Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-17:
Det finnes nok mennesker som vil mene at plan- og bygningsloven ikke er det mest spennende å diskutere. Jeg vil likevel mene at denne loven er avgjørende for viktige sider ved våre liv, f.eks. når det gjelder klimaspørsmål, miljø og friluftsliv, barn og unges oppvekstmiljø, næringsutvikling, urfolksspørsmål, utvikling av tettsteder og bomiljøer, folkehelse, samfunnssikkerhet og ikke minst funksjonshemmedes muligheter til å delta på lik linje med funksjonsfriske. Siden denne debatten er om bygningsdelen av lovverket, vil jeg peke på hvordan også denne delen av loven griper inn i store og avgjørende spørsmål som energi, klima, tilgjengelighet for alle og bevaring av bygninger. I Norge skjer ca. 40 pst. av den samlede energibruken i bygninger. Derfor blir det å redusere energibruken i bygg et viktig energi-, miljø- og klimapolitisk mål. Klimaforliket som Stortinget står samlet om, må derfor omsettes i praktisk handling, ikke minst på dette området. Det er ingen tvil om at mange bygg opp gjennom årene er planlagt og oppført uten at kravet til optimal energiutnyttelse har vært sentralt i planleggingen. Selv om bruken av fjernvarme i Norge er nesten fordoblet de siste ti årene, utgjør dette fortsatt en relativt liten andel av den totale oppvarmingen. Flertallet mener at styrkingen av tilknytningskravet til fjernvarme som ligger i denne innstillingen, vil fremme miljøvennlige alternativer til bl.a. fossile brensler. Samtidig åpner unntaksbestemmelsene i § 27-5 for at kommunene helt eller delvis kan gjøre unntak fra tilknytningsplikten dersom alternative løsninger er miljømessig bedre. Dispensasjon må allikevel ikke gis hvis unntaket kan få negative konsekvenser for muligheten til utbygging og drift av fjernvarmeanlegg. I fjor vedtok Stortinget diskriminerings- og tilgjengelighetsloven. Nå følger vi opp i plan- og bygningsloven gjennom at universell utforming, slik det defineres av Syse-utvalget og framkommer i diskriminerings- og tilgjengelighetsloven, er tatt inn i lovens formål og i de operative paragrafene. Komiteen mener dette er den viktigste endringen som gjøres i loven, fra å basere den på tilgjengelighet til å legge til grunn universell utforming som krav til hovedløsningen ved tiltaket. Plan- og bygningsloven er den viktigste loven for å gjøre antidiskriminerings- og tilgjengelighetsloven operativ på de områdene der samfunnet skaper funksjonshemmende barrierer. Komiteen viser i sin innstilling til at kravet om universell utforming gjelder bygninger, anlegg og uteområder rettet mot allmennheten. I utgangspunktet innebærer dette at kravet ikke omfatter arbeidslokaler. Komiteen viser derfor til at målsettingen om et inkluderende arbeidsliv tilsier at nye arbeidslokaler bør omfattes av bestemmelsen. Undersøkelser viser at norske arbeidsgivere er svært skeptiske til å ansette personer med redusert funksjonsevne, dessverre. Selv om samfunnet har ulike ordninger med tilskudd for å tilrettelegge arbeidsplasser og arbeidsmiljøloven har enkelte bestemmelser, innebærer denne form for lovgivning at det stort sett må etableres særordninger. Dette bryter med prinsippet om universell utforming som hovedløsning. Universell utforming av arbeidslokaler vil også være god seniorpolitikk. Komiteen vil utvide hovedkravet om universell utforming til også å gjelde nye arbeidslokaler, bygninger som da faller inn under arbeidsmiljøloven. Den store andelen av arbeidslokaler som bygges, er enten kontorlokaler eller lokaler som også delvis henvender seg til publikum. Komiteen mener imidlertid at det er enkelte arbeidslokaler som det vil være vanskelig å stille slike krav til, f.eks. verksteder, gårdsbruk o.l. Det må derfor etableres unntaksbestemmelser i forskrift. Flere oppslag i media har vist at enkelte eiere av bygg spekulerer i å la bevaringsverdige bygninger forfalle så mye at verneverdien opphører eller at bygget i realiteten ikke er mulig å redde. Denne typen spekulativt forfall ble tatt opp i komitéhøringen fra bl.a. Oslo kommune og Fortidsminneforeningen. Disse høringsinstansene mente at kommunen måtte gis muligheter til å stoppe spekulativt forfall. SV mener at kommunene gjennom denne loven må få redskaper til å stoppe spekulasjonen. Vi er derfor glad for at flertallet mener at bevaringsverdi må inn som selvstendig hensyn og gi grunnlag for at kommunen kan pålegge istandsetting og vedlikehold. Det samme gjelder estetisk kvalitet ved fasaden på bygget. Flertallet i komiteen, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, mener at det er mest hensiktsmessig at det blir utarbeidet forskrift basert på nærmere vurderinger som normalt følger av en slik forskriftsprosess. Forskriften må baseres på en klar vurdering av hva slags type bygg og tiltak som har særlig behov for beskyttelse. Etter vår mening er det svært viktig at slike forskrifter kommer på plass så snart som mulig, og som vi sier i flertallsinnstillingen: fortrinnsvis samtidig med at loven blir iverksatt. Jeg tror at vi med denne loven har klart å følge opp de intensjonene vi hadde når det gjelder plan- og bygningsloven: forenkling, effektivisering, bedre kvalitet i byggesaker, universell utforming og bedre tekniske krav, mer miljøvennlige bygg og forsterket regelverk knyttet til bomiljø. Nettopp fordi loven griper inn i så mange områder, er den også veldig viktig for oss alle.