Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 2001-03-01:
Det er prisverdig at Nordisk Ministerråd på oppdrag av de nordiske statsministrene har presentert en strategi for bærekraftig utvikling i Norden. Dette er positivt, først og fremst for miljøet i Norden. Men strategien, «Bærekraftig utvikling – en ny kurs for Norden», er viktig også for Nordisk Råd, som har slitt med å være synlig i den politiske debatten. Men her ligger også faren for et antiklimaks i det nordiske samarbeidet. Den strategi for en bærekraftig utvikling i Norden som samarbeidsministeren har redegjort for, er nemlig en ambisiøs strategi. «Det haster med en kursendring», sa Kosmo, og han pekte på bl.a. følgende utfordringer: økte utslipp av klimagasser lokal forurensning og støy økt urbanisering tap av biologisk mangfold og natur- og kulturverdier det store antall tilsetningsstoffer i matvarer Redegjørelsen var nyttig bl.a. fordi statsråden gav selve begrepet «bærekraftig utvikling» et innhold som illustrerer mangfoldet og bredden i en nordisk strategi for en slik utvikling. Vi har altså samarbeidsministerens ord for at det kreves en kursendring. Og det er nettopp her faren for et tilbakeslag i det nordiske samarbeidet også ligger. For hvis de ambisiøse mål og den varslede kursendring ikke følges opp i praktisk handling, vil tilliten til politikerne og det nordiske samarbeidet bli svekket. Derfor må vi forvente at kursendringen blir synlig både på det nasjonale plan og når de respektive ministerråd skal utforme felles nordiske tiltak. Strategien for bærekraftig utvikling og varslet om en kursendring på viktige politikkområder må være en særlig stor utfordring for Regjeringen. Regjeringen kan nemlig ikke med troverdigheten i behold varsle en kursendring i klimapolitikken hvis en samtidig igangsetter gasskraftverk som innebærer en dramatisk økning i utslippene av klimagasser. Regjeringen kan heller ikke hevde at økt urbanisering og sentralisering motvirker en bærekraftig utvikling, hvis den samtidig svekker de virkemidler som skal dempe sentraliseringen. Og Regjeringen får også problemer med sin troverdighet når den varsler en kursendring i saker som har med matvaresikkerhet og begrensning av tilsetningsstoffer i matvarer å gjøre, kort tid etter at den samme regjering har godkjent EUs matsminkedirektiver, som innebærer at det introduseres nye tilsetningsstoffer. Handlingene kan med andre ord komme til å overskygge de gode forsetter. Redegjørelsen nevner i flere sammenhenger hensynet til miljø, matvaresikkerhet og velferd. Jeg la merke til at statsråden brukte uttrykket «omstillingen mot et bærekraftig Norden». Når jeg vet hva samarbeidsministeren legger i begrep som «omstilling» og «omlegging», blir jeg noe usikker på hva statsråden mener. Det skal jeg komme tilbake til. Strategien for et bærekraftig Norden omfatter også handlingsprogrammene for nordisk samarbeid innenfor primærnæringene. Det er grunn til å tro at denne delen av strategien nå vil påkalle stor interesse. Det dreier seg nemlig om struktur, om urbanisering og regional utvikling, og det dreier seg om matvaresikkerhet – elementer som vi finner igjen i redegjørelsen. I kjølvannet av kugalskap og andre husdyrepidemier har en bl.a. i Tyskland fått en interessant debatt om EUs framtidige landbrukspolitikk. Det settes spørsmålstegn ved det industrialiserte landbruket og den ensidige fokuseringen på effektivitet, lønnsomhetspress og matvarepriser. Jeg vil sitere fra en lederartikkel i Aftenposten den 24. februar: «Svinepest, BSE, skrapesyke, munn- og klovsyke, fôrskandaler og hormonskandaler, tilsammen tegner dette et bilde av et landbruk og en landbruksindustri som er på ville veier.» Og så til dette med omstilling: Med interesse har jeg gått tilbake til det innlegg statsråd Kosmo holdt i forbindelse med jordbruksoppgjøret sist vår. Her gav statsråden uttrykk for at strukturomleggingen i landbruket går for sakte! Jeg siterer: «Jeg skjønner at det er vanskelig. Men det kommer til å bli enda vanskeligere i årene som kommer, for behovet blir bare større og større. Vi kan ikke utsette disse strukturendringene.» Behovet for strukturendringer blir bare større og større, skal vi tro statsråden. Det kunne være interessant å høre om statsråd Kosmo, på bakgrunn av de erfaringer EU-landene nå høster, fortsatt mener det samme som han gav uttrykk for i Stortinget den 15. juni i fjor, nemlig at omleggingen av landbrukspolitikken i en retning som innebærer stadig færre og større enheter, går for sakte. Er f.eks. en forsert strukturomlegging i landbruket en del av strategien for en bærekraftig utvikling i Norden?