Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-03-25:
Dette ble dessverre en mer bedrøvelig debatt enn jeg hadde fryktet. Spesielt merker jeg meg måten statsråden griper fatt i mitt innlegg på i sitt andre innlegg. Der griper han fatt i et halmstrå og vrir mitt budskap til å bli at jeg heller skal satse på kjernekraft enn på havvindmøller. Jeg tror jeg var ganske tydelig i mitt innlegg på at hvis det er noe jeg skal prioritere vekk, så er det meningsløs bruk av titalls milliarder kroner på Kårstø. En kan få veldig mye moro med hensyn til både havvindmøller, kjernekraft, vannkraft, bioenergi og geotermisk varme for de 10–27 milliarder kr Regjeringen vurderer å bruke der. Jeg er enig i at fornybar energi skal være ett satsingsområde som vi har. Og det skal være et bredt satsingsområde, som gjelder både vann, vind, bioenergi, geotermisk energi og offshore vind. I morgen vil Fremskrittspartiet og resten av opposisjonen fremme et forslag om dette. Fremskrittspartiet og også andre i opposisjonen fremmet også i forrige periode forslag om å få en strategi for offshore vindkraft. Det ble nedstemt av regjeringspartiene. Jeg er, som sagt, veldig glad for det General Electric, GE, gjør. Men la oss ikke glemme at GE investerer i mange land i dag. Det er ikke bare i Norge de har annonsert satsingen. Vindturbinfabrikken blir ikke lagt til Norge, den blir lagt til England. Det er England som får den største investeringspotten fra GE i dag. Hovedforskningen på turbinene ble lagt til Tyskland, og så er det offshoredelen som kommer til Norge. Det er langt fra en komplett struktur vi har. Det er en viktig del for Norge som en leverandørnæring. Jeg viser igjen til at statsråden selv har sagt at han ikke tror det vil bli bygd kommersielle havvindmøller i Norge de neste ti årene. Det synes jeg også vi skal ta med i perspektivet. Kloke hoder jobber internasjonalt. Vi trenger ikke å frykte ingeniørmangel dersom vi setter opp gode forskningsprosjekter. Det ser vi også innen petroleumsnæringen. Blant doktorgradsstudentene ved Universitetet i Stavanger er det vel to norske og 90–95 utenlandske. Det er ikke noe problem å rekruttere utenlandsk arbeidskraft når det gjelder verken havvindmøller, kjernekraft, petroleum eller vannkraft, hvis vi har de rette programmene. Jeg nevnte oljeingeniører, ikke bare fordi de skal ha noe å leve av etter oljen – oljen skal være med oss ennå i flere generasjoner – men fordi de representerer en kompetanseklynge som kan videreutvikles, på samme måten som en har kompetanseklyngen i industrien som utvikler solcellenæringen i Norge, og ikke politiske program. Det er ikke norske støtteordninger som har gjort at solceller er blitt en suksess i Norge, det er utenlandske. Når det gjelder avfall, ser jeg at både Sverige og Finland har kommet veldig langt, mye lenger enn det representantene fra de rød-grønne partiene gir inntrykk av. Og det som også er oppsiktsvekkende, er at når det gjelder de nye lagringsgangene som de planlegger å bygge, tenker de ikke på å plombere de rommene, fordi de tenker at dette vil bli ressurser, dette vil bli råstoff, i neste generasjon. Norge kan ikke vedta hva EU skal gjøre på kjernekraftsiden. Vi kan være med og bidra til at det de gjør, er tryggere, mer effektivt og gir mindre avfall. Det var mitt forsøk i denne debatten her, men jeg ser at jeg snakker for døve ører, bortsett fra for en god samarbeidspartner for framtiden.