Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-06-16:
Fremskrittspartiet fremmer i dokumentet forslag om at «Stortinget ber Regjeringen legge fram forslag for Stortinget, innen utgangen av 2009, om en takordning for hvor mye den enkelte selv skal dekke av utgifter til nødvendig tannbehandling», med sikte på innføring 1. januar 2010. Fremskrittspartiet mener det er behov for en omfattende tannhelsereform, en reform hvor den enkeltes økonomiske situasjon ikke skal være avgjørende for om man har råd til å skaffe seg nødvendige tannhelsetjenester. Dette kan best gjøres, slik vi ser det, gjennom å etablere et øvre egenandelstak for hva den enkelte selv må betale for tannhelsetjenester som er sykdomsrelaterte. Samtidig er det også et behov for en forbedring av tannhelsetilbudet til de grupper som i dag har rett til gratis tannhelsetjenester, eller allerede er innenfor refusjonssystemet. Når vi ønsker en tannhelsereform, er det nødvendig at departementet utarbeider kriterier for nødvendig og forsvarlig tannlegebehandling, hvor det skilles mellom kosmetiske og sykdomsrelaterte behandlinger, og det må etableres et avtaleverk mellom myndighetene og Den norske tannlegeforening relatert til refusjonstakster og andre rammevilkår for en tannhelsereform. Vi trenger ikke nødvendigvis å finne opp kruttet helt på nytt. Sverige har gjennomført denne type ordning og har således erfaring på området. Det er på høy tid at sykdom i munnhulen likestilles med sykdom i resten av kroppen. Det er et kunstig skille i norsk helsevesen mellom hvordan tannhelsetjenesten og øvrige helsetjenester blir behandlet. All annen helsetjeneste er refusjonsberettiget. Vi er alle kjent med hvilke problemer dagens situasjon i Norge avstedkommer for den enkelte som har store problemer med tennene og med sykdom i munnhulen. Dagens prisnivå i Norge er for mange altfor høyt. Dette får mange konsekvenser: Selvbildet blir svekket, mange isolerer seg og unngår å søke jobb. Jeg har selv hatt samtaler med personer som har hatt periodontitt, og som bestemt har ment at dette var hovedårsaken til at man stod uten arbeid. Cirka 3 000 norske tannlegepasienter drar til utlandet hvert eneste år til ulike behandlinger – fra behandling for periodontitt til innsetting av implantater. Det er mange sider som kunne vært nevnt, men jeg vil særlig nevne den oppfølging som de eldre får. Mangelen på kunnskap og kompetanse i fylkene er stor, og vi har som nasjon en jobb å gjøre. Det forunderlige i denne saken er at både Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti på sine respektive landsmøter i vår har vedtatt å gå inn for en slik tannhelseordning som den dette representantforslaget tar opp, og da er det merkelig at man går ut høyt på banen og i media og ønsker en tannhelsereform velkommen. Ja, Sosialistisk Venstreparti gikk sågar så langt at man fremmet en interpellasjon hvor man ønsket en tannhelsereform hjertelig velkommen, kritiserte dagens ordning og fikk støtte av Arbeiderpartiet. Det kan virke som om det gamle slagordet «tomme tønner ramler mest» virkelig er en god beskrivelse av Regjeringens politikk på området. Jeg vil anbefale de rød-grønne om å støtte dette forslaget, la prestisjen ligge og støtte et forslag som de i utgangspunktet er enig i. Det ville ha hjulpet tannhelsepasientene, og det er vel for pasientenes del vi er her. Jeg vet ikke om valgkampen var noe mindre startet da Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet hadde sine landsmøter enn hva den er i dag. Jeg fremmer herved Fremskrittspartiets forslag.