Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-12:
Jeg har lyst til å takke Venstre for nok en gang å sette denne problemstillinga med ikke-kvalifiserte lærere på dagsordenen. Senterpartiet deler oppfatninga om at vi fortsatt har en jobb å gjøre. Lærere med god utdanning er nødvendig for å oppnå det beste læringsresultatet for våre unger, for det er faktisk ungene som er viktigst i skolen – ikke læreren. Det er de seinere årene satt i verk en rekke tiltak for å øke både status og kompetanse hos de lærerne som allerede er utdannet og for å trekke til seg nye. I 2008 startet den rød-grønne regjeringa opp med GNIST-kampanjen, som skulle øke antall kvalifiserte førstegangssøkere til lærerutdanninga med 50 pst. Det var en målsetting. Det lyktes vi faktisk med på tross av hva man kan få inntrykk av etter at representanter tidligere har uttrykt at det har vært en fiasko. Det har det faktisk ikke vært. GNIST-kampanjen var utrolig viktig. Fra 2008 til 2012 økte søkningen til lærerutdanninga med 57 pst. Så var det en utflating, og så hører vi nå at Samordna opptak i år viser at vi har en økning til lærerutdanningene. Det gleder meg stort, men det sier meg også at en kampanje som GNIST ikke bare må virke en kort periode – dette er faktisk noe som må skje kontinuerlig. Vi kommer alltid til å trenge kompetente lærere – herfra til evigheten! Dessverre har det vært sånn at læreryrket, og for så vidt andre velferdsyrker, har hatt lav status. Alle har en mening om læreren, fordi alle har vært borti en. Alle har hatt en god lærer, og alle har hatt en dårlig lærer. En god lærer er ikke nødvendigvis det samme som en som har hatt 1 i alle fag. I læreryrket er det mer som teller, akkurat som innenfor andre fag, som f.eks. helse- og omsorgsfag. Læreryrket har hatt lavere status de seinere tiårene bl.a. på bakgrunn av endringer i arbeidsmarkedet og en sterk oljedrevet økonomi, og fordi det offentlige ikke har hatt evne til å følge det private næringslivets lønnsvekst. Status følger gjerne lønn, men ikke alltid. Så til de mange som på tross av at de ikke er utdannet til det, jobber i skolen. Ca. 9 000 tilsatte i skolen har ikke undervisningskompetanse, står det i innstillinga. Det er anslag basert på SSB-statistikk. Det anslås om lag 1 640 årsverk – tallet kommer fra GSI. Hvor mange det eksakt gjelder er mindre viktig, som representanten Bjørnstad var inne på, enn det faktum at det er veldig mange. Likevel er det viktig å være klar over at ikke alle disse 1 600 årsverkene er lærerstillinger, som gjelder tilsatte som ikke er i gang med eller som ikke har planer om utdanning. Jeg har lest «Strategisk kompetanseutviklingsplan for pedagogisk arbeid i Oppland fylkeskommune 2014–2018» for å få liten en idé om hva som rører seg lokalt. Dette er en plan for en fylkeskommune med 13 videregående skoler, en stor fagskole, to folkehøgskoler og regionale karrieresentre. Det var interessant lesning. Fylkeskommunen beskriver sjølsagt rammer og mål, men den beskriver også hver skole, hvor mange som mangler undervisningskompetanse, det være seg fag, PPU eller faglærerutdanning, på hvert enkelt studiested, hvor mange av dem som er i gang med studier, og hvor mange som er uten formell kompetanse, som er elevassistenter osv. Jeg leste planen for en fylkeskommune, så jeg antar at dette vil variere noe for en kommune med hensyn til kompetansebehov. Men jeg forventer at alle kommuner og fylkeskommuner har kompetanseutviklingsplaner for sine ansatte, både for dem med og dem uten formell utdanning. Jeg regner med at det er disse planene statsråden gjerne vil ha innsyn i for bedre å gi svar på hvilke innsatsfaktorer som nå må settes inn. Det står at resultatet av den kartlegginga vil foreligge våren 2014, så jeg håper at vi får et innblikk i dette allerede i dag, for jeg føler i grunnen at det er sommer bare en kommer utenfor døra her. Så tror jeg vi kan slå fast én ting: Desentralisert og nettbasert og videobasert lærerutdanning og Praktisk-pedagogisk utdanning vil det være behov for. Vi snakker om folk som er tilsatt i distrikter i landet, og som etter alle solmerker vil ta utdanning på deltid. Da må undervisninga legges til rette på en fleksibel måte. Jeg ser fram til at statsråden kommer til Stortinget med en plan for hvordan han tenker å gjøre dette.