Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-06-08:
Lovforslagene i Ot.prp. nr. 56 for 1998-99 er fremmet for å iverksette Schengen-regelverket i overensstemmelse med det Norge tidligere har forpliktet seg til. Lovendringene er nødvendige som følge av Stortingets samtykke den 9. juni 1997 til ratifikasjon av samarbeidsavtalen mellom Norge, Island og Schengen-landene. Etter at Norge undertegnet samarbeidsavtalen den 19. desember 1996, er det ikke blitt vedtatt nye regler i Schengensamarbeidet som krever lovvedtak fra norsk side. I arbeidet med proposisjonen er det generelt lagt vekt på at endringene ikke skal gå lenger enn det som er nødvendig som følge av Schengen-regelverket. Hovedutfordringen har vært å utarbeide lovforslag som gir mest mulig hensiktsmessig gjennomføring av regelverket. Ved utarbeidelsen av forslag til lov om SIS har hensynet til rettssikkerhet og personvern vært av vesentlig betydning. Det Schengen-regelverket som iverksettes gjennom lovforslagene i proposisjonen, er tidligere lagt fram for Stortinget ved behandlingen av St.prp. nr. 42 for 1996-97 og i St.meld. nr. 33 for 1998-99. Jeg har merket meg at det er bred tilslutning til Regjeringens forslag. Jeg vil derfor bare kort omtale noen få punkter. Betydningen av internasjonalt samarbeid for å bekjempe grenseoverskridende og organisert kriminalitet er stor. Jeg legger vesentlig vekt på at vi får del i et mer effektivt politisamarbeid i Europa når Schengensamarbeidet iverksettes. Norsk politi får tilgang til et effektivt ettersøkingsregister gjennom SIS, Schengen informasjonssystem. Det politisamarbeidet vi i dag har i Norden, er meget godt. Med Schengensamarbeidet vil vi delta i et politisamarbeid som er i stadig utvikling mellom en videre krets av land, og visse sider ved det grenseoverskridende samarbeidet mot naboland blir formalisert. De utfordringene man står overfor når det gjelder asyl- og flyktningpolitikk, har også i betydelig grad internasjonal karakter. Det er dermed også vår plikt å delta i det internasjonale samarbeidet for å bidra til å finne løsninger på de mangeartede og store utfordringene vi nærmest daglig møter på dette området. Erfaringene som er gjort i senere år, viser at det i stadig sterkere grad er viktig med nær kontakt og samråd med andre land og internasjonale organisasjoner, og at internasjonal kontakt kompletterer de virkemidlene vi ellers tradisjonelt rår over nasjonalt. Flere har gitt uttrykk for engstelse for at vi med Schengensamarbeidet får en strengere flyktning- og asylpolitikk. For meg er det avgjørende i denne sammenheng at det flere steder er slått fast i Schengenkonvensjonen at bestemmelsene i konvensjonen får anvendelse med forbehold for bestemmelsene i FNs flyktningkonvensjon og New York-protokollen. Det er også i lys av dette som et overordnet prinsipp at Regjeringen har framlagt de forslag til lovendringer som i dag debatteres, og som jeg tidligere også har kommentert skriftlig på spørsmål fra komiteen. Mobiliteten og kontakten over landegrensene er stadig økende. Samtidig som de fleste av oss kan nyte godt av økt reisefrihet, vet vi også at kriminelle elementer står klare til å utnytte situasjonen. En tiltagende grenseoverskridende kriminalitet er blant de forhold som reiser krav om effektive kontrollrutiner, det være seg ved yttergrensen eller på annen måte. Samtidig må vi sikre oss mot at de kontrollordninger som blir iverksatt, kan komme i strid med den plikt vi har til å bidra til internasjonal beskyttelse av mennesker på flukt. Jeg har merket meg at komiteen legger vekt på betydningen av en åpen og grundig debatt om de kontrollrutinene som etableres for å sikre politiets kontroll etter utlendingsloven når personkontrollen bortfaller på indre grense. Regjeringen er positiv til dette. For tiden diskuteres spørsmålet om hvilke kontrolltiltak som vil være hensiktsmessige, med de øvrige nordiske land. Regjeringen er positiv til å orientere Stortinget om saken på et senere tidspunkt. Jeg har merket meg at komiteen går inn for å heve strafferammen for de nye straffebestemmelsene om vinnings hensikt i utlendingsloven § 47 annet ledd, om såkalt menneskesmugling, fra to år, som var departementets forslag, til tre år. Jeg har ingen merknad til dette. I arbeidet med proposisjonen er det lagt vekt på å gi Stortinget en så bred oversikt som mulig over de øknomiske og administrative konsekvensene i forbindelse med Schengen-implementeringen. Det må likevel understrekes at det fortsatt er nødvendig å ta forbehold for de endelige kostnadene. Gjennom Schengen-implementeringsprosjektet vil det framkomme sikrere anslag enn de som presenteres i proposisjonen. Det må likevel også tas forbehold om at det kontrollnivået som vi legger opp til fra norsk side, blir vurdert som tilstrekkelig i forhold til de kravene som stilles til ytre grensekontroll og andre kompenserende tiltak i Schengensamarbeidet. Dette vil ikke bli endelig avklart før etter at omleggingen er iverksatt fra norsk side og det er fattet beslutning om godkjennelse. Kostnadene faller innenfor flere departementers ansvarsområde. Når det gjelder statsbudsjettet for år 2000, legger Regjeringen til grunn at det enkelte departement bærer sine egne utgifter og fremmer disse i budsjettprosessen på vanlig måte. Jeg vil i denne sammenheng også benytte anledningen til å redegjøre nærmere for den prosessen som har funnet sted i forbindelse med fastleggingen av det regelverk som avtalen med EU om institusjonelle løsninger for tilknytning til Schengensamarbeidet skal anvendes på. Justisdepartementet la den 26. mars i år fram St. meld. nr. 33 for 1998-99 om dette regelverket. Stortinget ble i stortingsmeldingen orientert om at det pr. denne dato ennå ikke var formelt vedtatt hvilket Schengen-regelverk som skulle integreres i EU, da denne beslutningen ikke kunne treffes av EUs råd før i forbindelse med ikrafttredelsen av Amsterdamtraktaten den 1. mai i år. Det ble fra Justisdepartementets side imidlertid lagt vekt på å omtale regelverket i meldingen så langt som det på dette tidspunkt var kjent, og man lovet at Stortinget ville bli informert om eventuelle endringer forut for undertegningen av avtalen med EU. Stortinget har blitt informert om de endringer som fant sted før undertegningen av avtalen den 18. mai i år, i mine to brev til Stortinget av 23. april og 12. mai. Det ble samtidig gjort oppmerksom på at endringene ikke hadde noen betydning for avtalens samarbeidsområde. Hvilket Schengen-regelverk den institusjonelle avtalen med EU skal anvendes på, ble endelig og formelt vedtatt ved undertegningen av avtalen med EU den 18. mai. Jeg ønsker derfor å benytte denne anledningen til å informere Stortinget om at dette regelverket, som framgår som vedlegg A og B til avtalen, i sin nåværende endelige form er identisk med det jeg redegjorde for i mine brev til Stortingets presidentskap av 23. april og 12. mai i år. Proposisjonen i dag omfatter et forslag til lov om Schengen informasjonssystem – SIS – og om endringer i utlendingsloven, utleveringsloven, politiloven og straffeloven. Proposisjonen inneholder videre en beskrivelse av SIS-systemet, samt en oversikt over de administrative og økonomiske konsekvenser som deltakelse i Schengensamarbeidet vil medføre. Schengen informasjonssystem er et vesentlig element i Schengen-samarbeidet. SIS er et databasert register til bruk i alle Schengen-land. Innen fastlagte rammer og vilkår kan medlemslandene utveksle visse typer informasjon om personer og gods via registre. Schengen informasjonssystem er nødvendig for at landene skal kunne ivareta felles ytre grensekontroll, og viktig for å kunne bekjempe kriminalitet og sikre offentlig orden og sikkerhet. Informasjonssystemet er et meget effektivt ettersøkingsregister. Det foreslås en egen lov om SIS som regulerer behandlingen i Norge av opplysninger i registeret. Loven regulerer sentrale spørsmål som vilkårene for å registrere og utlevere opplysninger, innsyn, sletting, erstatning, taushetsplikt, klageadgang og informasjonssikkerhet. Det er lagt særlig vekt på høringsuttalelsen angående personvern og andre viktige rettigheter. Å ivareta hensynet til personvern er inntatt i formålet for loven. Jeg foreslår at Datatilsynet gis generell kontrollfunksjon i forhold til SIS. På et hvilket som helst tidspunkt skal Datatilsynet av eget tiltak eller etter begjæring fra den registrerte kunne kontrollere om opplysningene i SIS er riktige, og om de er registrert og brukt i samsvar med lovens regler. Schengenkonvensjonen åpner i artikkel 40 og 41 for at utenlandsk politi på meget bestemte vilkår kan foreta henholdsvis observasjon eller forfølgelse over en landegrense uten at dette er avtalt på forhånd. I praksis vil dette kunne omfatte polititjenestemenn fra nærmeste naboland. I politiloven foreslår departementet at det gis en egen hjemmel for utenlandsk politis myndighetsutøvelse på norsk jord i de tilfeller hvor politiet krysser grensen til Norge i medhold av eksempelvis Schengenkonvensjonen og bilateral avtale mellom Norge, Finland og Sverige. Jeg vil også vise til det som står på side 95 i proposisjonen, og vil gjøre det klart at vi vil evaluere erfaringene med dette etter en viss tid for å se hvordan det som er lagt til grunn i lovgivningen, fungerer i praksis, og hva vi høster som erfaring av dette. Norge vil gjennomføre yttergrensekontroll, dvs. personkontroll og oppsyn med ytre grense på vegne av de øvrige Schengen-land. Den norske sjøgrensen vil være en del av yttergrensen. Hensynet til næringsinteressene langs kysten er viktig. Et bredt sammensatt utvalg har vurdert antall og lokalisering av godkjente grenseovergangssteder etter Schengen-tilslutning. Det bygges på en desentralisert kontrollmodell som tar hensyn til næringsinteressene og hvordan norsk politi er organisert. Det er redegjort for arbeidet i proposisjonen, og rapporten er tatt inn som vedlegg. Justisdepartementet vil utarbeide forskrifter og endelig fastsette grenseovergangsstedene med hjemmel i utlendingsloven. De mest omfattende administrative og økonomiske konsekvenser av implementering av Schengen-regelverket følger av de foreslåtte endringer i utlendingsloven og SIS-loven. Deltakelse vil innebære at Norge må gjennomføre yttergrensekontroll, dvs. personkontroll og oppsyn med ytre grense på vegne av de øvrige Schengen-land. Den norske sjøgrensen, landgrensen til Russland, samt flyplasser med flytrafikk og havner, med unntak av fergetrafikk til og fra andre Schengen-land, vil danne en del av Schengen-landenes yttergrense. Gjennomføringen av regelverket vil medføre vesentlige kostnader når det gjelder både investering og drift. Kostnadene faller innenfor flere departementers ansvarsområde. Ved arbeidet med proposisjonen er det lagt vekt på å gi Stortinget en så bred oversikt som mulig over de økonomiske og administrative konsekvensene i forbindelse med Schengen-implementeringen. Det må likevel understrekes at det fortsatt er nødvendig å ta forbehold for de endelige kostnadene.