Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Miljøpartiet De Grønne setter det personlige ansvaret høyt, enten det gjelder det personlige ansvaret hver og en av oss har for jordas framtid, eller det gjelder det personlige ansvaret vi må ta for konsekvensene av de tingene vi velger å drive med selv i hverdag og fritid. I Norge har vi som grunnregel at folk tar ansvar for sin egen sikkerhet i aktiviteter som vi driver frivillig. Vi går tur i skogen med skarpladde våpen, vi dykker til 30 meters dyp om natta, vi går på ski alene i fjellet midtvinters, og noen hopper utfor høye stup med rare dresser på seg. Staten pålegger oss ikke å bruke sikkerhetsutstyr når vi gjør disse tingene. Den ber oss bare å bruke hodet, og for øvrig ønsker den oss god tur. Å ferdes i naturen på naturens premisser og på eget ansvar er en god tradisjon, og den skal vi holde på. Men omkring 2 millioner nordmenn er på båttur i løpet av ett år. Vi har omtrent 850 000 fritidsbåter, og vi ferdes stadig mer på sjøen. Spørsmålet om et redningsvestpåbud angår altså veldig mange mennesker. Siden 1970 har antallet som omkommer på sjøen, heldigvis blitt halvert. Mye av den forbedringen tilskrives holdningsskapende arbeid. Men i 2014 druknet det likevel 34 personer fra fritidsbåter, og 27 av disse druknet fordi de ikke hadde vest. 34 omkomne er 34 for mange. Sannsynligheten for å omkomme om du havner i sjøen uten flyteutstyr, er tolv ganger større enn hvis du har flyteutstyr. Redningsvester gjør det åpenbart enklere å finne folk når ulykken inntreffer. Samfunnets omkostninger er som kjent store når det må letes etter folk som har forulykket uten redningsvest. Framfor alt kommer belastningen på pårørende, som mister noen som de kanskje ikke ville mistet hvis de hadde brukt redningsvest. Sannsynligheten for færre drukningsulykker og tragediene det fører med seg, er tunge argumenter for påbud om redningsvest. Mye erfaring tilsier dessuten at det har holdningsskapende virkning utover den direkte effekten av påbudet. Samtidig er det ingen tvil om at et generelt påbud om bruk av redningsvest for alle i båt mindre enn åtte meter som er i fart, kan bli et omfattende påbud og oppfattes som et ganske rigid inngrep. På blanke sommerdager er det nok opptil flere som vil gjøre seg opp sin egen mening om hvor bokstavelig de vil ta et slikt påbud, og faren er selvfølgelig til stede for at folk vil praktisere et fullt påbud relativt mye etter eget forgodtbefinnende. Det er vel derfor regjeringen etter forrige behandling har kommet tilbake til Stortinget med et forslag om å påby redningsvest bare for barn under 16 år. Vi ser dette som et ærlig forsøk på å myke opp et rigid påbud, men problemet med forslaget er at denne aldersgruppa allerede er flinkest til å bruke redningsvest. Den mest utsatte gruppa for drukningsulykker er som kjent menn over 40 år. Det vil si at et påbud for barn opp til 16 år bommer fullstendig på de gruppene som er mest utsatt. Sikkerhet til sjøs er først og fremst – og vil alltid være – et spørsmål om kunnskap, ansvar og vurderingsevne. Sikkerhetsutstyr vil hjelpe, men det vil aldri kunne erstatte det personlige ansvaret og den personlige kunnskapen. Derfor er det i Miljøpartiet De Grønne delte meninger om redningsvestpåbud. Men det å ta ansvar selv betyr også å ta ansvar for å lytte til folk og lytte til fagfolk. Vi vet at arbeidsgruppa, Redningsselskapet og politiet har vurdert fullt påbud og innvendingene mot fullt påbud, og de er svært klare på at et påbud vil virke og kan gjennomføres. Dessuten vil folk ha et påbud. Dette tar Miljøpartiet De Grønne ansvar for å ta på alvor. Vi støtter derfor forslaget om å endre småbåtloven § 23 slik at fullt påbud om bruk av redningsvest blir gjeldende.