Trine Skei Grande (Venstre), 2011-05-02:
Jeg må si at denne debatten egentlig gjør meg litt oppgitt, både som historielærer og som politiker. Men jeg innser at Norge er en veldig ung nasjon. Etter europeisk standard er vi en veldig ung nasjon, og det bærer denne debatten preg av. Det å bygge en nasjon, det å bygge en hovedstad, som vi plutselig ble for litt over 100 år siden, var en stor og møysommelig jobb. Det var mye vi manglet i Oslo da Oslo ble en hovedstad. Vi manglet bl.a. et nasjonalgalleri. Vi manglet et ordentlig rådhus. Vi manglet veldig mange nøkkelinstitusjoner som gjorde at vi kunne kalle oss en hovedstad i et europeisk land. Private bygde Nationaltheatret, og vi så at mange bidro til å få ting til. Da man var ferdig med Rådhuset for ca. 50 år siden, sa man at den siste steinen i nasjonsbygginga var på plass. Nå var alle nøkkelinstitusjonene som gjorde Norge til en stat og Oslo til en hovedstad, på plass. De europeiske landene vi sammenligner oss med, har hatt slike nøkkelinstitusjoner i uminnelige tider. Da har man respekt for at de nøkkelinstitusjonene også spiller en rolle i det å fortelle en stats historie og i det å fortelle en hovedstads historie. Og det er det vi egentlig snakker om i dag. Vi snakker om et nøkkelbygg i Norges nasjonsbygging, et nøkkelbygg i formidlinga av Norge som nasjon, et nøkkelbygg i det å bygge Oslo som en hovedstad. Så skjønner jeg at Senterpartiet syns at det blir litt Oslo-sentrert. Men dette handler om å ha en hovedstad. Det har denne salen alltid slitt litt med at Oslo er, men nå er det et ugjendrivelig faktum at dette er landets hovedstad. Det betyr at en del nøkkelfunksjoner i staten, i samfunnet, i kultur, dannelse og historiebygging faktisk ligger i denne byen. Én av dem er Nasjonalgalleriet. Det var et stort løft for en lutfattig nasjon som Norge å bygge Nasjonalgalleriet. Det var et fantastisk stort løft. Det var en viktig nøkkelinstitusjon i bygginga av landet. Nå holder vi på å utradere det og si at det ikke var viktig. Og det er da jeg lurer på: Hvis man sammenligner seg med hvilket som helst annet europeisk land, hvem ville gjort noe sånt? Det er ingen som er uenig i at vi trenger et nytt nasjonalmuseum. Det er ingen som er uenig i at vi trenger nye bygg for lager, at inneklimaet er slitsomt for dem som jobber der. Det er ingen som betviler det i det hele tatt. Spørsmålet er hvorvidt denne viktige byggesteinen i Norge som nasjon fortsatt skal ha en rolle i det å formidle kunst. Jeg syns det blir rart å si at det bare er det med gullramme som skal være der. Jeg syns det kunne vært kjempespennende å mikse samtidskunst og gammel kunst. Men det er det fagfolk som er de beste til å vurdere – jeg har full tillit til at våre fagfolk er de beste til å vurdere det. Det som er viktig her, er at vi skal ta vare på denne delen. Dette er som om vi skulle ha sagt at Stortinget er for lite, nå flytter vi fra det og bygger et nytt hus, og så bryr vi oss ikke noe om det gamle stortingsbygget som står nede på Karl Johan. Dette huset har vært for lite kjempelenge, men vi har funnet andre løsninger på det. Dette er som om kongeparet hadde sagt at dette slottet er for lite, nå bygger vi et nytt slott et annet sted, og så bryr vi oss ikke noe om det gamle, for det gamle er for lite, og det har en uviktig rolle i akkurat dette. Dette er ikke en diskusjon om å bygge et nytt nasjonalmuseum. Dette er heller ikke en diskusjon om hvorvidt det bare skal henge ting med gullrammer noen steder, og noe med andre rammer på andre steder. Det er snakk om hvorvidt man skal ta vare på en viktig del av nasjonsbygginga i Norge. Som gammel historielærer mener jeg at man skal ta vare på linjene for å kunne ta vare på det nye. Da bør dette huset, som har spilt en så viktig rolle i norsk historie, norsk nasjonsbygging og hovedstaden Oslo, faktisk ha den rollen. Så er det sånn at denne saken faktisk er diskutert mange ganger i Stortinget. Det er ikke fordi regjeringa ønsker å ha støtte for saken, men fordi noen av oss jevnt og trutt har prøvd å løfte det at store, viktige nasjonale grep ikke er noe som skal gjøres i lukkede rom innad i en regjering som tilfeldigvis har flertall akkurat nå. Det handler om at store nasjonale kompromisser faktisk bygges gjennom store nasjonale debatter og ikke med fiks-faks på bakrommet. Jeg vil varsle at også Venstre kommer til å stemme for Høyres forslag.