjøre, dersom Vestbane-alternativet faller. La meg få lov til å ta opp et punkt i regjeringspartienes og Høyres merknader som jeg synes er ganske provoserende. Disse medlemmene har ønsket å oppheve fredningsvedtaket for stasjonsmesterbygningen på Vestbanen. Dette er oppsiktsvekkende, særlig fordi begrunnelsen som skal rettferdiggjøre rivingen av stasjonsmesterbygningen, vil være at rivingen skal utløse en økonomisk gevinst. Dette, sammen med at tomtekostnadene på Vestbanen og tomteutgiftene i Bjørvika legges sammen for å vise at bevilgningsvedtaket i forhold til Vestbanen vil bli mye billigere, er etter min oppfatning en måte å bruke statsbudsjettet på som ikke står til troende i den økonomiske virkeligheten. Det skulle også vært interessant å få vite – det skal jeg nok spørre statsråden om etterpå – om det har skjedd noen gang før at fredningsvedtak har blitt opphevet på denne måten. En liten kuriositet er det også at Kristelig Folkeparti, Høyre og Senterpartiet allerede nå har tenkt å detaljstyre vedlikehold, renhold, bedriftshelsetjeneste og kostymeproduksjon i et nytt operahus, som kanskje står ferdig om syv år. Det vitner kanskje om noe fremadskuende profetier, men jeg mener oppriktig at det bør overlates til administrasjonen i Den Norske Opera å få til dette best, billigst og mest mulig effektivt, når den tiden kommer. Men disse små tingene – ikke fredningsvedtaket, det er ikke blant de små tingene i Arbeiderpartiets øyne – kan faktisk ikke ses i et annet lys enn at man ønsker å friste Fremskrittspartiet til å stemme for et operaalternativ som Fremskrittspartiet er sterkt imot. Det å friste et annet parti kan bli ganske dyrt, og jeg synes at sentrumspartiene og Høyre har betalt med sin kulturpolitiske troverdighet ved å oppheve vedtaket om fredning av stasjonsmesterbygningen.