Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 1999-12-14:
Sosial- og helsesektoren er en stor, viktig og ressurskrevende del av offentlig virksomhet og av statsbudsjettet. Årets sosial- og helsebudsjett med sine to rammeområder utgjør om lag 180 milliarder kr, av dette går ca. 85 pst. til folketrygden. Budsjettet for år 2000 har en økning på ca. 11,5 milliarder kr, noe som tilsvarer en vekst på om lag 6,8 pst. i forhold til vedtatt budsjett for inneværende år. I forbindelse med Stortingets behandling av Regjeringens forslag blir det omdisponert kun 24 mill. kr, noe som skulle tilsvare en endring på under 0,2 promille av hele budsjettområdet. Helse- og sosialpolitikken skal ha som mål å trygge et menneskeverdig liv uavhengig av livsfase, den enkeltes forutsetninger og forhold som økonomi og bosted. Regjeringspartiene har da også som mål å sette mennesket i sentrum, ved å ta utgangspunkt i den enkeltes menneskeverd og omsorg for alle. Brukerstyring og medbestemmelse skal også ivareta enkeltindividets integritet og selvråderett, som det myndige mennesket har krav på. Det skal også tas hensyn til en ansvarlig og god ressursforvaltning. Innenfor en slik ramme er budsjettet et godt redskap for å komme videre på en riktig vei for å finne fram til bedre løsninger av de oppgaver vi har innenfor sosial- og helseområdet. Men utviklingen som bl.a. endrer folks levekår, og de metoder som vi kan benytte oss av f.eks. når det gjelder utviklingen innen medisin og medisinsktekniske løsninger, gjør at denne veien aldri vil være ferdig gått, men by på stadig nye utfordringer, som vil bety debatt om nye veivalg og nye målsettinger. Innenfor årets budsjett går oppfyllelsen av Handlingsplan for eldreomsorgen videre ved at det i løpet av perioden skal bygges 24 400 nye plasser i sykehjem og omsorgsboliger, og ved at det skal opprettes vel 12 000 nye årsverk innen pleie- og omsorgstjenestene. Det er gledelig å kunne konstatere at handlingsplanens første år har gitt resultater som samsvarer med målene, bl.a. ved at bemanningen har økt med 3 000 nye årsverk i 1998. Etter det en kan erfare så langt for 1999, vil et tilsvarende antall årsverk også bli etablert nå, slik at en allerede er nær halv måloppfyllelse når det gjelder planens bemanningsdekning. Et nytt mål som så må drøftes og tilrettelegges, er en nødvendig bemanningsfaktor ut fra hva som er påkrevd for å oppnå optimal pleie og trivsel. Dette vil Stortinget få god anledning til når Regjeringen ved årsskiftet legger fram sin melding Omsorg 2000. I denne meldingen vil også menneskeverd og omsorgsetikk være hovedtema. En samlet komite er glad for at Regjeringen viderefører satsingen innenfor det nasjonale geriatriprogrammet, selv om dette avsluttes formelt nå i 1999. Senterpartiet ser det også som svært positivt at departementet vil foreta en faglig opprustning av det medisinske miljøet i sykehjemmene. Positivt er det også at Handlingsplan for helse- og omsorgspersonell følges opp når det gjelder videregående skole og høyskolenivået. Det er bl.a. viktig at det satses videre på desentralisert sykepleieutdanning tilrettelagt for hjelpepleiere og omsorgsarbeidere. Videre vil det være viktig å finne flere slike løsninger for videreutdanning av fagpersonell, slik at kvalifisert og stabil arbeidskraft kan sikres også ute i distriktene, og bli der. Legemangelen er påfallende stor i Norge, og Senterpartiet både påpekte dette og fremmet forslag til tiltak for å bedre situasjonen i forrige stortingsperiode. Regjeringen har fulgt opp dette i denne perioden, bl.a. fremmes det nå forslag om å ta Sentralsykehuset i Akershus i bruk igjen for undervisning av medisinstudenter. Denne økningen betyr 30 nye medisinstudenter ved Universitetet i Oslo. Det er viktig at dette undervisningsopplegget benytter seg av bestående kapasitet når det gjelder vitenskapelig og undervisningsmessig personell i nærområdet, slik at opprettelsen av medisinerutdannelse ved SiA ikke virker sentraliserende og dermed ikke trekker kompetanse og ressurser ut av bestående miljøer ellers i landet. Det er videre viktig å merke seg at medisinerutdanningen ved våre andre universitetssykehus skal videreføres og styrkes. Behovet for flere tannleger tilsier også at denne universitetsutdannelsen blir prioritert, og at en legger denne opp slik at distriktstannlegetjenesten kan få en bedre dekning. Jeg vil også vise til den relativt brede omtalen tannhelsen har i budsjettinnstillingen, og vil bare nå bemerke at flere av disse forholdene må vi komme tilbake til. Hele forskningsområdet i Norge trenger et løft, noe Regjeringen har tatt innover seg og legger opp til. Medisinsk forskning skal være et spesielt satsingsområde, og en samlet komite sier seg glad for det. Utdanningen og fordelingen når det gjelder leger, skal spesielt prioritere kommunehelsetjenesten, kreft og psykiatri. Det er da viktig å styrke disse områdene også når det gjelder forskning og utvikling, og det må spesielt satses innenfor områdene allmennlegeutdanning/samfunnsmedisin og geriatri. Videre er det viktig at infeksjonssykdomsområdet blir sterkt prioritert, bl.a. i forhold til utviklingen med multiresistente mikrober og større smittefare på grunn av økt mobilitet og økende frihandel, som setter mye større krav til kontroll og føre var-tiltak når det gjelder næringsmidler. – Jeg må komme tilbake med resten av mitt innlegg, siden jeg bare har fem minutter nå.