Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-15:
Vi har nå en gigantisk barnehageutbygging bak oss, og den største velferdsreformen på 30 år – som det også står i innstillingen – er gjennomført. 40 000 nye barn har fått barnehageplass. Når vi vet hvor viktig dette er for å sikre alle barn et best mulig utgangspunkt for resten av livet, er det en reform som Stortinget kan være meget godt fornøyd med, og som Regjeringen kan være godt fornøyd med. Når man helt konkret ser for seg dette, er jo dette helt ekte mennesker – 40 000 helt ekte barn, 80 000 helt ekte foreldre og tilliggende herligheter av besteforeldre. Det er helt konkrete barnehager som står rundt omkring i over 400 kommuner. Det er mange helt vanlige, konkrete mennesker, førskolelærere og assistenter, som jobber der. Det betyr at det har vært en dugnad hvor kommunene har stilt opp, hvor enkeltpersoner har stilt opp, hvor private utbyggere har vært med, og som nettopp har klart å få på plass denne reformen. Det overraskende er jo hvor lite det har gått ut over kvaliteten. Vi har ikke gjort noen reduksjoner i kravene til kvalitet gjennom lovverket. Vi har fremdeles en tredjedel førskolelærere i barnehagene, til tross for den voldsomme økningen. Vi har noen flere dispensasjoner – det er riktig – og det må vi nå ha fokus på å få ned. Men vi har hatt fokus på å få til full dekning. Vi har klart det med de samme kvalitetskrav som vi har hatt. Nå gjelder det å øke fokuset på å utvikle kvaliteten videre. Vi ser at det er en økt rekruttering av førskolelærere, men jeg er også opptatt av at de assistentene som er i barnehagen, er en veldig viktig ressurs, og at mange flere av dem kan få fagbrev og ha mulighet til å ha større kunnskap når de er i daglig kontakt med så mange barn. Jeg synes det er rene ord for pengene når Høyre sier rett ut i debatten at utbyggingen har gått for fort. Jeg har ikke møtt noen foreldre som har beklaget at de har fått en barnehageplass. Jeg har møtt mange som har takket hjerteligst – fordi jeg selv var den som var størst i kjeften når det gjaldt hvordan vi skulle få det til – for at de har fått det. Jeg har møtt mange av mine egne gamle venninner som, når vi er i vårt ess, mimrer om hvordan vi sleit med dagmammaer, om hvordan den ene kom hjem og fant dagmammaen i sin egen slåbrok midt på formiddagen, øldrikkende og med potetgullposen foran seg, mens ungen sprang rundt. Slike skrekkhistorier er det faktisk ganske mange av oss som har, og takknemligheten over å ha fått full barnehagedekning er meget stor. Men selvfølgelig kommer vi alltid til å strebe etter bedre kvalitet. Jeg tror det kan være en utfordring for mange av barnehagene nå som barnehageplass har blitt en lovfestet rettighet, og en del foreldre etter hvert vil ha mulighet til å velge mellom barnehager. Man må være veldig tydelig på hva barnehagen tilbyr og hva slags kvalitet det er på tilbudet. Det har vært helt avgjørende, som flere har vært inne på, å ha private barnehager som tilbydere og samarbeidspartnere for å få til full barnehagedekning. Vi har nå vedtatt en opptrappingsplan for hvordan vi skal sikre likebehandling, og første del av denne opptrappingsplanen ligger her. Vi har god dialog med bl.a. Private Barnehagers Landsforbund om hvordan vi skal klare å få dette videre. Vi har også lagt fram en stortingsmelding om kvalitet i barnehagen, der man har fokus på hvordan vi skal utvikle kvaliteten videre og hvordan barnehagen også, uten å bli skole, men med utgangspunkt i førskolepedagogikken og i at barndom har en verdi i seg selv, har mulighet til på et tidlig stadium å fange opp de barna som kan ha problemer eller spesielle utfordringer knyttet til f.eks. språkutvikling. Det er viktig at det skjer systematisk. Jo mer vi vet om tidlig innsats, jo mer vet vi at det er viktig at en kan sette i gang tiltak raskt. Vi har også et stort potensial i å se nærmere på overgangen mellom barnehagen og skolen, slik at vi får sett hele utdanningsløpet, som starter med et frivillig barnehagetilbud, under ett. Det er noen store uenigheter i innstillingen. Det dreier seg først og fremst om betalingen for opphold i barnehager. Høyre finansierer deler av sine skattelettelser, omtrent en halv milliard kroner, ved en netto økning i barnehagesatsene. Det ligger i et forslag her. Når det gjelder forslaget om å inntektsgradere barnehagesatsene, er det litt vanskelig å finne ut av hvordan de har tenkt seg at det skal gjennomføres. Vi kan få noen utfordringer fordi en del kommuner har friplasser til barn i barnehage. Hvis man gjennomfører statlig regulerte inntektsgrenser for hvordan man skal betale barnehagesatsene, kan det faktisk hende at noen med friplass plutselig må begynne å betale. Det er i tilfelle en utfordring som de partiene må svare for.