Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2015-05-12:
Representanten Skei Grandes spørsmål om hvordan vi kan sørge for tilstrekkelig og forutsigbar finansiering av universitetsmiljøene, er viktig. Universitetsmuseene spiller en sentral rolle i formidling av både natur- og kulturhistorie og forvalter samlinger med over ti millioner gjenstander. Museene står overfor mange utfordringer og forventninger både fra samfunnet, fra forskningsmiljøer og akademia, samtidig som de i mange år har hatt uklare og uforutsigbare finansieringsordninger. Formidling av kunnskap har alltid vært et sentralt legitimeringsgrunnlag for museene. Helt siden starten har de blitt sett på som dannelsesinstitusjoner, og de blir fortsatt omtalt som det. Men museene har flere viktige roller i dagens samfunn. De fungerer som dialoginstitusjoner og legger vekt på å stille spørsmål og inviterer til refleksjon heller enn å gi alle svarene selv. De er møtesteder både mellom fortid og nåtid, mellom mennesker fra ulike grupper og mellom ulike erfaringer og ideer. Og ikke minst viktig fungerer museene som identitetsskapere. For de kulturhistoriske museene har deres rolle som skapere og bevarere av identitet vært helt sentralt. Jeg skal ta oppfordringen fra representanten Aasen på alvor og komme med en personlig anekdote: Som et symbol på all den forskjellige og tilsynelatende snevre aktiviteten som foregår ved universitetsmuseene, hadde Vitenskapsmuseet i Trondheim i april en søndag kalt «Hoggormsøndag». Jeg syntes dette hørtes ganske kult ut, så jeg dro nedover i troen på at jeg var den eneste som syntes dette var kult. Det viste seg at jeg ikke var, men heldigvis fikk jeg plass på tredje ekstraforestilling! Behovet for å finne fotfeste, arv, tradisjon og røtter er blitt understreket i ulike meldinger og offentlige utredninger. Ettersom samfunnet utvikler seg, må museene også utvikle seg og vise det mangfoldet av identiteter og tradisjon som fins i Norge. Dette er utfordrende og spennende oppgaver som krever høy kompetanse og forutsigbar finansiering. Breddeuniversitetene i Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø samt Universitetet i Stavanger har i sin portefølje drift av universitetsmuseer med store vitenskapelige samlinger og bred publikumskontakt. Kvalitetsreformens finansieringsmodell tilgodeser i liten grad museumsdriften, og flere har pekt på at museene taper terreng i kampen om midlene over basisfinansieringen fra Kunnskapsdepartementet. Dette er en situasjon som har vedvart i mange år, og interpellanten har helt rett i at ved framleggelsen av finansieringssystemet i 2002 varslet departementet at det ville komme en egen museumskomponent i insentivordningen, noe som ikke skjedde. Å innføre insentiver både for samlingsforvaltningen og for formidlingen ble gjentatt i stortingsmeldingen om universitetsmuseer fra 2008, Tingenes tale. Arne Bjørlykke, direktør ved NHM, Håkon Glørstad, direktør ved Kulturhistorisk museum, og Ole Petter Ottersen, rektor ved UiO, har pekt på at universitetsmuseene opplever manglende incentivordninger, manglende gaveforsterkningsmidler, manglende muligheter for momsfritak, og at man sitter med gamle og fredede museumslokaler som forfaller. Disse personene mener dette viser at Norge ikke har maktet å ta tilstrekkelig tak i den prekære situasjonen for finansiering av universitetsmuseene, og at de dermed fortsatt må leve med færre muligheter enn resten av sektoren til å belønnes for sin innsats. Fremskrittspartiet er opptatt av at hele kunnskapssektoren skal ha gode, effektive og forutsigbare rammevilkår. En finansieringsordning som er tilpasset museenes situasjon og utfordringer, er en sentral brikke i dette. Her bør det i samråd med museumssektoren være mulig å komme fram til gode løsninger, og vi håper at regjeringen vil komme tilbake til det på egnet måte.