trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-03-09:
SV har under behandlinga av energimeldinga fremma ei rekkje forslag i tillegg til dei Regjeringa har, som illustrerer at SV er på offensiven når det gjeld miljøpolitikk. Eit av desse forslaga, som går på opprusting av kraftverk, får me vedtatt. Det betyr noko tilsvarande eitt til to gasskraftverk, dersom ein får skikkeleg utteljing på det. Men eitt forslag støttar ikkje sentrumspartia, og det forundrar SV noko. Det går nemleg på energieffektivitet dersom det blir bygt gasskraftverk. Det er litt uforståeleg for SV at heller ikkje miljøstatsråden så langt har tatt stilling til dette, så nå vil eg utfordra miljøstatsråden på dette punktet. Bør ikkje sentrumsregjeringa vere med SV på dette forslaget, som stiller strenge krav til effektivitet på eventuelle gasskraftverk, like strenge krav som ein har på dei beste kraftverka i Europa? Det andre spørsmålet er knytt til det spelet som ein har sett frå Naturkraft og eigarane der. Regjeringa er jo generalforsamling for eigarane av Naturkraft, samtidig blir altså Regjeringa sterkt motarbeidd av dette selskapet og får ikkje innsyn i juridiske betenkningar frå dette selskapet – men det får Arbeidarpartiet og Høgre. Eg lurer på om statsråden kan gjera litt greie for om det har konsekvensar eller vil få konsekvensar for sånne selskap.
Aud Blattmann (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Jeg registrerte i svarreplikken fra Bror Yngve Rahm til Olav Akselsen at han måtte innrømme at Regjeringen har gått bort fra sine tidligere målsettinger om elforbruket. Han innrømmet også at Norge vil være avhengig av å måtte importere kraft i lang tid fremover. Mine spørsmål blir da: Hva slags moralske holdninger er det å eksportere gass tilsvarende 100 gasskraftverk til Europa når Regjeringen ikke finner det mulig og miljømessig forsvarlig å utnytte gassen i Norge? Hva slags moral er det å tjene penger på noe som etter Regjeringens syn er miljømessig uforsvarlig? Er det mer miljøvennlig å importere kullkraft fra utlandet enn å ta i bruk gassen i Norge?
Aud Blattmann (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Jeg vil gjerne først komme med den kommentar at det virker som om det ikke bare er én representant i denne salen som benytter seg av store bokstaver. Så har jeg lyst til å kommentere litt dette med gasskraft. Bror Yngve Rahm innrømmet i et tidligere replikkordskifte i dag at Norge framover vil være avhengig av import av energi fra utlandet. En partifelle av Kvassheim uttalte for ca. et års tid siden at det var politisk umoralsk å gjøre seg avhengig av kullkraft og atomkraft produsert i utlandet, samtidig som han erklærte seg som prinsipiell motstander av slik kraftproduksjon. Partifellen Per Tore Woie var ingen hvilken som helst, heller, da han uttalte dette, da var han faktisk statssekretær hos statsministeren med ansvar for energipolitikk. Han har også bakgrunn fra miljøbevegelsen som styremedlem i Bellona. Mitt spørsmål er omtrent identisk med det jeg stilte til Bror Yngve Rahm: Hva slags moral er det, hva slags moralske holdninger er det å eksportere gass til Europa tilsvarende 100 gasskraftverk, når Regjeringen ikke finner det miljømessig forsvarlig å utnytte gassen i Norge? Utvinning av olje og gass og inntektene fra olje og gass er viktige forutsetninger for å opprettholde vårt velferdssamfunn. Hva slags dobbeltmoral er det, å akseptere inntektene fra noe som er miljømessig helt uforsvarlig?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-03-09:
Det er riktig at Høyre er forutsigbar i gasskraftsaken. Høyre har i grunnen hatt ett mål, og det er at gasskraft skal realiseres uansett hva prisen måtte være, uansett hvilke allianser man inngår. Og når man hører representanten Sanners innlegg, og representanten fra Fremskrittspartiet her tidligere i dag snakke om miljøpolitikk, så må det være enkelte i Arbeiderpartiet som føler sterkt ubehag. Her har man havnet i svært dårlig selskap. Det som også er forutsigbart, er jo at miljø aldri har vært et viktig spørsmål for Høyre. Høyre har altså en lang tradisjon for aldri å gå i bresjen for et eneste viktig miljøspørsmål, så heller ikke i denne saken her, selv om man krydrer innlegget sitt med ordet miljø når man finner det opportunt. Men la meg da gå på Høyres banehalvdel og ta utgangspunkt i det som Høyre er forutsigbar i – ifølge eget utsagn – nemlig gasskraft og industriutvikling. Ser ikke Høyre det poenget som mange har trukket frem, nemlig: Hvis man stiller krav til industrien, så vil industrien endres, og på den måten bidrar man til teknologisk utvikling. I Danmark er nå den nest største eksportartikkelen vindkraftteknologi, ikke vindkraft som kraft. Man eksporterer for 20 milliarder danske kroner i året. Den totale verdien av den norske fiskeeksporten er ca. 28 milliarder norske kroner. Det betyr altså at den danske eksporten av vindkraftteknologi nærmer seg det norske nivået på fiskeeksport. Og det har man klart rett og slett fordi man gir stimuli til å utvikle en teknologi som ellers ikke ville ha blitt utviklet. Det Høyre, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet i dag gjør, er jo det stikk motsatte: Man fjerner kravene til industrien og fjerner dermed incitamentet til å få en teknologisk utvikling. Et parti som Høyre, som tradisjonelt burde ha vært opptatt av den typen krav for å få en utvikling, gjør her det helt motsatte. Man stiller altså ikke krav, man sier at man må bygge et gammeldags kraftverk for dermed å få teknologisk utvikling. Det er ikke riktig. Alle forskere sier jo det stikk motsatte. Og hvis man virkelig trengte et kraftverk å utforske teknologi på, så fins det altså hundre gasskraftverk på norsk sokkel. Man kan ta med seg teknologien dit og forske.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-03-09:
Jeg føler at representanten Sanner ikke riktig har gitt svar på et av de viktige spørsmål som her er reist, nemlig hvilke krav man skal stille til industrien. Det finnes ikke et øyeblikk tvil om at fordi myndigheter hele tiden har stilt krav – enten gjennomendringer av forskrift og lov eller i form av avgifter eller andre incitamenter – har industrien kontinuerlig utviklet seg. Det landet som har gått foran i så måte, er USA, som hele tiden har stilt krav som industrien har følt var blodig urettferdige, men som industrien allikevel har vært nødt til å møte. Ta kravet når det gjelder flystøy, der man i samtlige flyfabrikker i verden sa at det var helt uhørt at man skulle stille krav når det gjaldt flystøy. Så går det bare et par år, så har flyfabrikkene blitt i stand til å redusere flystøyen – bare for å ta et tilfeldig valgt eksempel – eller for den saks skyld, utslipp fra bensinmotorer. Det Høyre her gjør, er stikk i strid med det konservativ tenking burde ha vært. Konservativ tenking burde nettopp vært å stille krav, slik at man får en teknologisk utvikling. Men Høyre stiller jo ikke et eneste krav! Tvert imot skal man til og med endre loven for at industrien og firmaet med det sterkt misvisende navnet Naturkraft skal få lov til å realisere en plan. Det blir jo helt meningsløst. Hadde man hatt en konservativ, konsistent tenking, hadde tenkingen rundt dette vært: OK, vi driter i – unnskyld, president – vi bryr oss ikke om forbruket og alle de øvrige spørsmål knyttet til miljø, vi er opptatt av industriell utvikling. Vi er opptatt av å få industri i Norge som er levedyktig inn i det neste århundret. Hva gjør vi da? Stiller vi ingen krav, eller går vi til industrien og sier: Dette er fremtidens teknologi? Det er her Høyre går seg helt blind. Man har latt kraftlobbyen og industrilobbyen overskygge det som burde ha vært en konservativ, fornuftig tenking omkring hvordan man skal klare å skape en ny teknologi i Norge som er fremtidsrettet – slik som danskene har gjort, og slik som amerikanerne har gjort i mange henseende. Her har Høyre altså gått seg helt blind. Da blir mitt spørsmål til representanten Sanner: Ser han ikke logikken i det Kåre Willoch f.eks. – som jo er en konsistent, konservativ herre – er opptatt av, knyttet til akkurat disse spørsmål?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-03-09:
La meg starte litt uvanlig. Jeg vil gjerne gratulere statsråden med et svært godt innlegg. Etter mitt skjønn var det noe av det klokeste som har vært sagt her i salen så langt. Jeg syns det er hyggelig å se at vi har en energiminister som også evner å ta opp i seg miljøperspektivet i energipolitikken. Noe av det som har manglet i alle energipolitiske diskusjoner i dette hus i mange, mange år, er nettopp det perspektivet som går på miljø, og som også gjør at det har blitt en stor sak i salen i dag knyttet til gasskraftverk. Så jeg syns det er svært positivt, og jeg tror at det perspektivet at energi og miljø ikke kan ses atskilt, men må ses sammen, er det viktigste perspektivet man må ha på norsk energipolitikk i årene framover. Jeg er også glad for at det så sterkt understrekes at vi har et nasjonalt ansvar for å nå de internasjonale avtalene som ligger i Kyoto-mekanismen. Og Kyoto-mekanismen er jo forhåpentligvis bare det første skrittet i at man internasjonalt faktisk vil ta det ansvaret det er å få ned klimagassutslippene. Men det betyr at det påhviler oss et helt spesielt ansvar, som en betydelig energinasjon, å møte de nasjonale forpliktelsene som ligger på oss. Det betyr altså at det ikke er mulig for oss over tid å prøve å kjøpe oss ut av det som er unntaksreglene i Kyoto-mekanismen, nemlig kvotebytte og hva det ellers måtte være av unntaksbestemmelser. Hovedmålet må være at vi nasjonalt må møte forpliktelsene, og det vil bl.a. medføre at det å bygge den typen gasskraftverk som flertallet nå ønsker, altså er et skritt i helt feil retning. La meg likevel utfordre statsråden på et punkt som jeg opplever som et betydelig problem. En av dem som har vært blant de sterkeste pådriverne for å få fram denne gasskraftdebatten, har vært et selskap med det svært misvisende navnet Naturkraft, som på toppen av alt eies av tre statseide selskaper. To av disse selskapene er sågar energiministeren generalforsamling for, og det tredje hører inn under Næringsdepartementet og Sponheim. Hvordan oppleves det, sett fra et departementalt ståsted, å ha selskap som man er generalforsamling for, som kontinuerlig saboterer det som er Regjeringens politikk?
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-03-09:
Som representant for et fremtidsrettet og miljøvernende parti som virkelig er opptatt av de utfordringene vi har, må jeg si at jeg er overrasket over Senterpartiets holdning i denne saken. Senterpartiets holdning til import i andre sammenhenger, f.eks. av landbruksprodukter – kjøtt – fra utlandet, er at da skal en ha stengsler, da skal en gjøre det vanskelig. Men når det gjelder å foredle de naturressursene vi har i vårt eget land, og få en verdiskaping, ser det ut som om Senterpartiets stortingsgruppe ikke helt har forstått alvoret i denne saken, til tross for at den tidligere senterpartibastionen Nord-Trøndelag er i harnisk over sitt eget parti. Vi i Fremskrittspartiet tror at Senterpartiet med den holdningen de har inntatt i denne saken, er med på ytterligere å gjøre det vanskelig for norske husholdninger å holde stramme budsjetter, i og med at Senterpartiet og regjeringspartiene har signalisert at strømprisene i Norge må opp fordi vi har et underskudd på kraft. Enten må prisene opp, eller hele landet – hver eneste knaus, hver eneste høyde der det fins et lite vindpust – fylles med vindmøller, etter Senterpartiets politikk. Mitt naturlige spørsmål til Senterpartiet i denne saken er: Er det subsidierte vindmøller og høye strømpriser som skal møte den utfordringen det er å foredle den kraften vi har i landet, på en skikkelig måte som gir en økonomisk gevinst for Norge som nasjon?
Jan Johnsen (Høyre), 2000-03-09:
I Senterpartiet er det mange som er uenige i det som Regjeringens medlemmer fra Senterpartiet mener. Jeg skal ta et lite knippe her: «I mai for to år siden kastet Brekk seg inn i gasskraftkampen i hjemfylket. Som en utfordring overfor planene på Skogn, ville han mobilisere Ytre Namdal i kamp for gasskraftverk på Lauvøya.» Så har vi et sitat til: «Men her må vi se på alternativet som for oss er import av el-kraft fra utlandet som er produsert av sterkt forurensende kullkraftverk.» Det sa senterpartifylkesordfører Ole Øverland. «Eg har dei kontaktane som trengst for å fortelja olje- og energiminister Marit Arnstad at Hydro må få arbeidsvilkår som Sunndalsøra og Høyanger treng. Og arbeidsvilkåra er meir kraft.(gasskraft) (gasskraft) Det sa fylkesordfører Nils Sandal. «Hvis spørsmålet om gasskraftverk på Skogn blir satt skikkelig på spissen, så tror jeg det blir vanskelig for politikerne å si nei til dette prosjektet.» Det sa Reidar Due. «Jeg kan ikke forstå at det er verre å satse forsiktig på gasskraftverk i eget land enn å frakte gass i rør til Kontinentet, der andre land kan bruke den på samme måte.» Det var Reidar Due igjen. «Det er viktigare for fylket å få gasskraft til industrireising i Nord-Trøndelag enn at sentrumsregjeringa blir sitjande.» Er representanten Dale enig i disse utspillene om at det er viktig å få industrireising ute i distriktene, eller er det bare floskler det Senterpartiet vanligvis kommer med når det gjelder industrireising?
Jan Johnsen (Høyre), 2000-03-09:
Jeg er ikke overrasket over den dobbeltmoralen som SV har i denne saken, og jeg har jo tatt Langeland tidligere på den dobbeltmoralen som han klarer å framføre. Imidlertid vil jeg gå løs på først Djupedals angrep på Høyre og også si litt til Langeland. Det er nemlig slik at Høyre har en glimrende miljøpolitikk. Høyre er faktisk det partiet som har frontet den beste miljøløsningen på oppvarming til nå i dette stortinget, og jeg tenker nå på varmepumper. Det er ingenting som er bedre å ta i bruk enn varmepumper. Og gjør vi det, vil vi klare å oppfylle Kyoto-avtalen. Det er faktisk slik at hvis vi erstatter alle oljefyrte anlegg med varmepumper, vil vi mer enn oppfylle Kyoto-avtalen. Nå vet jeg at representanten Langeland er enig i dette. Derfor synes jeg det er et utidig angrep av SV å komme med slike ting som de gjør, mot Høyre. Vanligvis er SV opptatt av industrireising og industriarbeidsplasser, men i denne saken snakker de svært lite om det. Og da blir mitt spørsmål til SV og representanten Langeland: Hvilken industri, hvilke industriarbeidere, er det som har bedt SV om å gå så høyt på banen i denne saken som de gjør, ved å nekte å bygge de fine, flotte gasskraftverkene som vil erstatte utslipp fra olje og kull og la oss slippe å ta i bruk atomkraft i Norge? Hvilken industri er det som har bedt SV stå på barrikadene i denne saken?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
I innstillingen til energimeldingen sier SV og representanten Hallgeir Langeland som følger: «… Sosialistisk Venstreparti er overbevist om at gasskraftverk ikke er det rette svaret på de energipolitiske utfordringene vi har i dag og i årene som kommer, og avviser at bygging av konvensjonelle gasskraftverk kan framstilles som et miljøprosjekt.» At gasskraftverk alene er svaret, er vel ikke helt riktig å si, men vi vet at bygging av gasskraftverk vil gi betydelige miljøgevinster. Dette er stadfestet gjennom høringer i komiteen, der både SINTEF og SFT bekreftet dette i det framlagte materiale. Det samme sier NVE i konsesjonen gitt til Naturkraft. NVE mener faktisk at CO2-utslippene halveres. Spørsmålet til SV blir da: Betviler SV og Langeland forskning og fagmiljøenes konklusjoner? Dersom han gjør det, på hvilket grunnlag bygger SV sin tvil? Jeg håper inderlig at det ikke bare er SVs springende ideologi som ligger til grunn.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-03-09:
Regjeringspartiet Venstre er helt klart og tydelig imot å legge til rette for bygging av gasskraftverk i den aller nærmeste fremtid. Det er også tydelig at partiet Venstre heller vil importere forurenset kullkraft fra Danmark. Regjeringen sørget jo også for å stoppe full utbygging av Øvre Otta, som var en såkalt forurensningsfri kraftproduksjon. Hva er det egentlig Regjeringen er ute etter? Ønsker man at distriktene her i landet ikke skal kunne produsere de varene som trengs fordi man ikke ønsker å bygge ut en kraftproduksjon? Eller er det det at vi heller vil ta vare på våre danske venner og kullkraftverkene i Danmark, som er det primære argumentet fra Regjeringens side? Jeg vil bringe debatten over på en litt annen bane – for selv om debatten dreier seg om det som har med gasskraftverk å gjøre, er det faktisk en rimelig stor melding Regjeringen har lagt fram – nemlig vindmøller og den biten av kraftproduksjonen, for nå spretter det opp vindmøller rundt omkring i dette landet, ute på holmer og skjær langs kysten, med den visuelle forurensningen som dette medfører, og da særlig sett i relasjon til den lille kraftproduksjonen dette utgjør. Spørsmålet mitt til Venstre er: Ser man ikke den visuelle forurensningen som man er i ferd med å få langs kysten med den meget sterkt subsidierte vindkraftutbyggingen som Regjeringen går inn for?
Børge Brende (Høyre), 2000-03-09:
Når jeg hører representanten Gunnar Kvassheim tale om gasskraftverk, minner det meg mest om han som tar bind for øynene og klager over at alt ser så svart ut. Kvassheim er jo ikke villig til å ta innover seg at den nye type gasskraftverk som planlegges nå, representerer betydelige fremskritt i forhold til tidligere teknologi, i første rekke fordi de har en virkningsgrad på mellom 50 og 60 pst., mot tidligere i overkant av 30 pst., de har vesentlig lavere investeringer og forurenser mindre enn både kjernekraftverk og nye kullkraftverk. Hvis jeg har forstått representanten Kvassheim rett, mener Venstre at det er helt greitt at Norge selger betydelige mengder gass som gir CO2-utslipp, til Europa. Det er også i orden for Venstre at vi importerer strøm produsert fra sterkt forurensende kullkraft. Det er altså greitt å importere kraft til Skandinavia fra Polen som brenner brunkull som slipper ut fire ganger så mye CO2 som gasskraft. Ja, det er faktisk også greitt at Norge kjøper tilbake strøm produsert av norsk gass i utlandet, men det å produsere den samme kraften i Norge vil ifølge Venstre medføre alvorlige miljøkonsekvenser. Regjeringen har heller ikke lenger innvendinger mot at Norge utvinner kull på Svalbard som brukes til energiproduksjon. Men å bruke gass som gir mindre utslipp i Norge, er galt. Enten er dette dobbeltmoral, eller så er det en logikk her som ingen andre forstår. Jeg velger å tro at det er det siste, og derfor ber jeg representanten Kvassheim forklare logikken.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Det går fram av innstillingen vi i dag behandler, at det er grunnleggende uenighet mellom Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i alle vesentlige spørsmål når det gjelder norsk klimapolitikk. Det er faktisk slik at Fremskrittspartiet ikke egentlig helt tar innover seg at utslipp av klimagasser kan føre til et miljøproblem, og de argumenterer mot at det overhodet skal anses som et forurensningsproblem. Der er vi grunnleggende uenig. Vi er opptatt av å få gjennomført Kyoto-avtalen. Vi har vært en pådriver for det avtaleverket gjennom mange år, og vi vil selvsagt bidra til at vi gjennom de mekanismene som ligger i Kyoto-avtalen, bidrar til å redusere de totale utslippene av klimagasser. Og der oppfatter jeg at Fremskrittspartiet står for en helt annen politikk. Så er det riktig at Arbeiderpartiet har et landsmøtevedtak der vi går inn for bygging av gasskraftverk. Det er også riktig at det har tatt tid å få det realisert. Det skyldes flere forhold. Det skyldes for det første at man i 1997 kom til at i motsetning til når det gjaldt f.eks. metanolfabrikken, som også slipper ut betydelige mengder CO2, var det en riktig lovanvendelse å underlegge gasskraftverk behandling etter forurensningsloven. Man endret ikke loven, men man valgte en ny anvendelse av loven, og det er en anvendelse av loven som Arbeiderpartiet selvsagt støttet og stod for i 1997. Det har gjort at vi har måttet gå rundene med utslippstillatelser – som vi synes er helt i orden. Men vi er motstandere av å unnta CO2 fra behandling etter forurensningsloven. Det skyldes at selv om vi mener at man skal lempe på de utslippskravene som i dag er fastsatt, så mener vi det er viktig å ha det virkemiddelet til i framtiden å kunne fastsette utslippskrav. Det kan komme nye prosjekter der det kan være aktuelt å fastsette utslippskrav som er annerledes enn de vi foreslår i dag. Vi mener at det er viktig å ha forurensningsloven til å fastsette utslippskrav i forhold til et kvotesystem og si at når det kommer et kvotesystem, så skal de pålegges å kjøpe kvoter. Så å ta CO2 ut av forurensningsloven i forhold til gasskraftverk er uaktuelt for Arbeiderpartiet. Det som er aktuelt, er å foreta eventuelle justeringer som gjør at vi kan bygge gasskraftverk i Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Forurensningsloven er et veldig viktig virkemiddel i miljøpolitikken. Det bør den fortsatt være, og det skal i hvert fall Arbeiderpartiet bidra til. Men loven er jo ikke et mål i seg selv. Det som er målet, er til enhver tid å ha en lov som er så godt utformet at den er et best mulig middelmiddel i miljøpolitikken, og derfor er loven flere ganger justert/endret for å bli et enda bedre virkemiddel og bl.a. ta inn i seg at virkeligheten som loven skal virke i, endres. Da er altså fortsatt vårt utgangspunkt – som vi også mener er en rimelig tolkning av den betenkning som er kommet fra lovavdelingen – at det er fullt mulig å endre utslippstillatelsene innenfor dagens lov. Så sier Regjeringen ikke at det er feil, men de sier i det minste at det kan man reise tvil om og åpner for en diskusjon om det. Og da sier vi, nettopp fordi en lov ikke i seg selv er et mål, men et virkemiddel til å nå politiske mål, at vi i og for seg gir Regjeringen valgfrihet til å velge den framgangsmåten den mener er best. Det er ulike varianter innenfor dagens lovverk, og det er selvsagt mulig å endre/justere en eller to paragrafer i forurensningsloven slik at man kan være sikker på at man kan gi utslippstillatelser til gasskraftverk, som vi mener fører til et vesentlig bedre miljø enn det som er alternativet. Det som hele tiden må være utgangspunktet, er at vi skal fram til et mål som vi mener er mer miljøvennlig enn det Regjeringen står for, og hvordan man kommer til det målet er ikke det avgjørende, det avgjørende er at vi når de miljømålene vi har satt oss. Hvis det skulle være slik – og jeg understreker hvis – at dagens forurensningslov gjør at vi fritt og uten noen begrensning kan importere kraft fra Polen, men ikke kan ta i bruk gass i Norge, da er det en miljømessig svakhet ved forurensningsloven som må endres, ved at den ikke har tatt innover seg at vi ikke står overfor et nasjonalt miljøproblem, men et internasjonalt og globalt miljøproblem, og da må i tilfelle loven tilpasses slik at klimaproblemene må ses i en internasjonal ramme, ikke i en nasjonal ramme.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Svaret på det siste spørsmålet er et klart og utvetydig nei. Vi legger ikke opp til å svekke forurensningsloven, vi legger faktisk heller ikke opp til å endre den overhodet. Vi mener at de forslagene vi har fremmet, kan gjennomføres innenfor dagens lov. Men dersom det er slik at Regjeringen mener det er best og nødvendig å endre loven for å kunne gi disse utslippstillatelsene, gir vi altså Regjeringen full frihet til å gjøre det, og ber den om å komme tilbake til Stortinget med forslag. Slike forslag vil vi i tilfelle mene er en styrking av forurensningsloven. For det jeg har prøvd å si gjennom et par innlegg nå, er at dersom det er slik – som vi altså ikke tror det er – at forurensningsloven gjør at vi uten noen begrensning kan importere kullkraft fra våre naboland, men ikke kan ta i bruk gass på den mest miljøvennlige måte som i dag er tilgjengelig i Norge, er det i tilfelle en miljømessig svakhet ved forurensningsloven, og da er det nødvendig å styrke forurensningsloven, slik vi har gjort det gjennom mange andre behandlinger i denne salen ved små og store endringer i den loven. Så Arbeiderpartiet er i den grad det er snakk om endring av forurensningsloven, for å styrke den, ikke svekke den. Det har jeg sagt ved et par anledninger, og jeg håper det nå har blitt klart. Så spurte representanten om hva Arbeiderpartiet mener. Jeg kan gjenta det også, jeg: Vi mener at det bør bygges gasskraft i Norge fordi det er mer miljøvennlig enn det som er Regjeringens alternativ, for Regjeringens alternativ er import. Og så vil vi alle sammen ønske at vi en dag får enda bedre teknologi, men vi tror vi raskere når det målet ved å ta i bruk den beste teknologien vi i dag har. Så én ting til om forurensningsloven: Det er ikke slik at det i forurensningsloven er noe forbud mot å gi utslippstillatelser uten å stille krav til rensing av CO2. Det er altså svært kort tid siden Statens forurensningstilsyn gav en omfattende utslippstillatelse til helt nye gassbehandlingsanlegg på Kårstø – 350 000 tonn CO2 ut, med tillatelse fra SFT!
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Jeg er selvsagt uenig med representanten Halvorsen i at Arbeiderpartiet driver med noe råkjør i gasskraftsaken. Det Arbeiderpartiet gjør, er at vi stemmer for det vi er for, og spesielt er det hyggelig å gjøre det når vi har flertall for det vi er for. Det ville være rart om vi stemmer mot det vi er for når vi har flertall for det, og bare for når vi ikke har flertall! Så dette er ikke råkjør, det er demokrati! Jeg er enig i at denne saken har blitt vanskeligere enn den burde blitt, men det mener jeg henger sammen med at Regjeringen har valgt en framgangsmåte som har skapt unødvendige problemer. For en mindretallsregjering, eller i og for seg enhver regjering, må jo være lydhør overfor hva stortingsflertallet mener, og det er altså slik at spesielt når man skal fatte viktige forvaltningsvedtak – som ankebehandlingen av gasskraftverket åpenbart var, for det handlet om veivalg i miljø- og energipolitikken – bør man være ekstra opptatt av å undersøke hva det egentlig er Stortinget mener. I juni i fjor lå det to saker som hadde stor betydning for gasskraftverk, til behandling i Stortinget, energimeldingen og et eget Dokument nr. 8-forslag. På tross av at disse sakene lå til behandling og at det åpenbart var mange i Stortinget som ønsket at vi skulle åpne for gasskraftverk, valgte Regjeringen likevel å fatte et forvaltningsvedtak uten å undersøke hva Stortinget mente eller avvente Stortingets behandling. Det er det som har gjort at vi er i en litt krevende situasjon der Regjeringen må omgjøre sin beslutning fordi den ikke var lydhør nok overfor Stortinget og valgte å ta en beslutning uten å avvente Stortingets vurderinger og råd. Så til spørsmålet om gasskraft gjør det umulig å samarbeide. Vel, hva som skjer i morgen og i overmorgen vil jeg overhodet ikke spekulere i nå, men Arbeiderpartiet har mange ganger sagt at vi ønsker å bidra til å etablere flertallskonstellasjoner og samarbeid med andre partier. Men det samarbeidet må bygge på respekt for at vi er uenige i noen enkeltsaker. Det er f.eks. slik at Arbeiderpartiet mener at kontantstøtten er en gal måte å støtte barnefamilier på. Vi har andre og bedre forslag. Men den skal ikke være til hinder for at vi samarbeider med sentrumspartiene, og derfor bør ikke gasskraftsaken være til hinder for at vi samarbeider med andre partier.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Jeg skal svare på spørsmålet, men først må jeg få lov til å slutte meg til Olav Akselsens litt oppgitte bemerkning her tidligere om at nå har vi i flere uker prøvd å diskutere gasskraft med sentrumspartiene, men de stiller nesten aldri opp i debatten om fordeler og ulemper ved å foredle norsk gass i Norge. Sentrumspartiene prøver hele tiden å gjøre dette til en debatt om andre spørsmål. Det startet med at gasskraftverk var noe Arbeiderpartiet fant på i januar av hensyn til interne personalspørsmål i Arbeiderpartiet! Så ble det et spørsmål om regjeringsmakt, og nå er det utelukkende et spørsmål om jus. Kan de ikke på et eller annet tidspunkt akseptere at Arbeiderpartiet er for gasskraftverk fordi vi er for gasskraft – simpelthen? Det er ingen andre grunner. Så til jusen. Vel, vi mener fortsatt at det er mulig å gjennomføre de endringer vi har foreslått i utslippstillatelsene innenfor dagens lovverk. Så har Regjeringen – etter at innstillingen ble lagt fram – lagt fram en betenkning som Regjeringen mener ikke sier det motsatte, men som i hvert fall reiser tvil. Og siden det er de politiske målene som er det viktigste, sier vi at dersom det er nødvendig å nå de målene som er beskrevet i forslaget, men ikke minst også i merknadene, så åpner vi for en endring av loven. Og så sier vi at det får Regjeringen da vurdere. Det føler jeg er en ganske klar tilnærming til denne problemstillingen. Vi gir altså en valgfrihet når det gjelder virkemidler, men ingen valgfrihet når det gjelder hvor vi skal ende, nemlig utslippstillatelser som gjør det mulig å ta i bruk gass i Norge. Så igjen til spørsmålet om svekkelse eller styrking av forurensningsloven. Det er jo helt avhengig av – og det er det som er problemet med forslaget – hva man mener med å svekke og styrke. Vi mener at det å åpne for gasskraftverk styrker norsk miljøpolitikk. Og i den grad det er nødvendig å endre forurensningsloven, mener vi altså at det vil styrke forurensningsloven som miljøpolitisk virkemiddel, mens jeg vil tro at sentrumspartiene vil mene at det svekker forurensningsloven som miljøpolitisk virkemiddel, for de mener jo at gasskraftverk er et miljøpolitisk onde. Vi mener det motsatte, og det er en real politisk uenighet. La oss holde oss til det, i stedet for alt dette andre.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Dette var ingen åpenbar misforståelse, det var en politisk uenighet. Vi er altså politisk uenige om spørsmålet om gasskraftverk, og det bekreftes på nytt. Såkalt CO2-fri gasskraftteknologi har vært rett rundt hjørnet i ti år. Da jeg var statssekretær i Miljøverndepartementet, møtte Thorbjørn Berntsen og jeg selskaper og teknologimiljøer som sa at det var rett rundt hjørnet. De fikk noen millioner – vi trodde på det. Nå er det gått ti år, og å være rett rundt hjørnet i ti år er et langt hjørne.(Munterhet i salen) Jeg vet ikke når vi runder hjørnet, men det jeg vet, er at for hver dag og hvert år vi venter, øker importen av sterkt forurensende kraft. I tillegg vet jeg at nesten all annen teknologiutvikling skjer ved at vi tar i bruk den mest avanserte teknologien vi har, og så går vi derfra. (Munterhet i salen)
Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 2000-03-09:
Nå syns jeg Jens Stoltenberg forsøker å tåkelegge Arbeiderpartiets forhold til forurensningsloven, for det forslaget som ble innlevert i går, kan ikke tolkes på en annen måte enn at hvis ikke konvensjonell og forurensende gasskraft kan realiseres innenfor rammen av dagens lov, ja så må loven endres – om nødvendig. Det er Arbeiderpartiets grunnholdning i denne saken. Forurensende gasskraft skal presses fram – om nødvendig ved å endre loven. Det kan da ikke være noen annen fortolkning av Arbeiderpartiet og Høyres forslag fra i går og det som er sagt i dag. Nå har Arbeiderpartiet i mange sammenhenger sagt at en ikke ønsker å endre loven, og da blir spørsmålet: Hva mener Stoltenberg, hva mener Arbeiderpartiet? Og når Arbeiderpartiet og Høyre i fellesskap sier at en om nødvendig må endre forurensningsloven, må en legge til grunn at det i denne sammenheng må bety en svekkelse av loven – altså en svekkelse av loven som Stoltenberg nå har sagt at en ikke ønsker, han ønsker tvert imot å styrke loven. Dette blir mer og mer eiendommelig. Nå har for øvrig Jens Stoltenberg i sitt innlegg varslet at Arbeiderpartiet ved avslutningen av møtet i kveld vil komme til å stemme mot et forslag som han fra Stortingets talerstol har sagt at han egentlig er helt enig i, ja, han ønsker sågar å styrke loven. Og da blir dette mer og mer avslørende. Det kan ikke lenger være noen tvil om hva som er Arbeiderpartiets motiver i denne saken. Helt til slutt har jeg lyst til å spørre: Hvis Arbeiderpartiet stemmer imot forslag nr. 17 i kveld, kan det da tolkes på noen annen måte enn at Arbeiderpartiet er beredt til om nødvendig å svekke forurensningsloven for å få dette til?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-09:
Min holdning er at hvert enkelt land, enten det er Norge, Nederland, England eller noen av de andre, må ta langsiktige energipolitiske valg som er miljømessig holdbare. Det kan ikke være slik at vi skal si at det skal alle andre land gjøre, mens vi i Norge skal si: Ingen utslippskrav til CO2 fra gasskraftverk før vi får en internasjonal kvoteavtale – altså være gratispassasjer i åtte år. Svaret på Akselsens spørsmål er at alle land må ta noen langsiktige energipolitiske valg. Det må de gjøre som importerer gass fra oss, og det må vi gjøre enten vi velger å ta i bruk gasskraften eller ikke. Alle land har et ansvar for det. Det betyr at vi har et ansvar. Jeg tror at hvis Danmark nå velger å redusere sin kullkraftproduksjon, vil det ikke være fordi vi bygger gasskraftverk i Norge, men det vil være fordi Danmark innfører et kvotesystem eller en CO2-avgift som faktisk gjør at kullkraftproduksjonen i Danmark går ned. Jeg har lagt merke til at veldig mange her i løpet av dagen har sagt at vi importerer store mengder forurensende kullkraft. La meg da få lov til å nevne at de forteller bare halve sannheten. De bruker temperaturkorrigerte tall. Det er for så vidt greit nok å bruke det som en faktor og som en trend. Men de må også ta med den andre halvparten av visa, og det er at vi ikke importerte én kilowatt forurensende kullkraft fra Danmark i 1999. Vi eksporterte tvert imot 2 TWh – det er den faktiske situasjonen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-09:
Jeg må først få lov til å si at i motsetning til representanten Vaksdal tror jeg nok at spørsmålet om forbruk blir viktig i åra framover. Jeg tror det må være en hjørnestein i framtidas energipolitikk hvordan vi kan klare å redusere kraftforbruket. Det er skyhøyt over ethvert annet lands, og vi bruker 30 TWh til oppvarming i Norge i dag. Nesten alt er basert på elektrisitet. Det er klart vi kan gjøre noe med det. Uten at vi plager folk, kan vi gjøre noe med det ved å legge opp til en bevisst strategi knyttet til varmebåren oppvarming. Det er ikke slik at jeg som energiminister har tenkt at små hytteeiere skal pålegges dyrere strøm. Men vi ser en utvikling med for det første større og større hyttefelt, og i en slik sammenheng mener jeg at vi gjennom lokal energiplanlegging faktisk bør legge til rette for at en ikke bruker så mye el som enkelte av dem ellers ville ha gjort. Det kan vi bl.a. gjøre ved å dekke varmebehovet gjennom vannbåren oppvarming. Kommunene har i stor grad et ansvar for det. Og så må jeg si at når en enkelt hytte bruker 170 000 kW i løpet av ett år, er det ti ganger så mye som det vi vanlige bruker. Det må det være lov å sette fingeren på. Så når det gjelder spørsmålet om energibalanse, eller effektbalanse, og det utvalget vi har nedsatt: Vi har nedsatt et utvalg for å se på noe vi kaller effektbalansen. Det kan være at det i noen kalde dager i løpet av en vinter er grunnlag for å se på hvordan en sikrer energiforsyningen. Det er ikke noe ukjent problem i et fritt kraftmarked. Slik vil det være i et kraftmarked som er ganske fritt, og der kraften tilflyter de ulike delene. Vi syns så langt at vi har fått godt tak på spørsmålet om effektsituasjonen, ikke minst fordi Statnett og Hydro har inngått en meget konstruktiv avtale. Den type spørsmål høres kanskje detaljert ut, det høres kanskje ikke så viktig ut som den gasskraftsaken vi diskuterer i dag. Men det er en meget viktig del av energipolitikken, som Regjeringen er opptatt av hver eneste dag.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-09:
Jeg bestrider ikke at det er delte meninger om når en kan realisere en ny teknologi. Jeg har lagt merke til at Statoil mener at det vil ta veldig lang tid. Nå kan en kanskje ha Statoil mistenkt for at de i denne sammenheng også har visse andre interesser i forhold til konvensjonell gasskraft. Men jeg har også lagt merke til at andre sier at det vil ta betraktelig kortere tid. Så jeg tror nok debatten er tjent med at vi her sier at det er ulike meninger omkring det. Jeg er heller ikke uenig i at vi bør bruke de mulighetene som gass gir oss, til industriell utvikling. Men det må være en industriell utvikling som ligger innenfor fornuftige miljømessige rammer. Det er der jeg mener at hvert enkelt land, uansett hva landet heter, har et ansvar for å ta noen langsiktige valg som er energipolitisk viktige, som kan være industripolitisk utviklende, men som også er miljømessig holdbare. Jeg mener at vi burde ha brukt kreftene i dag på å se de miljøvennlige mulighetene. Etter min mening ligger de i å utvikle gasskraftverk som gir en minimal forurensning. Det er ikke riktig at en uten videre kan ettermontere ny teknologi. Statoil kan det, men for Aker, som i dag er ute i VG, vil det være et alvorlig konkurransehandikap dersom det nå bygges tradisjonelle gasskraftverk, fordi de ikke kan ettermontere sin teknologi. Den må tas i bruk fra starten av. Dessuten er det også slik at med en levetid for et gasskraftverk på 30 år vil det å innføre ny teknologi etter ti år bety en betydelig økt tilleggskostnad. Det er også noe, tenker jeg, som vi vil få høre om ti år, dersom de skal ta i bruk ny teknologi.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-09:
La meg først få lov å si til representanten Djupedal at det jo er hyggelig at man får en del positive tilbakemeldinger på Regjeringens energimelding. Jeg tror vi er enige om at her må det legges miljørammer – ikke om ti år eller om åtte år, men her må man fra i dag av være opptatt av hvilke miljøkrav som skal settes til vår energiproduksjon. Og jeg reagerer rett og slett på at man i dag er villig til å åpne for en introduksjon av gasskraftverk, som ikke lenger bare handler om to gasskraftverk på Vestlandet, men som handler om fem gasskraftverk, der man skal pøse inn over 7 millioner tonn CO2 i det norske systemet før vi begynner å fordele kvoter. Man skal etablere gratispassasjerer. Og da må jeg spørre meg: Når vi kommer til kvotefordelingen, hvem skal betale for disse gratispassasjerene? Jeg har en anelse om hvem det kan komme til å bli. Jeg syns ikke det er uproblematisk, den måten det her har foregått en kommunikasjon mellom Naturkraft og Arbeiderpartiet og Høyre på. Regjeringen har ikke noe grunnlag som eier til å kunne gå inn og ha bastante oppfatninger om hva selskapene skal gjøre. Men det er klart at det til dels er forvirrende når man har opplevd det man har opplevd i debatten den siste tiden. Det jeg syns er særlig forvirrende, er nok at jeg i debatten her opplever at Akselsen bl.a. sier at ulike jurister har sagt slik og slik, og lovavdelingen har sagt slik og slik. Problemet til Regjeringen er at vi har vanskelig for å vurdere hva andre jurister har sagt. Vi får jo ikke tilgang til de papirene, for de er hemmeligstemplet. De er bare tilgjengelig for Arbeiderpartiet og Høyre. Og det er et problem for en åpen og offentlig debatt, og også for den realitetsdebatten Jens Stoltenberg sa at han ville ha. Det hemmelighetskremmeriet syns jeg er vanskelig å tolerere.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-03-09:
La meg for det første si at jeg ikke har noe imot at flertallet bruker de temperaturkorrigerte tallene. Jeg har selv sendt dem over til Stortinget, så det er klart at de gjerne må bruke dem. Men det er jo bare halve historien. Og når flertallet står opp her i dag og gir inntrykk av at vi her og nå pøser inn kullkraft i Norge, må jeg få lov til å si at vi ikke har importert én kW kullkraft fra Danmark i 1999. Det vil være noen år vi gjør det, og det vil være andre år vi ikke gjør det. Så jeg er også enig i at det er grunnlag for å ta de temperaturregulerte tallene alvorlig. Jeg vil selvsagt ikke underslå dem på den måten som jeg kanskje føler at flertallet underslår de faktiske tallene. Begge deler er viktig. Nå er det riktignok enkelte forbehold ved de temperaturkorrigerte tallene, som jeg også har informert Stortinget om, men som flertallet ikke virker interessert i å få fram. Logikken når det gjelder miljøkravene, er klimaavtalen. Hvert enkelt land blir nødt til å ta et ansvar for sine utslipp av CO2. De som importerer gass fra oss på kontinentet, blir nødt til å gjøre det, og vi blir nødt til å gjøre det. Men det vi nå tydeligvis skal gjøre i forkant, er at vi skal etablere noen gratispassasjerer som skal snike seg først i køen den dagen kvotene skal fordeles, og det vil koste dyrt for noen andre, som i dag også har utslipp. Så må jeg også si at jeg har lagt merke til her i dag at enkelte har prøvd å gjøre gasseksporten til et moralsk spørsmål. Da må jeg spørre meg: Er det slik at Arbeiderpartiet mener at det er et problem at vi eksporterer gass? Vi eksporterer 70 milliarder standardkubikkmeter gass. Skulle vi ha latt være å eksportere gass? Det er klart vi må ta i bruk naturgassen innenlands, men da må det ligge forsvarlige miljøkrav og miljørammer rundt det. Det er vårt poeng her i dag. Når det gjelder kraftmarked og kraftkabler, som også er nevnt, kan jeg ikke tru at Arbeiderpartiet mener at vi skal gå tilbake til en selvforsyning. Det var de selv som etablerte det nordiske kraftmarkedet i 1996.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2000-03-09:
Jeg vil bare si at statsråden og jeg nok har litt ulike definisjoner av «hytte». Den Røkke-standarden som her ble nevnt, vil jeg omtale som «et større innkvarteringssted». Så til det vi kanskje ikke er så enige om – skjønt jeg må ta avstand fra hr. Vaksdals bemerkning om at god, gammeldags senterpartipolitikk var en masse subsidier. Nei da, det var mye godt i Senterpartiet i gamle dager. Jeg satt selv i energi- og industrikomiteen på 1980-tallet, som ble ledet av Reidar Due, en fylkeskollega av statsråden. Der avstedkom det mange gode og enstemmige innstillinger, bl.a. følgende: «Når no gass kjem inn som ein ny ressurs, må denne som vasskrafta nyttast til industriell utvikling.» Jeg vil gjerne understreke ordet «no». Det var i 1988. Og så er det folk som fortsatt spør hvorfor det haster sånn. Jeg har sluttet å tro på Senterpartiet når det gjelder tidsprognoser. Og hvorfor skal vi tro på dem nå? For nå sier de at den er rett rundt hjørnet, den nye teknologien – rett rundt hjørnet. Og så sier de som har prøvd på dette, bl.a. Hydro: Nei, det er ingen slik kommersiell, utnyttbar teknologi tilgjengelig før om tidligst ti år, og de gir følgende tilleggsråd: Start med å utvikle på best teknologisk grunnlag nå, for teknologi er aldri et statusfenomen. Det kommer bedre teknologi til enhver tid – til enhver tid. Noen ganger tar det litt lengre tid, andre ganger går det fortere. Noen tror på kvantesprang – jeg så tilfeldigvis bare på Opseth, men det var tilfeldig! Jeg minnes egentlig hr. Olsen! Men nok om det. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvorfor bestrider hun Norsk Hydros erfaringer med utvikling av ny teknologi? Og hvorfor bestrider hun deres tidsvurderinger av den nye teknologien, hvis hun med ny teknologi mener en kommersiell, tilgjengelig teknologi?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2000-03-09:
Vi snakkar om energi- og kraftbalansen fram mot år 2020, og då er altså situasjonen den at vi har eit kraftunderskot. Og som representanten Olav Akselsen peikte på tidlegare, har vi altså eksportert kraft i ni av ti år, no importerer vi i to av tre år. Så der trur eg ikkje det er noka usemje mellom oss og statsråden. Men poenget er at vi – i alle fall ikkje på Vestlandet – kan rekna med at det skal regna så mykje i dei åra som kjem, at vi skal ta det inn i kraftbalansen. Vi lyt altså, som statsråden seier, snakka noko om korreksjon for temperatur og normalår. Difor vil det vera slik at vi i lang, lang framtid må importera, fordi vi har eit underskot. Då er svaret til Regjeringa meir import frå sterkt forureinande kolkraftverk, anten det kjem gjennom Sverige frå Polen, eller frå Danmark. Frå Arbeidarpartiet si side seier vi at no tar vi i bruk gass og byggjer gasskraftverk med den best tilgjengelege teknologien. Så meiner vi og Høgre at det er slik at ein skal ha same rammevilkår i Noreg for å ta i bruk den teknologien, som dei andre landa har. Vi har ikkje sagt at vi skal ha andre rammevilkår enn det andre land har, men ein kan altså dekkja opp kraftbehovet med gass, som er betre miljømessig. Men svaret til Regjeringa er nei, det gjer vi ikkje, for vi vil importera meir kolkraft frå Danmark eller Polen. Og eg vil berre få stadfesta frå statsråden si side at slik er det.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-09:
La meg først få lov til å vise til at olje- og energiminister Marit Arnstad var inne på en rekke av disse problemstillingene i sitt svar. Men jeg skal selvsagt supplere. Regjeringen er av den overbevisning at det er mulig å ha flere tanker i hodet på en gang. Med det mener vi at det ikke er ett svar på den utfordringen vi står overfor. Svaret på den utfordringen vi står overfor når det gjelder krafttilgang, er at vi må gjøre flere ting. Vi må bli flinkere til å bruke den energien som vi har, effektivt. Vi er nødt til å få til en skikkelig satsing på fornybar energi. Det er også bakgrunnen for at Regjeringen i energimeldingen har foreslått og fått tilslutning til en historisk stor satsing på fornybar energi. I tillegg sier Regjeringen at vi ønsker å ta i bruk naturgass i Norge. Det som er forskjellen mellom vårt syn og flertallets, er at vi ønsker å sette fremtidsrettede, miljøvennlig rammer om den bruken. Som olje- og energiministeren sa, har et gasskraftverk en levetid på opp mot 30 år. De færreste av de teknologiene som det nå jobbes med, kan ettermonteres, i alle fall ikke uten betydelige kostnader. Det er også grunnen til at SFT har sagt til komiteen at selv om vi er nødt til å importere kullkraft i opptil ti år til, vil det være bedre globalt sett enn om vi i dag bygger sterkt forurensende gasskraftverk som vil fortsette å slippe ut store mengder CO2 i lang tid framover. Det er også slik at disse organene som blir trukket fram som bevis, har lagt to forutsetninger til grunn for sin konklusjon. Det ene er at dette ikke blir spist opp av økt forbruk, og det andre er at vi har en garanti for at dette kommer istedenfor annen type kraft. Det har vi ikke før et internasjonalt kvotesystem er på plass. Og med respekt å melde, det man legger fram som bevis, holder ikke i det hele tatt. Det er ingen som hittil har presentert garantier for at gasskraft i Norge vil komme til erstatning for kullkraft annet sted.
Guro Fjellanger (Venstre), 2000-03-09:
Det er ikke så ofte jeg gir Fremskrittspartiet kompliment fra denne talerstolen, men når det gjelder behandling av spørsmålet her i dag, vil jeg i hvert fall innrømme at Fremskrittspartiets standpunkt har en viss indre logikk, i den forstand at hvis man mener at CO2-utslipp ikke er et miljøproblem, bør det heller ikke reguleres av forurensningsloven. Jeg er imidlertid litt mer spørrende til at man mener at CO2 fordi det forekommer naturlig, ikke kan være et miljøproblem. Det blir omtrent som å si at kvikksølv, som også forekommer naturlig, heller ikke er et miljøproblem. Og det er det nok. Så til vindkraft. Det er klart at bygging av mange vindmøller kan ha innebygd konflikt i seg. Det er også derfor Regjeringen har lagt opp til at bygging av vindmøller skal inn i den regulære planprosessen i kommunene, slik at man sikrer en fornuftig arealbruk og sørger for at det blir minst mulig inngrep i naturen. Når det så gjelder bekymringen for at vindmøller i Norge skulle stoppe turiststrømmen, tror jeg ikke det er spesielt stor fare for det. Det er i hvert fall meg bekjent ikke et stort problem i Danmark. Når det så gjelder om forslagene fra opposisjonen trekker i mer miljøvennlig retning eller ikke, burde det være relativt åpenbart at statsråden mener at disse forslagene ikke trekker i mer miljøvennlig retning, og ikke i tilstrekkelig grad tar hensyn til føre var-prinsippet.