Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Den 13. oktober la daværende finansminister Kristin Halvorsen fram statsbudsjettet for 2010. Budsjettet er godt tilpasset den økonomiske situasjonen og bidrar med gode virkemidler i møtet med økende arbeidsledighet også neste år. Jeg kan ikke tenke meg noen annen oppgave som er viktigere enn å sørge for at flest mulig har en jobb å gå til hver dag. Og for norske arbeidsplasser er ikke noe annet tiltak viktigere enn orden i økonomien. At et bredt velferdssystem er viktig for framtidig vekst, er også godt dokumentert. Det er simpelthen ikke riktig at en omfattende skattefinansiert velferdsstat hemmer økonomisk vekst, slik man kan få inntrykk av fra enkelte. Innenfor rammen av oljepengebruk og et uendret skattenivå har Regjeringen prioritert å styrke fellesskapsløsningene innen helse, omsorg, skole og barnehage – i tillegg til viktige investeringer i veier, jernbane, forskning og miljørettede tiltak. Jeg er overbevist om at Norges omfattende fellesskapsbaserte velferdssektor er noe av årsaken til at det økonomiske tilbakeslaget verden har sett, ikke har rammet Norge på samme måte som andre land. La meg gi noen andre eksempler på hva flertallet i komiteen støtter av gode forslag fra Regjeringens budsjettforslag i innstillingen: Kunnskap er viktig for framtiden. De norske skolebarna skal få bedre læringsvilkår. I statsbudsjettet foreslår derfor regjeringspartiene å øke undervisningstimetallet i skolen med én uketime, fordelt på 1.–7. trinn, og at det innføres et tilbud om åtte uketimer gratis leksehjelp. Kommunene står for en stor andel av velferdsproduksjonen. Regjeringen foreslår å øke kommunesektorens samlede inntekter reelt med 8 milliarder kr. Helseforetakene styrkes for å øke aktiviteten. Ventelistene skal reduseres og norsk helsevesen skal samhandle bedre. I tillegg foreslår Regjeringen bevilgninger på til sammen 1 milliard kr til målrettede tiltak for å redusere fattigdom i 2010. Kriminaliteten skal bekjempes, og politi- og påtalemyndighet får historisk økte bevilgninger med 1,3 milliarder kr i pluss. Regjeringspartiene er opptatt av gode vilkår for næringslivet og foreslår mange tiltak for å fremme dette i budsjettet, noe som går fram av innstillingen. Blant annet er statsbudsjettet for 2010 det største noensinne når det gjelder forskning. Norge er et godt land å drive næringsliv i, og Regjeringens næringspolitikk de siste fire årene har gitt gode resultater. Vi har hatt sterkere vekst de siste årene enn f.eks. EU-gjennomsnittet, og norske bedrifter er konkurransedyktige i et globalt marked. Vi som bor i Norge, er privilegerte, og har et helt unikt utgangspunkt i forhold til de fleste andre land. Det er derfor viktig at vi viser solidaritet med andre og også tar ansvar når det gjelder klimatrusselen. Regjeringspartiene foreslår å øke bevilgningene til klima- og skogsatsing i utviklingsland med om lag 650 mill. kr. Til ulike tiltak innenfor CO2-håndtering foreslås det bevilget nesten 3,5 milliarder kr, noe som er 1,6 milliarder kr mer enn i saldert budsjett. Var det noen som sa at den rød-grønne regjeringen ikke var opptatt av klima? Jeg synes det blir noe hult. Vi vil ha et mer rettferdig skattesystem som fremmer sysselsetting, sikrer inntekter til fellesskapet og utjevner inntektsforskjeller. Da vi overtok i 2005, hadde formuesskatten betydelige svakheter og mange smutthull. Dette har vi gjort noe med i flere år. I budsjettet for 2010 fortsetter vi dette arbeidet, og flertallet i komiteen støtter forslagene om nye verdsettingsregler for boliger, slik at alle boliger i landet skal beskattes likere og mer rettferdig også for dem som kommer i posisjon til å betale formuesskatt. Samtidig støtter en enstemmig komité at bunnfradraget i formuesskatten økes betydelig, fra 470 000 kr til 700 000 kr og nesten det dobbelte når det gjelder ektepar. Det gjør at åtte av ti som i dag betaler formuesskatt, vil få skattelette. Selv om det er en enstemmig komité som støtter den store økningen av bunnfradragene i formuesskatten, må det være lov å spørre: Hvem hadde trodd at det var en Arbeiderparti-ledet regjering som langt på vei fjernet, eller reduserte, formuesskatten for vanlige lønnstakere, pensjonister og mange småbedriftseiere? Norge har kommet seg gjennom finanskrisen med Europas laveste arbeidsledighet slik det nå ser ut. Det skal vi være stolte av. Det er nå klare tegn til at den økonomiske aktiviteten er på vei oppover igjen, etter en svært svak utvikling i slutten av 2009 og inn i 2009. I går kom det nye arbeidsledighetstall fra Statistisk sentralbyrå. De viste at arbeidsledigheten har holdt seg stabil de siste tre månedene. Det er gode nyheter. Likevel er det slik at den anslåtte veksten i bruttonasjonalproduktet for 2010 er lavere enn trendveksten i økonomien, og Finansdepartementets prognoser viser at arbeidsledigheten ventes å øke også fra i år til neste år. Norsk økonomi preges med andre ord fortsatt av det økonomiske tilbakeslaget, og usikkerheten er stor, både i Norge og internasjonalt. Regjeringen har derfor funnet det riktig å legge opp til et svakt ekspansivt budsjett for 2010. Dette støttes av flertallet i komiteen. Arbeid til alle er jobb nr. 1. Selv om vi har mye lavere ledighet enn våre naboland, har vi ikke tenkt å sitte stille og se på at ledigheten øker i 2010. Med dette som utgangspunkt er oljepengebruken neste år godt begrunnet. Men bruk av oljepenger krever en fin balansegang. Jeg mener at Regjeringen har funnet balansegangen. Handlingsrommet vi skaffet oss gjennom å holde igjen i gode tider, bruker vi nå til å møte økende arbeidsledighet og lavere vekst. Men når veksten og sysselsettingen etter hvert tar seg opp igjen, for det må vi håpe, må vi igjen være klare til å senke pengebruken. Vi må da gradvis bevege oss tilbake til 4 pst.-banen for avkastningen i oljefondet. Vi har vist at vi har klart å stramme inn på pengebruken tidligere, men dette kommer til å bli krevende. Jeg vil derfor utfordre hele det politiske og organisatoriske Norge til å delta i dette arbeidet på en konstruktiv måte. For det må til, av hensyn til norske arbeidsplasser i framtiden. Ett punkt i innstillingen fra finanskomiteen har, fortjent eller ufortjent, fått mer oppmerksomhet enn andre ting, nemlig Regjeringens forslag om å ilegge autodieselavgift på biodiesel. Forslaget går som kjent ut på å innføre halv avgift på biodiesel i 2010 og full avgift fra 2011. Det er flere grunner til at vi mener at dette er riktig. Jeg har hatt den tvilsomme gleden å arbeide med avgifter i flere år. Det er både spennende og utfordrende. Jeg kan bare si én ting: Avgifter kommer aldri til å bli særlig populære. Det er ingen som tar bølgen når man argumenterer for at avgifter må til. Men de må til. Drivstoffavgiftene, f.eks., skaffer fellesskapet 16 milliarder kr i året og er i tråd med prinsippet om at forurenser skal betale, ikke fellesskapet. Vi trenger alle pengene til mange gode forslag i årene som kommer. Samtidig pågår det også en debatt internasjonalt om hvor miljøvennlig og bærekraftig biodrivstoff er. FN gav nettopp ut en rapport om dette, som viser at ikke alt biodrivstoff er klimavennlig. Nå har også seks miljøorganisasjoner i Brussel lagt fram rapporten «BIOFUELS handle with care». Organisasjonene er alvorlig bekymret for negative effekter av satsing på biodrivstoff og tviler på hvor stor klimagevinsten faktisk blir. Etter mitt syn finnes det bra og dårlig biodrivstoff. Derfor er det helt riktig når Regjeringen nå varsler et økt omsetningspåbud av biodrivstoff – at det skal ledsages av klare regler og produktstandarder for hva slags biodrivstoff som skal være omsettelig i Norge. Uansett hvordan vi snur og vender på dette spørsmålet, er det etter mitt syn feil prioritering å subsidiere biltrafikk gjennom avgiftslettelser som på sikt kan gi inntektstap i milliardklassen. Dette er penger vi trenger til ulike klima- og miljøtiltak som kan gi enda bedre effekt, f.eks. jernbane, sykkelstier eller testsenteret på Mongstad for CO2-fangst og lagring. Derfor mener vi i komiteen at det er helt riktig og viktig at staten bidrar til å utvikle 2. og 3. generasjons biodiesel, som er bærekraftig, miljøvennlig og framtidsrettet, heller enn å gi avgiftsfritak for all type biodiesel. Det gjør vi ved å gi bl.a. utviklingsstøtte til bedrifter som utvikler og kommersialiserer disse formene for biodrivstoff. En ny ordning i Innovasjon Norge får 140 mill. kr til å bruke bl.a. på tiltak som dette. Samtidig vil vi også, som nevnt tidligere, støtte et økt omsetningspåbud for biodrivstoff. Slik sikrer vi også i framtiden et omfattende marked for omsetning av biodrivstoff som oppfyller kriteriene for bærekraft og klimagevinst. Oppsummert: Avgift eller ikke avgift på biodiesel har vært et krevende spørsmål for mange. Det skal vi ha respekt for. Men jeg mener at vi gjennom behandlingen av saken og våre forslag oppnår de tingene som er nødvendig. Vi står nå foran strammere økonomiske tider med hensyn til norske arbeidsplasser. Fortsatt er det mange uløste oppgaver i det norske samfunnet. Avslutningsvis vil jeg derfor si at jeg er helt sikker på at vi vil trenge hver eneste skatte- og avgiftskrone både fra biltrafikken og andre sektorer i framtiden hvis vi skal møte de krevende utfordringene landet står overfor.