Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-06-07:
Debatten begynner å nærme seg slutten, og det er tid for å dra sammen noen tråder. Vi har hørt fra Ib Thomsen at dette er en historisk dag for Fremskrittspartiet, og i sannhet er det virkelig det. Det at vi har en historisk bred enighet om betydningen NRK har for det norske demokratiet, det norske fellesskapet og det norske mediemangfoldet er nye toner vi aldri har hørt fra Fremskrittspartiet før, og som jeg er glad for at man nå står inne for. Så er det også historisk av den grunn at i stedet for å forfekte sitt opprinnelige syn om å fjerne NRK-lisensen og love velgerne at man ikke lenger skal betale lisens, er man med på en flertallsmerknad hvor det står at det er en forutsetning at alle voksne skal bidra. Det betyr, hvis Ib Thomsen lurer på tall, at vi går fra ca. 2,3 millioner husstander til 4,1 millioner mennesker over 18 år – nær en dobling i antallet som skal betale lisens. Det Fremskrittspartiet forsøkte å ro seg i land på, er en passus om at modellen skal holdes opp mot en statsbudsjettfinansiering av NRK. Det er et såpass alvorlig anslag mot NRKs uavhengighet at NRKs journalister har gått ut mot forslaget og bedt om at det ikke vedtas, at man ikke vurderer en sånn mulighet. Det forstår jeg godt, fordi det utfordrer allmennkringkasterens uavhengighet og sender et dårlig signal internasjonalt. Det er såpass alvorlig at også Kristelig Folkeparti, som faktisk er med på flertallets forslag, finner grunn til fra Stortingets talerstol å si at man ikke vil forsvare en sånn mulighet. Det synes jeg kulturministeren skal ta inn over seg. Og hvis kulturministeren kan signalisere her at den vurderingen akter ikke kulturministeren å gjennomføre fordi det er et urealistisk grep, skal vi være de første til å trekke det forslaget, for da er vi godt fornøyd. Men kulturministeren har gjentatt i denne debatten at det skal være en vurdering opp mot statsbudsjettfinansiering. Derfor står vi fortsatt på det forslaget, men inviterer kulturministeren til å komme opp og redegjøre for at det ikke blir gjennomført. Så har flertallspartiene framholdt at det er helt avgjørende for dem at man løser moms-spørsmålet. Men det er ingen som helst signaler her fra regjeringspartiene på hvordan det skal sikres. Det henger i lufta, både det spørsmålet, framtiden for NRKs økonomi, for arbeidsplasser og for de uavhengige produsentene som lever av oppdrag som NRK bestiller. Og ikke minst henger det i lufta hva forslaget til flertallet betyr for familienes økonomi. Det er preget av mange gode intensjoner, men inntrykket er en kaosmodell. Det minner meg om en historie fra tidligere representant Jon Leirfall – tror jeg det var – som hadde med seg sin stortingskomité på reise til et afrikansk land. På bussturen kjørte de forbi en kamel. Jon Leirfall pekte på kamelen og sa: Ser dere, karer, dette er en hest som en stortingskomité har bygd. Sånn kan det fort bli når gode intensjoner i sum skal utgjøre et forslag som ser ut som noe helt annet når det kommer gjennom kverna, enn det som kanskje er realistisk å gjennomføre. Og det er flertallets modell sånn som de skisserer den i dagens innstilling. Det skriver flertallet egentlig selv, når de avslutter sin merknad med at dersom modellen viser seg å være umulig å gjennomføre, ber de regjeringen komme med en alternativ modell. Ikke bare er det på stedet hvil, det er faktisk et skritt tilbake i forhold til der vi var for over et år siden. Jeg er helt enig med Bård Vegar Solhjell, som sier at når vi kommer til en ny stortingsperiode, trenger vi en regjering og en kulturminister som tar på seg ledertrøya i dette spørsmålet, for hele denne perioden har vært preget av misbrukte muligheter. Vi trenger et nytt flertall som ser verdien av at man sikrer finansieringen for allmennkringkasteren og ser betydningen allmennkringkasteren har for det norske demokratiet. Da trenger vi en regjering som setter seg i førersetet i et så viktig spørsmål som hvordan dette skal finansieres for framtiden.