trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-10-13:
Jeg har et spørsmål til statsråd Halvorsen. I disse dager sitter det mange foreldre og lurer på hvilke konsekvenser det nye finansieringssystemet for barnehager, som innføres fra nyttår, vil få. Måten det nå skal regnes på, vil for en god del kommuner få store negative konsekvenser. Det fryktes både for redusert kvalitet og for dramatiske kutt i mange barnehager. I Vennesla, en kommune på Sørlandet, er det nå blitt et kraftig engasjement hos befolkningen mot de utslagene som den endrede finansieringen av barnehager gir. Det er i kveld trommet sammen til et protestmøte, en folkeaksjon, hvor tittelen er «Bevar kvalitetsbarnehagen». Et kutt vil for den type kommune som Vennesla er, utgjøre nesten 13 mill. kr i barnehagesektoren. Ifølge lokale medier vil det selvfølgelig få konsekvenser for kvaliteten i barnehagen. Man må kutte kvalitets- og kompetansehevingstiltak, man må ha større barnegrupper og færre voksne, og kanskje må man også legge ned barnehager. Det har ikke manglet på advarsler fra Barnehage-Norge og fra opposisjonen mot å gjøre det på denne måten. Vennesla er en kommune som har jobbet knallhardt for å få til et barnehagetilbud av god kvalitet. Når de nå får denne endrede måten å få overført midler på, blir de rammet veldig hardt. Så det hadde vært interessant å høre hvordan statsråden har tenkt å svare de foreldrene som nå er bekymret for kvaliteten i deres tilbud. Som ansvarlig for barnehage og kvalitet er jeg også veldig interessert i å høre hvordan statsråden ser for seg at hun kan sikre at vi får kvalitet i barnehagetilbudet i hele landet, når man nå legger barnehagefinansieringen inn i rammen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-10-13:
Det er nettopp disse kriteriene som provoserer voldsomt i en kommune som Vennesla, spesielt det kriteriet at foreldre med høy utdanning gir mer penger i kassen enn foreldre med lav utdanning. Parallelt med mange suksesshistorier i mange kommuner er det en del kommuner som sliter med store levekårsutfordringer. Det gjelder en del av de kommunene der den måten å regne på som statsråden og regjeringen har lagt opp til, gir negative utslag. I Vennesla, som er en stor industrikommune, gir dette det samme utslaget som i Haugesund. Mange av de kommunene som har en stor andel industri, har mange som er yrkesaktive, men som ikke har høyere utdanning. Det betyr at det er disse kommunene som rammes mest. Og da spør de seg selv: Hvorfor er dette helt på tvers av hvordan regjeringen ellers tenker når det gjelder sosial utjevning? Hvorfor rammes disse kommunene hardest av den måten å regne på?
Henning Warloe (Høyre), 2010-10-13:
Kunnskapsministeren har nedsatt et fagutvalg og sier deretter nei til den viktigste anbefalingen fra dette utvalget. Etter min mening påtar kunnskapsministeren seg et veldig stort ansvar når hun setter fagfolkenes anbefaling til side. Da bør hun i alle fall ha god innsikt i det faget det gjelder. Nå har kunnskapsministeren tidligere sagt, og også her i dag gjentatt, at matematikk er et praktisk fag. Det tror jeg nok er ganske overraskende for dem som jobber med dette faget i skolen, og som sikkert har trodd at de jobbet med et teoretisk fag. Jeg ringte for sikkerhets skyld til det nasjonale matematikksenteret i morges for å spørre om de mente at dette var et praktisk fag, og de svarte nei, det er et teoretisk fag. Jeg lurer på om kunnskapsministeren føler at hun har bedre forutsetninger for å vurdere anbefalingene fra dette utvalget enn fagfolkene og de som jobber på matematikksenteret, har.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-10-13:
Hvis ett kriterium er feil, er det vel en dårlig trøst at det er andre kriterier som gir en større helhet. Men mitt spørsmål går også på kvaliteten i barnehagene. Det er stor uro i barnehagesektoren fordi bevilgningene, ifølge forslaget til statsbudsjett, overføres til rammen fra 1. januar, på grunn av nye fordelingsnøkler, høring om nye forskrifter om utbytte og likebehandling, mangel på førskolelærere, og fordi mange kommuner fortsatt strever med å sikre full dekning og å holde tritt med demografiske endringer. De økte bevilgningene i budsjettet fra regjeringen til kvalitetstiltak er på langt nær nok. Statssekretær Lisbeth Rugtvedt sier til Aftenposten: «Når vi går over til rammefinansiering neste år, kan vi se større forskjeller mellom kommunene.» Spørsmålet til statsråden er: Går kvaliteten i barnehagene opp, eller går kvaliteten ned fra 1. januar 2011?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-10-13:
Da boktrykkerkunsten kom til Europa på 1400-tallet, representerte den en revolusjon i forhold til folks tilgang på kultur. Nå skjer det nye teknologiske framskritt som igjen endrer våre muligheter for å få tilgang på kulturopplevelser. Derfor er det desto mer skuffende at dette i regjeringen først og fremst framstår som et finanspolitisk spørsmål. Nå sier kulturministeren at avgiftsfritaket på litteratur har vært et viktig kulturpolitisk virkemiddel. Det er jo interessant. For i Dagens Næringsliv 27. september sa statssekretær Roger Schjerva i Finansdepartementet: «Momsfritak er antagelig den minst målrettede måten å støtte norsk litteratur på.» Videre sa han: «Trolig er det mer målrettet å støtte den enkelte utgivelse med et fast beløp, som for eksempel gjennom statlige innkjøpsordninger.» Det er altså ikke overraskende en ren finansdepartementslogikk på et viktig kulturpolitisk spørsmål. Er statsråden enig med statssekretæren i Finansdepartementet i denne uttalelsen?
Hanne Caroline S. Iversen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg hørte at statsråden sa at man måtte se på helheten i kommunefinansieringen. Det er jo nettopp det som gjør at både foreldre, kommunepolitikere og ordførere fra alle partier er bekymret over denne omleggingen av finansieringen. Alle kommunene der ute driver nå og kutter i sine budsjetter, og i rammen inngår det allerede altfor mange oppgaver til at kommunene skal kunne klare å oppfylle dette. Dette er faktisk gambling med oppvekstvilkårene til ungene våre. Mitt spørsmål til statsråden er: Vil du ta disse sterke signalene på alvor og faktisk vurdere – i hvert fall delvis – en øremerket finansiering av barnehagene, slik at vi sikrer kvalitet og kapasitet? Dette er framtiden til landet vårt.
Hanne Caroline S. Iversen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg har følgende spørsmål til forsvarsministeren: «I løpet av 2010 har det med rette vært stor bekymring rundt situasjonen Forsvarets musikk befinner seg i. Denne høsten har korpsene blitt tvunget til å redusere aktiviteten som følge av budsjettkutt, f.eks. Forsvarets musikkorps Nord-Norge som kun i to uker samles som ensemble. Jeg konstaterer at 95 pst. av Forsvarets musikkbudsjett er faste utgifter, noe som betyr oppsigelser av musikere ved nye kutt. Hvordan ser statsråden for seg at korpsene skal følge opp stortingsmeldingen «Kultur å forsvare» i 2011 med nok et kutt i Forsvarets avdeling for kultur og tradisjon, denne gangen med 34,1 mill. kr?»
Hanne Caroline S. Iversen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Forsvarets musikk er vi enige om er en viktig del av det selvstendige Norges historie og en kulturskatt som Stortinget har sagt vi skal ta vare på. At Forsvarets musikk med sine fem korps og x antall ansatte skal styrkes med 1 mill. kr., er ikke i realiteten en styrking. Det er en reduksjon, for det er ikke nok til å dekke verken lønns- eller prisvekst. Det er helt klart. Dette vil føre til at f.eks. Forsvarets musikkorps Nord-Norge i beste fall vil ha aktivitet i 20 av 52 uker til neste år – sitt jubileumsår. Mener virkelig statsråden at aktivitet i 20 av 52 uker er tilfredsstillende, og at det er å følge opp Stortingets vedtak?
Hanne Caroline S. Iversen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Det er ikke slik det oppleves av musikerne. Dette er profesjonelle musikere som holder såpass høy kvalitet at de faktisk er etterspurt utenfor Norges grenser. For den enkelte musiker betyr denne lave aktiviteten få utviklingsmuligheter og altfor lave utfordringer i forhold til deres nivå. Når budsjettene i tillegg skaper usikkerhet for framtiden, risikerer Forsvarets musikk å miste viktig kompetanse. Den smuldrer bort etter hvert som de ikke opplever at situasjonen bedrer seg. Vil statsråden etterse at arbeidsmiljøloven § 1.1 om meningsfylt arbeid etterleves også i Forsvarets musikk og sikrer den kompetansen vi i dag har der?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-10-13:
Nå har de foregående spørsmålsstillerne tatt opp en del temaer som Høyre stiller seg bak. Vi føler at situasjonen ikke er betryggende når det gjelder å overføre barnehagene til rammen på dette tidspunktet. Men jeg er et praktisk menneske, og jeg tenker at nå går det vel som det går, når det er flertall. Da er det én ting som jeg vil utfordre statsråden på, og som jeg mener man bør ta tak i, og det er barnehagenes likviditet. Den gjennomgående problemstillingen vi møter hos de private barnehagene, er at de får pengene sine etter mange, mange måneder. Det har noe med kommunerevisjonen og kommuneregnskapet og sånne ting å gjøre. Dette er et meget følbart problem. Det er åpenbart et problem som går ut over kvaliteten, og det går ut over den tryggheten som både foreldre og de ansatte føler rundt driften av de private barnehagene. Vil statsråden sørge for at det ligger føringer som gjør at barnehagene faktisk får de pengene de skal ha, innenfor rimelig tid?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-10-13:
Mitt spørsmål går til kulturministeren. I det senere har vi hatt mye diskusjon om moms på e-tjenester, og bakgrunnsteppet for det er kravet fra bokbransjen når det gjelder moms på e-bøker. Jeg synes det er påfallende at statsråden synes å ha vært ganske fraværende i debatten både om e-bøkene og også nå i det mer generelle svaret som jeg opplever at regjeringen gir. Og dette svaret er altså at vi nå skal få moms innenfor hele bredden av – hva skal jeg si – de kulturprodukter som blir formidlet over nettet, og det er da utenlandske aktører vi snakker om. Slik vi leser dette, er det jo først og fremst finansministeren som later til å ha funnet denne gode løsningen – iallfall synes regjeringen det er en god løsning – det er enkle penger rett i kassa. Det er det beste grepet for en finansminister. Nå er det jo slik at avgiftssystemet også har vært en viktig del av virkemiddelapparatet i kulturpolitikken, og det forbauser meg at regjeringen – skal vi si – er så fraværende i forhold til kulturpolitiske begrunnelser i dette. Utgangspunktet er ganske enkelt. Det dreier seg rett og slett om formidling av bøker på nett istedenfor på papir. Det er de samme hensynene som gjør seg gjeldende i forhold til språk, i forhold til – skal vi si – det settet av kulturpolitiske argumenter som gjør seg gjeldende for dagens momsfritak for bøker, og i og for seg også for aviser. Hvorfor ikke kort og godt gi et godt svar på dette i form av også å gi momsfritak på e-bøker og etter hvert også på aviser på nett istedenfor å komme med et nokså ubehjelpelig forslag som det er lite sannsynlig at det vil være mulig å gjennomføre?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-10-13:
Forslaget er altså at man nå skal få utenlandske selskaper til å momsregistrere seg i Norge. Med all respekt: Dette er et område hvor hele markedet er i kjempestor endring. Nye aktører popper opp. Jeg tror kanskje at man kan få noen av de store fiskene, for å si det sånn, til å gjøre det. Vi ser også eksempler på det allerede. De som har selskaper her, betaler moms. Men det store bildet vil jo være at dette kommer til å invitere til piratvirksomhet. Det kommer til å være en skinnløsning, hvor man gir inntrykk av likebehandling, men hvor den reelle likebehandlingen ikke kommer til å være til stede, rett og slett fordi man ikke kommer til å få tak i de store internasjonale leverandørene. Det som er ytterligere problematisk i dette, er at det kompliserer den prosessen vi er inne i for å finne gode løsninger for innkreving av opphavsretten. Dette presser prisen i tillegg. Det vil vanskeliggjøre det å skape gode betalingsrutiner for publikum inn til leverandørene.
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-10-13:
Mitt spørsmål til utenriksministeren er følgende: «Frankrikes uttransportering av grupper av romfolket har utløst en viktig europeisk debatt. Diskriminering og marginalisering av romfolket i flere europeiske land har over tid medført store sosiale problemer og kriminell belastning for gruppen, med derpå følgende skepsis i majoritetssamfunnet. Det å skyve utsatte personer fra romfolket fra land til land, gir ingen løsning. Kan Norge bidra til en felles europeisk politikk for integrering av romfolket, og hvilke initiativer kan og vil utenriksministeren ta i saken?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-10-13:
Jeg vil takke utenriksministeren for et godt og på mange områder lovende svar. Det at dette ses på som en felles europeisk utfordring, synes jeg er grunnleggende. Det viktige er nå å greie å omsette dette i konkrete handlinger, i konkrete tiltak. Til syvende og sist handler dette om et helt folks mulighet for selvrespekt i land der majoriteten dessverre gjennom historien i stor grad har gjort sitt beste for å ta fra dem den. I vårt eget land hadde vi en gruppe som vi kaller for tatere. Vi hadde en integreringsprosess overfor dem som er alt annet enn ærerik, dessverre. Kanskje er det erfaringer i de prosessene vi kunne bringe videre, i den forstand at her er det ting man ikke bør gjøre, som nettopp handler om hvilken respekt man skal ha for romfolkets kultur. En viktig problemstilling dreier seg om at dette er en gruppe med få eller nesten ingen talsmenn. Er det et perspektiv utenriksministeren kunne tenke seg å ta tak i?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-10-13:
En viktig utfordring for velferdssamfunn som vårt og som de andre europeiske er at en del av de kulturelle fenomenene man finner for et vandrende folk, er vanskelig forenlig med grunnleggende verdier hos oss, f.eks. innen skole. Det er klart at etter norske verdier og norske normer stiller vi visse krav til hva en skole bør inneholde, og hva den skal gi de barna som skal gå der. Det, vil jeg påstå, setter oss på den ytterste utfordring dersom vi skulle fire på det eller kompromisse på det i forhold til noen gruppe. Dette er en type utfordringer som vi kanskje vil møte i denne sammenhengen, og jeg vil vise til prosjekter som de har i andre verdensdeler, der de f.eks. har skoletilbud som er spesielt tilpasset fattige barn, hvor den praktiske virkelighet ikke gjør det mulig for dem å gå på en vanlig skole. Er det en type tilnærming som overhodet er diskutert, som man kunne tenkes å gå inn på – altså f.eks. en skole som ville plukke opp mennesker som er reisende?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til nærings- og handelsministeren, så får han også delta her i dag. I juni i år hadde vi en debatt her i Stortinget knyttet til Statkraft og manglende svar på spørsmål om egenkapital fra statens side. Da hadde det gått 16 måneder uten at man hadde fått svar på forespørselen. Etter enda en stund kom svaret – i hvert fall må man tolke det som et svar – fra statsråden, og svaret var da i form av at styrelederen fikk sparken, og en ny styreleder ble oppnevnt i selskapet. Det tok ca. 1½ år fra selskapet Statkraft sendte søknad om egenkapital, før man fikk noe svar i det hele tatt, mens det endelige svaret knyttet til egenkapitalsituasjonen er ennå ikke avklart. Vi ser at Statkraft er i ferd med å komme med en ny strategi for selskapet. Mitt spørsmål dreier seg ikke om hvorvidt Statkraft skal selge seg ned i andre selskaper eller ikke for å finne andre måter å skaffe kapital på. Mitt spørsmål til statsråden dreier seg om eierstyringen eller eierpolitikken til regjeringen. Regjeringen har varslet en ny eierskapsmelding, men det tar nok litt tid til før den kommer. I mellomtiden ser vi også at regjeringen gjennom statsbudsjettet varsler nok et gigantutbytte fra Statkraft – det legges opp til i overkant av 5 mrd. kr i utbytte fra Statkraft til neste år. Spørsmålet mitt til statsråden er som følger: Hvor lenge skal man vente med å gi et svar til selskaper som kommer i samme situasjon som Statkraft, før man skal anse svaret for å være et nei? Man kan ikke tolke det på annen måte når statsråden ikke svarer på forespørsler etter en viss tid, enn at det vil være å anse som at man ikke får tilført egenkapital. Kan statsråden svare på det?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg har ikke gitt uttrykk for at jeg er uenig med statsråden i at man skal gjøre grundige vurderinger knyttet til egenkapitalen. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvor lang tid må det gå når man ikke svarer på spørsmål, før selskapet eventuelt må anse dette for å være et nei til egenkapital? Når statsråden selv sier at det er viktig at vi gjør grundige analyser, og at vi må bruke pengene veldig forsiktig, er jeg helt enig i statsrådens vurdering av det. Det var også derfor Fremskrittspartiet i sin tid faktisk mente at man ikke bare skulle tilføre stadig ny kapital til flyselskap. Statsråden uttalte den 3. juni i denne sal følgende: «Vi kommer til å gi Statkraft svar når vi har bestemt oss.» Nå har man varslet gjennom statsbudsjettet at man tar 85 pst. utbytte fra selskapet. Det vil si at man på den måten har varslet at man ikke ser det store behovet for egenkapital ennå. Når kan man forvente at regjeringen og statsråden bestemmer seg?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg er glad for at noen kan svare på spørsmålet mitt, og jeg har følgende spørsmål: «Det pågår nå forhandlinger mellom Norge og EU på den ene siden og Island på den andre siden om fastsettelse av den kvoten makrell som Island skal kunne ta i Nordsjøen. Dette ser ut til å være svært krevende forhandlinger all den tid at det kan se ut som om Island har urealistisk høye forventninger til det de kan ta ut av den gjeldende makrellbestanden. Kan statsråden redegjøre for i hvor stor grad Norge og EU har felles strategi i disse forhandlingene, og hvilke tiltak vil bli iverksatt dersom forhandlingene strander?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg kan forsikre statsråden om at jeg kjenner veldig godt til hvilke parter som i dag sitter og forhandler. Jeg kan også forsikre statsråden om at jeg har satt meg inn i problemstillingene knyttet til dette, så man kan slippe å være belærende i svaret. Bakgrunnen for at jeg henviser til Island og de forhandlingene som går mot Island, er nettopp den særbiten knyttet til det høye kravet som Island har lagt på bordet i forbindelse med dette. Det er det saken dreier seg om. Det dreier seg ikke om Russland som den ene parten eller Færøyene som den andre, selv om også Færøyene har relativt høye forventninger til hva de skal kunne ta ut av bestanden. Det er Stortinget som vedtar fiskeriavtalene. Det er denne sal som skal vedta det – det er ikke regjeringen. Regjeringen forhandler på vegne av det norske folk, og så er det Stortinget som vedtar avtaler som Norge inngår med andre land på fiskerisiden. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende, og jeg gjentar spørsmålet: Finnes det noen felles strategi med EU, eller er det bare konsultasjoner? Er det en klar strategi om hva vi ønsker å oppnå?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Det er stor forskjell på å ha nær kontakt med EU og hvorvidt man har en felles strategi med EU og hva man ønsker skal være målet når avtalen er utgått, men jeg forstår at man ikke vil gi noe nærmere svar på det, og det får vi akseptere – og ta det i andre fora. Norge har ensidig innført bl.a. et landingsforbud for makrell, nettopp i forbindelse med det som har å gjøre med uenighet knyttet til kvotene. Spørsmålet mitt til statsråden er da: Har man gjennom disse såkalte nære kontaktene eller de jevnlige kontaktene med EU tatt opp dette: Vil EU også sørge for at man innfører landingsforbud knyttet til dette, slik at man har en felles front mot dette fisket? Man er jo relativt enig om hva som er den felles bestanden og biomassen som er knyttet til makrellen. Det man er uenig om, er hvor mye hvert enkelt land skal kunne ta ut av den biomassen. Hvis noen tar ut mer, så må andre ta ut mindre. Vil Norge da ta ut mindre av sin del hvis Island tar ut for mye?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg takker for spørsmålet og muligheten til å delta i spontanspørretimen. Statkraft er et viktig selskap. Statkraft forvalter det som mange i Norge anser som selve arvesølvet, våre vannkraftressurser, og har, som spørsmålsstilleren sier, bidratt med milliarder av kroner som brukes til undervisning, helse, omsorg – til mange viktige velferdsoppgaver. Er det én ting jeg er stolt av med den rød-grønne regjeringen – det er mange ting jeg er stolt av, men er det én ting jeg virkelig er stolt av – er det at vi har beholdt disse verdiene på fellesskapets hender, at vi har stått imot forslag fra høyresiden om å privatisere slike ressurser, og at vi fortsatt får disse inntektene inn på statsbudsjettet. Så er det riktig som spørsmålsstilleren sier, at ledelsen og styret i Statkraft har ønske om å investere mer. Det er mange selskaper som har det, og som går til eierne sine og ber om milliardbeløp for å få muligheten til nye forretningsområder. Det har vi til vurdering. Statkraft har også beholdt noe av overskuddet sitt, som de kan bruke til investeringer. Statkraft har også tatt opp et større lån, som de bruker til investeringer. Men jeg mener at vi som politikere skal være like forsiktige og ansvarlige med statens penger som om det var våre egne, når vi går inn i forretningsområder. Vi vil ikke risikere at fellesskapets penger, som trengs til mange viktige oppgaver, settes inn i usikre investeringsoppgaver. Dermed vil vi være helt sikre på at det er trygt. En viss risiko er det alltid med forretningsvirksomhet, men jeg tror særlig staten skal være forsiktig med å ta ekstraordinær risiko. Det er også feil at det ikke er en dialog mellom Statkraft og eier. Vi har mange møter, mange dialoger. Jeg hadde senest i forrige måned møte med hele styret og hele ledelsen i Statkraft. Vi har en god dialog rundt Statkrafts investeringsplaner.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Vi har dette til vurdering. Det er helt riktig som spørsmålsstilleren sier, at den ene delen av Statkrafts spørsmål, nemlig hvor mye av overskuddet som skal bli igjen i selskapet, og hvor mye vi skal ta i utbytte, bestemmes i hvert enkelt statsbudsjett. Her har ikke bare regjeringen, men også opposisjonen vært med tre år på rad og vedtatt hva som skal være Statkrafts utbytte, og dermed også hva de har igjen av egenkapital til reinvestering. Så er det spørsmål om et nytt kapitalinnskudd eller en utvidelse av kapitalen til Statkraft. Det skal vi ta stilling til når vi føler oss trygge på at de investeringsplanene Statkraft har, er mer lønnsomme enn en alternativ plassering av fellesskapets penger.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Det er ingen taushet, det er en løpende dialog mellom eieren og selskapet. Statkraft har massevis av investeringsobjekter som de kunne tenke seg å gå inn i, men det er altså eieren som bestemmer om vi skal plassere kapital der. Slik er det med andre selskaper også. Det er ikke slik at det er det bare for Orkla å ringe Stein Erik Hagen og be om. Hva er det Statkraft planlegger? 90 mrd. kr i investeringer – det er en sum som tilsvarer 3 pst. av oljefondet. Man snakker om enorme verdier her. At Fremskrittspartiet mener at vi nærmest bare på dagen skal skrive ut en sjekk og plassere statlige penger på en slik måte, er høyst overraskende. Tvert imot har Fremskrittspartiet gang på gang på gang ment at vi skulle selge eierandeler i Statkraft. I min hjemkommune, Trondheim, sørget Fremskrittspartiet og Høyre for å selge Trondheim Everk. Det har kostet Trondheims innbyggere 5–6 mrd. kr i gevinsttap på seks år. Nå skal man gjøre det samme for Norge som man gjorde for Trondheim den gangen. Det er en utrolig dårlig politikk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Vi skal ha klare forventninger til de selskapene staten er eier i, og det var jo derfor vi laget en eierskapsmelding for noen år siden, og det er derfor vi skal lage en ny til vinteren. Vi skal ikke være noe mer passiv som eier enn det private eiere er. En av forventningene vi skal ha, er at disse selskapene våre bidrar til langsiktig verdiskaping. En av fordelene med et statlig eierskap er at vi ikke er så avhengig av utviklingen i det neste kvartalregnskapet, eller kortsiktige børssvingninger. Vi kan tenke på langsiktig verdiskaping. Vannkraften er jo nettopp en slik langsiktig verdiskaping, hvor investeringene for lengst er nedbetalt, hvor prisen for å produsere kraft er lav, og hvor det selges med gode overskudd for fellesskapet. Det er jo en fryd for fellesskapet at vi får disse pengene inn. Vi har også sagt at salget av BKK, hvis det kommer opp som en sak, er en eiersak som skal til generalforsamlingen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
I mitt og regjeringens arbeid for forenkling ser vi at næringslivet sliter mest når det blir uklare avgrensingsspørsmål, og når det blir detaljerte regler som forteller hva som skal være innenfor, og hva som skal være utenfor. Det næringslivet er mest tjent med, er flate, lave, brede skatte- og avgiftssatser. Da er det mye enklere. Jeg husker bl.a. at da jeg var kulturminister, endret vi momsen på film – vi fikk moms på kino. Før var det slik at filmprodusentene måtte svare for moms ved dvd-salg, men kunne ikke trekke fra moms ved kinosalg, og måtte splitte inngående momsutgifter relativt sett ut fra hvor inntektene kom – et forferdelig byråkrati, usikre anslag og ekstraarbeid. Så jeg må si at på et generelt grunnlag er momssatser som omfatter det meste, men som er lavest mulig, og som er ubyråkratisk og enkelt å administrere både for bedriftene og for skatte- og avgiftsvesenet, det aller beste når det gjelder å unngå byråkrati.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg forstår godt at statsråden ikke ønsker å gå inn i essensen i det han ble spurt om, for essensen er hvordan man skal gi gode styringssignaler til det selskapet som staten eier 100 pst. – det selskapet som skal investere i fornybar energi, som hele Stortinget ønsker skal skje. Da Aker, SAS og Hydro nylig ba om å få tilført egenkapital, fikk de det nærmest på dagen til tross for at de driver innenfor næringsområder som regjeringen i hvert fall i klimadebatter sier en må komme seg vekk fra. Når Statkraft kommer og vil investere i tråd med regjeringens og et samlet stortings ønske, bruker en altså over 18 måneder på å gi dem et svar. Statsråden sa på NRK 18. august i år at han har gitt et svar. Fravær av svar er også et svar, men da må svaret tolkes som et nei. Det er altså det motsatte av det han sa i Stortinget 3. juni, da han sa at det ville komme et svar. Så jeg gjentar spørsmålet fra Nesvik: Hvor lenge skal et statsselskap vente i taushet før de skal tolke tausheten som et nei?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-10-13:
Jeg vil gjerne forfølge sporet med lokale kraftverk og eierstyring. For et par uker siden var statsråden i Bergen. Ifølge Bergens Tidende sier han i møte med de tillitsvalgte om BKK, som delvis eies av Statkraft, at Statkraft ikke kan være med på kortsiktige løsninger for å finansiere Bergen. Han sikter da til den vedtatte utbyttepolitikken som de tillitsvalgte var misfornøyd med, og som han indikerer at han ikke kan gjøre noe med som mindretallseier. Om statlig eierskap sier statsråden i juli til Dagens Næringsliv at det er viktig å ikke klusse med rollefordelingen mellom styret, ledelsen og eierne. Det virker som om statsråden synes å ha én eierskapsutøvelse i forhold til de tabloide mediene i Oslo og en annen i forhold til lokale fagforeningsrepresentanter. Kan statsråden si meg hvilket alternativ som Stortinget skal forholde seg til?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-10-13:
Jeg har følgende spørsmål til finansministeren: «Bedrifter melder at avskrivbart produksjonsutstyr i saldogruppe d blir inkludert i enkelte kommuners eiendomsskattegrunnlag ved utskrivning av eiendomsskatt. Mener statsråden at en slik vurdering er i tråd med det handlingsrom kommuner har i henhold til eiendomsskatteloven, og hvis ikke, hva vil han gjøre for å stoppe en slik praktisering av loven?»
Svein Flåtten (Høyre), 2010-10-13:
Takk for svaret. Jeg vil gjerne ta utgangspunkt i den siste delen av finansministerens svar, for han refererer jo til eiendomsskatteloven, som jo sier at dette skal være en part av selve foretaket. Jeg skal ikke gå inn i diskusjonen om det ene eller det andre skal være med. Jeg vil heller stille oppfølgingsspørsmålet slik: Hvis finansministeren blir overbevist om at det foregår en betydelig forskjellsbehandling, en forskjellstaksering og et forskjellsskjønn rundt omkring i de norske kommuner som har eiendomsskatt, nettopp i grensedragningen mellom produksjonsutstyr og selve eiendommen, vil han da være villig til å se nærmere på det?
Svein Flåtten (Høyre), 2010-10-13:
Da synes jeg at svaret er i hvert fall litt positivt. Jeg oppfatter det gjerne slik at Finansdepartementet ikke alltid synes at verken kommuner eller andre er de beste til å vurdere ting rundt det skattetekniske, men at de selv kanskje gjør den jobben best. Så egentlig er jeg fornøyd om finansministeren faktisk vil bruke det utgangspunktet og den åpningen som jeg her tillegger ham, til å se nærmere på det – ikke på kommunenes praksis og gripe inn i det, for det er jeg fullstendig klar over at man ikke kan – og at han, hvis dette virkelig viser seg å være et stort problem, er villig til å gå inn i det.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Grunnen til at vi ikke har gitt et enhetlig svar på dette spørsmålet, er at vi ikke er ferdig med å arbeide med det, i likhet med nesten alle land innenfor EU. Moms er jo aldri en gladsak, det vet representanten. Det er helt åpenbart at momsfritaket både på aviser og bøker har vært et veldig viktig virkemiddel både i språkpolitikken, i litteraturpolitikken og også når det gjelder ytringsfrihet. Men det er også andre hensyn som vi skal ta i dette spørsmålet. Derfor har jeg sagt – og finansministeren har sagt – at vi ønsker å se dette i sammenheng med det som Mediestøtteutvalget vurderer, nemlig momsfritak for aviser. Grunnen til at dette spørsmålet ikke åpenbart er så enkelt, og at heller ikke Storbritannia, Tyskland, Spania og Frankrike oppfatter dette spørsmålet som veldig enkelt, er at en e-bok er mer enn en tekst. I det øyeblikket du laster ned en musikkfil, eller kanskje en filmsnutt, innenfor en e-bok, vil momsregimet inntreffe på disse tjenestene. Og da får du den ganske håpløse situasjonen at innenfor ett og samme elektroniske medium har du to ulike momssatser. Det er ikke en byråkratisk sak, men det er en helt åpenbar problemstilling som vi og veldig mange andre land vil komme opp i. Når det gjelder dette spørsmålet om å ta inn moms på elektroniske tjenester, mener jeg det er et godt forslag, bl.a. når det gjelder musikkbransjen. I dag er det sånn at hvis du laster ned musikk fra en utenlands nettside, betaler du ikke moms. Vi ønsker å gi norske nettsteder et større fortrinn. Derfor er det et godt forslag. Men når det gjelder moms på e-bøker, understreker jeg nok en gang at regjeringen ikke har tatt stilling til det, og vil se dette i sammenheng med Mediestøtteutvalgets innstilling. Det er selvfølgelig ulike vurderinger i saken. Men hvis representanten tror at jeg skal gå inn i en offentlig polemikk og utelukkende forsvare litteraturpolitiske hensyn, nærmest i konfrontasjon med finansministeren, kan han ikke kunne særlig mye om regjeringens interne arbeid i forbindelse med avgiftsspørsmål.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Det er i grunnen to spørsmål eller kommentarer, representanten har. Det ene er dette med avgiftssystemet, som vi og mange EU-land jobber med: Det kan ikke være sånn at europeiske nettsider kan bli utkonkurrert, f.eks. i forhold til land som ikke har moms. Dette mener jeg er en problemstilling som ikke bare handler om hva vi gjør i Norge, men representantens kommentarer dreier seg like mye om hva den konservative regjeringen i Storbritannia gjør, hva andre regjeringer og søsterpartier til representanten, gjør i veldig mange andre land. Det er klart at vi er opptatt av at en overgang til elektroniske varer ikke skal undergrave momsregimet totalt. Da blir det mindre penger til skoler, til veier, til kulturpolitikk. Det andre spørsmålet er knyttet til e-bøker som sådan. Da vil jeg gjerne gjenta mitt svar: Det fins sterke litteraturpolitiske argumenter for å ha gode momssystemer og lave momssatser eller nullsats i tilknytning til e-bøker. Det er en del av den diskusjonen regjeringen skal ha, hvor vi ennå ikke har tatt stilling.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
At en god saksbehandling i et departement handler om å ta problemene videre underveis, er i hvert fall ikke en politikk som jeg eller regjeringen ønsker å ta ansvar for. Dette er en stor diskusjon i mange andre europeiske land enn i Norge. Det konservative søsterpartiet til representanten, i Sverige, har det samme utgangspunktet som den norske regjeringen. Det vi har lagt opp til i statsbudsjettet, er å redegjøre for det som er dagens praksis, og det er moms på e-bøker. Så sier jeg at det endelige svaret på dette spørsmålet ikke er klart. Vi trenger en nærmere avklaring av dette med våre europeiske naboland, vi trenger en klarere avgrensing når det gjelder hva som eventuelt skal være underlagt momsfritak, og vi trenger å se dette i sammenheng med hvordan momsregimet skal praktiseres i tilknytning til aviser. Så det å ta et standpunkt og ta problemene underveis, er i hvert fall ikke en saksbehandling som jeg og resten av regjeringen ønsker å ta ansvar for.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg må nesten minne representanten på at en e-bok er mer enn tekst. For hvis en tror at en e-bok er det samme som en PDF-fil som man leser på en dataskjerm, tror jeg ikke representanten har satt seg inn i hva som er dette mediets muligheter i framtiden. Det som er fordelen med en elektronisk bok, f.eks. Frode Gryttens roman, er at en i tillegg til å lese den fantastisk gode teksten hans, kanskje kan laste ned musikkfiler til den musikken han refererer til, eller få små filmsnutter fra Odda-miljøet, noe som gjør at dette er et helt annet og unikt medium. Det er ikke uten videre enkelt at det skal være momsfritak på de skriftlige ordene, mens man i det øyeblikket en laster ned en filmsnutt eller en musikkfil, skal en betale moms. Derfor er dette, som jeg har sagt tidligere, ikke noen særnorsk diskusjon. Dette er en diskusjon man har i alle andre land, om at et momsregime i tilknytning til e-bøker skal være enhetlig og mulig å praktisere.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg mener at vi har hatt veldig mange gode litteraturpolitiske virkemidler i Norge, og det er også grunnen til at norsk litteratur står veldig sterkt i Norge og internasjonalt. Det ene er gode innkjøpsordninger, som er viktig for å spre både smal litteratur og bred litteratur ut til landets befolkning. Det andre er at vi har fastpris på litteratur, som sikrer at det blir en god distribusjon av bøker over hele Norge. At vi har gode støtteordninger gjennom Kulturrådet, er også en viktig årsak til at vi har god litteratur i Norge. Også momsfritaket er ett av de virkemidlene som gjør at norsk litteratur står sterkt både i Norge og internasjonalt.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
I budsjettproposisjonen for 2010 var kulturhuset Buen i Mandal listet opp blant 39 planer og prosjekter for kulturbygg som ikke ble prioritert i statsbudsjettet for 2010 – altså som ett av 39. Departementet presiserte den gangen at listen var en illustrasjon på hvilke tiltak som hadde søkt statlige tilskudd. I budsjettet for 2011 har regjeringen foreslått 163 mill. kr under denne posten, som går til nasjonale kulturbygg. Dette er en økning på 5,1 mill. kr fra 2010. Hvert år mottar vi et stort antall søknader om tilskudd fra denne budsjettposten. Søknadsstrømmen er langt større enn de årlige bevilgningene på posten. Dette innebærer at de aller fleste søknader, deriblant for kulturhuset Buen i Mandal, ikke blir innvilget. Tilskudd til byggeprosjektene gis vanligvis over flere år og er i samsvar med framdriften i prosjektene. I de aller fleste tilfellene gir departementet tilsagn om tilskudd utover budsjettåret, slik at det samlede tilskuddet fra denne posten blir avklart. I likhet med tidligere år har Kulturdepartementet i budsjettforslaget for 2011 prioritert tilskudd til allerede vedtatte prosjekter for å sikre framdriften av disse, framfor tilskudd til nye prosjekter. Nærmere 40 pst. av bevilgningsforslaget på posten Nasjonale kulturbygg går til Kilden Teater- og konserthus for Sørlandet i Vest-Agder fylke. Av denne potten totalt går altså 40 pst. til fylket Vest-Agder. Det som er tilleggsforslaget til et nytt nasjonalt kulturbygg, som ble foreslått i budsjettproposisjonen for 2011, er kulturhistorisk senter i Arendal. Det var det eneste bygget som fikk nytt tilsagn i budsjettet som vi nettopp har lagt fram. I museumsmeldingen opplyste departementet at ordningen med tilskudd til nasjonale kulturbygg vil bli innrettet slik at museumsprosjekter kan bli vurdert, forutsatt at den resterende delen av finansieringen ordnes regionalt og lokalt. Med utgangspunkt i dette har departementet prioritert, som jeg tidligere sa, ett nytt bygg for 2011. Den alt vesentlige delen av tilskudd til nasjonale kulturbygg de nærmeste årene vil gå til prosjekter som allerede har fått tilsagn om tilskudd etter 2011. Til Kilden Teater- og konserthus for Sørlandet gjenstår det å bevilge 253 mill. kr i årene etter 2011. Til Aust-Agder kulturhistoriske senter gjenstår det å bevilge 76,8 mill. kr.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Hvilke prosjekter som får tilsagn, avgjør vi i hvert enkelt budsjett. Jeg møtte selv en del lokalpolitikere fra Mandal for en tid tilbake, og de spurte meg om de kunne få et signal. Da sa jeg: Nei, dere får ingen signal. Man får signal når budsjettet legges fram – da er det ja eller nei. De aller fleste som har søkt, får nei. Det er 39 prosjekter på denne listen, slik at det å få tilsagn over denne posten er en krevende oppgave. Det er mange gode forslag som ikke får tilsagn om en statlig medfinansiering av kulturbygg. Det betyr ikke at forslaget ikke er godt, men det betyr at vi må se dette innenfor en helhetlig ramme. Sørlandet totalt sett – hvis en også regner med Rogaland – kommer veldig godt ut og henter ut store midler fra budsjettposten Nasjonale kulturbygg. Jeg har også en liste med flere andre forslag det har vært søkt om. Jeg var senest i Fredrikstad for noen dager siden og ga samme beskjed der. Det er klart det er mange som er skuffet og som ønsker penger. Men vi må prioritere hardt når det gjelder hvilke som får status som Nasjonale kulturbygg og får bevilgninger over denne posten.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Min påstand er vel at de som i dag får støtte over posten Nasjonale kulturbygg, er kulturhus som bidrar til å nå et bredt publikum. Kilden er ett eksempel på det. Aust-Agder Kulturhistoriske Senter er et annet eksempel. Kulturkvartalet i Bodø er et eksempel på et kulturbygg som vil nå ut til en bred befolkning, Science Center Østfold likeså. Så jeg føler at dette perspektivet, at man skal nå ut til et bredt publikum, er veldig godt ivaretatt med de sju postene som i dag får støtte over posten Nasjonale kulturbygg.
Arve Kambe (Høyre), 2010-10-13:
Kulturministeren prøver å skape et inntrykk av at saken om moms på e-bøker ikke er avgjort i regjeringen, til tross for at vi nettopp har fått det andre statsbudsjettet hvor dette omtales. Og ikke bare omtales det, men norske forbrukere skal altså betale moms på produkter kjøpt fra leverandører i Bangladesh, Mexico eller hvor det måtte være. Man utvider altså avgiftsgrunnlaget, som er den nye finansministerens favorittritual. VG skrev i går på lederplass at Anniken Huitfeldt «er den første kulturminister som har gitt fra seg styringen av kulturpolitikken til et annet departement». Jeg føler at det svaret hun gav til Thommessen følger opp dette. For man startet med å si nei til moms på e-bøker ved å peke på at det er problemer med avgrensningen. Da er Høyres utgangspunkt at kulturministeren i stedet for å avvente og avvente og avvente, heller starter med å si: Ok, vi begynner med at en bok som er levert på e-format, slipper moms, og så får vi ta de videre problemene underveis.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Det at regjeringen ikke har tatt stilling til dette spørsmålet, er feil. Vi behandlet en sak her i fjor. Da sa regjeringen klart og tydelig: Vi ønsker moms på e-bøker. Vi ønsker å skille mellom lydbøker, papirbøker og e-bøker. Det er ikke noen tvil om at det er tatt stilling til dette. Men dette får konsekvenser for litteraturen, for forfattere og ikke minst for det norske språket. Nå vil regjeringen forlange at man ved kjøp i alle klodens elektrobutikker skal innkreve moms, noe som jeg vil påstå er helt, helt umulig. Det at regjeringen vil kreve inn mer moms, overrasker meg ikke. Men det som er overraskende, er at de skiller mellom papirbok, lydbok og e-bok. Jeg vil minne statsråden på at e-boken er framtiden. Så har jeg et spørsmål: Når vil regjeringen innføre moms på papirbøker og lydbøker, for det er det eneste som gjenstår som det ikke er moms på?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-13:
Det er klart at det som regjeringa her foreslår, kommer til å plage mange borgere, og det kommer til å bli et enormt byråkrati. Men det kommer også til å plage mange innenfor kulturnæringene. Derfor har jeg et oppfølgingsspørsmål til næringsministeren. Veldig mange av de små næringene kjøper inn små filer og bruker f.eks. grafisk design, og kunstnere som er sjølstendig næringsdrivende, bruker denne type filer, som de kjøper fra utlandet. Også de skal nå pålegges et enormt momsregnskap for kjøp av fonter, lydfiler eller andre ting, fordi man skal overføre dette til norsk bruk. Spørsmålet mitt er egentlig også en oppfølging av spørsmålet jeg stilte til statsråden for noen dager siden: Tror statsråden at dette kommer til å bli en veldig stor forenkling, og når det gjelder vår felles kamp mot regler overfor småbedrifter, tror han at det bidrar til å gjøre byråkratiet mindre?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-13:
Jeg har fremmet følgende spørsmål: «Hvilke personvernhensyn er det som har stanset prosjektet med å kartlegge drapssaker med bakgrunn i vold i nære relasjoner, og hva vil statsråden gjøre for å sørge for at Venstres forslag, Dokument nr. 8:26 for 2007–2008, følges opp uten at viktige personvernhensyn krenkes?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-13:
Statsråden skal nok få muligheten til å videreføre det. Men det er noe som er litt vanskelig for meg å forstå. Jeg er veldig for at statsråden skal følge alle de personvernreglene som han skal følge – selvfølgelig – men dette forutsetter på en måte at alle svarene på dette fins i deres filer, at det er gjennom den tilgangen man skal få svar. Hadde det ikke vært mulig å bruke den tilgangen alle de fagpersonene som har jobbet med denne type problemstillinger, har – det er mange fagpersoner som har vært inne i vurderingen av mye av dette – uten å gå inn i hver enkelt sak, altså be om å få del i all den erfaringen som de fagpersonene sitter med, all den generelle kunnskapen de har fått gjennom å jobbe med sine enkelttilfeller? Hadde det ikke vært mulig å bringe kunnskap på banen, uten å tro at man skal ha tilgang på personlige data og mapper? Det er jo mange fagfolk som sikkert har noen tanker om hvorfor vi har en kultur i Norge der menn dreper sine partnere betraktelig oftere enn i andre land.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-13:
Ja, det syns jeg er flott. Vi stiller gjerne fra Venstres side med gode ideer. Kanskje er det slik at man kunne fått veldig mange gode ideer om politikk på området ved f.eks. å samle alle de fagpersonene som har jobbet med denne problematikken, i en felles konferanse eller i en felles bok med debatt om temaet. Her er det om å gjøre å finne de politiske grepene. Så er jeg veldig enig i at forskerne må få velge den metoden forskerne vil, men vi kan ikke vente på at vi skal finne noen forskere som får hull på den byllen. Vi må finne en politikk i hverdagen, og vi bidrar gjerne til ulike måter å tenke på for å få den problemstillingen opp i dagen.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Regjeringen har innført lovpålagt leksehjelp fra 1. til 4. klasse. Narvik kommune har fått tildelt 338 000 kr for fire måneder, men har per dags dato bare gitt halvparten av skoleelevene fra 1. til 4. trinn leksehjelp. Hva mener statsråden om det, og vil statsråden påse at kommunen bruker de øremerkede midler til leksehjelp?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg synes det er veldig bra at statsråden her viser at hun handler, og at hun har tatt kontakt med fylkesmannen for å få ordnet opp i dette, slik at elevene i Narvik får de samme rettighetene som andre elever. Men jeg har et spørsmål til til statsråden. Det dreier seg om at vi ser at regjeringen ved statsråden her underbudsjetterer det hun sender ut av bevilgning. Som også rådmannen i Narvik har opplyst, mangler man ved nyttår i størrelsesorden 100 000–200 000 kr, og det er før man går inn på skysstillegg, for å klare å iverksette det som man legger inn som en ny lov for å påse at man får leksehjelp. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Hvorfor følger det ikke penger med, når man i neste omgang, som statsråden sier, vil bruke fylkesmannen for å påse at kommunene følger opp reglene? Hvorfor fyller ikke statsråden på med penger, slik at de er i stand til å følge opp?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg hører statsråden sier at det er 100 pst. Men går vi inn i provenyet og ser hva statsråden har lagt fram, sier man at man legger opp til fagarbeiderlønn. Der legger man bl.a. ikke inn penger til fagkvalifisert leksehjelp. Jeg har et par spørsmål til statsråden. Jeg registrerer at hun ikke har lagt nok penger inn, og det går ut over det ganske land. Statsråden har heller ikke tatt hensyn til skysstillegg. Hvorfor er ikke statsråden opptatt av at det skal være lærere her, men kun fagarbeidere, når SV ellers sier at man skal ha lærere på plass? Hva er forskjellen på et barn fra 1. til 4. klasse som trenger hjelp i klassetimen, og et barn som trenger hjelp med lekser etterpå? Hva er forskjellen?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Ved Haslemoen transittmottak i Hedmark har det de siste månedene vært mye uro, bl.a. med ca. 30 brannutrykninger, slåssing og veisperring. Hva vil statsråden gjøre for å normalisere forholdene slik at roen og tryggheten kommer tilbake både til mottaket og ikke minst til nærmiljøet?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg mener var utfyllende og greit. Jeg legger også spesielt merke til at statsråden sier at regjeringen ikke aksepterer at asylsøkere, eller personer med endelig avslag, truer med, eller begår, voldelige handlinger – det er bra. Siden jeg stilte det spørsmålet, har det fortsatt vært mange brannutrykninger – jeg tror faktisk det er oppe i nærmere 50 nå. Det er klart at for et lite lokalsamfunn med et lite brannvesen tærer dette mye på ressursene. Hvis det eventuelt skulle være en brann et annet sted, sier det seg selv at dette skaper problemer. Det har også vært såpass prekært at brannvesenet i Elverum er blitt innkalt, i hvert fall én gang. Det er klart at dette må stoppe. Lensmann Ingjerd Kagnes i Våler sier også: «Slik kan vi ikke ha det. Det lokale politi har ikke ressurser til å takle denne belastningen. Når alarmen går, må vi sende alt tilgjengelig mannskap mellom Elverum og Kongsvinger. Vi har ikke mange å ta av.» Det er klart at dette er alvorlige tilstander, og det er klart at vi må gjøre noe med det.