Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2013-01-24:
Stortinget skal nå behandle Dokument 3:15 for 2011–2012, Riksrevisjonens undersøkelse om det kommunale barnevernet og bruken av statlige virkemidler. Rapportens hovedbudskap er at det kommunale barnevernet må styrkes faglig for å sikre barn god hjelp. Dette syn deler komiteen. I rapporten fremkommer det at bekymringsmeldinger henlegges feilaktig, og det tar tid før barn får hjelp. Det fremkommer også at tiltakene kan pågå lenge uten at barnevernstjenestene vurderer om de faktisk fungerer. Det er åpenbart et behov for at barnevernstjenestene styrkes, slik at barn får hjelp til rett tid, og at hjelpen faktisk virker etter hensikten. Det er en samlet komité som ser med uro på at rapporten viser at mange bekymringsmeldinger blir feilaktig henlagt. Det er åpenbart behov for at man undersøker bedre og henter inn mer informasjon før meldingene blir henlagt. I 2011 tok gjennomsnittlig 17 pst. av undersøkelsene for lang tid. Det er imidlertid store forskjeller. Noen kommuner overholder barnevernlovens frister i alle saker, mens andre kommuner bryter fristen i et flertall av sakene. Man må kunne forutsette at det settes et spesielt fokus på sistnevnte kommuner. Det fremkommer også at mange undersøkelser gjennomføres uten at barneverntjenesten har snakket med barnet eller vært på hjemmebesøk. Det kan da åpenbart være grunn til å stille spørsmål ved kvaliteten på slik saksbehandling. Fremskrittspartiet og Høyre omtaler dette i merknadene som «en graverende systemsvikt». Riksrevisjonens rapport trekker også frem andre svakheter, bl.a. at det i mange tilfeller kan pågå tiltak i lang tid uten at barnevernet har vurdert om tiltaket faktisk fungerer etter hensikten. For å sikre god kvalitet på barnevernstjenestenes arbeid er det – etter en samlet komités vurdering – behov for å forbedre rutiner og arbeidsprosesser. Det er dessuten nødvendig å styrke fagmiljøene og øke kompetansen på ledelse og internkontroll i kommunene. Riksrevisjonens vurdering er at departementet ikke i tilstrekkelig grad har gjort rede for når det kan forventes at de tiltakene man setter inn, vil bidra til forbedret måloppnåelse, og at det er viktig med en mer forpliktende tidsplan for de nødvendige forbedringer. Barnevernet – på alle nivåer – er en gjenganger i Riksrevisjonens rapporter. Komiteen mener det er all grunn til at departementet bør rette økt oppmerksomhet mot sektoren og sørge for tidfesting av når man kan forvente betydelige forbedringer på dette meget viktige feltet. Komiteens flertall – medlemmene fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – mener det må gjøres langt mer for å møte utfordringene som Riksrevisjonen peker på. Det er bred politisk enighet om at det behov for et bedre barnevern. Likevel skjer det – etter vårt syn – altfor lite for å bøte på et sviktende barnevern. Vi kan ikke akseptere at feil og mangler i barnevernet fører til at barn lider eller blir utsatt for omsorgssvikt. I våre merknader har Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre bl.a. vist til en Fafo-rapport hvor det kommer frem at det kommunale og statlige barnevernet har store samarbeidsproblemer, og at Bufetat, Barne-, ungdoms- og familieetaten, er i ferd med å utvikle seg til en byråkratisk og ressurskrevende organisasjon som ikke på langt nær bidrar godt nok til at de mest sårbare barna får den hjelpen de bør ha og har krav på. Vi har merket oss at regjeringspartiene i sine merknader trekker frem barnehageplasser som et tiltak for å bedre barnevernet. Det er selvfølgelig viktig med full barnehagedekning, men vi oppfatter det som en tynn begrunnelse for ikke å gjøre mer for å hjelpe barn som trenger det. Som det vil fremgå av innstillingen, har regjeringspartiene noen særmerknader. Jeg vil anta at representanter for disse partier vil redegjøre for disse. Jeg vil også nevne at Venstre har noen særmerknader, og i en kort merknad står de også sammen med Høyre.