Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 1999-03-25:
Ingen har i denne debatten lagt skjul på at situasjonen i Jugoslavia er meget vanskelig – noe annet ville da også vært svært oppsiktsvekkende. Det er allmenn enighet om at ved denne type aksjoner må det hele hvile på en folkerettslig grunn. Dette er også lagt til grunn for de beslutninger som er tatt. Hos alle de allierte har det vært dyptgående forutgående debatter og konsultasjoner før man har landet på det standpunkt at en aksjon av dette slaget ville være aktuelt dersom Milosevic ikke kom til den fornuftige konklusjon å inngå en fremforhandlet avtale. Argumentene bak dette har vært at overgrepene som foregår i Jugoslavia ikke er å betrakte som et rent internt anliggende. Man vil sette en stopper for voldsbruken, man vil hindre en humanitær katastrofe, man vil hindre spredning av konflikten, og man vil skape et grunnlag for en fredelig løsning. Påstanden fra representanten Langeland akkurat nå om at FNs posisjon er redusert som en konsekvens av det som nå skjer, er tidligere i denne debatten tilbakevist. Men det vil være en betydelig enighet om at FN må bygges opp til å bli et effektivt redskap i forhold til denne type konflikter som vi nå ser, med etniske, religiøse og andre typer konflikter innad i den enkelte stat. Debatten om disse vanskelige spørsmålene må føres videre og sikkert også intensiveres, men det vil være lite hensiktsmessig å føre denne debatten relatert til en aksjon som det nå er besluttet at vi skal gjennomføre, og som er startet opp. Debatten har gått i forkant av den beslutningen som er fattet, og i den debatten har SV vært deltakende. Det er viktig at vi nå står på det som er vedtatt, og ikke sår tvil om alliansens standpunkter her, slik at Milosevic vil kunne forvente at det blir en manglende enighet i alliansen. Det er avgjørende viktig at Beograd ikke skal kunne ha en slik forventning. Jeg tolker Langeland dit at han er imot aksjonen som nå er i gang i Jugoslavia. Han vil ikke at den skulle vært satt i gang. Erik Solheim, som er hovedtalsmann for SV i denne saken, har lagt seg på den stikk motsatte holdning og linje. Kristin Halvorsen, den parlamentariske lederen i SV, avklarte dette ved å si at det er en intern debatt i partiet, og at dette egentlig var et kvalitetsstempel på partiet, et stempel som de andre partiene mangler. Debattene er nok der i de andre partiene også. Men det er mulig at de andre partiene ikke oppfatter det som noe utpreget kvalitetsstempel å stå for en vanskelig og komplisert beslutning, og ikke er opptatt av å gi uttrykk for at man egentlig er imot noe som man altså har gått inn for. SV forsøker det. SV forsøker i denne saken å stå fram med en voldsom pondus, som at de egentlig er det partiet som har den høye moralen i dette spørsmålet, og de forsøker her i stortingssalen å ri to hester når det gjelder dette spørsmålet. Det tror jeg ikke at man skal tillate, og jeg tror ikke SV er tjent med den måten å opptre på. SV har vært med i grunnlaget, i debatten og i konsultasjonene forut for de vedtakene som er fattet i denne saken, og det er det essensielle her. Derfor opplever jeg det som svært lite fornuftig at SV nå forsøker å gi inntrykk av at de har en annen holdning til dette veldig vanskelige spørsmålet enn hva de andre partiene har gitt uttrykk for.