Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Representanten Per Sandberg stiller spørsmålet om hva jeg vil gjøre for at det skal bli en mer rettferdig økonomisk fordeling av fødselspenger. Det er litt uklart for meg hva slags fordeling representanten Sandberg her sikter til. Fordeling kan ses i et kjønnsperspektiv, og fordeling kan ses i perspektivet hjemmeværende mødre og mødre med rett til fødselspenger. Jeg velger å ta utgangspunkt i begge forhold. Vi vil i framtiden ha stor bruk for arbeidskraft i Norge. Det har vært en bred enighet i Norge om at lønn og opptjening av rettigheter som pensjonspoeng, trygd og sykepenger fortrinnsvis har vært knyttet til deltakelse i arbeidslivet. Slik må det etter min oppfatning også være. Vi har ikke som samfunn råd til å utbetale lønn til hjemmeværende foreldre, og det er heller ikke ønskelig å stimulere til at flere forlater arbeidslivet. Arbeiderpartiet ønsker en motsatt utvikling, noe vi ser at kvinner selv også ønsker. Kvinners deltakelse i arbeidslivet styrker kvinners stilling i samfunnet. Norsk arbeidsliv trenger kvinners arbeidskraft. Utbetaling av fødselspenger må ses i et slikt perspektiv. Fødselspenger er en kompensasjon for inntektsbortfall ved fødsel og spedbarnsomsorg. For at man skal få rett til fødselspenger etter folketrygdloven, må man ha vært yrkesaktiv med pensjonsgivende inntekt i minst seks av de ti siste månedene før stønadsperioden tar til. Inntekten må ha tilsvart minst halvparten av grunnbeløpet, dvs. 23 475 kr på årsbasis. Likestilt med yrkesaktivitet er perioder der man har mottatt sykepenger, stønad ved barns sykdom, dagpenger under arbeidsløshet, fødselspenger, adopsjonspenger eller svangerskapspenger. Likestilt med yrkesaktivitet er også tidsrom med lønn fra arbeidsgiver under permisjon i forbindelse med videre- og etterutdanning og tidsrom med ventelønn eller løpende etterlønn. Fødselspenger til hver av foreldrene beregnes på grunnlag av vedkommendes inntekt etter de samme reglene som for sykepenger. I 1999 var det ca. 59 200 fødsler i Norge. Om lag tre fjerdedeler av de kvinnene som føder barn, har opptjent rett til fødselspenger. De kvinnene som ikke fyller vilkårene for rett til fødselspenger etter folketrygdloven, har krav på engangsstønad, som i 2000 utgjør 32 138 kr. Etter mitt syn er det rettferdig at opptjening av rettigheter i forbindelse med fødsel først og fremst skal være koblet til yrkesaktivitet. Ettersom Stortinget har vedtatt fødselspengeordningen i folketrygdloven, legger jeg til grunn at flertallet i denne salen mener at gjeldende ordning innebærer en rettferdig økonomisk fordeling av trygdeytelsene i forbindelse med fødsel. Det er et mål for meg at flere menn skal ta omsorg for sine barn mens de er små. I et likestillingsperspektiv er det tvingende nødvendig at menn tar og får mer omsorg for sine små barn. Dette er ikke bare viktig ut fra et likestillingsperspektiv. Det er også viktig for barnet. Gode rollemodeller av begge kjønn gir et godt utgangspunkt for videre utvikling. En utvikling der menn bruker mer tid med sine barn, kan ikke bare gjøres til et spørsmål om individuelle valg. Vi trenger også politiske virkemidler for å fremme en slik utvikling. I løpet av våren tar jeg sikte på å fremme et lovendringsforslag som vil åpne for at yrkesaktive fedre skal kunne ta ut fødselspenger selv om mor ikke har opptjent rett gjennom yrkesaktivitet. Farens rett skal imidlertid knyttes opp mot at det foreligger et omsorgsbehov etter fødselen. Avslutningsvis vil jeg få si at Arbeiderpartiet innførte den såkalte kvoteordningen for fedre. Den har ført til at fedre i dag tilbringer mer tid med sine små barn enn tidligere. Arbeiderpartiet ønsker å utvide den perioden/delen av foreldrepermisjonen som skal forbeholdes fedrene.