Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Da vil jeg i all ydmykhet bruke mitt innlegg til å peke på noen trekk ved høyresidas store fortelling om helsesektoren, som Bent Høie, godt sekundert av Erna Solberg, var eksponent for i opposisjon, og som er videreført med litt vingling fram til denne dag. Et tilbakevendende tema i helsedebatten er ventetidene, noe som også adresseres i sykehusplanen. Det er tverrpolitisk enighet om målet: at pasienter som venter på behandling, ikke skal vente for lenge, og at man prioriterer de som har, eller kan ha, alvorlige sykdommer eller smerter og store plager. «Noen ganger gjør det veldig vondt å vente», sier helseministeren i sin blogg i dag. Det er jeg helt enig med ham i, og derfor er det viktig at helseministeren tar i bruk hele repertoaret av tiltak han har til sin rådighet for å lykkes. Her kan han med fordel bli mer opptatt av de offentlige sykehusene enn alskens privatiseringspåfunn – som alle kan se ikke lykkes. Han har riktignok dempet privatiseringsargumentasjonen en smule i Nasjonal helse- og sykehusplan, men den som er vant til å lese undertekst, vil se at det siver ut likevel, flere steder i planen. Høyresidas fortelling om ventetidene er en snodig historie. For det første er presisjonsnivået særdeles lavt. Verken helseministeren eller andre talspersoner for regjeringspartiene tar inn over seg det som både Helsedirektoratet og Helsedepartementet sjøl sier: at ventetidsstatistikken helt siden 2002, da helsereformen ble innført, og fram til i dag er beheftet med atskillig usikkerhet og må brukes med stor varsomhet. Men om vi nå går til statistikken – med de forbehold som Høies eget departement ber oss om å ta – viser de lange linjene at ventetidene både for somatikk, rus og psykiatri har gått jevnt ned i en synkende kurve fra 2010 og til i dag – jeg gjentar fra 2010 og til i dag – inkludert de siste målingene som kom for et par dager siden. Året 2010 er kanskje ikke tilfeldig. Det var det året helseforetakene endelig kom i budsjettmessig balanse, etter at den rød-grønne regjeringa hadde oppfinansiert sykehusene år for år og ryddet opp i det økonomiske kaos vi overtok sykehusene i i 2005. Derfor blir det smått pinlig og ganske uredelig når helseministeren gir seg til å spinne historier som skal innbille allmennheten at ventetidene har gått ned utelukkende under den blå-blå regjeringa. Det er altså feil! Så hører jeg at helseministeren og også saksordføreren i dag stadig argumenterer med at antall pasienter som venter på behandling, eller står i en kø, som det heter, har gått ned. Igjen vil jeg vise til at både departement og direktorat understreker at antall personer på vent isolert sett ikke forteller noe som helst om venting eller god drift, men er et øyeblikksbilde. Cirka 30 pst. av de behandlingene som skjer i sykehusene, er planlagt behandling. Det er altså ikke akuttpasienter. Planlagt behandling betyr at man nødvendigvis står på en venteliste. Behandler vi flere i norske sykehus, vil flere vente på planlagt behandling – altså flere står i kø. Det er uinteressant for den enkelte pasient å vite hvor mange andre som står på en liste, når det er den tida man må vente, som er det sentrale. Statistikk er et viktig verktøy for å få kunnskap og oversikt både for oss som helsepolitikere, for sykehusene og helseadministrasjonene. Men jeg håper virkelig helseministeren etter hvert klarer å besinne seg når fristelsen blir for stor til å trekke grafer og tabeller etter hårene for å oppnå politisk gevinst. Vi har mange utfordringer knyttet til å få likeverdig, rask og kvalitativ god behandling i helsesektoren. Ventetidene er én parameter. Men jeg vil også peke på hva pasienter og brukere ofte trekker fram, nemlig at informasjon og kommunikasjon kan bli bedre. Det å være medbestemmende og fullt ut informert om eget behandlingsforløp er gull verdt for enhver pasient. For mange er dette kanskje viktigere enn ventetida. Det som er litt fornøyelig, er at det er de offentlige sykehusene som har sørget for å få ned ventetidene i pasientbehandlinga, og som også står for meget god kvalitet – nettopp de sykehusene som helseminister Bent Høie mener trenger saftig konkurranse fra diverse private tilbydere. Jeg vil anbefale statsråden å lese litt grundig de merknadene som Arbeiderpartiet har lagt inn i innstillinga, med konkrete forslag til hvordan vi ytterligere kan styrke og ta enda bedre i bruk de offentlige sykehusene, vår felles helsetjeneste.