Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Venstre mener at vi lever i et godt samfunn i Norge i dag. Det er veldig mange som har det bra, og samfunnet er innstilt på å hjelpe dem som ikke har det bra. Utfordringen i dagens norske samfunn er å bli klar over de utfordringene vi kommer til å få i framtida. Venstre mener at det burde vært øverst på en regjerings dagsorden ikke bare å gjøre hverdagen god, men å gjøre framtida god. Derfor må man ta noen store og viktige valg, også for framtida. Det første og viktigste området er sjølsagt miljøet vårt; klimautfordringene og de store utfordringene som hele kloden vår står overfor. Det går ikke an å be andre om å gjøre jobben for oss. Sjøl om vi har mange penger på bok, er det vi som må gjøre endringene, det er vi som er teknologidrivere, og vi må ha et ønske om også å være drivere på de områdene som er framtidas teknologi, framtidas klimaløsninger og framtidas energiløsninger. Norge har naturressurser som gjør at vi kunne ha vært Europas batteri, hvis vi hadde vært opptatt av å sette det i drift. Nå ser vi at mange land raser forbi oss i teknologiutvikling og i bruken av ny teknologi. Ja, sjøl Kina satser enorme summer på områder der vi tror at vi er snille når vi gir dem litt penger for å sette i gang noen mindre kullkraftverk. Den andre store satsingen er å skape det vi skal leve av i framtida, og det er norske borgeres kunnskap. Det å satse på kunnskap helt fra grunnskole og opp til forskning og høyere utdanning handler om å satse på og å utvikle borgerne i det norske samfunnet, utvikle mulighetene og potensialet i dem, la dem leve ut sine drømmer, la dem bygge sin kunnskap, sånn at vi faktisk har noe å leve av i framtida. Det er norske borgeres hoder vi skal leve av i framtida. Derfor må vi satse på kunnskap, forskning og utvikling. Det tredje området er å skape det næringslivet som skal gi oss inntektene som vi skal kunne fordele i samfunnet. Men det handler også om menneskers vekst og fordeling av makt. Derfor er det viktig å ha et næringsliv som utvikler seg, og derfor er det viktig når man skal fornye offentlig sektor, ikke bare å gjøre sånn som statsministeren sa, å ha en god dialog med de ansattes organisasjoner for å utvikle nye, gode løsninger. Venstre har nå besøkt mange hundre bedrifter de siste ti dagene for å finne ut hva det er norske små og store bedrifter kjemper mot. Jeg lurer på om kanskje statsministeren også skulle hatt den dialogen for å finne ut hvordan man skal forenkle og forbedre det norske samfunnet. Og så må man fornye velferdsstaten. Det å fornye velferdsstaten bør gjøres av dem som er glad i velferdsstaten. Når Arbeiderpartiet ramser opp de store milepælene i historien når det gjelder å utvikle velferdsstaten, er det veldig mange av oppramsingene som egentlig stammer fra Gunnar Knudsens og Venstres tid. NRKs Spektrum viste til en interessant historieforfalskning her om dagen, da de ramset opp viktige sosiale ordninger som Arbeiderpartiet hadde innført, der stort sett Gunnar Knudsen hadde innført alle dem som ble ramset opp. Når man skal fornye offentlig sektor, handler det ikke bare om å utvikle de modellene man har, men også å finne opp nye grep. Regjeringa går tilbake til gammelsosialistisk tankegang når det gjelder det som heter fornyet grep. Et sånt grep er f.eks. å fortelle alle gründere – kvinnelige gründere, for det meste – og sosiale entreprenører på området, at jobben deres ikke er noe verdt. Selv om denne regjeringen har hatt barnehageutbygging som en av sine øverste og viktigste saker, drar de teppet bort under dem som har gjort jobben for dem. Det er norske gründere, norske kvinnelige gründere. Kom ikke her og snakk om likelønn når du tar pensjonen fra alle dem som har gjennomført jobben som du faktisk har bedt dem om å gjøre. Det viser at man innfører en gammelsosialistisk tankegang som sjøl Cuba, Kina og Castro har forlatt. Det andre grepet ser vi på barnevernssektoren, der det er stor motstand mot alle de private aktørene som er ekle og kommersielle. Nei, de private aktørene er veldig ofte ideelle aktører. Ideelle aktører er ikke bare de som har stempelet Kirkens Bymisjon eller andre ideelle organisasjoner på seg, det er også mange generasjonsbedrifter som har ofret livet i generasjoner ved å bruke alle sine dager på å drive gode hjem for barn som trenger det ekstra. Hva er da problemet med denne regjeringa? Jeg tror at denne regjeringa kanskje har godt av å lese Mona Sahlins egen vurdering av egen valgkamp, nemlig at alle skal med, men ingen visste hvor. Det er veldig vanskelig å lese dagens trontale og finne ut hva det er denne regjeringa virkelig vil. Man er opptatt av å passe på hverandre og passe på at noen ikke får noe mer enn andre, og så ender det med at man ikke vil noe. I tillegg ser vi en stadig oppspising av egne partnere, fra storebror Arbeiderpartiet. Det er vel stort sett bare denne gammelsosialistiske tankegangen knyttet til barnehageoverskudd som SV virkelig har fått gjennomslag for. Jeg har lest trontalene de siste årene og har lyst til å vise litt av utviklingen på det ene punktet der regjeringen var klinkende klar og direkte i trontalen, nemlig innvandringsfeltet. I 2006 sa regjeringa – lytt nå: «Regjeringen arbeider for et inkluderende samfunn, fritt for rasisme. Deltagelse i arbeidslivet er sentralt for en vellykket integrering. Regjeringen vil legge frem en egen handlingsplan for integrering og inkludering av innvandrere. Regjeringen vil også legge frem forslag til en ny utlendingslov. Loven skal legge til rette for en samfunnstjenlig og styrt innvandring.» Hva sier de året etterpå? Venstre var veldig fornøyd med den første formuleringen. Året etterpå står det at regjeringa skal legge fram en «stortingsmelding om arbeidsinnvandring». I 2008 står det at regjeringa skal arbeide for en «human asyl- og flyktningpolitikk». Og så krymper det mer og mer. I 2010 sier de at de skal føre en «konsekvent, rettferdig og rettssikker flyktning- og asylpolitikk. Regjeringen vil redusere antallet personer uten behov for beskyttelse som søker asyl i Norge, og raskt returnere personer som ikke har grunnlag for opphold.» Jeg skjønner at regjeringa har lyst til å ha et lite fremskrittsparti, men er man villig til å ofre ord som humanisme, inkludering og kamp mot rasisme, på det bordet? Vi ser nå, og har sett de siste dagene, reportasjer fra Hellas – et land som vi er europamestre i å returnere til – hvordan de økonomisk er ute av stand til – og heller ikke er villige til å satse – å få gjort en skikkelig asylbehandling. Vi vet at de ikke klarer å holde de konvensjonene de har. Under Bondevik II-regjeringen opplevde vi det samme. Da stoppet vi returen straks, og så sjekket vi hva det var som virkelig skjedde i Hellas, før vi fortsatte videre. Venstre har i dag et forslag som jeg vil fremme, om å stoppe returene til Hellas inntil vi kan være sikre på at de overholder grunnleggende menneskerettigheter og grunnleggende internasjonale konvensjoner og klarer å behandle folk på en skikkelig måte. Det er ingen grunn til at vi i Norge skal være verdensmester når det gjelder å returnere tilbake til Hellas, når de sier at de ikke klarer jobben sin, og FNs høykommissær sier det samme. Venstre har søsterparti over hele Europa som har tatt opp dette, og fått det igjennom. Sjøl den liberalkonservative regjeringen i England har vedtatt å stoppe retur til Hellas. Det er ganske flaut at Norge skal være best i klassen på dette området! Velferden er i ferd med å bli en ideologisk slagmark, der man stort sett diskuterer hvor mye man skal ha på de gamle ordningene, uten å være kreativ og tenke nytt. Vi må satse på nyskaping, rettere regelverk og legge til rette for at alle skal ta makt over sin egen arbeidsdag og bygge bedrifter på bakgrunn av det. Det er slik man bygger velferd for framtida. Det er slik man tar valg for framtida som vi faktisk kan leve med, og da syns Venstre at det burde ha vært et helt annet og mer praktisk og konkret tiltak i trontaledebatten.