Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 1999-06-01:
I denne saken fremmes forslag om at Stortinget skal be Regjeringen utarbeide forskrifter for etablering av asylmottak som skal gi lokale myndigheter rett til nødvendig informasjon om etableringen, slik at de berørte kommunale etater og politi/lensmann kan forberede seg på en forsvarlig måte. Det heter videre i dette forslaget at kommunestyrene skal få rett til å behandle saken før en eventuell etablering av slike asylmottak måtte finne sted. Dette forslaget er fremmet bl.a. på bakgrunn av at det fra en del lokalpolitikere er fremkommet kritikk over mangelfull informasjon og mangel på lokal medvirkning i forbindelse med etablering av asylmottak i kommunene. Saken dreier seg med andre ord om den fremgangsmåten UDI – Utlendingsdirektoratet – benytter ved etablering av nye asylmottak. Formålet med dette Dokument nr. 8-forslaget er altså å få etablert et regelverk i form av en forskrift som skal sikre en forsvarlig kommunal behandling der både innbyggerne og de kommunale etater skal gis en bedre anledning til å uttale seg før endelig vedtak om etablering av asylmottak finner sted. I dag er systemet for etablering av asylmottak slik at asylmottak kan etableres i en hvilken som helst kommune uten at kommunens befolkning eller folkevalgte organer kan motsette seg at etablering finner sted. Men det springende punkt i denne sak er at kommunen ikke engang har noe krav på skikkelig informasjon eller mulighet til i særlig grad å medvirke i etableringsprosessen. I dag er det altså slik at det ikke finnes noen lov eller forskrift som klart slår fast at staten ved UDI har noen uttrykkelig plikt til å gi informasjon til den potensielle vertskommunen. Dette viktige informasjonsarbeidet er utelukkende basert på noen få, enkle rutiner som er blitt utarbeidet. Forslaget som fremmes, går som nevnt ut på at disse rutinene bør erstattes med en mer utfyllende forskrift som bør inneholde klarere og mer formaliserte retningslinjer for statens og UDIs forpliktelser til informasjon overfor vertskommunen før etablering av asylmottak kan finne sted. Kommunene skal med disse forskriftene sikres retten til en grundig informasjon om alle sider ved planene, og samtidig gis retten til å foreta en politisk behandling før slik etablering finner sted. Forslaget går ikke ut på at kommunene skal få noen slags vetorett til å motsette seg slike etableringer, men bare at informasjonsrutinene og retten til å komme med egne synspunkter skal gis en mer formalisert garanti gjennom egne forskrifter. En samstemt kommunalkomite er i innstillingen enig om at det ved etablering av asylmottak så raskt som mulig skal opprettes et nært samarbeid mellom de kommunale etater, staten og driftsoperatøren. Som saksordfører er jeg tilfreds med at de beskrivelser og vurderinger av de faktiske saksforhold som jeg har ført i pennen, i alt overveiende grad har fått tilslutning fra en samlet komite. Jeg vil derfor få uttrykke en viss tilfredshet over at en samlet komite viser forståelse for de forhold som påvises, og i stor grad også de vurderinger som er foretatt. Men problemet er merkelig nok, slik saksordføreren ser det, at komiteen ikke er villig til å fatte de vedtak til virkemidler som virkelig kan oppfylle det komiteen synes å være enig om. Komiteen avviser altså dette forslaget, selv om man er enig i at informasjonen og medvirkningsmulighetene til kommunene må bli bedre enn hva tilfellet er i dag. Komiteens flertall uttrykker en klar bekymring for at asylmottak i dag kan etableres uten at de etater som en vet vil få en betydelig ekstrabelastning ved etablering av nye asylmottak, som politi, skole-, helse- og sosialvesen, er forsvarlig informert i god tid. Nå er det imidlertid slik at selv om komiteen synes enig i de skjevheter som forslaget påviser, og faktisk ønsker endringer for å bedre informasjons- og påvirkningsmulighetene, så blir merkelig nok Fremskrittspartiet stående alene om å fremme forslaget. Komiteflertallet legger isteden vekt på at informasjonsrutinene bør bli bedre presisert enn det de er i dag. Man støtter akkurat de samme intensjonene som forslaget inneholder, men etter saksordførerens vurdering vil dette neppe gi det ønskede resultat. For spørsmålet man kan stille seg, er hvordan informasjonssystematikken kan bedres ved hjelp av de samme rutiner som hittil har vist seg å fungere utilstrekkelig, og som for så vidt har motivert til dette forslaget. Det blir også etter saksordførerens vurdering meget underlig når Arbeiderpartiet ikke er villig til å tilslutte seg komiteflertallets merknad om at etablering av asylmottak medfører betydelige forpliktelser og utfordringer for de ulike etater i den enkelte kommune. Arbeiderpartiet er også det eneste partiet som ikke er enig i merknaden om at kommunene bør bli mer delaktige i prosessen både når det gjelder kommunestyrets rett til å uttale seg, samt når det gjelder kravet om fyldig og rask informasjon. Det er dette som er kjernen i saken, og dette burde Arbeiderpartiet også kunne være med på å erkjenne ved å være med i komiteflertallets merknader på dette området. Det er derfor grunn til å undres over om det er tilfellet at Arbeiderpartiet mener at det ikke er behov for økt involvering av det lokalpolitiske nivå i en så kontroversiell sak som etablering av asylmottak ofte er. Jeg stiller meg for min del undrende til Arbeiderpartiets avvisende holdning til å fremvise en edruelig virkelighetsforståelse av denne komplekse problematikken, der til og med SV er med i de nevnte merknader. Siden saksordføreren og Fremskrittspartiet blir alene om å fremme selve forslaget, vil jeg sterkt få beklage dette, da komiteens medlemmer som tidligere nevnt, i realiteten er enige om å få gjennomført innholdet i forslaget på en eller annen måte. Fremskrittspartiet mener at det er viktig med økt kommunal innflytelse over de ulike faser i prosessen med etablering av asylmottak. Det finnes avgjort eksempler på konflikter rundt slike etableringer som kunne vært redusert, dersom man hadde tatt bedre hensyn til lokalbefolkningen eller til lokale myndigheters råd. Spesielt i små kommuner kan det bli vanskelig å håndtere slike kontroversielle saker på en god måte. Jeg er derfor svært bekymret over at de lokale myndigheter og lokalbefolkningen formelt sett i dag ikke har noen som helst makt eller innflytelse i en slik viktig sak som etablering av slike asylmottak vitterlig er. Etter mitt syn burde faktisk også folkeavstemninger være en del av prosessen rundt asylmottak. Det må betegnes som meget uheldig at asylmottak etableres mot kommunens eller mot lokalbefolkningens vilje, og enda verre blir dette når det gjøres uten tilstrekkelig informasjon, slik som tilfellet ofte er i dag. Slik jeg ser det, bør det derfor være opp til kommunestyret eller en folkeavstemning å avgjøre om etablering av asylmottak bør finne sted. Og selv om dette ikke er en del av forslaget, velger jeg å nevnte dette som en orientering. Saken bør uansett bli gjenstand for en sterkere lokaldemokratisk prosess enn det den er i dag. Et viktig skritt i retning av en mer demokratisk og ryddig prosess rundt saken hadde vært å vedta forslaget som vi behandler nå i dag. Men dette blir altså ikke tilfellet, og det er å håpe at komiteen, når den tross alt uttrykker enighet om innholdet i forslaget, på en eller annen måte allikevel klarer å oppfylle intensjonene slik vi ønsker. Jeg vil med disse ordene avslutte mitt innlegg og helt til slutt ta opp forslaget fra Fremskrittspartiet som det vises til i innstillingen.