Erik Skutle (Høyre), 2015-06-18:
I arbeidet med denne saken har komiteen kunnet konstatere alvorlige mangler ved beredskapen i Norge. Justis- og beredskapsdepartementet har hatt en anstrengt dialog med Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap. Enkelte departementer fulgte ikke opp anbefalingene fra direktoratet. Det har vært en mangelfull styring av fylkesmennenes beredskapsarbeid. Det ble ikke gjennomført systematiske evalueringer og oppfølginger etter øvelser og hendelser. Når man legger disse funnene sammen, er det åpenbart at beredskapen i Norge ikke var bra nok. Riksrevisjonens rapport, som foranlediget denne saken, er god og viktig, og vi anerkjenner funnene fullt ut. Så hører jeg representanten Kolberg og representanten Eldegard sier at vi ikke gjør det, og jeg skjønner ikke hvor de tar det fra. Det er påstander som jeg nesten må be representanten Eldegard og representanten Kolberg dokumentere. Jeg kan ikke se at det er riktig. Men funnene er – dessverre, får en si – ikke veldig overraskende. Riksrevisjonsrapporten er i hovedsak basert på en tilsynsrapport som Helsetilsynet laget i 2013. Deres datainnsamling fant sted fra januar 2013 til og med desember 2013. Det gir med andre ord et ganske godt øyeblikksbilde over tilstanden i det norske beredskapsapparatet omkring regjeringsskiftet, og det er ingen overraskelse at tilstanden på det tidspunktet ikke var god nok. At beredskapen sommeren 2011 feilet på mange plan, er vel kjent. Vi kjenner alle som sitter i denne salen til Gjørv-kommisjonens voldsomme kritikk, som Stortinget også videreførte med enstemmighet. Et stortingsflertall gjentar også i denne innstillingen at beredskapsarbeidet i tiden før 2011 var kritikkverdig. Det er ikke en omkamp, men det er en konstatering av hvilket utgangspunkt beredskapen var på for fire år siden, og vi mener at det er en viktig del av innstillingen å klargjøre det. At det tar tid å korrigere en sånn situasjon, sier seg selv. Vi kjenner også til Justisdepartementets meget krevende arbeidssituasjon i tiden etter 22. juli. Derfor er Riksrevisjonens funn selvfølgelig alvorlige, men alt i alt ikke spesielt overraskende egentlig. Vi har gjennom vårt arbeid med denne saken og spesielt i forbindelse med høringen sett at det har skjedd kraftige forbedringer de siste fire årene, og spesielt vil jeg si at det har vært store forbedringer det siste halvannet året. Enkelte av de påstandene som har versert i offentligheten om at beredskapen er på samme nivå nå som før 22. juli, er enkelt og greit feil. Det er det ikke grunnlag for å hevde i det hele tatt. Det er derimot grunnlag for å si i klartekst at beredskapen er blitt betydelig bedre på basis av tiltak som er gjennomført av forrige regjering og denne regjeringen. I høringen ble det klart at Helsetilsynet ikke lukker sine beredskapstilsyn før avvikene er korrigert. Justis- og beredskapsdepartementet sier at de planlegger å lukke avvikene innen utgangen av juni. I høringen beskrev Helse- og omsorgsdepartementet Justisdepartementets plan for å lukke disse avvikene som robust, omfattende og god. I høringen framkom det også at dialogen mellom Justis- og beredskapsdepartementet og Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap har gått fra å være svært dårlig til å bli bedre og etter hvert også god. Man har også gjort omorganiseringer internt i Justisdepartementet sånn at man fjerner konflikter og bedrer samordningsfunksjonen i departementet. Så må jeg sette spørsmålstegn ved representanten Kolbergs utålmodighet med at statsråd Anundsen ikke klarte å dempe disse konfliktene raskere, all den tid representanten Kolberg representerer et parti som altså satt med regjeringsmakt og med justisminister i åtte år. Det er en forunderlig kritikk at det å bruke et halvt år, ett år, på å løse en svært krevende situasjon er kritikkverdig, men at det å ikke klare det på åtte år skal være helt kurant. Det forstår jeg ikke. I sum har man gjennomført 1 046 forskjellige tiltak for å bedre beredskapen i Norge, alt fra å ansette flere hundre nye politifolk til å bedre responstiden for helikopter, få ny politibåt og selvfølgelig også bedre styring og samordning. Det framstår som helt åpenbart at vi er bedre rustet for å håndtere en krise nå enn det vi var for fire år siden. Samtidig er det å sikre innbyggernes trygghet oppgave nummer én for myndighetene. Vi blir, som mange har påpekt tidligere i denne debatten, aldri ferdig med å bedre beredskapen. Det må gjøres kontinuerlig. Derfor er jeg glad for at en samlet komité ber regjeringen legge fram en stortingsmelding om samfunnssikkerhet og beredskap i løpet av 2016. Det er i tråd med det statsråden har informert komiteen om tidligere, og jeg ser fram til at vi får belyst temaet gjennom den stortingsmeldingen i enda større grad.