trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-11-07:
Jeg tror mange hadde forstått dette bedre hvis regjeringen hadde vært villig til å gi økte bevilgninger til Den norske kirke for de faktiske medlemmene som kommer inn – da hadde vi kommet utenom dette. Men la meg trekke dette tilbake til trosopplæringsreformen som Den norske kirke har, og som det er en annen statsråd som på et vis har ansvaret for. Den har betydd veldig mye for Den norske kirke. Vi møter veldig mange ganger utfordringer fra det ansvarsområdet som denne statsråden har, fra andre tros- og livssynssamfunn, på grunn av at bevilgningene til dette blir for små. Det er i den sammenheng jeg synes dette beregningsgrunnlaget gir en ekstra belastning for andre tros- og livssynssamfunn, som også har et behov for en opplæring av sine medlemmer i sin lære og sin tro. Min utfordring til statsråden, som har ansvaret for denne gruppen – ikke for trosopplæringen i Den norske kirke, er: Hvordan kan vi klare å la også disse få en bevilgning som er på et nivå som gjør at de får lært opp sine medlemmer i sin tro?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Jeg har gleden av på vegne av representantene Per Willy Amundsen, Kenneth Svendsen, Tord Lien, Bård Hoksrud, Oskar J. Grimstad, Øyvind Korsberg og meg selv å framsette et forslag om endring i § 3 i lov om motorferdsel i utmark, lokal forvaltning av snøscootertraseer.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
Jeg har gleden av på vegne av stortingsrepresentantene Sonja Irene Sjøli, Arve Kambe og meg selv å legge frem et representantforslag om endringer i foreldrepermisjonsordningen.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
Jeg har et spørsmål til barne-, likestillings- og inkluderingsministeren. De aller fleste familier i Norge er godt fungerende, og det er folk som ønsker å leve livet sitt uten innblanding og detaljstyring fra rød-grønne politikere. Foreldrepermisjonen er en ordning som alle nybakte foreldre ser frem til, men de fleste blir veldig overrasket i møte med den. Den er forbundet med mye papirarbeid, mye byråkrati og, ikke minst, et svært komplisert regelverk. I 2010 fikk Nav 550 000 henvendelser om foreldrepermisjonsordningen. I 2010 brukte Nav 600 årsverk på å administrere ordningen. I fjor økte tidsbruken til nesten det dobbelte. Det er behov for en radikal forenkling av foreldrepermisjonsordningen. Det har Nav innsett selv. De har henvendt seg til regjeringen og bedt om en forenkling. De mener at de bør bruke mindre tid på dette, og det bør gjøres mindre kostbart. De rød-grønne har villet detaljstyre foreldrepermisjonsordningen fremfor å gi valgfrihet til foreldrene. Det har gjort ordningen fryktelig komplisert, kostbar og byråkratisk. Ser statsråden at det er behov for nye ideer og bedre løsninger for å forenkle foreldrepermisjonen og administreringen av ordningen, eller mener statsråden at dette er en fornuftig bruk av ressurser?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
Jeg er veldig glad for å høre statsrådens svar, men det som skremmer meg, er at det er veldig lite samsvar mellom det statsråden svarer her i Stortinget, og det regjeringen faktisk gjør. Høyre har lagt frem flere forslag om forenkling. Vi ønsker bl.a. en ordning som de har i Sverige, som også Nav ønsker seg, en nettbankløsning hvor foreldrene kan sitte hjemme og fordele permisjonen. Men regjeringen stemmer mot alle forslag som Høyre fremmer om forenkling. Det som vi synes er vanskelig, er at regjeringen i den praktiske politikken forsvarer byråkratiet, forsvarer systemet, fremfor å gjøre det enklere for folk, og – ikke minst – fremfor å frigjøre ressurser for dem som trenger samfunnets omsorg aller mest. Det som det er interessant å få statsrådens tydelige svar på her, er: Vil regjeringen innen kort tid legge frem klare og forenklede regelverk som kommer alle foreldre til gode?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
Når det gjelder oss barnefamilier, har den rød-grønne regjeringen, med SV i spissen, gitt mer til dem som har mest fra før. Det gjelder f.eks. maksprisen, som kommer middelklassen til gode, mens de som er lavtlønnet, ikke kommer så godt ut av det. Det viser også at det f.eks. er flere Høyre-kommuner enn rød-grønne kommuner som gir lavlønte billigere barnehageplasser. Det gjelder utvidelse av foreldrepermisjonen der høyt utdannede og de i gode jobber nyter godt av en raus ordning, mens mange med dårlig økonomi ikke ser seg i stand til å ta ut hele kvoten, fordi man ikke er i stand til å betjene lånene sine, bl.a. Hvorfor vil ikke statsråden endre på en del av de ordningene som gir mer til dem som har mest fra før, og heller målrette ordninger mer og hjelpe de som er svakest utrustet økonomisk, og de barnefamiliene i Norge som sliter mest?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
«I Aftenposten 18. oktober kommer det frem at Oslo universitetssykehus mangler fagfolk etter kontortid til å ta imot barn som er utsatt for vold og seksuelle overgrep. Hvordan vil statsråden sørge for at barn som utsettes for vold og seksuelle overgrep i Norge, sikres nødvendig hjelp når behovet er der, møter kompetent fagpersonale og får gjennomført de nødvendige rettsmedisinske undersøkelser i alle landets helseregioner?»
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
Jeg takker for svaret. Jeg er dessverre ikke helt overbevist om at vi er i stand til å gi barna det tilbudet de har krav på, og jeg er bekymret for at rettssikkerheten til små barn dessverre ikke er ivaretatt som den skal. Det gjelder innenfor helsevesenet, men ikke minst også innenfor politi og justisvesenet, ved at ikke alle barn heller kommer til barnehusene, bl.a. Nylig ble det lagt frem en evalueringsrapport fra Nordlandsforskning, som kom frem til alvorlige funn. Det var en evaluering av overgrepsmottakene, som bl.a. viser at i voldtektssaker forsvinner bevisene fordi kvaliteten på overgrepsmottakene er for dårlig. Den rettsmedisinske kommisjon påpeker at 20–25 pst. av de erklæringene som skrives, er så dårlige at det er vanskelig å bruke dem videre i det rettsmedisinske arbeidet. Hvordan vil helseministeren sørge for at funnene i evalueringsrapporten nå blir fulgt opp, og at tiltak blir iverksatt for at overgrepsmottakene skal bli bedre?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-10-24:
Når det gjelder evalueringsrapporten fra Nordlandsforskning om overgrepsmottakene, kunne NRK i går fortelle at de fleste mottakene ikke i tilstrekkelig grad klarer å bistå personer som har vært utsatt for vold. NRK kunne også fortelle at erklæringene rett og slett er så dårlige at de ikke kan brukes i det videre arbeidet. Det er ganske alvorlig, og det truer rettssikkerheten til voldsutsatte mennesker. Jeg vil at helseministeren konkret forteller hvordan regjeringen har tenkt å ta tak i funnene i evalueringsrapporten. Hva er tidshorisonten? Hva vil man gjøre for å sikre at ofre for vold og overgrep i Norge får den hjelpen de har krav på?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Statsbudsjettet ble framlagt for noen uker siden. Der er det en økning i vei- og jernbanebevilgninger. Det er bra, selv om Fremskrittspartiet er skuffet over at mye av satsingen skyldes økte bompenger. Vi er skuffet over at man fortsatt bedriver klattefinansiering. Når man bevilger 50 mill. kr til Bergensbanen, et prosjekt som vil koste 3–4 mrd. kr, er det åpenbart at det viktigste ikke er å ha en god framdrift, men å ha noe å skryte av. Det viktigste mangler i budsjettet. Det er en ny måte å finansiere vei- og jernbane på som sørger for at man får bedre framdrift, kan prosjektere det bedre og rimeligere – få arbeidskraft fra utlandet til å supplere den norske arbeidskraften og rett og slett få gjennomført prosjektene raskere, billigere og bedre. Det har finansministeren i en kronikk for fem år siden tatt til orde for. Men som finansminister gjør han ingenting med det. Nå burde han få litt drahjelp fra BI-professor Torger Reve, som i Stavanger Aftenblad for akkurat en uke siden sa at han mente at vi bør bygge ny E39 med oljepenger, fordi det ville være en mer lønnsom investering enn å investere oljepengene i utlandet. Det ville skape vekst i næringslivet, det ville skape flere jobber og det ville utvide bo- og arbeidsmarkedene. Tilsvarende har vi sett i analyser som gjelder intercitytriangelet i Oslo, som vil gi de samme positive effektene. Likevel velger regjeringen heller å finansiere alt over statsbudsjettet, mens vi sparer vårt overskudd i oljefondet billig i utlandet. Så låner vi pengene dyrt hjem igjen for å bygge bomprosjekter som bilistene må betale. Men rentene er altså høyere når vi låner pengene hjem, enn det vi får når vi låner pengene ut. Det er ikke ansvarlig økonomisk politikk. I det siste har vi sett at regjeringen får statlige selskap til å ansette flere arbeiderpartifolk i ledende stillinger eller i styreverv. Det ville vært mer fornuftig om man brukte pengene til å sørge for at man opprettet et infrastrukturselskap for å bygge vei og jernbane. Vil finansministeren sørge for at det arbeidet blir igangsatt?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Det er bra statsråden anerkjenner at Fremskrittspartiet har større ambisjoner på vei- og jernbane enn det regjeringen har. Det er jeg glad for at statsråden har merket seg. Så hevder ikke jeg at det finnes gratis penger. Men det jeg påstår, er at det er billigere å bruke de pengene man har, framfor å låne penger fra utlandet. Det er litt rart når finansministeren i dag sier 2,4 pst. gjennomsnittlig rente på bompengeprosjekt, mens statssekretæren hans i Aftenbladet skrev at det var nærmere 3 pst. Så jeg tror han skal rydde litt opp i tallene. Men det viktige her er at uansett om man stoler på finansministeren eller statssekretæren hans, er innlånsrenten høyere enn det vi får i inntekt når vi låner penger til Tyskland, som velger å bruke pengene til bygging av veier. Det er da Torger Reve, som er BI-professor, sier at det er ingen mening i at vi skal låne ut billig og låne hjem igjen dyrt når man har kapital til å kunne bygge veier som gjør at økonomien fungerer bedre. Man fjerner altså presset i norsk økonomi. Igjen går spørsmålet mitt på: Vil statsråden ha et infrastrukturselskap som hjelper til å bygge bedre veier og jernbane?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Finansministeren sa det var viktig å prioritere vei innenfor de årlige budsjettene. Den billigste måten å bygge vei på var å bevilge pengene. Men så fikk vi også avslørt at finansministeren ikke klarer å forklare forskjellen på OPS-prosjekter som bompengefinansieres, og statlige veier som bompengefinansieres. Den eneste forskjellen er om en har en vedlikeholdskontrakt eller ikke, men finansieringen er akkurat den samme. En låner penger, primært i utlandet, for å bygge en vei i Norge, altså det stikk motsatte av det finansministeren sa var fornuftig økonomisk politikk. Det er billigst å bevilge egne penger. Ja, regjeringen bevilger mer penger nå enn for syv år siden, men så har en også fryktelig mye mer penger enn for syv år siden. Det har alle partiene som lager sine budsjetter på Stortinget. Derfor er det også relevant å sammenligne år for år, ikke med ti år tilbake. Da er mitt spørsmål igjen, for det handler om system: Vil samferdselsministeren gjøre det finansministeren mente for fem år siden, og bidra til at det opprettes et statlig investeringselskap for vei og jernbane som sørger for at en får bygd ting i et lengre perspektiv, raskere og billigere?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
«Regjeringen har oppfordret folk til å kjøpe dieselbiler, men når mange har kjøpt det, møtes man med mulig kjøreforbud om vinteren pga. lokal forurensning. Syntetisk diesel, laget av naturgass, kan kutte nivået på lokal forurensning. Naturgass, brukt som drivstoff, betaler ikke veiavgift, men når den tilpasses dieselmotorer velger man å avgiftsbelegge dette. Vil regjeringen revurdere sin avgiftspolitikk, slik at man stimulerer til bruk av mer miljøvennlig diesel fremfor å ha kjøreforbud som fremste virkemiddel til vinteren?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Problemet med regjeringens argumenter er at en tilpasser dem til den enkelte sak, og til hvordan en skal prøve å komme seg ut av det helskinnet selv, framfor å ha noen overordnete prinsipp liggende til grunn, som både forbrukere og næringsliv kan forholde seg til. Denne regjeringen kutter unektelig i avgiftene på dieselbiler, og forgjengeren til dagens finansminister ga uttrykk for at flere ville kjøpe dieselbil, så regjeringen visste veldig godt hva den gjorde. Problemstillingen med mulig kjøreforbud nå er en konsekvens av den politikken regjeringen førte, og egentlig fortsatt fører, men det er blitt flere dieselbiler på veiene. Når regjeringen i tillegg utvider hjemmelen for å kunne ha kjøreforbud, så er det teknisk sett riktig at det ikke er regjeringen som innfører det, men den legger alle virkemidler på plass for at det er det som skal brukes lokalt. Fremskrittspartiet synes det er mer fornuftig heller å redusere avgiften på de miljøvennlige alternativene sånn at folk fortsatt kan komme seg til og fra jobb, til og fra barnehage, til og fra skole med bilen sin framfor å måtte parkere den og begynne å sykle om vinteren. Derfor spør jeg en gang til: Vil en ikke heller prøve å bruke avgiftspolitikken positivt framfor forbrukspolitikken negativt?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Det er CO2-komponenten, altså ønsket om å kutte CO2-utslippet, som har vært grunnleggende for hele den avgiftspolitikken regjeringen har ført til nå. Men det har skapt problemer på andre områder som faktisk har en lokal miljøforurensningseffekt som gjør at en ender opp med å måtte bruke kjøreforbud som virkemiddel. Så CO2-politikken til regjeringen skaper altså astma- og allergiproblemer lokalt, og det burde vært like viktig. Men hvordan skal en håndtere dette rent praktisk? Ja, det er veldig bra at nye dieselbiler som skal selges i framtiden, har lavere utslipp enn dagens dieselbiler, men det er fortsatt sånn at dagens dieselbiler i snitt vil være på veien i ytterligere ti år. Da kan vi ikke drive på med kjøreforbudspolitikk i ti år, synes Fremskrittspartiet. Da vil vi heller sørge for at de som bruker dieselbiler, kan få et drivstoff som gjør at problemet elimineres, ikke at de må slutte å bruke bilen som de har kjøpt på oppfordring fra regjeringen. Så for tredje gang: Vil regjeringen bruke avgiftspolitikken på diesel – og sørge for at syntetisk diesel blir et attraktivt alternativ – i stedet for kjøreforbud?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Det er mye å ta tak i innlegget fra Ketil Solvik-Olsen. Innledningsvis tror jeg man bare må innrømme at det nok vil være vanskelig å tilfredsstille Fremskrittspartiet akkurat på dette området, når det gjelder utbygging av vei og jernbane. Det som er noe av utgangspunktet, og som representanten Solvik-Olsen har prøvd på lenge, er å lage seg et slags bilde av at det finnes noen gratis penger til å bygge vei- og jernbane i dette landet. Det finnes faktisk bare ett slags penger. De kan bevilges over statsbudsjettet, eller de kan bevilges gjennom bompengeselskaper, som er de to hovedmåtene vi i dag finansierer vei på. Denne regjeringen har overoppfylt det løftet vi ga i forbindelse med samferdselsinvesteringer, gjennom det statsbudsjettet som ble lagt fram 8. oktober. Vi leverer det vi lover, og vi gjør det vi lover. Når det gjelder forholdet til Tyskland, som lenge har vært et sentralt område for representanten Solvik-Olsen, låner ikke vi penger til tyske veier. Derimot bidrar den norske staten til å finansiere den tyske staten gjennom kjøp av tyske statsobligasjoner, som Tyskland for så vidt kan bruke på hva som helst. De kan bruke det til veier, men de kan også bruke det til andre viktige formål i det tyske statsbudsjettet. For å ta et eksempel: Når det gjelder utlånsrenter i bompengeselskaper, er det riktig at man i forbindelse med prosjekter som skal finansieres, skal regne på en rente på 6,5 pst. Men det er ikke den renten som bompengeselskapene betaler. For eksempel er det slik at bompengeselskap som finansierer seg inn i Kommunalbanken, i snitt betaler en rente på om lag 2,4 pst. Det er en del myter som representanten Solvik-Olsen her prøver å spre, som rett og slett ikke er riktige.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Egentlig handler denne diskusjonen om det som Fremskrittspartiet er helt alene om i denne salen. Det er å bruke mer oljepenger, rett og slett. Det er det denne diskusjonen handler om. Jeg tror vi bare kan få det opp på bordet. Så det er jo ikke meg representanten Solvik-Olsen først og fremst skal prøve å overbevise. Det er representanten Jan Tore Sanner, det er dem som Fremskrittspartiet har ambisjon om å gå i regjering med, som de må overbevise, for Fremskrittspartiet er helt alene om i Stortinget å ønske å bruke mer oljepenger. Det er ikke nødvendig for den norske staten å låne til samferdselsinvesteringer i vei. Vi bruker penger over statsbudsjettet. Det er den beste måten å finansiere på, og det er den billigste. Det er enkelte selskaper i offentlig sektor som bidrar til samferdselsinvesteringer. Avinor er ett eksempel, NSB et annet, der en kjøper materiell over driften. Jeg ser ikke noe behov for å opprette et eget selskap for å finansiere(presidenten klubber) veiutbygging på statens hånd utover de selskaper vi allerede(presidenten klubber) har, som heter Statens vegvesen og Mesta. (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Jeg tror på det jeg selv driver med, det er helt riktig.(Munterhet i salen) Det er godt å høre at representanten Tybring-Gjedde mener at det skal være slik. Det er bra. (Munterhet i salen) For å vende tilbake til det svaret jeg ga på det forrige spørsmålet: Dette dreier seg om ønsket om å bruke mer oljepenger – for å bruke det uttrykket – i norsk økonomi og å bryte handlingsregelen. Det er heldigvis et stort flertall mot i Stortinget. Det er bra. Så er det en interessant betraktning her, som for så vidt er et lite sidespor. Jeg vil nevne det allikevel. Det er at det er bred enighet om hvordan Statens pensjonsfond utland skal investere i utlandet, enighet om fordelingen mellom aksjer, obligasjoner og eiendom. Da en i 2008 foreslo å øke aksjeandelen, stemte Fremskrittspartiet imot. De ønsket seg flere investeringer i statsobligasjoner, med andre ord flere kjøp av tyske statsobligasjoner – interessant.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Det er en vesensforskjell som det er viktig å ha med seg. Det er at når en inngår en kontrakt om et såkalt Offentlig Privat Samarbeid, inngår en ikke bare en kontrakt om bygging av veien, en inngår også en langsiktig kontrakt om vedlikehold. En er altså prisgitt én leverandør. Det var jo en slik erfaring som gjorde at Jan Tore Sanners partifeller i England syntes det var en usedvanlig dårlig idé å fortsette med det som en hadde holdt på med i England lenge. Vi henter litt internasjonal erfaring på dette området som jeg tror det er bra å ha med seg inn i den norske diskusjonen. Så er jeg helt enig med representanten Sanner i at det er viktig å se på hvordan vi organiserer store samferdselsprosjekter, hvordan vi driver planleggingsvirksomhet i dette samfunnet. Dette er områder som regjeringen har sagt at den vil se på inn mot den nye rulleringen av transportplanen. Samferdselsministeren kan sikker utdype dette spørsmålet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Når det gjelder forholdet til avbetaling og OPS, som for så vidt også ligger under det spørsmålet representanten Hareide stiller, viser jeg til det forrige svaret. Hvis en ser på den statlige finansieringen av veiprosjekter, er det ingen tvil om at den billigste måten å finansiere veiprosjekter på er gjennom ordinære bevilgninger over statsbudsjettet. Her har denne regjeringen levert. Vi hadde store ambisjoner. Vi har levert når det gjelder ambisjon, pluss bitte lite grann til. Så er det slik at det er et vanlig og godt innslag i norsk veibygging at i de tilfeller der det er et lokalt ønske om bompengeselskap, legger regjeringen fram en proposisjon for Stortinget, slik at Stortinget får bestemme om det er en måte å gå videre på. Hvis Stortinget sier ja til dette, oppretter en et lokalt bompengeselskap som finansierer veiutbygging. En slik kombinasjon synes jeg er en god miks. Så kan vi alltid diskutere fordelingen mellom statlige bevilgninger og bompengefinansierte prosjekter. Det er en litt annen diskusjon.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Det er ikke riktig at regjeringen har oppfordret folk til å kjøpe dieselbiler. Det regjeringen gjorde i 2007 – og som fikk støtte fra alle partier i Stortinget – var å innføre en CO2-komponent i engangsavgiften. Det førte til at en del dieselbiler fikk en betydelig avgiftslettelse, men det er en annen sak. Det som har skjedd siden 2007, er at denne omleggingen av avgiftene har bidratt til en sterk reduksjon av CO2-utslipp fra nye biler, og senest i budsjettforslaget for 2013 viderefører vi den politikken. Med innføringen av en NOx-komponent fra og med i år tas det også hensyn til lokale utslipp i engangsavgiften. Vi ser nå at det kommer på markedet stadig flere biler som har både lave CO2-utslipp og lave NOx-utslipp. Disse biltypene selger bedre i Norge enn i de fleste andre land, og det er viktig at regjeringens avgiftspolitikk stimulerer til fortsatt slik utvikling. Så er det slik at den såkalte veibruksavgiften på drivstoff skal dekke de samlede ytre kostnader som kjøring påfører samfunnet, i form av ulykker, kø, forurensning, veislitasje, osv. Lokal forurensning utgjør bare en liten del av disse kostnadene, og hensynet til lokale utslipp kan derfor ikke rettferdiggjøre et generelt fritak fra veibruksavgiften. I statsbudsjettet for 2012 varslet regjeringen en omlegging til en mer generell veibruksavgift, og innen 2020 skal alle drivstoff ilegges veibruksavgift etter energiinnhold. De unntakene som er i dag, skal innen den tid være avviklet. Et fritak for syntetisk diesel vil således være et skritt i motsatt retning. Det er riktig at syntetisk diesel gir noe lavere lokale utslipp enn ordinær diesel, men det er stor usikkerhet om hvor stor den reduksjonen faktisk er. For å redusere lokal forurensning bør de lokale myndigheter selv ha mulighet til å innføre tiltak som er tilpasset situasjonen i sin kommune. Regjeringen har åpnet for at kommuner gis mulighet til å innføre køprising i storbyområder med utfordringer knyttet til kø og lokal forurensning. Regjeringen har ikke fremmet forslag om å innføre et kjøreforbud for dieselbiler ved stor lokal forurensning, slik som det òg blir antydet i spørsmålet. Derimot har kommunene en hjemmel for å innføre dette i akuttsituasjoner og i perioder med stor lokal forurensning. Jeg mener at regjeringens politikk med å legge om bilavgiftene i en mer miljøvennlig retning, har vært riktig. Den har bidratt til at vi nå har et regelverk som stimulerer til kjøp av klima- og miljøvennlige biler.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Det siste er nettopp det regjeringen gjør, og det er i grunnen det som er hele poenget, og som var poenget med omleggingen, dvs. med å innføre en CO2-komponent i engangsavgiften i 2007. Hovedpoenget var først og fremst å få en avgiftspolitikk som stimulerte til at folk kjøpte mer miljøvennlige biler. Dette har jo vært en særdeles vellykket politikk hvis en ser på de samlede utslipp fra nye biler i 2007, og det som nå er tilfellet. Så den type politikk vil vi fortsette. Vi vil fortsette å bruke avgiftssystemet i stort, slik at vi kan fremme en mer miljøvennlig bilpark. Vi varslet også i statsbudsjettet for inneværende år at det er viktig at vi har en forutsigbar avgiftspolitikk, og derfor har vi også satt dette spesielle målet knyttet opp mot 2020, som jeg var inne på i mitt hovedsvar.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Det er viktig i denne sammenheng, som i flere andre sammenhenger, å tenke både i stort og i smått. I det store er det viktig at en har en avgiftspolitikk som sørger for å få ned CO2-utslippet fra bilparken. Det skjer gjennom den avgiftspolitikken som regjeringen har lagt seg på. Så må en også ha et blikk på det lokale. NOx-komponenten, som nå er innført i engangssystemet, tar også tak i den lokale utfordringen. I tillegg er det viktig at kommunene får en mulighet til selv å kunne bestemme på dager der det er ekstrem forurensning, slik at de kan treffe spesielle tiltak. Jeg tror f.eks. at et tiltak med køprising vil virke positivt på miljøet. Så har vi sett at det er viktige kommuner som – og nå ser jeg på statsråd Giske, for det gjelder hans hjemkommune – har satset sterkt på kollektivtrafikken, så en må evne å se flere tiltak i sammenheng. For øvrig er det slik at den syntetiske dieselen, som representanten Solvik-Olsen prater om, faktisk er et produkt som er basert på hydrokarboner.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Det er underlig å høre finansministeren. Jeg tror faktisk ikke han tror på det han selv sier. Jeg tror også de som sitter på pressebenken, nå hører at det ikke er noen troverdighet i det finansministeren sier. Bompenger er en beskatning. Planlagte veiprosjekter innebærer 120 mrd. kr mer i bompenger. Det er en skatt som rammer alle som kjører bil, og det er en skatt som rammer næringslivet. Dette øker prisen på varer som fraktes på vei, og det reduserer norsk konkurranseevne. Samtidig vokser den norske pengebingen. Denne pengebingen er bl.a. basert på obligasjoner som i snitt gir 1,8 pst. avkastning. Samtidig låner vi penger til vei til 3 pst., i snitt – eller 2,4 pst., hvis det er det statsråden sier. Det er like idiotisk allikevel. Med andre ord: Vi kjøper dyrt og selger billig. Det er AS Norge vi snakker om. Man kan ikke skille ut ulike deler av dette. Det er AS Norge, og det er et underskuddsforetak, som statsråden har. Ville statsråden ha forvaltet sine egne penger på samme måte?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Ja, det er vi for.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-10-24:
Det er få områder i det norske samfunn som er så overmoden for reformer som samferdselspolitikken. Det har vært bygget stykkevis og delt, og det går for langsomt. Én viktig grunn til at det går for langsomt, er at den rød-grønne regjeringen har motsatt seg enhver form for nytenkning innenfor samferdselsområdet i de syv årene den har sittet. Det har fra statsministerens side og nå også fra finansministerens side vært forsøkt raljert med Offentlig Privat Samarbeid, som dokumenterbart gir oss veiene raskere. Det ble sagt av finansministeren nå at i Norge trenger vi ikke å låne penger for å bygge vei. Men gjennom bompengeselskapene låner man penger for å bygge vei. Når det gjelder OPS, sier statsministeren at det er å bygge vei på avbetaling. Kan finansministeren forklare meg hva som er forskjellen på det å låne penger gjennom ordinære bompengeselskaper og det å låne penger til bygging gjennom OPS-prosjekter?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Finansministeren seier at den beste finansieringa – og den billigaste – er den over statsbudsjettet. Statsministeren seier veldig tydeleg at det å kjøpe vegar på avbetaling er tull og gale. Da er det eit stort paradoks at det i statsbudsjettet for 2013 er bompengar som er den største finansieringa. Vegar kjøpte på avbetaling er for første gong den største investeringa i vegar, større enn dei statlege bidraga. Derfor gjeld mitt spørsmål kvifor regjeringa på ein måte går imot den politikken dei sjølve er for, viss dei meiner at finansiering over statsbudsjettet er den beste og den billigaste. I statsbudsjettet for 2013 er altså for første gong investeringar i veg på avbetaling større enn dei statlege investeringane. Kan finansministeren forklare meg kvifor dei går imot sin eigen politikk?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Det er veldig bra at samferdselsministeren har sett seg inn i alternativ finansiering. Eg hadde òg håpa på at finansministeren og statsministeren ville gjere det same. Statsministeren sa altså at «hvis Norge begynner å lånefinansiere veiprosjekter, har vi innrettet oss veldig dumt». Han sa òg: «Vi behøver ikke å kjøpe veier på avbetaling, vi kan bevilge dem kontant». Da er mitt spørsmål: Er det slik for regjeringa at det å lånefinansiere er heilt ok når det gjeld bompengeprosjekt, mens det ikkje er ok og riktig når det gjeld OPS-prosjekt? I realiteten har bompengeprosjekt og OPS veldig mykje av den same finansieringa. Når ein ser på utviklinga i dag og statsministeren seier at me innrettar oss veldig dumt når me lånefinansierer, er det vel nettopp det regjeringa gjer gjennom bompengeprosjekta?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Eg òg må få gratulere ministeren. Mi oppleving er at ho er godt i gang og har vore det over lang tid, derfor gløymde eg det i begynninga. Eg har lyst til å ta opp eit dilemma, for vi er einige om at me ønskjer at fleire skal ta toget, bl.a. inn til dei store byane. Me ønskjer at fleire skal reise kollektivt, men me har no bygt opp ei finansiering, det er eit breitt forlik om det i Stortinget, som gjer at viss vi lukkast med den politikken, så forsvinn finansieringa bort rundt kollektivtilbodet, og Aftenposten har heilt rett når dei skriv at viss me lukkast med den politikken me ønskjer, så vil kollektivtilbodet bryte saman. Mitt spørsmål til ministeren er: Vil ho sjå på dette når me kjem til Nasjonal transportplan – fordi dette er ei langsiktig utfordring som har bygt seg opp og blitt verre og verre, og me er nøydde til å gjere noko med dette når me får Nasjonal transportplan til Stortinget.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
La meg starte med å takke for spørsmålet. Dette er jo et tema som vi har debattert ganske mye, og jeg syns at Høyre på dette området, som handler om forenkling, har spilt en konstruktiv rolle. Det er, slik som regjeringa ser det, åpenbart behov for forenklinger i dette regelverket. Det er for komplisert, og det er veldig mange fedre – særlig fedre – som ofte er i kontakt med Nav for å prøve å finne ut av hva som er regelverket. Regelverket er til dels komplisert, og så skal man i tillegg lære opp mange ansatte, og ofte nye ansatte, og man sliter også med et IKT-system som ikke er så moderne som det burde være. Alle de delene har vi tenkt å gjøre noe med. Nav er i ferd med å fornye sitt IKT-system. Man vil i første omgang ta tak i uføretrygden, dernest er det sykepenger og foreldrepenger som skal få et bedre system og et moderne IKT-system. I tillegg til det kan vi gjøre en del med regelverket for at det skal bli enklere å forstå for flere enn dem som måtte ha hovedfag eller mastergad i akkurat dette temaet. Det er også et mål for oss. Vi ønsker jo at flest mulig foreldre skal få tatt ut permisjonen sin, for det er viktig at de skal få tid sammen med barna sine – også at fedre skal få tid sammen med barna sine, derfor er fedrekvoten viktig. Vi vil komme tilbake til Stortinget med forslag til forenklinger om ikke så veldig lenge.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Min ambisjon er at vi skal komme raskt til Stortinget med et forslag om forenklinger. At representanten Hofstad Helleland blir 100 pst. fornøyd, kan jeg ikke garantere. Det handler bl.a. om at vi ikke ser på forslaget om at vi skal legge oss på en svensk løsning. Grunnen til det handler om aktivitetsplikten, det handler om arbeidslinja. Det er for så vidt mye å si om det, og det har både sine fordeler og sine ulemper dette forslaget om å gjøre det akkurat likt som Sverige. En fordel er selvfølgelig at man kan legge opp til en selvbetjeningsløsning. Det kan man også klare uten å gå så langt som den svenske modellen. Men ulempen er knyttet til aktivitetsplikten, det å sikre at kvinner kommer tilbake i arbeid. Og arbeidslinja pleide å være noe som også Høyre var opptatt av.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Jeg har hele veien vært veldig tydelig på at vi jobber med forenklinger og kommer tilbake med forslag til forenklinger. Jeg har også selv hatt møte med Arbeids- og velferdsdirektoratet, som jeg tidligere har informert representanten Kambe om, som prisverdig nok fra Stortingets talerstol har vært opptatt av disse fedrenes rettigheter. Der har vi bl.a. lagt opp til løsninger som vi har fått positive tilbakemeldinger på fra de fedrene det angår. Så mener jeg at vi må klare å få til en løsning som gjør at det blir enkelt å forstå for folk, samtidig som vi må ta med oss hvilken effekt de ulike forslagene har når det gjelder arbeidslinja, og at det er viktig at mødre også kommer tilbake i arbeid. Den diskusjonen må vi også ta. Jeg regner med at den diskusjonen kommer til å bli hetere framover på bakgrunn av bl.a. Skjeie-utvalget, som har hatt sine vurderinger av dette.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Dette handler jo ikke om problemer hos folket, dette handler om problemer i IKT-systemene. Jeg må også skynde meg å si at det hadde vært verre hvis denne regjeringa ikke var interessert i å forbedre det som var problematisk. Men vi skal jo tydeligvis også få kritikk for å svare at vi tar tak i de tingene som vi trenger å ta tak i. Vi kommer til å komme tilbake til Stortinget med forslag til forenklinger. Vi har også gjennomført forenklinger, f.eks. har vi fjernet regelen om at mor måtte jobbe 50 pst. for at far skulle få rett til fedrekvote. Vi har også gjort mange andre grep som har gjort at flere har fått rettigheter. Vi står fast på at fedre skal få muligheten til å være hjemme med sine barn, også der man har arbeidsgivere som vil være mot det, eller mødre som helst ser på denne permisjonen som sin. Det handler om en frihetsdebatt, det handler om å ta inn over seg at når det gjelder frihet, og valgfrihet, må man også ta hensyn til strukturer og forventninger som kan være uformelle.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Jeg er også veldig bekymra for en del av disse spørsmålene fordi vi ser at uklarheter som til dels har med systemene å gjøre, og også at man har fått feil informasjon fra Nav, det vet vi, har bidratt til at noen ikke har fått rettighetene sine oppfylt. Sånn skal vi ikke ha det. Derfor skal vi komme tilbake med et enklere system, i tillegg til at vi jobber med selve IKT-systemet. Det tar noe lengre tid – det vet vi. Det er prosesser som må gås. Når det er på plass, vil det være enklere for folk å forholde seg til det. Da kan man også ha flere nettbaserte løsninger – det er vår ambisjon. Så har vi vært i dialog med Arbeids- og velferdsdirektoratet om noen av de gamle sakene. Det er ikke alle som kan få sin løsning – noen av dem har ikke de rettighetene lenger, og det er et problem. Men Arbeids- og velferdsdirektoratet er de som har ansvaret for den siden av saken, og vi kan eventuelt svare på mer detaljerte spørsmål skriftlig i etterkant hvis det er ønske om det.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
La meg igjen starte med å takke for spørsmålet. Så vil jeg si at jeg ønsker å advare mot at man setter disse to tingene opp mot hverandre. Vi må gjerne ta en diskusjon om engangsstønaden – den diskusjonen ønsker jeg velkommen. Jeg syns det er veldig spennende med de signalene som er kommet fra Skjeie-utvalget, som ser for seg en alternativ vri på engangsstønaden. Jeg regner med at det kommer til å føre til heftig debatt ut fra en arbeidslinjetankegang, ut fra mye – integrering også, for den saks skyld. Den diskusjonen håper jeg at vi kan få tatt. Men jeg syns ikke at vi skal sette det opp mot de grepene vi gjør for å forbedre permisjonsordninga som sådan og ikke minst for å oppfylle løftene våre fra Soria Moria. Jeg ser for meg debatten hvis vi ikke hadde oppfylt de løftene som lå i Soria Moria-erklæringa, og som er tydeligere på dette med foreldrepermisjon og pappaperm enn på engangsstønaden. Når det gjelder engangsstønaden, har vi sagt at vi skal vurdere å øke den. Vi har prisomregnet den én gang. Det er det samme som Bondevik II-regjeringa valgte å gjøre i løpet av de fire årene den satt – de prisomregnet den én gang. Så det var ikke sånn at engangsstønaden var noen fanesak i forrige periode. La oss heller ta diskusjonen om engangsstønadens plass framover, ikke minst knyttet til Skjeie-utvalgets innstilling.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Som jeg sa: Jeg hilser denne diskusjonen om engangsstønaden velkommen. Jeg syns det er særlig spennende med de tankene som kommer fram i Skjeie-utvalgets innstilling som jeg nettopp har mottatt, og som vi nå sender på høring, men som vi ikke har tatt opp til behandling i regjeringa foreløpig. De fikk som mandat å se på kjønn også i et klasseperspektiv og et livsløpsperspektiv. Sånn sett er det veldig interessant: Hvem er det som ikke har rettighetene som knytter seg til foreldrepermisjon, hvor kommer de fra, hvilke land, og hvilken alder har de? Vi har også i mitt budsjett lagt til rette for mer oppsøkende virksomhet rettet særlig mot innvandrerkvinner som har vært lenge hjemme på kontantstøtten som Kristelig Folkeparti så prisverdig innførte. Vi ser at det fungerer godt for å få folk over i jobb. Men da trenger man også oppsøkende virksomhet – jeg var ironisk i stad, i tilfelle noen ikke fikk det med seg – til referatet. Så den diskusjonen ser jeg fram til å få.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Vi har gjort nøyaktig det som den regjeringa som representanten Eriksen støttet opp om, sist gjorde – nemlig å prisomregne engangsstønaden én gang. Det var det samme som Bondevik II-regjeringa gjorde. Vi har da gjort det vi sa i Soria Moria-erklæringa – nemlig å vurdere å heve engangsstønaden. Vi gjorde det altså konkret – vi hevet den gjennom å prisomregne. Likevel er det et faktum at gapet er stort. Den diskusjonen har vi bedt om sjøl ved å gi et mandat til Skjeie-utvalget om å se på kjønn også i et klasse- og livsløpsperspektiv. Den gir noen veldig interessante svar og noen anbefalinger til oss, som også knytter seg til den diskusjonen som representanten her reiser om studenter. Så handler det om mange innvandrerkvinner som ikke har rettigheter, det handler om mange unge og også om å ta diskusjonen om hvordan vi kan legge til rette for at de skal komme seg i jobb etterpå. Den er også viktig.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Hvis man virkelig skulle få utbytte av et slikt grep, ville man måtte bruke flere milliarder kroner for å ta igjen for det etterslepet som har vært, med mindre man ønsker å innrette barnetrygden mer målrettet, f.eks. mot de familiene som har mange barn, som jo er de som spesielt kommer inn under definisjonen av langvarig lav inntekt. Det er innvandrerfamilier. Det ville være interessant å høre Fremskrittspartiets vurdering av det. Vi har isteden prioritert å velge å bruke de mange milliardene på barnehager og på å øke foreldrefradraget knyttet til skatt, bl.a., for pass og stell av barn. Det er fordi vi vet at det aller viktigste grepet vi kan gjøre for å forebygge barnefattigdom, er å sørge for at flere får en god start i livet, at man kan finne fram til de barna som virkelig sliter – det har vi gjort også ved å styrke barnevernet – og at flere barn går i barnehage. Det gir en unik mulighet til tidlig innsats. Det gjør at flere også gjør det bedre i skolen. Barnehagene er nøkkelen. Vi bruker også penger på barnevern og på oppsøkende arbeid overfor innvandrerkvinner, så de kan komme i arbeid.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Når Høyre kritiserer oss for at vi gir mer til dem som har mest fra før, skal man lytte nøye. Jeg må si at når de grepene som vi har tatt knyttet til barnehager, til barnevernet, til oppsøkende virksomhet for at innvandrerkvinner skal få muligheten til å arbeide, som jo er det viktigste vi kan gjøre for å bekjempe barnefattigdom, blir desimert på denne måten, syns jeg det er urettferdig mot de menneskene som har fått den hjelpa som har kommet som følge av de budsjettprioriteringene som vi har gjort – 60 000 flere barnehageplasser med denne regjeringa, lovfestet rett til barnehageplass. Over 90 pst. av 1–5-åringene går nå i barnehage. Det er det viktigste grepet vi kan gjøre for å forebygge fattigdom seinere i livet. En halv milliard, omtrent, er nå øremerket til barnevernet neste år – det er kjempeviktig. Vi gjør nå ordninga som vi kaller Jobbsjansen, som prosjekt nå i år, permanent, og neste år vil vi få en styrking med 30 mill. kr nettopp rettet mot innvandrerkvinner. Det har stor betydning for barnefattigdom.
Arve Kambe (Høyre), 2012-10-24:
Dette er en sak som Høyre er veldig engasjert i. Det burde vært så enkelt som at når man får gleden av å bli foreldre, får man et brev fra Nav som sier at du har blitt forelder, du har fått en rettighet, vi vil gjerne vite når i løpet av tre år du skal ta ut den rettigheten – punktum. I dag får Nav 550 000 henvendelser og ansetter 600 folk som forvalter nesten en halv milliard kroner bare i byråkrati på å fordele noe folk har en selvsagt rettighet til å få – da må man blande seg inn. Så har man i dette byråkratiet i tillegg fått en hel haug med henvendelser når Nav nekter foreldre å ta ut pappakvoten sin fordi de har glemt å krysse av på et skjema. Hundrevis, ja kanskje opptil tusen, henvendelser ligger nå hos Trygderetten og belaster statsbudsjettet med konflikter i stedet for løsninger for familier. Vil statsråden bidra til at alle fedre som har mistet rettigheten sin, uavhengig av grunn, får pengene tilbakebetalt og permisjonen innført igjen?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Jeg synes svarene fra denne regjeringen på vanskelige spørsmål er at dette har de tenkt å gjøre noe med. Men jeg tror vi kan slå fast at denne regjeringen ikke er opptatt av verken forenkling eller avbyråkratisering. Statsråden sier at de skal begynne med å forenkle pensjonssystemet, så skal de ta sykepengene, og til slutt kommer foreldrepengene. Men la meg slå fast: Hvem er det som er på nett i dag, hvem er det som styrer hverdagen sin på iPad, på Internett, hvor de bestiller ferier, organiserer hverdagen sin? Jo, det er den moderne familie som lever i dag. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Hvorfor starter ikke regjeringen sin forenkling med dem som allerede er på nett i dag, den moderne familie?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Spørsmålsstilleren var inne på flere tiltak overfor småbarnsfamilier og muligheter for å utligne forskjeller. I den forbindelse har flere og flere faginstanser tatt til orde for at økning av barnetrygden er et viktig virkemiddel for å bekjempe barnefattigdom. SV har jo nå startet valgkampen, men i forrige valgkamp var bekjempelse av fattigdom en av de store valgkampsakene til SV – noe som vi har sett at de ikke har gjort så mye med. Spørsmålet blir om vi får det nå i denne valgkampen. Men som sagt: Barnefattigdommen har økt de siste årene med denne regjeringen, og når flere og flere faginstanser sier at en økning av barnetrygden er viktig, blir mitt spørsmål til statsråden: Er statsråden enig i at en økning av barnetrygden er viktig i bekjempelsen av barnefattigdom?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Det er bra å høre at regjeringen ser behovet for forenklinger, så får vi se når resultatene kommer. Men jeg tror vel ikke jeg er den eneste som har kommet ut av tellingen på de henvendelsene jeg har fått på e-post, på Facebook, på telefoner osv. fra fedre som har mistet sin farspermisjon fordi man har gjort et eller annet feil i søknadsprosessen i dette kompliserte regelverket. Statsråden viser jo til at det nå er noen av disse som har fått uttelling på klagene sine, og jeg forstår at de det angår, er fornøyd, som statsråden sier. Men det er fortsatt veldig mange igjen som ikke har fått sin pappaperm. Vil statsråden ta initiativ til en opprydning i de gamle sakene og legge dem bak seg, slik at fedrene får pappapermisjon, og så kan vi gjøre forenklingsarbeidet og rydde opp i regelverket etterpå?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Spørsmålet går til samme statsråd. Regjeringen har i statsbudsjettet for 2013 lagt opp til to ukers økning av foreldrepermisjonen. Det er bra. Norge skiller seg jo ut internasjonalt fordi vi har rause ordninger på disse områdene. Selv om det er uenighet om innretningen og ikke minst det som går på valgfrihet for småbarnsforeldre, er det bred enighet om at vi i Norge ønsker å ha rause ordninger i forbindelse med fødsler, for unger og familier. Ikke bare det – vi er enige om at det har vært en suksess. Jeg tror både statsråden og flere stortingskomiteer med glede har fortalt sine internasjonale kolleger om disse ordningene og sett at de har blitt forbilde for andre land. Men denne rausheten gjelder ikke alle. Mens de som har lønnsinntekt og opparbeidede rettigheter, nå kan få opptil en halv million kroner, får de som ikke har lønnsinntekt og opparbeidede rettigheter, engangsstønad på 35 263 kr. Beløpet er det lagt opp til at skal videreføres nominelt neste år. Den ene gruppen får mer, og den andre gruppen får mindre – forskjellene øker. Spørsmålet til barneministeren er: Hvilke vurderinger er det som ligger bak når regjeringen velger å øke disse forskjellene og denne urettferdigheten?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Vi kan ha diverse meninger om både arbeidslinjen, integrering og det ene med det andre, men det er nå engang sånn at ungene kommer uansett, og de fortjener en god start. Jeg synes vi bør starte diskusjonen der. Så viser statsråden til Skjeie-utvalget, og det er jo bra. Likestillingsutvalget har sett på dette som en god likestillingssak. Men det er jo snart fire år siden denne Soria Moria-erklæringen kom og regjeringen så behovet for å vurdere dette spørsmålet. Hva har man da gjort? Jeg stusser også over at statsråden sier at man advarer mot å holde de tingene opp mot hverandre, for daværende partileder i SV, Kristin Halvorsen, tok mandag 11. august 2008 i Dagbladet til orde for å heve engangsstønaden kraftig. Hun sa da: «Etter hvert som svangerskapspermisjonen er forbedret, har gapet mellom dem som har rettigheter og dem som ikke har det, blitt uforholdsmessig stort.» Er dette urettferdig, eller er det ikke?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Det er jo interessant at man måtte vente på Skjeie-utvalget for å tørre å handle etter sin egen Soria Moria-erklæring, for allerede i Soria Moria-erklæringen snakket man om at man burde heve engangsstønaden. Men la meg peke på en gruppe som jeg, ut ifra argumentasjonsrekken som statsråden har her, vil tro at hun burde hatt interesse av å løfte. Det handler om alle de kvinnene som har utfordringer med å kombinere studier med det å få barn. Det er den største økonomiske risikosporten du kan gjøre, og det mangler både rettigheter og muligheter til å kunne gjennomføre studietiden trygt samtidig med at du får barn. En økning av engangsstøtten vil være en stor hjelp økonomisk også for denne gruppen. Vi vet at det er bare 6 pst. av studentene som klarer seg uten tilleggsmidler på den støtten man får i dag. Hvis man virkelig ønsket at kvinner skulle delta i arbeidsliv og studier og ha mulighet til å få barn, så er vel dette argument nok til å stole på sitt Soria Moria-løfte om å heve engangsstønaden?