Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Etter barnehageforliket i 2003 måtte kommunene bygge opp vesentlig større kapasitet for å kunne tilby barnehageplass til alle som ønsket det. Da var det en del kommuner som valgte å selge eiendommer til lavere pris enn markedspris for å gi insentiver for private til å bygge barnehager. Dette var ett av flere virkemidler som ble tatt i bruk for å få fart på utviklingen. I dag er sektoren tilnærmet fullt utbygd over hele landet, og som flere i debatten her har presisert, kan kommunene selv bestemme hvilke avtaler de ønsker å inngå, og hvilke vilkår de ønsker å stille f.eks. ved slike eiendomssalg. Det betyr også at det er kommunene som er ansvarlige for å følge opp eventuelle brudd de har på avtalene med private aktører. Velferdstjenesteutvalget avga sin rapport til nærings- og fiskeriministeren i desember 2020. Den har nå vært på offentlig høring med frist 15. mars. Ett av forslagene fra utvalget er rettet mot private barnehager og gjelder potensielt ulovlig statsstøtte. Utvalget anbefaler at det bør vurderes om eventuelle gevinster som kan tilskrives salg av eiendom under markedspris, kan være ulovlig etter EØS-regelverket om offentlig støtte. I lys av den nylig avsluttede høringen og videre oppfølging av rapporten mener jeg det ikke er hensiktsmessig å forskuttere behandling av dette spørsmålet her. Jeg vil likevel peke på det generelle utgangspunktet for en slik vurdering. EFTAs overvåkingsorgan, ESA, har tidligere uttalt at privat barnehagevirksomhet ikke anses som økonomisk aktivitet, og at en økonomisk fordel fra offentlige midler som kommer barenehagevirksomheten til gode, ikke anses som økonomisk støtte i henhold til EØS-retten. Det betyr at norske kommuner i utgangspunktet står fritt til å overdra kommunal eiendom vederlagsfritt til barnehagevirksomhet drevet av private aktører uten hinder av støtteregelverket. Vi vet imidlertid at flere private barnehageselskap driver både ikke-økonomisk barnehagevirksomhet og eiendomsvirksomhet. Alminnelig eiendomsvirksomhet regnes som økonomisk aktivitet etter EØS-reglene. Så lenge den økonomiske fordelen som ligger i en eiendomsoverdragelse, utelukkende tilfaller selskapets barnehagevirksomhet, vil EØS-reglene om offentlig støtte ikke komme til anvendelse. Men dersom eiendomsoverdragelsen kommer barnehageselskapets eiendomsvirksomhet til gode, f.eks. gjennom gevinst ved etterfølgende salg, vil det kunne være ulovlig støtte i henhold til EØS-retten. Et annet av velferdstjenesteutvalget forslag er å presisere en tidsbegrensning på finansieringsforpliktelser overfor private barnehager. Utvalget mener det er viktig at kommunene har nødvendige økonomiske virkemidler til å regulere kapasiteten i hele barnehagesektoren i sin kommune. Også dette forslaget vil vurderes og følges opp sammen med resten av rapporten når høringsinstansenes innspill er vurdert. I samsvar med andre ansvarlige ministre vil jeg på ordinær måte vurdere oppfølging av velferdstjenesteutvalgets utredning. Høringsfristen var som nevnt 15. mars, og vi vil nå vurdere høringsinnspillene som har kommet inn. Derfor mener jeg det ikke er hensiktsmessig å forskuttere behandlingen av dette spørsmålet, slik forslagsstilleren ønsker.