Marit Arnstad (Senterpartiet), 2001-12-13:
Det var godt å høre presidentens romslighet når det gjelder parlamentariske uttrykk. Forhandlingene om protokoll 3 i EØS-avtalen har pågått i lang tid. Med unntak av de utspillene som kom fra svensk side i 1999, har det vært en prosess som relativt rolig har gått sin gang. Det var riktignok en pause da Norge forhandlet om EU-medlemskap i 1994, men det var nok fordi det var mange som syntes de hadde nok å bale med på det tidspunktet, om en ikke skulle ha denne type forhandlinger i tillegg. Det har etter hvert blitt et ganske omfattende problem når det gjelder behandlingen av EØS-saker i Stortinget, at de behandles skjematisk og uten særlig omfattende bakgrunnsmateriale. Det skjer også i denne saken. I mange spørsmål kan det sikkert være uproblematisk, men det er all grunn til å advare mot at en sak som denne blir lagt ut til behandling i Stortinget uten at den i realiteten er tilstrekkelig opplyst. Det er et faktum i dag. Proposisjonen er knapp, men også tidspresset som komiteen har vært utsatt for, har gjort det vanskelig å innhente tilstrekkelig relevant bakgrunnsmateriale og å kunne gjennomføre noen form for høring med berørte parter. Slik blir det gjerne når et flertall i salen ser det som umulig å vurdere de enkelte tillegg og endringer i EØS-avtalen på et fritt grunnlag. Når et spørsmål i realiteten avgjøres i EØS-komiteen, må en være beredt på å svelge unna, og da vil en ytterligere behandling i det norske storting ha forholdsvis liten verdi. Senterpartiet ønsker ikke omlegging av tollsatser i den retning protokoll 3 bidrar til. Målet er en liberalisering av handelen når det gjelder industrielt bearbeidede landbruksvarer. Vi ser på dette som problematisk i forhold til den omfattende næringsmiddelindustri vi har, som i stor grad er distriktsbasert, og som, i tråd med en liberalisering av handelen, har vært og vil være nødt til å gjennomgå strukturendringer. Dette er endringer som mange i denne salen ser med bekymring på, men som vil være uunngåelige med den retning som de endringene vi i dag inviteres til å debattere, tar. Matvaremarkedet er i endring. Stadig mer av produksjonen internasjonaliseres. Ferdigmatmarkedet endres og økes. Utviklingen innenfor den industrien som omfattes av RÅK-ordningen, viser at importen av denne type varer har økt kraftig bare de to siste årene. Det betyr at konkurransen i forhold til norsk næringsmiddelindustri har blitt sterkere. Samtidig ser vi begynnelsen til endringer i eierforhold og konserndannelse som kan få stor betydning videre for matvaremarkedet. Senterpartiet er av den oppfatning at det er i norsk interesse å opprettholde en næringsmiddelindustri som beholder en stor andel av markedet i Norge. Det er viktig både i forhold til industrien og i forhold til det norske landbruket. Presses råvareprisene ned, vil norsk landbruk i den desentraliserte fasongen vi i dag kjenner det, aldri kunne konkurrere med de europeiske landene. Det vet vi, og vi vet også at en slik utvikling vil gå ut over de minste brukene og det distriktsbaserte landbruket. Senterpartiet ser protokoll 3 i EØS-avtalen som et virkemiddel i de endringene vi nå ser i matvaremarkedet. Vi er bekymret for den dynamikken som ligger i avtalen. Protokollen har en klausul i § 2 som innebærer en årlig revisjon av tollsatsene. Noen vil kanskje si at det bare er et spørsmål om teknikk, men vi ser at liknende klausuler i EØS-avtalen bestandig har vært brukt til å føre avtalen et skritt videre i retning av liberalisering. Jeg tror ikke vi skal forvente noe unntak i forhold til denne bestemmelsen, selv om flertallet nok vil forsikre oss om noe annet. Når flertallet i dag vedtar protokoll 3, vil Senterpartiet understreke hvor viktig det er å opprettholde prisnedskriving i RÅK-ordningen. Senterpartiet mener at det må legges avgjørende vekt på å balansere avtalen i årene framover. Hvis ikke, vil en utpreget distriktsbasert næringsvirksomhet kunne tape stort. Denne protokollen må ses på som én bit av et langt større spørsmål, som handler om hvorledes en skal opprettholde produksjon og sysselsetting i viktige distriktsnæringer.