Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-18:
Overdreven jakt gjennom historien resulterte i at de fire store rovdyrene våre – gaupe, jerv, ulv og bjørn – nesten var utryddet i forrige århundre. Sakte, men sikkert fikk vi mer kunnskap om rovdyrenes naturlige plass i den norske faunaen, og det har selvfølgelig nettopp med skadepotensialet hos rovdyrene å gjøre, nemlig at de reduserer antallet byttedyr og hindrer sykdomsutbrudd på byttedyr. I dag er målet å sikre levedyktige bestander av de norske rovdyrene. Det er det Stortinget ble enig om i rovdyrforliket. Dagens norske bestander av store rovpattedyr deler vi i stor grad med våre naboland, og ulve- og bjørnebestandene er økende. Men de er fortsatt så små at det, spesielt i ulvens tilfelle, er fare for – som man har vært inne på her – at det genetiske utvalget ikke er stort nok for å skape en levedyktig bestand. I gaupas og jervens tilfelle er bestandsmålene nådd. Det betyr at vi har kommet opp i det antallet dyr forvaltningen har bestemt at vi skal ha. Men artene er fortsatt å anse som sårbare, og det er derfor viktig å følge bestandene tett. Mye av rovdyrarbeidet som foregår i Norge, dreier seg om å jobbe sammen for å finne de gode løsningene til sameksistens mellom bufe i utmark og levedyktige rovdyrbestander. Det er viktig. Særlig er det forebyggende arbeidet viktig. I 2012 er det estimert 65–69 familiegrupper av gaupe på landsbasis. Det tilsvarer en bestand på 384–408 dyr i Norge. Det er det tredje år på rad at vi registrerer en nedgang i antall familiegrupper av gaupe. Det er en nedgang på 7 pst. sammenliknet med tallet for 2011. Det betyr at gaupebestanden – siden det blir sagt her at det ser ut til at den alltid skal ligge over bestandsmålet – lå 6 pst. over bestandsmålet, før jakt. Det betyr i realiteten at vi ligger under målet for ynglinger. Vi har i tillegg hatt tilbakegang de siste tre årene. Når det gjelder jerv, ble det påvist 68 antatte ynglinger i Norge. Det er en økning på 10 ynglinger i forhold til i fjor. Ser vi på det nasjonale bestandsestimatet, basert på antall ynglinger de tre siste årene, er det en økning fra 364 voksendyr i 2011 til 395 i 2012. Det betyr at vi ligger godt over bestandsmålet for jerv. Men her er det én viktig ting å legge merke til: Hele den økningen, hele det tallet som ligger over bestandsmålet, handler om Nord-Troms og Finnmark. Ellers ligger vi på bestandsmålet i de andre regionene. Det er etter min mening meningsløst å bruke penger på hiuttak av jerv i områder som ikke er prioriterte beiteområder, bare for å holde bestandsmålet nede. Fylkesmannen i Nord-Trøndelag er ferdig med å behandle søknadene om tap av sau til rovdyr for 2012. Det ble søkt om totalt 5 424 sau og lam som tapt til fredet rovvilt. Man må helt tilbake til 2004 for å finne tap som er lavere enn årets. Når det gjelder innvilgede søknader, er det en klar gradvis nedgang fra 2005. Tapene når det gjelder rein, er rimelig stabile, men med en liten nedgang i Nord-Trøndelag fra 2007 og framover mot 2011–2012, da det ble erstattet 2 773 rein i Nord-Trøndelag. Det er ikke observert ulv i Finnmark i år. Det er ikke registrert skader forårsaket av ulv i regionen siden juni 2011. Det er grunnen til at Miljøverndepartementet har sagt nei til ulvejakt i Finnmark. Konklusjonen min er at det kan synes som om vi har forskjellig vektlegging her. Interpellanten synes det er et problem at det er rovdyr i regionene, mens jeg er mer opptatt av hvordan vi kan gå inn med tiltak for å dempe konfliktnivået og sørge for at vi beholder bestandene, men sørger for å redusere tapstallene på buskap. Der går utviklingen i riktig retning. Jeg har også vært i Nord-Trøndelag og diskutert rovvilt. Jeg var på rovviltsenteret på Namsskogan. Der er de ikke naive om rovdyr, og de tar redselen for rovdyr alvorlig, og mener at det skal vi gjøre. Men de understreker samtidig at det er verken blant reindriftens folk eller bøndene, som kjenner naturen, at engstelsen for rovdyrene er sterk.