trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Det er litt artig å sitte og høre på Venstre snakke om denne saken og om behovet for statlige detaljreguleringer. Venstre er normalt et parti som tenker fritt, og som tenker at det skal være minst mulig reguleringer, at en skal legge til rette for næringsutvikling osv., og det å bruke kompetanse og muligheter er noe som Venstre i svært mange sammenhenger snakker varmt om. Her er det det stikk motsatte som skjer. Det er jo ikke sånn at det er et endelig punktum for det med nøytralitet som nå foregår. Det endelige punktumet ville vært et eiermessig skille, men det argumenterer ikke Venstre for. Men det å detaljstyre hvilke personer som kan – la meg si – opptre hvor, det mener Venstre nå er hensiktsmessig. Det synes jeg er meget forunderlig. Er det de kostnadene, de byråkratiske ordningene som ligger der, som skal til for å få nøytraliteten på plass? Vil ikke et selskapsmessig skille i utgangspunktet tilsi det samme?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Jeg vet ikke om statsråd Lien husker 16. oktober 2013? Det var da han stilte opp på Slottsplassen som nyutnevnt olje- og energiminister, og støttet seg helt sikkert bak et av Fremskrittspartiets mantra, nettopp at en skulle fjerne uhensiktsmessige lover, og en skulle redusere byråkratiet betydelig. Nå går statsråden stikk imot mantraet; han øker byråkratiseringen, og han innfører uhensiktsmessig lovgivning for de minste nettselskapene gjennom et lovkrav om funksjonelt skille – og det uten å ha kostnadsberegnet det overhodet, ei heller på noen som helst måte analysert langtidsvirkningene av lovforslaget. Er det ikke nettopp den type opptreden som statsråden nå utviser, som regjeringen har sagt at de skal arbeide sterkest mot, å fjerne både byråkrati, dumme lovforslag osv.?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Det er jo slik at regjeringen og stortingsflertallet gjør noe mer enn å regulere markedet og beskytte monopolvirksomheten. En innfører jo uhensiktsmessige lover, det er det en gjør gjennom det funksjonelle skillet. Det å gå ned og detaljstyre hvilke personer som skal gjøre hva i de ulike energiselskapene, virker for meg totalt meningsløst. Og det må jo være nettopp noen av de lovforslagene som Fremskrittspartiet hadde i hodet da de snakket om uhensiktsmessige lover i dette landet. Nå står de altså for å innføre det selv. Det er ingen som er imot at vi skal ha en god kontroll, god regulering og betydelig tilsyn med monopolvirksomhetene i dette landet, enten de er store eller de er små – bare så det er understreket. Men mener olje- og energiministeren at det er det med det funksjonelle skillet som er avgjørende i denne saken, for det er det kommer mest angrep på, som er totalt uhensiktsmessig. Mener han at det er det som er årsaken til at en får en bedre lovgivning på temaet?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Debatten går vel nå mot slutten, og en har iallfall fått gitt uttrykk for hva en tenker og mener om dette. Jeg må starte med å si at jeg synes energiforetakene rundt om i landet har tjent samfunnet på en veldig god måte. De gjør det i dag, og jeg er helt overbevist om at de også kommer til å gjøre det i framtiden. Så har det vært fokusert på, spesielt fra statsråden i debatten her, at vi nå må sette nettet i stand til å møte ny produksjon og nye tider. Da er mitt spørsmål: Er det da riktig å øke byråkratiet og påføre selskapene mer kostnader? Jeg tror ikke det, jeg tror det er å gå stikk imot nettopp det å møte nye tider og ikke minst ny produksjon på en aktiv måte. Hvis det er sånn at det var så påkrevd som olje- og energiministeren gir uttrykk for gjennom sitt innlegg, må en stille spørsmålet: Hvorfor brukte han to og et halvt år på å fremme lovforslaget som det argumenteres for er så påkrevd å få på plass? Og hvis dette var en forbrukersak, hvor det var nettkundene og hensynet til ny produksjon som var grunnlaget for lovforslaget, hvorfor går han ikke til kjernen av problemstillingen når det gjelder ny produksjon og forholdet til nettkunder, som jo er at ny produksjon i utgangspunktet påfører nettkundene der hvor produksjonen er, forholdsvis store kostnader? For det er jo realiteten i det systemet som er laget i forhold til dette, men det velger han jo ikke å ta opp eller diskutere. Det er løse påstander, det er manglende fakta i grunnlaget for lovendringene, og spesielt knyttet til det funksjonelle skillet, hvor vi – skal vi si – bruker noe som vi mener er uhensiktsmessig for de aller største selskapene, til også å omfatte de aller minste. Forstå det den som kan! Det andre er at i lovforslaget sånn som det nå foreligger, og som flertallet i Stortinget foreslår, får departementet frie fullmakter gjennom lovendringen til å regulere hvordan det funksjonelle skillet faktisk skal være i ettertid, frie fullmakter til å detaljstyre nettselskapene og det funksjonelle skillet. Jeg tror nok olje- og energiministeren med sin detaljiver kanskje vil benytte det. Det tredje og siste er at noen som har snakket så mye om behov for omstilling og ny verdiskaping i dette landet, så til de grader avviser behovet for likeverdige og gode rammebetingelser, ikke minst for kraftforedlende industri. Jeg tror det som står igjen etter denne debatten, kommer til å være økt byråkrati.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
For det første: Når det gjelder kraftforedlende industribedrifter, er det helt opplagt slik at det er regionalnettseier som bestemmer tariffen og kostnadene for de bedriftene som er tilknyttet det regionale nettet hvor de er plassert. Det er ingen selvfølge at de godene som ligger i tilknytning til sentralnettet, blir overført til regionalnettet. Det er regionalnettseier som bestemmer det, og som vekter betydningen av de kraftforedlende industribedriftene i det regionale nettet. At statsråden og regjeringen ikke ønsker å gjøre noe med det, bekymrer meg, for er det noe regjeringen burde gjøre, så er det å engasjere seg mer i situasjonen knyttet til arbeidsmarkedet og hvilke vekstmuligheter som kan ligge f.eks. i industrien rundt omkring i landet. Når næringsministeren snakker om reindustrialisering, må man jo lure på om det ikke da er lurt å begynne å legge til rette for mer likeverdige og bedre rammebetingelser, ikke minst for den industrien som skal reindustrialiseres. Men det er lite initiativ og manglende tiltak fra dagens regjering. Statsråden sier nå at dette er fornuftige grep som vil bety betydelig lavere kostnader, med en henvisning til at det blir mer effektivitet. Det blir altså ikke direkte lavere kostnader for driften av nettet, men det er flere – og da snakker han om sammenslåinger som grunnlag. Det er grunnlaget. Når han henviser til at representanten Juvik ville spart penger, er det fordi en fordeler kostnadene på flere kunder. Det er ikke fordi nettet automatisk blir mer effektivt drevet gjennom den lovendringen som foregår her. Så da er motivasjonen for lovgrunnlaget – og argumentasjonen som blir brukt – at en faktisk ønsker en strukturrasjonalisering. Men hvorfor sier ikke regjeringen det? Hvorfor skriver man ikke det inn som et grunnlag for lovproposisjonen, og hvorfor følger man det ikke opp på andre områder? Det velger man altså ikke å gjøre, men å skape et uhensiktsmessig regelverk som fører til økt byråkrati, er mantraet for denne regjeringen. Det skjer ikke bare på dette området, men på de fleste av samfunnets områder: Økt byråkratisering og uhensiktsmessig regulering blir toneangivende.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Det er kommet en del påstander om kostnader når det gjelder dette skillet. Det er også kommet rapporter som viser at innføring av funksjonelt og selskapsmessig skille vil gi betydelige besparelser, opptil 950 mill. kr i året i nåverdi. Det er et langt lavere tall enn anslaget fra Defo, og ser man dette over ti år, er det altså opptil 19 mrd. kr. Spørsmålet er egentlig hvorfor saksordføreren trekker fram Defo som det eneste sannhetsvitnet, når det åpenbart finnes andre analyser av dette. Og hvorfor ser Arbeiderpartiet helt bort fra den besparelsen som en effektiv drift ville gi ved eventuell sammenslåing?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Det er noen som har glemt brillene sine her.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Det er alltids mange rapporter man kan bruke, og det tror jeg gjelder begge sider i denne saken, så vidt jeg har registrert. Til spørsmålet om det har foregått ulovlig kryssubsidiering: Man har jo registrert at det er nettselskap som kanskje har holdt på med litt andre ting enn nødvendigvis nett, nemlig bredbånd, og vi ser for oss at det er naturlig at det blir strukturelle endringer. Det som er avgjørende for oss, er ikke å hensynta hvert enkelt nettselskap i Norge, men det er faktisk å ivareta forbrukerne i Norge. Det er dem vi har i høysetet, og jeg vil jo anta at nettselskapene er til for forbrukerne, og ikke for selve nettselskapet. Det er altså forbrukerne vi ønsker skal ha en sikker, god og fornuftig kostnadsramme på nettet, og at de får den strømmen som de skal ha. Det er vårt mål.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Jeg skal ikke si at vi har fått de samme henvendelsene som Arbeiderpartiet har fått; jeg har ikke tilgang til journalene til Arbeiderpartiet, så det kan jeg i grunnen ikke svare på. Men vi har fått mange henvendelser, også fra politisk hold i distriktene, og vi får mange henvendelser gjennom hele året fra forbrukerne, som er litt fortvilet over at nettleien er blitt så høy at nettkostnadene i realiteten øker mer enn strømprisen. Og ett svar for å få ned nettkostnadene er jo at man åpner opp for at man kan få en bedre struktur. Vi har ikke sagt at det skal være et forbud mot offentlig eide nettselskap; det fremgår jo ingen steder. Men vi ønsker at det legges opp til at man kan få en bedre struktur, at man kan få mer robuste selskaper som skal være i stand til å møte de investeringene som kommer i framtiden, for å sikre riktig kostnad og drift av nettet.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Forslaget vi skal behandle nå, er et representantforslag fra stortingsrepresentantene André N. Skjelstad, Terje Breivik, Pål Farstad og Iselin Nybø om energieffektivisering på norsk sokkel. Jeg vil redegjøre litt for det som står i innstillingen, og så regner jeg med at de andre partiene som sitter i komiteen og er i salen her, vil redegjøre for sine primærsyn. Det som komiteen har lagt vekt på, er at miljøhensyn og energieffektive løsninger har blitt tillagt stor vekt ved oppbyggingen av norsk petroleumsvirksomhet. Det er sterke virkemidler for å begrense utslipp av klimagasser ved utvinning av petroleum på norsk sokkel. De virkemidlene som benyttes, motiverer selskapene til å begrense utslippene. Bare for å ta noen eksempler over tid: Fra 1991 har det vært CO2-avgift på sokkelen. Petroleumsvirksomheten ble inkludert i kvotesystemet i 2008, i tillegg til at virksomheten var underlagt CO2-avgift. Det har aldri vært gitt tillatelse til avbrenning av overskuddsgass, og jeg vil også vise til at siden 1997 har det vært krav om at man for alle nye utbygginger må legge fram oversikt over energimengde og kostnader ved å benytte kraft fra land, framfor gassturbiner. Enova har program for å støtte energiledelse og teknologiutvikling som kan redusere energibehovet og klimagassutslippene både for industrien og for petroleumsvirksomheten. Her har det vært et sterkt fokus fra myndighetene og fra Stortinget siden tidenes morgen med hensyn til effektivitet og utslipp. Sånn som situasjonen er, tror jeg at man må tenke litt på den situasjonen olje- og gassnæringen er i nå, at det er en krevende tid i forhold til det det har vært tidligere, med kostnadskutt, prosjektutsettelser og redusert aktivitet innenfor utbygging, modifikasjon og vedlikehold osv., som har ført til oppsigelser og permitteringer som kanskje spesielt har rammet leverandørindustrien. Det tror jeg er et bilde man også må ha med seg. Den oljeprisen som vi har i dag, har redusert interessen for leting, og et betydelig antall skip og rigger ligger altså i opplag. Det bildet må man ta med seg, og kanskje spesielt hvis man er på Vestlandet, burde det henge rimelig høyt. Det er en krevende tid, men det er også lys i sikte i så måte. Jeg vil også bare peke på at bransjen selv gjør mye for å ha fokus på de spørsmålene som reises i representantforslaget, bl.a. gjennom prosjektet for energieffektivisering, kalt «Veikart 2050», gjennom samarbeidsforumet Konkraft. Det er viktig. Også det samarbeidet man har med Enova, er viktig, og det er jo på mange måter det flertallet i komiteen også peker på. Helt avslutningsvis vil jeg vise til at siden petroleumsvirksomheten omfattes av det europeiske kvotesystemet, vil nasjonale tiltak ikke påvirke samlet utslipp av klimagasser i EU og EØS-området.
Odd Henriksen (Høyre), 2016-03-17:
Når det gjelder det som kan benevnes som industritariffer – det er egentlig det vi snakker om med disse store virksomhetene – hadde vi for det første en sak om dette for ikke altfor lenge siden, jeg tror det var i fjor høst, hvor dette temaet var tatt opp til diskusjon. Det er slik at bedrifter som bruker mye strøm, har industritariff, de som er tilknyttet sentralnettet i dag, har en tariff, og andre bedrifter som er tilknyttet dagens regionalnett, har også gode vilkår for hvordan de skal betale sin strøm. Hvis det blir sånn at tariffene skal fastsettes av oss i Stortinget, kan man risikere at dette blir ansett som ulovlig bedriftsstøtte, og at de tariffene vi har i dag, blir satt på prøve. Vi tror det er viktig, når man skal ha det, at dagens system fungerer godt. De store industribedriftene har gode tariffvilkår, og de er begrunnet med verdien for nettet.
Odd Henriksen (Høyre), 2016-03-17:
Når jeg snakket om tilpasning til tredje energimarkedspakke, var det henvisning til at vi går fra tre til to nettnivå. Det var det som var knyttet opp til den kommentaren, og det er en harmonisering som vi nå gjør. Når vi så kommer til det andre spørsmålet, er det slik at når vi skal titte inn i glasskulen og tenke på hvordan vi best mulig kan organisere strømnettet, er det sånn at ingen endringer som jeg har vært med på, har vært gratis. De endringene man gjør, vil alltid ha en pris. Men vi tror at de kostnadene som dette vil medføre, vil gi forbrukerne et bedre nett, det vil gi dem bedre nettariffer, og vi tror at på sikt vil dette være bra for strømforsyningen og for kundene, fordi de på sikt vil få en lavere nettleie. Det viktigste for oss er at de som skal betale strømregningen, betaler regningen for den leveransen de får. Og vi tror den vil gå ned med lovforslaget som nå ligger på bordet.
Odd Henriksen (Høyre), 2016-03-17:
Hvis det var sånn at de enkelte industribedriftene hadde én og samme tariff, kunne svaret vært enkelt. Men det er faktisk ikke sånn det er. De enkelte bedriftene har en tariff ut fra den verdien som de gir til nettet, slik at forskjellige bedrifter kan ha forskjellige tariffer ut fra hvilken måte de stabiliserer nettet – og driften av nettet – på. Selv om man har det man kaller en «industritariff», er ikke den lik. Det er ikke sånn at Hydro på Karmøy har samme nettleie som Elkem i Salten selv om de ligger i sentralnettet. Vi har differensierte takster fordi den nettleien de skal betale, beregnes ut fra den verdien det har å stabilisere nettet, og den verdien de har for nettet. Det er ikke sånn at det er én tariff for alle industribedrifter her i Norge – uansett hvor de ligger. Det som er forskjellen, er at hvis det blir slik at noen ligger i distribusjonsnettet, og noen ligger i transmisjonsnettet, må man ha et lite påslag for dem som er i transmisjonsnettet.
Odd Henriksen (Høyre), 2016-03-17:
Det er meg!
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Det er litt artig å høre at det på den ene siden er veldig vanskelig å anslå kostnader og utgifter ved en slik lovendring som her gjøres, men hvis man får en rapport som bekrefter sitt eget standpunkt, er det i hvert fall veldig lett å bruke det – som vi hører i debatten fra representanten Korsberg. Det vi må stille oss spørsmål om, er om det er dokumentert omfattende kryssubsidiering som dette lovforslaget om skille skal forhindre. Det har vi ikke sett noe til. Det vi derimot ser, er at det blir argumentert med at dette vil føre til en strukturering som er god for bransjen. Det er åpenbart sånn at høyresiden i norsk politikk synes at få, store monopoler utvilsomt vil drive mye bedre enn mange små. Da vil jeg spørre representanten fra Fremskrittspartiet, Øyvind Korsberg, om han er komfortabel med at staten og Stortinget nå skal tvinge ned over lokalsamfunnene en byråkratisk, uhensiktsmessig og fordyrende organisering av en samfunnsmessig viktig oppgave.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Jeg må si meg helt enig med representanten Korsberg i at det som er viktig her, er å ivareta både forbrukerne og samfunnets interesser. Men da vil jeg spørre representanten Korsberg om ikke han har fått de henvendelsene som vi, i hvert fall i Arbeiderpartiet, har fått, fra lokalsamfunn og fra lokalpolitikere rundt omkring i hele landet, som er særdeles bekymret for hvordan de og deres regioner vil komme ut med den typen modell og organisering av virksomheten som det nå legges opp til med disse lovendringene. Disse reaksjonene kommer først og fremst fra dem som skal nyte godt av nettselskapenes tjenester, ikke så mye fra nettselskapene selv. Men nettselskapene er offentlig eid og anser dermed det de driver med, som en samfunnsmessig oppgave. Det går også igjen i alle de henvendelsene som vi har fått, hvor de påviser at de endringene som høyresiden nå trer nedover dem, vil være fordyrende.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Det som forundrer meg i denne saken – inntil i dag, må jeg nesten si – er Arbeiderpartiet og SVs uvilje mot å være med på en sak som helt åpenbart vil legge til rette for å bygge mer bærekraftige energisystemer i Norge, noe jeg trodde Arbeiderpartiet og SV var for. Det som har overrasket meg i dag, er Arbeiderpartiet og SVs rørende omsorg for det frie markedet. Men dette er altså ikke et fritt marked. Der produksjon av kraft og salg av kraft er et fritt og deregulert marked, så er ikke nettvirksomhet et fritt og åpent marked. Det er i sin natur – og det vil det forbli i overskuelig fremtid – en monopolvirksomhet. Derfor er det nødvendig at staten regulerer dette markedet og nettopp sørger for større og friere spillerom for markedet, både på konsumentsiden og på produsentsiden. Det er det vi har lagt til rette for med dagens lovvedtak.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
La meg først si at jeg er glad for at Arbeiderpartiet støtter selskapsmessig skille i dag. Så kan man jo stille spørsmål ved om det hadde skjedd hvis ikke vi hadde fremmet denne proposisjonen. Jeg er uansett veldig glad for det. Representanten Aasland kaller dette forslaget for «meningsløst», men jeg hørte at han i stad holdt et engasjert innlegg på vegne av kraftforedlende industri. Blant de mange som støtter dette forslaget fra regjeringen, er Norsk Hydro ASA, Mo Industripark, Norsk Industri, Elkem, Celsa Armeringsstål, Herøya Nett AS, NHO – blant flere. Så mener jeg at den dokumentasjonen som NVE, Produktivitetskommisjonen og Reiten-utvalget har lagt fram, peker på at kombinasjonen av selskapsmessig og funksjonelt skille gir atskillig bedre effektivitet i drift og vedlikehold av kraften.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Jeg kan bekrefte at både myndighetene i stort og ikke minst NVE følger med på utviklingen av nettkostnadene, og en del av virksomheten til NVE er jo å passe på at nettkostnadene ikke utvikler seg i feil retning, men tvert imot holdes på et rettferdig og fornuftig nivå. Det er en del av den virksomheten myndighetene gjør allerede, og det vil vi selvfølgelig også i fremtiden fortsette med. Dette er også i stor grad offentlig tilgjengelig informasjon, som man kan finne på NVEs hjemmeside.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Representanten Arnstad stilte meg spørsmål om vi ikke skulle følge etter EU, jeg mener tvert imot at her har vi som norske myndigheter et selvstendig ansvar for å gå foran EU. Jeg mener at dette er et fornuftig forslag som på sikt vil redusere kostnadene til drift av nettet, som vil komme både eierne og brukere av nettet til gode – produsenter og konsumenter er i så måte i samme båt. Hvis vi går tilbake til NVEs rapport nr. 28, om utvikling i nøkkeltall for nettselskap, fremkommer det jo at de selskapene som er organisert med funksjonelt og selskapsmessig skille, nettopp har lavere kostnader ved drift av nettet. Så har jeg jo redegjort for hvorfor Fremskrittspartiet mener at det er viktig å regulere en monopoldel av et marked. Det er greit å minne om i den anledning at Senterpartiets Ola Borten Moe satte ned Reiten-utvalget, som var ledet av en tidligere senterpartistatsråd, og som er en av dem som har anbefalt denne løsningen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Nå ble jeg kalt EU-tilhenger, og det vil jeg – skulle jeg til å si – ha meg frabedt. Men jeg er opptatt av Europa, vi har viktige kundegrupper i Europa, og jeg har stor tro på en tettere integrering av det norske kraftsystemet i det europeiske kraftsystemet. Jeg er ikke EU-tilhenger. Så til spørsmålet fra Arnstad. Det er helt rett at det er veldig mange av de små selskapene som drives veldig godt, helt klart, noen av de aller best drevne selskapene i Norge er blant de små selskapene, men på den andre siden av den skalaen er det noen av de aller dårligste, de minst effektivt drevne selskapene, som også er blant de små selskapene. Det har jeg forsøkt å være tydelig på hele tiden. Men dette er ikke en reform for Oslo, Bergen og Trondheim. Dette er vel en reform først og fremst for de regionene, distriktene, som representanten Arnstad ellers brenner så veldig sterkt for – det er der effekten av dette vil bli størst i positiv retning både for nye produsenter og også for forbrukerne i distriktene.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
La meg begynne med å si at noe som jeg har snakket om stort sett hver eneste gang jeg har hatt ordet i dag, er at en del av denne reformen handler om å sette nettselskapene i stand til nettopp å møte nye typer produsenter, både industrielle produsenter og den typen produsenter som representanten Eidsvoll Holmås her peker på. I utviklingen av kraftsystemet vårt er det selvfølgelig viktig å legge til rette for den typen ny kraftproduksjon samtidig som det er viktig å ivareta hensynet til de kollektive løsningene, systemet i stort, og så er regjeringen også opptatt av at hver enkelt forbruker skal kunne forholde seg til sitt eget forbruk, kunne styre sitt eget forbruk. Det vet vi har stor effekt på hvordan forbruket tilpasser seg kraftsystemet. Så ser jeg at representanten Eidsvoll Holmås er ivrig etter å få svar på det konkrete spørsmålet. Denne merknaden vil vi nå selvfølgelig måtte følge opp i departementet i tiden framover og orientere Stortinget om det på vanlig måte.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Det er mange overraskelser i dagens debatt. Nå hørte jeg sist fra representanten Aasland at regjeringen burde ha lagt fram dette tidligere enn vi gjorde. Jeg har lyst til å minne om at vi besluttet ganske tidlig at vi ikke skulle legge ned det arbeidet Reiten-utvalget allerede var i gang med. De leverte sin rapport i 2014, og vi la fram dette lovforslaget i 2015. Når man kaller dette for løse påstander om kostnader, har jeg lyst til å peke på at det er ikke bare NVE som er fagmyndighet på dette området, og som er veldig tydelig på at dette er et fornuftig grep. Man har solid empiri som viser at de selskapene som er organisert på denne måten, har betydelig lavere kostnader ved drift og vedlikehold av nettet – verdier som kommer både kunder og eiere til gode. Så er det også sånn at Produktivitetskommisjonen, i tillegg til Reiten-utvalget, har pekt på at dette er et fornuftig grep. I tillegg til det har dette forslaget fått støtte fra mange rød-grønne fylkeskommuner. Troms, Nordland, Nord-Trøndelag, Oslo og Bergen kommuner og fylkeskommuner støtter dette lovforslaget. Det er, etter mitt skjønn, noe mer enn løse påstander som ligger bak rød-grønne fylkers og kommuners støtte til dette forslaget. Til representanten Juvik har jeg lyst til å si at i hans egen region har nettopp Rødøy-Lurøy Kraftlag vært en del av en fusjon. Kundene, velgerne, det er forhåpentligvis ikke så veldig mange av dem, Juviks velgere, har spart 6 000–8 000 kr i året i nettleie, basert på det grepet som er gjort i den regionen. Når det gjelder spørsmålet om selskaper, industribedrifter, med stort forbruk og høy brukstid, som mange har vært innom, synes jeg representanten Henriksen på en god måte redegjorde for de tingene. Det er grunn til å peke på at mange kraftledende bedrifter har meget gode ordninger for nettkostnadene i dette landet. Mange ligger i sentralnettet, men mange har lavere nettnivå allerede i dag. Grunnen til at dette er i tråd med norsk og europeisk konkurransenett, er nettopp at tariffen settes som respons på den nytten nettet har av denne industrien.
Torhild Aarbergsbotten (Høyre), 2016-03-17:
Norsk olje- og gassnæring er verdens mest miljøvennlige. Gjennomsnittlig utslipp av klimagasser per produsert enhet er omtrent halvparten av det internasjonale nivået. Vi ligger i front hva gjelder teknologiutvikling innenfor miljøteknologi, og Statoil er verdensledende innenfor karbonfangst i sine felt på Sleipner og Snøhvit. Miljøhensyn og energieffektive løsninger har blitt tillagt stor vekt ved oppbygging av petroleumsvirksomheten her i landet. Petroleumsvirksomheten er inkludert i kvotesystemet og underlagt CO2-avgift. Avgiften ble, som det ble sagt her, økt i 2013, som følge av klimameldingen. Norge har derfor allerede kanskje den mest avgiftsbelagte olje- og gassnæringen i verden. Tidene i petroleumsnæringen betinger nå forutsigbare og stabile rammebetingelser. Nye avgifter og pålegg er ikke det næringen trenger. Derimot trenger næringen en fortsatt offensiv satsing på forskning og utvikling og gode rammebetingelser. Vi er veldig glad for at det synes å være et bredt flertall for at man fortsatt skal stå på den linjen. Næringen selv er tydelig på at den jobber mot en mer energieffektiv og miljøvennlig måte å drive sin produksjon på. Dette ble gjentatt sist under oljeindustripolitisk seminar av konserndirektøren i Statoil, Eldar Sætre. Såkornfondet ProVenture Seed i Trondheim høstet kritikk da de i januar gikk ut med at de ville satse en halv milliard på petroleumsteknologi. Flere mente at det var feil å satse på teknologi i en nedgangstid, men det er nettopp i vanskelige tider det må satses på å utvikle næringer. Historien har vist at det er i dårlige tider innovasjonstakten øker, da incitamentet for omstilling og utvikling er størst. De mest kostnadseffektive teknologiene vinner fram, og konkurransekraften til norsk næringsliv øker. Dette viser at det er satsing på forskning og utvikling som er de beste tiltakene vi kan gjøre for at næringen skal bli mer energieffektiv og utslippene redusert. Det er grunn til å minne om at petroleumsforskningen ble betydelig styrket i statsbudsjettet for inneværende år. Enova har program for å støtte energiledelse og teknologiutvikling som kan redusere energibehov og klimagassutslipp. Forskningssentrene for miljøvennlig teknologi har gjort banebrytende forskning på flere områder. Regjeringen skal senere legge fram en ny strategi for CCS, og det jobbes nå med mulighetsstudie for teknologier for fullskala CO2-anlegg. Dette viser at regjeringen jobber med å utvikle løsninger som bidrar til en mer energieffektiv petroleumsnæring som produserer med reduserte utslipp. Forskning og næringsutvikling skal legge grunnlaget for at petroleumsnæringen skal være energieffektiv og verdens mest miljøvennlige langt inn i framtiden. Da trenger vi ikke ytterligere krav og nye ordninger for en næring som allerede har sine utfordringer med tanke på lønnsomhet og videre vekst.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Da fikk man for så vidt sluppet katta ut av sekken. Svaret fra statsråden var jo det som representanten Terje Aasland nettopp sa i sitt innlegg, nemlig at hensikten med dette er at man vil få færre selskaper, altså større nettselskaper, og på den måten ha flere å dele det på, og så skal man tvinge dem til å gjøre det med dette kravet til funksjonelt skille. Det er jo akkurat det som skjedde med Rødøy-Lurøy. Det var ikke sånn at noen kom ovenfra og tvang dem til å slå seg sammen. Nei, de valgte det selv. Det kan de gjøre i morgen også, om vi ikke endrer loven i dag. Det kan de gjøre om ett år også, om vi ikke endrer loven i dag. Dette er den vesentlige forskjellen. Men her vil man altså gjøre grep som er det samme som man driver på med i kommunereformen, som er brukt som eksempel, ved at man bruker pisk for å få det til. Jeg har ingenting imot at det kan bli færre og større selskaper, hvis det er hensiktsmessig. Det vil også skje i framtida. Men det er forskjell på om selskapene, ved eierne, bestemmer dette selv, eller om de blir tvunget til det. Det blir ikke billigere av seg selv, ved bare å dele opp et selskap. Det blir doble kostnader på enkelte områder. Derfor er det sånn som det også står i proposisjonen på side 25: «På lang sikt forventes den samlede nytten av tiltaket å overstige kostnadene.» Da sier man med rene ord at det vil koste mer, men at man på lang sikt kanskje forventer at det blir billigere. Så det var et dårlig eksempel, må jeg si. Jeg kunne heller tenkt meg at statsråden hadde brukt tida si på å kommentere hvorfor man ikke vil gå for de to gode forslagene som ligger i innstillingen fra komiteen. Det gjelder for så vidt også de partiene som ikke er med på dem. Dette er vesentlige ting som – jeg skal være forsiktig med å si det – kan ha store følger for enkelte industribedrifter, hvis man ikke tar til følge det som står. Jeg får dessverre ikke vært med på voteringen i kveld, fordi jeg skal fly til Helgeland og være med på et møte der, men når det gjelder de forslagene i innstillingen som er fra mindretallet, vil jeg henlede representantenes oppmerksomhet på forslag nr. 3, fra Arbeiderpartiet, og forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti. Les de to forslagene! Det er ennå tid til å bestemme seg, før det blir votering.
Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2016-03-17:
Det er mye som forundrer meg med denne regjeringen. Vi ser i sak etter sak at Høyre og Fremskrittspartiet sentraliserer mer og mer i landet vårt. Regjeringens forslag til inntektssystem skal tvinge distriktskommunene til å slå seg sammen. Senere i dag skal vi behandle sykehusplanen, som også sprer usikkerhet i distriktene. I saken vi behandler nå, er det de lokale energiselskapene og lokalsamfunnene som rammes. Regjeringen mener at en innføring av et fullstendig selskapsmessig og funksjonelt skille i energiselskaper skal hindre kryssubsidiering, gi billigere nettleie for kundene og bedre strømforsyning. Disse begrunnelsene er tilbakevist av store deler av fagmiljøene og av eierne i de små og mellomstore energiselskapene. Det er ingenting som tyder på at små og mellomstore energiselskaper belaster nettdelen med kostnader fra andre deler av virksomheten, tvert imot kan energiselskapene vise til svært ryddig bokføring. Videre er det dokumentert at innføring av et funksjonelt skille vil innebære store ekstrakostnader, et unødvendig og kostbart byråkrati og en ineffektiv bruk av ressursene i energiselskapene. Økte kostnader i nettselskapene vil gi økt nettleie til distriktskundene – ikke billigere, slik regjeringen hevder. Etter at et selskapsmessig og funksjonelt skille er gjennomført, vil det bli et stort sammenslåingspress på alle de små og mellomstore nettselskapene. Store nettselskap vil drive en offensiv oppkjøpspolitikk som vil svekke både det lokale eierskapet og strømberedskapen i distriktene. Norge er, som vi vet, et værutsatt land. I orkan etter orkan har vi sett verdien av lokale energiselskap og lokal tilstedeværelse ved strømbrudd. Får vi kun store nettselskap, vil de mest tettbebygde områdene prioriteres først – grunnet KILE-kostnadene, eller erstatningskravene – før distriktene blir prioritert. Igjen blir distriktene taperne. Nei, regjeringens argumenter for lovendringene er svake og dårlig begrunnet. Etter min mening er argumentene vikarierende. Målet er en storstilt sentralisering av nettselskapene. Så til slutt: Det forundrer meg at Venstre støtter forslaget. På tross av at komiteens leder har vært på e-verksturné og fått innsikt i hva konsekvensene vil innebære, på tross av massive protester fra distriktsrepresentanter i eget parti, og på tross av et kraftig ordføreropprør velger Venstre å støtte regjeringen. Det blir interessant å følge med framover for å se hva Venstre får i bytte for å gå inn for noe de åpenbart burde vært imot.
Terje Breivik (Venstre), 2016-03-17:
Det er sjølvsagt hyggjeleg å konstatera at salen meir eller mindre samla er samde om at temaet i seg sjølv er viktig, sjølv om det jo i realiteten er eit fleirtal i dag som ikkje berre avviser forslaget, men òg litt intensjonen bak. Og det som eg synest kanskje er mest synd med at ein ikkje får fleirtal for å gå vidare med dette forslaget, er at me i dag gjev ifrå oss ein litt unik sjanse til å få gjort noko med veldig mange ting samtidig. Dette er i praksis verkeleg eit grønt skifte. Det ville ha ført til reduksjon av klimautslepp på sokkelen, det ville ha vore eit akuttiltak for å redusera den auken i arbeidsløyse som me no har langs kysten, ikkje minst i vedlikehaldsindustrien, og det ville sist, men ikkje minst ha styrkt norsk olje og gass i ein marknad der ein slit med å konkurrera på pris, men der nettopp klimavenlege produksjonsprosessar er eit konkurransefortrinn – og eit konkurransefortrinn som vil auka i styrke. Dette er jo ikkje noko meir hokuspokus: Når ein kombinerer gunstigare enøkavskrivingssatsar – gjer det lønsamt – med å setja opp prisen på CO2 for å få dobbel lønsemd på det, så skapar ein i realiteten berre ein marknad; ein gjer det lønsamt å investera i enøk, redusera utslepp. Eg trur til og med at den mellombelse kostnadsauken som eventuelt hadde lege i dette, på sikt ville ha ført til ei innsparing i dei totale utgiftene for operatørane på sokkelen. Sjølv om me eigentleg veit litt for lite om det – jamfør papira frå komiteen – så veit me i alle fall, gjennom ei studentoppgåve på Høgskolen i Sør-Trøndelag, at potensialet for enøk på sokkelen er rimeleg stort. Dei antyda minimum ein halv terrawatt berre på bustadplattformene, som i dag i realiteten vert fyrt for kråkene. Me veit òg at på grunn av prisreduksjonen på olje og gass no på verdsmarknaden, så er òg det som er høgst nødvendig vedlikehald sett på vent og forverrar eigentleg arbeidsløysa i vedlikehaldsindustrien. Hadde operatørane no fått eit enøkincitament, tippar eg at sjansen er rimeleg stor for at dei då hadde gjort terskelen veldig låg for å starta opp igjen vedlikehaldsarbeid som no vert skubba framfor ein, og som ein eigentleg berre utset til seinare. Sånn sett kunne det verkeleg ha vore eit svar på det me alle er opptekne av – korleis me skal hjelpa dei som no mistar jobbane sine langs kysten. Så summa summarum synest eg eigentleg det er litt utruleg at forslaget vert avvist av fleirtalet i dag.
Terje Breivik (Venstre), 2016-03-17:
Nasjonal politisk debatt kan tidvis være rimeleg småleg. Kvart enkelt parti har vore langt meir oppteke av kortsiktig, populistisk eigenmarkering framfor å ta felles ansvar for korleis me optimalt forvaltar fellesskapsressursane, i dette tilfellet spesialisthelsetenesta. Venstre kunne sjølvsagt ha hoppa av forhandlingane med regjeringspartia om helseplanen, stilt oss på sidelinja og vore reine og kvite. Og då veit Senterpartiet, som no bruker det dei har av utestemme til å kritisera og krisemaksimera, at det truleg hadde vore eit fleirtal her i salen for eit vedtak som ikkje hadde vareteke dei verdiane, dei sjukehusa, eg oppfattar at Senterpartiet har omsut for, så godt som dagens vedtak vil gjera. I realiteten har Venstre bidrege tungt til å gje sjukehusa ein tryggleik og langsiktigheit dei knapt nok kunne drøyma om under åtte år med raud-grønt fleirtal i regjering. Kor var Senterpartiet sitt engasjement og handlekraft for sjukehusa i dei åra dei var ein del av fleirtalet og sat i regjering? Ta eit av sjukehusa i heimtraktene mine, Odda, eit sjukehus og eit lokalsamfunn som verkeleg har måtta leva med usikkerheit, og der regelen i førre periode var fjernstyring og gradvis tapping av innhald og tenester. Sjukehuset i Odda er i dag så redusert at skulle dei mista døgnakuttberedskapen i tillegg, er truleg grunnlaget for sjukehuset vekke. Og sjølvsagt: Odda skal ha eit sjukehus. Når Venstre og fleirtalet i dag fjernar folketalskravet og vektlegg geografi og topografi ytterlegare, og styrkjer økonomien, er akuttkirurgien i Odda etter alle praktiske føremål sikra. I tillegg vert regelen no lokal leiing. Og om føretaksstyret mot det ein kunne venta seg, ikkje oppfattar eit så eintydig storting, er det lagt inn ytterlegare to tryggleiksventilar – kommunal motsegnsrett ved endringar i oppgåvene og innhaldet for eit sjukehus, og rapporteringsplikt for helseministeren ved endring i oppgåvene. Underforstått: Stortinget har alle høve til å gripa inn og overstyra vedtak helseministeren rapporterer om. Så dagen i dag er ikkje berre ein gledas dag for norsk helse- og sjukehuspolitikk, men òg ein gledas dag for små sjukehus som Odda.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-17:
Det er en viktig sak som forslagsstillerne tar opp, der Venstre ønsker å øke kravene til energieffektivisering i oljesektoren, og SV støtter fullt ut intensjonen. Jeg hører jo at det er flere her som sitter og drømmer om en framtid der oljen fremdeles skal være en svært viktig bidragsyter til klimaproblemene i mange år framover, mens de fleste andre av oss håper jo både at den økonomiske avhengigheten skal bli mindre, og at vi også kan finne mer klimavennlige løsninger som slipper å ødelegge framtidas klima for oss. Men det er viktig at vi, på vegen dit, sikrer at det potensialet for energiøkonomisering og reduserte klimautslipp som bl.a. er vist gjennom Klimakur 2020 og i rapporten «Kunnskapsgrunnlag for lavutslippsutvikling» fra 2014, blir realisert. Miljødirektoratet har der pekt på betydelige muligheter for å redusere klimautslipp og utslipp fra andre forurensende gasser, og der har SV tidligere fremmet forslag, og Venstre har fremmet forslag nå i denne saken. Pluss i boka til Venstre for det! Det er veldig liten vilje her blant flertallet til å drive fram energieffektivisering og utslippskutt i den sektoren som sjøl produserer mest klimagasser. Og det er uforståelig, for flertallet i Stortinget nå sier jo at dette er en farlig utvikling, som man har akseptert er en realitet. Jeg er enig med representanten fra Venstre i at man også ved å stille krav kunne skapt arbeid til folk og en omstilling. Omstilling er nødvendig i vanskelige tider slik at man kan komme ut av det i andre enden med et bedre produksjonsapparat, som står i forhold til de nødvendige klimagassreduksjonene som må på plass. Jeg vil ta opp de to forslagene som SV og Miljøpartiet De Grønne fremmer i innstillingen, for SV mener at vi må ha andre enøkincitament enn det forslagsstillerne foreslår. Vi er jo enig i veldig mye, men det å bruke skatteregimet til å få dette fram er vi tvilende til, vi mener derimot at CO2-avgift og tekniske krav er en bedre løsning. Derfor fremmer vi forslag om at Miljødirektoratet og Oljedirektoratet må få i oppdrag å gå igjennom oljeindustriens eksisterende utslippstillatelser samt øvrige juridiske vilkår, for å oppdatere kravene slik at teknisk mulig energieffektivisering blir gjennomført og slik bidrar til at Norge når sine klimamål for 2020. Vi har også et forslag om at Stortinget skal be regjeringen fremme forslag om å sikre at potensialet for utslippskutt gjennom energieffektiviseringstiltak i petroleumssektoren realiseres raskest mulig.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-17:
Hvis argumentet, både for å beholde styringsmodellen og for at Stortinget ikke skal vedta en sykehusplan og ta ansvaret for hva som skal være av tjenester på lokalsykehusene, er slik som siste taler sa – at det er så vanskelig, at det er mange ansatte, at noen kommer til å klage – så mener jeg det er en ren ansvarsfraskrivelse. Sjøl har jeg vært fylkespolitiker og hatt ansvar for sykehusene. Ja, det var vanskelig, men Stortinget og politikerne må jo nettopp ta det ansvaret, og det er hele poenget med det SV mener. Det er to elefanter i dette rommet. Det ene er foretaksmodellen, som må bort. Men det andre er at det er et stort flertall her som helst vil fri seg fra de vanskelige beslutningene, skyve det ansvaret over på andre, over på foretaksmodellen. Og en og annen fylkestingsrepresentant som sitter i et slikt styre, har ikke ansvar for å melde tilbake til noen. De er ikke folkevalgte utgått fra noe system, så det blir helt feil. Jeg blir også bekymret når det står i meldingen at man nå skal legge om utdanningen på kirurgi slik at det blir mindre vekt på generell kirurgi, for det er nettopp det man trenger framover. Et av problemene med styringen av helsevesenet har i mange år vært at man er veldig gode til å snakke om hva det er man trenger å sentralisere. Man har ikke vært like gode til verken å snakke om eller å desentralisere de tingene som faktisk kan desentraliseres, og som kan være grunnlaget for nettopp pasientens helsetjeneste der pasienten bor. Jeg ser også at det er nevnt, men ikke tatt noen ordentlige grep, når det gjelder varsling i helsetjenesten. Det ble gitt ut en bok for ikke lenge siden som het «Hold munn eller gå!» av lege Eli Berg. Jeg var på et varslerseminar på Litteraturhuset for ikke lenge siden, og det er ganske alvorlig at det utvikler seg kulturer innenfor helsevesenet der det å varsle blir helt umulig. Det har selvfølgelig med styringsmodellen å gjøre, men det har også å gjøre med en kultur som kan fungere helt uavhengig av hvilken styringsmodell vi har. Men det er virkelig et demokratisk problem, og det er også et problem for pasientene hvis det er slik at kompetente ansatte i helsevesenet ikke tør å si fra, eller at hvis de gjør det, får det konsekvenser for dem, f.eks. karrieremessig. Jeg vil også si at de lokale sykehusene utover i landet er helt nødvendige for at vi kan få utdannet det helsepersonellet vi har krav på. Og så, president, tegner jeg meg til en treminutter til for å fullføre innlegget mitt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-17:
Først har jeg et spørsmål om en avklaring fra representanten Kjenseth, for det er mulig jeg hørte feil, men jeg syntes han sa at det ikke var akuttfunksjoner på Elverum sjukehus. Det er det. Det har også regjeringens statssekretær vært ute i lokalpressen og forsikret om skal beholdes, også i den sjukehusplanen som er nå. Hvis det nå er gjort endringer på det, må jeg si jeg er ganske overrasket. Det er ikke bare denne planen som har skapt usikkerhet, så ærlige tror jeg vi skal være. Den har vært der lenge, men det har altså blitt lovt at denne planen skulle fjerne usikkerheten. Men det er det den ikke gjør, verken i Flekkefjord eller andre steder. Der består usikkerheten nettopp fordi man ikke vil ta det politiske ansvaret inn igjen og si hva slags funksjoner det skal være, ta det politiske ansvaret hvis man må legge disse funksjonene ned. Ingen har sagt at det aldri kan komme til å skje, men det er et politisk ansvar Stortinget bør ta, og det bør flertallet være voksne nok til å gjøre. Jeg har også behov for å gi noen korte merknader til noe som også står her, som ikke er hovedsak, men som gjelder pakkeforløp i psykiatrien. Det er veldig gode intensjoner, men jeg tror dessverre det er helt feil metode, fordi det er veldig mange fagfolk som sier at dette ikke kommer til å funke. Det er vanskelig å si hvordan man i så fall skulle rigge en slik pakke, for her er det veldig mange som har veldig mange ulike diagnoser samtidig. Det er også sånn at det ikke er spesielt forutberegnelig hvordan slike tilstander forandrer seg, hva slags tidsrom man ser for seg. Her er det veldig, veldig vanskelig å bruke standardiserte opplegg. Noe av det som har gjort sterkest inntrykk på meg, er noen av de ungdommene som har hatt veldig store belastninger i livet sitt, med omsorgssvikt og belastninger som kanskje har vært så store at de har fått såkalte atferdsvansker, og som veldig lett blir påklistret en diagnose. De sier at de trenger verken en diagnose eller et pakkeforløp. De trenger at det er voksne folk som både kan høre på dem, ta imot det som kommer, og hjelpe dem videre. Da er ikke et pakkeforløp innen psykiatrien et løp som vil hjelpe dem. Dette har både Psykologforeningen og veldig mange andre advart mot, og det er også erfaringer fra Danmark som viser at de dårligste pasientene kommer dårligst ut av et slikt pakkeforløp. Jeg er helt sikker på at intensjonen er god, men her ber jeg virkelig både helseministeren og flertallet om å tenke seg om før de tar en beslutning.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-17:
President! SV skal også stemme for dette forslaget.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2016-03-17:
Resonnementet til helseministeren i scenarioene er godt. Det reiser problemstillingen med et tynt befolkningsgrunnlag rundt enkelte av våre sykehus. Og scenarioene sier, som riktig er: Hva skal til for å ha et stort antall operasjoner – en kirurg må trene seg? Samtidig sier også planen at man er nødt til å ha tilbud selv om det faktisk er geografiske avstander som gjør at det ikke blir … Dette ble egentlig litt rotete sagt. Poenget er at helseministeren selv har sagt at scenarioene skal legges bort, men scenarioene viser egentlig at man har noen utfordringer, og de løser planen ved at man nettopp skal ha akuttmedisinsk beredskap og akuttkirurgisk beredskap på alle sykehusene.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2016-03-17:
Nei, det mener jeg ikke. Tvert imot har helseministeren faktisk forberedt det skiftet som kommer til å komme, bl.a. ved at vi har fått et nasjonalt foretak for innkjøp, vi har fått et nasjonalt foretak for IKT og også for sykehusbygging. Det betyr at flere av de oppgavene som har ligget på det regionale nivået, er nå løftet ut. Det er en forberedelse til det som vil skje når Kvinnsland-utvalget har foretatt sin vurdering. Det er også viktig ikke å sementere strukturer i Norge. Helsetjenesten og utviklingen av helsetjenesten i Norge er dynamisk, og det er derfor vi har ment det er viktig at Stortinget ikke går inn i detaljer, men vedtar prinsipper for hvordan Sykehus-Norge skal styres.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2016-03-17:
Jeg mener jo ikke at den modellen som nå debatteres, er frarådet av fagmiljøene. Det denne modellen styrker, er nettopp de små sykehusenes posisjon. Det sies helt klart hvilke kriterier og hvilke tilbud et akuttsykehus skal ha. Slik har det ikke vært tidligere. Lokalsykehusene, slik de var under den forrige regjeringen, hadde ingen definisjon. Ett grep er at man skal ha en ny spesialistutdanning innen akuttmedisin, noe som vil styrke akuttmottakene, og det er de som gjerne er det såre punktet. Vi har også sagt at vi skal ha akuttmedisinsk og akuttkirurgisk vurderingskompetanse på mottakene. Når man nevner akuttkirurgi, er ikke det en ensartet definisjon. Mange sykehus i dag har f.eks. akuttortopedi og mange varianter av akuttkirurgi, så det tror jeg er vist i dag, bl.a. på Elverum og i Helse Førde, at dette er løsbart og gir veldig god kvalitet til pasientene.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2016-03-17:
Arbeiderpartiet uttaler i innstillingen at diskusjonen om sykehusstruktur ikke er ny i Norge, at den er godt kjent, at dere har møtt den med tydelige politiske grep tidligere, og dere viser til stortingsmeldingen om en nasjonal helse- og omsorgsplan som deres regjering la fram. Men den planen var ikke operativ, og Stortinget var ikke invitert til å ta beslutninger, som vi er i dag. Men både før og etter denne planen har flere sykehus blitt lagt ned, mens dere satt ved roret. Jeg vil derfor spørre deg: Hvilke tydelige politiske grep er det Arbeiderpartiet mener de har gjort når det gjelder endring av sykehusstruktur i den perioden dere satt ved roret?