Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Målet for Arbeiderpartiets helsepolitikk er god helse og livskvalitet for alle. Gode helsetjenester skal være likeverdige over hele landet. I vår felles helsetjeneste skal du få hjelp om du er fattig eller rik, om du har doktorgrad eller er grunnskoleutdannet. Men Folkehelseinstituttet har avdekket at de sosiale helseforskjellene i dette landet øker. I deler av landet er folk usikre på om de har et godt nok ambulansetilbud når hjelpen haster som aller mest. Sykehusene må kutte i budsjettene, og i eldreomsorgen er det stor variasjon i kvaliteten på tjenestene fra én kommune til en annen. Vi har også en fastlegeordning, som er selve gullet i helsetjenesten, som knaker i sammenføyningene. Det er oppgaver å løse, og regjeringens løsninger er byråkratiske forsøk, som f.eks. statlig eldreomsorg. Vi i Arbeiderpartiet vil gi kommunene penger til å takle flere eldre med behov for helsehjelp, men høyrepartiene i regjering insisterer på et ekstra byråkratisk ledd for å gi mer penger til seks kommuner. Regjeringens løsning er også å gi private sykehus et sugerør inn i sykehusbudsjettet. Koblet med underfinansiering av våre felles sykehus sørger de for at evnen til å manøvrere i systemet avgjør hvem som får den beste hjelpen. Stortingsmeldingen Leve hele livet – En kvalitetsreform for eldre inneholdt, som eldreministeren selv sa på lanseringen: ingen nye bevilgninger og ingen nye paragrafer. Men vi har noen gulrøtter – ikke en hel åker, men en pent bunt. Ærligheten kan man berømme, men kvalitetsløftet uteblir. Mange gode eksempler finnes i meldingen, som en inspirasjonskatalog, kan man si. 13 av de 15 kommunene som eldreministeren trakk fram i lanseringen, er da også Arbeiderparti-styrte kommuner. Regjeringen lovet oss en eldrereform, men det vi fikk, var knapper og glansbilder. Og de geografiske forskjellene vil fortsatt øke. Disse prioriteringene ruster ikke vår felles helsetjeneste for framtiden. Det bidrar tvert om til at stadig flere i tjenesten er frustrert over manglende politisk vilje til å ta tak i de store utfordringene vi står overfor som felleskap. Antallet unge uføre er nesten doblet på sju år. Nærmere 70 000 barn og unge trenger behandling for en psykisk lidelse. Andelen eldre i befolkningen vil dobles fram mot 2060, og da vil også behovet for kompetent helsepersonell dobles. Derfor vil Arbeiderpartiet i denne stortingssesjonen fortsette å jobbe for vår felles helsetjeneste. Vi kommer med konkrete forslag for å heve kvaliteten på eldreomsorgen i landet, koblet med de ressursene som kommunene trenger for å gjennomføre det. Vi kommer til å kjempe for at det offentlige beholder kontrollen i helsetjenestene og kan dimensjonere dem ut fra innbyggernes behov og ikke ut fra folks betalingsevne. Vi kommer til å kjempe imot usosiale kutt i tannhelse, i behandling og i refusjoner, og vi skal kjempe for en fastlegeordning som er framtidsrettet. Sist, men ikke minst: Vi vil fortsatt fremme de brede, universelle folkehelsetiltakene, de som når alle – skolemat, gratis frukt og grønt i skolen, en utvidelse av skolehelsetjenesten, psykisk helse i skolen, alkoholforebygging og lavterskeltilbud innen psykisk helse. Forebygging og folkehelse må få like mye oppmerksomhet som sykehus og ventetider. Regjeringen sier at de skal løfte fram ensomhet i den nye folkehelsemeldingen. Da er det de brede tiltakene vi trenger – gjøre noe aktivt, gjøre noe sammen, gjøre noe meningsfullt. Sosiale helseforskjeller er urettferdig og dessverre økende. I Arbeiderpartiet tar vi opp kampen mot dem, mens høyrepartienes løsninger dessverre vil øke forskjellene og overlate mer til den enkelte.