Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Skipsfarten har lenge vært en kasteball i næringspolitikken i Norge. De maritime næringer hemmes av politisk bestemte rammebetingelser som er betydelig dårligere enn dem konkurrentene i Europa ellers opererer under. Det er et uomtvistelig faktum. Skiftende regjeringer, gjentatte svekkelser av næringens vilkår står i grell kontrast til EUs offensive satsing på rederier, sjøfolk og maritim virksomhet ellers. Vi ser nå tydelig resultater av år med politisk hasardspill om det maritime arvesølvet. Skipsfarten er inne i en forvitringsprosess. Den norske andelen av verdensflåten blir mindre, og antallet norske sjøfolk og ungdom i maritim opplæring har gått ned over tid. Vi opplever at flere av de store rederier blir kjøpt opp fra utlandet. For å kunne hevde seg i den internasjonale konkurransen om nye markeder finner mange rederier å måtte legge sin nysatsing utenfor landets grenser. I den situasjonen var det skapt store forventninger til skipsfartsmeldingen. Her vektlegger Regjeringen at norsk skipsfart er en viktig del av landets næringsliv og bidrar direkte og indirekte til verdiskapningen. Det slås fast at skipsfarten representerer en erfaring og en kompetanse som er viktig for resten av det maritime miljøet. Det uttales i meldingen: "For at disse bedriftene også i fremtiden skal bidra til vekst og verdiskaping, er det viktig at skipsfarten og de maritime næringer fortsatt er klart forankret i Norge." Fremskrittspartiet mener det er gledelig at Regjeringen så klart gir uttrykk for at dens overordnede mål er at Norge skal være et attraktivt sted å eie og drive skipsfartsvirksomhet fra. Men det som blir viktig nå, er å etablere virkemidler som gjør det realistisk å nå dette målet. Det må være klinkende klart: Skipsfartsmeldingen går ikke langt nok, fordi det er et stykke igjen til like konkurransevilkår med europeiske skipsfartsnasjoner. Men den burde være et godt utgangpunkt for forbedringer. Slik Fremskrittspartiet ser det, må meldingen gjøres mer forpliktende og inneholde en tempoplan for realisering av rammebetingelser og virkemidler. Jeg vil minne om at skiftende regjeringer har hatt lav troverdighet i skipsfartspolitikken. Her er det nok av eksempler på forslag om forverrede rammebetingelser for rederier og sjøfolk siden Stortinget behandlet forrige skipsfartsmelding. Derfor er trygghet gjennom forutsigbarhet og langsiktighet viktig når Stortinget skal utmeisle en skipsfartspolitikk. Troverdigheten må gjenreises, og her har man ikke kommet langt nok. Jeg skal ta noen eksempler. Det foreligger ingen forpliktelser om tempoet når det gjelder reduksjon og fjerning av formuesskatten i skattemeldingen. Det varsles en halvering av formuesskatten i løpet av 2006 og 2007, med en påfølgende nedtrapping. Men jeg understreker: uten forpliktelser. Det gis ingen konkrete løfter om at tonnasjeskatten skal få samme innhold som hos europeiske konkurrenter. Det kan bety ny usikkerhet, ny utflagging og forvitring. Forslaget om en kompetansemodell i de norske skipsregistrene uten samtidig å inkludere alle sjøfolk i NOR i nettolønnsordningen skaper nye problemer. Tusenvis av norske sjøfolk i kystfarten, i ferjetrafikken og i andre fartøyskategorier faller utenfor. De vil ikke klare seg i konkurransen. På grunn av kostnaden på norsk arbeidskraft vil de kastes ut i ledighet. Det går igjen på troverdigheten løs. I Sem-erklæringen, Regjeringens politiske plattform, lover Bondevik-regjeringen gode betingelser for norske sjøfolk. For mange er det faktisk det motsatte som skjer. Dette skjer mens man i EU bygger seg opp til en maritim stormakt etter Lisboa-traktaten. Rederier og sjøfolk ses på som en enhet. Man skiller ikke på fartøyskategorier og sjøfolk, slik Regjeringen velger å gjøre i Norge. I eksempelvis Nederland, Storbritannia, Danmark og Sverige har man innført sjenerøse nettolønnsordninger for å utjevne noe av lønnsforskjellene til en del andre lands sjøfolk, f.eks. filippinere og indere. Man har skjønt betydningen av å ha en solid stamme av egne sjøfolk. Det er bare én ting å si om dette: Norsk skipsfart blir skadelidende. Fremskrittspartiet har gjennom mange år kjempet for at Norge også i fremtiden skal være blant verdens ledende maritime nasjoner. Vi er det land i Europa hvor skipsfarten har størst betydning for samfunnet, og bør derfor være Europas mest attraktive lokaliseringssted for maritim virksomhet. Den maritime næringen står samlet om felles krav for å sikre rederienes og sjøfolkenes konkurransedyktighet. Vi støtter skipsfartens organisasjoner og den felles plattform som er lagt. Det man ber om, er ikke særordninger, men like betingelser med Europa. Det er da ikke for mye forlangt i verdens rikeste land når vi regner med ekstra inntekter på grunn av høy oljepris på over 30 milliarder kr. Får de det til, vil forutsetningen være til stede for at Norge fortsatt kan være en ledende skipsfartsnasjon, fordi vi da fortsatt har et konkurransefortrinn ved å være verdensledende på kompetanse. Fremskrittspartiet er forpliktet gjennom vedtak på våre to siste landsmøter til å arbeide for europeiske konkurransebetingelser. Sentralt i de landsmøtevedtatte resolusjoner er bestemmelser om å innføre en europeisk tonnasjebeskatning for rederiene, fjerning av formueskatten og innføring av en lovfestet ordning angående støtte som sikrer norske sjøfolks konkurransedyktighet. Det blir viktig å få nødvendige virkemidler på plass fra dag én, og ikke litt etter litt. Da kommer tilliten. Da kommer investeringene og utviklingen utgått fra Norge. Vi mener det haster med å få harmonisert vilkårene med EU, og at det gis langsiktige garantier. Et bredt anlagt forskningsprosjekt, European Maritime Benchmark, utført av Handelshøyskolen BI, kan være et eksempel på dette. Man har fremlagt en sammenligning av hvor attraktive fem europeiske land er som vertsland for maritim virksomhet. Landene som sammenlignes, er, foruten Norge, Danmark, Storbritannia, Nederland og Tyskland. Med de eksisterende rammebetingelser vil den sterkeste veksten komme i Nederland og Storbritannia, mens Norges rolle som maritim stormakt snart vil være over. Først vil det rakne på rederisiden. Deretter vil det forplante seg til resten av det maritime miljøet. Det er helt naturlig at virksomheter vil flytte dit veksten finner sted og viktige beslutninger fattes. Selv om Norge har gode forutsetninger, tyder alt på at myndighetsbestemte rammebetingelser står helt sentralt når det gjelder å forklare denne utviklingen. La oss nå ta lærdom av dette. La oss bidra til å snu en negativ trend ved å gi denne næringen europeiske betingelser. Det vil i alle tilfeller være lønnsomt for norske interesser. Det er også viktig å kommentere betydningen av forutsigbarhet. I mange land gis det langsiktige garantier til næringslivet fra myndighetene, et commitment som skal gi trygghet for investeringer, som gir verdiskaping og arbeidsplasser i de berørte land. Det er aktuelt også for skipsfartsindustrien, som investerer i Norge med et tosifret milliardbeløp hvert eneste år, og som står for en årlig verdiskaping i størrelsesorden 40-50 milliarder kr. Fremskrittspartiet vil med bistand fra Norges Rederiforbund starte en utredning og et arbeid med et grunnlovsforslag som kan gi en formell mulighet til langsiktige skatte-, avgifts-, lov- og forskriftsvedtak. Vi vil gjerne fremsette slike grunnlovsforslag for å få en debatt om disse spørsmål og en konkret behandling av slike endringer i løpet av neste stortingsperiode. Grunnlovsendringsforslag må fremsettes før utgangen av september 2004 for å bli behandlet i neste stortingsperiode. Kan vi få innført et system som muliggjør vedtak som ikke kan endres på eksempelvis ti år, kan det underlette planleggingen og investeringsbeslutningene. Norske myndigheter vil også få større troverdighet. Langsiktige og forutsigbare rammebetingelser er et meget viktig ønske og krav fra den maritime næringen, og er også et hyppig omtalt ønske fra andre deler av næringslivet som foretar langsiktige investeringer. Når skattesatser, skattelover, avskrivingssatser og regler, lovbestemmelser og forskrifter kan endres når som helst og av erfaring blir hyppig endret, også i sene nattetimer under budsjettforhandlingene, skaper dette store problemer. Jeg vil kommentere noen av de viktigste virkemidlene vi mener må på plass ved behandlingen av denne meldingen. Regjeringen vil redusere tonnasjeskatten til europeisk nivå. Det er bra, men det gis ingen konkrete løfter om tidspunkt eller innretning når det gjelder tonnasjeskattesystemet. Fremskrittspartiet vurderer det slik at tidspunktet burde vært klargjort i denne innstillingen. Videre må det legges opp til en full europeisk harmonisering av det norske tonnasjeskattesystemet. Dette innebærer en harmonisering med den hovedstruktur som er felles for de europeiske ordninger. En slik tilnærming bør bygge på modellene i Danmark, Nederland og Storbritannia både når det gjelder systemets innhold og systemets struktur. Dette er helt nødvendig for å tiltrekke internasjonale skipsfartsselskaper og ikke bare holde på de selskapene som allerede finnes i Norge. Når Regjeringen varsler at den vil komme tilbake med konkrete forslag til endringer og tilpasninger i rederiskatteordningen i statsbudsjettet for 2005, er ikke det offensivt nok, mener vi. Fremskrittspartiet vil derfor fremme forslag om en reformert norsk tonnasjeskatteordning som omfatter ovennevnte forhold og gjøres gjeldende fra 2005. Rederinæringen har vært kjennetegnet av et omfattende, aktivt, privat norsk eierskap. Den særnorske formuesskatten rammer privateid, kapitalintensiv og konkurranseutsatt virksomhet særlig sterkt. Regjeringen omtaler i meldingen betydningen av å videreføre eierskap og hovedkontor i Norge, og fremhever rederienes sentrale betydning. Da må dette følges opp med nødvendige konkrete tiltak på skatteområdet. Fremskrittspartiet mener det må utvikles en politikk som gjør det mulig å beholde rederier og maritime bedrifter på norske hender, samt tiltrekke internasjonal maritim virksomhet. Derfor må skatten for eiere harmoniseres med Europa. Som en del av omleggingen av det norske skattesystemet må formuesskatten fjernes. Regjeringen tar i meldingen til orde for en halvering av formuesskatten i løpet av tre år og deretter nedtrapping for gradvis avvikling. Fremskrittspartiet mener det bør komme et konkret forslag om når formuesskatten skal reduseres og fjernes, og at det lages en tempoplan for dette. Når det gjelder sjøfolkene, foreslår Regjeringen i meldingen en omlegging av støtteordningen til en kompetansemodell for sjøfolk, som innebærer en nettolønnsordning for sertifikatpliktige stillinger i NOR og sertifikatpliktige, refusjonsberettigede stillinger i NIS. I tillegg vil norsk mannskap i offshoreflåten i NOR omfattes av en nettolønnsordning. Sjøfolk som er tilknyttet andre fartøyskategorier, blir ikke omfattet av nettolønnsordninger eller andre støtteordninger. Fremskrittspartiet mener en slik omlegging som Regjeringen foreslår, bare kan aksepteres dersom følgende forbedringer og presiseringer gjennomføres: En nettolønnsordning må gjelde samtlige nordmenn i sertifikatpliktige stillinger og opplæringsstillinger om bord på NIS-skip og ikke begrenses av de skip som fyller dagens krav til full norsk refusjonsbemanning. Dersom det blir en utvidelse av NIS' fartsområde, må innføringen av en kompetansemodell skje samtidig med dette, dette for å sikre at skipene kan beholde de norske kompetansestillingene også i overgangsperioden. Og aller viktigst er det at man må understreke at Regjeringens omlegging bare kan aksepteres dersom man også sikrer at de konkurranseutsatte sjøfolkene i NOR, som faller utenfor Regjeringens forslag om innføring av en kompetansemodell i dette registeret, er konkurransedyktige. Det betyr at sjøfolk på utenriksferger, på fraktefartøyer, taubåter og andre fartøyskategorier og som i dag omfattes av nettolønnsordninger, ulike refusjonsordninger, eller som helt faller utenfor disse ordninger, må omfattes av fullverdige nettolønnsordninger. Disse ordningene må lovfestes på linje med regelverket i Sverige og Danmark. Nettolønnsordningen for alle norske sjøfolk i konkurranseutsatt fart i NOR er et viktig virkemiddel for å sikre arbeidsplasser om bord og for å sikre en fremtidig norsk næringsklynge. Dette er den eneste ordningen som kan gjøre norske sjøfolk konkurransedyktige i Europa på bred basis. Sjøfolk på alle nivåer bidrar til å opprettholde og videreutvikle den maritime kompetansen som er så viktig for å hevde seg i den internasjonale konkurransen. Jeg vil ta opp forslagene nr. 3-5, fra Fremskrittspartiet og Senterpartiet, og forslagene nr. 8 og 9, på vegne av Fremskrittspartiet.