Carsten Dybevig (Høyre), 2003-03-27:
Utformingen av dagens lovforslag er komplisert. Lovteksten skal gavne flere formål. Høyre vil øke strafferettsapparatets evne til å bekjempe alvorlig, organisert kriminalitet. Høyre vil bekjempe et økende problem overfor vitner, kilder og informanter, nemlig at de utsettes i stadig større grad for trusler, vold og represalier fordi de gir opplysninger i straffesaker som får skyldige dømt. Høyre vil at lovendringene skal være en rettsstat verdig, med betydelig vekt på at rutinene rundt avskjæring av dokumentinnsyn skal være i henhold til Den europeiske menneskerettskonvensjon, EMK. Det må aldri bli slik i vårt rettssamfunn at avmakten skal vinne over rettferdigheten. At noen er villige til å stille opp som vitner og kanskje ofre sitt eget liv i de mest ekstreme tilfellene, skal tas som et tegn på at tilliten til rettssamfunnet er dypt forankret hos mange. Nødvendigheten av å endre lovverket viste seg tydelig ved den konkrete heroinsaken som vi ble kjent med i september 2002. Høyesterett gav forsvareren medhold i begjæring om innsyn i dokumenter fra politiets etterforskning i tiden før den tiltalte ble pågrepet. Påtalemyndigheten så seg dermed nødt til å frafalle en tiltale for oppbevaring av 35 kg heroin av hensyn til sikkerheten for politiets kilder dersom forsvareren og siktede fikk innsyn i alle dokumentene i saken. Vi kan ikke gjøre som Arbeiderpartiet og SV her i dag, stikke hodet i sanden og håpe på at det går over. Arbeiderpartiets aktive justispolitiker uttalte sågar til VG at han tror det kommer flere lignende saker. Hva ville Storberget ha sagt til VG neste gang om Arbeiderpartiet og SVs syn hadde fått flertall her i dag? Høyre tar ansvar – vi tar ansvar for rettssikkerheten overfor siktede, vi tar ansvar for kildenes personvern, og vi tar ansvar for intensjonene i EMK. Politiet er i mange saker svært avhengig av kilder og informanter for å avdekke alvorlig kriminalitet. Vi må huske på at de mest alvorlige og organiserte kriminelle miljøene ofte er svært lukket. I MC-saken som nylig gikk for retten, fikk vi demonstrert hvor lukket dette organiserte miljøet er. For politiet vil hensynet til en kilde eller informants liv være helt sentralt. Manglende informasjon om en aktuell sak kan føre til at man ikke går videre med saken. Politi og påtalemakt har beviselig allerede én gang vurdert trusselen som så stor at muligheten for å avdekke alvorlig kriminalitet må vike for hensynet til kildens liv og helse. Dette gjør at allmennheten får svekket tillit til strafferettssystemet. Jo mer rå og hensynsløs en kriminell er, jo flere trusler han fremsetter, jo større er muligheten for at han ikke blir tiltalt og dømt for sine ugjerninger, dersom lovverket ikke endres. Lovendringene vil i større grad ivareta sikkerheten til politiets informanter og kilder. De sikrer også et bedre vern om politiets metodebruk og samarbeid med utenlandske politimyndigheter. Arbeiderpartiet og SV viser stor grad av unnfallenhet overfor lovendringen. Det er uforståelig at de ikke slutter seg til disse lovendringene. Arbeiderpartiet og SVs bekymring over at lovendringene ikke er gjennomarbeidet nok, kan vanskelig tas alvorlig. For det første er lovforslaget meget godt utformet. Så å si alle høringsinstanser mente det var et klart behov for lovendringer. For det andre vil en egen uavhengig dommer avgjøre om den siktede, og eventuelt forsvareren, kan nektes dokumentinnsyn i eller bevisførsel om opplysninger som ikke skal føres som bevis i saken. I tillegg kan avgjørelsen ankes. For det tredje er det satt en strafferamme på fem år for i hvilke saker dokumentinnsyn kan avslås. For det fjerde vil den siktede få oppnevnt en særskilt advokat når retten behandler spørsmålet om dokumentinnsyn. Etter Den europeiske menneskerettskonvensjon er det ingen krav om dette. Men hensynet til siktedes interesser tilsier at flertallet vil legge inn en ekstra rettssikkerhetsgaranti. Til slutt: Det vil bli foretatt en grundig gjennomgang og etterprøving av lovendringene for å sikre at de ivaretar rettssikkerheten til siktede, og for å se at de har den ønskede effekt. Arbeiderpartiet og SV har ingen annen argumentasjon enn at høringsfristen har vært for kort. Høringsfristen ble til og med utvidet med fire uker. Hvordan i all verden har vi da greid å få så mange velfunderte tilbakespill? Riksadvokaten har sågar kommet med forslag til hvordan dette kan løses. Dette er ikke et spørsmål om tid, men faktisk om kvalitet. Høyre ønsket å finne optimale løsninger på en uholdbar situasjon i vårt rettsapparat. Det er direkte uansvarlig å utsette saken. Arbeiderpartiet og SV har altså ikke satt på papiret en eneste setning om hvordan og hva de vil ha endret i lovverket. De har heller ikke evnet å være med på et kompromiss, ikke engang at den nye rettspraksisen skal etterkontrolleres. Realiteten er at Arbeiderpartiet og SV aldri kan forene fullt dokumentinnsyn med beskyttelse av kilder og kildemateriale. Realiteten er kanskje at Arbeiderpartiet og SV ikke ønsker begrensninger i dokumentinnsynet, da det kanskje er mest bekvemt å ikke mene noe i det hele tatt, men å skjule seg bak at høringsfristen og saksbehandlingstiden har vært for knapp. Da forstår jeg ikke at uttalelsene fra Storberget til VG kunne komme umiddelbart etter Riksadvokatens beslutning om å trekke tiltalen i heroinsaken. Høyre og flertallet har modifisert og tilpasset Regjeringens lovforslag slik at vitner får beskyttelse, alvorlige straffesaker blir ført for rettsvesenet, siktedes rettigheter blir ivaretatt av en egen dommer og en særskilt oppnevnt advokat. Personvernet og rettssikkerheten er ivaretatt, i likhet med artiklene i EMK.