trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Arbeiderpartiet og Senterpartiet står sammen om å sikre gode velferdstjenester i hele landet gjennom en solid kommuneøkonomi. Det har vi gjort i regjering i åtte år, og det har vi gjort etter at vi gikk ut av regjering. Den blå-blå regjeringa har nesten doblet oljepengebruken og har nesten 100 mrd. kr mer til disposisjon uten at kommunene har fått bedre kår. Skattekutt til de rike er viktigere enn å styrke våre felles velferdstjenester til store og små. Arbeiderpartiet har over 200 ordførere, Senterpartiet har over 100. Hvilke meldinger får Senterpartiets leder om den økonomiske situasjonen i de kommunene der Senterpartiet har ledelsen? Og hva synes representanten Slagsvold Vedum om fordelingspolitikken som Solberg-regjeringa nå viser på fjerde året?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Representanten Ketil Kjenseth får seg til å si at vi i Arbeiderpartiet i Innlandet er snurte fordi det nå kommer prosjekteringsmidler til helikopterbase ved Mjøsbrua. Nei, vi er glade, og jeg har gitt Kjenseth honnør tidligere i dag. Men vi er samtidig bekymret, for en luftambulansebase skal jo ikke bare prosjekteres, den skal også driftes, og da er det veldig dumt at en samtidig som en bevilger prosjektmidler, kutter driftsbevilgningen med dobbelt så mye, altså med om lag 20 mill. kr. Det synes vi er bekymringsfullt. Så hvis en ikke har planer om å avslutte sitt arbeid her på Stortinget til høsten, må en huske på at det kommer en regning den dagen dette skal driftes, og da hadde det vært kjekt ikke å starte med kutt herfra i dag. Samtidig bagatelliseres det hele: Det blir ikke mindre penger, bare mindre vekst, når 427 mill. kr til sykehusene på landsbasis forsvinner etter budsjettforliket i helgen. Jeg vil si det slik at Venstre virkelig behersker politikerspråket: Det blir bare mindre vekst. Det hører med til historien at fra før av var dette et svakt sykehusbudsjett. Etter innhogget som nå gjøres, ligger en et godt stykke under bare det å dekke demografien – det det faktisk koster å gi flere som vil måtte ha et sykehustilbud, en sykehusbehandling, god hjelp. Så det er ganske alvorlig, og det er ikke rart at det reageres på golvet ute i våre sykehus. Det er jo bare et effektiviseringstiltak, så marsjordren er tydeligvis klar: Det gjelder å løpe fortere og kanskje gjerne også operere fortere. Dette tror jeg snart er på grensen til det uforsvarlige. Jeg trodde Kjenseth hadde god kjennskap til hvor tøft det er, og til alle kuttene som Sykehuset Innlandet står overfor. Sykehuset Innlandet er ikke i noen særstilling i så måte. Det er ingen som i dag vil komme ut av skapet og ta – jeg holdt på å si – æren for ideen om dette kuttet. Det må være en grunn til det. Det er sikkert fordi ingen er særlig stolte over det, men fortsatt er det muligheter i denne debatten til å profilere seg i så måte. Vi fra Arbeiderpartiet – i motsetning til helseministeren – leverer det vi har lovet. Vi leverer 12 mrd. kr på fire år – helseministeren er omtrent 3,5 mrd. kr unna. Så vi er egentlig også litt bekymret for helseministeren, som sikkert også har det vanskelig – med sine problemer med å innfri når en har vært så til de grader høy og mørk.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2016-12-05:
Senterpartiet satt selv i en regjering med det største økonomiske handlingsrommet som en norsk regjering noensinne har hatt. Økonomien var i vekst, og oljeprisen var historisk høy. Likevel økte helsekøene, det ble 15 000 flere fattige barn, og folk flest betalte mer i skatt. Tall fra SSB viser også at hele sysselsettingstilveksten etter 2008 gikk til arbeidsinnvandrere, noe LO mente fortrengte norsk arbeidskraft. Dette var altså med Senterpartiet i regjering. Det samme SSB har analysert regjeringens skattepolitikk. I rapporten fra i år konkluderer de med at regjeringens virkemiddelbruk har gitt gode resultater i både antall arbeidsplasser, økt verdiskaping og økt omsetning for næringslivet. Geografi og bransjenøytrale virkemidler fungerer altså veldig godt, ifølge SSBs faglige vurdering. Det sies at en mann uten fakta og faglig vurdering bare er en mann med en mening. Når representanten Slagsvold Vedum kritiserer regjeringens næringspolitikk, har han da andre faglige vurderinger, eller er han bare en mann med en mening?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2016-12-05:
I et innlegg i Dagens Næringsliv spør tidligere arbeiderpartipolitiker Merethe Storødegård om vi ikke vil ha norske arbeidsplasser rundt om i landet. Hun har besøkt bedrifter som gir liv og arbeidsplasser i Nord-Trøndelag – Rørvik, Namsskogan, Grong, Steinkjer og Levanger. Det er nyetablerte bedrifter eller familiebedrifter som har gått i arv i generasjoner. De hører hjemme i og er en del av bygda og setter sin ære i å gi arbeid, sikre lønnsomhet og levere gode produkter og tjenester. Det er eiere som tar samfunnsansvar, men som i motsetning til utenlandske konkurrenter må betale en særnorsk formuesskatt som gjør dem mindre konkurransedyktige, og som forfaller, uansett om bedriften går med overskudd eller ikke. Jeg har de siste tre årene vært litt overrasket over at Senterpartiet følger Arbeiderpartiets skatteletteretorikk om at formuesskatten er å gi skattelette til dem som har mest fra før, når Senterpartiet – av alle – burde vite hvordan denne skader norskeide arbeidsplasser over hele landet. Så ser jeg i deres alternative budsjett at de vil øke formuesskatten med 2,1 mrd. kr. Hvorfor vil Senterpartiet føre en politikk som ødelegger for lokaleide arbeidsplasser over hele Norge?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-05:
I et replikkordskifte tidligere i dag var det en diskusjon om hvem som hadde lest hvilket budsjett og blitt inspirert – jeg tror det var Syversen som hadde det i replikken sin. Selv om jeg ikke har noen stor tro på at representanten Slagsvold Vedum har lest vårt budsjett og blitt inspirert av det, skulle man tro det, for i 2016 foreslo Senterpartiet 14,6 mrd. kr i skatteskjerpelse. I år foreslår de 7,2 mrd. kr, altså en halvering av skatteskjerpelsen. Jeg har lyst til å spørre Slagsvold Vedum: Er han på rett vei, eller er den reduksjonen noe som går over?
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Akershus?(Latter i salen) (Latter i salen)
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Å ja, sa eg Arbeidarpartiet? Det hjartet er fullt av, veit du!
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Eg håpar at representanten lytta til det innlegget eg nettopp heldt frå Stortingets talarstol, der Venstre prioriterer nettopp styrking av kommuneøkonomien betydeleg, vel 3 mrd. kr, der det er bl.a. 1,8 mrd. kr i auka frie inntekter. Det er klart at sjølv i eit statsbudsjett som er så stort som det norske statsbudsjettet er, så er jo òg små ting umåteleg viktige for dei det vedkjem. Ei satsing på 3 mill. kr i ein av «mine» kommunar – for å seie det sånn, som den hardingen eg er – på Norsk Vasskraft- og Industristadmuseum i Odda er utvilsamt avgjerande for at dei verkeleg skal kunna utføra den oppgåva dei har teke på seg som eit nasjonalt kompetansesenter for å dokumentera noko av den viktigaste historia Noreg har som industri- og vasskraftnasjon.
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Eg håpar at representanten Trygve Slagsvold Vedum er like oppteken som meg av resultata og ikkje av polemikken og prosessane undervegs. Som representanten veit, er det sluttresultatet som vert vedteke i dag, i samsvar med uroa til representanten Slagsvold Vedum, altså at forslaget frå regjeringa om pendlarfrådraget står uendra. Når Venstre er opptekne av at utgiftssida i eit såkalla grønt skatteskifte er minst like viktig som avgiftsauken, har det samanheng med at me er heilt samde i at ein skal ha eit skatteskifte, ein skal løna dei sektorane som kjem dårleg ut når det gjeld avgiftsauke, og gje kompensasjon, men ein kan ikkje gje overkompensasjon i den storleiken som regjeringa i utgangspunktet la opp til.
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Fyrst kan eg roa representanten med at mamma synest det er ganske stor stas at eg sit på Stortinget, og ho har veldig stor sans for dei to partileiarane i regjeringspartia. Så der er eg godt vareteken. Eg kan sjølvsagt ikkje med handa på hjartet gå god for noko som eg ikkje har fagleg ekspertise til å gå inn i. Dei tala som me har fått på bordet av det som er av tilgjengeleg fagleg ekspertise, tilseier at klimagassutsleppa i 2017 går ned. Ja!
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Fyrst takk til representanten Hansson for gratulasjonen. Eg trur det er grunn til for dei få reelle miljøpartia å vera fornøgde med det som trass alt er oppnådd i budsjettavtalen for 2017. Eg tillèt meg å gjera representanten Hansson merksam på at blant alle oppmodingsforslaga, vedtaka som følgjer budsjettavtalen, og vedtaka som me skal gjera seinare i dag, er det òg eit som nettopp ber regjeringa om å koma tilbake til Stortinget med tillegg til statsbudsjettet som varetek behovet Stortinget har for å sjå klimakonsekvensane av statsbudsjetta framover.
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
I motsetnad til førre talar har eg oppriktig respekt og forståing for den prosessen Framstegspartiet har vore gjennom, med tanke på avgiftsendringane som budsjettet for 2017 medfører. Eg har òg forståing for symbolkrafta meirkompensasjonane på utgiftssida i bilpakka representerer for Framstegspartiet, særleg symbolikken i den nye bompengetilskotsordninga som ministeren no refererte til. Det eg likevel har vanskar med å forstå, er logikken med og effekten av ei slik ordning, ikkje minst for distrikta, og eg vonar at ministeren kan bidra til å oppklara det i Stortinget. Ei krone mindre i bompengar er trass alt ei krone mindre til heilt nødvendig vegbygging i dei same distrikta som ordninga skal omfatta. Då er vel marginalt billegare bompengeavgift ei mager trøst når behovet for midlar til veg er mange gonger større.
Terje Breivik (Venstre), 2016-12-05:
Alle økonomar og organisasjonar, offentlege utval, ja til og med representanten Arnstads tidlegare sjef, Jens Stoltenberg, er samde i at marknaden gjennom aktiv bruk av skattar og avgifter er det suverent beste verkemiddelet for å oppnå klimareduksjonar, eller reduksjon i klimagassutslepp. Ein marknad for alternative drivstoff, biodrivstoff, er òg definitivt god næringspolitikk for distrikta. Det kan bidra til at norske skogeigarar og norske bønder verkeleg kan få god økonomi igjen i skogen sin. Korleis i all verda kan Senterpartiet vera så populistisk at dei i ein slik samanheng som er så viktig, er meir opptekne av å kritisera Framstegspartiet enn å ta klimaproblemet på alvor?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Opptil flere av oss er opptatt av generasjonsregnskapet. Vi leser i Dagens Næringsliv i dag at representanten Rotevatn fra Venstre kritiserer regjeringens pengebruk. «Ikke spesielt klokt», sier han. Det kan Arbeiderpartiet si seg enig i. Den samme representanten er derimot svært fornøyd med pengebruken som går til Sogn og Fjordane, bl.a. at kuttet i Norsk Fjordhestsenter på Nordfjordeid er reversert. I Hardanger Folkeblad leser vi at representanten Breivik er fornøyd med å bevilge 3 mill. kr til NVIM i Tyssedal. Men i samme avis ser vi at Odda kommune har en dramatisk inntektssvikt, og forslag om å legge ned et bofellesskap i Røldal ligger på bordet. Det har tydeligvis ikke gjort inntrykk på Venstre. Er hestesenter og museum svar til kommuner som sliter, og Venstres eksempler på klok pengebruk? Og hvor har det blitt av det Venstre som vet at det bor folk utenfor de store byene?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Jeg synes at Terje Breivik er en bra mann, men hadde jeg vært moren hans, hadde jeg vært bekymret for at han henger for mye med feil folk. Før valget lurte Venstre folk i Norge med at hvis dere bare stemmer på oss, vil vi sørge for å putte klimafornekterne fra Fremskrittspartiet i regjering, og da skal klimagassutslippene gå ned. Klimagassutslippene har gått opp. I 2014 garanterte Ola Elvestuen følgende og sa: «Dette er kanskje det første statsbudsjettet i historien der man med trygghet kan si at utslippene fra transportsektoren vil gå ned.» Faktum er: De gikk opp. Nå står Terje Breivik og skryter av at nå har man fått klimabudsjettet på plass. Man kommer til å kutte klimagassutslippene med 600 000 tonn. De tallene bestrides. Men summen av alt er jo det som er det sentrale. Derfor spør jeg: Kan Terje Breivik med hånden på hjertet si at neste år vil klimagassutslippene fra Norge gå ned?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Jeg må innrømme at jeg har vært litt forvirret når jeg har lyttet til Rasmus Hanssons kommentering av budsjettprosessen, fordi han kjeftet på Venstre for at de brøt forhandlingene på grunn av klima, men roste dem etter at de hadde kommet i mål på grunn av klima. Det kan jeg ikke forstå. Vi er ikke i nærheten av å oppnå reduksjonene – ikke 800 000 tonn, men 2 millioner tonn i året – for å kunne nå de nasjonale klimamålene vi har, nemlig 2020-målene. Jeg har et spørsmål fordi Rasmus Hansson sier han synes lovteksten som Kristelig Folkeparti og Venstre har fått gjennomslag for, er god. Men poenget er at den lovteksten som blir fremmet av Miljøpartiet De Grønne i dag, åpner for at de nasjonale målene for Norge for 2030 og senere kan oppfylles gjennom å kjøpe kvoter fra EU. Er ikke hele vitsen med klimaloven vekk hvis man gjør akkurat det?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Jeg skjønner godt at representanten Helleland har brukt lang tid på å diskutere klima, for han bør jo være med på å innrømme at det er resultatene som teller. Hvis man skal måle resultatene av regjeringens klimapolitikk, er det at man har klart å snu en nedgang i klimagassutslippene til en oppgang. Det må jo regnes som en seier til Fremskrittspartiet, men knapt en seier for anstendige miljøfolk i Hellelands eget parti. Spørsmålet mitt til Trond Helleland vil dreie seg om nettopp dette. Jeg ser at nå har regjeringen og samarbeidspartiene begynt med kreativ bokføring. Nå lar man være å føre de negative utslippsøkningene, men man viser bare de utslippene som er positive. Vel, det er litt sånn Enron holdt på da de skulle beskrive framtiden sin, og det kalles kreativ bokføring. Spørsmålet mitt er rett og slett: Er det slik at Helleland kan garantere at neste år kommer CO 2 -utslippene i Norge til å gå ned?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Før valget gikk Venstre til valg på å si at hvis vi bare fikk klimafornektere og krigs- og konfliktfornektere inn i regjeringen, ville man få en reduksjon av klimagassutslipp, og man ville få en rausere asylpolitikk. Vel, klimagassutslippene øker, og vi har fått Donald Trumps åndelige søster som innvandringsminister. Da hadde det vært på tide at Trine Skei Grande kunne vært så ærlig og si at hun tok feil, og at det var galt og et historisk feilgrep å sette Fremskrittspartiet inn i regjering. Men det gjør hun altså ikke. Derfor vil jeg heller spørre om noe helt konkret. TV 2 meldte at ett av tiltakene som vi nå er nødt til å gjøre ved asylmottak, er å sette inn tiltak mot selvskading og selvmord, for etter at regjeringen endret praksisen sin og nå sender 75 pst. av asylsøkerne tilbake igjen til Afghanistan – der det er mer utrygt, men regjeringen sier det er trygt – er det flere selvmordsforsøk og mer selvskading. Da er spørsmålet: Er Venstre fornøyd med denne utviklingen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
La meg begynne med å si at jeg er glad for uttalelsen fra Indonesia. Det er kjempebra hvis Indonesia slutter å brenne torvmyr. Det som er komplett uforståelig for meg, er hvorfor statsråd Vidar Helgesen kjemper med nebb og klør i internasjonale forhandlinger for at når det gjelder de utslippene man sparer ved å la være å selge torvmyr, skal man i stedet kunne la lufttransporten forurense internasjonalt gjennom kvotehandel, sånn som altså Vidar Helgesen og regjeringen har som mål. Jeg vil isteden stille statsråden følgende enkle spørsmål: Han sa at dette budsjettet er jo så supergrønt. Ok da, men betyr det at Vidar Helgesen endelig, med hånden på hjertet, kan si at nå er det slutt på at utslippene øker sånn som de gjorde i fjor – fra nå av og framover, med andre ord neste år, skal CO 2 -utslippene i Norge nedover, for det har regjeringens budsjett – i all sin grønnhet – sørget for?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Er det én ting testkåte Høyre-folk burde tåle, er det å bli målt på resultatene av politikken sin og ikke festtalene. Resultatene er nedslående. Klassisk naturvern har tapt under rød-grønn regjering, sa Erna Solberg mens hun ennå satt i opposisjon, men resultatet tre og et halvt år senere når hun har vært i posisjon, er forsøk på kutt i skogvern i to av fire budsjetter på tross av at Nikolai Astrup lovet at man skulle øke satsingen på skogvern mer enn det den rød-grønne regjeringen hadde lagt opp til. Vi ligger altså flere hundre millioner kroner etter SVs, Arbeiderpartiets og Senterpartiets skogvernplan. Det er frislipp av skuterkjøring, det er ingen nye nasjonalparker, det er oljeutvinning i sårbare områder i iskanten – i strid med samarbeidsavtalen, sågar – og det legges opp til vannkraftutbygging i vernede vassdrag. Bedre er det ikke på klimasiden. Det er ikke kommet ett forslag som vesentlig kutter klimagassutslippene, fra regjeringen. Alt som er kommet, er presset igjennom fra samarbeidspartiene eller fra opposisjonens forslag. CO 2 -fangst og -lagring er trenert, og finansieringen ved investeringsbeslutninger er ikke avklart og skjøvet til neste periode. De har avskaffet støtten til ny fornybar energi, vi ser en motorveibonanza uten like, det er ingen kutt i subsidiene i oljesektoren, selv om ministre fra regjeringen reiser verden rundt og ber alle andre kutte i sine oljesubsidier, det er aldri blitt tatt så lite miljøhensyn ved tildeling av oljelisenser, og det er rekordmange oljelisenser som er tildelt. Det er ingen vilje til å bruke reguleringer og avgifter til å gjennomføre et grønt skifte, og konklusjonen på dette er med andre ord: Utslippene går opp – det var lovet at de skulle gå ned. Og jeg har en melding til Venstre på tampen. Venstre har holdt sine velgere for narr, ikke gjennom at de ikke har kjempet for miljøet – bevares, det har Venstre gjort – men for at de fortsetter å late som om resultatene av politikken er gode. Klimagassutslippene burde gått ned 1 million tonn i året fra regjeringen overtok, for at vi skulle nå målene i 2020. Nå har de gått opp. Ola Elvestuen har sine ord i behold da han sa at regjeringens politikk er et taktskifte i klimapolitikken. Ja, det er sant, bare det at taktskiftet har ført til at utslippene har gått opp. Alt dette er fakta. Og så lenge Venstre synes det er viktigere å beholde klimafornekterne fra Fremskrittspartiet i regjering enn å kutte klimagassutslipp, så har Venstre utspilt sin rolle i norsk politikk. Jeg håper folk straffer dem for det ved valget neste høst.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-05:
Gratulerer til Venstre og Kristelig Folkeparti, som har fått gjennomslag for at det nå skal innføres en klimalov som er modellert etter britisk mønster, og som da presumtivt blir vesentlig bedre enn det forslaget som regjeringen har lagt fram, og vesentlig mer i samsvar med Miljøpartiet De Grønnes forslag. Dessverre har dette forslaget fra samarbeidspartiene fortsatt en del mangler, og det mest ubegripelige er at regjeringen, Venstre og Kristelig Folkeparti utsetter forpliktende klimabudsjetter og rapportering til langt inn i neste stortingsperiode – til 2020. Kan representanten Breivik forklare hvorfor det kanskje aller viktigste enkeltredskapet i klimapolitikken skal utsettes, sånn at det nesten ikke får virkning før i slutten av neste periode?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-05:
Takk for spørsmålet. Miljøpartiet De Grønne ville gjort det samme som vi gjorde med Arbeiderpartiet i Oslo. Vi ville stilt miljøkravene på forhånd, vi ville sørget for å få de store forpliktende miljøambisjonene inn i en samarbeidsavtale som var ufravikelig, og vi ville ha sørget for at gjennomføringen av tiltakene startet på dag én, slik som det nå skjer i Oslo, i det som har blitt et godt samarbeid mellom SV, Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne. Vi mener fortsatt at det er en politikk som det må gå an å føre også overfor høyresiden, fordi vi tror at Høyre skjønner makt akkurat like godt som Arbeiderpartiet, er akkurat like glad i taburetter som Arbeiderpartiet og dermed villig til å bevege politikken sin der når det blir nødvendig, og det blir det når kravene er klare nok.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-05:
Jeg er enig med representanten i at det er en god beskrivelse av en klimalov som nå blir gitt. Min store bekymring er at regjeringen og samarbeidspartiene ikke benytter anledningen til å gjennomføre den når de har makt til å gjøre det. Det som ligger i forslaget, er jo at denne klimaloven må innføres og iverksettes av noen andre, eller i hvert fall av en senere regjering enn den vi har i dag, istedenfor at den blir iverksatt nå, når den helt åpenbart, som det følger av det budsjettet som er lagt fram, trengs mer enn noensinne. Så beskrivelsen og lovteksten er god, men innføringen lider av det samme som fryktelig mye annen klimapolitikk, nemlig at den dyttes inn i framtida.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-05:
I den grad Fremskrittspartiet mener det er en gladnyhet å slippe å forholde seg til et parti som faktisk tar framtida på alvor, synes jeg det er helt fint at Fremskrittspartiet gleder seg over det. Jeg er kanskje ikke så overrasket heller. Hvis Fremskrittspartiet derimot har lyst til å bli med på det som er den nødvendige retningen for norsk politikk, bør nok Fremskrittspartiet være bekymret for at Miljøpartiet De Grønne konstaterer at den politikken som Fremskrittspartiet har benyttet anledningen til å føre de siste tre årene, er så fjernt fra det norsk samfunnsutvikling trenger, at Miljøpartiet De Grønne – etter å ha holdt døra på gløtt ganske lenge – nå på landsstyremøtet i Narvik ga opp, og sa: Dette har vi ikke noe tro på, vi ser etter samarbeid med andre partier.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-12-05:
Jeg har ikke noen problemer med å gi folk en klapp på skulderen når de har gjennomført en tøff politisk prosess og kommet i mål, selv om jeg ikke nødvendigvis er enig i eller er altfor begeistret for resultatet. Når det gjelder klimalovteksten og åpningen for å kunne bruke fleksible mekanismer i EU, er det for vårt vedkommende en anerkjennelse av at det finnes visse fleksibiliteter som det er rasjonelt og fornuftig å utnytte. Men jeg tror ikke representanten Eidsvoll Holmås er særlig i tvil om, etter å ha hørt Miljøpartiet De Grønne i noen år, at vi er et parti som stiller ufravikelige krav om at alt som er vettug å ta av kutt i Norge, skal tas i Norge. Om det finnes fleksibiliteter som det er rasjonelt å utnytte, og som også SV sannsynligvis vil synes det er rasjonelt å utnytte, ser ikke Miljøpartiet De Grønne noen grunn til å være så ortodokse at vi setter en absolutt strek mot det.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Det kunne ha vært fristende å be representanten Serigstad Valen fortsette den drepende gode analysen av forhandlingsresultatet mellom partiene, men jeg skal isteden komme inn på noe av det Serigstad Valen var inne på til slutt, nemlig progressivt skattesystem og omfordeling. SV har jo, i likhet med Arbeiderpartiet, et skatteopplegg som virker omfordelende, med lettelser i bunnen, tyngre i toppen, og der de med de store formuene bidrar mest. Serigstad Valen har brukt mye tid på å kritisere Arbeiderpartiet og framsette påstander om at siden Arbeiderpartiet er med på skatteforliket, fører Arbeiderpartiet den samme skattepolitikken som regjeringen. Arbeiderpartiets budsjettinnstilling nå viser helt tydelig at dette er feil. Jeg lurer på: Vil representanten Serigstad Valen nå benytte anledningen til å komme med en uforbeholden unnskyldning knyttet til de påstandene han tidligere har kommet med om Arbeiderpartiets skatteopplegg?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Først må jeg bare si at når jeg hører representanten Roy Steffensen oppsummere budsjettkritikken, så skjønner jeg at han ikke har skjønt kritikken. Så til selve budsjettet. Jeg vet ikke hvor mange her som hadde tid til å se Dagsrevyen, men vi har jo på en måte hørt det her inne i salen, alle sammen – dette er et budsjett som ingen egentlig er fornøyd med. Kristelig Folkeparti har gjort det helt klart at de helst vil stemme for sitt eget forslag. Venstre har gjort det helt klart at de helst vil stemme for sitt eget forslag. Erna Solberg sa i Politisk kvarter i dag tidlig at hadde hun ment at dette kompromisset var det beste, hadde hun jo lagt fram det i utgangspunktet. Altså er ikke hun heller fornøyd med dette forslaget. Vi hører ikke lenger disse ordene om at et godt budsjett er blitt enda bedre. Det er ikke fire partier som står sammen om en felles politikk. Vi skulle vel alle sammen egentlig ønske at det var noe annet vi vedtok her i dag. Og kanskje er ikke det så rart, for her er det ingen kraftfull satsing for å få ned ledigheten. Hans Andreas Limi prøvde på en ikke riktig måte å arrestere Torstein Tvedt Solberg tidligere i kveld da han sa at regjeringen kutter i tiltakspakken som forlikspartnerne fikk inn i revidert, altså er det 1 mrd. kr mindre nå enn det var tidligere. Man kan ikke si at satsingen i det opprinnelige budsjettet er videreført når det i realiteten er et kutt. Det er kanskje også derfor, når man prøver seg på sånne raske vendinger som det, over halvparten av de spurte i Vestlands-fylkene sier at de mener regjeringen gjør en dårlig eller veldig dårlig jobb med å bekjempe ledigheten. Dette er et budsjett som fortsetter i den usolidariske retningen som denne regjeringen begynte å ta oss i, i 2014. Det er en regjering som prioriterer å bruke de store pengene på skattekutt. Det er en regjering som ved hver eneste korsvei har prøvd å få i hop budsjettene med triksing, miksing, poseavgifter og flyavgifter. Når jeg sier at dette er et budsjett som kanskje ingen egentlig er fornøyd med, så er vel de som er absolutt minst fornøyd med dette budsjettet i kveld, sykehusene, som må ta store kutt. Vi ser nå Legeforeningen og Sykepleierforbundet si tydelig fra om at dette vil gå ut over pasientbehandlingen. Dette skulle vi ha debattert mer, dette skulle vært ordentlig utredet. I stedet kommer det rett over bordet nå for å løse en budsjettfloke mellom fire partier som har vist i hele høst at de ikke klarer å samarbeide.
Sigurd Hille (Høyre), 2016-12-05:
Noe av det første regjeringen Solberg gjorde, var å avskaffe arveavgiften. Det var nok noe som ble oppfattet som svært gledelig for folk flest, ikke minst av alle dem som var opptatt av generasjonsskifte i familiebedrifter. Nå leser vi i statsbudsjettet at SV vil gjeninnføre arveavgiften, men det står ingenting om hvordan den skal se ut, og hvordan den skal utformes, annet enn at den, som det står, skal ivareta fordelingshensyn. Kunne representanten Snorre Serigstad Valen fortelle litt om utsiktene vi har når det gjelder dette spørsmålet?
Sigurd Hille (Høyre), 2016-12-05:
SV gikk som kjent i sin tid til valg på å fjerne fattigdommen i Norge. Til tross for at den rød-grønne regjeringen hadde det største økonomiske handlingsrommet noen norsk regjering noensinne har hatt, vet vi i dag fasiten. Ifølge SSB økte ulikhetene under den rød-grønne regjeringen, og det ble 15 000 flere fattige barn. Kan representanten Lysbakken, som selv satt i denne regjeringen, forklare hvorfor det ble 15 000 flere fattige barn i den perioden? Og dernest: Hvorfor skal velgerne tro at mer av den politikken som den gang ikke virket, skal gi bedre resultater nå?
Sigurd Hille (Høyre), 2016-12-05:
Til tross for skiftende tider og noe usikkerhet omkring viktige oppgaver i samfunnet vårt er Norge fremdeles det gode landet med muligheter for alle. Den økonomiske politikken er helt avgjørende for å kunne lykkes i å skape nye arbeidsplasser og trygge velferden i fremtiden. Et statsbudsjett som balanserer med en fornuftig oljepengebruk, vil stimulere økonomien, en svak norsk krone hjelper eksportbedriftene, et lavt rentenivå gjør det billigere å skaffe kapital til nye bedrifter og prosjekter, og ikke minst en skattepolitikk som gjør det lønnsomt å arbeide, investere og spare, som forstår næringslivets behov, og som ivaretar det brede lag av små og mellomstore privateide bedrifter i landet vårt. Regjeringen Solberg lovet da den tiltrådte, å ta noen politiske grep. Det ble satt i gang et omfattende reformarbeid innenfor helse, politi, samferdsel, kommunene og skatt, for å nevne noen områder. Men i løpet av andre halvdel av 2014 ble oljeprisen mer enn halvert – det mest alvorlige oljeprisfallet på 30 år. Dette førte til et betydelig fall i sysselsettingen i de fylkene som har hatt størst aktivitet knyttet nettopp til oljesektoren. Oljeprisen bestemmes som kjent ikke av politikere, men når slikt skjer, må det politiske beslutninger til. Statsbudsjettet for 2017 inneholder en rekke målrettede tiltak for å skape aktivitet og jobber i disse fylkene, bl.a. en tiltakspakke på 4 mrd. kr. Dette vil gi positiv effekt på kort sikt, men viktigere er tiltak og politiske grep som vil gi resultater på lang sikt, bevisst satsing på forskning, utdannelse og ikke minst infrastruktur. Budsjettforhandlingene har tatt tid i år. Enigheten kom først etter det vi kan kalle litt dramatiske dager. Vi er kanskje ikke helt vant til dette, men jeg vet ikke om dette er så veldig dramatisk. I min barndom var det Einar Gerhardsen som styrte, og alle stortingsvalg var gjenvalg. Hvorvidt dette var så bra for mangfoldet, kan det nok settes spørsmåltegn ved. I dag har vi jo forlatt store deler av den politikken som var gjeldende da. Ettpartistaten er formentlig over i Norge. Det betyr at vi må ta mer hensyn til hverandre. Det betyr at mindre partier, som i vårt tilfelle samarbeidspartiene Venstre og Kristelig Folkeparti, må tas hensyn til i stor grad. Det kan nok noen synes er problematisk, men det er like fullt en realitet. Men det er med på å gjøre politikken bredere og kanskje langt på vei bedre. De borgerlige partiene er der og har flertall i denne sal. Det borgerlige samarbeidet er kanskje til tider utfordrende, men det er der. Fremtiden vil vise at det overlever og utvikles, og det bør gjøres i en god og tillitsfull tone. Høyre vil alltid være der med et åpent og tillitsfullt syn, for tillitspolitikk og samarbeid har alltid vært og vil være Høyres merkevare.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Kristelig Folkeparti arbeider jevnt og trutt for å få økt engangsstønaden for foreldre som får barn uten å ha opptjent rett til foreldrepenger, og vi vet at SV deler engasjementet for økt engangsstønad med Kristelig Folkeparti. Med forliket for 2017 har vi fått til den største økningen noen gang. Nå økes engangsstønaden med 25 pst., til over 61 000 kr. Det er en dyp urettferdighet i det norske systemet at det er økonomisk ugunstig å få barn tidlig i livet. Selv om de samlet sett vil kunne bidra med like mye til samfunnet og delta like mange år i arbeidslivet, vil en kvinne med tilknytning til arbeidslivet motta mye mer støtte enn en kvinne som føder barn uten å ha vært i arbeid. Er SV enig med Kristelig Folkeparti i at denne økningen i engangsstønaden er et svært viktig og riktig skritt i riktig retning? Det kunne vært interessant å høre hvilket nivå SV mener at engangsstønaden bør ligge på.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Kultur- og åndsliv er helt grunnleggende i menneskets tilværelse, og det er en viktig offentlig oppgave å benytte kulturpolitiske virkemidler for å sikre vekst og utvikling i norsk kulturliv. Staten har et stort og viktig ansvar for å bidra til både kvantitativ og kvalitativ vekst i kulturlivet. Kristelig Folkeparti legger kunstens og kulturens egenverdi til grunn for politikken. Vi vil ha et kulturliv som gir nye impulser og stimulerer til kreativitet og nyskaping, og mener den offentlige kulturinnsatsen skal bidra til et mangfold av tilbud. Kristelig Folkeparti vil føre en kulturpolitikk som styrker våre kulturelle røtter, samtidig som vi stimulerer til nye kulturelle impulser. Og kulturpolitikken må bidra til å styrke både det profesjonelle og det frivillige kulturlivet. For ikke lenge siden forelå det en rapport som sa noe om kunstnernes levekår, og som viste veldig tydelig at det å leve av kunsten i Norge er veldig vanskelig for mange innenfor ulike kulturområder. Dette gjorde at vi fikk en styrking av kunstnerstipendene. Kristelig Folkeparti klarte sammen med regjeringspartiene og Venstre å styrke kunstnerstipendene med 8 mill. kr for 2016. Dette skulle være en opptrappingsplan over tre år, slik at man kom opp på et nivå som gjorde at kunstnerstipendene utgjorde en del av kunstnerens inntekt, så det var mulig å leve av kunsten. Det var derfor skuffende at regjeringen ikke la inn noe for å videreføre den opptrappingsplanen. Men jeg er glad for at Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag i forliket med Venstre og regjeringspartiene for å styrke kunstnerstipendene med ytterligere 8 mill. kr. Det er helt nødvendig, og jeg forventer at vi fullfører den opptrappingsplanen også for budsjettet 2018. For da er vi der vi bør være når det gjelder kunstnerstipendene. Et annet viktig tiltak er Skuespiller- og danseralliansen – et treårig prosjekt som startet opp i 2012. I 2016 har det gått over til ordinær drift og har i dag ansatt 32 dansere og skuespillere. I Kristelig Folkepartis alternative budsjett foreslo vi å styrke Skuespiller- og danseralliansen med 8 mill. kr. I budsjettforliket har vi klart å styrke den med 6 mill. kr. Jeg vet at dette er kjærkomne midler som gjør at enda flere får mulighet til å bli ansatt. Dette er en allianse som gjør at man skaper forutsigbarhet for skuespillere og dansere hva gjelder inntekt, også i den tiden hvor man ikke har produksjon eller er i aktivitet.
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-12-05:
Representanten hadde en tirade mot klimadelen i budsjettforliket. Det jeg lurer på, er hva SV egentlig er uenig i. Er det økningen av kollektiv- og sykkelsatsingen på en og en halv milliard? Er det at vi nå skal blande inn 20 pst. biodrivstoff fram mot 2020? Er det at vi skal forlenge og forsterke elbilfordelene? Er det at vi etablerer et CO 2 -fond? Er det at vi forsterker en klimalov? Er det at vi gradvis innfører en flat CO 2 -avgift? Er det økningen til Enova, økningen i Miljøteknologiordningen eller klimaøkningen til kommunene? Eller er den største skuffelsen i SV at økningen av bensinavgiftene ikke er høyere, selv om de er høyere enn det SV noensinne fikk til i løpet av de åtte årene de satt i regjering på den rød-grønne siden?
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-12-05:
For ett år siden i dag holdt man på med den intense innspurten med Paris-avtalen, og om en uke er det ett år siden den ble inngått, nemlig den 12. desember. Fra Paris-avtalen ble inngått, endret lederrollen i verden seg. Fram til Paris-avtalen handlet dette om å være dyktig i forhandlingene, det handlet om å komme med nye bidrag, som Norge var god til, enten det var skogsatsing internasjonalt eller fornybarsatsing internasjonalt. Når Paris-avtalen er vedtatt, handler det å lede internasjonalt om å gjennomføre sine forpliktelser så raskt som mulig. Med det budsjettet som vi nå skal vedta, tar Norge en lederrolle på klima- og miljøområdet. Vi gjør det særlig innenfor transportsektoren, hvor vi setter oss ambisjoner som få andre land gjør likt med oss. Men det er også et budsjett som er bra for folk flest. Det letter hverdagen, og det gjør at man enklere kan ta grønne valg. Det gjelder enten det er kollektivsatsingen, som er forsterket betydelig i de store byene, eller det er norsk jernbane, hvor man nå kan planlegge intercityutbyggingen hele veien ut – eller det forslaget som nå legger til rette for at vi skal ha to timers grunnrute på hele fjerntognettet i Norge, som jo har vært en stor suksess på Sørlandsbanen. Og vi forlenger og forsterker fordelene for elbiler og nullutslippskjøretøy. Med biodrivstoff og ambisjonsnivå om innblanding av opp mot 20 pst. gjør vi ikke bare et godt klimapolitisk vedtak, men det handler også om å legge til rette for norsk næringsliv. Vi styrker Enova, vi styrker miljøteknologiordningen og Klimakur, med innsats inn mot norske kommuner. Men først og fremst legger vi også med dette vedtaket et godt grunnlag for å tenke lenger enn bare til 2017. Det handler om å få på plass et CO 2 -fond for å få omstilling i norsk tungtransport, det handler om en gradvis innføring av CO 2 -avgift og ikke minst om å få etablert en mye sterkere klimalov enn det regjeringen har lagt opp til. Med dette legger vi til rette for noe som norsk klimapolitikk virkelig har manglet, nemlig et mye mer systematisk arbeid enn det har vært tidligere. Nå legger vi føringer som skal vare i mange år framover. Til slutt vil jeg også nevne de andre miljøområdene – det handler ikke bare om klima. Her er en betydelig økning enten det er marin forsøpling, eller det er støtte for å ta hånd om atomavfallet på Kjeller. Det ligger 300 mill. kr ekstra til norsk klassisk naturvern.
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-12-05:
Det er tynnslitt, sier Marit Arnstad. Det er mer at dette er resultatet av en hard budsjettkamp, i hvert fall fra Venstres side. Den har vært hard, men vi er definitivt klar for nye kamper og for å få nye gjennomslag. Representanten Serigstad Valen trakk fram et sitat fra både meg og andre om at vi skal forsterke klimaforliket fra 2013. Er det én ting vi virkelig har gjort i løpet av disse årene, er det å forsterke klimaforliket. Kanskje det største steget tar vi i det budsjettet vi behandler i dag. Det er definitivt slik at målene for 2020 er viktige og fortsatt gjelder. Det viser også de vedtakene som vi fatter nå. Det er vanskelig å få til nok utslippskutt, ikke minst med det utgangspunktet som vi hadde i 2013. Men ser vi på resultatene av det vi gjør, er det klart at det er store steg framover. Vi gjør det som den forrige regjeringen ikke klarte. Først måtte vi reversere avgiften på biodrivstoff som lå inne, som var innført fra før. Nå tar vi det store steget fram mot 2020, at vi har et innblandingskrav på 20 pst. – et stort steg og en stor utfordring til norsk næringsliv for å klare å produsere nok. Så forlenger vi fordelene på nullutslippskjøretøy fram til 2020. Det er vanskelig å definere hvor stort salg vi klarer å få til, men det er definitivt helt nødvendig for å nå det neste målet, som vi også har satt oss med et borgerlig flertall på Stortinget, at i 2025 skal det bare selges nullutslippskjøretøy i Norge. Vi vedtar også at vi skal forlenge de fordelene, og vi setter oss et mål om 50 000 biler når det gjelder hydrogenkjøretøy. Men det er også det andre. Vi har fattet vedtak om at vi skal ha et CO 2 -fond for å få en omstilling innenfor tungtransporten. Vi har vedtak om at vi skal få på plass en flat CO 2 -skatt som skal innfases gradvis. Etter å ha hørt på innleggene fra Senterpartiet som er holdt her i dag, tviler jeg på at dette hadde vært mulig å få til med noe annet enn et borgerlig flertall. Motstanden er definitivt ikke størst blant disse fire partiene. Vi gjennomfører og klarer å få til endring. Når vi oppå det legger en innstramming av en klimalov som skal peke framover mot både 2030 og 2050, og vi har en enighet om at vi skal sette våre mål sammen med EU i 2030, har vi også en sikkerhet for at det er sanksjoner hvis vi ikke klarer å gjennomføre de vedtakene vi skal. Vi kommer til å redusere med 40 pst. fram mot 2030, og det gjør vi på bakgrunn av de vedtakene som er fattet i denne perioden, og ja, vi vet vi må forsterke de forslagene vi har, og det har vi definitivt vilje til å gjøre.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
I forrige uke sa representanten Rasmus Hansson til Dagbladet: «Nå har vi fått fire år uten utslippskutt. Det er en politikk som vi i Europa bare deler med Bulgaria.» Videre sa representanten: «Bortsett fra det åpenbare, at prosessen har vært forbausende kaotisk og planløs, er det jo veldig trist, for det var nå vi var lovet de store endringene til et grønt skifte.» Det sto videre: «Stortingsrepresentanten for MDG mener at Venstre og Kristelig Folkeparti har oppført seg dumt, hvis de trodde det var mulig å få en bærekraftig utvikling, med Fremskrittspartiet og Høyre i regjering.» Uttalelsene var bl.a.: «Det er veldig dumt å selge lojaliteten sin til et stort parti, og deretter forsøke å få til en grønn politikk.» I innlegget hørte vi representanten ta hatten av og gratulere Venstre og Kristelig Folkeparti med et budsjettforlik, men han understreket samtidig at det er Miljøpartiet De Grønnes budsjett som er det som tar miljøet på største alvor, slik jeg oppfattet det. Hva konkret ville representanten gjort i samme situasjon som Venstre og Kristelig Folkeparti, som de ikke gjorde?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Det var ingen spesielle satsinger for Østfold da regjeringen la fram sitt forslag til statsbudsjett. Det er heldigvis blitt noe bedre etter forliket, takket være Kristelig Folkeparti. Jeg vil spesielt trekke fram oppfølgingen av Nasjonal transportplan for jernbanen. Regjeringen hadde i sitt forslag satt av midler til oppfølging av vårt felles vedtak om utbygging av Østfoldbanen gjennom Moss. Det er bra. Men at regjeringen samtidig understreker at Mossetunnelen nå antas å åpne i 2024, det er ikke bra. Tidligere har åpningstidspunktet vært både 2022 og 2023. Det er svært bekymringsfullt at åpningen av denne delen av Østfoldbanen gjennom Moss stadig utsettes. Det har betydning både for pendlere, for Moss by og for den samtidige planleggingen og utbyggingen av rv. 19 gjennom byen, som statsråden har lovet. Framdriften må holdes. Vi tåler ikke flere utsettelser nå. Det gjør vi heller ikke når det gjelder framdriften på resten av intercity-triangelet mellom Oslo og Halden. For det viste seg at regjeringen ikke hadde satt av tilstrekkelige planmidler til å videreføre planleggingen fra Moss og videre mot Fredrikstad og Sarpsborg innen den vedtatte fristen. Framdriften på utbyggingen av intercity-triangelet til Halden innen 2030 var dermed i fare. Det er utrolig av en regjering som i debatten om Nasjonal transportplan i 2013 syntes Stoltenberg-regjeringen var altfor pinglete, og selv mente de kunne ha dobbeltsporet til Halden ferdig i 2023 eller 2026. Arbeiderpartiet har lagt inn tilstrekkelige midler til å videreføre planleggingen av intercity-triangelet som vedtatt i vårt alternative statsbudsjett. Jeg er glad for at vi gjennom det har inspirert budsjettforhandlingene, slik at det i forliket er gjort det samme og framdriften kan holdes. Vi er mange som er utålmodige etter nå endelig å få ferdigstilt utbyggingen av dobbeltspor på hele Østfoldbanen. Hadde man lagt regjeringens budsjett til grunn, kunne imidlertid utbyggingen av intercity stoppet opp etter denne perioden. Vi er også mange på begge sider av grensen som er utålmodige etter en videre utbygging av dobbeltsporet jernbane på hele strekningen og over grensen til Sverige mot Göteborg. Det krever en sterkere innsats fra regjeringen enn vi har sett hittil. Tross lovnader fra samferdselsministeren i starten av regjeringsperioden om en felles plan for en slik utbygging sammen med Sverige har ingenting skjedd. Det er fortsatt i det blå.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Jeg vil først takke representanten Hansson for den anerkjennelsen han har gitt etter budsjettenigheten, og jeg vil fokusere på den forsterkede klimaloven som nå ligger i enigheten. Her har Kristelig Folkeparti og Miljøpartiet De Grønne stått sammen, og vi får nå en lov som ivaretar det viktigste – et årlig karbonbudsjett, klimamålene skal være tallfestet, målbare, rapporterbare og innebære en progresjon fra forrige mål. Klimaloven er svært nær det forslaget som Miljøpartiet De Grønne og Kristelig Folkeparti foreslo. Spørsmålet mitt blir da: Er representanten Hansson enig i den refleksjonen?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Overskriften på årets budsjettprosess har vært klima. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig å få et klimabudsjett som kutter utslippene, som setter opp takten på omleggingen til et lavutslippssamfunn – et budsjett som viser retning. Tiltakene skal være gjennomførbare og av en art som gjør at innbyggerne i Norge kan slutte opp om tiltakene. Jeg leste i Aftenposten i forrige uke at en fylkesleder i et av regjeringspartiene uttalte at vi ikke kan ha tidenes klimabudsjett hvert år. Dette synliggjør kanskje noen av utfordringene vi har stått overfor. Svaret på dette er at vi faktisk trenger tidenes klimabudsjett hvert eneste år i mange år framover, hvis vi skal nå klimamålene. Klimaet er høyt på den miljøpolitiske dagsordenen, naturlig nok. Alltid når vi diskuterer natur og forvaltning og sammenhengen i naturen, må vi tenke helhetlig. En rekke av de tiltakene som har god klimaeffekt, har også positiv effekt på andre naturrelaterte saker. For eksempel er bedre myrforvaltning både et klimatiltak og et viktig tiltak for artsmangfold. Klimaendringene er ekstra tydelige i arktiske områder. Derfor har vi kjempet for disse 5 mill. kr til forskning på isavhengige pattedyr. Klimaendringene truer på en spesiell måte de islagte områdene i Arktis. Samtidig åpnes isfrie områder for næringsmessige muligheter. I disse områdene er det særlig viktig å legge til grunn føre-var-prinsippet. Konsekvensene ved inngrep enten fra petroleumsvirksomhet, fiskeri eller annet kan være enormt store. Vi trenger å innhente mer kunnskap. Også på dette området gjelder det at forvaltning og bruk av naturområdene må være kunnskapsbasert og skje med ydmyk respekt for sammenhengen i naturen. Skog er umåtelig viktig både for klimaet og for artsmangfoldet. Vi er glad for at skogvernet er økt – en moderat økning, slik at det frivillige vernet fremdeles kan være fremgangsmåten. Jeg vil avslutte med det jeg synes er det aller viktigste. Det er jo at vi har fått på plass 15 mill. kr til oppstart av Åknesremna-prosjektet i Møre og Romsdal. Dette betyr at NVE nå kan starte utredningen av om drenering vil ha ønsket effekt i Åkneset, på lik linje med det de erfarer i Italia og i Canada. Klarer man å stabilisere fjellsiden, betyr det mye for de 10 000 innbyggerne langs fjorden på Sunnmøre. Vi har kanskje alle sett filmen «Bølgen» og det scenarioet som kan skje dersom dette fjellet ramler ned.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-12-05:
La meg først si at denne regjeringen har ført en ansvarlig økonomisk politikk i hele denne stortingsperioden, og det har vi tenkt å fortsette med. Det har vært helt riktig å bruke finanspolitikken, sammen med alle de andre virkemidlene vi har til disposisjon, i en tid da vi har møtt det kraftigste oljeprisfallet på 30 år. Hvis man går grundig gjennom Arbeiderpartiets alternative budsjett, er forskjellen forsvinnende liten sammenlignet med den høye retorikken som Arbeiderpartiet bruker i det offentlige ordskiftet. Med det budsjettet som blir vedtatt i dag, har man gitt skatte- og avgiftsreduksjoner på om lag 21 mrd. kr. Det står i grell kontrast til Arbeiderpartiets alternative budsjett, som hvert eneste år foreslår å øke det samlede skatte- og avgiftstrykket med mangfoldige milliarder kroner. Når det gjelder Per Sandberg, tror jeg det han forsøker å si, er at det er utfordrende å sitte i regjering. Fremskrittspartiet tar ansvar og er komfortable med å styre landet i en krevende tid.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-12-05:
Jeg hørte også Politisk kvarter i dag, og jeg oppfattet ikke at det var det statsministeren sa – så har vi i hvert fall ryddet den problemstillingen av veien. La meg først si at da statsministeren og jeg la frem forslaget til denne mye omtalte pakken, før vi la frem statsbudsjettet, var formuleringen at vi mente det var så langt det var forsvarlig å gå i ett års budsjett. Det mener vi fortsatt. I tillegg til den pakken har vi i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre kommet frem til enighet på andre viktige områder på klima- og miljøområdet som forsterker klimaforliket, og som bidrar til å trekke dette i riktig retning. Når det gjelder biodrivstoff, har jeg registrert at det er veldig liten uenighet i Stortinget om ambisjoner om en opptrapping, men jeg har lyst til å legge til at ja, den enigheten som de fire samarbeidspartiene har kommet frem til, er ambisiøs. Men den betinger at vi får på plass en produksjon. Uten produksjon er det heller ikke mulig å realisere økte omsetningskrav fremover.