trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Jeg ser på dette som en bekreftelse på at vi ikke trenger dette lovverket. Det viser at folk vil bo på landsbygda, på landbrukseiendommer, av egen fri vilje, uten at man skal ha et stramt lovverk som på en måte skal tvinge folk til å gjøre det. Men jeg synes det er interessant at regjeringspartiene ikke ønsker å stimulere folk til å bo på landsbygda, men man ønsker å ha et lovverk som tvinger folk til å bo på landsbygda, og det er noe som vi tar sterkt avstand fra.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Først vil jeg ta avstand fra at Fremskrittspartiet på dette området står for noen ekstremistisk politikk. Fremskrittspartiet har et synspunkt på dette området som støttes av folk flest her i landet. Jeg må bare referere til det jeg sa i svaret på replikken fra representanten Arne L. Haugen, at en innstramming av boplikten er feil virkemiddel. Man skal altså tvinge folk til å bo på landsbygda istedenfor å komme med positive virkemidler som gjør at folk ønsker å bo og virke på landsbygda. Man kan jo stille seg spørsmålet hvordan representanten Lundteigen og regjeringspartiene har tenkt å følge opp at folk virkelig ivaretar boplikten. Det vil bli gjennom dyneløfting, antageligvis. Det er en politikk som vi tar sterkt avstand fra.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Jeg synes det er interessant at representanten Lundteigen, av alle, beskylder Fremskrittspartiet for å være ekstremistisk. Hvis man spurte det norske folk om det var Fremskrittspartiet eller representanten Lundteigen en oppfattet som ekstremist, tror jeg svaret på det hadde vært rimelig tydelig. Fremskrittspartiet ønsker å styrke eiendomsretten gjennom de grep vi foreslår i denne loven. Vi fratar da ingen eiendomsretten med de forslag vi fremmer!
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Jeg må ta sterkt avstand fra de påstandene som kom fra representanten Inge Ryan om at det er enkelte som ikke ønsker å ha et landbruk over hele landet, og som ikke ønsker å ha en spredt bosetting. Det er helt feil. Det jeg skulle spørre representanten Inge Ryan om, var: I det forrige replikkordskiftet mellom representanten Hansen og representanten Lundteigen fikk vi høre at prisreguleringer var viktig, for ellers ville bare de rike kjøpe eiendommer. Det vi ser i dag, er nettopp at det er de rike som får kjøpt eiendommer. Vi har saken om Øvre Vilberg gård, hvor Stein Erik Hagens datter fikk kjøpe en eiendom, selv innenfor det gjeldende regimet. Vi har også en sak nå i Vestby, hvor shippingarvingen Petter Olsen får kjøpt en eiendom til flere titalls millioner kroner. Bekymrer det representanten Inge Ryan at det nettopp er de rike som i dag får kjøpt?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Det er interessant å høre på argumentasjonen fra representanten Inge Ryan når han sier at vi er helt avhengige av å ha dette stramme lovverket for å sikre at folk bor ute i distriktene, bl.a. i Nord-Trøndelag, hvor representanten Inge Ryan kommer fra. Da sier han også indirekte at hvis vi fjerner dette lovverket, vil folk flytte i store strømmer, bl.a. fra Nord-Trøndelag. Det finner jeg merkelig at en representant fra Nord-Trøndelag kan si. Det vi i næringskomiteen har fått beskjed om når vi har reist over hele landet, bl.a. i Nord-Trøndelag, er jo at det er en betydelig fraflytting fra distriktene og inn til sentrale strøk i dag. Det merker jo jeg, som representerer Akershus fylke, hvor det er en betydelig tilflytting. Er representanten Inge Ryan stolt av den fraflyttingsstrømmen som de rød-grønne bidrar til?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Statsråd Brekk sa i sitt innlegg at forslagene fra Fremskrittspartiet og Høyre ville bidra til en stor endring av eiendomsstrukturen i landbruket. Men så ser vi at regjeringspartiene har en flertallsmerknad hvor det står: «Flertallet mener likevel at det er viktig å legge til rette for en økt harmonisering mellom eiendomsstrukturen og bruksstrukturen, slik at mer av arealene kan bli en del av aktivt, og ikke passivt, eierskap.» Så her snakker statsråden mot seg selv, på en måte. Han har her fått et arbeidsoppdrag fra sine partier i Stortinget. Jeg kunne godt tenke meg å høre hvordan han ser på dette arbeidsoppdraget, og når han har tenkt å komme til Stortinget for å oppfylle ønsket med hensyn til endringer i jordloven § 12?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
I denne saken fjerner Regjeringen bestemmelsene om fylkeslandbruksstyrene. Jeg har selv vært medlem av fylkeslandbruksstyret i Akershus og har sett at når man først har dette regelverket, er det viktig at regelverket ivaretas av folkevalgte som står til ansvar overfor folk i fylket. Det overrasker meg at Senterpartiet er med på dette. Men det er vel slik at Senterpartiet følger opp sin embetsmannstradisjon og ønsker å frata folkevalgte innflytelse over denne viktige delen av politikken?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Jeg må bare sterkt ta avstand fra at de udokumenterte påstandene som statsråden kom med her, at folkevalgte som representerer Fremskrittspartiet, går inn for boplikt. Det tror jeg ikke er tilfellet. Jeg må be statsråden dokumentere disse påstandene.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Jeg registrerer at representanten Lundteigen nå prøver å dra i gang en stor debatt om hele systemet rundt omsetningsloven. Det skal ikke jeg gjøre. Det var interessant å merke seg at Lundteigen heller ikke hadde et eneste ord om det denne saken dreier seg om, nemlig Omsetningsrådets størrelse og hvem som skal være medlemmer i Omsetningsrådet. Fremskrittspartiet ønsker en total gjennomgang av hele omsetningsloven og omsetningslovens rolle og funksjon. Det har vi fremmet forslag om. Da får vi ta den debatten når Regjeringen kommer til Stortinget med den gjennomgangen. Fremskrittspartiet stiller seg svært kritisk til den endringen som nå foreslås. Det viser hvor tette bånd Regjeringen og statsråden har til jordbrukets organisasjoner – Bondelaget, Småbrukarlaget og samvirkeforetakene – når man nå gjør Omsetningsrådet om til et rent samvirkeråd. Man kaster altså ut såkalte private aktører, og Omsetningsrådet vil nå stort sett bare bestå av bedrifter som er knyttet til norsk landbrukssamvirke. Hvis vi ser på kjøttsiden, er samvirket og de ikke-samvirkebaserte aktørene omtrent like store når det gjelder foredling av kjøtt. For å få en bedre balanse i Omsetningsrådet foreslår Fremskrittspartiet i forslag nr. 2 at man får tre representanter fra organisasjoner og foretak knyttet til Norsk Landbrukssamvirke, og at man får like mange representanter fra den ikke-samvirkebaserte industrien. Det er også viktig at forbrukerinteresser blir hørt i de viktige beslutningene som skjer i Omsetningsrådet. Vi foreslår derfor to representanter fra forbrukerorganisasjonene og to representanter fra handelen. Jeg tar opp de forslagene som Fremskrittspartiet har i innstillingen.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-06-04:
Det er ganske utrolig å høre statsråden stå her i Stortinget og hevde at dette bidrar til en bred sammensetning av Omsetningsrådet. Alle som kan lese, ser jo at dette er et samrøre mellom Senterpartiet og norsk landsbrukssamvirke, hvor man gir enkelte aktører som er markedsregulatorer, men som også opererer i markedet i konkurranse med andre, fortrinnsrett foran andre aktører. Jeg beklager sterkt at det skjer. Vi har tidligere sett at Omsetningsrådet har opptrådt partisk i forbindelse med de beslutningene som er skjedd. For tre år siden, da det var overskudd på svinekjøtt, la man på ekstra avgifter på såkalt tung gris(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-04:
Aller først til Fremskrittspartiet og dette med bosetting og landbruk over hele landet: Når man i program og i forslag ønsker å redusere overføringene til landbruket så kraftig som Fremskrittspartiet ønsker, når man sier at man på sikt skal avvikle landbruksstøtten, skjønner vi alle sammen at det å skulle kunne ha landbruk i Sogn og Fjordane og i Indre Namdal, der jeg kommer fra, vil være umulig med Fremskrittspartiets politikk, da det vil føre til en dramatisk avfolking av Norge. Det er ikke bare det at man sier det, man foreslår det også i Stortinget. Nei, jeg ønsker ikke at rike skal få adgang til å kjøpe eiendommer. Det er klart at det fins eksempler på at rike folk får kjøpt eiendommer, og det kan ikke vi sette oss imot, for sjøl om det er reguleringer på prisene, er det naturligvis sånn at noen ganger er det rike folk som får tak i disse eiendommene, andre ganger folk som er mindre rike. Så jeg ser ikke det med prisregulering som bestemmende for om det er rike eller mindre rike som får kjøpt eiendommer.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-04:
Grunnen til at jeg syns boplikten er viktig, er at de mange naturperlene som gårdbrukere i dag disponerer, er en del av landet som man har fått disposisjonsrett over, og det går i arv. Det blir feil at man skal disponere den type eiendommer hvis man ikke velger å være bosatt der, og ta vare på det, og bidra til det miljøet som man da bor i. Jeg vet at det er betydelig frustrasjon mange steder der boplikten omgås, fordi disse fine eiendommene på en måte bare halvveis blir utnyttet. Det er feil. Når man har fått tilgang til den type eiendom, skal man også bo der fullt og helt, og bidra til det lokalsamfunnet som man da er en del av. Jeg tror at en innskjerping av boplikten vil gjøre at det blir mindre forsøk på å omgå de reglene som har vært fram til i dag.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-04:
Den rød-grønne politikken bidrar til mindre fraflytting enn om Fremskrittspartiet hadde sittet med makta. Det er jeg ganske overbevist om. Det at vi har sentralisering i Norge, det at Norge sklir mot Oslofjorden, betyr ikke at vi skal ha mindre politikk. Det krever jo mer politikk. Vi må ha mer distriktspolitikk, for det er et uttalt ønske fra dette parlamentet at vi skal ha bosetting over hele landet. Og andre land kikker til Norge fordi vi har vært flinke til å klare å ivareta hele landet på en god måte, men ikke godt nok, ikke godt nok, og derfor skal vi ha mer distriktspolitikk og ikke mindre distriktspolitikk. Kommer Fremskrittspartiet til makta, får vi ingen distriktspolitikk, og da vil det bli dramatisk i forhold til den utviklinga.
Alvhild Hedstein (Venstre), 2009-06-04:
Jeg sitter ikke med oversikt over hvilke land, men jeg vet det er få land som har odelsrett slik den praktiseres i Norge i dag. For Venstre er det viktigste at de som har lyst, skal få en mulighet til å overta. Representanten Lundteigen har helt rett i at det ikke finnes en formell plikt til å overta, men det er en kjensgjerning at mange føler dette tyngende. Siden du har referert litteratur fra langt tilbake i tid i dag, kan vi jo referere til ganske mange gode norske forfattere, Garborg og andre, som har brukt mye av sitt liv på å komme seg gjennom den odelsretten som de selv opplevde som en svært tyngende plikt i sitt liv. Venstre vil ha bolyst og ikke boplikt.
Alvhild Hedstein (Venstre), 2009-06-04:
Venstre er et parti som tør å vurdere sine standpunkt mot nye realiteter. Da odelsretten ble innført, var det en kø av folk som ønsket å overta eiendom. Den køen er i dag borte, og for oss er det ulogisk å beholde et kølappsystem til en kø som ikke finnes. Derfor mener vi at odelsretten har overlevd seg selv, og at det er på tide å fjerne den.
Alvhild Hedstein (Venstre), 2009-06-04:
Ved en inkurie har det falt ut én representant i forslag nr. 4, fra Venstre. Det er representanten fra Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund. Jeg ber om at dette blir rettet opp, slik at det blir elleve representanter. Venstre er enig med Regjeringen i at antall medlemmer i Omsetningsrådet for jordbruksvarer reduseres fra 19 til 11 medlemmer. Venstre er også stort sett enig med Regjeringen i sammensetningen av rådet, men med ett viktig unntak. Vi er kritiske til at landbruksorganisasjonene skal ha flertall. Vi vil derfor erstatte én av landbruksorganisasjonenes representanter med en uavhengig representant som skal oppnevnes av Landbruks- og matdepartementet. Vi mener at en slik sammensetning vil ivareta allmenne samfunnsinteresser på en god måte. Venstre fremmer derfor forslag om at Omsetningsrådet skal bestå av følgende medlemmer: Fellesrepresentant for Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag, Tine BA, Nortura BA, Norske Felleskjøp, Norsk Landbrukssamvirke som fellesrepresentant for potet-, grønt- og pelsdyrsektoren, Landbruks- og matdepartementet, Fornyings- og administrasjonsdepartementet, Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund, fellesrepresentant for ikke-samvirkebasert næringsmiddelindustri, fellesrepresentant for handelen og en uavhengig representant oppnevnt av Landbruks- og matdepartementet. Jeg tar med dette opp Venstres forslag i innstillingen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-04:
Delingsforbudet – jeg antar det er det vi nå snakker om – kom inn i lovgivningen i 1955 fordi mange eiere den gang stykket opp landbrukseiendommer ved deling, og uten forbudet har jeg grunn til å tro at situasjonen i dag ikke ville vært nevneverdig annerledes. Hvis det ikke er et forbud mot deling, tror jeg mange vil ønske å dele opp eiendommene, særlig i tilknytning til arv og skifte. Landbrukseiendommene i Norge er gjennomgående små, og om det blir fritt fram for å dele dem opp ytterligere, vil produksjonsmulighetene på eiendommene svekkes. Men, som det også er nevnt av flertallet i Stortinget, er det et behov for å se på delingspraksisen, slik at det i større grad enn i dag legges til rette for at en eier som ikke selv ønsker å bruke eiendommen til bolig og drive landbruksproduksjon, kan beholde bebyggelsen, men selge arealene som tilleggsjord til aktive bruk i området. Som sagt: Det er en problemstilling som næringskomiteen har bedt Regjeringen om å se nærmere på. Det ønsker jeg å gjøre, og jeg vil komme tilbake til Stortinget på en egnet måte så snart som mulig med vurderinger knyttet til drift og bosetting som den gjennomgangen må munne ut i.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-04:
Høyre og Fremskrittspartiet gir uttrykk for at boplikten tvinger landbruksbefolkningen til å bo på eiendommene sine. De viser samtidig til, som også representanten Hansen nå understreker, at reglene ikke virker fordi folk uansett vil bo på eiendommene sine. Jeg synes at tilnærmingen til dette spørsmålet synes å bygge på ideologi snarere enn en vurdering av faktiske forhold. Undersøkelsen fra Bygdeforskning, som representantene påberoper seg som grunnlag for påstanden om at boplikt ikke virker, viser at eierne ikke bor på eiendommen sin på grunn av tvang, men fordi de ønsker å bo der. Det er riktig. I tillegg viser undersøkelsen, som tilsvarende tidligere undersøkelser, at fire av fem eiere bor på eiendommen sin. Jeg er glad for at effekten av denne politikken viser at 80 pst. bor og driver egen eiendom. Forskernes konklusjon er likevel ikke at reglene er unødvendige, slik Høyre hevder. Forskerne uttaler: Avskaffelse av boplikt vil over tid svekke det lokale eierskapet og svekke den faste bosettingen. Jeg vil anta at forskerne er nærmere til å uttale seg om sitt eget materiale enn det Høyre er, og jeg har – som forskerne – tillit til at boplikt virker.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-04:
I forbindelse med denne reformen overføres en del av det ansvaret fylkeslandbruksstyrene har i dag, til fylkeskommunen. Det er fritt fram for fylkeskommunen å etablere et organ eller bruke et organ til å ivareta landbrukspolitiske spørsmål. Det er også noe jeg har svart på i forbindelse med spørsmål fra Kielland Asmyhr tidligere. Det som står igjen til fylkesmannen, er behandling av klager og innsigelsesrett. Jeg mener det er riktig, fordi man ivaretar en nasjonal landbrukspolitikk gjennom det tiltaket.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-04:
Jeg opplever at representanten Gitmark veldig malerisk beskriver situasjonen når han hevder at denne regjeringen vil tvangsselge boligeiendommer på sørlandskysten eller der det er nullkonsesjonsgrense. Det er selvsagt ikke riktig. Det vi gjør, er å gi kommunene et virkemiddel for å ivareta bosetting. Det er et kjempeparadoks at representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet aldri nevner at størsteparten av de 66 kommunene som har nullkonsesjonsgrense, styres av de samme partiene som her er motstandere av ordningen. Det er de samme kommunene som i høringsrunden har uttalt at de ønsker å videreføre dette regelverket. Et flertall av dem ønsker endog å utvide det, med slektskapsunntaket. Det er et kjempeparadoks, synes jeg, at representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet, som har sine egne partikollegaer i mange av de kommunene det her er snakk om, ikke ivaretar disse kommunenes interesser, men på et ideologisk grunnlag tar tak i dette spørsmålet, og på et ideologisk grunnlag bidrar til at det ikke blir ivaretatt at folk skal bo framfor å ha døde feriekulisser store deler av året. Det er problemstillingen. Det er en ideologisk og ærlig diskusjon. Men det er en diskusjon som er fremmet av representanten Gitmarks egne partikollegaer i mange, mange kommuner.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-04:
Representanten Kielland Asmyhr er jo uenig i at vi har et omsetningsråd og en omsetningslov. Det er også grunnlaget for den kritikken han nå fremmer i denne replikken, og for den kritikken han fremmet i innlegget sitt. Det som er utgangspunktet her, er at etter bestemmelsene i jordbruksavtalen har jordbruket selv det økonomiske ansvaret knyttet til overproduksjon av jordbruksvarer, og de ulike reguleringstiltakene som rådet kan sette i verk for å balansere de ulike råvaremarkedene, er i all hovedsak finansiert gjennom omsetningsavgiften, som pålegges produsentene. Derfor er det etter min mening av stor betydning at jordbrukets faglige og økonomiske organisasjoner har en vesentlig innflytelse på de løpende markedsreguleringsaktivitetene, og de vil derfor også i framtiden opprettholde det flertall i rådet som de har hatt tidligere.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-06-04:
Boplikten innskrenker den private eiendomsrett, og den virker ikke. Likevel legger de rød-grønne og flertallet fram en lov som strammer inn boplikten ytterligere. Situasjonen knyttet til landbruket og de 35 000 gårdshusene som står tomme, har vært behørig omtalt i debatten – så også undersøkelsen fra Bygdeforskning. Men spørsmålet statsråden aldri har besvart, er jo: Hvorfor er landbruksministeren fremdeles med på å bære havre til en død hest? For tallene er klare: Boplikten har minimal effekt for helårsbosetting på norske gårder, og regelverket brytes i stort omfang. Helårsbosetting må heller sikres gjennom at folk selv ønsker å bo på norske gårder. Skulle statsråden gjøre noe positivt for bosettingen, burde han gjøre det motsatte, nemlig å liberalisere eiendomsreguleringene, slik som Høyre foreslo i Dokument nr. 8:40 for 2006–2007. Når statsråden og Regjeringen i tillegg går inn for å fjerne slektsparagrafen, noe som gjør at man er med på tvangsselge eiendom ut av familien, eiendom som kunne ha vært en sentral del av familiens ferieliv og identitet over lang tid, slår man virkelig ikke noe slag for verken norsk landbruk eller norsk identitet og kultur. Det var underlig å høre på den siste biten av replikkordskiftet, da man sa at forskerne støtter opp om norsk boplikt. For Norges fremste autoritet på boplikt, professor Normann Aanesland ved UMB, er entydig i sin konklusjon. Regjeringen lever åpenbart etter den amerikanske historikeren Henry Brooks Adams' sitat: Politikk er kunsten å ignorere fakta.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-04:
Jeg stemte feil.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-04:
Det stemmer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Det er en glede å kunne fremme forslag på vegne av representantene Jon Jæger Gåsvatn, Åse M. Schmidt og meg selv om nødvendige lovendringer, slik at kommunene kan innføre brukerstyring med foreldreflertall i skolens brukerstyre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Det må være ganske pinlig for en sosialdemokratisk regjering å oppleve at de sosiale forskjellene faktisk øker på deres vakt i regjeringskvartalet. Skolens rolle som sosialt utjevnende faktor er helt avgjørende. En ny forskningsrapport fra Høgskolen i Hedmark viser at det er skolen og ikke foreldrenes bakgrunn eller utdanning som er avgjørende for hvilke barn som lykkes i skolen, og hvilke som ikke gjør det. Skillet mellom såkalt gode og dårlige skoler går i veldig stor grad på hva slags type pedagogikk som brukes. Såkalt moderne pedagogikk, som denne regjeringen har vært veldig sterk tilhenger av, med store rom og flater med mange elever og få basestasjoner, fører til både bråk, støy og uro – og dobbelt så mange ADHD-diagnoser som det en får ved de skolene som lykkes i sosial utjevning. Fremskrittspartiet har vært opptatt av at en skal ha bedre struktur i skolen. Men den skolen som Regjeringen nå får ansvaret for gjennom denne rapporten, hindrer mulighetene for både sosial utjevning og læring. Er det på tide at statsministeren bidrar til å snu også i skolepolitikken?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
På vegne av representantene Arne Sortevik, Bård Hoksrud, Jan Arild Ellingsen og meg selv har jeg den glede å fremme forslag om utvidet innsyn i korrespondanse mellom departementer og ytre etater.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Jeg må få lov til å korrigere statsministeren litt, for disse ekstratiltakene som har kommet fra Regjeringen, har jo fått støtte fra opposisjonen, i hvert fall fra Fremskrittspartiet. Både de siste stillingene og også de 100 mill. kr ekstra som kom før jul, fikk støtte fra Fremskrittspartiet. For å komme statsministeren litt i forkjøpet: Det er jo slik at Fremskrittspartiet faktisk bevilget 700 mill. kr mer enn Regjeringen på Nav-området i sitt alternative statsbudsjett. Det er litt merkelig det som nå skjer innenfor Nav. Utgangspunktet beskrev representanten Solberg på en utmerket måte, men det er jo det motsatte som skjer. Disse menneskene som nå har behov for hjelp, som i utgangspunktet skulle få en enklere prosess ved å forholde seg til én saksbehandler, opplever i dag kanskje å måtte forholde seg til både to og tre saksbehandlere. Så det har kanskje ikke bare med det som går på personell og ressurser å gjøre heller. Det kan kanskje være noe med de interne prosessene og kanskje også en profesjonskamp innenfor etaten. Har statsministeren en kommentar til det?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Jeg merket meg i den spørsmålsrunden som nettopp er avsluttet, om den sosialdemokratiske skolen som har spilt fallitt, at statsministeren der sa: Kanskje er det ikke antall årsverk som skal telles. Kanskje er det ikke penger det står på for å få en god skole. Kanskje er det struktur og kvalitet det bør fokuseres mer på. Det fører meg tilbake til Nav. I tidligere spørsmål i dag har jeg nesten sett på statsministeren som arrogant med hensyn til de problemene man står overfor innenfor Nav, ved at statsministeren nekter å ta ansvar og svare på de spørsmålene han blir utfordret på, og heller viser til de andre partienes politikk. Men situasjonen for Nav er i hvert fall at i løpet av tre år – fra 2005 til 2008 – økte antall ansatte med nesten 1 000 årsverk, på tross av at arbeidsledigheten faktisk ble halvert. Nå er vi i en situasjon der vi sannsynligvis vil nå et årsverkstall på 13 500 – fortsatt med langt lavere ledighet enn det vi opplevde under f.eks. Bondevik II-regjeringen. Da er mitt spørsmål: Holder også statsministeren fast på samme argument når det gjelder Nav og innholdet i reformen, som de argumentene han bruker for bedre kvalitet i skolen? Kanskje er det ikke antall årsverk det handler om. Kanskje er det ikke flere mennesker eller mer penger det er snakk om. Kanskje er det Fremskrittspartiets opprinnelige forslag til Nav-reform som er løsningen, der en samler alle disse etatene under ett, også sosialetaten. Kanskje er det det som er løsningen for å nå det som vi alle sammen er interessert i, nemlig å få til en éndørspolitikk, at hvert menneske fikk én saksbehandler og ikke to eller tre, slik situasjonen er i dag.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Jeg takker for den oppklaringen. Nå er situasjonen blitt sånn, på tross av at en har fått en mengde økte årsverk, at det ikke bare er de som venter på dagpenger, som må over på sosialetaten for å få stønad. Nå er situasjonen slik at det har blitt verre for mange andre grupper, som kanskje er enda verre stilt. Jeg tenker ikke minst på uføre, enslige forsørgere, folk som venter på barnebidrag og barnetrygd osv. Disse lider også under den situasjonen vi er oppe i nå. Jeg må få lov til å si at det har ikke manglet på advarsler. Hele høsten 2008 ble det gitt advarsler til ansvarlig statsråd. Og for ett år siden gikk det faktisk et spørsmål fra Stortingets stortingsgruppe til ansvarlig statsråd på dette området, så Regjeringen kunne ha reagert på et tidligere tidspunkt. Så viser statsministeren til at det skal komme en sak – en stortingsmelding. Det tar nødvendigvis noen måneder før en får et vedtak ut av det. Jeg registrerer – når statsråden er på ferie – at Laila Gustavsen fra Arbeiderpartiet sier at man må påregne mer ventetid. Er det akseptabelt at vi nå bare skal vente og vente på at man får tiltak?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Landets justisminister har nå gjennom lengre tid demonstrert at han ikke helt vet hva han vil med norsk justispolitikk. Han har også demonstrert at han ikke helt vet hva han vil med utviklingen i det norske politiet, og det går ut over tryggheten til folk flest i hverdagen. Nå har vi gjennom lengre tid hatt mange rare saker. Først demonstrerte justisministeren at han var litt mot og litt for ytringsfrihet. Deretter var han litt for og litt mot bruk av hĳab i politiet. Så er det store spørsmålet nå om han er litt for eller litt mot å forlenge åremålsstillingen til politidirektøren. Dette er tre saker som kommer på toppen av andre vanskelige saker. Justisministeren har vel nå rekord i å legge seg ut med et samlet politikorps i dette landet, og Stoltenbergs regjering må være den første sosialistiske regjering som har fratatt politiet forhandlingsretten knyttet til hviletidsbestemmelsene. Jeg skulle likt å se om Stoltenberg og hans regjering ville tort å gjøre noe tilsvarende overfor sine venner i LO. Mitt spørsmål til statsministeren med tanke på alle disse sakene er om han er komfortabel med det landets justisminister har foretatt seg den senere tid, eller om han mener at statsråden nå begynner å bli en belastning for Regjeringen og – kanskje enda viktigere – en belastning på tryggheten til folk flest i det norske samfunn.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-02-18:
Jeg oppfatter at statsministeren er imponert over og komfortabel med justisministeren sin, og tar det til orientering. Men finansminister Kristin Halvorsen er ute i avisene i dag og sier at man må ha en praktisk tilnærming til bruk av hĳab i politiet, og støtter det. Det skaper flere diskusjoner, for én ting er jo bruken av hĳab som et religiøst hodeplagg, men de som vil ønske å bruke det basert på en religiøs tilnærming, vil jo ha problemer med å forholde seg til mannlige kollegaer på Politihøgskolen ved nærkamptrening og annen type undervisning, og de vil ha like store problemer med å håndhilse i avhørssituasjoner, f.eks. Jeg mener at dette er en alvorlig diskusjon, særlig fordi det i dag også kommer frem at man nå er i ferd med å få den samme debatten for landets domstoler. Vil statsministeren la denne debatten fortsette å gå, til tross for kraftig motstand i det norske folk og kraftig motstand i politiet, eller vil han nå legge debatten død og si nei til bruk av hĳab i politiet og, ikke minst, også i domstolene?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Enhver politiker, også justisministeren, skal vurderes ut fra de resultatene han faktisk oppnår på viktige områder. Justisminister Knut Storberget har oppnådd betydelige resultater på viktige områder. Derfor står det stor respekt av det arbeidet han har gjort gjennom snart fire år i den posten. Han har f.eks. sørget for at vi nå satser mer på politiet enn vi har gjort noen gang tidligere. Budsjettet er økt med over 2 milliarder kr. Men viktigere enn det: I tillegg til å bevilge mer penger til politiet er opptaket på Politihøgskolen nesten fordoblet etter at vi overtok regjeringsansvaret – etter den forrige regjeringen, som var støttet av Fremskrittspartiet. Politiet har også fått betydelig økt tilgang til nye etterforskningsmetoder, bl.a. eget DNA-register, og i tillegg til det er soningskøene dramatisk redusert. Så på de tunge, viktige områdene er det gjort betydelige framskritt. Det betyr ikke at vi er fornøyd. Det betyr ikke at vi er i mål. Men det betyr at det gjøres mer for å bekjempe kriminalitet nå. Det bevilges mer penger. Soningskøene går ned, og innsatsen i politiet går opp. Så sent som nå på fredag bevilget vi penger til mange nye, sivile stillinger i politiet, slik at flere politifolk kan frigjøres til politifaglig arbeid. Når det gjelder blasfesmiparagrafen og ytringsfriheten, var det han som fremmet det lovforslaget til ny straffelov som gjør at vi nå fjerner blasfemiparagrafen. Det stemte Fremskrittspartiet mot i forrige periode. De har nå ombestemt seg og er for å fjerne den paragrafen. Jeg er glad for at også Fremskrittspartiet kan endre syn en gang iblant. Når det så gjelder hĳab, har vi tatt en diskusjon nå – det er helt riktig – om hvordan vi skal ta den type religiøse hensyn, hvordan det skal praktiseres og håndteres. Jeg tror vi skal ta den tiden vi trenger på den diskusjonen, før vi konkluderer. Det avgjørende er at justisministeren gjør en veldig viktig jobb, oppnår store resultater, styrker politiet, reduserer soningskøen, bedrer ressurstilgangen og utdanner flere politifolk enn noen gang før.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Først til det første spørsmålet, om mitt syn på justisministeren. Han gjør en imponerende jobb. Han gjør det en justisminister skal gjøre. Han får flere til å sone de dommene de har fått, fengselskøene går ned, og politiet har fått betydelig økte ressurser – langt mer enn da Fremskrittspartiet støttet den forrige regjeringen. Ingen mennesker er feilfrie, heller ikke justisministre. Derfor har justisministeren selv sagt at behandlingen av saken om religiøse hodeplagg ikke var god nok, og derfor har han nå lagt opp til en annen saksbehandling, nemlig at vi skal ha en bred diskusjon. Den skal vi ha, og da mener jeg det er feil – når man nå inviterer til en grundig og ordentlig saksbehandling – å konkludere før saksbehandlingen er avsluttet. En av utfordringene er å finne ut av om vi skal ha ett felles regelverk for alle offentlige etater. For eksempel har man levd med dette i Tollvesenet, i enkelte andre etater og i Forsvaret over en del tid, og ett av de spørsmålene vi må stille oss, er om vi skal ha én konsekvent linje, eller om vi skal ha forskjellig praksis i ulike statlige etater.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
For alle mennesker som bor i Norge, gjelder norsk lov. Norsk lov skal alle tilpasse seg. For alle som bor i Norge, uavhengig av hudfarge, bakgrunn og religiøst syn, er det også slik at menneskerettighetene gjelder. Det er betingelsesløst. Det gjelder enten det er syn på likestilling, ytringsfrihet, religionsfrihet eller andre grunnleggende prinsipper. Norsk lov og menneskerettighetene gjelder. Men vi har et mangfoldig samfunn. Folk har ulik tro, ulik kultur, ulik bakgrunn. Jeg mener at det mangfoldet er bra. Det mangfoldet skal vi ønske velkommen, og det mangfoldet skal vi lære oss til å leve med. Jeg mener at Norge er blitt et rikere samfunn, både kulturelt og økonomisk, av at vi har hatt innvandring. Det er veldig mange oppgaver vi i dag løser som vi ikke hadde greid å løse hvis vi ikke hadde hatt innvandring. Men det er ingen unnskyldning for at noen bruker religion som en begrunnelse for f.eks. å diskriminere kvinner eller forsøke å begrense ytringsfriheten. Vi må være helt kompromissløse når det gjelder norsk lov, menneskerettigheter og ytringsfrihet. Samtidig må vi lære oss til å leve med mangfold, at folk med ulik bakgrunn lever sammen i samme samfunn.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Først bare kort om blasfemi, som representanten nevnte først. Det er slik at Høyre har snudd trill rundt i denne saken. I forrige periode satt de i en regjering som fremmet forslag om å beholde blasfemiparagrafen, gjentok det overfor Stortinget og begrunnet det prinsipielt. Nå er de plutselig prinsipielt motstandere. Det er en helt ærlig sak å ombestemme seg, men da synes jeg man skal ligge litt lavt i en diskusjon hvor altså en justisminister har endret syn på ett punkt, nemlig om man skulle ha en utvidelse av hatparagrafen eller ikke. Det har han redegjort for at han ikke lenger mener. Det er en grei sak, på akkurat samme måte som Høyre har ombestemt seg med hensyn til blasfemiparagrafen, som Knut Storberget foreslo fjernet og nå får fjernet i tråd med sitt forslag. Så om politiet. Det er mange uløste oppgaver, og det er mye kriminalitet i Norge som må bekjempes. Derfor er det bra at vi har nesten fordoblet opptaket til Politihøgskolen sammenlignet med da Høyre styrte. Vi satser vesentlig mer på politiet enn Høyre da de satt i regjering og hadde ansvaret for bl.a. det som ble gjort på justissektoren. Og soningskøene er gått betydelig ned. Det betyr ikke at vi er fornøyd, at vi er i mål, det betyr bare at det gjøres vesentlig mer med denne regjeringen enn med den forrige regjeringen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Jeg mener den debatten vi nå har, viser at det er bra at vi har en debatt, fordi det kommer fram synspunkter og nyanser som det er viktig at vi tenker gjennom. Vi lever godt med at hĳab ikke er tillatt i politiet mens vi har en vurdering av hvordan man eventuelt skal ta religiøse hensyn i politiet. En av utfordringene er jo at flere regjeringer, også to Bondevik-regjeringer, min forrige regjering, tidligere regjeringer har levd med at man tillater dette i Forsvaret og Tollvesenet, og da er et av de spørsmålene man må besvare: Skal man ha en forskjellsbehandling i forhold til f.eks. Tollvesenet og Forsvaret, hvor flere regjeringer har tillatt hĳab over lang tid, og ha en annen praksis i politiet, eller skal man ha lik praksis? Vel, jeg har ikke et skråsikkert svar på det i dag. Nettopp derfor er jeg opptatt av å ha en debatt, høre på synspunkter, ha en diskusjon, få en ordentlig saksbehandling og så konkludere. Det er i hvert fall ikke åpenbart at man skal ha forskjellsbehandling, eller at man skal skille mellom de ulike etatene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Det avgjørende er om Regjeringen når de mål den setter seg, og i forhold til de målene vi satte oss i Soria Moria-erklæringen, ligger vi meget godt an. Vi har greid å gjøre vesentlige ting når det gjelder helse, skole, kommuneøkonomi, klima og alle de tunge og viktige spørsmålene. Og siden justissektoren har vært framme her: Det er altså en formidabel satsing på justis – en betydelig reduksjon av soningskøer, nesten dobling av opptaket på Politihøgskolen, vesentlige økninger i bevilgningene til politiet. Det er handling. Men før man handler, har man gjerne en vurdering, en diskusjon, veier argumenter, veier hensyn. Det er helt åpenbart at det skjer i enhver regjering, også ettpartiregjeringer. Det skjer i mindretallsregjeringer, det skjer i flertallsregjeringer, og det skjer i Stortinget. Så jeg er for diskusjon. Det er en tid for diskusjon/vurdering, og så er det en tid for konklusjon og handling, og denne regjeringen håndterer begge deler.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Det er veldig viktig at representanten Solberg tar opp selve det som er den grunnleggende utfordringen – nemlig Nav-reformen, som det har vært bred enighet om i Stortinget, og som flere regjeringer har jobbet fram på en utmerket måte – og det er at tidligere hadde vi jo ikke et velfungerende velferdssystem. Vi hadde et velferdssystem som vi så alvorlige svakheter ved, bl.a. at veldig mange brukere ble sendt fra kontor til kontor, fordi de hadde ulike behov. Noen hadde behov for trygd, men så hadde de også behov for oppfølging i forhold til arbeidsetat, arbeidsmarkedstiltak – den type virkemidler. Derfor er jo selve ideen med Nav-reformen å lage et system som er mye bedre for brukerne, ved at trygd og arbeidsmarkedspolitikken/arbeidskontorene slås sammen, jobber sammen. Vi har dessverre ikke så mange erfaringer så langt, for det har ikke vart så lenge, og vi er midt i reformen – mange kommuner har fortsatt ikke fått Nav-kontor – men ved de pilotkontorene som har fungert en stund, har arbeidsforskningsinstituttene gjort undersøkelser, og de viser at det er mye lettere å få til gode løsninger for brukerne, mye lettere å få til samarbeid på tvers av ulike tjenester og altså få til bedre tilpassede løsninger for den enkelte. Det er det viktig at vi tar med oss når vi nå er midt oppe i en reform. Det er ingen unnskyldning for at det på flere Nav-kontorer rapporteres om at folk ikke får de ytelser de har krav på, i tide, enten det er arbeidsløshetstrygd eller andre ordninger. Derfor må det settes inn betydelig innsats for å gjøre noe med det. Vi vet at det er spesielt to fylker som har hatt problemer, Hordaland og Oslo, og i Hordaland er det satt inn betydelig økt innsats. Der er nå ventelistene kommet ned til tre uker, slik som forutsatt, og derfor settes det nå inn en ekstra innsats i Oslo for å løse de gjenværende problemene der. For det går ikke an at mennesker som har krav på f.eks. ledighetstrygd, ikke får den trygden. Når dette håndteres i ett departement og av én statsråd, er det nettopp ut fra Nav-reformens idé, at du kan ikke skille sosialpolitikken fra arbeidspolitikken og trygdepolitikken. Det henger sammen, og derfor er det ett departement.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
For det første er det altså slik at der vi har hatt Nav-kontorer over noe tid, og har forskningsarbeid, viser det at man i hvert fall har gode resultater for samordning av tiltak overfor den enkelte, som er hovedmålet. Men, som jeg sier, det er ingen unnskyldning for at noen opplever at de ikke får de ytelsene de skal ha, i tide. Derfor ble det satt inn ekstra ressurser allerede i fjor, 100 mill. kr ekstra, fordi vi så at det var store behov. Det var ment midlertidig, men det ble videreført inn i 2009, for vi så at behovene var store. Senest på fredag i forrige uke bevilget vi penger til 320 ekstra stillinger. Nå er man i gang med å ansette folk og lære dem opp, så de kan settes inn. Men vi venter ikke på at de 320 nye kommer i fullt arbeid. Også i mellomtiden settes det inn ekstra ressurser, som f.eks. i Hordaland, hvor resultatene nå er synlige. I Oslo håper vi å kunne oppnå samme resultater i løpet av kort tid når vi nå setter inn ekstra ressurser. Å høre på Høyre er likevel litt underlig. For Høyre har jo i sine budsjetter foreslått å kutte dagpengene til de arbeidsløse, slik de gjorde i forrige periode. Man har med vitende og vilje ønsket å redusere dagpengene. Vi ønsker å ha gode dagpengeordninger, og at folk får pengene i tide.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Da vi så at det var problemer enkelte steder innenfor Nav-systemet midt oppe i en omfattende reform – med pensjonsreform, Nav-reform og også omlegging av en del andre ytelser – satte vi inn ekstra ressurser i fjor. Så fikk vi melding om at det var enda større problemer. Derfor foreslo vi ekstra penger i den tiltakspakken som kom 26. januar, og som Stortinget vedtok nå på fredag. Fra Høyre og fra opposisjonens side er det ikke foreslått én ekstra krone. Hvis man var så bekymret for situasjonen, kunne man ha foreslått ekstra penger i budsjettet i fjor høst – da hadde vi beskrevet situasjonen – eller nå på fredag, da vi la fram ekstra penger til 320 nye stillinger. I tillegg til 320 nye stillinger, som ble vedtatt på fredag, har vi varslet at vi kommer med en egen sak om få uker, der vi altså kan iverksette ytterligere tiltak dersom det er nødvendig. Så det er gjennomført tiltak. Det ble gjennomført tiltak på fredag, og vi varsler ytterligere tiltak. Her skal vi ikke hvile før vi ser betydelige resultater, og før de menneskene som har krav på trygd, får den trygden de skal ha, i rett tid.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Først og fremst er situasjonen den at Nav har trengt økte ressurser. Vi har bevilget økte ressurser. Mitt poeng var ikke at opposisjonen hadde stemt imot dem, de har stemt for de ekstra pengene Regjeringen har foreslått, men så sent som på fredag foreslo vi penger til 320 nye stillinger. Det var ikke én ekstra krone utover det fra opposisjonens side. Når det gjelder Fremskrittspartiets holdning til Nav, har Fremskrittspartiet foreslått betydelige kutt så sent som i budsjettet i fjor og også i budsjettet for 2008. Men man prøver å dekke det til ved at man overfører all helserefusjon fra Helsedepartementet tilbake til Nav. Det blåser opp budsjettene, men det blir ikke noe mer penger. Det blir tvert imot mindre penger, over 200 mill. kr mindre, til drift av Nav. I den grad det er problemer i Nav i dag, så ville de vært vesentlig større dersom Fremskrittspartiet hadde fått vedtatt sine kutt, som Fremskrittspartiet i budsjettdebatten begrunner som riktige kutt. Fremskrittspartiet er for å kutte når det gjelder mange viktige offentlige etater, enten det er Kredittilsynet, før finanskrisen kom, eller Nav, før vi fikk problemer i arbeidsmarkedet. Når de blir konfrontert med det, prøver de å løpe unna. Vi er uenig i den politikken Fremskrittspartiet står for, og mener den er feil.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Først mener jeg at representanten Høybråten reiser et veldig viktig, grunnleggende spørsmål, nemlig: Hvordan greier vi å gjennomføre den store og viktige Nav-reformen som Stortinget har stått samlet bak, og som flere i Regjeringen har jobbet med over mange år? Der har vi altså gjort mange ting i året som har gått. Vi gjør ekstra ting i budsjettet for 2009, men i tillegg foreslo vi mange nye stillinger i den tiltakspakken som Stortinget vedtok nå på fredag. De stillingene er man nå i ferd med å besette, ansette nye folk og lære dem opp, slik at de kan komme i arbeid med å løse de uløste oppgavene i Nav veldig raskt. Så det gjøres noe akkurat nå i disse dager, og vi har også gode erfaringer med det å sette inn ekstra ressurser i enkelte fylker. Det er to fylker der vi har hatt store problemer, og det er Hordaland og Oslo. Hordaland har vi nå så godt som løst. Oslo går Nav nå løs på. Det gjøres en formidabel innsats av tusenvis av Nav-ansatte rundt omkring i landet hele tiden hver eneste dag. Vi må styrke deres evne til å løse de uløste oppgavene og har derfor bevilget ekstra penger. Så kommer det en egen sak til Stortinget om få uker, slik at Stortinget da kan få hele diskusjonen om hvordan vi gjennomfører Nav-reformen, på bordet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Svaret på det spørsmålet er ja. Vi må gjøre flere ting for å håndtere den uakseptable situasjonen en god del arbeidsløse møter, med at de ikke får trygd i tide. Dels er det akuttiltak, som vi har iverksatt i Hordaland, og som har gitt gode resultater. Der er igjen behandlingstiden nå tre uker, melder nyhetene. Det samme gjør vi nå i Oslo, og håper på like gode resultater der. Det gjør vi med én gang, er i gang med det og gjør det i disse dager. Det jobbes på spreng i departement og i Nav for å løse de akutte problemene. Det andre er at man skal gjøre systemendringer. Og da er det ett mulig forslag, men det trenger vi noen flere dager på å vurdere, før vi kommer med en vurdering og anbefaling av det spørsmålet til Stortinget om kort tid.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Jeg opprettholder mitt syn fra forrige gang vi diskuterte dette i denne sal. Det kommer en beslutning fra Barne- og likestillingsdepartementet i løpet av kort tid. Det er viktig at jeg ikke går inn i selve saksbehandlingen i den saken, for dermed å følge forvaltningslovens bestemmelse. Det er en ankesak. Det er en beslutning i Fordelingsutvalget som er anket til departementet, og ankebehandlingen der vil være sluttført i løpet av kort tid. La meg likevel si litt generelt om et viktig spørsmål som representanten reiser, for dette handler om en avveining mellom ulike gode og viktige hensyn og faktisk også ulike menneskerettigheter. Det ene er ikke-diskriminering av mennesker på grunnlag av hudfarge, seksuell legning eller religiøst syn. Det andre er hensynet til religionsfriheten. Noen ganger blir det konflikt mellom de to hensynene, og da må vi finne en avveining. Det er det vi må gjøre i denne saken. I det regelverket som ble laget på grunnlag av en innstilling fra et utvalg nedsatt av Bondevik-regjeringen, som ble sendt på bred høring og fikk bred tilslutning, også fra kristne ungdomsorganisasjoner, står det at staten kan gi tilskudd til frivillige landsomfattende organisasjoner som ved sine vedtekter «ikke skaper hindre for full deltakelse for barn og ungdom fra alle samfunnsgrupper uavhengig av kjønn, etnisitet, nedsatt funksjonsevne eller seksuell orientering». Da har Fordelingsutvalget sagt at det Frelsesarmeen, som ikke åpner fullt ut for homofile, gjør, er i strid med den paragrafen. Det kan jeg forstå at man kan mene når man har laget et slikt regelverk og fått bred tilslutning. Så sier andre – og det forstår jeg også veldig godt: Nei, Frelsesarmeen må få lov til å diskriminere homofile. Vel, da har vi en konflikt mellom to viktige hensyn. Jeg er opptatt av å leve i et samfunn der vi har mangfold, der vi aksepterer at folk også gjør ting vi ikke liker og som sier nei til homofile, selv om jeg er tilhenger av at homofile skal likebehandles med alle andre mennesker. Så kommer det en beslutning om få dager i denne konkrete saken, som jeg ikke kan si noe om før beslutningen kommer.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Jeg mener det er veldig viktig at organisasjoner som har meninger og standpunkter som Regjeringen ikke liker, får statsstøtte. Det er en del av organisasjonsfriheten, det er en del av det mangfoldet vi ønsker. Så det er åpenbart at de som kritiserer Regjeringen, som er uenig med Regjeringen f.eks. i synet på homofili, skal få statsstøtte. Det jeg prøvde å si, er at noen ganger står vi overfor dilemmaer, fordi vi samtidig ønsker å unngå at homofile diskrimineres, at man diskrimineres på bakgrunn av f.eks. kjønn eller etnisitet. Derfor lagde organisasjonene for noen år siden forskrifter som sier at man ikke skal diskriminere på bakgrunn av kjønn, etnisitet, funksjonsevne eller seksuell orientering. Da sier Fordelingsutvalget: Vel, da kan ikke Frelsesarmeen få, for de forskjellsbehandler homofile i forhold til andre. Så sier Barne- og likestillingsdepartementet at dette må vi se nærmere på. Det er en ankesak, for her er det et dilemma. Dilemmaer er krevende, fordi man må veie ulike gode hensyn mot hverandre. Så sier jeg at det gjør man nå i BLD, og om kort tid vil vi få en beslutning. Jeg kan ikke si noe annet enn at det er en god beslutning.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-02-18:
Jeg er mot å diskriminere, mot å forskjellsbehandle homofile og heterofile mennesker. Jeg er for at organisasjoner skal ha organisasjonsfrihet og få lov til å gjøre ting jeg er mot at de gjør. Så er dilemmaet at vi har vedtatt noen retningslinjer som alle organisasjoner, inklusiv de kristne, stilte seg bak, hvor det stod at man kan gi statsstøtte dersom man ikke forskjellsbehandler mennesker på bakgrunn av kjønn, religion eller seksuell orientering. Da har vi altså en konflikt, og det er den konflikten mellom to prisverdige mål Barne- og likestillingsdepartementet nå går inn i. Enten får vi se på praktiseringen, eller så får vi eventuelt se på innholdet i retningslinjene. Men da blir det vanskelig å stryke bare «seksuell orientering». Da får man i tilfelle også se på de andre vilkårene som man ikke får lov til å diskriminere på bakgrunn av. Jeg tror vi får gjøre ferdig denne saksbehandlingen, og så får vi en beslutning i den saken. Men jeg mener det er en viktig og interessant debatt, for det handler om noe vi egentlig har diskutert for lite i det norske samfunnet. Det er forholdet mellom mangfold og forskjellighet, men samtidig å ha noen prinsipper om ikke-diskriminering og noen grunnleggende regler som ingen kan få lov til å bryte.