Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-05-15:
Forslaget vi i dag har til behandling, innebærer en reversering av de endringene i utlendingsloven som trådte i kraft i mai 2005, under regjeringen Bondevik II. Forslaget i Ot.prp. nr. 40 for 2006-2007 innebærer konkret at utlendingsloven § 38 c oppheves, slik at det igjen blir tilstrekkelig for omgjøring av gyldige vedtak til gunst for utlendingen at det foreligger «sterke menneskelige hensyn». Etter innstrammingen i 2005 stilles det i dag krav om «særlig sterke menneskelige hensyn». Som ordfører for saken er jeg glad for at det er et bredt flertall, bestående av regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre, som støtter de lovendringene som foreslås i proposisjonen. De samme partiene har støttet opp om de regelendringene Regjeringen varslet i forbindelse med behandlingen av Dokument nr. 8: 69 for 2005-2006, om tiltak for barn som har sittet lenge i asylmottak. Dette forslaget ble behandlet for om lag et år siden. Å senke terskelen for omgjøring av endelig vedtak var ett av tiltakene som ble varslet den gang. I proposisjonen vi behandler i dag, varsler Regjeringen at det også vil bli foretatt endringer i forskriftsbestemmelsen, ved at en ved vurdering av om det skal gis oppholdstillatelse på grunn av «sterke menneskelige hensyn», skal legge særlig vekt på barns tilknytning til riket. Flertallet gir i innstillingen uttrykk for at vi er positive til at en slik forskriftsendring skal tre i kraft samtidig med forslaget om å senke terskelen for omgjøring av vedtak. Det samme flertallet støtter også den foreslåtte endringen knyttet til behandlingsform. Endringen innebærer at UNE igjen får kompetanse til å omgjøre til gunst for utlendingen alle typer gyldige vedtak. I dag er det slik at en del anmodninger om omgjøring av UNEs vedtak må oversendes UDI, for å bli behandlet som ny søknad. Å senke terskelen for omgjøring vil gjøre det enklere for barn med endelig avslag å få omgjort vedtaket, dersom det foreligger sterk tilknytning som følge av lang oppholdstid. Dette er en ønsket politikk fra flertallets side, fordi vi ser på barn som en særlig sårbar gruppe i slike saker. Når vi nå senker terskelen, vil jeg allikevel presisere at det ikke er fordi vi ønsker flere omgjøringsbegjæringer. Tvert imot er det slik at flertallet understreker i merknadene at omgjøring skal være «et ekstraordinært middel til bruk i unntakstilfeller». Flertallet viser her til at det er snakk om «anmodning om omgjøring av et endelig avslag etter klagebehandling i Utlendingsnemnda». Jeg er enig med mindretallet i at det er viktig å unngå at asylinstituttet undergraves. Jeg mener imidlertid at dette problemet bør løses på andre måter enn ved å ha en høyere terskel for opphold etter omgjøringsbegjæringer enn det som er tilfellet ved vurderingen av «sterke menneskelige hensyn» i den ordinære behandlingen i UDI og i UNE. Raskere saksbehandlingstid og effektivisering av arbeidet med retur av søkere som har fått endelig avslag, er veien å gå. Jeg vil også peke på det som står i proposisjonen: «Det høye antallet omgjøringsanmodninger UNE mottar i dag skyldes i stor grad at endelige avslagsvedtak i UNE ikke etterleves, til tross for tilfredsstillende saksbehandling og til tross for at det har vært liten eller ingen endring i de faktiske forholdene etter at endelig vedtak ble fattet.» Jeg ser fram til debatten.