Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Jeg ser at mange har økte forventninger til hva nasjonal helse- og sykehusplan skal inneholde. Jeg vil imidlertid vise til at jeg har svart på spørsmål om det flere ganger, både i spørretimen og i skriftlige spørsmål. I regjeringens politiske plattform står en fast ved at regjeringen vil fremme en nasjonal helse- og sykehusplan for Stortinget for å skape åpenhet og forutsigbarhet i sektoren. Selv om staten har hatt ansvar for sykehusene og resten av spesialisthelsetjenesten i over tolv år, har ikke Stortinget behandlet en egen helse- og sykehusplan. Regjeringen mener at vi har behov for mer politisk styring med hvordan spesialisthelsetjenesten utvikler seg. Stortingets behandling av fødselsmeldingen viser hvordan vi tenker. Der trakk Stortinget opp hovedlinjene for hvordan fødselsomsorgen skulle organiseres og utvikles, deretter utarbeidet Helsedirektoratet kvalitetskrav, og helseregionene endret etterpå tilbudene i tråd med disse føringene. Dette betyr at Stortinget ikke bestemmer hvor det skal være fødetilbud, eller hvilke fødeavdelinger som skal bli fødestuer. Det viktige er at Stortinget vedtar politikken, mens styrene ved sykehusene har ansvaret for hvordan tjenesten skal organiseres og drives innen de ansvarsområdene som de har – og disse rollene må ikke blandes. I nasjonal helse- og sykehusplan vil vi skissere nasjonale prinsipper og rammer for ulike typer sykehus og sykehusstrukturer. Deretter er det helsemyndighetene som skal nedfelle prinsippene i faglige kriterier og kvalitetskrav til virksomheten. Helseforetakene skal fortsatt ha ansvar for å planlegge og gjennomføre nødvendig utviklings- og omstillingsarbeid for å imøtekomme nasjonale prinsipper og de faglige kriteriene. Nasjonal helse- og sykehusplan vil inneholde drøftinger av hvordan vi vil de skal planlegge for framtidens behov, og derigjennom gi Stortinget mulighet til å trekke opp de overordnete prinsippene for spesialisthelsetjenesten. Arbeidet med planen har startet opp, og vi skal ha en åpen planprosess med dialog med alle landets helseregioner, brukere, ledere og ansatte i sektoren – og ikke minst skal pasientene sitte ved bordet når framtidens sykehustjenester utvikles. Så vil jeg kommentere endringene ved Sykehuset Telemark. De har gjennom grundig utredningsarbeid kommet fram til at en samling av somatisk akuttvirksomhet og døgnbehandling på færre steder vil være den beste måten å ivareta det samlede ansvaret for befolkningen i Telemark på. I regjeringsplattformen har vi fastslått at vi vil stoppe nedleggelser av akutt- og fødetilbud som ikke er begrunnet i pasientsikkerhet og kvalitet, før nasjonal helse- og sykehusplan er behandlet. Sykehuset Telemarks beslutning er begrunnet i pasientsikkerhet og kvalitet. Derfor har jeg gått spesielt inn i denne saken, og på den bakgrunn har jeg gjort vedtak om avvikling av akuttfunksjonene i foretaksmøtet. Dette er et vedtak som også inneholder et klart krav om at før akuttilbudet på Rjukan legges ned, skal en fornye og oppdatere planene for de prehospitale tjenestene, eller akuttfunksjoner utenfor sykehus – nettopp for at en skal ha de planene på plass før akuttilbudet nedlegges, slik at befolkningen skal føle seg trygg med tanke på de akuttjenestene som de har krav på. Jeg håper også at denne beslutningen blir starten på et fornyet og forsterket samarbeid mellom Sykehuset Telemark og Tinn kommune om utviklingen av felles helsetjenester mellom kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten for de av områdene som skal være igjen på sykehuset i Rjukan. Det er polikliniske tjenester og dagtilbud, og der vil det også være mulighet for å utvikle et bedre samarbeid med legevakten, øyeblikkelig hjelp-senger osv. Dette kan altså være starten på noe nytt, ikke bare avvikling av noe som har vært. Jeg vil ikke legge opp til at Stortinget skal ta stilling til det faktiske tilbudet ved hvert enkelt sykehus. Det vil være ansvaret til styret og ledelsen innen de rammene som Stortinget trekker opp gjennom nasjonal helse- og sykehusplan. Det er regjeringens ansvar å sikre at helseforetakenes beslutninger er innenfor Stortingets rammer. En del av beslutningene vil også ende opp som store utbyggingsprosjekter som selvfølgelig vil bli lagt fram for Stortinget gjennom statsbudsjettene.