Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-26:
Med jevne mellomrom får vi presentert kriminalitetsstatistikk som gir oss øyblikksbilder av hvordan det norske folk forholder seg til lovverket. Av og til ser vi en utvikling i ønsket retning, og av og til ser vi det motsatte. Den 5. april i år fikk vi et eksempel på det sistnevnte. Da presenterte nemlig NRK statistikk som viste til at 34 pst. av menn under 25 år er tatt for lovbrudd – altså over en tredjedel av unge menn under 25 år er tatt for lovbrudd. Selv om disse tallene inkluderer en del mindre alvorlige forseelser, er det likevel all mulig grunn til å spørre seg hva som er årsaken til at så mange gutter og unge menn befinner seg i denne statistikken. Og ikke minst må vi spørre hva vi kan gjøre for at færre unge skal havne i denne statistikken. Jeg har ikke nevnt kvinnene. De er heller ikke hundre prosent lovlydige, men tallene er tross alt betydelig lavere for kvinnene. Kriminalitetsbekjempelsen må etter Høyres mening bygge på to hovedpilarer. For det første må vi jobbe for å forebygge at kriminaliteten i det hele tatt skjer, og da særlig med innsats rettet mot barn og ungdom, og for det andre må vi sørge for tilstrekkelig politidekning, god etterforskning, iretteføring, treffende straffereaksjoner og oppfølging av lovbrytere. Det gjøres veldig mye bra kriminalitetsforebyggende arbeid landet rundt. Jeg har selv hatt gleden av å være ordfører i en flott kommune som heter Øvre Eiker, og det var et genuint engasjement i et samlet kommunestyre når vi snakket om kriminalitetsforebyggende arbeid. Det samme engasjementet tror jeg vi finner i nær sagt alle landets kommunestyrer. Vi befinner oss i Oslo kommune nå. Oslo kommune har igangsatt et prosjekt som går på akkurat dette, som kalles SaLTo, som også er et omfattende prosjekt som kan vise til gode resultater. Regjeringen, ikke minst også, arbeider med kriminalitetsforebygging på mange plan og på mange områder. Jeg nevner f.eks. regjeringens handlingsplan som er kalt Gode krefter, med hele 35 forebyggende tiltak over et bredt spekter av områder og fagprofesjoner. Alle partier i denne sal er engasjert i dette spørsmålet, og temaet er debattert utallige ganger. Man kan nesten si at alt ligger til rette for en tverrpolitisk dugnad på et så viktig område. Men likevel kommer debattene opp stadig vekk. Høyre mener at noe av årsaken til det er at det ikke nødvendigvis finnes noen entydige løsninger eller enkle svar med to streker under svaret. Det skyldes at samfunnet er i konstant endring. Ikke minst ser vi det på de drivkreftene som former ungdomskulturen. Det er drivkrefter som stadig endrer fokus, og vi får stadig nye forbilder. Men det er likevel noen grunnleggende menneskelige trekk som er konstante i dette temaet. Det er alles behov for trygghet i hverdagen. Det er at alle har et behov også for å få utløp for sin nysgjerrighet. Og så må vi som myndighetsorganer på ulike måter sørge for at den nysgjerrigheten får et positivt utløp innenfor lovens rammer. Høyre mener også at det ligger et grunnleggende menneskelig trekk hos oss alle at vi også har behov for klare rammer og grenser i hverdagen. Så dette er en debatt som skal innrette seg etter et stadig løpende mål, et skiftende mål, men det dreier seg om holdningsskapende arbeid. En ting er det strafferettslige, som berøres av at man står i politiets registre. Men vi må snakke om ruspolitikk. Vi må snakke om trafikkregler og respekt for dem. Målet må være i denne debatten at flest mulig, nær sagt alle, skal ha respekt for loven, og at det er en høy terskel for å bryte loven uansett hvilken alder man har, eller hvilket kjønn man har. Høyres engasjement i dette temaet, på lik linje med alle andre politiske partiers engasjement i saken, spenner over et vidt spekter av politikkområder. Min interpellasjon her har i hovedsak et justispolitisk utgangspunkt, og vi finner mange virkemidler når det gjelder det kriminalitetsforebyggende arbeidet på justisområdet. Jeg har selv møtt mange polititjenestemenn og -kvinner og representanter fra barnevern og andre som jobber med barn og unge, som framhever betydningen av at politiet møter unge lovbrytere og førstegangslovbrytere på en måte hvor man viser også respekt, og hvor man ikke lager situasjonen enda vanskeligere og mer komplisert for unge menn og, jeg vil også si, kvinner. Bekymringssamtalen mellom politiet og den det gjelder med tilhørende familie, er et tiltak som viser gode resultater, og som jeg vil tro er et virkemiddel som står seg nesten uansett hvilke samfunnsforhold og endrede samfunnsforhold vi snakker om. Jeg har hatt mange givende, inspirerende møter med konfliktråd rundt omkring i landet – et glimrende verktøy for nettopp også å forebygge framtidige straffbare handlinger hos ungdommer som kanskje har tatt et galt valg på veien. Jeg nevnte at jeg har erfaring fra kommunepolitikken. Noe av det som var vanskelig i kommunepolitikken, på samme måte som vi møter vanskelighetene også i nasjonal politikk, er å bli enda bedre hele tiden på å knytte sammen ulike fagprofesjoner og koordinere innsatsen på tvers av fagetater. Det gjelder ikke minst når vi snakker om kriminalitetsforebygging. Her må vi se på taushetsreglene som finnes i det offentlige. Er de i seg selv til hinder for å drive effektiv forebygging, selv om taushetsreglene jo er der med de beste intensjoner i utgangspunktet? Men kanskje er de også en hindring i en del sammenhenger. For noen uker siden hadde vi oppe til behandling i Stortinget stortingsmeldingen om kampen mot organisert kriminalitet. Der brukte vi også mye av debatten på å debattere målekriteriene for politiets arbeid. Flere innlegg var tydelige på at de framtidige målekriteriene for politiets arbeid i større grad må inneholde også det forebyggende elementet at politiet premieres for også å drive kriminalitetsforebyggende arbeid. Skolene er viktige arenaer for å etablere gode holdninger i forhold til lovverket. Er det en tanke at hver skole f.eks. etablerer en politikontakt? Det er i hvert fall i min kommune noe vi gjorde med godt resultat. Vi har sett at det foregår rusmisbruk langt ned i aldersgruppene. Det dreier seg også om justispolitikk, det dreier seg om ruspolitikk, men det dreier seg først og fremst om holdninger når vi snakker om tenåringer. Burde skolene også rustes i enda sterkere grad til å møte rusutfordringene på sitt område? Høyre mener definitivt ja, og vi kommer tilbake med en pakke på det. Samarbeid med lokalt næringsliv vil jeg også nevne, samarbeid mellom kommune, næringsliv og politi for å sørge for at de som er i ferd med å miste fotfestet i ung alder, har en mulighet til å få det fotfestet igjen ved at gode krefter samarbeider om lavterskeltilbud og langsiktige tiltak. I det hele tatt, listen er lang over ting vi kan gjøre på dette området. Jeg imøteser statsrådens svar og kommer tilbake videre i debatten.