trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2022-03-01:
Saken vi behandler i dag, er en sak som Kristelig Folkeparti har jobbet med helt siden vi kom inn i regjeringskontorene i 2019. Det er ikke bare vi som har jobbet med dette, det er det mange – også i denne salen – som har gjort. Men det er noen som krever en ekstra takk, og det mener jeg er Barneombudet. De skal ha en stor takk for jobben de har gjort. Endelig skal Stortinget få landet denne saken. I og med at dette er nybrottsarbeid, har det egentlig ikke tatt lang tid, men når vi venter på noe godt, kan det av og til føles lenger enn det egentlig er. Jeg er derfor glad for at et samlet storting er enige om hovedessensen i forslaget, nemlig at barn og unge som må flytte hjemmefra, skal få helsekartlegging og dermed få den hjelpen den enkelte trenger. Det vil bety mye for dem som trenger oss aller, aller mest. Det er alltid krevende avveininger som må gjøres når myndighetene bestemmer at et barn eller en ungdom ikke lenger kan bo hjemme hos sine foreldre, og dessverre er det noen ganger at det er det beste for barnet å flytte. Men når en tar en slik beslutning, påhviler det et stort ansvar. Jeg er derfor veldig glad for at vi i dag får på plass en lov som vil gi barnevernet et langt bedre utgangspunkt for å gi ungene den beste omsorgen, som de trenger. Mange av disse ungene som får hjelp fra barnevernet, har vært utsatt for alvorlige belastninger, og over halvparten av ungene som bor i fosterhjem og i barnevernsinstitusjon, har psykiske vansker. Jeg er derfor veldig glad for at forslaget som vi la fram, endres også til det bedre for ungene, og at vi sammen med de tidligere regjeringspartnerne våre bidrar til å forsterke det forslaget. Kristelig Folkeparti vil melde at vi vil stemme for forslagene fra mindretallet Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, men vi vil subsidiært stemme for forslagene fra regjeringspartiene og SV. Så vil jeg også melde at Kristelig Folkeparti står bak forslag nr. 4, der alle i komiteen er enige om en endring.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-03-01:
Den norske foreldrepengeordninga er godt utbygd. Både mødrer og fedrar kan ta ut lønna permisjon, men ei gruppe fedrar har til no ikkje hatt like god moglegheit som andre til å ta ut foreldrepengar. Det er dei fedrane som får barn der mor ikkje har tent opp rett til foreldrepengar. Om mor ikkje ønskjer, eller ikkje har mogelegheit til å gå ut i arbeid eller annan aktivitet etter fødsel, kan far i dag ikkje ta ut foreldrepengar. Forslaget som Stortinget behandlar, inneber at fedrar som har opptent rett til foreldrepengar, får sjølvstendig rett til å ta ut åtte veker med foreldrepengar. Dei kan altså ta ut desse vekene sjølv om mor ikkje går ut i aktivitet etter fødselen. Med denne endringa vert fedrar sin rett til å ta ut foreldrepengar styrkt, og far og barn kan få meir tid saman. Forslaget gir òg fedrar rett til å ta ut inntil to veker med foreldrepengar i forbindelse med fødselen. Fedrar som er arbeidstakarar, har rett til permisjon for å hjelpa mor i forbindelse med fødsel, men ein del fedrar får lønn frå arbeidsgivaren, medan andre ikkje får betalt under denne permisjonen. Med det forslaget vi behandlar i dag, får alle fedrar mogelegheit til å ta ut permisjon for å vera saman med mor og barn i tida rundt fødsel. Endringa gir ikkje far rett til fleire veker med foreldrepengar samla sett, men han får større fleksibilitet og kan sjølv velja om han vil ta ut foreldrepengar ved fødsel eller spara desse til seinare. Det vert òg føreslått ei endring i bortfallsregelen ved tette barnefødslar, slik at foreldre ikkje mistar foreldrepengerettar der det tidsmessig har vore vanskeleg eller ikkje mogeleg å ta dei ut. Lovforslaget vil òg vareta krava i EU-direktivet om balansert arbeids- og familieliv. Eg legg til grunn at direktivet sitt krav er oppfylt dersom fedrar får rett til å ta ut til saman ti veker med foreldrepengar. Det er ei opning for å venta med å innføra to av desse vekene til 2024, noko som òg vert lagt til grunn for regjeringa sitt forslag. Eg er glad for at ein samla komité sluttar seg til dette forslaget. Arbeids- og velferdsdirektoratet har anslått at om lag 4 900 fedrar årleg får nye rettar som følgje av denne endringa, og det er bra for desse fedrane og desse familiane. Til slutt vert vi i innstillinga oppmoda om å framskunda dei to siste vekene. Det er sjølvsagt mogeleg, men det var faktisk den førre regjeringa som føreslo dette, og vi har vald å vidareføra den ordninga no – og det skal vi sjølvsagt koma tilbake til.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-03-01:
Barn i barnevernet har same rett til nødvendig helsehjelp som andre barn. Difor er eg svært glad for at Stortinget i dag behandlar eit lovforslag om tverrfagleg helsekartlegging til barn som vert flytta ut av heimen. Dette er ei sak som eg har vore opptatt av lenge, òg som stortingsrepresentant. Når styresmaktene vedtar at eit barn skal og må flyttast ut av heimen, har det offentlege eit særleg ansvar for at barnet får den beste omsorga og oppfølginga. For å kunna gi rett hjelp må vi vita kva behov barnet har. Helsekartlegging skal bidra til nettopp dette. Slik kan barn få nødvendig og treffsikker helsehjelp og oppfølging. Det kan òg redusera risikoen for brot og utilsikta flyttingar i barnevernet og gi barn meir tilrettelagte tilbod i barnevernet, som gir dei auka tryggleik og stabilitet. Eg vil understreka at helsekartlegging skal vera eit frivillig tiltak. Barnets rett til medverknad og omsynet til barns beste er sentrale prinsipp i barnevernet, og det gjeld òg for tilbodet om tverrfagleg helsekartlegging. Denne lovproposisjonen vart fremja i Stortinget av Solberg-regjeringa. Ei svakheit ved forslaget var at kommunane ikkje fekk ei tydeleg plikt til å be om helsekartlegging for alle barn i målgruppa. Det var dei tilsette i barnevernstenesta som skulle vurdera behovet for noko dei etter mitt syn ikkje alltid hadde kompetanse til å gjera. Eg støttar difor fullt ut forslaget frå fleirtalet om at kommunane får ei plikt til å be Bufetat om tverrfagleg helsekartlegging for barn i målgruppa, når dette ikkje vert vurdert som openbert unødvendig. Ei slik tydeleg plikt vil også vera ressurssparande for barnevernstenestene i kommunane. Fleirtalet i komiteen oppmodar regjeringa til å greia ut om det offentlege skal ha plikt til å tilby tverrfagleg helsekartlegging når kommunane ber om det. Det er eit forslag som eg snarast råd vil følgja opp i samarbeid med helse- og omsorgsministeren. Helsekartlegging er heilt nytt, og det er eit tverrfagleg spesialisert tiltak. Utprøving av tiltaket starta opp hausten 2021, og det er foreløpig berre kapasitet til å kartleggja ein del av målgruppa – det er som kjent mangel på helsepersonell i barne- og ungdomspsykiatrien, og det vil ta litt tid å byggja opp kapasiteten i tråd med behova som denne helsekartlegginga vil krevja. Men vi er ikkje i mål før alle barn i målgruppa får tilbod om helsekartlegging. Lovfesting er eit skritt i riktig retning. Eg må til slutt seia at når dei gamle regjeringspartia no går lenger enn oss, må eg minna om at det var dei som fremja denne lovproposisjonen til Stortinget utan verken ei kommunal eller Presidenten: statleg plikt. No har dei snudd på ein veldig, veldig god måte.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-03-01:
Eg vil følgja opp det forslaget på ein god og forsvarleg måte. Det viktigaste no er at barnevernstenesta og Bufetat får ein heimel til nettopp å tilby helsekartlegging – som ein har hatt før, men på ein veldig uhensiktsmessig måte og med masse ekstraarbeid. Det skal eg følgja opp. Så må eg få seia tilbake igjen at ei lov er vorten endå betre. Representanten viser til høyringsuttalene, men representanten kunne òg ha høyrt på høringsuttalene då hans eiga regjering fremja høyringsforslag om dette her, for det var akkurat den same kritikken. Det var vel eigentleg ingen som ropte hurra for den løysinga den gamle regjeringa føreslo. Eg valde ikkje å trekkja saka, for eg ville at dette skulle ha framdrift, men det låg i korta at her måtte Stortinget gjera forbetringar, og det har heldigvis Stortinget gjort.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-03-01:
For å svara tydeleg på det førre spørsmålet om å sikra kompetansen: Det er ikkje noko nytt i dette. Det er akkurat den same utfordringa som låg i det representanten si regjering fremja i lovforslaget. Den kompetansen må vi sikra. Det er ikkje noko nytt med det utgreiingsforslaget. Når det gjeld kor tid vi kan koma tilbake igjen med ei pliktbestemming, meiner eg det når eg seier at dette er ei høgt prioritert oppgåve for oss, og det står i vedtaket frå Stortinget at vi skal koma raskt tilbake igjen. Det skal vi sjølvsagt følgja opp, eg har jo respekt for Stortinget. Det som er eit problem, som eg trur alle òg kan sjå, er at det er mangel på helsepersonell. Viss vi berre kunne vedta det, var det enkelt, men det er derfor pliktbestemminga er litt vanskelegare enn det kan sjå ut til, for ein må få tak i helsepersonell til å gjennomføra denne kartlegginga. Det ønskjer eg å få til, og det er ei sak eg er veldig engasjert i.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2022-03-01:
Vi debatterer nå forslag fra partiene Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti om lærerspesialistordningen. I lang tid har Stortinget hatt ambisjoner for skolen og innholdet i skolen, inkludert lærerne og lærernes muligheter. Karriereveier og utvikling er viktig for mange yrker, inkludert lærere. Utvikling i eget arbeid er det som trigger mange arbeidstakere, lærere inkludert. Komiteen gjennomførte høring rundt problemstillingen 3. februar. I komiteens innstilling er partienes syn godt uttrykt, og jeg legger til grunn at partiene vil redegjøre for sine standpunkt. Det fremmes i dag to forslag, fra to mindretall, og flertallet går inn for at forslaget ikke vedtas. Jeg vil nå redegjøre for Senterpartiets inngang til saken. Lærerspesialistordningen ble etablert som en pilotordning i 2015 og består av lærerspesialistfunksjonen og lærerspesialistutdanningen. Ordningen retter seg mot hele grunnopplæringen innenfor noen utvalgte områder. Evalueringen av ordningen kom fra NIFU i november 2021. Senterpartiet har fra ordningen kom, kritisert manglende forankring blant partene og at dette tvert imot var mer politisk motivert enn basert på faglige behov. Som kunnskapsministeren viser til i sitt svarbrev til komiteen, er regjeringen i gang med å legge til rette for flere karriereveier i skolen, med formål å stimulere til å beholde kompetanse i skolen og for å styrke utviklings- og profesjonssamarbeidet i skolen. Å være imot lærerspesialistordningen er ikke det samme som å være imot kompetanseheving eller utvidede muligheter for lærerne i skolen. Senterpartiet har, alene og sammen med Arbeiderpartiet og SV, i flere runder fremmet tydelige alternative forslag for rekruttering av kvalifiserte lærere i hele landet. Dette handler om muligheter for lærerne som står i yrket, muligheter for dem som står utenfor yrket og må rekrutteres inn, samt rekruttering til yrket og lærerutdanningene og lektorutdanningene. Frafallet er for stort på samtlige områder. Resultatet er at elevene ikke får undervisningen de har krav på når kvalifiserte lærere uteblir. Lærerspesialistordningen har til nå vært en pilot for å prøve ut en funksjon – og en definisjon – av spesialister i skolen og en ordning med videreutdanning. Senterpartiet mener for mange har hatt for lite utbytte av ordningen. I Hurdalsplattformen viser Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen at vi vil legge til rette for flere karriereveier i skolen, med en partsforankret ordning som gir lærere bedre tid til utviklingsarbeid, og som styrker profesjonsfellesskapet i skolen. Vi vil dra lærdom av NIFU-rapporten. Senterpartiet imøteser regjeringens videre arbeid og mener lærerne vil bli bedre ivaretatt med en ny regjerings tiltak, tiltak som sikrer kvalifiserte lærere ved skoler i hele landet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2022-03-01:
Det har skapt berettiget kritikk at regjeringen sammen med SV velger å avvikle fremfor å videreutvikle lærerspesialistordningen. Ordningen med lærerspesialister inngikk som en del av regjeringen Solbergs historiske satsing på lærernes kompetanse, skoleutvikling og tidlig innsats. For Høyre er det viktig at utdanningspolitikken er kunnskapsbasert. Bare dager før Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning, NIFU, la frem sluttevalueringen av ordningen med lærerspesialister, kom budsjettforliket mellom regjeringen og SV med konklusjonen om at ordningen skulle avvikles fra høsten 2022. Det er grunn til å spørre hvilket beslutningsgrunnlag partene hadde. Evalueringen til NIFU viser bl.a. at utdanningen gir godt utbytte, og at spennende oppgaver, ønsket om påfyll, faglig utvikling og nye utfordringer gjør at ordningen er motiverende og attraktiv for lærerne. Evalueringen viser med andre ord at vi var på god vei mot å nå viktige mål med ordningen, nemlig at den skal bidra til at dyktige lærere opplever gode faglige utviklingsmuligheter og ønsker å fortsette å undervise. Videre skal ordningen styrke det kollektive profesjonsfellesskapet og utvikle skolen som lærende organisasjon. NIFU peker i rapporten på at spørreundersøkelser gjennomført blant lærerne har vist en positiv utvikling i oppfatningen av ordningen, og at den har blitt mer kjent og akseptert i skolen over disse årene. I komiteens høring om representantforslaget poengterte NIFU at denne positive utviklingen både kan ha sammenheng med at ordningen har fått fungere over tid, og at det har blitt flere lærerspesialister ute i skolen. For Høyre har det vært særlig viktig å prioritere lærerspesialister i begynneropplæring. Av de over 1 800 lærerspesialistene i klasserommene i 2021–2022 er om lag 500 spesialister i begynneropplæring. Disse har vært særlig viktige i arbeidet med tidlig innsats, men sitter også med viktig kompetanse når skolen skal tette kunnskapshull på vei ut av pandemien. Det tar tid å utvikle og innfase nye ordninger. Det er derfor en betydelig risiko for at regjeringen og SVs beslutning vil bremse utviklingsarbeidet i skolen og gjøre det mindre attraktivt for gode lærere å fortsette å undervise. Fremfor å avvikle lærerspesialistordningen ber Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti om at ordningen videreutvikles i samarbeid med sektoren. Dette har støtte fra lærerne, fra elevene, fra skolelederne og skoleeierne. Rapporten fra NIFU bør danne et godt utgangspunkt for det videre arbeidet, og med dette tar jeg forslaget Høyre er en del av.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2022-03-01:
I denne saken er regjeringen på kollisjonskurs med elevene, lærerne, skolelederne og skoleeierne, som alle har bedt om at ordningen videreutvikles, ikke at den avvikles. Jeg oppfattet også at det var Støre-regjeringens utgangspunkt i budsjettet for 2022, hvor man ikke gikk inn for Solberg-regjeringens utvidelse av ordningen, men en videreføring. Et par dager før sluttevalueringen kom fra NIFU, ble man enig med SV om å avvikle hele ordningen. Ser statsråden det uheldige i at ordningen nå avvikles, og at man vil tape viktig utviklingstid før en eventuell ny ordning er på plass, og hvilket beslutningsgrunnlag hadde man da man gikk inn for å avvikle ordningen istedenfor å videreutvikle den?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2022-03-01:
Det er riktig at Utdanningsforbundet har ønsket en videreutvikling av ordningen, men de advarte mot en avvikling. Det er jo det som nå skjer. 2 000–3 000 lærere sto klare for til høsten å delta i utvikling av skolen og profesjonsfellesskapet, til glede for elevene. Det som nå skjer, er at ordningen avvikles, og så skal man sette seg ned med partene og utvikle en ny ordning. Det tar tid. Vi taper viktig utviklingstid i skolen i løpet av den perioden som statsråden nå skal sitte sammen med partene. I det forslaget som de borgerlige partiene fremmer i dag, har vi også åpnet for en videreutvikling av ordningen i samarbeid med partene. Da ville vi tatt vare på den viktige kompetansen som ligger der, lærerspesialistene ville ikke blitt avskiltet, og man kunne bygget på de erfaringene man har. Istedenfor blir den nå avviklet. Hvilket tidsperspektiv ser statsråden for seg for utviklingen av en ny ordning?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Lærerspesialistordningen var en forsøksordning, og sluttrapporten fra forsøket var klar i november 2021. Som følge av budsjettenigheten er ordningen avsluttet, men de som startet på studieprogrammet høsten 2020 og 2021, får selvfølgelig fullføre. Høyreregjeringens lærerspesialistordning kom gærent ut fra starten av. Forsøket ble etablert uten å involvere alle partene i skolen, forsøket ble gjort permanent uten å involvere alle partene i skolen, og det ble innført et funksjonstillegg som ikke var forankret hos partene. Innsigelsene og tilbakemeldingene som kom fra sektoren underveis, ble ikke lyttet til. Dette er nok en viktig del av grunnen til de svakhetene ved ordningen som kom fram i sluttevalueringen. Den påpeker f.eks. manglende rolleavklaring, manglende formalitet og manglende transparens. Hvem som innvilger spesialistutdanningen, er uklart, og prosessen rundt rekrutteringen til spesialiststillingene på den enkelte skole er uklar, og dette svekker legitimiteten til stillingene. Det er ikke noen formell sammenheng mellom en stilling som lærerspesialist og lærerspesialistutdanningen. De som er tatt opp på lærerspesialistutdanningen, er ikke sikret en spesialiststilling når de kommer tilbake i jobb, og det er heller ikke noe krav om en sånn spesialistvidereutdanning for å tre inn i funksjonen som lærerspesialist. Så er et hovedformål med ordningen nye karriereveier som holder lærerne i skolen, men sluttvurderingen peker også på at det ikke kan godtgjøres at ordningen har oppfylt det formålet. Så disse svakhetene, men også de vellykkede sidene ved ordningen, skal være med som erfaringer og læringspunkter når en ny ordning etableres, denne gangen ikke ovenfra, men i dialog med sektoren og med partene i skolen, en ordning for nye karriereveier i skolen og for å styrke profesjonsfellesskapet i skolen. Det er vi i SV utålmodige etter, og derfor fremmer vi også, sammen med Rødt, her i salen et forslag for å vise det. Selv om statsråden har varslet mye av det samme, ønsker vi å vise at en sånn ordning har en forankring i Stortinget, og at det er noe vi vil ivre for. Med det tar jeg opp SVs forslag i saken.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Lærerspesialistordningen var en pilotordning med det formål å prøve ut en modell for spesialistfunksjon for lærere og en tilhørende utdanning. Det er ikke noen automatikk i at forsøksordninger videreføres uendret som en permanent ordning. Blant kritikken mot ordningen har vært manglende rolleavklaring, formalitet og transparens. Endelig sluttrapport av evalueringen er nå klar, og den gir mye nyttig informasjon vi skal ta med oss i det videre arbeidet. Når vi nå setter i gang med å utvikle en ny ordning, skal det bygge på erfaringene fra prosjektet. I Hurdalsplattformen er vi tydelige på at vi vil legge til rette for flere karriereveier i skolen, med en partsforankret ordning som gir lærerne bedre tid til utviklingsarbeid og som styrker profesjonsfellesskapet i skolen. Prøveordningen med lærerspesialister var i utgangspunktet ikke forankret hos partene, og funksjonstillegget er også utenfor avtaleverket. Det mener jeg er kritikkverdig. Arbeiderpartiets utgangspunkt er at vi vil gå i dialog med partene, med utgangspunkt i Hurdalsplattformen, for å legge til rette for flere karriereveier i skolene. Vi er tydelige på at vi vil erstatte lærerspesialistordningen med en partsforankret ordning. Lærerne må tas med på laget i utformingen. Det blir altså fullt trykk på etter- og videreutdanning med den sittende regjering, og vi skal sørge for flere karriereveier. For Arbeiderpartiet er det ingenting som er viktigere enn gode lærere for å sørge for elevens læring, og nettopp det kommer også til uttrykk i vår praktiske politikk. Arbeiderpartiet og Senterpartiet slår i regjeringsplattformen fast at vi vil fortsette satsingen på kompetanseutvikling i skolen, og for 2022-budsjettet innebærer det hele 1,7 mrd. kr. Det er en kostbar ordning, men vi mener det er en viktig investering i faglig kompetanse og profesjonsutvikling i skolen. Det viktigste er hvordan det går med elevene, og vi skal gjøre det vi kan for at de skal lære, og for at de skal trives godt. Da må vi sikre en god og tilpasset kompetanse i hele skolen. Jeg tror ikke svaret på det er Høyres lærerspesialistordning, heller en ny ordning som nettopp er forankret hos lærerne selv. Skal vi gi barna våre en god skole der alle lærer godt, er det ingenting som er viktigere enn kvalifiserte lærere med riktig kompetanse og tid til det enkelte barn. Da må karriereveiene i skolen støtte opp om nettopp det, og derfor er jeg glad for at statsråden er tydelig på at hun vil gå i dialog med partene, følge opp regjeringsplattformen og ta med seg de erfaringene som nå er fra den avsluttede pilotordningen.
Abid Raja (Venstre), 2022-03-01:
Det blir tydeligere og tydeligere for hver dag som går at Støre-regjeringens motivasjon for å drive politikk er å reversere. Vi har sett det med domstolreformen, regionreformen, lærerkrav og det vi diskuterer i dag: lærerspesialistordningen. Felles for alle disse reverseringene er at de angriper tiltak eller reformer som ble innført for å gi innbyggerne bedre tilbud og tjenester gjennom hele livet. Enten har regjeringen sterke problemer med å gjennomføre egen politikk, eller så har de bare ufattelig lave ambisjoner. De lave ambisjonene går ut over elevene og lærerne våre. Lærerspesialistordningen ble innført som en pilot av Solberg-regjeringen i 2015, som ett av flere tiltak fra borgerlig side for å satse på flere og bedre lærere og høyere status for yrket. Vi skulle få gode lærere til å fortsette i skolen, og elevene skulle lære mer. Lærerspesialister er med på å styrke skolens arbeid med bl.a. tidlig innsats, og de bidrar til å heve kvaliteten på undervisningen. Dette er en politikk som Venstre har jobbet for i mange år. Evalueringer viser også gode erfaringer med lærerspesialister, bl.a. melder rektorer at lærerspesialistene gjør en fremragende og god jobb, og at det løfter undervisningen i skolene. Fire av fem lærere som har tatt lærerspesialistutdanning, mener at de reflekterer mer over egen undervisning, og tre av fem mener at utdanningen har styrket undervisningen deres. Yrkesfaglærerne som har gjennomført lærerspesialistutdanningen, uttrykker at de bl.a. er blitt bedre til å legge til rette for elevenes yrkesønsker og interesser. Det er noe rart her – når dette er tilbakemeldingene fra lærerne, fra rektorene og fra skolesystemet og det tydeligvis ikke gjør verken kunnskapsministeren eller regjeringen fornøyd. Regjeringen senker kravene til lærerne. De senker kvaliteten på opplæringen vi gir elevene våre. Etter flere år med pandemi trenger vi det motsatte, men på dette leverer regjeringen overhodet ikke.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Jeg er enig med representanten Sanner i at det har vært gjort mye viktig i den ordningen som har vært. Jeg mener også det er mye viktig å lære av NIFUs evaluering. Samtidig vil jeg si at når vi sier at vi skal partsforankre og utvikle dette sammen med partene, er det nettopp det vi skal gjøre. Da er det unaturlig å starte med å si hvordan det skal være, for så å gå til partene og si: Sånn skal det være! Vi er opptatt av at vi fra start til slutt utvikler dette i samarbeid med dem som har skoen på, som vil ha klare formeninger om hvilke utfordringer som skal løses i skolen, hva som skal til for å gjøre det bedre å jobbe i skolen, og også hva som skal til for at lærerne får påfyll av kompetanse der det er behov for det. Jeg tillater meg å sitere fra Stortingets egen høring om saken, der også Utdanningsforbundet sier at de støtter intensjonen om å lage en ny ordning, men at det er urealistisk å få den på plass allerede nå, fordi det rett og slett ikke er tid til å forankre en ny ordning, og forankring er et viktig poeng i denne saken.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Det høres ut på representanten Sanner som om kompetansen som finnes i skolen, nå er slått av på grunn av at akkurat denne piloten ikke lenger skal eksistere. Det høres også ut som, når representanten Sanner beskriver utviklingsarbeidet som skjer i skolen, at det ikke finnes utviklingsarbeid i norsk skole. Det er jeg helt uenig i – det skjer mye viktig utviklingsarbeid i norsk skole hver eneste dag, både på grunn av og på tross av politiske satsinger som er gjort tidligere. Jeg er opptatt av å holde fast ved at når vi skal utvikle en ny ordning, skal det være sammen med partene. Hvis jeg skulle sagt at det tar én uke, én måned eller ett år, ville jeg ha forskuttert den enigheten vi skal komme fram til sammen med dem som har skoa på. Det kan jeg ikke gjøre. Det vil jeg heller ikke gjøre, for noe av poenget må jo være å bli enige om hva utfordringene er, bli enige om hvilke utfordringer som skal løses, og hvordan vi best mulig kan komme fram til en ordning som bidrar til nettopp det.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-03-01:
Det har vært mange diskusjoner om varig tilrettelagte arbeidsplasser, VTA. Vi har under Solberg-regjeringa opplevd at det ble en økning på 3 000. Nå er vi oppe i 12 000. Det skjedde en bra styrking under Solberg-regjeringas periode. Senterpartiet gikk systematisk inn for å øke til enda flere. Hvorfor gjorde vi det? Jo, fordi det var et stort behov, og det var mange som trengte VTA, som da og nå får det dekket gjennom egen innsats fra de enkelte kommunene som finansierer det fullt og helt. Dette er en innstilling hvor komiteens flertall, alle unntatt Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, sier at Senterpartiet og Arbeiderpartiet har varslet videre økning av antall VTA-plasser kommende år. Og jeg kan forsikre representanten Aleksander Stokkebø fra Høyre om at vi i Stortinget vil kjempe for styrking av VTA i de kommende årlige budsjettene – på akkurat samme måte som Høyre gjorde da man var i regjeringsposisjon her i Stortinget. Vi har VTA i skjermede virksomheter, vi har VTA i ordinær virksomhet, og det gjelder folk som mottar uføretrygd, eller som i nær framtid vil få innvilget uføretrygd, og som da samtidig har behov for spesiell tilrettelegging og tett oppfølging. Det som kommer fram i innstillingen, er at VTA i ordinært arbeidsliv trenger bedre oppfølging. Nav har i dag et ansvar, og Nav må gjøre en bedre jobb. Offentlige og ideelle arbeidsmarkedsbedrifter kan gjøre en god jobb her og bør benyttes mer omfattende, og det bør også ideelle stiftelser, eksempelvis Helt Med, som er beskrevet i innstillingen. De menneskene det gjelder, får gjennom VTA en mulighet til å komme inn i et arbeidsfellesskap. En får inntekt, men det aller viktigste: En får en styrket sjølfølelse. Det er en enstemmig komité som sier det er nødvendig å få synliggjort behovet for VTA-plasser, både nasjonalt og fordelt på ulike fylker, og jeg regner med at statsråden merker seg den enstemmige komitémerknaden, for hittil har vi ikke fått synliggjort behovet for VTA-plasser nasjonalt og fordelt på ulike fylker. Jeg vil bare si helt avslutningsvis at representanten Moflag sa at elementer i ordlyden i flertallets forslag var problematisk, og derfor er det to løse forslag. Når det nå ligger an til at våre løse forslag blir nedstemt, vil jeg understreke at flertallets forslag har en god og klar intensjon, som har Senterpartiets fulle støtte – sjøl om vi nå ikke støtter dem ved å stemme for forslagene fra opposisjonspartiene.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Vi var mange som deltok i politisk streik for å vise tydelig motstand mot de foreslåtte svekkelsene av arbeidsmiljøloven som både ble fremmet og vedtatt av den borgerlige regjeringen. Mantraet kjenner vi: Det var at et moderne arbeidsliv trengte et moderne og fleksibelt lovverk. Visst er det mye som har endret seg i arbeidslivet. Det er ikke lenger slik at man slår inn prisen på varene på butikken manuelt, det gjøres med strekkoder. Vi vet at vi kommuniserer med barnehage og skole gjennom digitale hjelpemidler, og visst har man bonemaskiner for gulv. Men fremdeles er det tungt både å løfte opp varer i hyllene og å løfte opp barn for å gi dem trøst, og å være med i kappløpet om hvor mange kvadratmeter man kan klarer å moppe på kortest mulig tid. Og også i et moderne arbeidsliv trenger arbeidsfolk beskyttelse, og nettopp det er grunnlaget for arbeidsmiljøloven. Det er en vernelov som skal skjerme arbeidsfolk mot de skjeve maktforholdene i arbeidslivet. Derfor er det absolutt nødvendig, fremdeles, å styrke loven. Vi hørte også mantraet om at flere må få prøve seg i arbeidslivet – folk som sto langt unna, med hull i cv-en, med funksjonsnedsettelser – som om arbeidslivet er et slags «Idol». Arbeid er grunnlaget for inntekt, for trygghet og for fellesskap, og derfor var motstanden veldig stor. Funksjonshemmedes organisasjoner sa at vi ikke skulle skyve dem foran oss, i svekkelsen av vår alles trygghet. Det var sterke advarsler også fra Likestillings- og diskrimineringsombudet, bl.a. fordi unge, kvinner og gravide ville bli mer utsatt i arbeidslivet. Vi vet alle at en midlertidig kontrakt betyr kontant avslag på muligheter for boliglån. Derfor har det vært SVs syn hele veien at de svekkelsene som høyreregjeringen påførte arbeidsfolk, den endringen og den mangelen på beskyttelse, er vi nødt til å gjøre noe med: Det er vi nødt til å endre, paragraf for paragraf. Så kan vi være uenige i dag om i hvor stor grad denne loven er blitt brukt, og i hvor stor grad den har endret arbeidslivet. Jeg er ganske overbevist om at den helt enorme adgangen til bruk av innleid arbeidskraft har gjort at muligheten for den generelle adgangen til midlertidighet er blitt mindre brukt enn den ville ha vært om ikke løsarbeid var så lett tilgjengelig, både i loven og i arbeidslivet. Et godt samfunn bygges ikke på løsarbeid, men på hele og faste stillinger. Det er det som gir grunnlag for faglighet, for at man kan bidra over tid på arbeidsplassen, og det er det som gir grunnlag for organisering og for utvikling i fellesskap. Derfor er det veldig gledelig at Stortinget har et flertall nå som samler seg om å reversere den generelle adgangen til midlertidige ansettelser. Jeg ser fram til at vi skal gjøre kraftige innstramminger også når det gjelder bruken av innleie og de øvrige svekkelsene som høyreregjeringen har påført arbeidsfolk i dette landet. Det er en gledelig utvikling som absolutt trengs for å gjøre noe med maktforholdene, og for å kunne sørge for et godt og bedre organisert arbeidsliv for framtiden.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
For litt siden hadde jeg et veldig hyggelig besøk her på Stortinget. Det var av en som het Felix. Han var her for å fortelle om jobben sin, hva den betyr for ham, hvor viktig og fint det er å ha et arbeidsfellesskap og også om gleden over å bidra. Det største ønsket til Felix var at flere skulle få den samme opplevelsen som ham ved å ta del i ordinært arbeidsliv. For Felix’ del var Helt Med veien inn i arbeidslivet, og Helt Med jobber for å inkludere mennesker med utviklingshemming i ordinært arbeidsliv. Det har blitt kommentert at det i forslaget vises til enkelte framfor andre, og at det er en av grunnene til at vi ikke står samlet her i dag, til tross for at jeg opplever at intensjonen er ganske lik i de ulike forslagene – og det er viktig å vite. Hensikten med å vise til Helt Med, er nettopp å vise til et eksempel som kan inspirere, og også å vise at målet er å inkludere flere i det ordinære arbeidslivet, men at det trengs bedre metoder for oppfølging, og at det må være en oppfølging som er forutsigbar, som varer, og som vil være der så lenge man faktisk er i jobben, noen ganger. Og det må det lages rom for hvis arbeidslivet skal bli for alle. Det er nettopp et mål å åpne opp arbeidslivet sånn at flere kan ta del. Da må vi også finne nye måter å inkludere flere på og sørge for at opplegget tilpasses den enkelte, framfor omvendt. Det trengs flere VTA-plasser, og den gruppen som har behov for varig tilrettelagt arbeid, er sammensatt og bred. Derfor er det veldig viktig, og det er veldig bra, at det skal gjøres et ordentlig utredningsarbeid nettopp om behovet for VTA-plasser, med mål om å dekke nettopp dem slik at enda flere kan få muligheten til å ta del i meningsfulle arbeidshverdager, som er tilpasset nettopp deres situasjon. Derfor er det gledelig at et flertall har samlet seg så tydelig i dag.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Det er umiddelbart lett å få sympati for forslaget som er fremmet, og som er til behandling i dag. Det er vanskelig å ikke bli berørt av dem som måtte være i en situasjon der man ikke har fått helsehjelp så raskt som man kunne – om det ikke var for pandemien. Det er lite som tyder på at det er en veldig stor gruppe, og det er veldig bra. Men det er likevel alvorlig for dem det gjelder. Det er det også for mennesker som av andre grunner venter lenge på å få den helsehjelpen de har behov for, enten det er fordi man har sammensatte, kompliserte lidelser det tar lang tid å utrede eller det er mangel på behandling for, og at ventetiden dermed er lang. Det er derfor det er viktig å styrke fellesskapet og tryggheten som en helhet, framfor å gjøre store endringer for å hjelpe en gruppe her og en gruppe der. Det handler rett og slett om at det som skal være vår trygghet når helsen svikter, må være bygd på noe solid, noe forutsigbart, noe universelt. Det er derfor SV ønsker å styrke sykehusøkonomien, for vi vet at det er viktig å kunne ha gode tilbud og nok kapasitet på sykehus landet over. Nå er det ikke vår komité som behandler det, men prinsippet om at det offentlige helsevesenet er det som må styrkes, er noe som også kan nevnes i denne debatten. Det er derfor vi ønsker å ta et oppgjør med stykkprisfinansiering og heller ønsker en solid og forutsigbar rammefinansiering av helsevesenet. Det er også viktig at de ordningene vi skal leve av når helsen svikter, er solide. Derfor synes jeg det er underlig at de samme partiene som synes det er helt greit, og som har stemt for å svekke arbeidsavklaringspengene, nå opplever det som ille at folk ikke kan leve av summen. Jeg vil heller invitere til å styrke fellesskapet, velferden, sykehusene og ikke minst det vi skal leve av når helsen svikter eller arbeidet går tapt, enn å løpe etter en og en meter for rettferdighet.
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2022-03-01:
I Norge har vi i mange år hatt en arbeidslinje som mange i perioder har mistenkt for ikke å være en arbeidslinje, men en trygdekuttlinje. Målet som ligger til grunn for arbeidslinjen, er et de aller fleste deler, nemlig at flest mulig mennesker skal være med og bidra i det norske arbeidslivet. Det er ikke bare fordi det er bra for samfunnet, men også fordi det selvfølgelig er bra for den enkelte å kunne være med, bruke seg selv og utvikle seg selv gjennom arbeid. Da må vi gjøre noe grunnleggende med arbeidslivet sånn at det får plass til flere. Varig tilrettelagt arbeid er et av verktøyene vi har for å kunne slippe flere inn i arbeidslivet når de har ulike utfordringer, nedsatt funksjonsevne osv. Jeg er veldig glad for at det egentlig er helt fullstendig tverrpolitisk enighet i denne salen om målene for dette, både en varig opptrappingsplan for varig tilrettelagt arbeid og å se på å slippe til andre aktører, som f.eks. Helt Med, som er den som er nevnt oftest her. Det er noen små nyanseforskjeller i regjeringspartienes forslag og opposisjonspartienes forslag, men de er av en så teknisk art at alle som ikke sitter i denne salen, måtte ha lest det fire og fem ganger for å skjønne at det er ulike forslag i det hele tatt, så jeg tror vi kan si at det er stor grad av enighet. Når vi i Rødt har vært opptatt av å trekke fram Helt Med, er det også en erkjennelse av at Nav, som er en gigant, en mastodont, og som skal løse helt enormt mange oppgaver i det norske samfunnet, har slitt med å klare å følge opp en del i varig tilrettelagt arbeid. Vi ønsker selvfølgelig at Nav skal bli i stand til å kunne følge opp folk på en så skikkelig og god måte at aktører som Helt Med kanskje blir overflødige, men der er vi ikke i dag. Derfor har vi behov for å kunne slippe til ideelle ikke-kommersielle aktører som Helt Med, som har utviklet egne opplegg som er skreddersydd for deler av disse gruppene, med en helt annen type spesialisering enn det giganten Nav kan tillate seg. Det er bakgrunnen for at Rødt i denne saken finner sammen i verdens lengste hestesko med Høyre, Fremskrittspartiet, SV og alle andre gode krefter.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Evalueringane gjev oss eit veldig godt grunnlag for både å diskutera bestemminga og å ta veldig tydeleg stilling til ho, for det evalueringane viser, er at det er ei bestemming som er tydeleg mindre brukt enn det det vart reklamert for då bestemminga vart innført, noko som jo viser at ein har tilstrekkeleg grad av fleksibilitet i arbeidsmiljøloven allereie. Men det viser òg at ein ikkje utan vidare kan konkludera med det som vart påstått då bestemminga vart innført. Ein kan ikkje påstå at dei som har stått utanfor arbeidsmarknaden og har hatt vanskar med å koma seg inn, lettare vil gå frå mellombels til fast jobb. Det har ein ikkje grunnlag for å kunna seia. Tvert imot ser ein jo at sjølv om det kan vera ein inngangsport for enkelte, er det ein blindveg for andre, og ein kan jo spørja seg kvifor partiet Høgre og enkelte andre parti insisterer slik på å oppretthalda ein slik blindveg i arbeidsmiljøloven.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Ein har ei prøvetid i dag, etter det regelverket som finst. Fougner-utvalet har kome med ei rekkje anbefalingar knytte til korleis ein kan tydeleggjera arbeidstakarane sine rettar, og òg arbeidsgjevarane sine pliktar. Det er ikkje ukjent for denne forsamlinga at eg har sterk sympati med anbefalingane frå fleirtalet i Fougner-utvalet, men eg vil altså koma tilbake til korleis det vil verta følgt opp, på eit seinare tidspunkt. Men når representanten frå Høgre er oppteken av at ting ikkje har slått til knytt til denne bestemminga, verken slik som høgrepartia påstod då dette vart innført, eller slik som venstrepartia sa, vil eg berre understreka at denne debatten handlar ikkje berre om kor mykje bestemminga er brukt. Debatten handlar òg om kva slags arbeidsliv me vil ha. Eg vil vera veldig tydeleg på at me ønskjer eit arbeidsliv der arbeidstakar og arbeidsgjevar i størst mogleg grad opplever at dei er jambyrdige, og dersom det vert slik at ein bruker mellombels tilsetjing, deltid eller innleige mykje, vil det forstyrra maktbalansen i arbeidslivet. Det er eg imot.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Eg føler at eg gjentek meg sjølv her no, men det er no eingong slik at dei evalueringane ein har knytte til bruken av denne bestemminga, viser at ein i staden for ein del av det ein reklamerte for då bestemminga vart innført, nemleg at ein skulle gjera det enklare for grupper som stod utanfor arbeidsmarknaden, å koma seg inn i arbeidslivet, har sett at nettopp dei gruppene har mindre sannsynlegheit for å gå frå mellombels til fast jobb. Dei evalueringane ein har, viser òg at sjølv om det er riktig at det har vore ein inngangsport for enkelte, slik som representanten frå Høgre seier, har det likevel fungert som ein blindveg for andre, fordi det gjer det vanskelegare å koma seg meir inn i arbeidsmarknaden og få eit solid fotfeste der. Eg vil understreka denne regjeringa sin ambisjon om nettopp det at fleire skal ha eit solid fotfeste i arbeidslivet, og at det er trygge, faste og heile stillingar dei går til. Det er det me kjem til å jobba for òg i tida framover.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Eg synest eigentleg det er litt vanskeleg å forstå dette spørsmålet. Det verkar som representanten legg til grunn at når det kan finnast problematiske forhold éin stad, må ein ikkje prøva å rydda og ordna opp ein annan stad. Det skal ikkje vera nokon tvil om korleis denne regjeringa ønskjer å forma arbeidslivet framover. Det er trygge, faste, heile stillingar me ønskjer at skal vera hovudregelen og norma i norsk arbeidsliv i endå større grad. Eg veit at mange ordførarar og fylkespolitikarar frå både Arbeidarpartiet og Senterpartiet og sikkert òg frå enkelte andre parti jobbar veldig systematisk med å få opp akkurat det: trygge, faste, heile stillingar som arbeidsfolk kan gå til i kommunen deira. Det betyr ikkje at ein har ordna opp i alt. Det er framleis fleire problem å løysa, og eg er veldig motivert for faktisk å gjera det i lag med resten av laget.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Varig tilrettelagt arbeid er ei veldig god ordning som har opna arbeidslivet for mange som er uføretrygda. Mange har kome ut av isolasjon og inn i eit arbeidsfellesskap. Éin ting er at det kan vera nyttig for kvar einskild, men i tillegg er det nyttig for oss som samfunn. Me treng at alle som kan vera i arbeid, får ein ekte sjanse til faktisk å kunna vera det. I Hurdalsplattforma skriv regjeringa at me vil styrkja fleire arbeidsmarknadstiltak som er retta mot gruppene som står lengst frå arbeidslivet, og at me ønskjer å gjera dei meir tilgjengelege for fleire. Det gjeld sjølvsagt bl.a. varig tilrettelagt arbeid. I tilrådinga frå arbeids- og sosialkomiteen vert regjeringa bedt om å greia ut kor mange plassar som trengst i VTA, og koma tilbake til Stortinget på eigna måte før forslaget til statsbudsjett for 2023. Dette kjem til å verta ganske kort tid til å gjera ei utgreiing, i alle fall viss det skal vera ei full utgreiing frå eit uavhengig forskingsmiljø, som ein f.eks. hadde i 2012, då ein fekk ei utgreiing frå Arbeidsforskningsinstituttet. Det eg då kjem til å gjera, er å be Arbeids- og velferdsdirektoratet gjera ei kartlegging av vurderingane til tilsette i arbeids- og velferdsetaten og sjølvsagt rapportera til Stortinget om resultata dette gjev, på eigna måte og i medhald av fristane Stortinget set opp. Om lag éin av fire av deltakarane i varig tilrettelagt arbeid er òg i ordinær verksemd, og verksemder i denne ordninga får tilskot til å stilla med eigne medarbeidarar som fadrar som følgjer opp deltakarane. I forslaget vert regjeringa bedt om å utvikla betre modellar for oppfølging i VTA i ordinære verksemder. Nav har ikkje rapportert om særskilde problem med ordninga, men eg ønskjer sjølvsagt å sjå på korleis ordninga kan verta betre. Arbeids- og inkluderingsdepartementet er for tida i dialog med Nav om eit forsøk med styrkt oppfølging i VTA i ordinære verksemder, og forsøket vil bl.a. vera inspirert av Helt Med-modellen. Samtalane Abeids- og inkluderingsdepartementet har hatt med Arbeids- og velferdsdirektoratet, viser at ei ordning med forsterka oppfølging har mange juridiske, finansielle og organisatoriske sider som må greiast ut nærmare. Det er grunnen til at departementet ønskjer å starta med eit forsøk. Eg meiner difor at det er litt uheldig allereie på førehand å konkludera med korleis ei sånn ordning bør vera innretta, slik som innstillinga legg opp til, men eg forheld meg sjølvsagt til Stortingets vilje. Eg registrerer òg at det er to lause forslag til behandling frå regjeringspartia, og eg vil understreka at dei etter mi oppfatning har ei klok innretting.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Ja, eg deler begeistringa når det er snakk om å trappa opp antalet VTA-plassar, og eg har begeistring for at ein skal utvikla fleire modellar. Eg må til og med innrømma at eg er begeistra for at ein skal greia ut nærmare korleis ein skal gjere alle desse tinga. Så er det ei ueinigheit om akkurat korleis ein skal gjera det, men ikkje ueinigheit om målet som me her skal oppnå. Eg tenkjer då uansett at når Stortingets fleirtal legg til grunn dei forslaga som dei har gjort, vil sjølvsagt regjeringa leggja det til grunn for sitt arbeid. Eg synest det er bra at me på tvers av dei politiske partia deler same målsetting, sjølv om me har gjort litt ulike vurderingar av akkurat kva for verkemiddel som bør brukast.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Representantane frå Framstegspartiet føreslår at dei som har fått utsett operasjon eller behandling grunna koronapandemien, skal få rett til meir enn 248 dagar med sjukepengar. Etter reglane i folketrygdlova har ein rett til å få sjukepengar i det som då er opptil eitt år. Sjukepengane skal erstatta tapt inntekt, og dei skal svara til 100 pst. av tidlegare inntekt. Så er det òg sånn at med dei reglane me har, vil den same sjukdomsdiagnosen naturleg nok kunna føra til ulik grad av funksjonsnedsetjing, og det betyr òg at lengda på sjukepengeperioden ikkje er differensiert ut frå ulike sjukdomsdiagnosar eller forventa behandlingstid for dei ulike diagnosane. Under koronapandemien har det vore sånn at fleire helseføretak har utsett operasjonar for å ha kapasitet og ressursar til å ta seg av alvorleg sjuke covid-19-pasientar. Det å få utsett ei behandling som har vore planlagd, er ei stor påkjenning for pasienten og ikkje minst òg for pårørande til pasienten. I nokon tilfelle har det likevel vore nødvendig å gjera det for at det skal vera nok helsepersonell til å ta seg av dei som kan koma til å trenga intensivbehandling i ei krevjande tid. Helse- og omsorgsministeren har informert meg om at gjennomsnittleg ventetid til oppstart av helsehjelp i spesialisthelsetenesta var 63 dagar i 2020. Som fleire representantar har vore inne på, betyr det ein auke på fire dagar frå 2019, og me ser at det skuldast pandemien. I andre tertial 2021 var den gjennomsnittlege ventetida 59 dagar, og det betyr altså éin dag mindre enn på same tidspunkt i 2019. Det er i dag for tidleg å seia korleis ventetidene vil verta påverka av auken i smitte og innlagde på sjukehus denne vinteren. Som helse- og omsorgsministeren òg har informert om, har det ikkje vore ein sterk auke i den gjennomsnittlege ventetida til oppstart av helsehjelp i spesialisthelsetenesta. Det er grunnen til at eg meiner at me ikkje bør utvida perioden med rett til sjukepengar, som då altså er ei yting på 100 pst. dekning av tidlegare inntekt, og eg er glad for at eit fleirtal i arbeids- og sosialkomiteen er einig med meg i dette.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Når det gjeld ventetidene i helsevesenet, ønskjer denne regjeringa å prioritera meir pengar til offentleg velferd. Det er eg sikker på at helse- og omsorgsministeren gjerne snakkar meir om, viss ho vert gjeve anledning til det. Eg har jo ansvaret for både sjukepengane og inntektssikringsordningar, og ikkje minst for arbeidsavklaringspengeordninga. Og noko av det eg allereie har sendt på høyring, er ikkje berre at ein skal fjerna det usosiale karensåret, som den tidlegare regjeringa innførte for dei som går på arbeidsavklaringspengar, men òg at ein skal gjennomføra ei evaluering, som sikrar at ein har best mogleg informasjon om kva det er som bidreg til å få folk ut i arbeid, og at ein kan ha ei innretning på arbeidsavklaringspengeordninga som gjer at ein treff dei som treng det, på ein betre måte enn ein gjer i dag. Det kjem denne regjeringa til å følgja opp.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Eg tek ikkje imot den kritikken, om at denne regjeringa ikkje vil ha meir fakta på bordet, særleg ikkje når det er knytt til fakta om arbeidsavklaringspengeordninga. Er det noko som oppfølginga som denne regjeringa har hatt av arbeidsavklaringspengeordninga, har vist, er det at den førre regjeringa, som sat i åtte år, ikkje sikra nok informasjon knytt til dei som går på ordninga, og dei som har falt ut av ordninga på grunn av dei gjentekne usosiale kutta frå høyreregjeringa. Me har allereie sendt på høyring eit forslag som bl.a. inneber at ein evaluerer heile ordninga, sørgjer for at me har meir fakta på bordet knytt til kven det er som går på ordninga, kva slags hjelp dei treng, og ikkje minst korleis ein kan følgja opp personar som er i ein sårbar situasjon, på ein betre måte enn i dag.
Henrik Asheim (Høyre), 2022-03-01:
Det er litt krevende å forstå resonnementene rundt denne endringen. Jeg forstår at flertallet i Stortinget er uenig i endringene som ble gjort i 2015, men også i statsrådens innlegg ble det fremstilt både som et gedigent angrep på arbeidsmiljøloven og faste ansettelser, og samtidig som at det ikke har hatt noen effekt. Begge de to tingene kan ikke være sanne samtidig. Nå har både representanten Bergstø og representanten Kristjánsson sagt at dette kunne føre til at man får sparken hvis man stikker hodet frem, at gravide ville slite med å få fast stilling og alle disse tingene. Da er mitt første spørsmål til statsråden: Stemmer disse påstandene? Har de endringene som ble gjort i 2015, og som er evaluert, og som Stortinget også vedtok skulle evalueres, ført til de skremslene som nå fremføres fra talerstolen?