trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
Norge trenger et utbygd og robust overføringsnett for strøm i hele landet og til utlandet. Det er behov for å fornye nettet mange steder og forberede nettet på mer ekstremt vær som følge av klimaendringene. Utbygginga av nettet og tilknytningsplikt for produksjon legger også til rette for økt utbygging av fornybar energi. Dette er viktige sider av lovendringene som er blitt lagt fram nå, og som blir vedtatt i dag. Det er viktig for omstillinga fra oljeøkonomi til framtidas næringer basert på nye fornybare energikilder at vi får fart på utbygginga. SVs visjon for energipolitikken er å gjøre Norge til en miljøvennlig energistormakt. En storsatsing på energisparing og energieffektivisering må være en viktig del av denne omstillinga. I stad, da vi diskuterte Vefsna, bl.a., og vern av vassdrag, var jeg inne på at bare i bygg har vi et sparepotensial på 15 TWh. I tillegg har vi også et potensial for å gjøre noe med opprusting av det nettet som eksisterer i dag. En storstilt satsing på ny fornybar energi vil danne grunnlag for en ny miljøvennlig industriutvikling i Norge. Det er i hvert fall hva vi håper. Vi mener at Norge også i framtida vil ha et stort potensial for eksport av rein energi. Det har vi begynt med, men det potensialet kan bli mye større, særlig hvis vi slutter å bruke strøm til oppvarming av hus. I tillegg vil det bli viktig å eksportere energikrevende produkter produsert med rein energi. Det er vårt fortrinn i Norge gjennom bl.a. vannkrafta. For å utnytte dette potensialet og for å oppfylle de kravene vi kommer til å få bl.a. gjennom EUs fornybardirektiv, må vi også gjennomføre store investeringer i nettet framover. Samtidig er utbygging av nettet ofte konfliktfylt. Regjeringa og stortingsflertallet understreker derfor at man ved nettutbygging skal ta sterkere miljøhensyn og ta hensyn til estetikk og lokalsamfunn. Bruk av kabel som alternativ til luftledning skal alltid vurderes når nye kraftlinjer på alle spenningsnivåer skal bygges. Endringene i energiloven er ett viktig virkemiddel for å øke produksjonen av ny fornybar energi. Så må vi også ha andre virkemidler som forskning og utvikling og direkte tilskudd. SV er særlig glad for at vi har gjenopptatt forhandlingene med Sverige om grønne sertifikater, som vi også har diskutert tidligere i dag. Vi håper, som sagt, at en solid og ambisiøs avtale kan foreligge til høsten. For SV er det også viktig at Regjeringa vil se på mulighetene for utjamning av overføringstariffene på landsbasis, inklusiv felles, nasjonale nettariffer. Jeg vil gjerne understreke det, fordi det behovet blir større nå i og med de endringene vi gjør her. LVK er en av de høringsinstansene som har påpekt dette. Vi forventer fullt trykk på arbeidet med å få til mer effektiv utjamning av tariffene, og helst felles, nasjonale tariffer. Jeg nøyer meg med dette.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-09:
Jeg er enig med statsråden i at dette er en gledens dag. Vi fokuserer på det viktige som blir vedtatt i dag, men det er et lite skår i gleden som handler om lovens virkeområde. En av de tingene jeg stusser litt over, er de faglige råd og de vurderinger som ligger til grunn for at man kunne la dette virkeområdet også omfatte sjøområdet i norsk økonomisk sone, med de begrensninger som ligger i folkerettslige temaer. Når det gjelder å kunne utnytte det potensial som de faglige råd gir, hva var det som gjorde at Regjeringen ikke fulgte disse rådene fullt ut?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-09:
Kristelig Folkeparti mener at tilknytningsplikten er viktig for å få bygd mer fornybar energi. Men en tilknytningsplikt gir ingen automatikk for at f.eks. vindkraftutbyggere får tilgang til nett. Det står i proposisjonen at det kan gis fritak for tilknytningsplikten hvis prosjektet ikke er samfunnsmessig rasjonelt. Hva betyr det? Betyr det at en legger markedspris til grunn for at det skal være samfunnsmessig rasjonelt, eller legger en de krav og forpliktelser som ligger i klimaforliket, til grunn?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-06-09:
Jeg har stor respekt for Tord Lien. Jeg tror det knapt er noen i Stortinget som kan denne loven bedre enn ham. Han har også et stort engasjement i disse spørsmålene. Men når det snakkes om en statssekretær fra Fremskrittspartiet i Miljøverndepartementet, snakker vi virkelig om å introdusere fremmede arter.(Munterhet i salen) Det har gått tid før loven er blitt behandlet. Det betyr at vi har tapt verdifull tid. Venstre er opptatt av at vi kommer raskt i gang med den jobben som skal gjøres, og vi foreslår ikrafttredelse 1. januar 2010. Hva slags tidsperspektiv har statsråden på ikrafttredelse av loven? Er han enig i at det haster med å få effekt av de lovbestemmelsene som i dag får bred tilslutning i Stortinget? (Munterhet i salen)
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-06-09:
Det har vært en driver i norsk energipolitikk at mange har forsøkt å framstille det som om det var en stor ubalanse mellom produksjon og etterspørsel, og at vi derfor var i en tvangssituasjon og måtte bygge ut ny energiproduksjon. I går kunne Statnett-sjef Auke Lont fortelle at i et flerårsperspektiv vil situasjonen være den at Norge er i en overskuddssituasjon. For å kunne utnytte det på en fornuftig måte mener Auke Lont, i likhet med Venstre, at vi trenger en forsterket kabelforbindelse med utlandet. Næringskomiteens leder, Ola Borten Moe fra Senterpartiet, har en helt annen virkelighetsoppfatning. Han mener at Norge må sørge for å ikke øke eksporten til utlandet, ikke styrke kabelforbindelsen med utlandet. Hvilken tilnærming til denne svært grunnleggende problemstillingen i energipolitikken har statsråden størst sans for – den som Venstre og Statnett-sjefen står for, eller den som Senterpartiets leder av næringskomiteen står for?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-06-09:
Venstre er for en sterk offentlig styring av vannkraftproduksjonen og et sterkt offentlig eierskap innen denne sektoren. Det var utgangspunktet da Venstre for 100 år siden var arkitekten bak hjemfallsordningen, og det var utgangspunktet da Venstre, i likhet med regjeringspartiene, stemte for den såkalte konsolideringsmodellen. Men Venstre er åpne for tilpasninger av fleksible løsninger, som kan styrke sektoren og legge grunnlaget for langsiktige løsninger for industrien. Derfor stemte vi for utsatt hjemfall for noen anlegg da konsolideringsmodellen var til behandling. Det ville ikke på noen måte undergravd det offentlige eierskapet, men det ville lagt til rette på en bedre måte enn det Regjeringen gjorde, for at industrien kunne ha langsiktige og gode rammevilkår. Dette er utgangspunktet når vi går inn for en maksimal utleie av kraftproduksjon for en periode på 30 år, altså dobbelt så lenge som det Regjeringen har foreslått. En leieperiode på 30 år undergraver ikke offentlig eierskap. Det gir en langsiktighet og gjør leieordningen mer attraktiv og tjenlig for industrien. Ja, alt tyder på at en er nødt til å ha en lengre leieperiode enn 15 år hvis dette skal bli et verktøy som kan brukes slik som intensjonen er. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet på sitt landsmøte er på linje med Venstre, i motsetning til Regjeringen. En av de store endringene som skulle skje ved et regjeringsskifte, var at vi skulle få et nytt kraftregime, med bedre rammevilkår for kraftkrevende industri. Den endringen skulle komme raskt. Det var bare et spørsmål om vilje, så skulle en få et kraftregime med lavere pris på kraft til industrien enn markedspris. Det har ikke Regjeringen levert. Regjeringen har i tillegg erkjent at det løftet er det ikke mulig å holde. Nå sier en at det en lovte, var langsiktige kommersielle kontrakter via Statkraft og andre aktører, det var ny kraftutbygging, og til alt overmål har en nå sagt at hjemfallsordningen sikrer det som en lovte, til tross for det som representanten Solvik-Olsen helt riktig sa, at en brukte hjemfallsordningen til å svekke industriens stilling. En har heller ikke brukt de mulighetene som ligger der, til å gå noe i retning av det løftet en gav, ved å ha en utleieperiode på 30 år. Summen av dette er at industriens ønske gang på gang er satt til side, og på denne bakgrunn oppfatter jeg det som høyst forståelig at industrien føler seg rundlurt med hensyn til de løftene som ble gitt før valget.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-06-09:
Jeg vil starte med å svare på Laila Dåvøys spørsmål. Det som har skjedd etter Arbeiderpartiets landsmøte, er at Arbeiderpartiet ikke har fått med seg Senterpartiet og SV. Derfor står forslaget om 15 års leietid. I dag har vi hørt om alle tap – enten det er av naturmangfold som skal gjelde til havs, eller av Øystesevassdraget – som man skal komme tilbake til og slåss videre for. Slik har Arbeiderpartiet sagt også når det gjelder 30 års utleietid. Dette vil man komme tilbake til i neste periode. Dette skal på plass, sies det fra arbeiderpartihold. Mitt spørsmål til statsråden er: Vil det være uforsvarlig å gjøre slik som Arbeiderpartiet nå sier de skal gjøre, jobbe videre for å få gjennomslag for 30 års utleietid? Inge Ryan tok nærmest et ideologisk oppgjør med den politikken som Arbeiderpartiet slo fast på sitt landsmøte, for han sa at 30 års utleietid vil være uforenelig med offentlig eierskap. Er statsråden enig i det? Er det EØS-problematikken som er grunnlaget, eller er det at det er uforenelig med offentlig eierskap?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-06-09:
Det skal angivelig ha vært et nyhetsinnslag hvor representanten Klungland fortalte om sin dimmelenke, og fortalte om hvordan han så fram til å bli ferdig på Stortinget. Når jeg hører hans innlegg i dag, som framstår som et eksempel på hvor langt det er mulig å komme med politisk dressur, så forstår jeg det. Jeg hadde gleden i forrige valgkamp av å møte Klungland i Folkets Hus i Sauda. Da fortalte han at i løpet av kort tid skulle en ny regjering få på plass et regime med kraft til billigere pris enn det en fikk i markedet. Det var den posisjonen han hadde da han seilte inn i denne stortingsperioden. Når han seiler ut, er han strålende fornøyd med det Regjeringen har gjort, stikk i strid med hva norsk industri er. Det er helt uforståelig at begrunnelsen er en del tiltak som er helt identiske med det den forrige regjering og et bredt flertall ønsker, nemlig avtale på kommersielle vilkår. En peker på Statkraft, ny produksjon av energi – som riktignok er blitt utløst i mindre grad enn før av denne regjering – og at det skal åpnes for en tredjedels eierskap i kraftselskap, hvilket det også var anledning til tidligere. De to områdene som skiller Arbeiderpartiet fra opposisjonen, er vilje til utsatt hjemfall, vilje til å forlenge kraftkontrakter – to krav som industrien står på, og som opposisjonen er villig til å innfri, men ikke Arbeiderpartiet og Regjeringen. Vi hadde også et innlegg fra Inge Ryan, som sa at 30 års leietid undergraver offentlig eierskap. Det sammenholdt med Torny Pedersens innlegg forteller litt om det bikkjeslagsmålet som må ha vært internt i Regjeringen i denne saken. For Torny Pedersen sier at dagens ordning ikke er optimal, dagens ordning er ikke som Haga lovte. Det skal bli spennende å se om den blir brukt – altså underforstått at den ikke vil bli brukt. Dette må vi diskutere videre. Dette vil svekke regionalt eierskap. Jeg forstår ingenting når noen sier at mer enn 15 års leie vil undergrave offentlig eierskap, sier Torny Pedersen. Dette må vi komme tilbake til. Hun er fullt og helt på opposisjonens side her, på det sporet som Venstre og Kristelig Folkeparti har. Det betyr at det i dag er et stort flertall for den posisjonen, men på grunn av intern uenighet i Regjeringen blir ikke det utfallet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
La meg bare først slå fast at er det en ting jeg virkelig ikke er på jakt etter, så er det ny statssekretær, for jeg har verdens beste statssekretær. Det er hun som har gjort mesteparten av arbeidet med å lose denne loven gjennom, i tett samspill med det glimrende embetsverket i Miljøverndepartementet. Så hvis det er en som skal takkes i dag, er det ikke meg, men Heidi Sørensen. Hun har gjort en fantastisk jobb på dette området. Men skulle det bli behov for å utvide statssekretærkorpset, kan vi gjerne tenke på noen fra Fremskrittspartiet i en slik setting, hvis de har det miljøengasjementet som vises i dag. La nå dette være. Det viktigste er ikke om historisk bruk eller ny bruk skal være avgjørende i forhold til naturmangfoldloven. Det er om bruken, enten den er historisk eller ny, fremmer eller hemmer det som er formålet, nemlig å ta vare på en utvalgt naturtype eller en art. Bruk kan ofte fremme det å ta vare på det. I noen tilfeller er det det motsatte. Men det er selve det å ta vare på kvaliteten i norsk natur som må være det styrende, enten det er ny eller historisk bruk.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
Siden dette er en gledens og en historisk dag, skal jeg ikke, hvis jeg ikke blir unødig provosert, bruke anledningen til å fortelle hvor mye mer vi har gjort på dette området enn Bondevik-regjeringen, så la oss la det ligge. Det nye nå er at vi bl.a. får en serie marine verneområder. Det ligger i forvaltningsplanen for Norskehavet. Vi skal sette inn full kraft i det arbeidet. Det er planlagt 35 slike marine verneområder. Ett er allerede i gang. Jeg er selvsagt enig i at naturen ikke følger grenser verken over eller under vann. Det var Heide Steen som snakket om grenser under vann, naturen følger heller ikke grenser over vann. Nettopp derfor gjelder de grunnleggende prinsipper i naturmangfoldloven ut til 200 mil. Men det er også ment at enkelte av disse tiltakene kan komme i strid med folkeretten, og derfor har vi ikke kunnet legge hele loven ut til hele 200 nautiske mil. Jeg vil legge til at alle undersøkelser viser at den altoverskyggende delen av de sårbare og truede naturområdene ligger innenfor 12 nautiske mil, 70–80 pst. av dem. Så det er altså et meget stort skritt som tas her.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
Jeg tror vi alltid skal være veldig forsiktige med å snakke om det faglige rådet. Det er riktig at det er kommet faglige råd som tilsier at dette ville det være mulig å gjøre, om enn med mange vanskeligheter. Men det er like klart at det kom faglige råd med stikk motsatt konklusjon, at det faktisk ikke var mulig å bruke de samme begrepene i naturmangfoldlovens grunnleggende prinsipp helt ut til 200 nautiske mil. Derfor vil Regjeringen se på disse tingene videre, og se på om det kan gjøres ytterligere forbedringer i en veldig god lov. La meg igjen understreke: 70–80 pst. av den sårbare og verneverdige naturen ligger innenfor 12 nautiske mil, og mange grunnleggende prinsipper i naturmangfoldloven gjelder ut til 200 nautiske mil.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
Jeg er enig i at å bringe Fremskrittspartiet inn i Miljøverndepartementet vil være å bringe fremmede arter inn der, så det kan vi kanskje stå sammen om å forhindre. Naturmangfoldloven gir oss et vell av virkemidler for å ta tak i fremmede arter. Når det gjelder dato for ikrafttredelse, vil jeg eventuelt komme tilbake til det i et treminuttersinnlegg etterpå etter konsultasjon med embetsverket mitt, men selvfølgelig ønsker jeg at denne loven skal begynne å virke så raskt som overhodet mulig.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
Jeg oppfattet at jeg kommenterte forslaget ved å si at vi i Regjeringen i løpet av året – når vi er gjenvalgt – skal legge fram forslag til et omfattende regelverk på dette området, og vil selvsagt da komme tilbake til alle disse enkeltspørsmålene som kan fremmes, eksempelvis det med isfiske som her ble trukket fram. Jeg forstår jo at det er stort engasjement og stor interesse rundt alle disse spørsmålene, og det ville være galt å ta ut ett eller to av dem nå før vi kan se helheten i det. Jeg har også redegjort for de ulike forskriftsendringene som vi ønsker å gjøre nå, for av praktiske formål å klargjøre debatten på dette tidspunktet foran neste scootersesong. Og så vil Stortinget til høsten eller vinteren komme tilbake til en nærmere drøfting av hele regelverket.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-09:
Nå er det veldig viktig å understreke at vi ikke har holdt på med denne saken uten at det har eksistert et regelverk. Det har jo eksistert regler på dette området i hele denne perioden, slik at det har vært klare regler for hva man kan gjøre, og hva man ikke kan gjøre. Noen av disse blir justert gjennom det vi nå legger fram. De forsøksordningene som er inngått, blir videreført, slik at alt som er tillatt i forsøksordningen, vil gjelde fram til man lager et nytt regelverk. Det er ikke noen grunn til å legge skjul på at grunnen til at det tar tid å lage et regelverk på dette området, er akkurat det jeg sa: Det er sterke følelser, og det er ikke noen lett oppgave å finne den nødvendige balansen mellom det at scooteren har kommet for å bli i Distrikts-Norge og for så vidt mange andre steder også, og det at ingen av oss ønsker at dette skal ta fullstendig overhånd i norsk utmark.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Det er slik at i motsetning til våre naboland Sverige og Finland, er Norge nærmest å betrakte som et u-land når det gjelder å tilrettelegge for motorisert ferdsel i utmark, og spesielt rekreasjonskjøring på snøscooter vinterstid. Det er også grunn til å si at dagens lovgivning for bruk av snøscooter er, med respekt å melde, fullstendig utdatert her i landet. Vi ser at antall snøscootere øker dramatisk over hele landet, mens myndighetene rygger baklengs inn i framtiden og tror at man kan forby dette fantastiske framkomst- og rekreasjonsmidlet som snøscooter faktisk er for mange som bor i norske distriktskommuner. Med snøscooter har vi alle, friske, syke og gamle, en utmerket anledning til å komme oss ut i naturen og bruke naturens store gleder. Bruk av snøscooter i merkede løyper er etter mitt syn framtiden for motorisert ferdsel i utmark i Norge vinterstid. Vi bør la kommunene selv få avgjøre om de vil opprette et løypenett for organisert rekreasjonskjøring med scooter vinterstid. Det ser vi at de har gjort med suksess i Finland og Sverige, men Norge henger etter. Det er kun Finnmark som kanskje er i nærheten av å ha et liknende regelverk for dette som våre naboland. Det er ikke til å underslå at bruk av snøscooter er et stort aktivum for mange utkantkommuner i dag, og for de innbyggerne som bor der. La meg si det slik: Like lite som vi kan frata sørlendingene retten til å kjøre jolle i skjærgården sommerstid, kan vi i framtiden nekte folk i utkantkommuner å kjøre snøscooter på fjellet, eller hvor det måtte være. Det er også slik at dagens snøscootere er både miljøvennlige, støysvake og de påfører ingen – det er min påstand – miljøskader av betydning for norsk natur. Når snøen tiner om våren, er det faktisk ikke et eneste spor å se der scooterløypen lå på snøen vinterstid. Denne forbudslinjen mot snøscooter i Norge er dømt til å mislykkes. Folk vil, om man ikke får fram et nasjonalt regelverk med lokal forvaltning, ta seg til rette selv og bruke scooteren ute i distriktene, og nærmest kjøre lovløst hvor de vil. Det er ingen partier her på Stortinget som ønsker slike ville texastilstander i den norske fjellheimen. Derfor er det viktig å få dette inn i regulerte lovlige former, i tråd med det Fremskrittspartiet her foreslår i dette meget konkrete representantlovforslaget.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Det er fra Fremskrittspartiets side ikke behov for noe spesielt langt innlegg i denne saken, fordi Fremskrittspartiet i all hovedsak slutter seg til de foreslåtte endringene i energiloven som fremmes i denne odelstingsproposisjonen. Som saksordføreren sa i sitt innlegg, så står en samlet komité bak det meste i denne innstillingen. Jeg vil likevel bare kort få presisere at Fremskrittspartiet mener det er svært viktig å utforme et lovverk som legger grunnlag for en fremtidsrettet nettpolitikk, og som legger forholdene best mulig til rette for nettilknytning av ny produksjon av elektrisk energi. Samtidig er det et overordnet mål for Fremskrittspartiet å ha et robust og godt vedlikeholdt strømnett på alle spenningsnivåer, som gir en høy grad av leveringssikkerhet over hele landet, og som gir et akseptabelt nivå på nettleie for sluttbruker. Alle ansvarlige myndighetsorganer må kontinuerlig etterstrebe å opprettholde et lokalt, regionalt og nasjonalt strømnett som både er tilstrekkelig vedlikeholdt, og som samtidig er dimensjonert til å kunne håndtere en betydelig overføringskapasitet mellom regionene dersom det inntreffer regionale ubalanser i strømforsyningen. Samtidig må sentralnettet ha en tilstrekkelig overføringskapasitet og importkapasitet fra utlandet for å kunne garantere forsyningssikkerheten også ved eventuelle tørrår nasjonalt. Fremskrittspartiet vil også presisere at vi må ha en energilov som ikke er til hinder for fleksible nye og hensiktsmessige løsninger for organiseringen innen energibransjen. Leveringssikkerhet og forsyningssikkerhet er på sett og vis to sider av samme sak som det er viktig å ha full kontroll over, både gjennom kompetente faginstanser, lovgivning og gjennom en viss grad av politisk styring. I den grad Fremskrittspartiet er kritisk til noe av innholdet i proposisjonen, så går det ut på at vi etterlyser klarere retningslinjer for hvordan nyinvesteringer og utvidelser av nettet skal finansieres ved tilknytning av ny produksjon. For en nettinvestering som utløses av tilknytningsplikten, må det kunne legges til grunn en rimelig kostnadsfordeling mellom nettselskap og kraftutbygger. Det bør derfor etter vårt syn snarlig utarbeides klarere retningslinjer for kostnadsfordelingen mellom nettselskaper og eventuelt størrelsen på anleggsbidrag for kraftutbygger. Det må også etableres gode prosesser som kan vise om en investering i kraftproduksjon er samfunnsøkonomisk lønnsom eller ikke. Fremskrittspartiet slutter seg derfor til at det må være unntak fra tilknytningsplikten i de tilfeller der det måtte vise seg at det blir altfor kostbart for nettselskapet eller utbygger å føre fram en ny linjetrasé til et ganske avsidesliggende småkraftverk. Fremskrittspartiet mener derfor det er viktig å fremme enkelte forslag i denne saken for å bidra til å rette opp enkelte ting som vi mener er for dårlig avklart i selve odelstingsproposisjonen. Da tror jeg bare at jeg skal ta opp Fremskrittspartiets forslag samt de forslag der Fremskrittspartiet er medforslagsstiller.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Statsråden kom helt avslutningsvis inn på tilknytningsplikten ved å si at en har styrket småkraftverkenes «rett til nett». Denne tilknytningsplikten er selvsagt vel og bra, men det framstår som noe usikkert hvordan denne kostnadsfordelingen skal være mellom kraftutbygger og netteier når denne nettinvesteringen utløses av tilknytningsplikten. Akkurat det er et meget viktig punkt for mange utbyggere. Blir anleggsbidraget for utbygger for høyt, er vi like langt som i dag når det gjelder utbyggers problemer med å få tilgang til nett og dermed sikker avsetning for strømproduksjonen. Derfor kunne det vært ønskelig om statsråden kunne forklare noe nærmere hvordan dette skal løses, slik at tilknytningsplikten blir reell og ikke bare store ord uten betydning i en lovparagraf. Det må ikke være slik at denne tilknytningsplikten blir for kostbar for kraftprodusentene.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-06-09:
«Rett til nett», uttrykte statsråden. Jeg har to spørsmål til statsråd Riis-Johansen: Statsråden har vært på Værøy. Har Værøy og Røsts befolkning rett til nett, rett til å få en sikker forsyningsordning på plass? Vil statsråden bidra til dette? Synes statsråden det er greit at Statkraft for tiden raider norske nettselskaper?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-06-09:
Så vel norsk industri som LO-forbundet Energi Industri har tydelig sagt fra om hva man mener om Regjeringens forslag om utleieperioden som blir vedtatt i dag. Svaret på det meste er at man ikke ønsker å utfordre EØS-regelverket. Mener statsråden at tretti års utleietid ville ha vært i strid med EUs konkurranseregelverk, eller mener statsråden det ikke? Hvis statsråden mener det, mener han da samtidig at Arbeiderpartiets landsmøtevedtak var helt på ville veier?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-06-09:
«Ikke helt svart,» sier representanten Klungland, og det har han jo selvfølgelig helt rett i. Men løftet i valgkampen 2005 fra de rød-grønne partiene som gikk til valg, var sannelig ikke svart, det var rosenrødt. De garanterte: Bare gi oss noen få uker, så skal vi ha et nytt industrikraftregime på plass. Noen få uker – dette er mulig! Jeg har her et bindsterkt verk med sitater fra rød-grønne politikere, herunder Klungland. Tiden strekker ikke til til å lese opp alle løftene og alle sitatene, for da ville det ikke engang holde med 10 minutters taletid. Men jeg kan ta én setning: «En ny sosialistisk regjering vil tilby industrien el-kraft til under markedspris.» Vedkommende som uttalte dette en måned før siste valg, heter Jens Stoltenberg. Men jeg har både Klungland og ganske mange andre på denne listen. Og så tar saksordføreren, Tore Nordtun, ordet og stiller spørsmålet: Hva gjorde den forrige regjering? Den forrige regjering lovte ikke å tilby industrien billig kraft til under markedspris og sa at det var enkelt å ordne opp med ESA-systemet. Det gjorde ikke den forrige regjeringen – man sa tvert imot at dette var det svært vanskelig å få på plass. Når man ser tilbake og ser hva dagens regjering har oppnådd, synes jeg man må være i stand til å stille seg selv spørsmål om man har oppnådd det man lovte norske industriarbeidsplasser. Hvorfor stilte Industri Energi og prosessindustrien til streik i juni? Er man i dialog med norsk industri på dette området? Skjønner man hva budskapet fra deres side er? Har man lest hva de uttaler om det Regjeringen lovte, og det man har valgt å følge opp? Skjønner man hvorfor Elkem nå ønsker å selge ut all sin kraft? Er det noen blant de rød-grønne partiene som tror at det trygger Elkems industriarbeidsplasser når Elkem selger ut sin kraft til egen industri? Har representanten Nordtun tatt seg bryderiet med å ta seg en tur til Karmøy og snakket med Hydros arbeidere om hva de synes om det å løpe fra løftene sine, det å avskaffe hjemfallsinstituttet, det å foreslå 15 års utleietid når hele industrien ber om minimum 30 år? Er det et bidrag til å sikre arbeidsplassene i Rogaland og på Karmøy? Jeg tror at rød-grønne politikere ville stått seg på å gå litt i seg selv. I alle fall bør representanten Nordtun – med sitt utgangspunkt – stille seg selv spørsmålet: Hvorfor i all verden vedtok et flertall på Arbeiderpartiets landsmøte en minimum utleietid på 30 år? Det burde vært totalt unødvendig – hvis de ikke skjønner sin egen besøkelsestid.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-06-09:
Bare en kort merknad. Siden jeg ble beskyldt fra talerstolen for å fare med bløff og sitatfusk, gjentar jeg mitt sitat fra Jens Stoltenberg. Dette sitatet er hentet fra Stavanger Aftenblad 9. august 2005: «En ny sosialistisk regjering vil tilby el-kraft til under markedspris.». Hvis jeg gjør Jens Stoltenberg urett, er jeg mann til å beklage i full offentlighet at jeg har gjort ham urett.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Jeg tror jeg benytter anledninga til å si at jeg er enig i de vurderingene som representanten Andersen her kommer med. Det er ikke hver dag jeg får muligheten til det fra Stortingets talerstol. Jeg ser også at en, med en for sterk vektlegging av anleggsbidrag, i praksis ikke har rett til nett. Vi kan ikke skape en slik situasjon gjennom den framtidige nettpolitikken. Nå skal vi gå igjennom dette og gjøre det på en skikkelig måte, men for meg handler dette om at bruk av anleggsbidrag er et mulig supplement i de konkrete situasjonene til den kostnaden som nettselskapet skal ta for å få nettet fram. Det er ingen tvil om hvor hovedansvaret ligger, men det vil heller ikke være riktig å utelukke bruk av anleggsbidrag som en mulighet i forbindelse med framføring av nye anlegg.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Hvis representanten Kristiansen med sitt spørsmål om Værøy og Røst har et minustegn foran i forhold til hva som nå er gjort, er jeg sterkt undrende til det, for jeg har sørget for å få satt i gang en prosess som bidrar til at vi i området nå i år helt konkret får løst et av de store kabelproblemene som har vært knyttet til Træna. Jeg har sjøl reist, som representanten Kristiansen sier, til Værøy for å se på situasjonen der. Vi kommer eventuelt tilbake med konkrete tiltak rundt det i forbindelse med budsjettbehandlinger som følger ad. At vi nå har vist en vilje, som andre regjeringer tidligere ikke har hatt, til å gjøre noe med kabelproblemene i Nordland, er åpenbart, og det håper jeg også at folk i området har merket seg. Når det gjelder Statkrafts forhold til nettselskaper, synes jeg det er et ganske interessant og relevant spørsmål som ble tatt opp. Men jeg ser at tida har gått ut, så vi får komme tilbake til det seinere.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Vi vil ha noen ulike situasjoner knyttet til den problemstillinga som representanten Solvik-Olsen her tar opp i forhold til f.eks. borettslag. I utgangspunktet mener jeg vi skal håndtere det alt vesentlige av disse utfordringene også innenfor det nye regimet, men det kan være eksempler også her på løsninger som har vært valgt lokalt, som det kan være noen utfordringer med. Det vil jeg ikke sånn uten videre avvise her og nå.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Jeg hørte med interesse representanten Tørresdal utdype sine vurderinger rundt dette i sitt innlegg. Jeg er nok litt overrasket over inngangen til det. I den grad jeg hadde hatt mulighet til å stille spørsmål tilbake, ville jeg stilt spørsmålet: Hva er alternativet? For det første mener jeg at vi nå gjør det eneste rette, som Stortinget tydeligvis også er fullt og helt enig i, ved å gi den retten til nett. Men vi er nødt til å ha en dispensasjonsadgang, en unntaksmulighet, når det gjelder en så offensiv rett. For å ta ytterpunktet: Hvis jeg som grunneier ønsker å sette opp et bittelite småkraftverk langt, langt, langt borte fra alt som var av nett, ville det være helt urimelig om det bare var å rekvirere en nettutbygging, som muligens også ville ha store miljøkonsekvenser. Vi trenger en unntaksmulighet, og så vil det i de enkelte saker selvsagt være en konkret vurdering av hvor store kostnadene til nettet blir i forhold til størrelsen på prosjektet som skal knyttes til.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Jeg mener vi må gjøre det viktigste først. Det som har vært forsømt de siste årene, er å bygge nett i Norge. Vi har, som også debatten i dag bærer preg av, et nett i Norge som over lang tid nå burde hatt større oppmerksomhet, høyere investeringstakt. Vi har deler av landet hvor nettet er reelt mangelfullt utbygd. Sånn sett er Statnetts nylig innleverte konsesjonssøknad om nett fra Balsfjord til Hammerfest et eksempel på en investering som bør tas i Norge, og som har vært forsømt. I en forlengelse av det er mitt svar på spørsmålet at utenlandskabler har veldig mange positive sider ved seg, ikke minst når det gjelder forsyningssikkerhet, mulig utjevning av strøm på ulike tider av døgnet og det å bruke norske vannkraftverk til reguleringskraft i forbindelse med vindkraft- og kullkraftproduksjon også i andre land. Men vi må ikke komme i en situasjon hvor vi ikke har ressurser til å utvikle nettet i Norge, når vi ser det store behovet som er innenlands.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
For det første varsles det vel her om en tøff valgkamp, når ønsket om et svakt hjerte er inngangen til valgkampen og avslutningen av stortingssesjonen. Men spøk til side. Når det gjelder fylkeskommunens mulige medeierskap til kraftutbygging framover, er eksempelet som representanten tar opp på 55 år, og også forslaget som Høyre og Fremskrittspartiet fremmer her i dag om en uendelig leieavtale, greie eksempler på at vi har en del av debatten som åpenbart vil utfordre EØS-regelverket. Det er det vi forholder oss til. Jeg hører at representanten Solvik-Olsen og andre gjør dette til en ideologisk sak, mens det nok for meg er en sak som, ja, som har en ideologisk målsetting i forhold til hjemfallsinstituttet, men som med en praktisk gjennomføring er med på å sikre det. Jeg mener de eksemplene som blir nevnt her, åpenbart er utfordrende med tanke på det.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Når det gjelder oppfølginga av det som ble gjort i EFTA-domstolen, og som denne salen har brukt mye tid på gjennom høsten og fram til nå, er det ikke gitt noen å ha en eksakt vitenskap knyttet til det, heller ikke meg. Det som jeg kan si fra denne talerstolen, og som det er viktig for meg å være trygg på at jeg også kan bli sitert på om ti–tjue og for den saks skyld hundre år, er: Jeg er trygg på at den løsninga som jeg har foreslått, og den løsninga som Stortinget i dag vedtar, er godt på innsida i forhold til å ha en utleieordning innenfor konsolideringsmodellen, men samtidig en utleieordning som ingen kan mene er en uthuling av målsettinga om et offentlig eierskap.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Jeg vet ikke om jeg er rette vedkommende til å svare på det spørsmålet. Men det jeg kan svare på, er at det som har vært viktig for meg å gjøre, er å legge fram en utleieproposisjon for Stortinget som jeg er trygg på, som jeg mener er framtidsrettet og udiskutabelt innenfor EØS-regelverket. Vi vet hvilke utfordringer vi har hatt i forhold til hjemfallsordninga og som endte opp i hovedvedtaket i denne saken i Stortinget i høst, og vi vet hva mange av oss fryktet i en tidligere fase kunne bli utfallet av diskusjonen om hjemfall opp mot EØS. For meg har det derfor vært veldig viktig å legge fram en sak for Stortinget som jeg er helt trygg på er godt på innsida i forhold til disse spørsmålene.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Jeg tror knapt noen i denne salen har hørt undertegnede snakke om tap. Jeg er veldig opptatt av at vi får til gode løsninger, som jeg mener vi får til, og slik sett føyer dette seg inn i rekken av det. Når det gjelder spørsmålet om uforsvarlighet eller ikke, er svaret mitt på det eksakt det samme som det var til representanten Kristiansen og til representanten Dåvøy, at det som har vært viktig for meg, og som jeg står veldig trygt og godt på i denne salen i dag, er at jeg har fremmet og Stortinget vedtar et forslag som jeg er trygg på er på innsiden av EØS-regelverket. Utover det vil ikke jeg synse noe mer. Det som er viktig, er at vi i dag fatter et vedtak som er godt, nettopp fordi det er trygt.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-09:
Representanten Solvik-Olsen har ved gjentatte anledninger vært opptatt av at det har vært mange ministre i det departementet som jeg nå bestyrer. Jeg må nesten få lov til å svare for mine vurderinger, og den prosessen jeg har hatt rundt denne saken. Jeg har hatt den prosessen når det gjelder utforming av proposisjonen, og det som har fulgt av det. Slik sett har det vært en prosess hvor jeg mener at min tenking har vært konsistent hele veien når det gjelder å legge fram for Stortinget en løsning som er trygg innenfor det EØS-rettslige. I spørsmålet om ideologi kontra det pragmatiske her, mener jeg at jeg også i forrige svar til representanten sa nettopp det: Ja, det er en ideologisk overbygning til denne saken i forhold til ønsket om offentlig eierskap og ønsket om å beholde hjemfallsinstituttet. Når det gjelder utforminga av antall år knyttet til det, er det mer en praktisk tilpasning til å sikre det overordnede, altså hjemfallsinstituttet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Dette får være en oppfordring til Ivar Kristiansen om å tegne seg til en ny replikk etter meg med tanke på Statkraft. Mitt spørsmål går på det som saksordføreren tok opp i sitt innlegg, om borettslag og kjøpesentres mulighet til felles nettavregning. Vi har fått flere brev fra både borettslag og kjøpesenteransvarlige om denne muligheten som de nå frykter skal forsvinne. Saksordføreren forutsatte egentlig at det ble ordnet opp i dette fra myndighetenes side. Kan statsråden bekrefte at så skjer, at de er kjent med problemstillingen, og at det ikke var Regjeringens mening at dette skulle bli forbudt?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Det er åpenbart at det er ulike vurderinger av femten og tretti år, og det er ulike ideologiske tilnærminger. Men la meg likevel prøve å appellere til noe som jeg håper statsråden har et svakt hjerte for – eller varmt hjerte for, kan vi vel heller kalle det – nemlig Nordland fylkeskommune sin historie om hvordan de klarte å få være med på å investere i Svartisen, nemlig ved at de hadde muligheten til å gi utleie av sin eierandel på 55 år. Det er elleve år siden det ble avtalt, de har 44 år igjen. Små investeringer kan gjerne en fylkeskommune eller en kommune være med på å bære fordi det er en relativt liten kapitaldel. En stor investering – og nå formoder jeg at statsråden fortsatt står ved at han ønsker mellomstor vannkraft av ny karakter – vil være vanskeligere for en fylkeskommune å bære. En femtenårsperiode vil være for kort til å skrape sammen den kapital som trengs. Hvordan vil statsråden at fylkeskommuner i realiteten skal være delaktige i nye investeringer i framtiden?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Statsråden sa i sitt forrige svar til meg at det virket som om jeg ønsket å lage ideologi av dette. Faktum er jo at hvis noen har forsøkt å lage ideologi av saken og for all del klart det, er det regjeringspartneren SV, der Inge Ryan i Nationen rett før hjemfallssaken ble behandlet i fjor, sa at dette handler om ideologi. Her har SV ingen ting å fire på. Det er nok også årsaken til at han har fått en ordning som alle aktørene som skal være en del av den, sier ikke vil tilfredsstille ønskene og målene som Regjeringen legger til grunn for det. Men Regjeringen er åpenbart tilsynelatende svært tilfreds med det som de har lagt fram, selv om vi vet at flertallet i Regjeringen har et annet standpunkt enn det vi nå kommer til å vedta i dag. Når Regjeringen begynte å snakke om utleieordning før hjemfallssaken ble vedtatt i Stortinget, snakket man om en periode som var lenger enn 15 år. Jeg husker ikke om det var 20 eller 30 år, men det var mer enn 15 år. Nå foreslår man likevel 15 år. Hva har skjedd siden man først begynte å snakke om en periode lenger enn 15 år, når man nå sier at det kun er 15 år som er forenlig?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Jeg tror representanten Klungland må bestemme seg for om Fremskrittspartiet var med på å støtte Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i at en ønsket en utredning om industrikraft, eller om vi ikke var det, for nå fikk vi kjeft både for å ha vært med og for ikke å ha vært med. Så ønsker jeg å få vite hva det nøyaktig er denne regjeringen har gjort som faktisk har gitt resultat som er bedre enn det som var situasjonen forrige gang. Jeg vet at på hjemfallssiden har industrien mistet retten til å kunne eie vannkraft. Det er ikke å styrke industriens vilkår. Utleieordningen som kom istedenfor, reduserer muligheten for å leie vannkraftverk, den øker den ikke. Eierskap i forhold til en tredjedel var det også i forrige periode. Er det da de 40 mill. kr som kom i revidert budsjett, som er forskjellen – som da tilsvarer ca. 0,1 øre pr kWh som industrien bruker? Jeg kan ikke se den store forskjellen, bortsett fra på retorikksiden, der denne regjeringen har lovt gull og grønne skoger. Men den har altså ikke levert noe som industrien mener gjør noen som helst forskjell i forhold til sånn som det var. Det er derfor industrien demonstrerer mot denne regjeringen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-06-09:
Statsråden sier at det ikke er noen gitt vitenskap dette. Det jeg lurer på, er: Hva konkret det er som har skjedd i perioden mellom Arbeiderpartiets landsmøte og dagen i dag – det er ikke så veldig mange ukene siden – som gjør at Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter og Arbeiderpartiet i regjering går imot sitt eget landsmøtevedtak om en mulig utleieperiode på tretti år? Rent konkret: Hva har skjedd i denne perioden?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2009-06-09:
Siden dette antakelig er den siste energidebatten jeg kommer til å delta i i dette huset, har jeg lyst til å si at jeg synes det har vært en god debatt. Når jeg mener at det har vært en god debatt, er det først og fremst fordi vi fokuserer på det som er så viktig, nemlig å videreforedle den energien som vi har her i landet, den mest miljøvennlige industrien vi har. Men jeg har lyst til å påpeke noen fakta i denne debatten. Det første er at vi aldri hadde hatt denne debatten hvis vi ikke hadde fått en ny regjering. Det andre er at Regjeringen, etter min mening i hvert fall, har gjort særdeles mye for å sikre industrien kraft til konkurransedyktige priser framover. Jeg synes både representanten Dåvøy, som sa at Regjeringen ikke var interessert nok, og representanten Kristiansen, som plutselig skal ha 30 års leieavtale til industrien, burde gå litt i seg selv. For det første: Hvis vi som politikere i det hele tatt skal kunne tilby industrien kraft, må vi ha kraft å tilby. Da er hjemfallet viktig. Men utenom det har altså Regjeringen sagt at opp til en tredjedel av kraftproduksjonen skal eies privat. Da kan en jo spørre: Dersom ikke industrien utnytter den muligheten, ville de da ha kunnet utnytte en mulighet uten hjemfall, der en skulle selge kraftverkene? Jeg tror at de som har litt greie på industripolitikk, ser at det i så tilfelle ville vært kapitalkrefter i utlandet som ville kommet og kjøpt opp kraften vår. Stortinget har gitt Statkraft marsjordre gjennom eierskapsmeldingen – de skal sikre langsiktige kontrakter. I dag får vi en leieavtale som går på 15 år. Det er ikke slik at det er svart-hvitt ute i industrien. Det er industri i Norge som har investert hundretalls millioner på 15 års kraftkontrakter, slik at det er ikke helt svart at de får dette. Det er ikke noe en kan si at det ikke er bruk for, og at det trenger en ikke å ha. Så arbeider Regjeringen videre med en konsortiemodell som også skal være med på å sikre kraft til denne industrien, for denne regjeringen ser viktigheten av at industrien fortsatt er i Norge, på grunn av at vi får lavere miljøutslipp, vi greier å opprettholde lokalsamfunn der det er hjørnestensbedrifter, og det innebærer også store eksportinntekter til Norge. Så i denne valgkampen kan denne regjeringen virkelig gå ut, slå seg på brystet og si at den har kommet med et bidrag til norsk industriutvikling.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2009-06-09:
Jeg ventet litt med å tegne meg til det siste treminuttersinnlegget, slik at jeg fikk gjengen samlet. Jeg kan bare beklage at representanten Ketil Solvik-Olsen har valgt den siden når det gjelder å sikre industrien kraft, for han vet at dersom han skal sitte i en regjering med noen som han var knallhard mot i forrige periode på grunn av at de ikke ville sikre industrikraft, så er det slett ikke sikkert at han heller får det som han vil når han skal til å gjøre det som han sier. Når det er sagt, har jeg lyst til å si til representanten Kvassheim at jeg husker veldig godt hva jeg har sagt. Jeg synes det er nokså fantastisk å høre opposisjonspartiene. Representanten Kristiansen er oppe her med sitater fra Jens Stoltenberg som han vet aldri har vært uttalt, og bruker det som argumentasjon i en slik viktig sak. Det synes jeg faktisk de skal holde seg for gode til. Det er en av grunnene til at jeg trekker meg. Jeg sier at opposisjonen er så falsk at en nesten kan grine blod, når de har skrevet i dokumenter til Stortinget at det ikke er hensiktsmessig – de ser det ikke som hensiktsmessig – å sikre industrien kraft. Dersom det hadde vært slik at de i det hele tatt hadde ønsket det i forrige periode, hadde det antakelig vært lagt på plass noe da. Men de ville ikke. Selv om stortingsflertallet her sa at de skulle gjøre det, så fulgte ikke den forrige regjeringen opp. Da var partiet til representanten Ketil Solvik-Olsen også en støtte til de rød-grønne partiene for å prøve å sikre industrien kraft. Så var jeg i mitt forrige innlegg inne på hva som er gjort i denne perioden. Men det hadde altså ikke skjedd hvis Gunnar Kvassheim fortsatt hadde sittet i regjeringskontorene, Ivar Kristiansen hadde stått her og sagt at de ikke ville, og Ketil Solvik-Olsen hadde vært politisk rådgiver i Fremskrittspartiet. Det hadde ikke blitt gjort, og derfor mener jeg at det opposisjonen står på denne talerstolen og sier – og også sier andre steder – ikke kan stå uimotsagt, for det er faktisk ikke sant. Det synes jeg faktisk at de som sier slike ting, bør ta til seg. Det er altså Arbeiderpartiet og den rød-grønne regjeringen som har dratt lasset i denne saken. Det er vi som igjen skal sikre industrien konkurransedyktige vilkår, og opposisjonen bør faktisk være så åpne og ærlige at de sier at det hadde ikke kommet fra oss hvis ikke dere hadde dradd lasset i den saken.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2009-12-17:
På vegner av representantane Nikolai Astrup, Borghild Tenden, John Thune, Bjørn Lødemel, Siri A. Meling, Henning Skumsvoll, Ketil Solvik-Olsen og undertegnede har eg gleda av å fremje representantforslag «om en helhetlig avfallspolitikk og fjerning av sluttbehandlingsavgiften for forbrenning av avfall».
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-12-17:
Det i sådanne stunder vi er veldig glad i presidenten! Representanten Leirstein vil gjerne ta opp alle forslagene i innstillingen – takk skal du ha!
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-12-17:
Det blir jo spennende å se hvor mye de finner på selv. I budsjettbehandlingen er det ikke mye de har funnet på selv i hvert fall. Men jeg er enig med finansministeren i at verden må avmedisineres av hensyn til gjeldssituasjonen de fleste steder. Norge må også gjøre grep, men det er av helt andre årsaker. Nysalderingen dreier seg på mange måter om en periodisert regnskapsoppfølging av de prognoser som er gitt av utviklingen i økonomien. Jeg kunne tenke meg å utfordre statsråden til å komme med en prognose på hans egen mulighet til å lykkes, ut fra det som en tidligere representant var inne på, at Senterpartiet og SV har lagt seg til en stil der de angriper både seg selv og sin regjeringspartner for mange av de grepene som nå antakeligvis må tas. Hvilken prognose gir statsråden seg selv med tanke på å kunne lykkes i jobben med innstramminger?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-17:
Jeg har lyst til å følge opp det statsråden sa i sitt innlegg om at han inviterer Stortinget til et nærmere samarbeid i 2010, og høre litt om hva han egentlig tenker på. Vi sitter nå med et budsjett for 2010. I finansinnstillingen er det vel 40 mill. kr det flyttes på, og så har det skjedd noen små endringer internt i komiteene. Indikerer det statsråden sier at han synes det har vært for stramme rammer for flertallspartiene også til å kunne gjøre noe reelt i Stortinget, og at det har gått ut over, ikke bare samarbeidsånden mellom de tre partiene her i salen, men at det er et uttrykk for at det demokratiske leddet som skal komme etter at Regjeringen har framlagt et budsjett, også kan virke bedre enn tilfellet har vært i år?
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-17:
I ny saldering av statsbudsjettet for 2009 framgår det at bevilgningene til CO2-håndtering på Mongstad og Kårstø reduseres med 1,44 milliarder kr. Det er ikke første gang man budsjetterer offensivt, og så kommer tilbake i revidert og saldert med noe annet. 1,44 milliarder kr er svært mye penger – det er om lag halvparten av den totale bevilgningen til CO2-håndteringen som er gitt gjennom den ordinære budsjettbehandlingen og krisepakken. Kan finansministeren svare på når han først fikk informasjon om at store deler av bevilgningen ikke vil bli brukt? Er det realisme i det som er budsjettert for 2010 – altså 3,5 milliarder kr – når man tenker på framdriften av CO2-håndteringen på Mongstad og Kårstø?