Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2010-06-08:
Jeg er glad for at komiteen gir bred tilslutning til regjeringens forslag om å skjerpe straffene betydelig for vold og overgrep, seksuelle overgrep, kjønnslemlestelse og vold i nære relasjoner. Det er viktig at samfunnet gir et klart og tydelig signal om at denne typen vold er uakseptabel. Straffenivået er for lavt i dag, og straffeloven 2005 hadde bl.a. som hensikt å skjerpe straffene for denne type lovbrudd. Men de to storkammeravgjørelsene i Høyesterett i fjor uttalte at de angitte normalstraffenivåene skal gradvis trappes opp, og blir først gitt full anvendelse når straffeloven 2005 trer i kraft. For Arbeiderpartiet og de rød-grønne har det hele tiden vært en prioritet å få opp straffenivået så raskt som overhodet mulig. La det være klinkende klart fra denne talerstolen i dag: Med vårt forslag får vi en betydelig straffeskjerpelse, og vi sikrer oss at denne straffeskjerpelsen trer i kraft nå. Vold og seksuelle overgrep er et alvorlig samfunnsproblem. For dem det rammer, har det store konsekvenser. Det er krenkende handlinger, og for mange kan det totalt forandre livet og gi langvarige fysiske og psykiske konsekvenser. Samtidig skaper denne type lovbrudd frykt, også hos dem det ikke rammer. Til tross for at straffenivået for voldtekt er blitt skjerpet de siste årene, ligger straffenivået fremdeles i nedre sjikt av strafferammen. Det er et mål at strafferammene og straffenivået mellom ulike typer kriminalitet står i et rettferdig forhold til hverandre, og derfor har det vært viktig for Arbeiderpartiet og de rød-grønne å få opp straffenivået for voldtekt slik at det samsvarer bedre med straffenivået for andre sammenlignbare overtredelser. For å få opp straffenivået gjør vi derfor noen viktige grep: Vi øker minstestraffen for voldtekt, og normalstraffenivået skal være betydelig høyere enn i dag. Straffenivået angis ut fra de gjennomgåtte domsbeslutningene i proposisjonen. Og vi gir et tydelig signal til domstolene om at øvre del av strafferammen skal benyttes i større grad enn i dag. Samtidig er det viktig at vi ikke glemmer det faktum at altfor mange voldtektssaker aldri blir anmeldt, og at altfor mange saker blir henlagt hos politiet. Derfor er det viktig at samtidig som vi setter opp straffene, må vi også styrke kompetansen hos politiet og sørge for at den som anmelder blir tatt på alvor. En av våre viktigste oppgaver er kampen mot vold i nære relasjoner – en situasjon som for mange oppleves som en daglig terror. Også her er straffenivået for lavt, særlig når det gjelder mishandling av barn. Derfor heves den øvre strafferamme for overtredelse av straffeloven § 219 første straffealternativ til fengsel i inntil fire år og tredje straffealternativ til ti år. Vi sørger nå for at det blir strengere straffer. Det er et viktig signal om at dette er alvorlig kriminalitet, som samfunnet tar avstand fra, og som skal straffes strengere. Men la oss heller ikke i dag glemme at vi ikke bekjemper kriminalitet ved strengere straffer alene. En av de store utfordringene når det gjelder nettopp vold i nære relasjoner, er jo at altfor mange ikke anmelder, ikke tør å søke hjelp og ikke greier å komme seg ut av situasjonen. Heldigvis ser vi nå en økning i antall anmeldelser. Det handler nok ikke først og fremst om at det er flere tilfeller, men at flere anmelder. Det handler om politisk fokus, og at vi har greid å løfte et tabubelagt område ut fra husets fire vegger og inn i offentligheten. Også for vold og drap skal straffene opp. Jeg er glad for at vi gir et tydelig signal om at straffen for uprovosert vold, grov vold og legemsbeskadigelse skjerpes betydelig. Flertallet går ikke inn for å heve den øvre strafferammen fra seks til åtte år i straffeloven § 229 andre straffealternativ og § 219 annet ledd. Årsaken er de økonomiske og administrative endringene, og dette ville medført at straffeskjerpelsene ikke kunne trådt i kraft med øyeblikkelig virkning. Dette er også godt beskrevet i brevet fra justisministeren til Stortinget. Men jeg har lyst til å understreke at det ikke rokker ved formålet i proposisjonen, nemlig at straffenivået skal opp. Ved å angi normalstraffenivået og ved å heve strafferammene i § 219 første ledd og § 229 første og tredje straffealternativ vil vi få en betydelig straffeskjerpelse. For oss har det vært en prioritet å få opp straffenivået raskt. Det ville vi ikke fått til dersom vi hadde hevet strafferammene til åtte år. Konsekvensen av det hadde vært at vi mest sannsynlig måtte vente til tidligst 2011 for å få den ønskede straffeskjerpelsen. Jeg har lyst til å understreke at endringene som vi gjør i dag i straffeloven 1902, er en overgangsordning fram til straffeloven 2005 trer i kraft. Vi tar sikte på at det skal skje i 2012, og flertallet finner det derfor ikke hensiktsmessig å utsette straffeskjerpelsen i 1902-loven til 2011. Når Fremskrittspartiet i VG – og på sine egne nettsider – påstår at vi ikke hever straffenivået, er jo det direkte feil. Man kan lure på om Fremskrittspartiet bevisst misforstår, eller om de bare mangler en grunnleggende forståelse for hvordan man sikrer lengre straffer. Jeg har lyst til å advare Stortinget mot at man ser seg blind på den øvre strafferammen. For den store utfordringen er jo nettopp at normalstraffenivået for denne type lovbrudd er for lavt og ligger i nedre sjikt av strafferammene. Derfor er det et betydelig rom også for å heve straffenivået innenfor dagens strafferammer, og det sikrer vi nettopp ved å angi normalstraffenivået ut fra de gjennomgåtte domsbeslutningene. Denne måten å heve straffenivået på har jo også Høyesterett gitt sin tilslutning til. Og det kan kanskje være på sin plass å sitere fremskrittspartirepresentanten Jan Arild Ellingsen under debatten om straffeloven 2005. Ellingsen sa følgende om denne måten å heve straffenivået på: «Metodisk synes jeg det er veldig bra, for det er konkretisert, og det er tydelig hva man ønsker å oppnå.» Jeg kunne ikke vært mer enig. Og la meg nok en gang gjenta hovedbudskapet, for det kan virke som om ikke alle henger helt med. Med flertallets forslag vil vi få økte straffer for voldtekt. Vi vil få økte straffer for vold, blind vold og grov vold. Vi vil få økte straffer for drap, økte straffer for kjønnslemlestelse, økte straffer for vold i nære relasjoner og økte straffer for misbruk av overmaktsforhold. I gjennomsnitt foreslår regjeringen å skjerpe straffene med 30 pst., og for enkelte voldslovbrudd er det en straffeskjerping opp mot 100 pst. Det er så langt unna en fallitterklæring som det omtrent er mulig å komme. Med Høyre og Fremskrittspartiets forslag ville vi kanskje fått et papirvedtak som tok seg godt ut på løpesedler, og på forsiden av avisene. Men jeg driver altså ikke med politikk for å fatte papirvedtak som ikke kan settes ut i livet. Jeg driver med politikk for å få til endring i det virkelige liv. Med de rød-grønnes forslag vil vi få en kraftig skjerpelse av straffene, og de vil tre i kraft med øyeblikkelig virkning. Jeg gleder meg derfor til å stemme for regjeringens forslag.