Inger Stolt-Nielsen (Høyre), 2000-05-30:
Tvangsekteskap er uakseptabelt. Det er det ingen uenighet om. Arrangerte ekteskap, derimot, er vanlig i veldig mange kulturer. Men hvor går grensen mellom tvang og arrangert ekteskap? For unge mennesker som vokser opp i Norge, med en fot i den norske kultur og en fot i foreldrenes hjemlands kultur, kan dette spørsmålet bli uoverstigelig vanskelig. Det er vel ingen tvil om at det i altfor mange tilfeller ligger sterke elementer av tvang bak de såkalte arrangerte ekteskap. Norge er blitt et flerkulturelt samfunn, men det betyr ikke at vi stilltiende kan godta kulturelle tradisjoner som bryter med de individuelle rettigheter som er nedfelt i ulike deler av vårt lovverk. Loven skal gi alle innbyggere i vårt land den samme rettsbeskyttelse, selv om det innebærer at foreldre må gi avkall på deler av det de ut fra sin hjemlandskultur ser på som foreldres rett og plikt overfor egne barn. Utenfor den vestlige kulturkrets er det ikke uvanlig at familiens ære er knyttet opp til unge pikers oppdragelse, lydighet og moral. Det fører gjerne til at foreldre fra disse kulturområdene ser det som sin selvfølgelige rett, og plikt, å legge begrensninger på unge pikers valgfrihet på en måte som hindrer dem i å treffe jevngamle unge gutter, og derigjennom få en kontaktflate som gjør det mulig for dem selv å velge fremtidig ektefelle. Oppdragelsen, kontrollen med unge piker og kravene til lydighet og begrensing i valgmuligheter er ofte meget strengere enn tilsvarende krav til deres brødre. Det er i seg selv i strid med norsk lov, som gir kjønnsnøytral individuell frihet. I enkelte miljøer har kvinner innskrenket bevegelsesfrihet. Det kom ganske klart til uttrykk i forbindelse med lanseringen av den norske filmen om tvangsekteskap. Der hørte vi mange merkverdige unnskyldninger for hvorfor ikke muslimske kvinner kunne gå på kino om kvelden. Hvis unge kvinner ikke får mulighet til å gå ut og treffe andre mennesker enn dem foreldrene godkjenner, reduseres deres mulighet til å ferdes fritt blant ungdom av begge kjønn, og de fratas de sosiale arenaer der unge mennesker treffer hverandre og blir forelsket og bestemmer seg for å gifte seg. Dette er oppdragelsesmekanismer og kulturrelaterte forhold som må vektlegges når en skal vurdere hva som er tvangsekteskap, og hva som gir grunnlag for å be om oppløsning av ekteskap. Det er viktig at mennesker fra ikke-vestlige kulturer som velger å bosette seg i Norge, blir tilstrekkelig orientert om at vi i Norge har en lov som setter grenser for foreldres mulighet til å foreta valg på barnas vegne, og at denne loven selvsagt også gjelder for dem. Unge mennesker har ikke bare rett til å bli hørt, de skal ha en selvfølgelig rett til at deres mening respekteres, selv om de ikke er enig med foreldrene. Lovbestemmelsene gir unge mennesker fra de er 15 år rett til å velge organisasjonstilknytning og fra de er 12 år stadig utvidet rett til å foreta selvstendige valg i personlige forhold. Dette er individuelle rettigheter som foreldre ikke har myndighet til å frata sine barn. Like selvfølgelig er det at en ektemann ikke har bestemmelsesrett over sin ektefelle. Dette er vesentlig informasjon om norsk lovverk som må vektlegges i det veiledningsmateriell som sendes ut til skolene, og som parallelt bør presenteres for foreldrene på egnet måte. Høyre støtter de tiltak som handlingsplanen og det tilknyttede dokument beskriver. Problemet med tvangsekteskap er ikke av ny dato. Høyre har reist problemstillingen i Stortinget tidligere, og vi er tilfreds med at tidligere statsråd Svarstad Haugland tok utfordringene og igangsatte arbeidet med disse spørsmålene i departementet. Det overrasker oss ikke at problemets omfang viser seg å være større enn tidligere antatt. Vi er glad for at dagens familiestatsråd tydeligvis tar problemene langt alvorligere enn tidligere statsråder fra Arbeiderpartiet har gjort. Til slutt har jeg noen bemerkninger til Fremskrittspartiets forslag. Det er ikke nødvendig å slå inn åpne dører. Veldig mye av det som foreslås fra Fremskrittspartiet, er ting som er under utarbeiding, og ting som allerede er delvis iverksatt – tiltak som må vurderes og utvikles ut fra de erfaringer en gjør med iverksatte tiltak. Når det gjelder spørsmål om bolig og inntektsmulighet for å forsørge den ektefellen en søker gjenforening for, var det en samlet justiskomite som bad om at dette ble vurdert. Så ting er her under utarbeidelse. Høyre ser ingen grunn til å støtte forslag til tiltak som delvis er igangsatt, og tiltak som er varslet igangsatt. Men vi imøteser oppfølgingen av handlingsplanen og evalueringen av tiltakene.