Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-06-16:
Statens pensjonsfond utland og innland viser våre sterke statsfinanser og viser hvilket privilegert folk vi er. Det viser også at når vi er et sånt annerledesland, har vi et veldig stort ansvar for at vi ikke blir oss sjøl nok. Det gjelder både i forhold til internasjonal solidaritet, og det gjelder, sjølsagt, i forhold til de norske forhold, hvor jambyrdighet mellom folk er ett av de flotteste kjennemerker på et land som det er godt å bo i. Det å ha så store materielle ressurser er utrolig krevende med hensyn til at staten og det politiske Norge skal sikre denne jambyrdigheten. Det er i dag en lavkonjunktur rundt oss som er svært stor, med en stor arbeidsledighet, noe som fører til at vi får en stor arbeidsinnvandring til Norge, som fører mye godt med seg, samtidig som vi vet at den store arbeidsinnvandringa kommer i bransjer som kanskje fra før ikke har det høyeste inntektsnivået. Dermed blir det utrolig krevende å sikre denne jambyrdigheten. Jeg vil appellere til at regjeringa har økt oppmerksomhet på disse forholdene, slik at en ikke trenger å lese i statistikken hvordan det har blitt, men at en har en fornemmelse gjennom god kontakt i arbeidslivet for å forstå disse store utfordringene. Det at konjunktursituasjonen i Norge er så forskjellig fra våre viktigste handelspartnere, fører også til at vi svekker vår konkurranseevne. Når vi da må dempe verdistigningen og norske kroner, må vi føre en lavrentepolitikk, noe som for svært mange i dagens situasjon gir en negativ realrente, som dermed fører til et svært høyt aktivitetsnivå i privat sektor, et svært høyt privat konsum og store mengder arbeidskraftressurser inn i det private konsumet. Vi legger oss dermed også til vaner, og det kan bli svært vondt å vende disse vanene når vi må få trangere tider, ut fra en internasjonal solidaritetstankegang, om ikke andre ting vil kreve det. Vi diskuterer i dag Statens pensjonsfond. Vi diskuterer altså forvaltningen av naturressurser som er omplassert til finanskapital. Vi har et svært høyt tempo på omplassering av disse naturressursene. Dette er nasjonale beslutninger, men jeg vil også påpeke at det i større grad enn mange kanskje er klar over, er etter et internasjonalt påtrykk for å sikre trygg olje- og gassforsyning til Vest-Europa. Denne kombinasjonen av internasjonalt påtrykk og nasjonale beslutninger fører altså til et svært høyt tempo og en sterk økning i Norges finanskapitalreserver. Internasjonal økonomi er fortsatt usikker. Ja, etter Senterpartiets vurdering er den mer usikker enn det som kommer fram i det offentlige ordskiftet i Norge. Det har ikke minst sin årsak i USAs spesielle situasjon, hvor det ikke er den nødvendige balanse mellom inntekter og utgifter. Det er en ubalanse som vil måtte finne sin løsning på en måte, og som da naturlig vil innebære at den amerikanske økonomiens papirer blir svekket. Det er derfor viktig at SPU reduserer risikoen og sprer seg innenfor det som er en forsvarlig ramme, for å ta høyde for dette. Likevel er det et stadig større tankekors for folk flest at vi i Norge har en manglende investering i modernisering, i kommunikasjoner og i omstilling av næringslivet. Som jeg før har sagt fra denne talerstol, er det for lite fokus på lange verdikjeder knyttet til foredling av våre fornybare naturressurser. Helt til slutt: Statens pensjonsfond Norge/Folketrygdfondet har en viktig rolle som strategisk investor. Innenfor finanssektoren har sparebankene en viktig rolle og utgjør et viktig korrektiv. Derfor er det sentralt at de i større grad investerer i grunnfondsbevis, slik at sparebanker som ønsker det, kan få en kapitalbase som gjør at en kan følge med i konkurransesituasjonen.