Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2010-01-07:
Det er stor politisk enighet om viktigheten av et godt og velfungerende nordisk samarbeid. Sjøl om vi lever i en verden med økende grad av globalisering og internasjonalisering, og landegrenser på mange måter betyr mindre enn tidligere, er Norden med sitt felles kultur- og språkfellesskap noe spesielt. Ved å forene og samordne krefter kan vi oppnå mer. Således er samarbeidet fordelaktig for alle parter. Det er rundt en slik tenkning vi må se på det nordiske samarbeidet. Vi spiller hverandre gode ved å satse på det vi kan, og å utvikle de fortrinn som vi allerede har. Det nordiske samarbeidet er bredt og omfatter mange felter, mange områder. Det er antakeligvis riktig, så sammenvevd som de nordiske landene på mange områder er. Men det er også viktig å sørge for at en i tenkningen rundt det nordiske samarbeidet hele tida fokuserer på det som betyr noe for innbyggerne i de nordiske landene – i hverdagen. Her er de siste års arbeid mot såkalte grensehindre svært viktig. Det er i grunnen ingen vits i at vi på Stortinget eller i andre sammenhenger holder store taler om hvor viktig det nordiske samarbeidet er, dersom hverdagen oppleves som problematisk for innbyggerne i Norden, f.eks. det å bo på den ene sida av en landegrense og ha arbeidsplassen sin på den andre sida av landegrensen, eller, som Jan Erik Vold har uttalt de siste dagene, dersom det oppleves som vanskelig rent kommunikasjonsmessig å ferdes over landegrensene. Volds poeng er at det er altfor dårlig jernbaneforbindelse mellom Oslo og Stockholm, og det tror jeg sannelig vi må gi Vold rett i. Det er i realiteten ingen velfungerende jernbaneforbindelse mellom Oslo og Stockholm. Jeg er glad for at nedbygging av grensehindere er et prioritert arbeidsområde for Nordisk Ministerråd og Nordisk Råd. Stadig flere krysser landegrensene, landegrenser som er laget i en helt annen tid. Da er grensehindere negativt for folk som av næringsmessige hensyn, av arbeidsmessige hensyn og kanskje på grunn av studier har behov for å krysse en eller kanskje også flere landegrenser. Og jeg understreker: Målet for dette arbeidet må være å gjøre hverdagen enklere for dem som forholder seg til en eller flere av de nordiske landegrensene. I 2007 ble det såkalte Grensehinderforum opprettet. Det ledes av den finske ambassadøren Olle Norrback. Den norske representanten i forumet er tidligere nordisk samarbeidsminister Bjarne Mørk-Eidem. Grensehinderforum rapporterer hvert år til de nordiske statsministrene. De har tatt opp viktige temaer, og det er, slik jeg tolker det de har jobbet med, noen områder som utpeker seg. Det er rettigheter og regelverk innenfor trygd, pensjon og sosiale ytelser, som i stor grad varierer mellom de ulike landene. På noen områder har vi større forskjeller enn det vi kanskje i utgangspunktet tenker på. Det er viktig at vi jobber videre med og prøver å harmonisere regelverket så godt som råd er. La meg så til slutt si noen ord om den såkalte Stoltenberg-rapporten, rapporten som tidligere forsvarsminister og tidligere utenriksminister Thorvald Stoltenberg etter oppdrag fra de fem utenriksministrene har utarbeidet. Rapporten ble lagt fram i februar i fjor, og Stoltenberg skisserer der 13 konkrete forslag til nordisk forsvars- og sikkerhetspolitisk samarbeid. Det er svært interessant lesning. Jeg er sikker på at Stortinget får muligheten til å komme tilbake til mange av de punktene seinere, men la meg bare for egen del og for Arbeiderpartiets del si at vi har stor sans for mange av de punktene som Stoltenberg har skissert i sin rapport.