trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Ja, som sagt, vi skal prøve å få til det. Jeg sier «prøve», fordi jeg altså må se løsningen før jeg kan si ja eller nei. Jeg er i hvert fall helt enig med representanten i at vi ikke må lage en ordning der man må gå via uføretrygd for å få statsborgerskapet sitt. Vi har vel nok uføretrygdede som vi har. Saken må finne sin løsning utenfor det sporet, i hvert fall.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
La meg først si at kreftpasienter er en gruppe mennesker som fortjener stor oppmerksomhet. Når det gjelder den aktuelle saken, har Helse Sør-Øst RHF fått sine rammer for investering i forhold til de investeringsplaner det arbeides med i regionen. Derfor må de gjøre prioriteringer når det gjelder hva som skal bygges først, og hva som skal bygges. I den sammenheng har de etablert kriteriter for hvordan investeringssaker skal vurderes og prioriteres i dette opplegget. Disse kriteriene bygger på helsefaglige, økonomiske og eiendomsfaglige vurderinger, herunder vurderinger av pasientgrunnlag, kapasitetsbehov og kapasitetsutnyttelse. Bruk av senger i sjukehotell og senger i ordinære sengeposter må ses i sammenheng, slik at de samlet sett utnyttes best mulig i forhold til pasientenes behov og bruk av ressurser. Rikshospitalet HF har søkt Helse Sør-Øst RHF om investeringstillatelse til tre overnattingsprosjekter: utvidelse av eksisterende sjukehotell ved Rikshospitalet på Gaustad nytt overnattingsbygg for pårørende ved Rikshospitalet på Gaustad, til erstatning av midlertidige brakker nytt sjukehotell ved Radiumhospitalet Overnattingstilbudet til pårørende er prioritert foran sjukehotellet på Radiumhospitalet, siden dette er en lovpålagt oppgave. Helse Sør-Øst RHF har derfor godkjent utvidelse av sjukehotellet på Gaustad og nytt overnattingsbygg for pårørende. Dette innebærer at tilbudet for overnatting i sjukehotell blir utvidet med 33 senger, fra dagens 187 til 220. Gjennom behandlinga av saken ved Rikshospitalet HF har det imidlertid oppstått en krevende situasjon. Helse Sør-Øst RHF har vurdert tre mulig handlinger i forbindelse med den oppståtte situasjonen: Prosjektet stoppes og gjennomføres ikke. Prosjektet besluttes gjennomført. Prosjektet behandles ikke før øvrige prioriteringer foreligger. Ved en terminering av inngått kontrakt vil foretaket måtte realisere et tap, og omfanget av tapet kan ikke fastslås før kravet fra entreprenøren er behandlet og avgjort. Dette er likevel den løsninga som er valgt av styret i Helse Sør-Øst RHF på grunn av at en prioritering av dette pasienthotellet ville gå på bekostning av høyere prioriterte prosjekter, herunder prosjekter knyttet til hovedstadsprosessen. Det har vært omtalt som en mulighet at private kan overta utbygginga av pasienthotellet, og at Rikshospitalet kan leie lokalene av utbygger. En slik løsning vil også ha en kostnad som eventuelt må bæres av Helse Sør-Øst, og som må prioriteres innenfor tilgjengelige rammer. Dersom en slik løsning velges, vil dette sjølsagt også inngå i de samlede vurderinger når framtidige lånemidler skal fordeles, men dette er det Helse Sør-Øst sitt ansvar å ta stilling til. Jeg vil også minne om at Helse Sør-Øst er i ferd med å gjennomføre et omstillingsprogram i tråd med det oppdraget som er gitt av Helse- og omsorgsdepartementet. Helse Sør-Øst har understreket at det i dette arbeidet er viktig å sikre en god utnyttelse av den samlede kapasiteten til helseforetakene i foretaksgruppen. Det er derfor lite ønskelig å binde opp investeringsmidler i pasienthotellet før en har kommet lenger i den helhetlige planlegginga.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Det er det opp til Helse Sør-Øst å avgjøre, i tråd med den modellen flere partier står bak. Meg bekjent er det ikke pr. i dag noen konkrete planer på bordet, men uansett er det de som må ta stilling til dette. Så er det slik at såkalt finansiell leasing ikke er tillatt, det har Riksrevisjonen slått fast. Det er klart at det er mulig å se på det som kalles direkte avtale, men da må det altså ut på konkurranse etter de anbudsregler vi har. Dette er det Helse Sør-Øst som må ta stilling til. Så langt foreligger det ingen konkrete planer i den retning. Jeg følger sjølsagt denne saken, som jeg følger andre saker, men så langt er det ikke dette som står på dagsordenen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg trur jeg vil minne om forhistorien i denne saken, hvor bygginga av dette sjukehotellet ble igangsatt uten at det var gitt nødvendig tillatelse fra Helse Sør-Øst. Det er forhistorien. Så har de fattet sitt vedtak ut fra at de mener at det er andre investeringsprosjekter i denne regionen som bør komme foran, bl.a. utvidelse av sjukehotell med 33 senger på Rikshospitalet, som vil komme bl.a. pårørende til gode. Det er også som kjent store investeringer på gang i dette området for øvrig. Vi får et enormt, nytt, flott forskningsbygg ved Radiumhospitalet. Vi har Ahus, og det er andre store ting på gang her også. Representanten er sikkert veldig godt kjent med at det nå pågår store omorganiseringer i forbindelse med sammenslåinga av Helse Sør-Øst, og jeg vil ikke utelukke at det der også finnes muligheter for å få på plass ting som kan bedre situasjonen for denne gruppa mennesker ved den prosessen som de nå er inne i. Så slik jeg ser saken i dag, har jeg ikke tenkt å gripe inn. Dette er Helse Sør-Øst sitt ansvar, og de har fattet sin beslutning. Men jeg følger sjølsagt saken nøye.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Det at pasienter kan få bedre tilgang til nødvendige legemidler, anser jeg i utgangspunktet som svært positivt. Som spørreren også viser til, ble ordninga med salg av legemidler utenfor apotek igangsatt fra 2003. En viktig side ved denne ordninga er å fastsette utvalget av reseptfrie legemidler. Forslaget om å utvide utvalget handler om viktige spørsmål knyttet til legemiddelbruk og tilgjengelighet. Som kjent er det Statens legemiddelverk som har myndighet til å fastsette hvilke reseptfrie legemidler som kan selges utenfor apotek. Det er også de som offentliggjør lister over disse medikamentene. Fordi Legemiddelverkets forslag om å utvide ordninga er svært omfattende, har jeg bedt om en ny vurdering fra Legemiddelverket om hvilke følger dette forslaget vil ha for tilgjengelighet, pris, riktig legemiddelbruk, ikke minst, og for tilgang til apotektjenester. Jeg har nå mottatt en slik vurdering fra Statens legemiddelverk, og innholdet i denne er nå til vurdering i departementet. Statens legemiddelverk har samtidig sendt over et utkast til høringsbrev i saken som også er til vurdering. Jeg vil nok i utgangspunktet mene at forslagene fra Legemiddelverket er av en slik karakter at de burde ha vært ute på høring.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg kan forsikre representanten Lønning om at jeg ikke har tenkt å bruke lengre tid på denne saken enn nødvendig. Allergimedisiner er jo ett eksempel på noe mange trenger, også i de deler av landet hvor det ikke er apotek. Jeg har nettopp fått forslaget fra Statens legemiddelverk til vurdering. Vi skal vurdere det så raskt som mulig, og også vurdere om det ikke er behov for at dette må på høring. Spørreren hører at jeg i utgangspunktet mener det, men det skal vi raskt ta stilling til. Og hvis det er det vi ender på, skal vi sørge for at det blir en rask oppfølging av saken.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Det er ikke sånn at det ikke har skjedd noe i det halvannet året. Jeg bad Legemiddelverket om en fornyet vurdering fordi jeg også ville ha beskjed om hva dette ville bety både når det gjelder spørsmålet om riktig legemiddelbruk, som jeg er helt sikker på at spørreren og jeg er enige om er viktig, og når det gjelder pris og tilgjengelighet. Nå ligger saken på mitt bord. Det er helt riktig. Og vi skal sørge for å få den behandlet og få gitt våre svar så fort som mulig.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Det som sjølsagt ligger i bunnen for alt dette, er pasientrettighetsloven. Det betyr at de pasienter som trenger hjelp, skal få det ut fra hvilke behov de har - enten det er langtidsbehandling eller korttidsbehandling. Så må hver enkelt helseregion vurdere det ut fra den kunnskap de har om hva pasientene og brukerne i regionen har behov for. Jeg er svært opptatt av at det må være kvalitet også i tilbudet til rusmiddelavhengige. Jeg syns ikke alltid det har vært det. Det syns jeg det er viktig å få orden på. Derfor har jeg bl.a. stilt krav om at den helsefaglige bemanninga skal styrkes, for det hjelper ikke om folk er veldig lenge i et behandlingstilbud, hvis de egentlig ikke får noe særlig god hjelp når de kommer ut. Jeg har sjøl besøkt flere institusjoner av god kvalitet, og jeg ser at de der lykkes, men det er institusjoner som fokuserer mye på at kvaliteten skal være der hele tida, og også på at pasientene får oppfølging når de kommer ut av institusjonen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-30:
Jeg kan ikke gå inn i den prosessen som nå er mellom de ulike institusjonene i Helse Sør-Øst. Det er konkurranse, med forhandlinger. Det er en klagefrist som gikk ut på mandag, og det vil bli endelig avgjort i midten av mai. Jeg vil igjen understreke at det i Helse Sør-Øst brukes mer på private i år enn det ble gjort i fjor, slik at det ligger helt klart an til at flere kan få behandling i år enn i fjor. Og det skal være slik at de som trenger behandling, skal få det, men jeg kan ikke gå inn i den ene institusjonen når det er en prosess som er pågående. Det kan jeg ikke gjøre. Men det som er viktig, er at vi i alt på dette området også er særdeles opptatt av å stille kvalitetskrav, for hvis ikke vil det ikke hjelpe dem som faktisk trenger hjelp. Det synes jeg det har vært for lite av på dette området.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-04:
Eg vil berre minna siste talar om at han var i posisjon – tre gonger i samband med budsjettet saman med Bondevik – og kunne ha rydda denne saka av vegen. Då hadde han sloppe å halda det sutreinnlegget som blei halde. Eg vil anbefala Framstegspartiet at dei når dei er i posisjon, prøver å rydda opp i sakene, og ikkje overlèt det til andre. No kjem eg til det poenget som eg eigentleg gjekk opp her for. Når det blir brukt ord om meg som nyfrelst og omvend, forstår eg at eg må moderera meg, for det er ikkje tilfellet. Men det som er tilfellet, er at eg synest det er veldig morosamt – og eg gler meg over – at eg kan gjera den jobben som de andre ikkje klarte. Med SV, Senterpartiet og Arbeidarpartiet i regjering ryddar me altså opp i det som de har somla med i 20 år. Det synest eg er litt morosamt, og eg blir litt lykkeleg over at eg kan hjelpa de i å rydda opp i noko de burde rydda opp i sjølve. Det blei altså misforstått og sett på som ei omvending. Men ok, slik er livet. T-sambandet kjem, folk er glade, så då er eg òg glad.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-04:
«Høy og mørk» kan jo oppfattast på forskjellige måtar, men dei eg tenkjer på, er i alle fall lyse, så eg trur ikkje Høgre skal ha nokon svær høg sigarføring for innsatsen når det gjeld Jondalstunnelen, verken lokalt eller sett i eit historisk perspektiv. Men no er det altså sånn at saka går, og det må vera det viktigaste. Det var òg det representanten frå Høgre sa i sitt innlegg. Eg synest saksordføraren her på ein kunnskapsrik måte la fram denne saka nyansert og balansert, og eg har ikkje noko behov for å kommentera det noko meir – berre eit par punkt. Det eine er det som òg Halleraker var inne på, det at store pengar går til vegprosjekt i fylka. Det betyr at andre ting blir prioriterte ned. Det at ein i fylkeskommunane prioriterer vegar så høgt, får altså konsekvensar for andre sektorar. Det er bekymringsfullt. Det er eg einig med Høgre i. Det andre er at når ein ser kor viktig denne tunnelen vil vera i framtida dersom ein ser på trasear mellom Austlandet og Vestlandet og E134 over Haukeli og stamvegen der, så ser ein jo at her går den kortaste vegen mellom Bergen og Austlandsområdet. Det er her han går. Det synest eg òg er interessant i forhold til andre samferdselsprosjekt i området. Eg har berre lyst til å slutta meg til gleda over at denne regjeringa også ryddar denne saka ut av verda. Det er bra. I tillegg tilfører me altså folk moglegheiter for meir arbeid gjennom at anleggsbransjen får fleire oppdrag. Så dette går vegen!
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-04:
Det var jo interessante faktaopplysningar som kom frå Framstegspartiet her. Eg tek ordet berre for ei presisering av det som står i merknadene når det gjeld trasévalet. Transport- og kommunikasjonskomiteen har jo vore i området og sett på korleis dei ulike inngrepa i naturen vil bli. Eg føler behov for, òg ut ifrå den dokumentasjonen som me har fått, å gje eit klart råd – utan at det har noka betydning sånn sett, men iallfall eit klart råd – frå SV si side om å velje det alternativet som tek mest omsyn til lokalbefolkninga og til natur og miljø når ein vel trasé og startar opp anlegget i 2009.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-04:
Vi kan fort bli enige om at det er en gledens dag, og vi kan fort bli enige om at Regjeringen ikke vil bruke de verktøyene som Fremskrittspartiet og andre peker på finnes for å koble tilgjengelig kapital i overflod med prosjekter uten finansiering i overflod. Men når det er slik som det er, at denne regjeringen nå stadig bruker bompenger, på stadig nye måter og med nye metoder og til nye tiltak, mener statsråden, som fortsatt ikke har levert retningslinjer for slik bompengebruk, at det er rimelige prinsipper som ligger i denne saken, altså nesten ti års forhåndsinnkreving fra bilistene før de får levert varen, så å si, før de kan kjøre på det anlegget de skal få lov til å forskuddsbetale på i ti år, og innkreving av forskuddsbetalingen på helt andre steder enn der tiltaket kommer? Mener statsråden og Regjeringen at det er rimelige prinsipper når man lar andre enn staten betale for statens veier?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-04:
La meg først si til statsråden på denne måten istedenfor i replikk at vi kan være uenige om finansieringsmåten, men Fremskrittspartiet gir statsråden honnør for å ha vært med og dratt saken frem. Vi oppfatter det slik, og vi gir gjerne honnør for det. Dette prosjektet er kvalitetssikret til overmål. Det har vært til ekstern kvalitetssikring hele tre ganger, så vi føler oss sikre på at vi ikke får noen ubehagelig kostnadssprekk her. I tillegg er det grunn til å peke på det også andre har pekt på, nemlig at vi kjenner et tilsvarende tunnelprosjekt i det nære området der, nemlig Folgefonntunnelen, som har vært i bruk lenge til glede for bilistene. Det var i tillegg et svært vellykket byggeprosjekt, som gikk på skinner i forhold til kostnadene og de anbudene som kom inn. Det var drevet av Vegvesenet selv på den ene siden og private entreprenører på den andre siden – altså halvparten av prosjektet. Og de traff hverandre – det er ikke minst viktig. Det er mange som gleder seg i dag. Det er det grunn til, fordi det har vært en lang og strevsom vei frem; ikke minst har det vært strevsomt for Hordaland fylkeskommune, som har tatt det store finansieringsløftet på dette prosjektet. De har hatt saken oppe til behandling mange ganger. Det er ikke lenge siden de behandlet det igjen i forbindelse med anbudsutlysning. Jeg synes allikevel at det kan være på sin plass med en presisering knyttet til hvordan fylkeskommunen slutter opp om prosjektet. Den siste realitetsbehandlingen i Hordaland fylkeskommune fant sted i april i år – april 2008. Da var det 43 stemmer for vedtaket om å bygge denne tunnelen, og de 43 stemmene kom fra Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet, Venstre, Raudt – som det nå heter på nynorsk – og to representanter for Kristelig Folkepartiet. 14 representanter stemte mot å bygge tunnelen. Hvis jeg har fått riktig protokoll – det tror jeg – var det elleve røyster fra Høyre og tre fra Kristelig Folkeparti.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-04:
Det er grunn til å minne om at vi i Fremskrittspartiet selvfølgelig er pådrivere for å få en hurtig realisering av mange gode samferdselsprosjekt, men det er i Stortinget finansieringen vedtas, og det er staten som skal betale for statens veier. Det var det jeg begynte med å si i mitt innlegg i første sak. I denne saken har jeg referert en protokolltilførsel da fylkestinget behandlet saken. I tillegg til partiene Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti var faktisk også regjeringspartner SV med i den protokolltilførselen som presiserer at denne saken innebærer å flytte bompengegrensene. Hva er statsrådens syn på bompengebruken i denne saken? Er hun enig i regjeringspartner SVs bemerkning lokalt i fylkestinget om at man med denne måten å finansiere på, faktisk flytter bompengegrensene? Og er hun betenkt over å bruke ferjebilletten helt generelt til å innkassere bompenger?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-11-04:
La meg først få knytte en kommentar til saksordførerens innlegg. Jeg syns det er sjarmerende å oppleve SVs Hallgeir Langeland stå her og snakke varmt for et prosjekt han har arbeidet imot i 20 år. Hva det har med regjeringssamarbeid å gjøre, kan man bare spekulere på, men det er nok kanskje der hunden ligger begravet. Han redegjorde ikke så mye for selve prosjektet, men det gjorde heldigvis representanten Tore Nordtun, fra samme regjeringskoalisjon, på en utmerket måte. Dette er en sak med svært lang fartstid, 20 år. Det er en sak som er viktig for utviklingen i Nord-Rogaland, og spesielt vil jeg framheve tilknytningen til E39, kyststamvegen for hele Haugalandet. Det er stor enighet om prosjektet nå. Jeg skal derfor ikke gå særlig i detalj. Men fra Høyres side vil jeg igjen berømme kommunene og brukerne for å ta på seg et så stort løft. Her påtar man seg altså to tredjedeler av finansieringen. I motsetning til Fremskrittspartiet har Høyre i alle saker hvor det er så stort engasjement og ønske om så å si å pålegge seg selv en slik merbelastning, funnet det rett å støtte den type finansieringsopplegg og prosjekter. Flertallet har pekt på at Haugalandet er et folketett område, med 90 000 mennesker. Og trekker man inn naboregionen i nord, Sunnhordland, med sine 50 000–60 000 mennesker, er vi i en relativt tett befolket region med 150 000 mennesker som ligger som en viktig utviklingsregion mellom Bergen og Stavanger. Det er midt i dette området dette prosjektet er lokalisert. Bondevik II tok initiativ til belønningsordningen, og Høyre har vært opptatt av å utvikle denne belønningsordningen. Vi satte derfor som et av våre krav i klimaforliket å utvikle belønningsordningen til nettopp å bli hovedincitamentordningen for å fremme kollektivtrafikk og mindre bilbruk. Derfor er vi enig med saksordføreren og flertallet i de formuleringer som er tatt inn i denne saken. Men jeg har lyst til å presisere at klimaforliket lyder temmelig ordrett slik at det er lokale og regionale tiltak for å redusere biltrafikk som er det det dreier seg om. Det er ikke synonymt med vegprising eller rushtidsavgift. Dessuten har Stortinget før denne stortingsperioden behandlet prinsippet knyttet til rushtidsavgift og sagt at man ikke under noen omstendighet skal ha dobbeltbelastning, hvis det allerede er bompengeordninger i et område. Det er det jo i dette området, både med Haugalandspakken og med T-forbindelsen. Med disse kommentarene vil jeg bare slutte meg til Nordtun, som sa at dette er en gledens dag for Haugalandet. Det blir spennende å se utviklingen videre.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-11-04:
Flere av dagens talere har kommet inn på at det faktisk er tre bompengeprosjekter vi behandler i dag, så også statsråden, som heller ikke denne gang unnslår seg for å snakke om «den førre regjeringa», etter tre år i departementet. Jeg savner en viss ærlighet og oppriktighet i forhold til at det er nødvendig tidsbruk for å få sakene igjennom som faktisk er årsaken til at sakene går i vegdirektorat og departement. Jeg savner også en smule ydmykhet – kanskje spesielt i denne saken – for at det faktisk ikke har vært noe imponerende bidrag fra statens side for å få realisert dette prosjektet. Det vet vi alle, og når man vet det, bør man kanskje ikke være fullt så «høy og mørk» i hvordan man omtaler sakene. Men la ikke det formørke «stundo», som det heter på Vestlandet. Dette er en stor dag for kommunene, spesielt for kommunene Kvam, Jondal, Odda og Kvinnherad, som har stått i fremste rekke for dette prosjektet, men selvsagt også for Hordaland fylkeskommune – ja, for folk i hele Hardanger. Jeg syns saksordføreren gav en grundig og god redegjørelse. Jeg vil bare få tilføye at Jondalstunnelen på mange måter har vært det manglende ledd i en naturlig kommunikasjonsakse som har vært på gang etter at Folgefonntunnelen ble bygd. Det er også riktig at dette er en finansieringsløsning som er en etterlevning fra det gamle «tilskudd til store fylkesvegprosjekter». Men jeg syns det er riktig fra Stortingets talerstol i dag å trekke fram at et større fylkesveganlegg enn dette med bidrag fra fylket har vi vel knapt nok sett – 760 mill. kr i totalkostnad, hvor Hordaland fylkeskommune står bak 70 pst. av finansieringen. Staten bidrar altså med 6–7 pst. Dette viser mest av alt en vilje til satsing og utvikling i denne regionen. Det er et spennende prosjekt, fordi det er et jomfruelig terreng dette skal gå gjennom. Det er en ny korridor som vi ikke har noen erfaring med. Det åpner for svært store muligheter og da nye transportkorridorer gjennom dette området. Så det vil bli svært spennende å følge denne utviklingen. Det er stor enighet i komiteen også om dette prosjektet. Fra Høyres side gleder vi oss spesielt over at vi nå får klarsignal, og jeg vil også få legge til at vi fra vår side håper at den endelige traséløsningen lokalt blir å leve med for alle parter.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-11-04:
Denne saken handler om bygging og finansiering av en ny ferjekai på Årsnes i Kvinnherad kommune og i tillegg utbedringstiltak på eksisterende rv. 551 mellom dagens ferjekai på Løfallstrand og Årsnes – kanskje ikke så stor sak i forhold til de foregående, men likevel svært viktig. Det er selvfølgelig finansieringsopplegget med betydelig innslag av bompenger som er grunnen til at Stortinget behandler saken. Igjen ser vi at kommunen, i dette tilfellet Kvinnherad kommune, og trafikanter påtar seg finansieringsansvar for å realisere viktige tiltak for å bedre infrastrukturen – i dette tilfellet 50 pst. av totalkostnaden på 80 mill. kr. Dagens ferjesamband Gjermundshamn–Løfallstrand er viktig så vel for lokaltrafikken som for langdistansetrafikken og er mye benyttet som gjennomgangssamband mellom øst og vest etter at Folgefonntunnelen åpnet. Det er faktisk slik at dette er den ferjestrekningen i Hordaland som har flest gjenstående biler. Og det er selvfølgelig kilde til stor irritasjon ikke å kunne komme med ferjene. Dagens ferjekai på Løfallstrand er nedslitt og trang og har dårlig kapasitet. Derfor er det høyst betimelig at vi nå får denne fornyelsen. Men det innebærer ikke bare en fornyelse, det innebærer også en innkorting på ferjestrekningen, som for øvrig også inkluderer et stopp på Varaldsøy midt i fjorden. Komiteens flertall slutter seg til finansieringsopplegget. Finanisieringsopplegget innebærer i korte trekk at bompengene skal innkreves på ferja, ved at det legges fire ekstra takstsoner til den ordinære takstsonen når det nye sambandet er etablert. Det er også slik at Hordaland fylkeskommune skal etablere og drifte det bompengeselskapet som står ansvarlig for innkrevingen av disse bompengene og finansieringsbidraget. Komiteen har også sluttet seg til at den tidligere avtalte refusjonen til Kvinnherad kommune på 20 mill. kr inngår som en ny forskuttering for å komme snart i gang med prosjektet. Komiteen har bestrebet seg på å få en rask behandling av denne saken i komiteen og i Stortinget, og jeg vil takke mine komitékollegaer for viljen til det. Vi har derfor i komiteens flertallsmerknader presisert at vi ønsker en oppstart så tidlig som mulig i 2009, og at man om mulig tilstreber en forsering og innkorting av byggeperioden, slik at ikke byggeperioden strekker seg over to sommersesonger, men kan være over til sommertrafikken i 2010. Helt til slutt: Flertallet konstaterer at Hordaland fylkeskommune har gått inn for en ferjefri kyststamveg, E39, gjennom nabokommunen Fusa på den andre siden av fjorden. Når denne står ferdig, kan det meget vel vise seg at dagens beslutning kan vise seg å bli svært viktig for tverrsambandet fra E134 mot E39 – ja, for hele kyststamvegen gjennom Hordaland.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-04:
Over denne saken er det skrevet ett ord: Endelig. Endelig kan Stortinget i dag fatte vedtak om utbygging og finansiering av T-forbindelsen. Det har vært en lang prosess fram mot et sluttvedtak, en altfor lang prosess. Men i dag er det en gledens dag både for berørte trafikanter, for kommunene som har stått på for å få dette realisert, og for næringslivet, som har ventet i årevis. T-forbindelsen berører primært kommunene Haugesund, Tysvær og Karmøy, men er etterlengtet og viktig for hele regionen. Prosjektet har vært utsatt og revidert en rekke ganger, og jeg må si at dette har tatt veldig lang tid, altfor lang tid. Det ble godkjent av Stortinget første gang i 2001. Reviderte reguleringsplaner som følge av nye standardkrav ble godkjent i slutten av 2005. I denne perioden har Kristelig Folkeparti flere ganger etterlyst framdrift i saken. Men jeg synes ikke det er grunn til å dvele for lenge ved det nå. Vi har fått på bordet et revidert finansieringsopplegg, bl.a. basert på oppdaterte kostnadsoverslag og trafikkprognoser. Nå er det på tide å sette i gang. Det som nå er viktig, er å få dette vedtatt, og det vil det bli, heldigvis. Det er også gledelig at SV, som har vært imot dette prosjektet før, nå har snudd og vil stemme for utbyggingen. Da jeg hørte representanten Langeland i dag, minnet han mest om en nyomvendt, og i Kristelig Folkeparti tar vi veldig godt imot nyomvendte, så jeg skal ikke gjøre noe polemisk poeng av det i dag! Når forbindelsen står klar i 2013, vil det bety mye for folk i hverdagen i form av kortere og enklere reiseveier, og ikke minst er det viktig for næringslivet i regionen. Det er derfor med tilfredshet at Kristelig Folkeparti stemmer for prosjektet, som vi i dag får satt et punktum for ved behandlingen her i Stortinget. Haugalandet er et veldig tett befolket område. Jeg vil understreke en merknad i innstillingen der flertallet peker på at Haugalandet er et område som i altfor liten grad har et trafikksystem som er lagt til rette for gode kollektivløsninger og gang- og sykkelveier. I Kristelig Folkeparti er vi opptatt av at vi i økende grad prioriterer godt utbygde og sammenhengende nett av gang- og sykkelveier, og jeg vet at statsråden vil merke seg akkurat det i innstillingen. Jeg deler også flertallets syn, slik det gis uttrykk for i innstillingen, om at det bør vurderes om ikke Haugalandet på sikt bør bli en del av et byområde med mulighet til å søke tilskudd fra den statlige belønningsordningen for kollektivtrafikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-04:
Som i alle andre bompengesaker byggjer denne saka på lokale initiativ. Det ligg føre lokalpolitiske vedtak, og eg må minne om eit sterkt lokalpolitisk og næringspolitisk press for å få saka igjennom slik ho vert vedteken i Stortinget i dag. Så det er ikkje slik at Regjeringa pressar denne typen prosjekt ned over lokalbefolkninga. Det er heller omvendt, at det er eit veldig sterkt press frå dei og opp. Så det er noko med realitetsforståinga her. Finanspolitiske omsyn gjer at bompengar i Noreg, som i andre land rundt oss, har vorte ei varig ordning. Eg har stadig drøftingar med mine kollegaer, og eg ser at dei, faktisk meir enn me gjer i Noreg, tek i bruk dette verktøyet på større prosjekt. Eg meiner at det som er lagt fram i dag, er forsvarleg og kan gjennomførast i tråd med forsvarleg politikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-04:
Eg er usikker på om alle dei skuldingane som vart retta mot statsråden i innlegget til Vaksdal, bør svarast på. Men det er eitt punkt som eg i alle fall synest det skal svarast på, fordi det òg har vore sagt tidlegare, frå Høgre si side, og det er ei slags mistenkeleggjering om at eg har trenert prosjektet for å tilpasse det til ei reiserute som statsministeren og eg sjølv hadde. Det gjekk to månader frå fylkeskommunen gjorde sitt vedtak til saka passerte statsråd. Eg vil be dei representantane som prøver å skulde statsråden for ei slik trenering, om å gå inn i andre saker og sjå på kor mange som har kortare sakshandsamingstid i departementet før dei vert lagde fram i statsråd etter at ein har gjort dei lokale vedtaka. Den skuldinga fell på si eiga urimelegheit. At den førre regjeringa ikkje fekk lyfta saka i det heile, kan ikkje eg svare for. Eg har arbeidd mykje med saka. Det har vore ein kostnadsauke frå 2001 og utover, og saka låg, som sagt, i over fire år. Det er òg gjort forlik med Framstegspartiet utan at det, så vidt eg kan bringe i erfaring, er gjort noko med saka. Me i denne regjeringa får i alle fall saka fram, og me skal få vegen bygd. Eg skjøner at dei som ikkje har fått saka fram og fått gjort noko med ho, kan føle seg litt snytte for det, men slik er i alle fall stoda. Me legg fram tre saker i Stortinget i dag som eg er særdeles nøgd med at me har fått rydda opp i og fått fortgang i.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-04:
Ferjekaia inngår som ein del av vegnettet. Prinsippet for finansiering av offentlege ferjekaier er nøyaktig det same som for finansiering av vegnettet elles. Eg kan vise til vegloven, der det er gitt ein heimel for at bompengar og lokal øyremerkt drivstoffavgift kan nyttast i finansieringa. Det er altså ikkje særskilde retningslinjer for bompengefinansiering av ferjekaier. Det gjeld som for vegnettet elles. Så at ein flyttar nokre merkesteinar i denne saka, kan eg absolutt ikkje sjå.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2008-11-04:
T-forbindelsen er et særdeles viktig vei- og tunnelprosjekt for trafikkavviklingen på Haugalandet og vil binde sammen kommunene Karmøy, Haugesund og Tysvær på en helt ny og mye bedre måte. Prosjektet er solid forankret politisk, både regionalt og lokalt, og har i tillegg bred støtte både i næringslivet og i befolkningen ellers på Haugalandet. Det har imidlertid tatt lang tid å få prosjektet fram til behandling her i huset, som flere allerede har vært inne på. Jeg var første gang i berøring med prosjektet som kommune- og fylkespolitiker på 1990-tallet, da det var viktig, spesielt for Karmøy, å få en bedre tilknytning til kyststamveien. Av ulike grunner har prosjektet blitt forsinket en rekke ganger. Dette har igjen medført at kostnadene ved prosjektet har økt, noe som igjen har medført ny behandling lokalt og regionalt. I dag er imidlertid den store dagen endelig kommet for at prosjektet skal bli behandlet i Stortinget. På en dag som denne skal vi selvfølgelig ikke nevne kostnadsoverskridelser eller de mange utsettelsene av prosjektet, verken de nødvendige eller de unødvendige. Vi skal i dag heller ikke nevne den manglende imøtekommenhet fra Samferdselsdepartementets politiske ledelse overfor uvitende og kunnskapsløse representanter fra opposisjonen ved uformelle henvendelser til departementet. Vi skal heller ikke nevne med et eneste ord den siste og til tider uforklarlige forsinkelse av prosjektet som gjorde at det helt plutselig ble ferdig samme dag som samferdselsminister og statsminister skulle til Haugalandet. Vi nevner heller ikke med et eneste ord at dette medfører at vi nå altså behandler saken i november istedenfor i juni, som var planen. Selvfølgelig glemmer vi i dag også at samferdselsministeren i sitt svar til undertegnede 21. oktober ikke kunne forsikre om at endring i utlysningstidspunkt ikke ville medføre ytterligere endring i kostnadsbildet. I dag er dagen for å heise flagg og sprette champagnen på Haugalandet for dette viktige prosjektet. I dag tar Stortinget en beslutning som man på Haugalandet har ventet på i mange år, og som vil ha svært avgjørende betydning for trafikkavviklingen i regionen i mange år framover.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-11-04:
Jeg har ingen problemer med å slutte meg til saksordførerens uttrykte glede over at dette prosjektet nå blir vedtatt også her. Hardanger er et område som sliter med å holde oppe folketallet. En praktfull natur og gode naboer er dessverre ikke i lengden nok til å få folk til å bli boende i mange små lokalsamfunn langs Hardangerfjorden. I våre dager trengs det et større register av jobber og tjenestetilbud enn det små kommuner som f.eks. Jondal kan by ungdommen på. I Hardanger har man valgt å møte dette med et samferdselsløft for å skape en større og mer robust bo- og arbeidsregion. Folgefonntunnelen har skapt god forbindelse mellom Odda og Kvinnherad, Jondalstunnelen vil kople Jondal opp mot disse kommunene. Dette gir nye og spennende muligheter for næringsutvikling og bosetting. Visjonen om en tunnel som binder Jondal og Kvinnherad sammen, har blitt båret fram av en rekke framsynte og visjonære politikere i Hardanger. Det har vært en lang og til tider vanskelig prosess som har ført prosjektet fram. En av de mer krevende sidene med en slik sak er miljøaspektet. Hardanger er et naturskjønt område, og et vei- og tunnelprosjekt som dette vil selvsagt synes i terrenget. For Jondalstunnelen foreligger det flere ferdige alternativer for framføring av vei og tunnel, og endelig valg av trasé vil bli gjort når anbud er innhentet. Trasévalgene har vært et hett tema, særlig for miljøaktivister som har engasjert seg. Det er bred enighet blant alle tilhengerne av prosjektet om at man vil ta vare på natur og miljø så langt som det er mulig innenfor rimelige grenser. Spørsmålet er hvor vi setter rimelighetens grenser, og hvordan vi prioriterer i valget mellom å gjøre livet bedre i Hardanger på den ene siden og på den andre siden hensynet til å bevare et vakkert landskap som det er fint å se på. Jeg tror det er viktig at vi i slike saker reflekterer over virkningene av storsamfunnets krav til ivaretakelse av miljøkvaliteter på de lokalsamfunn som får sine utviklingsmuligheter sterkt redusert. Når det gjelder Jondalstunnelen, har vi etter min mening funnet en god balanse. I disse dager arbeides det med en sak i nabokommunen Kvam, hvor planer om bygging av et nytt verft har utløst store diskusjoner om hvordan veitilførselen skal være. Det er mitt håp av vi også i den saken kan komme fram til en balansert løsning som gjør det mulig å sikre sysselsetting og bosetting. I slike saker som dette er det viktig å lytte til de lokale folkevalgtes vurderinger av hvordan avveiningene skal gjøres. Det er de som skal leve med konsekvensene av valgene som blir gjort. Det er all grunn til å merke seg det sterke lokale engasjementet som ligger i den kommunale finansieringen av Jondalstunnelen, men også fylkespolitikerne skal ha honnør for sin støtte til prosjektet. Jeg er glad for den brede tilslutningen prosjektet har fått i komiteens behandling, og ser nå fram til at vi fortest mulig kan komme i gang med byggingen av Jondalstunnelen.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-11-04:
Dette er en sak som vekker stor glede i Kvinnherad – at man får unna vedtak. Det er, som saksordføreren redegjorde for, store problemer med trafikkavviklingen på ferjesambandet Løfallstrand–Gjermundshamn. I Hordaland er vi svært fornøyd med at det nå legges opp til en langsiktig løsning på de problemene man i dag opplever på dette ferjesambandet. Den skrøpelige og utdaterte ferjekaien på Løfallstrand har ikke på noen måte kapasitet til å ta unna trafikken. Det er for liten biloppstillingsplass, og ferjeleiet er for lite og for dårlig til å kunne ta større ferjer. Med åpningen av Folgefonntunnelen har trafikken økt, men uten at kapasiteten i ferjesambandet har blitt styrket. I sommer måtte kommunen gå inn i et spleiselag med transportselskapet Tide, som trafikkerer strekningen, for å få satt inn en tredje ferje i seks uker. Mange biler og dårlige trafikale forhold har ført til store problemer med å holde orden på køen. Det har gått så langt at det i sommer var nødvendig å ha politi på stedet for å holde orden på forholdene. Det sier seg selv at denne situasjonen er uholdbar. Folk kvier seg for å reise til og gjennom denne delen av Kvinnherad når de vet at risikoen for å sitte i ferjekø i flere timer er overhengende. Dette er alvorlig for en kommune som sliter med å opprettholde et folketall på i overkant av 13 000. Det blir også vanskelig for Kvinnherad å utnytte det åpenbare potensialet for turisttrafikk som både Baroniet Rosendal og et naturskjønt Hardanger gir. Det er også et problem for hele regionen, ettersom denne ferjestrekningen også tar trafikk fra Odda-siden av Folgefonntunnelen. Ny ferjekai på Årsnes vil gjøre det mulig å sette inn større ferjer som kan ta unna trafikken på en helt annen måte. Problemet er at denne kaien ikke vil stå ferdig før i 2010. I tiden fram til vi har ny ferjekai på plass, må det iverksettes andre tiltak for å ta unna trafikktoppene. Planlegging av slike tiltak er nå i gang, er jeg kjent med, og jeg vil be om at statsråden stiller seg positivt til statlig medvirkning til gode midlertidige løsninger når lokale myndigheter snart tar kontakt om denne saken.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-11-04:
I dag går flagga til topps i Kvinnherad og i Jondal, men òg i andre delar av regionen vil Jondalstunnelen bety svært mykje. Det er ein lang og seig prosess som no går mot slutten, og dette er eit eksempel på at vilje, tolmod og samspel i regionen gjev resultat. Det er teke til orde for å henta inn tilbod for alle dei fire kombinasjonane av alternativ, og eg er overbevist om at det er fornuftig. Kanskje nettopp den situasjonen me har no med nedgang i aktiviteten i bygg og anlegg, kan gjera at ein kan få eit endå betre prosjekt her enn slik det kunne sjå ut i ein periode. Spesielt sikkerheita er kjempeviktig. Dette er ikkje berre eit stikkord, men ein viktig realitet. På Kvinnherad-sida av dette prosjektet er det ei svært krevjande utfordring å få til ei forsvarleg rassikring. Eg er redd for at det kan verta ein nokså høg pris før ein har ei tilstrekkeleg og god rassikring her, men me kan ikkje slå av på krava til sikkerheit for trafikantane. I denne delen av landet er rassikring eit av dei viktigaste elementa for å gje ei slik sikkerheit. Men i dag gler me oss. Me gler oss over at dette viktige prosjektet gjer eit kjempebyks framover og no nærmar seg ei realisering.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2008-11-04:
Vi i Senterpartiet er opptekne av samferdsel, ikkje fordi det er eit mål i seg sjølv, men fordi ein god og trygg infrastruktur er ein avgjerande føresetnad for vekst og utvikling i alle delar av landet vårt. I saka om Jondalstunnelen i Hordaland er det eit langvarig og tolmodig arbeid frå lokale krefter, ikkje minst frå Senterpartiet, som no gir resultat. Å skape velfungerande arbeids-, bu- og serviceregionar er ikkje berre lett når fjordar og fjell skil lokalsamfunn. Men ved å byggje landet ikkje berre stein på stein, men også meter for meter går vi framtida offensivt i møte. Indre delar av Hordaland har sakka noko akterut i utviklinga i forhold til ytre delar. Slik er det også i andre fylke. For Senterpartiet er Jondalstunnelen eit fornuftig middel til å nå målet om vekst også i indre strøk. Slik sett kan vi i denne saka omforme slagordet vårt «Ta heile landet i bruk» til «Ta heile Hordaland i bruk». Eg vil avslutte med å gratulere alle dei som har jobba med dette prosjektet, med dagen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2008-11-04:
Det er mange som er avhengige av å bli skyssa over dei talrike og ikkje minst vakre fjordane i landet vårt. Dessverre er det mange ferjekaier som er for små og upraktiske, og som manglar oppstillingsplassar. Dette skapar somme stader trafikkfarlege forhold og fører til frustrasjon hos bilistane. Dessutan er ferjekaiene tidvis til hinder for å setje inn større ferjer der stor trafikkmengd gjer det fornuftig å auke kapasiteten. Saksordføraren, Halleraker, hadde ein god gjennomgang av den saka vi debatterer no, og han nemnde at ferjesambandet Løfallstrand–Varaldsøy–Gjermundshamn er det sambandet som har flest attståande bilar på grunn av dårleg infrastruktur og urasjonelt seglingsmønster for ferjene. Derfor er det på tide at ei ny ferjekai blir bygd. Utbetringa av rv. 551, som blir tilførselsvegen mellom Løfallstrand og Årsnes, er såleis også viktig å få på plass. Derfor har komiteen sørgt for ei så rask behandling som mogleg, for at byggjearbeidet ikkje skal bli unødvendig forseinka. Stamvegsambandet E134 mellom Vestlandet og Austlandet over Haukeli er viktig å få utbetra, fordi det m.a. er mykje viktig næringstransport som går på denne vegen. Det er i så måte fornuftig også å få på plass nye tunnelar over Haukelifjell. Dette ligg i framtida. No er det tiltaket i Kvinnherad kommune i Hordaland som i alle fall er eit skritt på vegen for å gjere denne strekninga betre framkommeleg. Men ikkje minst vil forholda for lokaltrafikken bli betre, og det viser også det lokalpolitiske engasjementet i saka.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2008-11-04:
Eg tek ordet på vegner av Kristeleg Folkeparti for å seie at Kristeleg Folkeparti sluttar seg til innstillinga og det som fleirtalet seier om finansiering. Det var representanten Henriksen som sa at dette blir opplevd som ein god dag for Kvinnherad, og at desse prosjekta har stor støtte. Når ein har vore på ferjekaia i Løfallstrand, veit ein at her er behovet til stades. Det same gjeld utbetringa av riksvegen mellom Løfallstrand og Årsnes. Det debatten her har vore knytt opp til, har vore finansiering. Til det har eg lyst til å seie to ting: Det eine er at det er veldig bra at ein stiller opp på slike spleiselag, også lokale myndigheiter. Det andre eg vil seie, er at det viktigaste er å få gjennomført prosjekta. I den samanheng har eg også lyst til å gi honnør til Regjeringa, som har kome med proposisjonen, slik at vi får på plass dette prosjektet og for så vidt også dei førre sakene, som har vore viktige å få på plass.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-04-28:
Det kan jo være litt artig å stille spørsmålet: Et det noen som kan vise til at det er blitt utbetalt billighetserstatning på andre grunnlag enn feil medisinsk behandling? Og vi vet at det er mange som er blitt rammet av grov mishandling. Så man prøver altså å dekke seg bak at det er blitt utbetalt erstatning relatert til feil medisinsk behandling, men overgrepssakene ønsker man ikke å gjøre noe med. Det bør være et tankekors, når vi utad så veldig gjerne vil ha et sosialt engasjement. Men det ønsker man altså ikke i denne saken.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2008-04-28:
Først vil eg takke saksordføraren for ein grundig gjennomgang av denne saka. Det har jo ved fleire anledningar i dei seinare åra vore fokusert på korleis desse barna på dei såkalla kysthospitala hadde det, som også saksordføraren gjorde greie for. Og det er jo ikkje tvil om at mange barn ikkje fekk god nok medisinsk behandling, og at mange ganske sikkert blei utsette for omsorgssvikt. At mange har søkt og fått rettferdsvederlag, slår jo også fast dette faktum. Det prinsipale i denne saka er om barna på kysthospitala skal få eventuell erstatning utanom den etablerte ordninga med rettferdsvederlag. Venstre er einig i at det ikkje er hensiktsmessig å opprette fleire særskilde erstatningsordningar, så Venstre er såleis einig med fleirtalet i at eventuell erstatning må søkjast via den etablerte ordninga med rettferdsvederlag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Beskrivelser fra tidligere pasienter og påstander fra media, som det bl.a. refereres til i forslaget, gjør sjølsagt også inntrykk på meg, og en kan mene mye om det en del mennesker har vært utsatt for, og som overhodet ikke er i samsvar med f.eks. hvordan vi behandler barn i sjukehus i dag. Mange har fått henvendelser om situasjonen for kysthospitalbarna. Spørsmålet om utredning og erstatning har stått sentralt, og jeg opplever at det denne saken handler om, er hvordan spørsmålet om erstatningsordninger skal håndteres og løses. I 2001 fikk to legespesialister i oppdrag av departementet å belyse ulike sider ved den medisinske behandlinga av 32 av barna i perioden 1941-1961. De skulle vurdere om datidas behandlingsmetoder var innafor forsvarlighetskravet, og om oppholdstida ved kysthospitalet var unødig lang. Legespesialistene konkluderte med at behandlinga ikke innebar et brudd på datidas forsvarlighetskrav, men de uttalte at noen av barna hadde hatt lange opphold, og i noen av tilfellene var det også mangelfull bruk av medisiner som fantes tilgjengelig. Legespesialistene uttalte at behandlinga av beintuberkulose på den tida bestod av sengeleie over mange år. Synet på hvordan unger skal behandles i sjukehus, har heldigvis endret seg svært mye siden den tida. Foreldre har rett til å være til stede under hele oppholdet, som sjølsagt skal være så kort som mulig. I etterkant av den sakkyndige rapporten fra disse legespesialistene har 18 av 49 pasienter fått billighetserstatning på grunn av mangelfull medisinsk behandling. I 24 av sakene var også omsorgssvikt en del av søknadsgrunnlaget. Billighetserstatningsutvalget kan fritt vurdere alle sider ved en søknad om billighetserstatning. Det omfatter også anførsler om manglende omsorg og overgrep under institusjonsopphold, slik en samlet helse- og omsorgskomite uttaler i sin innstilling. Vi har, slik jeg ser det, et overordnet ansvar for å sørge for at alle disse sakene og framtidige saker av samme art blir behandlet likt. Jeg viser til St.meld. nr. 44 for 2003-2004, der det ble vurdert slik at det bør være en høy terskel for å utvide billighetserstatningsordninga. Hovedkonklusjonen i denne stortingsmeldinga er at erstatningsrettslige krav mot staten, herunder krav fra grupper, skal løses gjennom eksisterende regelverk for behandling av slike krav, og dessuten at rimelighetsbaserte erstatningskrav kanaliseres gjennom billighetserstatningsordninga. En samlet justiskomite sluttet seg til at det var lite hensiktsmessig å opprette flere særskilte erstatningsordninger, jf. Innst. S. nr. 152 for 2004-2005, nettopp for å sikre en helhetlig tilnærming og lik håndtering av erstatningskrav fra ulike grupper i samfunnet. Etter mitt syn bør vi ved vurdering av dette forslaget se hen til de prinsipper som tidligere er trukket opp i St.meld. nr. 44 for 2003-2004. Jeg deler derfor synet til flertallet i helse- og omsorgskomiteen om at det ikke er grunnlag for å ta denne saka opp på nytt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Jeg synes ikke om påstander om at vi som måtte ha et annet syn enn Fremskrittspartiet, ikke skulle bry oss om de mennesker som har vært utsatt for ting som heldigvis ikke skjer i dag, og som jeg trur alle er enige om at en skulle ønske ikke hadde skjedd. Det er klart vi bryr oss. Det er helt feil når representantene Eriksson og Korsberg her antyder at dagens regjering ikke er opptatt av disse menneskenes skjebne, der det, som overfor mange andre innenfor andre områder, dessverre er begått en urett. Det denne saken dreier seg om, er hvordan spørsmålet om erstatningsordninger skal håndteres. Da viser flertallet, opplever jeg, og vi til at en enstemmig justiskomite har innstilt på at en i hovedsak skal forholde seg til Billighetserstatningsutvalgets erstatningsordninger. Det er en enstemmig justiskomite, og det er klart at Regjeringa forholder seg til de vedtak som blir fattet i Stortinget, at det ikke er noe ønske om å etablere egne, særskilte erstatningsordninger for noen grupper, av hensyn til likebehandling. Men det handler overhodet ikke om at vi som måtte tilhøre den linja, ikke bryr oss om hvordan mennesker hadde det, og har det i dag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Ja, jeg kan forsikre representanten Holten Hjemdal om at jeg vil ta med meg alle de synspunktene i min videre dialog med bransjen. Jeg syns det er mye fornuft i det som er sagt her. Ikke minst tror jeg det er en del å gå på når det gjelder produktgruppa ikke lett bedervelig mat, for der er det nok grunn til å tro at det blir kastet mer enn som må kastes. Så representanten kan være trygg på at jeg skal følge opp det som er tatt opp her, og at vi kan ha en videre dialog om det ved en senere anledning også.