Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-10-12:
Min første reaksjon etter å ha hørt interpellanten er at vi faktisk har hatt to interpellasjonsdebatter som i høyeste grad har dreid seg om prioriteringer i helsevesenet, så det er helt riktig at vi prioriterer hver dag. Politikk er prioritering – og helsepolitikk er så absolutt også prioritering. Så er det, som interpellanten sa, slik at den medisinske utviklingen gir oss så mange nye muligheter. Vi overlever sykdommer vi før døde av, vi behandler sykdommer som vi før ikke kunne behandle, og aldri før har så mange fått behandling i helsetjenesten. Vi gir også behandling av høyere kvalitet. Når vi diskuterer prioritering, må det også ligge i bunnen at alle skal ha den samme tilgangen til helsetjenestene. Alle skal ha et likeverdig tilbud uavhengig av diagnose, bosted, personlig økonomi, kjønn, etnisk bakgrunn og den enkeltes livssituasjon. Folk skal være trygge på at de får god behandling når de blir syke. Det aller viktigste vi kan gjøre for å få til riktig prioritering, er derfor å sørge for et sterkt offentlig helsevesen, og vi må ha et systematisk arbeid for å redusere de sosiale helseforskjellene. Vi må sikre at pasienter og grupper som ikke har like lett for å fremme sin sak, blir hørt, slik vi har gjort det gjennom en styrket satsing på rus og psykiatri. Jeg er helt enig med representanten Dåvøy når hun sier at prioriteringer ikke kan handle om tall alene, men også må handle om forebygging, rehabilitering, kvalitet og pasientsikkerhet. Jeg vil derfor innledningsvis bare si noe om disse temaene, og til slutt vil jeg si noe om hvordan vi kan skape en god og tillitvekkende debatt. Som sagt: Politikk er prioriteringer, og prioriteringer på et felt hvor det ikke er ubegrenset med ressurser – ikke økonomiske og absolutt ei heller menneskelige. Debatten om prioritering er derfor i stor grad en debatt om å bruke ressursene riktig, slik at de kommer pasientene best mulig til gode. Prioritering handler ikke nødvendigvis om å velge bort; det stilles også gode spørsmål om å gjøre gode valg. Gjennom gode prioriteringer er det mulig å styrke helsetjenesten. Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten ble foreslått av den forrige regjeringen, det er satt ned og besluttet videreført av denne regjeringen. Rådet har hatt en viktig rolle i mer overgripende befolkningsrettede tiltak, som forslag om screening, vaksiner og genetiske masseundersøkelser. En annen viktig oppgave er å gi anbefalinger om hvordan pasienter skal få et likeverdig tilbud. Vi vil nå se på hvordan rådet i større grad kan involvere lekfolk i diskusjonene. Nasjonalt råd har selv foreslått at alle som har noe på hjertet, kan foreslå saker. Et annet forslag er at forebyggende helsetjenester bør få en bredere plass i rådets drøftinger. Dette mener jeg er gode forslag. Det forebyggende arbeidet må styrkes. I årene som kommer, vil vi få vekst i kroniske og ikke-smittsomme sykdommer som kreft, overvekt, diabetes og KOLS. Vi vet at vi kan forebygge mot mange av disse sykdommene, og vi må gjøre mer for å forhindre at sykdom og skade oppstår. Dette arbeidet er derfor nødt til å få større fokus. Regjeringen vil som en del av Samhandlingsreformen også foreslå en ny folkehelselov som tydeliggjør kommunenes ansvar for å prioritere det forebyggende arbeidet, og arbeidet med folkehelse generelt. Nøkkelen til å redusere sosiale helseforskjeller ligger i det forebyggende arbeidet, og dette skjer hovedsakelig utenfor helsetjenesten. Vi må styrke innsatsen mot røyking, få flere i fysisk aktivitet og gjøre det lettere å velge sunt. Vi skal heve kvaliteten og styrke pasientsikkerheten. Ved Akershus universitetssykehus har de jobbet målrettet med å ha fokus på pasientsikkerhet og å redusere sykehusinfeksjoner. De har faktisk lyktes så godt at de ligger meget godt an internasjonalt når det gjelder resultatene de har oppnådd med å redusere sykehusinfeksjoner. Dette gir også økonomisk gevinst. Kostnadene ved uønskede hendelser i helsetjenesten er stor for den enkelte, og den er stor for samfunnet som helhet. Arbeidet med å bedre kvaliteten og heve pasientsikkerheten har derfor høy prioritet. Jeg har lansert ti virkemidler for å bedre kvaliteten og pasientsikkerheten: Vi må redusere feil og sørge for rett behandling til rett tid. Vi skal få bedre tilgjengelighet til helsetjenester gjennom kutt i ventetider, og fristbrudd skal ikke aksepteres. Regjeringen foreslår en økning på nær 1 mrd. kr i helseforetakenes budsjetter. I tillegg styrkes arbeidet gjennom en egen pasientsikkerhetskampanje i 2011 og gjennom en egen utrykkingsgruppe i helsetilsynet. Pasientene skal få bedre informasjon fra sykehusene om frister og rettigheter. Vi skal få bedre systemer for kvalitetsmåling, bl.a. gjennom nordisk samarbeid og sentrale helseregistre. Det skal innføres et nytt system i spesialisthelsetjenesten som skal sikre pasientene likeverdig tilgang til ny teknologi og nye behandlingsmetoder. Gode vurderingsverktøy skal sikre at disse er veldokumenterte, sikre og virkningsfulle. Vi trenger tydelige og enhetlige verktøy for prioritering. Prioriteringsforskriften gir vilkår for prioritering av enkeltpasienter i spesialisthelsetjenesten. Den er omfattende og grundig, men vi har også fått tilbakemelding på at den er vanskelig å tolke. Det er derfor laget veiledere for 32 fagområder som skal sikre en bedre og mer enhetlig praksis for prioritering. I høringsutkastet til ny helse- og omsorgslov vil jeg invitere til synspunkter på hvordan vi kan forenkle prioriteringsregelverket. Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten skal gi råd til helsetjenesten og regjeringen om vanskelige prioriteringsspørsmål. I rådet sitter lederne for de regionale helseforetakene, helsepersonell og representanter for kommuner, KS og brukerorganisasjoner. Målet med diskusjonene er å få en mer helhetlig tilnærming til problemstillinger som gjelder nettopp kvalitet og prioritering. Regjeringen legger frem nasjonal helse- og omsorgsplan for årene 2011–2015 som en stortingsmelding våren 2011. Her vil vi stake ut retningen for hvordan helseressursene skal prioriteres i perioden, og vise hvordan Samhandlingsreformen skal gjennomføres. I løpet av oktober vil jeg invitere til en bred høring, bl.a. med mulighet for innspill på nett, i arbeidet med stortingsmeldingen. Helse engasjerer, og vi ønsker å legge til rette for at flest mulig skal delta i debatten om hvordan vi skal forme fremtidens helse- og omsorgstjenester. Høringssvarene vil bli åpent tilgjengelig for alle og vil også kunne diskuteres på nett. I tillegg vil jeg invitere til fire åpne høringsmøter, et i hver helseregion. Temaene vil være tillit, kvalitet og prioritering, med utgangspunkt i forslaget til helse- og omsorgsplanen. Prioriteringsdebatten skjer på flere nivåer. Den skjer, som her i dag, på et overordnet systemnivå, mellom oss som er beslutningstakere, helsevesen og pasientgrupper. Men den skjer også hver dag i møte mellom den enkelte behandler og pasient. Grunnlaget for en god diskusjon om prioriteringer skjer gjennom en åpen debatt. Nettopp på den måten tror jeg vi kan unngå frykt og uro. Jeg ønsker at fagfolk, organisasjoner, pasienter og pårørende skal engasjere seg. Klarer vi å skape en god og deltakende dialog om prioritering, vil vi lykkes med mye.