Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 1999-11-04:
Innstillingen til meldingen om nordisk samarbeid viser at det i Stortinget er bred enighet om hovedlinjene i det nordiske samarbeidet, slik det kommer til uttrykk gjennom Nordisk Råd. Unntaket er Fremskrittspartiet, som mener Nordisk Råd i sin nåværende form bør legges ned eller omorganiseres. Men Fremskrittspartiet fremmer ikke noe forslag om å avvikle Nordisk Råd, og jeg er heller ikke kjent med at partiets representanter i rådet seriøst har reist spørsmålet om avvikling på sesjonene i Nordisk Råd. Når vi drøfter nordisk samarbeid, er det viktig å presisere at samarbeidet innen rammen av Nordisk Råd bare er en del av det omfattende og tette samarbeidet som skjer mellom de fem nordiske land. Et godt eksempel på det fikk en for to uker siden da de nordiske lands felles ambassadekompleks i Berlin ble innviet. Dette samarbeidsprosjektet har naturlig nok vakt stor interesse, også internasjonalt. Her demonstrerer den nordiske regionen i «regionenes Europa» at fem land, med en felles nordisk identitet, har vilje og evne til å forene krefter om felles mål og oppgaver. Norden viser på denne måten også veg når det gjelder nye former for diplomatisk-politisk samarbeid. Innvielsen av den felles nordiske Berlin-ambassaden den 20. oktober illustrerer også noe av bredden i det unike nordiske samarbeidet. Det er nemlig i kombinasjonen av det folkelige, frivillige samarbeidet og det offisielle samarbeidet at dynamikken i dette samarbeidet ligger. Ambassadekomplekset i Berlin og et forsterket nordisk samarbeid om bl.a. fredsbevarende operasjoner er to av flere eksempler på at det nordiske samarbeidet gradvis har fått en forsterket internasjonal dimensjon. Det er interessant å registrere at den positive utviklingen i samarbeidet har skjedd til tross for at de nordiske land har valgt ulike løsninger både når det gjelder sikkerhetspolitisk samarbeid og tilknytning til EU. Til tross for ulike vegvalg når det gjelder NATO og EU, synes det å være stor vilje til å opprettholde og videreutvikle det nordiske samarbeidet. At dette samarbeidet, som nevnt, har fått en sterkere internasjonal profil, bl.a. gjennom samarbeidet i nærområdene og Europa for øvrig, er en naturlig utvikling sett på bakgrunn av det som har skjedd i Europa på 1990-tallet. Jeg deler ikke Fremskrittspartiets oppfatning om at de nordiske lands ulike vegvalg i EU-saken har gjort Nordisk Råd til et uegnet samarbeidsforum. Tvert om: Nettopp fordi de nordiske landene har valgt ulike tilknytningsformer, fungerer Nordisk Råd også som et nyttig forum for samråd og koordinering. I meldingen om det nordiske samarbeidet, som er til behandling i dag, gir Regjeringen uttrykk for at det nordiske samråd har ført til felles nordiske holdninger og innflytelse på EUs lovgivningsarbeid, bl.a. på områder som miljø, forbrukervern, matvaresikkerhet og likestilling. En hovedutfordring for Norden, og herunder Nordisk Råd, er å bygge bru over det gamle øst-vest-skillet i Europa – ikke minst med tanke på å trekke Russland med i et bredt internasjonalt samarbeidsmønster. Det finske initiativet om den nordlige dimensjonen krever etter min oppfatning en felles nordisk oppfølging, bl.a. fordi de nordiske land gjennom den mangeårige fellesnordiske innsatsen i Baltikum, Nordvest-Russland, Østersjøregionen og det arktiske området har opparbeidet seg viktige erfaringer og kunnskaper og et bredt kontaktnett, som bør koordineres med utviklingen av den nordlige dimensjonen i EU. Midtengruppen i Nordisk Råd har tatt et initiativ for å gjøre det nordiske samarbeidet til en aktiv partner i utviklingen av den nordlige dimensjonen. Den nordlige dimensjonen bør utvikles i samråd med både parlamentarikere, frivillige organisasjoner og eksisterende nordiske, baltiske og russiske nettverk. Den nordlige dimensjonen må med andre ord få en parlamentarisk og folkelig forankring. Under Nordisk Råds sesjon i Stockholm kommende uke er globaliseringen og Norden tema for en egen debatt på grunnlag av en egen rapport om globaliseringens konsekvenser for de nordiske velferdssamfunnene. Den voksende uro over den destabiliserende kraft globaliseringen representerer, favner i dag nesten hele det politiske spekter. Det er viktig at Nordisk Råd har satt dette tema på den nordiske agendaen. Det er en stor utfordring hvordan en, bl.a. gjennom det nordiske samarbeid, kan gjenvinne den demokratiske og regionale kontrollen med globaliseringens negative sider. Det norske formannskapet i Nordisk Råd tok i 1997 initiativet til et nordisk IT-politisk samarbeid. Under det islandske formannskapet er et eget ministerråd og en egen embedsmannskomite for IT-politikk etablert. Norden har som region en stor geografisk utfordring knyttet til den arealmessige spredningen av bosetting, arbeidsplasser og kompetanse. Mot denne bakgrunn blir en utbygging av informasjons- og kommunikasjonsteknologien, IKT, et viktig grep i arbeidet for å sikre næringsliv og bosetting i hele Norden. «Den digitale allemannsretten» er i ferd med å bli etablert som begrep både i Sverige og i Norge, som et uttrykk for hvilket ambisjonsnivå en vil legge seg på når det gjelder den nye teknologien. Nordisk Ministerråd har tatt initiativ til at det på nordisk plan skal satses på samarbeid i Norden om bygging av IKT-infrastruktur og videreutviklingen av IKT, bl.a. innenfor utdanningssektoren. Innenfor deler av Norden har det på 1990-tallet foregått en sterk sentralisering av næringsliv og bosetting. Både i Finland, Sverige, Island og Norge er politikerne opptatt av langtidsvirkningen av en fortsatt sterk sentralisering i Norden. Samarbeid om regionalpolitikken har i flere tiår vært definert som et nordisk samarbeidsområde. Utviklingen på 1990-tallet vil trolig føre til at dette samarbeidet nå blir satt høyere på den politiske dagsordenen i Nordisk Råd. Dette er et område hvor de nordiske land virkelig kan dra nytte av å utveksle ideer og erfaringer. Det kan være grunn til å merke seg at da den finske riksdagen siste uke debatterte sentralisering og distriktspolitikk, ble det vist til den norske modellen og de ulike tiltak som den norske regjeringen har iverksatt for å motvirke den sterke sentraliseringen og legge til rette for en positiv utvikling i hele landet. Også når det gjelder dette samarbeidsområdet, vil utbyggingen av et allment tilgjengelig IT-nett i hele Norden være et framtidsrettet virkemiddel. Det nordiske samarbeidet har de senere år gjennomgått en omfattende reformprosess. Siktemålet med denne prosessen har vært både å effektivisere og vitalisere Nordisk Råd og tilpasse rådets arbeid til de nye rammer som de nordiske lands medlemskap i henholdsvis EU og EØS setter. Neste år har det gått fem år siden Nordisk Råd vedtok den nye organisasjonsstrukturen. Komiteen mener nå at tiden er inne til å evaluere reformprosessen og drøfte nærmere erfaringene med den nye rådsstrukturen. Blant annet vil det være nyttig å få en vurdering av i hvilken grad de nordiske lands tilknytning til EU og EØS har påvirket arbeidet i Nordisk Råd. Komiteen ber derfor om at Regjeringen i neste års stortingsmelding om det nordiske samarbeidet gir en vurdering av reformene og den nye strukturen som grunnlag for en behandling i Stortinget. Komiteen ønsker dessuten at delegasjonen til Nordisk Råd utarbeider en rapport om parlamentarikernes erfaringer med den nye strukturen og utvidelsen av arbeidsområdet i lys av reformprosessen i Nordisk Råd og integrasjonsprosessene i Europa. Jeg viser for øvrig til komiteens innstilling.