trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Ja, den første delen av Brennpunkt i går var også hjerteskjærende på denne måten, fordi det er en realitet at en del barn i Norge blir født ikke med avhengighet, men med abstinens. Selvsagt er det best for gravide å være totalavholdende i hele svangerskapet – det er jo ingen uenighet om det – og det å beskytte fosteret, eller barnet, på best mulig måte tror jeg alle er opptatt av. Så er det en realitet at mange, i hvert fall en del, rusavhengige får barn – det er en realitet at mange som går på LAR, metadon eller Subutex, er gravide. Da er spørsmålet: Hvordan skal man da hjelpe kvinnen til å få frem barnet på best mulig måte? Etter det som er kommet frem, selv om jeg så at det var nyanser i det programmet, er det en anbefaling fra Helsedirektoratet – og jeg forstår at det også er å støtte seg på internasjonal forskning – at man skal fortsette med den behandlingen under svangerskapet. Jeg vil jo understreke at det aller beste er at man ikke har noen avhengighet i det hele tatt, eller er under behandling, at man verken ruser seg eller tar medikamenter under et svangerskap, men klarer å avvikle det før man blir gravid. Men så er realiteten dessverre ikke alltid slik. Det er altså et arbeid på gang nå hvor man har utarbeidet nasjonale retningslinjer for gravide i LAR, og for oppfølging av barna opp til skolealder. Denne arbeidsgruppen har kommet med 234 anbefalinger. Når det gjelder 233 av dem, er man enige. Dette er nå sendt ut på høring, og disse retningslinjene vil bli lagt frem med det første.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Som jeg også sa i sted, er jeg selvfølgelig opptatt av at de fleste klarer å gjennomføre et svangerskap uten verken rus eller legemiddelassistert rehabilitering, Subutex eller metadon. Selvsagt, det er jo noe som vi alle innprenter, er det det beste hvis man klarer det. Så vet vi at noen blir gravide når de går på LAR eller Subutex. Og så spørres det: Hva skal man gjøre hvis man planlegger en graviditet? Ja, hvis man planlegger en graviditet og klarer å slutte med rus eller med LAR, er det jo helt klart at det må være det beste. Men samtidig har jeg lyst til å understreke at jeg er helseminister, jeg sørger for at det blir utarbeidet retningslinjer, at det jobbes med det. Mange andre ting må jeg faktisk overlate til medisinskfaglig ekspertise.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Jeg skulle ønske at ingen barn opplevde at mor bruker skadelige medikamenter under svangerskapet. Men vi vet at noen av kvinnene som går på LAR, blir gravide. Så har det vært internasjonal forskning, det har vært vurderinger i Norge, det har vært en arbeidsgruppe som har sett på hva som er den beste behandlingen under svangerskapet. Og da må jo jeg forutsette at de som har den kompetansen og den kunnskapen – og som vi også så i Brennpunkt i går – som sier at mor og barn i den sammenheng ikke kan skilles, gjør det som er best for kvinnen og ikke minst for barnet. Det er grunnleggende at vi må ha det skillet mellom oss politikere og fagfolk. De sier også at det er den beste kunnskap og den beste vurdering som de har i dag. Og det er det de følger.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Regjeringen ønsker en mer dynamisk og sterkere styring av nasjonale kompetansesentre. Derfor foreslår vi å etablere et nytt styringssystem for nasjonale tjenester i spesialisthelsetjenesten fra 2011. Det er nødvendig å endre dagens regulering for å iverksette nytt styringssystem. Vi har derfor laget en ny forskrift som har vært på høring i høst. Departementet vil godkjenne nasjonale kompetansetjenester med hjemmel i denne forskriften i 2011. Tjenestene skal forankres i de regionale helseforetakene ut fra nye kriterier og krav til nasjonale kompetansesentre. Departementets vurderinger er basert på et helhetlig forslag til hvilke nasjonale kompetansesentre det er behov for i et femårsperspektiv, og hvor disse bør lokaliseres. Forslaget er utarbeidet av de regionale helseforetakene i samarbeid med fagmiljøer, universiteter, regionale brukerutvalg og Kunnskapssenteret. Dagens nasjonale kompetansesentre er gjennomgått, og behovet for nye sentre er vurdert. Forslaget har vært forelagt Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering og Helsedirektoratet. All dokumentasjon fra dette arbeidet er tilgjengelig på departementets nettsider. Departementet har ennå ikke konkludert når det gjelder videreføring av dagens nasjonale kompetansesentre. Det samme gjelder for de tre nasjonale kompetansesentrene som representanten Sjøli etterspør. Konklusjonen er klar når vi har gjennomgått alle forslag og faglige vurderinger, og etter at ny forskrift trer i kraft i 2011. De regionale helseforetakene og Helsedirektoratet har spesielt pekt på at det er viktig å videreføre forskningsaktivitet som er bygd opp ved de nasjonale kompetansesentrene, dersom det foreslås endringer i nasjonale funksjoner. Jeg mener, i likhet med representanten Sjøli, at det er viktig å ivareta og styrke kompetanse og kunnskapsutvikling innenfor kvinnehelse. Å sikre gode rammevilkår for forskning på kvinners helse er et naturlig ledd i dette og i tråd med Stortingets føringer. Jeg mener også at det er viktig å sikre at nasjonal kompetanse på kvinnehelse som er bygd opp over mange år, og som er anerkjent internasjonalt, ikke bygges ned. Dette arbeidet har vært en omfattende prosess der samtlige kompetansesentre har vært nøye vurdert. De tre aktuelle sentrene har viktige funksjoner for kvinners helse, og jeg lover at dette vil tillegges stor vekt når endelig konklusjon skal tas i løpet av kort tid.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Jeg kan love representanten Sjøli at jeg ønsker ikke å sette verken kvinnehelse eller amming på spill. Jeg synes begge deler er like viktig, og jeg synes også det er viktig at man har fokusert nettopp på forskning på kvinnehelse og på kompetanse. Likevel er det ikke alltid sånn at fordi om man har startet opp innenfor visse rammer, skal man fortsette innenfor de samme rammene. Det betyr ikke at man ikke synes at temaet er like viktig. Jeg synes det er viktig at vi ivaretar den kompetansen som er, og at vi kan bygge videre på den kompetansen. Så har vi sagt at vi kommer tilbake til hvordan i løpet av 2011.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Som jeg sa i mitt første svar, er jeg veldig opptatt av kvinnehelse, forskning på kvinnehelse og kompetanse når det gjelder sykdommer som rammer kvinner. Jeg opplever ikke at det er snakk om at det er foreslått å bygge dette ned. Tvert imot skal vi ivareta den kompetansen. Men så kommer vi tilbake til hvordan vi innretter oss når det gjelder det, i 2011.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Ved behandlingen av St.meld. nr 12 for 2008–2009 En gledelig begivenhet sluttet Stortinget seg til to viktige forslag for utvikling av det fremtidige fødetilbudet. Det ene forslaget var at regionale helseforetak skal utarbeide helhetlige, flerårige og lokalt tilpassede planer for svangerskaps-, fødsels- og barselomsorg – sammen med berørte kommuner. Det andre var at tidligere krav om inndeling i fødestuer, fødeavdelinger og kvinneklinikk basert på fødselstall skal erstattes av kvalitetskrav til fødeinstitusjoner. Jeg har presisert overfor de regionale helseforetakene at regionale planer skal være i samsvar med regjeringens politikk, og at prosessene skal sikres god lokal forankring. Forslag til kvalitetskrav er utarbeidet av Helsedirektoratet og har vært på høring. Endelige kvalitetskrav skal foreligge 31. desember i år. Det er positivt og nødvendig at kvaliteten på svangerskaps-, fødsels- og barselomsorgen nå blir satt i system. Jeg ser at dette kan føre til utfordringer og dilemmaer både for den gravide og hennes familie og for fremtidig organisering og drift av fødetilbud. Styret i Helse Nord RHF godkjente 12. november en rapport som viser hvilke konsekvenser en eventuell innføring av de foreslåtte kvalitetskravene vil ha. Blant annet vil kravet om fire gynekologer ved hver fødeavdeling gjøre det vanskelig å opprettholde dagens 16 fødeinstitusjoner. Siden kravene ikke er endelig vedtatt, har Helse Nord valgt å utarbeide planen i to trinn. Det første trinnet synliggjør konsekvensene av de foreslåtte kvalitetskravene. I trinn to skal styret beslutte organiseringen basert på endelige kvalitetskrav. Helselovgivningen definerer ikke hvilke tilbud et lokalsykehus skal ha. Behovet for lokale sykehustjenester er annerledes i områder med mange eldre og få fødsler, sammenlignet med store byer med ung befolkning og høye fødselstall. Geografi, avstander og tilgjengelighet må derfor legges til grunn. Jeg er kjent med at styret i Helse Nord understreker at landsdelen har en kvalitetsmessig god og desentralisert fødselsomsorg i dag. Styrets mål er å opprettholde en desentralisert fødselsomsorg i landsdelen. Helsedirektoratet oppretter nå et nytt fagråd for fødselsomsorg, og jeg vil vurdere om regionale fødeplaner skal forelegges dette rådet. Når alle de fire regionale planene foreligger, vil jeg – i samarbeid med de regionale helseforetakene – vurdere forslagene om strukturendringer i fødeinstitusjoner i lys av endelige kvalitetskrav, geografi og fødselstall.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Jeg må, med all respekt, si at jeg faktisk prøvde å gi et litt utfyllende svar, for det er ikke alt innenfor helse og omsorg som kan besvares med ja eller nei. Når det gjelder askeskyen, var vi i en helt spesiell situasjon, som var kortvarig, tross alt. Når vi skal legge opp til et fødetilbud, et lokalsykehustilbud, i en landsdel som, som spørreren rett sier, har store avstander, må vi gjøre mange vurderinger i forhold til det, og ikke minst ta hensyn til de store avstandene. Samtidig må vi oppfylle det som var Stortingets føringer, nemlig at man også skulle se på kvalitet på fødetilbudet. Og det er det som nå gjøres. Dette jobber man med i Helse Nord. Det er ikke slik at for å være et lokalsykehus må man ha et fødetilbud. Mange har det, men mange har det ikke. Når det gjelder lokalsykehusene generelt, kan jeg i hvert fall si: Vi skal opprettholde de lokalsykehusene som er i dag.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Det må alltid vurderes hvilken ambulanseberedskap som skal være til stede. Det er noe som vi fortløpende må vurdere ut fra det behovet som er. Men jeg har lyst til å understreke at det er ingen kvinner i Norge som skal være uten et fødetilbud. Hele poenget er jo at det også må være et trygt og forutsigbart fødetilbud. Der hvor vi sier vi skal ha leger til stede, må det faktisk være leger til stede. De må være kvalifiserte, og de må være forutsigbare. Det er disse tingene vi ser på nå. Og så må man alltid se på dette også i forhold til den beredskapen når det gjelder ambulanse som er nødvendig, enten det er på vei, til vanns eller i luften.
Filip Rygg (Kristelig Folkeparti), 2010-11-24:
Dette var mildt sagt overraskende signaler fra statsråden. I lokalavisen som både undertegnede og statsråden holder, Bergensavisen, kunne vi i går, tirsdag 23. november, lese at etter en reduksjon i skjenketiden er volden nær halvert på tre år. Det er hevet over enhver tvil at tilgjengelighet, og herunder skjenketider, har stor betydning for konsumet og skadevirkninger. Statsråden skrev selv i Aftenposten tidligere i år: «Vi ønsker å redusere omfanget av alkoholrelatert vold. Forskning og erfaring peker i samme retning: Reduksjon av skjenketiden virker. Derfor har Helse- og omsorgsdepartementet foreslått å innskrenke maksimaltiden for skjenking.» Spørsmålet blir derfor etter det svaret som er gitt: Betviler statsråden nå denne forskningen hun selv viste til for under ett år siden?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
I Fremskrittspartiet har vi programfestet at en skjenkebevilling skal være lett å få og lett å miste. Men en av de store utfordringene vi har, er at det er 430 kommuner i dette landet som har en ulik praksis for og en ulik tilnærming til skjenkekontroll. Det er forbudt med skjenking av overstadig berusede og skjenking av mindreårige. Men vi hører om kommuner som utfører skjenkekontroll kl. 14, og vi ser kommuner som selv ved gjentatte brudd på alkoholloven nøyer seg med en advarsel. Vi har også hørt om kommuner som skjeler til konkurransevridning med nabokommunen med hensyn til utmåling av straff for overskjenking og skjenking av mindreårige. Spørsmålet mitt til statsråden blir om statsråden kunne tenke seg å utarbeide klare nasjonale retningslinjer for hvilke sanksjoner som skal gis ved brudd på alkoholloven. Vi vet at kommunene ønsker selvstyre i forhold til åpningstid. Når det gjelder reaksjoner på brudd på alkoholloven, er det på sin plass å få nasjonale retningslinjer for det?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
I helsevesenet bruker man ofte John Deweys gamle tese om viktigheten av «learning by doing», altså at man gjennom aktivitet skal lære seg å bli god og dermed forbedre kvaliteten på tilbudet. Statssekretær Robin Kåss har uttalt i media at kunnskapen om pedofili er mangelfull, og at hjelpetilbudet derfor er lite omfattende. Er statsråden enig med sin statssekretær i denne betraktningen? Og i tilfelle hun er det: Hvorfor reduserer man da bevilgningen til kanskje det fremste miljøet som kan noe om dette temaet, nemlig det som representanten Kjønaas Kjos nevnte, Institutt for klinisk sexologi og terapi? Vi ser i media at det står pedofile i kø for behandling. Hadde det ikke da vært bedre å øke bevilgningene og lære mer, og gjennom det kunne forebygge at pedofile forgriper seg på barn og ødelegger livet deres?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-24:
Jeg vil gå fra orden og oppførsel til fagkarakterer igjen. Venstre mener at lærerne er viktigst. Flere gode lærere er det norsk skole trenger. Statsråden har på vegne av regjeringa et veldig beskjedent mål for etter- og videreutdanning med 2 500 plasser, enda vi vet at det fins 30 000 lærere i norsk skole som mangler faglig fordypning i de fagene de blir satt til å undervise i. Sjøl Utdanningsforbundet karakteriserer det som et svik mot elevene. En tredel av de plassene som regjeringa tilbyr, står faktisk ubrukt. Det er ikke fordi norske lærere ikke vil vite. På Utdanningsforbundets sider er det bl.a. en lærer som skriver: «Jeg er også en av de heldige‼ Føler meg privilegert i år med 2 dager nedsatt til studier i matematikk. Er ikke arbeidsledig et sekund som kontaktlærer i 7 klasse ved siden av, men så fantastisk å få muligheten til å studere og lære igjen. Dette trenger vi alle‼ Får også dekket utgiftene til studiet. Synd at det er så alt for få som får denne muligheten.» En annen lærer skriver: «Dette spleiselaget er feilslått. Staten må gå inn å dekke det hele for kommunen har ikke råd til å dekke sin del. Hvis det skal fortsette slik vil jeg være pensjonist før jeg vil få mulighet til å få videreutdanning. Jeg er 39 år nå.» Regjeringa har prioritert en kvart milliard kroner til frukt, flere timer til lærere som ikke fins, og leksehjelp med ufaglærte. Det har vært regjeringas prioritering. Mitt spørsmål til utdanningsministeren er: Er det ikke nå på tide å se på hele fordelingsnøkkelen? Her kan vi gå inn og prioritere enda mer uten å gripe inn i det lokale sjølstyret og faktisk være med på den viktigste spleisen for norsk skole, nemlig flere gode lærere.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-24:
Jeg er gammel lærer. Hvis jeg, ut fra debatten om vurdering som vi har hatt tidligere, skulle ha vurdert dette svaret i forhold til spørsmålet om kompetansekrav, så hadde statsråden kommet litt dårlig ut når svaret bare handler om at dette skal man se på. Det hadde ikke slått igjennom i en skoleklasse hos meg, for å si det sånn. Hun sier at pengene her ikke er problemet. Det samme gjentok statssekretæren hennes litt tidligere. Da uttalte to lærere fra Utdanningsforbundet i Rogaland at det var en provokasjon mot hele lærerstanden. Når det gjelder etter- og videreutdanning, er det faktisk mulig for oss å gå inn med målrettede penger, betale større andeler av kommunenes utgifter, uten å gripe inn i det lokale sjølstyret. Jeg tror ikke statsråden når hun sier at dette er noe som kommunene ikke vil. Jeg tror at kommunene vil, men at kommunene ikke ser noe økonomisk handlingsrom. Hvorfor kan ikke vi hjelpe dem til å gi lærerne det de vil ha?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-24:
«Gjennom petroleumsloven stiller norske myndigheter krav om at kraftforsyning fra land skal utredes ved nye utbygginger eller store ombygginger. Myndighetene har på samme måte sikret hjemmel i energiloven for at elektrifisering fra land kan utløse krav om å bidra til å opprettholde en tilfredsstillende forsyningssikkerhet. Vil regjeringa utarbeide en helhetlig plan for elektrifisering i Norskehavet, slik at de ulike utbyggingene kan ses i en sammenheng?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-24:
Jeg må innrømme at dette spørsmålet var stilt som et håndslag til regjeringa, fordi vi er enige om elektrifisering i klimaforliket. Det er klart at da ligger det et utredningskrav. Men det vi vet, er at på mange deler av norsk sokkel opererer mange selskaper ved siden av hverandre, nært der ute på havet, langt ute fra land. Og det betyr at hvis hver enkelt skal vurdere tilknytning, blir det store kostnader. Ved å få til et samarbeid kunne vi klart å få ned kostnadene og få fornuftige løsninger for en elektrifisering. På land er det en soleklar logikk at man har et nettverk mellom mange forskjellige private eiere. Det er ikke sånn at hver enkelt som bor i et dalføre, må legge hver sin kabel over fjellet. Man samordner det, fordi det er smart økonomisk, og fordi det sørger for at vi får bedre tilføring. Hvorfor er ikke statsråden villig til å se feltene under ett når dette skal utredes?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-24:
Jeg er fullt oppmerksom på at nettet er en utfordring. Derfor er det viktig å få det på plass fort. Venstre har også prøvd å bidra til det her i denne sal. Vi ser jo at spesielt Møre og Romsdal er en utfordring. Ørskog–Fardal er sånn sett en veldig viktig del, men det kan nok ikke løse alt alene. Nå er det veldig store utbygginger på gang utenfor Midt-Norge, og mange snakker om Nyhavna som det nye gassknutepunktet i Norskehavet. Da kreves det at det er lagt til rette på mange forskjellige vis. Da må man også få oljeselskapene med på laget. I dag sitter oljeselskapene i denne regionen og utreder ikke en samlet plan for hele området når det gjelder elektrifisering, men de sitter og sammenligner sine kabler inn til ulike områder. Det er viktig at Nyhavna får mulighet til å utvikle seg til et sånt knutepunkt. Og sjøl om det er mange aktører på det feltet, burde man ha sørget for at man her fikk en samordning av det hele. Det er ikke det som statsråden sier, som selskapene sier til meg når jeg besøker dem.
Borghild Tenden (Venstre), 2010-11-24:
Jo mer jeg hører på statsråden, jo mer forvirret blir jeg. Det jeg synes jeg har hørt til nå, var først bare satsing på mat, nå er det en halv banan, og også å forlenge skoledagen – som Trine Skei Grande også var inne på. Venstre mener, og har alltid ment, at kompetanse er viktigere enn flere timer og den hele eller halve bananen, eller hva det nå er. Det sistnevnte koster faktisk 241 mill. kr per år, og det er penger som, slik Venstre ser det, kunne ha blitt brukt helt annerledes. Nå hører jeg statsråden innledningsvis i svaret til Skei Grande bekrefte at kompetanse er viktigst. Jeg ønsker å høre statsråden si det en gang til. Er det nå sånn at kunnskapsministeren vil støtte Venstres forslag når det gjelder opptrapping av kompetansen blant lærerne i fremtiden?
Borghild Tenden (Venstre), 2010-11-24:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Økt satsing på kollektivtrafikk var et av de viktige punktene i klimaforliket. Nå melder de største byene våre at satsingen på kollektivtrafikk ikke fanger opp befolkningsveksten i sentrale strøk. Dyre baneløsninger blir for eksempel krevende. I Akershus er dette et hyppig tema i lokalmedia. I en situasjon der Ruteplan 2012 er utsatt, befolkningsveksten er sterk og folk gjerne vil reise kollektivt, mener Venstre at staten må ta et større ansvar. Er statsråden enig med Venstre i dette?»
Borghild Tenden (Venstre), 2010-11-24:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg hadde for så vidt ventet meg denne skrytelisten. Jeg kjenner også veldig godt til hva regjeringen har lagt fram. Poenget mitt er at dette ikke er nok. Tirsdag morgen ble jeg invitert til å stå og fryse sammen med mange andre busspassasjerer på en holdeplass på Nesbru i Asker, og jeg kan bekrefte at det er mange som ønsker å reise kollektivt, som statsråden også var inne på. Bussen var selvsagt forsinket, og da den først kom, kjørte den forbi fordi den var full. Det er ingen spesiell opplevelse for oss kollektivreisende. Venstre har i sitt alternative budsjett økt bevilgningene til jernbane med nesten 1 mrd. kr, vi har økt belønningsordningen, og vi har en egen post med tilskudd til særlig kollektivtransport i storbyene. Er dette noe samferdselsministeren vil se på og følge opp – altså forslag i Venstres alternative budsjett?
Borghild Tenden (Venstre), 2010-11-24:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Når det gjelder punktlighet, var den, hvis en skal tro avtroppende NSB-sjef, Einar Enger, best i 2005, leste jeg i media. Men tilbake til spørsmålet mitt. Jeg var i et frokostmøte her en dag og hørte om verdiskaping i hovedstadsregionen. Der fikk jeg opplyst at innen 2030 vil vi ha en befolkningsvekst i hovedstadsregionen på 400 000 mennesker. Temaet var verdiskaping, men det aller første de kom inn på, var faktisk kollektivtransport og alle de ulønnsomme timene som folk tilbringer i køer. Verst var det faktisk på E18 i Vestregionen, som var en propp i hele samferdselssystemet. Kan vi forvente en økt satsing av samferdselsministeren på akkurat dette? Hun sier at det er flere som ønsker å reise kollektivt, og det er det jeg ser. Jeg ser at det er flere av oss som ønsker å reise miljøvennlig. Vi ønsker å slippe fram næringslivet og dem som er avhengige av veien. Men da må vi ha en økt satsing.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Behovet for mer fleksibilitet i videreutdanningen av lærerne var også et stort tema i debatten i fjor. Ministeren ville bl.a. se på modellen fra Karmøy, der man utdannet langt flere etter egen modell enn etter regjeringens modell. Ingenting har skjedd så langt, og det er slett ikke lærerne det står på. Det er ikke til å komme ifra at dette rett og slett er en for kostbar løsning for kommunene til å delta i. Når vil ministeren sørge for at ordningen med videreutdanning av lærerne gjøres mer fleksibel, slik at flere kan delta?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
«Jeg viser til artikkel den 15. november side 4 og 5 i Haugesunds Avis om en lærer som har begått overgrep mot elever, og som mottar en fin attest fra skolen han er permittert fra som følge av påstander om overgrep. Saken ble ikke anmeldt, læreren fikk ny jobb i skolen et annet sted i landet, og begikk nye overgrep. Overgrep må anmeldes og dom foreligge for at straffbare forhold registreres. Hva vil statsråden foreta seg for å styrke tilliten til vandelsattest, og at skoleeier ansvarliggjøres til å anmelde mistanke om overgrep?»
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Jeg synes kunnskapsministeren virkelig tar dette på alvor og kommer med gode, og for så vidt betryggende, innspill i sin kommentar her. Politiattest ble innført i 2004. Men det som skjer, som også ministeren var inne på, er at den ikke alltid blir oppdatert. Selv om ting blir anmeldt til skoleledelsen, blir den ikke automatisk oppdatert fordi varigheten på politiattesten er så og så lang. Det er jo da et paradoks at innen barnevernet brukes føre-var-prinsippet for å ivareta barna, og ved mistanke om overgrep er terskelen lav for å frata foreldrene omsorgen for barna. Når det gjelder skoleeieren, kommer det derimot fram at det er viktigere å ivareta lærernes rettigheter og skolens navn og rykte enn barnas beste, dessverre. Dette fører da til at overgrep ikke blir anmeldt. Hva vil ministeren gjøre for at skoleeier ivaretar dette at barna er beskyttet av lovverket ved mulige overgrep i skolen, slik barnevernet praktiserer det overfor hjemmet?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Igjen synes jeg kunnskapsministeren for så vidt uttrykker seg tydelig og greit og forstår problematikken i dette. Samtidig må jeg si at jeg er litt skuffet, og jeg håper at kunnskapsministeren lytter godt etter nå og prøver å gjøre noe med det, for: Her ble det nevnt ærlighet i prosessen når en skal søke ny jobb. Men det merkelige er da at utdanningsloven faktisk ikke pålegger skoleleder å varsle videre dersom en lærer bytter skole i forbindelse med en overgrepssak. FNs barnekonvensjon, som Norge er underlagt, sier at hensynet til barnets beste skal være grunnleggende for alt arbeid med barn. Hvilke tiltak vil kunnskapsministeren sette i verk, og når, for at FNs barnekonvensjon skal være gjeldende i skolen – over utdanningsloven?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Mitt spørsmål går til helseministeren. De siste årene har jeg vært med på å bevilge flere millioner kroner i erstatning til mennesker som har fått sin barndom ødelagt på grunn av seksuelle overgrep. Gjennom Stortingets erstatningsutvalg har jeg fått inngående kjennskap til hva slike overgrep gjør med en – både som barn og senere som voksen. Det handler om psykiske lidelser, store rusproblemer samt manglende tillit og relasjoner til andre mennesker. Som samfunn har vi en plikt til å skjerme barn mot slike overgrep så langt det lar seg gjøre. Det finnes behandlingstilbud for pedofile som erkjenner at de har et problem, men ifølge media er vi flere ganger blitt gjort oppmerksom på at det er flere års ventetid for slik behandling. Jeg håper at helseministeren er enig med meg i at dette ikke er akseptabelt, og jeg vil vite hva helseministeren konkret vil gjøre med dette.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Institutt for klinisk sexologi har spesialisert seg på denne gruppen og behandler flere som har blitt dømt for seksuelle overgrep. De sier at de har 40–50 personer som foreløpig ikke har forgrepet seg, men som ber som hjelp. Dette instituttet har kapasitet til å hjelpe mange flere. De sier at de har sendt henvendelser til Helse- og omsorgsdepartementet om at de – ved å få mer bevilgninger – vil kunne hjelpe disse, men at de har fått avslag på det de siste årene. Så spørsmålet er: Burde vi ikke ta denne kostnaden ved å hjelpe disse pedofile, framfor å ta kostnaden ved ødelagte liv i den andre enden?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Hvert år fødes flere barn som har blitt påtvunget store narkotikadoser de ni månedene de har tilbrakt i mors mage. Når navlestrengen kuttes, stopper tilgangen på narkotika, og en flere uker lang nedtrappingsperiode med steinharde abstinenser begynner for den lille. Jeg oppfatter at Helsedirektoratet bagatelliserer disse konsekvensene. Jeg oppfatter at Helsedirektoratet prioriterer kvinnene framfor de nyfødte barna. Og jeg føler at Helsedirektoratet på denne måten svekker sin egen tillit i befolkningen. Har helseministeren den samme bekymringen?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-11-24:
Jeg har et spørsmål til helseministeren. I Brennpunkt i går kveld kunne vi også se en sterk og hjerteskjærende historie om barn som fødes med abstinens, fordi mødrene bruker metadon og Subutex under svangerskapet. Vi så historien om en kjærlig mor som ville sine barn vel, men som ikke fikk tilbud om annet enn å bruke sterke medikamenter. Vi vet at 50–60 barn hvert år har vært utsatt for dette. Vi vet at de fleste har sterke abstinenser som må behandles med morfin, ofte i ukevis. Vi vet ikke hvilke skadevirkninger dette har på sikt, men noen av Norges fremste barneleger har uttrykt sterk bekymring for konsekvensene for barna. På andre områder legger norske helsemyndigheter et føre-var-hensyn til grunn for sine anbefalinger til gravide. Gravide rådes til totalavholdenhet fra alkohol, til å unngå innlandsørret over 1 kg og til ikke å drikke mer enn to kopper kaffe hver dag. Det er bra, for alle barn har rett til beskyttelse mot helseskader. Men ifølge Helsedirektoratet skal dette ikke gjelde barn av mødre som er under legemiddelassistert rehabilitering. I Helsedirektoratets forslag til retningslinjer er metadon og Subutex anbefalt som behandling under graviditet. Høyre fikk støtte for i Stortinget, da vi behandlet svangerskaps- og fødselsmeldingen i fjor, at slike barn skal ha samme beskyttelse mot helseskader som andre barn, og mener at dette eksperimentet må stoppes, og at de som planlegger graviditet, må rådes til å slutte med medikamenter og få god hjelp og støtte til å gjennomføre et rus- og medikamentfritt svangerskap. Statsråden har vist til i et brev til meg at Helsedirektoratet mener det er urealistisk at LAR-brukere skal slutte med medikamenter under svangerskap. De mener det ikke er mulig å gi et annet tilbud til disse kvinnene. Og det jeg hører, er at Helsedirektoratet ikke engang vil forsøke å gi disse kvinnene et annet tilbud, slik at barna kan fødes uten abstinenser. Vil statsråden følge opp Stortingets klare beskjed om at kvinner i LAR skal rådes til å slutte med metadon og Subutex før graviditet og gis god støtte til et rus- og medikamentfritt svangerskap?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-11-24:
Mitt spørsmål dreier seg om anbefaling til dem som planlegger graviditet, ikke om dem som allerede er gravide. Dette er det statsråden som har ansvar for, og ikke Helsedirektoratet. Dette er ikke et spørsmål om faglig uenighet, det er et etisk spørsmål om vi så langt som mulig skal forsøke å beskytte disse barna mot skader. Og slik jeg oppfatter Helsedirektoratet, som da statsråden skyver foran seg, mener de at det ikke er mulig å gi et annet tilbud til disse kvinnene før de blir gravide. De vil altså ikke forsøke å legge opp til det engang, det er slik jeg leser Helsedirektoratet. Nå vil jeg ha et klinkende klart svar fra helseministeren: Vil hun anbefale kvinner som planlegger å bli gravide, og som er under legemiddelassistert rehabilitering, å slutte med metadon, eller vil hun ikke?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-11-24:
«På oppdrag fra Helse- og omsorgsdepartementet har de regionale helseforetakene vurdert hvilke nasjonale tjenester, i form av landsfunksjoner, flerregionale funksjoner og nasjonale kompetansesentre, det er behov for i et femårsperspektiv. Det foreslås å avvikle kompetansesenter for kvinnehelse, kompetansesenter for amming og kompetansesenter for gynekologisk onkologi. Dette vil være i strid med Stortingets mål om å styrke tilbudet innenfor kvinnehelse. Hva er statsrådens vurdering av forslaget?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-11-24:
Det positive her er at regjeringen ikke har konkludert, og – hvis jeg forstår det rett – at de helst ikke vil bygge ned disse kompetansesentrene. Samarbeidsregjeringen, Bondevik II, fremla historiens første kvinnehelsestrategi i 2003, og Stortinget sluttet seg til dette, slik statsråden påpekte. Stortinget var også opptatt av å inkludere kvinneperspektivet mer i forskning og behandling. Det var faktisk helseminister Sylvia Brustad som åpnet kompetansesenteret for kvinnehelse i 2006, og uttalte at dette var et viktig ledd i regjeringens kvinnehelsesatsing. Men nå står det samme kompetansesenteret i fare for å bli lagt ned. Når det gjelder kompetansesenteret for amming, har det med Gro Nylander i spissen gjort en formidabel innsats for å fremme amming i Norge. Dette er et godt folkehelsetiltak som gir barn en god start på livet. Jeg regner med at statsråden ikke kan være bekjent av å være den helseministeren som setter arbeidet med kvinnehelse og amming mange år tilbake i tid.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-11-24:
Det er ikke minst viktig nå, særlig i lys av reduserte liggetider på sykehusene og økt press på kommunehelsetjenesten, at dette kompetansesenteret og kompetansen opprettholdes. Når det gjelder kompetansesenter for gynekologisk onkologi, er også det et senter som er foreslått nedlagt. Kompetansesenteret har bidratt til betydelig fagutvikling på området, som har reddet kvinners liv og gitt dem en bedre helse. Det er tvilsomt – det gjelder for så vidt de andre områdene også – om fagfora kan ivareta den faglige utviklingen av tilbud like godt som et kompetansesenter som jobber kontinuerlig med disse spørsmålene. Regjeringen arbeider nå med en oppfølging av kreftstrategien. En avvikling av kompetansesenteret for gynekologisk kreft vil svekke arbeidet med kvinnehelse og innsatsen mot kreft, mener nå jeg. Hvordan ser statsråden på dette?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-11-24:
Da går spørsmålet mitt, som er i samme gate som forrige spørsmål, til kunnskapsministeren: «550 ungdommer mangler lærlingplass i Møre og Romsdal. Det er nødvendig å stimulere flere bedrifter til å bli lærebedrifter. Støtten til opplæringskontorene og lærebedriftene må økes, slik at bedrifter enklere kan engasjere flere lærlinger. Det gjør det lettere for yngre å komme inn i arbeidslivet, og bedriftene får bedre tilgang på kompetanse. Arbeidsgiveravgiften for lærlinger blir pekt på som et hinder for å ta inn lærlinger. Hva vil statsråden gjør for å sikre flere ungdommer lærlingplass?»
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-11-24:
For det første takker jeg for svaret fra statsråden. Jeg tror dette er en sak der statsråden og jeg er enige om både problemstillingen og mange av de tiltakene som må gjøres. Men 30 pst. av dem som søkte i vår, har jeg forstått står i den køen og venter på lærlingplass. Disse ungdommene føler seg virkelig sviktet av systemet. En del eksperter har uttalt at flere lærlingplasser også kan få ned antallet elever som dropper ut av skolen. Er statsråden enig i disse ekspertuttalelsene?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-11-24:
Statsråden nevnte selv at dette med samarbeid med bedriftene er viktig. Det å få flere lærlingplasser er jo en vinn-vinn-sak. Det blir mindre drop-out, som vi snakket om. Det er en fin måte for elevene å få kompetanse på og for bedriften til å rekruttere arbeidskraft, spesielt i en tid med lav arbeidsledighet, der konkurransen om både hender og hoder er stor. Når bedriftene selv peker på at dette med arbeidsgiveravgiften er en utfordring, vil da statsråden lytte til bedriftene i så måte og se nærmere på Kristelig Folkepartis forslag om å halvere arbeidsgiveravgiften til de bedriftene som tar imot lærlinger?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-11-24:
Mitt spørsmål går til finansministeren: «Etter sommerens skattedebatt i bl.a. Dagens Næringsliv er det den siste uken kommet frem opplysninger i Finansavisen om at over halvparten av personlige selvangivelser levert inn fra KPMG og Ernst & Young er feilbehandlet av Skatt vest og av Sentralskattekontoret for utenlandssaker. Jeg forutsetter at statsråden ikke finner dette akseptabelt. Hva vil statsråden gjøre for å sikre en mer korrekt utførelse av de oppgaver Skatteetaten har ved behandling av selvangivelser?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-11-24:
Jeg synes i og for seg man bagatelliserer det lite grann, for det er jo ikke bare snakk om feil ved Sentralskattekontoret for utenlandssaker – vi har hatt en rekke oppslag om at det er mye feil i saksbehandlingen også i Skatteetaten i år. Det er klart at når vi vet at fire av fem nordmenn ikke skjønner sin egen selvangivelse, har det litt å gjøre med dette som statsråden var inne på, nemlig avdekkede feil. Det er også mange feil som ikke kommer til å bli avdekket. Det kunne vært veldig interessant å være flue på veggen i det møtet mellom revisorene og Skatteetaten, for jeg synes at her burde Skatteetaten være ganske ydmyk og se på revisorene som en type klienter og samarbeidspartnere for å avdekke hvordan man faktisk får en behandling. Det håper jeg at jeg kan få bekreftet fra statsråden, at han sitter på skulderen til Skatteetaten når det gjelder å avdekke feil begge veier, for det har litt med tilliten til hele systemet å gjøre, særlig når så mange ikke forstår sin egen selvangivelse.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-11-24:
Det synes jeg var et konstruktivt svar. Jeg tror man skal samarbeide her, for vi har jo også rapporter fra Riksrevisjonen som bekrefter at det er store utfordringer i Skatteetaten og i behandlingen. Det har vel kanskje også litt å gjøre med at man innfører nye datasystemer. Det er klart at når man begynner å automatisere mye av behandlingen, er man ganske avhengig av at den informasjonen som kommer inn fra skattyter, faktisk også blir registrert i datasystemene. Jeg kommer igjen litt tilbake til dette at vi har fått et såpass komplisert skattesystem at de fleste ikke skjønner sin egen selvangivelse. Selv om du er ansvarlig skattyter, blir du jo også veldig avhengig av at Skatteetaten gjør en god jobb, og vi er sikkert enige om hvor avhengig hele det norske velferdssamfunnet er av tillit til at nettopp innkrevingen skjer riktig. Så jeg tok egentlig det siste svaret som en bekreftelse på at statsråden også sitter på skulderen til Skatteetaten når det gjelder dette.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Finansavisen har i to oppslag vist til påstander fra KPMG og Ernst & Young om omfattende feil ved behandlingen av selvangivelser ved Skatt vest og Sentralskattekontoret for utenlandssaker. Etter det første oppslaget inviterte Skatt vest til et møte med revisjonsselskapene KPMG, Ernst & Young, PricewaterhouseCoopers og Deloitte. Formålet med møtet var å få kunnskap om de påståtte feilene, samt å invitere til en dialog om mulige forbedringer både når det gjelder Skatteetatens saksbehandling og revisjonsselskapenes bistand ved innlevering av selvangivelser. Skattedirektoratet opplyser at de aktuelle sakene gjelder skattytere med utenlandsforhold. I Skatt vest er dette 83 850 av totalt 751 000 skattytere. Skattedirektoratet viser til at Skatt vest i samarbeid med revisjonsselskapene så langt har avdekket mulige feil i vel 100 saker. En del av disse sakene gjelder enten mangelfull innlevering eller feil i forbindelse med innleveringen, men det er også saker med mulige feil ved ligningsbehandlingen. Ifølge Skattedirektoratet har Skatt vest varslet revisjonsselskapene om at ligningsmyndighetene vil være tøyelige når det gjelder klagefristen i de enkelte sakene. Skatt vest har videre kontaktet skatteoppkreveren, og de vil stille innfordringen i bero for skattytere hvor det er hevdet å hefte feil ved ligningsbehandlingen av dem. Videre har revisjonsselskapene fått egne kontaktpersoner i Skatt vest og hos skatteoppkreverne i Bergen og Stavanger. Skattedirektoratet opplyser at også de øvrige regionale skattekontorene har innledet tilsvarende dialog som i Skatt vest med de største revisjonsselskapene i deres regioner. Avdekkede feil ved ligningsbehandlingen skal selvsagt rettes opp. Det viktigste er likevel at kvaliteten i selve ligningsbehandlingen er god, at det arbeides systematisk med å forbedre ligningsbehandlingen, noe Skatteetaten gjør. Kontakt og dialog med næringslivet er en viktig del av dette forbedringsarbeidet, slik at en både kan rette opp feil og forebygge at feil skjer.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Jeg bagatelliserer ikke på noen måte det dette dreier seg om, men i spørsmålet er det henvist til det som skjedde i Skatt vest og Sentralskattekontoret for utenlandssaker. Så jeg fant ut at det kunne være nødvendig å gå til kilden – i dette tilfellet Skatt vest. Det er også riktig som representanten Gundersen sier, at revisorer kan spille en god rolle, fordi det slår litt begge veier. I mange tilfeller er det mangelfull innlevering, i andre tilfeller kan det være feil ved selve ligningsbehandlingen. Så ja: Revisorer, regnskapsførere og andre er gode partnere for Skatteetaten i det å avdekke feil, men også bidra til at en unngår å gjøre feil i framtiden.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Jeg sitter vel ikke akkurat på akselen til Skatteetaten, for da blir de tynget ned av en mann med stor kroppsvekt. Men jeg prøver å oppfordre dem til å gjøre en god jobb og har samtaler med dem, slik at de stadig kan gjøre en bedre jobb. Det er riktig som representanten Gundersen sier, at det at folk har tillit til Skatteetaten, er viktig for hele velferdssamfunnet og for innkrevingen av de skatter og avgifter som skal finansiere fellesskapets alle gode formål. Jeg mener at Skattedirektoratet og Skatteetaten gjør en veldig god jobb, men alle kan gjøre en bedre jobb, og det er også det vi sikter inn mot for Skatteetatens vedkommende. Så er det slik at selv om vi har fått elektronisk selvangivelse m.m., har også vi som skatteytere en plikt til både å levere inn de riktige opplysningene og sjekke at de opplysningene vi leverer inn, er gode. Men jeg er overbevist om at vi skal få både en innfordring og en ligningsbehandling som er i ypperste verdensklasse, og det er det vi skal strekke oss etter.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Sunnmørsposten 18. november 2010 hadde en artikkel med overskriften «Sikrer seg mot skatteendringer». Saken gjelder Farstad Shipping, som velger å innlemme nye skip i datterselskaper som er registrert i utlandet. Fremskrittspartiet er sterkt bekymret for utflaggingstendensen en ser på bakgrunn av konflikten mellom regjeringen og næringen etter rederidommen i Høyesterett februar 2010. Hva vil statsråden gjøre for å bedre rammevilkårene, og ikke minst gjøre rammevilkårene forutsigbare for skipsfartsnæringen?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Ingen skal ta fra en gleden som finnes over at vi har begynt å få nykontrahering ved norske verft. Det er veldig positivt, og jeg og statsråden er nok ikke veldig uenige om at det er gledelig – jeg håper i hvert fall ikke det. Mitt utgangspunkt er knyttet til nettopp utflaggingsproblematikken og ikke til det som har med byggingen å gjøre. Bakgrunnen for mitt spørsmål er noe som statsråden selv tidligere har tatt til orde for. Statsråden påpekte ganske tidlig etter sin tiltredelse som næringsminister at det var svært viktig at vi fikk opp tonnasjen og antall skip innenfor både NIS- og NOR-systemet, for det er bl.a. med på å påvirke Norges posisjon som skipsfartsnasjon internasjonalt, slik at vi får mer gjennomslag for våre synspunkt. Derfor er mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden følgende: Er statsråden bekvem med den situasjonen vi ser innenfor NIS og NOR nå, og vil statsråden gjøre noe for å bedre vilkårene, særlig innenfor NIS?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-11-24:
Når det gjelder vilkårene innenfor NIS, er det ikke bare de økonomiske vilkårene man snakker om. Man snakker også om hvor man kan operere, og på hvilken måte og ikke minst behandlingstid – saksbehandlingstid etc. er også et viktig element i så henseende. Statsråden uttalte i forbindelse med registeret at det var viktig å få rederi som allerede hadde flagget ut, til å flagge båtene sine hjem. Vi så tidlig at en del signal kom, at man kanskje kunne være villig til det. Men nå kan det se ut som om det har stoppet helt opp. Særlig den siste tiden fikk vi den motsatte effekten, nemlig at rederiet til Fredriksen faktisk flagget de siste båtene sine ut, til tross for at man hadde sagt at man skulle flagge hjem. Jeg vet at statsråden er svært opptatt av dette nå, det synes jeg er veldig positivt. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Har man nå en strategi videre for å få flere til å flagge båtene sine hjem, slik at våre registre kan bli enda mer konkurransedyktige?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
La meg først takke for spørsmålet. Jeg synes det spørsmålet illustrerer litt hvordan en og samme begivenhet kan ses med veldig forskjellige øyne, for mens representanten Nesvik drar fram det som kanskje er bekymringsfullt eller negativt, nemlig at man ikke velger norsk flagg, ser jeg dette først og fremst som en enorm tillitserklæring til norske verft, fordi to av disse båtene faktisk skal bygges i Norge. Det viser jo at denne næringen er konkurransedyktig, den er sterk, og at vi lykkes også i kampen mot den varslede verftskrisen, som heldigvis ser ut til å bli mindre enn vi fryktet. Skipene bestilles fra STX Offshore, med hovedkontor i Norge, og to av skipene bygges ved STX Langsten. De norske maritime næringene opererer i globale markeder og har stor betydning for norsk verdiskaping. Farstad Shipping er et eksempel på dette, med verdensomspennende aktivitet. Det er naturlig at dette også gjenspeiles gjennom internasjonale etableringer med eierskap til flåten. Er det et område hvor regjeringen ønsker å legge til rette for at norske bedrifter skal lykkes, har det vært innenfor den maritime sektor, med rederier og maritime bedrifter som utvikler virksomhet i internasjonalt så vel som i norsk næringsliv. I 2007 vedtok regjeringen en omfattende og helhetlig maritim strategi – «Stø kurs» – der visjonen er at Norge skal være en verdensledende maritim nasjon. Det ligger vel kanskje også i det at i perioden før dette, også under den borgerlige regjering, var ikke kursen like stø. Det sentrale grep fra regjeringen er knyttet til å sikre konkurransedyktige og stabile rammebetingelser. Vi har nå fått på plass en ny og internasjonal konkurransedyktig rederiskatteordning, enstemmig vedtatt av Stortinget. Til forskjell fra situasjonen under Bondevik-regjeringen ligger nå også tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk trygt og fast, slik at dette også er en forutsigbar rammebetingelse. Et annet bærende element i strategien er en målrettet og styrket satsing på kompetanse, forskning og miljøtiltak, ledsaget av årlige budsjettmidler. Denne satsingen ble trappet opp gjennom økte rammer for maritime formål gjennom MAROFF-programmet i Norges forskningsråd og maritime ordninger under Innovasjon Norge. Dette ble videreført i regjeringens budsjettforslag for 2011, og sentrale deler av den verftspakken som vi kom med i revidert budsjett i vår, er også videreført i 2011. Vi jobber tett og målbevisst sammen med rederier og maritime bedrifter og organisasjonene på området for internasjonal markedsadgang, for å styrke næringen og for stabile langsiktige rammebetingelser. Derfor ble også vår politikk i statsbudsjettet godt mottatt. Det har vært turbulens rundt overgangsordningen. Det er nå historie, og det viktigste er å sørge for at næringen er konkurransedyktig i et framtidig internasjonalt marked.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Vilkårene innenfor NIS rent økonomisk kan knapt bli bedre. De er blant de beste i verden når det gjelder de økonomiske rammebetingelsene for å bruke det norske flagget. Så kan vi sikkert stadig bli bedre på service, oppfølging og den typen ting, og det er også bakgrunnen for at vi ser på muligheten for å strømlinjeforme NIS- og NOR-administrasjonen og servicen rundt dette på en enda bedre måte. Men de økonomiske rammebetingelsene for å drive shipping fra Norge og med norsk flagg har aldri vært bedre enn under det nye regimet. Denne regjeringen satser på at det skal være et langsiktig, stabilt, forutsigbart rammeverk, som gjør at vi kan opprettholde posisjonen vår som en stor skipsfartsnasjon. Det er riktig, som representanten sier, at det å ha en stor flåte, det å være tung på dette, gir oss også posisjon i internasjonale organisasjoner. Det gir hele klyngen styrke. Det er mange små og mellomstore bedrifter langs hele kysten som er avhengig av at vi lykkes med det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-11-24:
Jeg er glad for at vi er enige om at de økonomiske rammebetingelsene rundt NIS er bra. Så er det problemstillingen rundt NIS og NOR, som ikke er enkle, for dette handler også om en annen viktig gruppe, nemlig sjøfolkenes interesser. Jeg er helt sikker på at i representantens hjemfylke er det mange som er opptatt av den siden av saken. Så kan helt sikkert saksbehandling, service og den typen ting alltid forbedres. Jeg tror det bransjen først og fremst trenger, er langsiktig stabilitet. Det er ingen tvil om at da «Stø kurs» kom, hadde det vært et område som var preget av stadige, små og store endringer og dermed en mindre forutsigbarhet enn det bransjen er avhengig av. Den rød-grønne regjeringen har sittet i fem år, vi har hatt en reform av hele systemet som nå er i verdensklasse, og vår linje er å beholde dette over mange år, for da vil vi få den forutsigbarheten og den stabiliteten som også gjør at tilliten til norsk maritim politikk styrkes ytterligere.