Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Ettersom det åpenbart er slik at representanten Korsberg tror at det er representanten Sørfonn som har framforhandlet den siste fiskeriavtalen med EU, finner jeg på min side grunn til å gratulere fiskeriministeren med et vel oppnådd forhandlingsresultat. Det er storartet at vi nå har fått gjennomslag for det norske kravet om et forbud mot utkast av fisk. Avtalen innebærer: EU har gått med på å innføre forbud mot high-grading fra 1. januar 2009. High-grading betyr i praksis at fiskerne kaster ut fisk av rene økonomiske hensyn. Norge og EU er dessuten enige om å etablere et system for stenging og åpning av fiskefelt i Nordsjøen. Hensikten er å beskytte yngel, ungfisk og gytefelt. Norge krever videre at all fisk som tas i norske farvann, må landes, uavhengig av hvilken havn som benyttes. Fartøy som bryter dette, risikerer å bli nektet lisens til å fiske i norske farvann. Også næringskomiteen har vært opptatt av EUs fiskeripolitikk. Vi støtter Regjeringens ambisjon om å spille en aktiv rolle i utformingen av et bedre internasjonalt regelverk for fiskeri og havbruk. I Nordsjøen forvalter som kjent Norge fiskeriressursene sammen med EU. Vi er altså avhengige av EU for å opprettholde og videreutvikle en god fiskeriforvaltning. Dette kan belyses med situasjonen for nordsjøtorsk, der Norge har 17 pst. og EU 83 pst. av kvoten. Ensidige forvaltningstiltak i norsk sone har liten effekt for torskebestanden i sin helhet. Derfor er jeg oppriktig glad for at vi nå har tatt et langt skritt videre i dette samarbeidet. NRK har i de siste dagene vist bilder av en britisk tråler som dumper fisk som var fanget i norsk økonomisk sone. Tidligere har Kystvakta dokumentert lignende tilfeller. NRK-bildene er viktige fordi de viser hva dette egentlig dreier seg om, nemlig det moralsk forkastelige i å sløse med verdifulle matressurser. Over tid har det vært bred enighet om hovedtrekkene i norsk fiskeripolitikk, men det er nå ting som tyder på at høyrepartiene samler seg i et angrep på viktige elementer i norsk fiskeriforvaltning. Fremskrittspartiet og Høyre vil oppheve eierskapsbegrensingene i havbruksnæringen. Dette er nytt, men ikke særlig overraskende for oss som har observert Høyres glidning i retning Fremskrittspartiet. Ønsket om ytterligere liberalisering, mindre regulering og større markedsretting er felt ned i de to partienes budsjettmerknader. Da er det heller ikke så merkelig at de to partiene – og nå med følge av Venstre – ber Regjeringen foreta en gjennomgang av både råfiskloven og deltakerloven med sikte på, som de sier, modernisering og forenkling. Det er lett å se hva denne forenklingen og moderniseringen skal innebære: sterkere eierkonsentrasjon, mer kapitalmakt og utarming av Kyst-Norge. Fremskrittspartiet er forbilledlig klare når de beklager at norsk fiskeripolitikk er preget av en sammenblanding av distrikts- og næringspolitiske virkemidler, fordi det etter deres mening hemmer konkurransen. I klart språk betyr det at kapitalsterke fiskebåtredere fra Vestlandet skal ha fri adgang til å kjøpe fartøy og kvoter fra Nord-Norge, og at de ønsker en sterkere strukturering enn dagens lovverk tillater. Det er som å høre et ekko av det jeg antar er fiskebåtredernes innerste ønsker. Men det betyr også at rammevilkårene for fiskeri- og havbruksnæringen settes på spill dersom stortingsvalget neste år mot formodning skulle gi et annet stortingsflertall enn dagens. Heller ikke sjøfolka kan møte neste års stortingsvalg uten frykt. Og her er det de tidligere regjeringspartiene Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre som er trusselen. Lengst går Venstre, som vil avvikle nettolønnsordningen for sjøfolk helt og holdent. Høyre og Kristelig Folkeparti vil redusere den, samtidig som de vil åpne for at NIS-registrerte skip skal kunne operere i norske farvann og på norsk kontinentalsokkel. Resultatet av dette blir ganske ille.