Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-06-13:
Sammen med innstillinga om stortingsmeldinga Familien – ansvar, frihet og valgmuligheter, som ble godkjent i statsråd 15. april, behandler vi nå innstillinga til representantforslag fra Kristelig Folkeparti om familiepolitikk, som ble presentert for Stortinget 12. april. Representantforslaget fra Kristelig Folkeparti er elleve forslag til vedtak. Ingen av disse forslagene er tatt opp av Kristelig Folkeparti i disse to innstillingene, og det er sjelden opptreden. Jeg vil si at det er litt rart at ikke egne forslag følges opp med forslag til vedtak når en har gitt inntrykk av at dette er noe en vil ordne opp i. Dette er den første stortingsmeldinga om familiepolitikken siden 2003, og det er et viktig tema. Senterpartiet er en varm forsvarer av en familie med ulikt innhold som grunnleggende enhet og byggestein i samfunnet vårt. Tittelen i stortingsmeldinga – ansvar, frihet og valgmuligheter – viser bare noen av de verdier som bør være grunnsteinen i familiepolitikken. Fellesskap som bistår hverandre, rask hjelp er dobbelt hjelp og systematisk blikk fra det offentlige for å bedre liv og bistå dem som sliter, er også viktige setninger for Senterpartiet. Meldinga har mye informasjon, men en svak analyse av hvordan ulike økonomiske systemer fremmer eller svekker fellesskapet i familien eller fellesskap mellom folk. Stortingsmeldinga er svak i å vise retning og har få konkrete tiltak. Komiteen har gjort en etter min vurdering svak jobb. Regjeringas likestillingsmelding var også rimelig innholdsløs, men komiteen gjorde der et stort arbeid og fikk retning. For barnehagemeldinga tok også komiteen affære, fremmet sentrale forslag, fikk ny retning, mens det for den familiepolitiske meldinga sies lite om konkrete, bindende tiltak. Hvorfor kommer en med en stortingsmelding når en ikke har et innhold med mening om økonomiske ordninger? Alle etablerte ordninger er i spill, ingen retning angis, regjeringa gir dem bare omtale. Senterpartiet har derfor sett seg nødt til å fremme løse forslag for å be regjeringa komme tilbake til Stortinget på viktige delområder innen familiepolitikken. Jeg fremmer derfor på vegne av Senterpartiet våre forslag 2–9 samt 16–18, som er en videreutvikling, bl.a., av Kristelig Folkepartis forslag i representantforslaget som de ikke fremmer. Senterpartiet støtter ikke forslag 1 i innstillinga. Vi støtter forslagene 11, 12, 13 og 15 fra SV. Vi støtter ikke SVs forslag 10 og 14. Senterpartiets forslag omfatter mange temaer. Det gjelder barnetrygden, som nå blir angrepet fra flere partier. Etter Senterpartiets vurdering må den sikres som en universell ordning, uten skattlegging og behovsprøving. Det gjelder kontantstøtten, som må videreutvikles og realverdiene må sikres. Det omhandler fedrekvoten ved fødselspermisjon, som Senterpartiet mener må gjeninnføres til 14 uker. Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti peker i merknader i innstillinga på familievernet, som har utfordringer med sentralisering og det å ha nok kapasitet. Vi fremmer forslag om at Stortinget får drøftet utviklingen i familievernet i en egen sak. Engangsstønaden er en ordning som Senterpartiet vil utvikle. Forskjellen på økonomiske ordninger for fødende kvinner som har arbeidstilknytning og ikke har arbeidstilknytning ved fødsel er stor, og engangsstønaden er også viktig for studenter. At en familiemelding ikke er tydelig på utfordringene i barsel- og fødetilbudet er oppsiktsvekkende. Det er saker i media omtrent hver uke om kapasitet og kvalitet i fødetilbudet. Jordmortilbudet i kommunen er ikke styrket i takt med kortere liggetid på fødeavdelingene. Nye fødetilbud bygges nå med tanke på at fødende kvinner skal ligge seks timer – ikke dager – på sjukehus etter fødsel. Da må jordmortilbudet i kommunene styrkes. Også gravide kvinner må få et reelt tilbud om å gå til jordmor i svangerskapet. Nå lønner det seg for kommunene å sende gravide til lege, for da betaler staten. Her må en gå gjennom ordningene for å stimulere til at kommunene styrker jordmortjenesten. Senterpartiet har forslag om familievikar og vil vise til debatten i forrige uke, da Stortinget behandlet saken om tiltak for flerlingfamilier. Senterpartiet varslet da at vi ville komme til å ta opp forslag om dette i familiemeldinga. Vi foreslår ikke at det skal være en lovfestet rett, men at det skal bli en ordning i alle kommuner for familier med særlige og akutte omsorgsbehov. Hege Ulstein i Dagsavisen hadde en prisverdig artikkel som gikk inn på det under tittelen Familieutflukten, hvor hun bl.a. sa at det finnes et tiltak som kunne hjulpet dem, nemlig en familievikar som på kort varsel kan steppe inn når det oppstår en krise. Som tidligere nevnt har Senterpartiet tatt opp igjen tre av Kristelig Folkepartis forslag, delvis like, delvis noe videreført. Det er viktig for oss at vi også tilrettelegger for bedre ordninger for studenter som får barn ved at vi får god tilrettelegging og bedre stønadsordning. Det er viktig for oss for å sikre at den økonomiske situasjonen for foreldrene i barnets første leveår er mer lik enn det vi har i dag. Familiens styrke erfarer vi når det røyner på for noen, derfor er det viktig at de som har gode familier, viser en raushet sånn at vi bruker fellesskapets midler til dem som ikke har tilsvarende styrke når en er i en krevende situasjon.