Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2013-12-06:
Det er flere av oss som er glad for at det er flere som har skiftet roller i denne sal nå den senere tid. Det er to saker komiteen behandler her i dag. Jeg er saksordfører for sak nr. 2 om pensjonsordningen for stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer for 2012. Jeg skal ikke gå nevneverdig inn på den, annet enn å si at komiteen er samlet om å registrere at ordningen gjennomføres som forutsatt og også har et lite mindre forbruk i forhold til budsjett. Men så til den store og viktigste saken, budsjettinnstillingen fra arbeids- og sosialkomiteen. Jeg vil begynne med å få takke komiteen for godt samarbeid om budsjettet. Vi har hatt relativt kort tid på oss på grunn av ny regjering og tilleggsproposisjonen. Komiteen har også bestått av mange ferske representanter, men sammen har vi klart å komme i mål, med god hjelp av komitésekretærer og andre. Det som kjennetegner hele ansvarsområdet til arbeids- og sosialkomiteen og budsjettet vårt, er at det berører alle innbyggere i samfunnet. Alt vi gjør, om det er på arbeidssiden eller sosialsiden, har betydning for innbyggerne. Da er jeg veldig glad for at vi nå har fått et taktskifte i politikken, for at vi nå har en regjering som spiller på lag med alle partene i arbeidslivet, og ikke kun en av partene. Jeg er glad for at vi nå har en regjering som også står på lag med dem som står utenfor arbeidslivet, og ser på hvordan vi kan få dem inn i arbeidslivet. Det å trygge arbeidsplasser og gjøre arbeidslivet mer fleksibelt og tilpasset det moderne arbeidsliv er avgjørende for å kunne opprettholde velferden i samfunnet også i årene fremover. Vår jobb her på Stortinget må være å tilrettelegge for dem som faller utenfor arbeidslivet. Da er jeg veldig glad for at regjeringen og Stortinget her i dag øker antall tiltaksplasser for funksjonshemmede med 1 000 flere enn Stoltenberg-regjeringen foreslo, totalt sett en økning i tiltaksposten for funksjonshemmede med 3 000. Det er også viktig når vi vet hvor stor ubenyttet arbeidskraft vi har. Gjennom mine år som politisk aktiv har jeg også vært i kontakt med mange som står utenfor arbeidslivet, men som har et brennende ønske om å kunne få bruke noe mer av sin restarbeidsevne, og da er tiltaksplasser, lønnstilskudd og andre tiltak viktige. Da er jeg glad for at regjeringen er klar på det, og at man også viser retning i dette budsjettet. Når det gjelder antall tiltaksplasser, kan man alltid diskutere hvilket nivå som er riktig. Men regjeringen har vært klar på at den selvfølgelig alltid vil følge den økonomiske situasjonen og situasjonen man har i arbeidsmarkedet til enhver tid, og er også beredt til å gjøre justeringer og ta grep hvis det blir nødvendig. Det er jo noe Stortinget har gjort før. Da finanskrisen inntraff, vedtok et samlet storting å iverksette mange tiltak med bakgrunn i den nye situasjonen vi da var oppe i. Men samtidig er jeg enig i – og man skal ikke nødvendigvis ha en stor debatt om det konkret – at det ikke er et mål i seg selv å bevilge mest penger. Det er også derfor debatten, når noen blir kritisert for å bruke mer eller mindre innenfor arbeids- og sosialfeltet, er litt underlig, da veldig mye av det vi behandler, faktisk er overslagsbevilgninger, og det dermed er behovet som avgjør. Hele saksområdet til arbeids- og sosialkomiteen er komplekst og omfattende. Næringslivet, og ikke minst mange enkeltindivider i samfunnet, møter i sitt møte med Nav eller andre offentlige instanser altfor ofte et komplisert system og et byråkrati som gjør at ikke alle nødvendigvis alltid får det tilbudet eller de ytelsene de har krav på. Da er jeg glad for at vi her i dag begynner arbeidet med å avbyråkratisere samfunnet, og fortsetter arbeidet med å forenkle samfunnet, noe som er viktig for både næringsliv og alle enkeltpersoner. Jeg ser frem til en god og spennende debatt her i dag. Det området vi diskuterer, er kanskje der de politiske skillelinjene kommer til å være tydeligst, for vi har utfordringer. Selv om mye er bra i Norge, har vi en utfordring med at altfor mange står utenfor arbeidslivet. Da er det viktig at vi får et mer fleksibelt og moderne arbeidsliv, tilpasset det moderne samfunnet.