trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Aller først en kort kommentar til Kristelig Folkeparti, som nevnte at Arbeiderpartiet, sammen med Senterpartiet, foreslår en ny ordning: Det står i forslag nr. 2 at vi, som en erstatning for aupairordningen, vil ha en ny ordning som gir reell kulturutveksling, for vi oppfatter ikke at det er slik i dag. Så enkelt er det. Men så vil det selvfølgelig måtte jobbes med innholdet i det og med hvordan man praktisk skal kunne få en slik ordning på plass. Jeg synes at prinsippene fra de ulike partiene har framkommet relativt greit i debatten. Det er ulike ståsteder. Innlegget fra representanten Frank J. Jenssen velger jeg bortimot å overse, men registrerer at han har svake argumenter, og derfor bruker han tiden sin her nå på fortiden. Så til Arbeiderpartiets forslag nr. 4, som vi mener hadde gitt en helhetlig og god utredning med tanke på et lovverk som tydeligvis behøver å strammes opp på en del punkter: Jeg har registrert at det ikke kommer til å bli flertall for det forslaget, så jeg varsler nå at Arbeiderpartiet subsidiært vil støtte forslagene nr. 5 og 6.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Jeg takker for saksgjennomgangen. Vi viser til merknadene fra en samlet komité, som påpeker noen utfordringer med tanke på hvordan dette foregår i dag: at utlendingsinternatet på Trandum er dårlig egnet til internering av barn, at det er behov for å se på alternativer, og at man bør se på mindre inngripende tiltak. Komiteen viser også til at Barneombudet har etterlyst ny ordning, og at Sivilombudsmannen peker på noe av det samme. Arbeiderpartiet viser videre til merknaden som handler om pågripelse og internering av barn, altså om Prop. 126 L for 2016–2017, og vi vil sørge for å få en grundig behandling av de forslagene som ligger der. Proposisjonen kom godt på overtid til Stortinget, slik at den ikke kommer til å bli behandlet nå. Men det gir oss bedre tid til å gjøre en skikkelig og grundig jobb, for det er det behov for. Det viser også rapporten som saksordføreren viste til, som NOAS og Redd Barna har kommet med for noen dager siden. Dette må vi se grundig på, og Arbeiderpartiet kommer til å gjøre det når vi skal gå løs på Prop. 126 L til høsten.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Jeg skal forsøke å gjøre et kort sammendrag, nær sagt som settesaksordfører. I representantforslaget fra representanten Rasmus Hansson framsettes det i alt tre forslag, og forslagsstilleren peker i dokumentet på at alle verdens innbyggere i henhold til menneskerettighetene skal være borgere av en stat. Forslagsstilleren mener derfor at statsborgerskap ikke skal kunne tilbakekalles annet enn i helt spesielle situasjoner, hvor enkeltpersoner har utøvet skade på statens vitale interesser. I dokumentet pekes det videre på at det folkerettslig skal mye til før man kan tilbakekalle statsborgerskap eller gjøre noen statsløse. Forslagsstilleren mener videre at forbudet mot dobbelt statsborgerskap bør oppheves. Komiteen har i brev av 22. mars 2017 til Justis- og beredskapsdepartementet ved statsråd Per Sandberg bedt om en vurdering av forslaget, og statsrådens uttalelser følger av vedlagte brev. Forslagsstilleren mener at forbudet mot dobbelt statsborgerskap bør oppheves, og komiteen registrerer at forslagsstilleren viser til at det norske samfunn er blitt internasjonalisert, at mange norske borgere har sterk tilhørighet til andre stater, og at et valg mellom statsborgerskap representerer et dilemma for mange med innvandrerbakgrunn og andre med sterk tilhørighet til flere stater. Forslagsstilleren trekker også fram hindre for samfunnsdeltakelse og hensynet til integrering. Komiteen viser til behandlingen av Dokument 8:10 S for 2015–2016, hvor Stortinget bl.a. ba regjeringen utrede hvordan hovedregelen om ett statsborgerskap slår ut i praksis i en mer globalisert hverdag. Komiteen registrerer at Justis- og beredskapsdepartementet opplyser at anmodningsvedtaket som det er referert til, fortsatt er under behandling. Arbeiderpartiet viser til at spørsmålet om tilbakekall av statsborgerskap er grundig behandlet i Dokument 8:33 S for 2016–2017 Representantforslag om domstolsbehandling ved tilbakekallelse av statsborgerskap, og det vises til komiteens forslag og merknader i Innst. 269 S for 2016–2017. Jeg forutsetter at forslagsstilleren selv og øvrige som har mindretallsforslag, redegjør for dette i debatten.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-06-02:
Til dette anmodningsvedtaket som ble fattet for en god stund siden: Jeg forsto det sånn at statsråden var inne på det, men jeg vil gjerne ha en litt mer eksakt løypemelding: Når kommer det svar til Stortinget på anmodningsvedtaket om dobbelt statsborgerskap, og hva er, etter hva jeg forsto, så raskt som mulig? Er det nå før sola snur, eller er det før den snur en gang til?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Framstegspartiet meiner at intensjonane i aupairordninga om språkopplæring og kulturutveksling gjennom arbeid og deltaking i ein familie er gode. Me meiner at ordninga er gjensidig både for vertsfamiliar og for dei unge vaksne som reiser, anten til eller frå Noreg, for å vera au pair, så lenge reglane og prinsippa som ligg til grunn for ordninga, blir følgde. Me har registrert at i dei seinaste åra har det kome fram fleire tilfelle der ordninga har vorte misbrukt. Dette tek me på største alvor, og me ser difor fram til at regjeringa vidare følgjer opp krava i Sundvolden-erklæringa om å fortsetja arbeidet mot sosial dumping. For oss er det viktig at ungdom òg frå fattigare land får moglegheit til å koma til Noreg for å læra om norsk kultur og norske samfunnsforhold. I staden for å avvikla aupairordninga, slik fleire i komiteen, bl.a. medlemene frå Senterpartiet, ønskjer, meiner Framstegspartiet at me heller bør sikra at aupairordninga blir brukt til det ho er meint, nemleg kulturutveksling, og at me jobbar vidare for å forhindra misbruk. Det er difor viktig at me følgjer med på praktiseringa av ordninga, og at me gjer nødvendige justeringar slik at ordninga fungerer etter intensjonen. I denne debatten er det viktig å hugsa på intensjonen med ordninga, nemleg språkopplæring og kulturutveksling gjennom arbeid og deltaking i ein familie. Eg trur ikkje det er nokon parti som synest det er negativt. Me skal heller ikkje gløyma at mange nordmenn er au pairar i andre land for å læra om deira språk og kultur. Mange nordmenn ser på dette som ei positiv moglegheit i likskap med dei som kjem til Noreg som au pairar. Me ønskjer at norske au pairar blir godt varetekne i det landet dei kjem til, og me ville sett på det som trist om land som USA eller Tyskland plutseleg skulle forby ordninga. Me må hindra at au pairar blir utsette for straffbare forhold, og au pairane skal beskyttast gjennom karanteneordning ved at ein vertsfamilie får karantene utmålt etter alvorsgrad ved brot på vilkåra for opphaldsløyve til au pair. Til slutt er det viktig å nemna at formålet med aupairordninga er kulturutveksling der ein ung vaksen får moglegheit til å læra seg eit språk og ein annan kultur gjennom å bli inkludert i ein familie. Tanken er også at vertsfamilien skal læra om kulturen og heimlandet til au pairen. Ordninga og intensjonen er god, og me må sørgja for at ho ikkje blir utnytta.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2017-06-02:
Jeg er veldig glad for at denne saken er oppe, og for at det er så bred enighet om at noe skal gjøres. Ingen er avslappet når det gjelder denne saken. Men når det gjelder oppholdstillatelsen, fikk vi under høringen høre at noen familier kunne bruke denne som et pressmiddel, siden den var knyttet til vertsfamilien og ikke til au pairen. Det betyr at egentlig er den formelle status privatisert; det er vertsfamilien som skal administrere oppholdstillatelsen og ikke en formell myndighet, og dermed er det heller ikke inne i et ordinært rettsprogram hvis det skulle bli en anke osv. Ser statsråden det problematiske i at vertsfamilien har oppholdstillatelsen, og hvor alvorlig ser statsråden på at denne blir brukt som et pressmiddel? Skulle det f.eks. kunne utestenge til neste au pair, at den familien da – på livstid – ikke vil kunne få au pair igjen?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2017-06-02:
Noe av det som er blitt sagt fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, er at de vil avvikle ordningen, istedenfor å forbedre ordningen, uten at vi får vite hva som er forskjellen: De foreslår altså en ny ordning, og den må jo da bli både annerledes og vesentlig bedre enn den vi har i dag. Da har jeg tre spørsmål, som jeg ikke forventer svar på i dag, men som er blitt hengende igjen i salen: Hvilken ordning snakkes det om? Og punkt 2: Tenkes det da samtidig å hindre norsk ungdom fra å delta i aupairordningen? Og spørsmål nr. 3: Tenker da også disse partiene å si opp denne konvensjonen med andre land for en god ordning for en del kvinner i fattige land? Til slutt vil jeg bare si at SV også nevnte at Venstre og Kristelig Folkeparti har ansvaret for finansieringen av aupairsenteret. Det mener jeg er feil. Det er nå et stortingsflertall, så det får regjeringen ta.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2017-06-02:
Først av alt vil jeg si at jeg kan forstå dem som ønsker å behandle forslagene som fremmes i representantforslaget, i forbindelse med Prop. 126 L for 2016–2017 om endringer i utlendingsloven. Det kan være gode grunner for å få en samlet vurdering av disse spørsmålene, men samtidig er det viktig for Kristelig Folkeparti å få fram at nå er det på tide å forbedre behandlingen av barn på flukt her i landet. Så lenge barn er Norge, skal de behandles skikkelig – enten de skal ut, eller de skal bli. Det haster med å endre praksisen rundt fengsling av barn. Jeg undres litt fordi jeg i samtaler og i møter med statsråden i disse fire årene har tatt opp dette spørsmålet og blitt forsikret om at behandlingen av barn foregår på den optimale måten, og at unødig fengsling ikke skjer. Derfor undres vi når vi senest i forgårs kunne lese i Aftenposten at staten var blitt dømt i Borgarting lagmannsrett for brudd på menneskerettighetene, Grunnloven og barnekonvensjonen i forbindelse med fengsling av en familie med fire barn på Trandum. Selv om dommen ennå ikke er rettskraftig, viser den et åpenbart behov for en mer human praksis der barn er inne i bildet. Barneombudet har lenge krevd en ny praksis. Sivilombudsmannen kaller Trandum uegnet for barn. Den europeiske menneskerettsdomstol har i fem prinsippdommer fastslått at denne type fengsling av barn er i strid med Den europeiske menneskerettskonvensjon og forbudet mot tortur og annen umenneskelig eller nedverdigende behandling. Derfor bør Norge endre praksis når det gjelder fengsling av barn – så enkelt er det. Sårbare barn hører ikke hjemme bak piggtrådgjerdene på Trandum. Jeg har vært på Trandum, og jeg har lyst til å rose personalet som jobber der, som gjør sitt beste for å få dette til å gå på en mest mulig skånsom måte, men – jeg har jobbet med barn i 40 år – det er jo fort å se at dette ikke er et egnet sted for barn. Kristelig Folkeparti har derfor en klar holdning når det gjelder fengsling av barn: Det bør ikke skje. Det er et minstekrav at frihetsberøvelse skjer som en siste utvei. Som statsråd Sandberg sa, er det av og til nødvendig å sikre folk ved frihetsberøvelse, men da må en prøve å finne alternativer og eventuelt for et så kort tidsrom som overhodet mulig. Jeg ber om at statsråden ser til at dette nå skjer, og at ordningen blir forbedret. Vi er utålmodig når det gjelder det, og vi kommer alltid til å stå på for at barn skal behandles verdig.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2017-06-02:
Når det gjelder spørsmålet om tilbakekallelse av statsborgerskap, har reglene om dette nylig vært vurdert og debattert i forbindelse med et eget representantforslag fra Miljøpartiet De Grønne, Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Venstre og SV. Kristelig Folkeparti gikk der inn for å overføre tilbakekallelse av statsborgerskap til domstolene. Vi gikk også inn for å fjerne muligheten til å frata barn og barnebarn statsborgerskap på grunn av feil begått av foreldre eller besteforeldre. Kristelig Folkeparti er glad for at det ble flertall for disse forslagene. Vi foreslo videre en foreldelsesfrist for tilbakekallelse av statsborgerskap, men det fikk dessverre ikke flertall. Kristelig Folkeparti står ved de vurderingene vi gjorde den gangen, og vi støtter i dag at representantforslaget vedlegges protokollen. Når det gjelder forslagsstillerens ønske om å oppheve forbudet mot dobbelt statsborgerskap, vil jeg kommentere det. Stortinget har allerede bedt regjeringen legge fram en helhetlig vurdering av innføring av dobbelt statsborgerskap. Departementet arbeider visstnok med en slik utredning, og de har varslet at de vil legge den fram for Stortinget i løpet av våren. Det minker med tiden, men vi får ennå se om den kommer. Det er naturlig at en i forbindelse med å åpne for dobbelt statsborgerskap ser på alle regler som påvirkes av en slik omlegging, og ikke kun går inn for å endre en enkelt paragraf. Det kan være konsekvenser det er viktig å få utredet før vi går inn i saken. Kristelig Folkeparti vil derfor avvente den helhetlige vurderingen som er varslet, før vi går videre med den saken. Men prinsipielt støtter Kristelig Folkeparti en omlegging av systemet, og vi støtter å tillate dobbelt statsborgerskap – det har vi også nylig vedtatt på vårt landsmøte. Så Kristelig Folkeparti vil bidra til å få gjennomført dette på den måten jeg nå har skissert.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-06-02:
Hvis jeg forsto statsråden rett, ble aupairsenteret fjernet av rent økonomiske årsaker. Statsråden mener det var for dyrt å drifte, og at henvendelsene vil bli ivaretatt på andre måter – jeg tenker spesielt på UDI. Disse jentene kommer fra helt andre kulturer enn det vi har i Norge. De har et helt annet forhold til myndighetspersoner enn det vi har i Norge, et helt annet forhold til politi, f.eks., enn det vi har i Norge, og jeg har ikke noen tro på at disse henvendelsene kan bli ivaretatt av andre. UDI tør de ikke å oppsøke fordi de da er redde for at de blir utsendt. De tør som sagt ikke ta kontakt med politiet. Vi trenger en instans de faktisk tør å oppsøke, der de føler seg trygge til å fortelle hvordan de egentlig har det i vertsfamilien. Nå er det heldigvis flertall her i salen for å gjenopprette aupairsenteret eller en lignende ordning. Hvis vi forutsetter at dette kommer inn i revidert budsjett, hvor raskt er det da praktisk mulig å få dette på plass?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-06-02:
Jeg vil vise til Prop. 126 L, Endringer i utlendingsloven(tvangsmidler mv.) (tvangsmidler mv.) Jeg registrerer at forslagsstillerne ønsker å fjerne adgangen til fengsling av barn og enslige mindreårige asylsøkere som skal uttransporteres, før denne proposisjonen er behandlet. Fengsling av barn og barnefamilier på Trandum har blitt kritisert fra flere hold – NOAS, Redd Barna, Barneombudet osv. I desember 2015 la Sivilombudsmannen fram en rapport i forbindelse med et besøk på Trandum. Rapporten peker på at Trandum ikke framstår som et egnet sted for barn. Internatets egne rapporter viser at unger utsettes for sterke inntrykk fra voksne i en alvorlig livssituasjon. Internatet har også hatt en del hendelser, inkludert større opptøyer. Det har medført selvskading, selvmordsforsøk, knusing av inventar og maktanvendelse. Ifølge rapporten er dette ikke et tilfredsstillende psykososialt miljø for unger. Senterpartiet er enig med forslagsstillerne i at Trandum framstår som et veldig lite egnet oppholdssted for unger, og ser behovet for å finne alternative løsninger. Derfor er jeg glad for at regjeringen har varslet at det kommer en egen familieenhet utenfor Trandum som har et mer sivilt preg, og at det skal komme innen utgangen av året. Jeg håper det er på plass så snart som mulig. Denne uken ble staten dømt for brudd på menneskerettighetene i en sak om en afghansk familie med fire unger som var internert på Trandum i over 20 dager. Borgarting lagmannsrett kom fram til at denne interneringen var i strid med Grunnloven, med barnekonvensjonen og med menneskerettskonvensjonen. Dommen la vekt på at internering av unger må være tvingende nødvendig etter barnekonvensjonen. Tre uker på Trandum for unger er etter mitt syn helt uakseptabelt. Denne saken illustrerer godt at det er krevende, men vi må bestrebe oss på et system som er forsvarlig ut fra barns rettigheter, samtidig som det sikrer en effektiv uttransportering av dem som får avslag. Internering av unger bør være absolutt siste utvei, og hensynet til barnet må veie tungt. For at Norge skal lykkes med en effektiv og rettferdig asylpolitikk, er vi avhengig av at også returpolitikken fungerer. Det betyr at de som etter en rettmessig prosess får avslag på sin søknad, og som får utreiseplikt, må forlate landet. Når vedtak likevel motarbeides aktivt, må det finnes en hjemmel i loven som gir adgang til å gjennomføre uttransportering også når det gjelder barnefamilier. Derfor er Senterpartiet skeptisk til å fjerne adgangen til internering av unger helt. Fengsling av barn må, som sagt, være absolutt siste utvei. Derfor er Senterpartiet positiv til å finne alternative løsninger til fengsling av barn i forbindelse med uttransportering. Jeg gjør derfor oppmerksom på at Senterpartiet ved en inkurie ikke står bak forslag nr. 1, og vil varsle at vi selvsagt vil stemme for det forslaget.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-06-02:
Staten ble nylig dømt i Borgarting lagmannsrett etter at en afghansk familie med fire unger satt hele 20 dager på Trandum. Regjeringen har selv erkjent at Trandum ikke er egnet for unger. Det er heldigvis nå i gang et arbeid med å få en annen enhet på utsiden. Jeg håper statsråden er enig med meg i at for unger er tre uker på Trandum aldeles uakseptabelt. Kan statsråden bekrefte at han finner det uakseptabelt å holde unger på Trandum så lenge, og kan statsråden si noe om hvilke tiltak han vil iverksette for å hindre at dette kan gjenta seg?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-06-02:
Da vil jeg be statsråden om å antyde hva han mener med kortvarig internering. Hvilket tidsrom ser han for seg kan komme inn under det begrepet? Så et spørsmål om den nye familieenheten som skal etableres utenfor Trandum: Jeg håper at statsråden kan bekrefte at det blir et anlegg med et mer sivilt preg, som ikke har et fengselspreg, og som er mer preget av å være et hjem for en unge enn et fengsel. Tenker statsråden seg at vi fortsatt skal bestrebe oss på å ha kun kortere internering av barnefamilier, til tross for at vi får på plass den enheten?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-02:
For mange er et år som au pair et friår og en mulighet til å reise og oppleve noe nytt. For familiene er det en berikelse for både foreldre og barn at en får et ekstra familiemedlem med et annet språk og en annen kulturell bakgrunn. Ordningen innebærer imidlertid også at man skal arbeide, men maks 30 timer i uken. Naturlige bidrag er levering og henting i barnehage og skole og gjerne litt lett husarbeid. Aupairordningens intensjoner om språkopplæring og kulturutveksling gjennom arbeid og deltakelse i en familie er gode. Ordningen baserer seg på verdier som gjør at ordningen fortsatt bør bestå. Ordningen har også gitt norsk ungdom anledning til opplæring i andre land og kulturer samt språk. Misbruk av ordningen må det imidlertid slås hardt ned på. Det er ikke akseptabelt at au pairer arbeider mer enn de skal, at de tilbys dårligere boforhold, og at de behandles dårlig av familien. Au pairene skal bidra i husholdningen, men ikke være hushjelper. Venstre støtter flere av forslagene som handler om strengere sanksjoner ved misbruk, og vi er gjerne med på å diskutere andre tiltak for å sikre at man ivaretar ordningens intensjoner enda bedre. En fjerning av ordningen rammer imidlertid alle au pairene og familiene. Det mener vi det ikke er grunnlag for. At mange au pairer er filippinske, kan ikke i seg selv gi grunnlag for å fastslå at hele ordningen misbrukes. Det er en fornærmelse mot både au pairene og, ikke minst, familiene. Familier og au pairer som følger regler og prinsipper som ligger til grunn for ordningen, bør ikke straffes ved at ordningen fjernes. Da er det bedre å se på ulike elementer i ordningen. Venstre mener at misbruk må sanksjoneres. Vi støtter flere av forslagene som handler om strengere reaksjoner overfor familier som misbruker ordningen, og et strengere vern for au pairene. Vi mener også at det er viktig at det er et tilbud om bistand for au pairer som utnyttes eller er i en vanskelig situasjon. Arbeidet som er gjort på Au Pair Center, bør derfor videreføres. Venstre prioriterer en videreføring av støtten i sitt alternative budsjett for i år og mener det er viktig at det tilbudet består. Au pairer som opplever vanskeligheter, må ha et sted å henvende seg til for både råd og veiledning.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-02:
Først vil jeg takke forslagsstillerne for forslaget og for å løfte fram de barna som kanskje er aller svakest stilt i samfunnet. Fengsling eller såkalt internering på Politiets utlendingsinternat på Trandum skjer i hovedsak ved gjennomføring av tvangsretur av personer uten lovlig opphold i Norge. De aller fleste er på utlendingsinternatet på Trandum i mindre enn 24 timer, men kan fengsles for en lengre periode hvis det er nødvendig for å få gjennomført tvangsretur eller for å klarlegge identitet. Barn fengsles – eller interneres – på Trandum sammen med sine foreldre. Splittelse fra foreldrene anses som en merbelastning. Er det nok til å forsvare at barnefamilier låses inn i cellene på Trandum? For noen barn handler ikke dette om dramatiske timer, men om dager og uker. Kan vi forsvare at det skjer? En fersk dom fra lagmannsretten, som riktignok ikke er rettskraftig, kan få stor betydning for den praksisen som man hittil har hatt for fengsling av barnefamilier i påvente av retur. Fengslingen som var gjennomført, ble av lagmannsretten ansett for å ha vært en krenkelse av Grunnloven, EMK og barnekonvensjonen. Jeg er glad for at en samlet komité er enig om at utlendingsinternatet på Trandum er dårlig egnet for internering av barn, og at det er behov for å se på alternativ. Men jeg er skuffet over at flertallet ikke følger opp den erkjennelsen med handling. En samlet komité viser til at barneombud Anne Lindboe har etterlyst en ny ordning for bruk av tvang overfor barn som skal sendes ut av landet. Komiteen viser videre til at Sivilombudsmannen også har påpekt at Trandum framstår som et fengsel og er uegnet for barn, jf. rapporten av 8. desember 2015. Dette er ikke nok til å påvirke flertallet, tydeligvis. Jeg registrerer at det vises til lovforslag som skal behandles i Stortinget til høsten, men lovforslagene handler ikke om alternativer til fengsling. De handler om presisering innenfor dagens system. Mindretallet ønsker ikke fengsling av barn, verken barn som er sammen med sine foreldre, eller enslige mindreårige – barn som har kommet hit alene, og som fengsles alene før de sendes ut. Vi ønsker at vi allerede nå setter i gang en utredning av alternativer til fengsling av barn, som kausjon eller elektronisk fotlenke, og det finnes enda flere alternativer. Så hvorfor er det ikke vilje til å se på dette? Redd Barna og NOAS lanserte i forrige uke rapporten «Jeg har ikke gjort noe galt – barn og foreldres opplevelse av tvangsretur». De har dybdeintervjuet åtte familier som ble utsatt for tvangsretur i 2014 og 2015, og har funnet at opplevelsen av tvangsretur har langvarige konsekvenser for barna. Barna klarer ikke å glemme det som har skjedd. De sliter med søvnproblemer, konsentrasjonsvansker, frykt for politiet og endret adferd. Bør vi ikke da se om vi kan gjennomføre retur av barnefamilier på en annen måte? Venstre mener det er på høy tid, og jeg fremmer derfor tre forslag i saken.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-06-02:
Statsborgerskap skal henge høyt. Mange venter mange år på å få innvilget sin søknad. Da må også terskelen for tilbakekall være høy, særlig i et land hvor en ikke har anledning til å inneha to statsborgerskap og kan ende opp som statsløs. Spørsmålet om tilbakekall av statsborgerskap er grundig behandlet i Dokument 8:33 S for 2016–2017 Representantforslag om domstolsbehandling ved tilbakekallelse av statsborgerskap. Saker vedrørende tilbakekall av statsborgerskap foreslås overført til domstolene, noe Venstre mener innebærer en betydelig styrking av rettsikkerheten. Venstre er en varm tilhenger av dobbelt statsborgerskap og fremmet allerede i 2015 forslag om å åpne opp for dobbelt statsborgerskap. Norge henger etter på dette området og er det siste landet i Norden som ikke har åpnet for dobbelt statsborgerskap. Land som vi ellers liker å sammenligne oss med, har åpning for dobbelt statsborgerskap. Vår ordning er særnorsk og utdatert. Regelverket gir størst utfordringer for personer med norsk bakgrunn som har oppholdt seg lenge i utlandet på grunn av arbeid eller familieetablering. Internasjonaliseringen er en styrke for Norge, og det må bli enklere for nordmenn å reise ut i verden og komme tilbake som fullverdige norske statsborgere. Mange familier som nå er bosatt i Norge, avstår fra å søke norsk statsborgerskap. Eksempelvis vil en amerikaner aldri få en mulighet til å gjenerverve sitt statsborgerskap på et senere tidspunkt etter å ha gitt det opp for å bli norsk. Nå er det på tide å rydde opp i dette. Regjeringen ble bedt om å utrede spørsmålet nærmere, og vi venter fortsatt på at en utredning skal komme til Stortinget. Det er flertall på Stortinget for innføring av dobbelt statsborgerskap. Det er ingen grunn til vente. Venstre støtter SVs forslag nr. 3 – det løse forslaget som ble utdelt i dag – om at regjeringen nå må legge fram et lovforslag som åpner for dobbelt statsborgerskap.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Statsråden ramser opp en rekke ting som regjeringen har gjort, men det viktigste regjeringen har gjort, er jo å fjerne hjelpetilbudet, det tilbudet som disse jentene tør å gå til. Disse jentene har blitt fortalt at de kastes ut i det øyeblikket de tar kontakt med myndighetene. De er redde for myndighetene, de er redde for UDI, de er redde for alle, for det har de blitt fortalt at de har grunn til å være. Da trenger de et slikt hjelpesenter. Det har vært 1 600 henvendelser der, og det har vært skarp juridisk bistand i mange saker som har løst seg, og som ikke har kommet til retten, saker som gjelder økonomiske forhold, arbeidsforhold osv. De alvorlige sakene om vold blir selvfølgelig anmeldt. Nå hørte vi også at det var regjeringens hovedmål å fjerne et hjelpesenter for noen av de mest sårbare arbeidstakerne i landet. Hvordan kan det være mulig at det er regjeringens hovedmål?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Jeg vil ta opp de resterende forslagene i innstillingen og varsle at SV vil støtte forslag nr. 4. Til debatten og argumentene mot å beholde støttesenteret: Jeg blir veldig forundret over at man ikke skjønner at man trenger et hjelpesenter som det går an å henvende seg til, når vi vet at de som opplever utnyttelse og overgrep, blir skremt, og at de ikke har tillit til politiet, UDI eller myndighetene. Sånn er det. Tidlig på 1970-tallet var jeg med på å etablere krisesenter. Hvorfor gjorde vi det? Skulle vi ikke heller satt oss ned og argumentert med at disse damene skulle hatt tillit til at både helsevesenet, politiet og annet hjelpeapparat skulle hjulpet dem? Nei, vi visste hvor redde de var. Vi visste at vi måtte ha et sted der de kunne komme for å få hjelp til å bygge seg opp og til å få den styrken de trengte for å kunne ta opp sin egen sak. De trengte beskyttelse, og de trengte at noen kunne fortelle dem at politiet ikke var farlig, og de trengte en organisasjon som kunne hjelpe til med å få politiet og andre etater til å endre syn på dette. Slik er det med dette også. SV er ikke uenig i at alle etater selvfølgelig skal jobbe med god informasjon og skal ta imot au pairer hvis de kommer og ber om hjelp. Selvfølgelig! Det er jo sånn det er. Det burde regjeringen sette fullt trøkk på – det gjør de ikke. Dessverre kutter de – med Venstre og Kristelig Folkepartis hjelp – pengene til hjelpesenteret, som har vært til helt uvurderlig hjelp for noen av de mest sårbare arbeidstakerne i Norge. Hadde ordningen virket som den skulle, hadde jeg vært veldig glad for den, men den gjør ikke det. Hvis folk vil ha hushjelp, er det helt greit for meg og SV, men da får man ansette folk, betale dem skikkelig og la dem få lov til å bo i sitt eget hjem, og ikke la dem bli avhengig av å måtte danse etter arbeidsgiverens pipe for å få lov til å være i landet. De må også få lov til å gå til sitt eget hjem når arbeidsdagen er ferdig, slik som oss andre. Det er helt greit, men bare gjør det ordentlig og redelig. Hvis det skal være kulturutveksling, så skal det være kulturutveksling. I Oslo-området er det i dag Solidaritetsungdom, altså Norsk Folkehjelps ungdomsbevegelse, som står for dette i de fleste tilfellene. De au pairene jeg har snakket med, har ikke fått noen ting av sine vertsfamilier. Så her er flertallet tålmodig på vegne av en av de mest utsatte gruppene som har arbeid i Norge.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Ja, det er akkurat de forslagene som statsråden nå var oppe og refererte til, som vi skal stemme over i dag, og som Kristelig Folkeparti, Venstre og SV står bak, og som også Senterpartiet og Arbeiderpartiet nå – i hvert fall når det gjelder noen av forslagene – har sluttet seg til. Men dem tilrår altså statsråden at vi stemmer imot, og så går han opp på talerstolen og sier at dette er gode forslag som vi burde ha. Jeg registrerer at 3 mill. kr til et hjelpesenter for de mest utsatte arbeidstakerne i Norge er det som er hovedmålet i regjeringens balansering av sitt budsjett. Mange av familiene som har au pairer, har fått skatteletter i millionklassen, mens hushjelpen altså ikke skal få noen hjelp når de kanskje blir utsatt for store overgrep. Det er viktig å luke bort dem som misbruker ordningen, og jeg registrerer at statsråden hittil kun har bidratt med å fjerne hjelpesenteret for au pairene, og ikke har gjort noe aktivt for å skjerpe straffene for dem som bryter reglene for ordningen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Jeg tror jeg skal starte med å gi statsråden litt ros. Det er den første ministeren, iallfall i denne regjeringen, som har hatt ansvaret for feltet som har bedret situasjonen for enslige mindreårige asylsøkere litt. Det har jeg lyst til å si. Jeg mener det ikke er bra nok, men det går i positiv retning. Det har vært mange kutt og innstramminger på dette området. Det har vært en veldig hardhendt returpolitikk. Alle er enige om at returpolitikk er viktig. Men statsråden må ha et helt klart og prinsipielt synspunkt på om statens forpliktelser ifølge barnekonvensjonen, menneskerettighetene og barneloven står over regjeringens ønske om å ha en svært hardhendt returpolitikk overfor asylsøkere. For her er det snakk om menneskerettigheter som barn har. Da må det jo være viktigere at man overholder forpliktelsene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Er det da slik å forstå at statsråden mener at de sakene der barn har sittet mange uker på Trandum, er innenfor de forpliktelsene som Norge har etter barnekonvensjonen og menneskerettighetene? Det er jo et faktum at det skjer. Det må jo bety at det regelverket som Norge støtter seg på, åpner for en praksis som kan gi slike brudd.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Jeg tror representanten Myhre må ha lest innstillingen og forslaget veldig dårlig, for både i forslaget og i merknadene står det at det finnes klare alternativer til fengsling, slik som kausjon og elektronisk kontroll, og at International Detention Coalition har identifisert 250 ulike alternativer til fengsling av barn i 60 ulike europeiske land. Så det finnes ulike måter å gjøre det på. Alle er ikke like gode, men det finnes altså måter å gjøre dette på som vil være langt mindre belastende for disse barna. Det er jo ikke slik at de bare utsettes for en traumatisk situasjon der og da. Disse barna har vært utsatt for alvorlige påkjenninger i lang tid, kanskje før flukt, under flukt, under usikkert opphold her i landet, med mye uro og redde og nervøse foreldre. Ofte kommer de også fra land der man er livredd politi og myndigheter, og det går ikke ut av kroppen på en liten stund. Når voksne er redde, blir barna redde. Det er altså snakk om å finne andre løsninger, og jeg er glad for at regjeringen jobber med noe av det. Jeg ser fram til det. Det finnes altså mange andre løsninger, og de er skissert både i forslaget og i merknadene i saken.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Da kom det, og det er dette som er kjernepunktet: Barn har aldri ansvar for hva foreldrene gjør. Myndighetene har plikt til å ivareta barnas interesser og rettigheter uavhengig av hva foreldrene gjør av gale ting. Vi har skissert noen muligheter, men vi har også bedt regjeringen om å utrede alternativer til å fengsle barn i forbindelse med uttransportering. Da må jo alle som har som mål at man ikke ønsker internering, finne alternative måter. For de fleste tilfellene vil det være mulig. Hvis man ønsker at folk skal reise frivillig, kutter man ikke i de frivillige returprogrammene, slik som denne regjeringen har gjort. Da legger man mer penger i det og motiverer foreldre til å være trygge når de skal reise tilbake igjen med barna sine.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Men det er også opp til enhver regjering å endre på lovverket – det gjør jo alle regjeringer hele tida – der de mener det bør forbedres eller endres. Det er ikke noe spesielt i det. Jeg har behov for å høre om statsråden kan reflektere litt over det som er kjernen i Miljøpartiet De Grønnes forslag, nemlig at vi opererer med noen slags a- og b-statsborgerskap – noen har statsborgerskap det ikke går an å miste, mens andre har et statsborgerskap det går an å miste. I mitt innlegg var jeg ganske tydelig på at jeg forstår behovet for å kunne frata statsborgerskap ved veldig alvorlige handlinger, ved terror og anslag mot Norges sikkerhet. Det er litt vanskeligere å forstå hvorfor det å ha gitt en feil opplysning skal være mer alvorlig enn dette. Kan statsråden tenke litt rundt hvordan det er å oppleve å ha et slikt b-statsborgerskap som kan trekkes tilbake, særlig i en situasjon der regjeringen hittil har motsatt seg dobbelt statsborgerskap?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-02:
Det er jo ikke riktig det som statsråden sier, for det er mange som har vært rammet av regjeringens prioritering av disse sakene nå, som ikke har gjort noe feil. Det har vært personer i familien som har gjort feil, kanskje generasjoner tidligere. Så det vil jo ikke borge for et tillitsforhold mellom myndighetene og innbyggerne, når det forholdet har vært sånn til nå, og regjeringen ikke har gjort noen tiltak for å bedre det. Man har tvert imot prioritert innsatsen på dette området sånn at barn og barnebarn også risikerer å bli rammet av denne uforholdsmessigheten. Det jeg ba statsråden reflektere litt over, er om den er forholdsmessig, denne reaksjonen som blir gitt – for det er jo viktig. Alle er opptatt av tillitsforhold, alle er opptatt av at man ikke skal lyve, og at man skal gjøre riktige ting, men spørsmålet er om reaksjonsformen står i forhold til alvorligheten.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Til spørsmålet om hvilke tiltak regjeringen har iverksatt, eller vil iverksette, er det faktisk en lang liste: tilrettelegging for raskere overgang mellom tillatelsene styrket informasjonsarbeid vertsfamiliene skal dekke au pairenes hjemreise justert beløp for lommepenger og språkkurs bidra til bedre etterlevelse av skattereglene begrensning av personkretsen som kan bli au pair karanteneordningen Dette er ordninger som er iverksatt og som ikke virker fullt ut i dag, men som vi tror og mener at vi vil se preventive effekter av. Det er sikkert også andre ordninger for å se til at denne ordningen virker etter intensjonen. Som flere representanter i dag har sagt, og jeg deler deres syn, er ordningen ikke 100 pst. Derfor har vi et felles ansvar for å sørge for at denne ordningen fungerer etter intensjonen, nemlig kulturutveksling og språkutveksling, for det viser seg at ordningen faktisk er meget positiv for majoriteten.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Jeg har registrert det. Nå er det sånn at Arbeids- og sosialdepartementet faktisk vurderer om Norge skal ratifisere ILO-konvensjon nr. 189, som handler om dette med anstendig arbeid for arbeidstakere i private hjem, så der har vi en vurdering på gang. ILO-konvensjon nr. 189 og en tilhørende rekommandasjon har til formål å bedre arbeidsforholdene for arbeidstakere som utfører arbeid i eller for private husholdninger. Konvensjonen fastsetter grunnleggende rettigheter, og dette er noe vi i regjering nå holder på å vurdere. Det tilhører et annet departement, men Arbeids- og sosialdepartementet har dette til vurdering.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Jeg forstår forslaget dit hen at en au pair skal få en oppholdstillatelse som gir generell adgang til å være au pair i Norge i to år, og jeg antar at aupairtillatelsen etter forslaget fortsatt skal gis på bakgrunn av en konkret aupairkontrakt mellom au pairen og vertsfamilien, som legges fram i søknaden om oppholdstillatelse. Utlendingsdirektoratet vil da fortsatt kunne kontrollere at vilkårene knyttet til søknaden om oppholdstillatelse er til stede for den første familien. Utfordringene med forslaget oppstår når au pairen skifter vertsfamilie, noe som faktisk foregår i stort omfang. Da mister man store deler av kontrolldelen med tanke på å følge med på vertsfamilienes opptreden overfor au pairen og med tanke på karantene overfor dem som misbruker ordningen. Det er en utfordring med hensyn til dette. Manglende kontroll vil bl.a. medføre at au pairen må godta dårlige betingelser i standardkontraktene.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Det er jo et budsjettspørsmål, og vi er midt i forhandlingene om revidert, så jeg skal ikke si noe mer om det. Aupairsenteret er et samlingssted der vertsfamiliene og au pairene kan samle seg og få informasjon om aupairordningen, rettledning om regelverk og juridisk bistand eller advokathjelp ved eventuelle tvister og rettssaker. De arrangerer f.eks. kaffekvelder, «Kvinner kan»-kurs og bidrar med praktisk tilrettelegging og økonomisk støtte i akutte situasjoner. Senteret blir ikke nedlagt. Deler av tilbudet ved senteret vil falle bort, mens en del av oppgavene deres kan ivaretas av andre. UDI vil ivareta senterets informasjonsarbeid, og formålet med veiledningen er at den skal gi alle parter informasjon. Hvis det er en utrygghet der ute, er det vår oppgave, både politisk og gjennom underliggende etater, å sørge for at disse au pairene føler trygghet ved å søke opplysninger hos disse instansene. Avhengig av hva slags problemer en au pair står overfor, vil det i noen tilfeller være fri rettshjelp, og i de verste tilfellene er det politiet som er rette instans.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Jeg vet ikke hvor representanten Andersen får «hovedmål» fra, men dette gjaldt faktisk budsjettet for 2017, så det var helheten – hvis det var den økonomien representanten Andersen tenker på. I 2012 var det 1 215 henvendelser. Majoriteten av disse henvendelsene gjaldt å få mer informasjon. Der deler jeg bekymringene fra både representanten Andersen og flere. Hvis det er slik at det kommer unge mennesker til Norge som er redde eller utrygge når det gjelder å ta kontakt med de etatene og instituttene som skal bistå dem i enkelte situasjoner, er det min oppgave, representanten Andersens oppgave og myndighetenes oppgave å drive kommunikasjon og opplysning som gjør at disse menneskene føler seg trygge når de blir utsatt for overgrep, eller når kontraktene deres utnyttes på den måten vi har fått referert her. Det tror jeg er viktig, for også her brukes slavekontrakter. Det finnes altså rapporter, doktoravhandlinger, som viser at ordningen med au pair i vesentlig grad er positiv for au pairene, for vertsfamiliene, for barna i vertsfamiliene, osv.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Jeg vil bare gjenta, for jeg tror det er viktig: Det er altså ikke noe forslag om å legge ned et tilbud, for støttesenteret eksisterer, men noen av tilbudene som man har gitt økonomisk støtte til, kan nå ivaretas av andre. Så får vi finne måter å sørge for at alle som ønsker denne type kontakt, føler en trygghet til å kunne gjøre det, der vi gir ressursene, som er store, både når det gjelder det som går på juss og det som går på informasjon – og på språk. Når Arbeiderpartiet nå ønsker å erstatte ordningen, tror jeg det er viktig at man er tydelig på hva man ønsker å erstatte den med. For jeg tolker Arbeiderpartiet dit hen at man ønsker en aupairordning, med basis i kultur, språk og utveksling, og da ser jeg ikke noen forskjell, for det å komme 100 pst. tilbake til intensjonene med dagens aupairordning, er jo faktisk det samme som Arbeiderpartiet ønsker seg med en ny ordning. Da har vi i hvert fall et felles mål. Det er litt uheldig hvis man stiller spørsmålet: Finnes det noen positive sider ved aupairordningen, eller misbruker alle aupairordningen? Når media omtaler vertsfamilier som grovt misbruker aupairordningen, er det viktig å påpeke at dette fungerer veldig bra for majoriteten. Det er atypisk at noen mishandler eller driver med overgrep. De aller, aller fleste familiene behandler ikke au pairene sine dårlig, så da må vi luke ut det som er dårlig. En doktoravhandling viser altså at den norske likhetstanken kommer au pairene til gode i Norge. Norske familier er opptatt av å respektere au pairenes arbeidskontrakt og fritid. Det er hovedlinjen ved aupairordningen i Norge. Et overraskende funn i denne doktoravhandlingen var at noen av filippinerne som er au pairer i Norge, faktisk kommer fra velstående kår. Og i disse familiene oppfattes aupairordningen i større grad som kulturutveksling, eller som dannelsesreiser. Så ordningen oppfattes av majoriteten som meget god fra alle sider. Også andre undersøkelser, som Aftenposten har referert til, viser at denne ordningen er positiv. Så får vi alle sammen – i fellesskap og tverrpolitisk – heller sørge for å gjennomføre de tiltakene som er på plass, og bruke dem maksimalt, og lete etter nye tiltak og grep som tar bort dem som er i ferd med å ødelegge denne positive ordningen. De skal lukes bort, enten gjennom karantene eller ved å miste muligheten til å bruke ordningen i det hele tatt, slik som Kristelig Folkeparti antyder, eller ved tøffere straffereaksjoner.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Som jeg sa i mitt innlegg, skal jeg avstå fra å kommentere dommen i og med at den ikke er rettskraftig ennå. Som jeg også sa: En kortvarig internering i dette tilfellet ville ikke ha vært et brudd på verken Grunnloven eller EMK. Men alle forstår – og det tror jeg det er tverrpolitisk enighet om – at å internere barn i ukesvis er uakseptabelt. Men så ser jeg at diskusjonen går på å fjerne muligheten til internering. Da er det viktig å slå fast at Norge av noen politikere nærmest framstilles som å være veldig kynisk og kaldt i dette tilfellet, men at det har kommet sterke advarsler internasjonalt mot å fjerne muligheten til å internere i ekstreme situasjoner.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Jeg tror jeg kan bekrefte at dette ikke blir fengselslignende. Det er nettopp derfor vi bygger slike moduler, for å unngå situasjoner det er vist til her. Jeg vil også vise til at på sidene 56 og 57 i Prop. 126 L, som det er snakket mye om, står det veldig mye om hva som er akseptabelt og uakseptabelt når det gjelder internering. Så godt som alle sammenlignbare land tillater en eller annen form for frihetsberøvelse av barnefamilier for å få gjennomført uttransportering. For eksempel gir dansk rett mulighet for internering. Det samme gjelder svensk rett, som har en adgang til 72 pluss 72 timer internering. Ifølge engelsk rett kan internering maksimalt skje i en uke. Belgia avskaffet i flere år adgang til internering, men gjeninnfører nå reglene om internering etter store problemer med unndragelse fordi man nettopp ikke har hatt muligheten til internering. Så i en helhetlig i asylstruktursituasjon er det viktig at man beholder muligheten til internering.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Igjen tilbake til lovforslaget – Prop. 126 L – som man hele tiden kommer tilbake til. Der er det lagt betydelig vekt på barns rettssikkerhet, en styrking av barns rettssikkerhet. Blant annet er det presisert at barn skal anses som en selvstendig part i saker som gjelder internering av barnefamilier, og at det skal være krav til kjennelse om internering, innhold i opplysninger osv. I det ligger det en betydelig styrking av barns rettssikkerhet. Der er jeg helt sikker på at representanten Andersen er helt på linje. Så registrerte jeg at representanten Andersen sa at det norske systemet ikke er i tråd med konvensjoner og regler. Det er en påstand som ikke står seg. Norges lover og regler er i tråd med konstitusjoner og avtaler. EMD bekrefter, bl.a. ved en rekke dommer i Frankrike i fjor sommer, at helt kortvarig internering i tilrettelagte familieavdelinger ikke i seg selv vil innebære en konvensjonskrenkelse. Så det er åpning for internering, uten at det krenker noen lover. Slik er det i Norge. Derfor har vi ikke noen brudd på internasjonale avtaler og konvensjoner.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Igjen tilbake til dommen: Jeg presiserer at en kortvarig internering – det sier også dommen – ikke er noe brudd, verken på Grunnloven eller på EMK. Når jeg viser til Frankrike, er det fordi noen representanter og partier ønsker å fjerne muligheten til internering. Derfor viser jeg til at Norge ikke er noe annerledes enn andre land når det gjelder dette. Det er viktig å ha muligheten til internering, men vi skal være åpne og sørge for at denne typen internering er av en slik karakter at ikke barn på noen slags måte blir lidende under det. Det er nettopp det vi gjør nå. Vi legger til rette for nye og bedre fasiliteter når barn blir internert – i kort tid.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Bare sånn på slutten av debatten – jeg refererte vel litt til det i et tidligere innlegg: Den som ønsker å forby denne typen internering, må også lytte litt til det internasjonale samfunn. EU-kommisjonen ga 7. mars i år en klar anbefaling til medlemsstatene om ikke å fastsette regler som utelukker at mindreårige kan interneres der det er strengt tatt nødvendig som en siste utvei for å gjennomføre retur. Dette er også omtalt i den omtalte Prop. 126 L. Så tror jeg også det er viktig å presisere at det er noen som kanskje sitter med et større ansvar, og det er foreldrene. Mange av foreldrene sitter med nøkkelen når det gjelder frivillig retur. Mange foreldre setter sine barn i en sånn situasjon. Jeg synes ikke at det skal være unevnt i en sånn situasjon, for mange av disse bryter norsk lov når de skal transporteres ut. Det nærmest å sabotere det gjør at barn i mange tilfeller lider. Så jeg tror det er viktig å plassere noe av ansvaret hos foreldre som setter barna i en sånn situasjon.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
En som bor på Senja og er vant med mørketida, er litt usikker på når sola kommer og går! Men jeg kan i hvert fall si som så at det er kommet så langt at det er sendt på departementsforeleggelse. Hvor raskt den prosessen går, er litt uavklart, men håpet er selvfølgelig å kunne få lagt fram noe før Stortinget tar sommerferie. Men det er ingen lovnad.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-06-02:
Her kan jeg bare svare på generelt nivå, for hver sak er ulik. I mange sammenhenger er det ikke uriktige opplysninger ved første ankomst til Norge – det kan være feil opplysninger som gjentas. Så det kan være snakk om 17 år eller 15 år, fra første dag man setter beina sine på norsk jord. Uriktige opplysninger kan bli gitt helt opp til dags dato. Så hver sak er individuell, og som jeg sa i mitt innlegg også: Dette er et regelverk og et lovverk som Stortinget har vedtatt, og da skulle man kanskje bare forvente at enhver regjering følger opp de vedtak som Stortinget har gjort, og praktiserer ut fra det som er føringene fra Stortinget.