Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-05-31:
Det er viktig med forutsigbarhet i skatte- og avgiftspolitikken, og jeg tror nesten alle talspersoner i dag har vært innom at man ikke ønsker brå skifter. Derfor er det veldig gledelig at det er et så bredt forlik som det er, der vi på tvers av tradisjonelle skillelinjer står sammen. Det gir forutsigbarhet for næringsliv og for enkeltpersoner, og forutsigbarhet er et veldig stort gode. Mange av de endringene som vi kommer med her i skatteforliket, har kommet gradvis og er kunnskapsbaserte. Det er grep som har blitt utredet over ulike stortingsperioder og av ulike regjeringer. Et av de store grepene vi tar, er skattlegging av finanssektoren. Det er et arbeid som startet for fullt etter finanskrisen i 2008 – ikke minst med Finanskriseutvalget, som kom med sine vurderinger, som ble fulgt opp av Scheel-utvalget, som har gjort vurderinger av både den forrige regjeringen og den nåværende regjeringen – og nå konkluderer vi bredt. På tvers av tradisjonelle skillelinjer sier vi alle at vi ønsker at også finanssektoren skal bidra mer i den samlede skatte- og avgiftsfinansieringen av det norske samfunnet. Det er et bredt forlik og et solid fundament for å gjennomføre en slik endring som vi skal gjøre fra 2017, på tvers av politiske skillelinjer. Den andre brede og store tingen vi sørger for her, som vi finansierer delvis med en hardere beskatning av finanssektoren, er lavere selskapsskatt. Det startet under den forrige regjeringen, at man satte ned selskapsskatten. Den forrige regjeringen nedsatte Scheel-utvalget, og så konkluderte nåværende regjering med at de ønsket å videreføre Scheel-utvalget med et litt nytt mandat. Et av hovedgrepene der er at man ønsket en lavere selskapsskatt, og nå er det et bredt flertall som sikrer at den skal ned mot 23 pst. Det er forutsigbart, det skjer over tid, og det er gjennomtenkt. Over tid har flertallet av partiene uttrykt bekymring over et skattesystem som har stimulert til eiendomsspekulasjon, og vi har hatt ulike diskusjoner om hvordan vi skal klare å vri dette. Det som nå skjer i forbindelse med formuesskatten, er også forutsigbart. For det første skjermer vi primærboligen. Det er noe som jeg opplever at alle partier nå er enige om, at vi skal skjerme primærboligen, men vi gir ikke med formuesskatten incentiver til at det skal være mer lønnsomt å investere i eiendom enn f.eks. i driftsmidler. Det blir mer likebehandling, og det gjør at det blir mer lønnsomt å investere i driftsmidler og skyte inn kapital i små og mellomstore bedrifter framover enn det er nå. Det er forutsigbarhet i det, og det er varslet på tvers. Jeg synes også det er bra at vi har vist at Stortinget kan være forutsigbart når man kommer med forslag til endringer i beregning av formuesskatt i skogbruket – som det har vært runder på tidligere, men der stortingsflertallet på tvers av skillelinjer har sagt at de ønsker den modellen som er nå. Så har da noen i Finansdepartementet ment at det ikke er så lurt, men allikevel sørger vi i stortingsflertallet for at det er forutsigbarhet rundt det. Det er noen ting som det ikke er forutsigbarhet rundt, og det er avskrivningssatser. Det er veldig rart at de to partiene som var tydeligst på å få avskrivningssatser tidligere, nå sier at man skal gå bort fra det. Den ene endringen var den for husdyrbygg. Heldigvis klarte man å stoppe det. For en som f.eks. har investert 7 mill. kr i et husdyrbygg, ville det gitt en reduksjon på 140 000 kr i årlige avskrivninger hvis ikke vi hadde stoppet det. Takk for at flertallet gjorde det. Vi gjorde det sammen og skapte forutsigbarhet. Men når man leser Sundvolden-erklæringen, og når man leser partiprogrammene til Høyre og Fremskrittspartiet, har de signalisert det motsatte av det som står i skattemeldingen, nemlig at man skal redusere avskrivninger som et virkemiddel. Jeg mener at det er en uklok politikk å varsle én ting og gjøre noe fullstendig annet, fordi forutsigbarhet er et stort gode. Vi har det siste året sett hvordan uforutsigbarhet i skatte- og avgiftspolitikken kan slå ut. Det grelleste eksempelet er den såkalte flyseteavgiften, der man bare rett over natten – uten at det er vurdert, og uten at det er utredet – innførte nye avgifter som sannsynligvis setter 1 000 arbeidsplasser i spill bare ved Rygge. Derfor er det, i stort, utrolig viktig at vi i skatte- og avgiftspolitikken ikke kommer med den typen brå endringer. Vi må ha brede endringer og brede forlik. Det legger vi til rette for her. Jeg håper at regjeringen har lært av sine feil, at man ikke i kommende budsjett kommer med den typen nye avgifter som setter så mange arbeidsplasser i spill, og at man går tilbake til sine primærstandpunkter når det gjelder avskrivingssatser, og ser at det er et godt virkemiddel, ikke minst i en tid med økende ledighet der vi må stimulere bedrifter til å investere.