Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-11-18:
Ofte når man står her, er det et pliktløp å takke saksordføreren for godt arbeid. Det er det ikke i denne saken. Jeg har lyst til å understreke, som også min kollega Thorsen gjorde, at denne prosessen er blitt ledet på en glimrende måte av representanten Aspaker. Denne saken handler om elever med læringsutfordringer – dessverre i noe for stor grad om de elevene med læringsutfordringer som er så store at de kommer inn under en lovparagraf om nettopp det. Selv om de nå er under en lovparagraf, er det en veldig lite homogen gruppe vi snakker om. Det er alt fra barn med ervervet hjerneskade, barn med hørsels- og synshemming og barn med diverse andre medfødte og tilegnede diagnoser. Så det er en veldig lite homogen gruppe. Det synes jeg er viktig å ha med seg når vi diskuterer dette. Det kan høres ut som om det er én, veldig lett definerbar elevgruppe vi snakker om. Det er det ikke. Men det er altså slik at over 10 pst., rundt 11 pst., av alle elevene som går i 10. klasse i den norske grunnskolen, har havnet innunder en lovparagraf og fått spesialundervisning. I den sammenheng er det grunn til å minne om at 16 pst. av de samme elevene kan ikke lese godt nok til å tilegne seg kunnskap på egen hånd etter skolen. Så vet vi at det er noe overlapping, men at overlappingen ikke er total. Så det er mange av disse elevene som sliter tungt i skolen, men som ikke kommer innunder noen lovparagraf. De vil i liten grad bli påvirket av det vi holder på med her i dag, med mindre vi klarer å frigjøre noen ressurser som resultat av behandlingen av denne saken. Derfor er jeg for så vidt glad for at statsråden sier at det i dag ikke gis uttrykk for at dette er sluttdokumentet for jobben med spesialundervisning, men at det er en prosess som statsråden vil følge nøye og eventuelt senere komme tilbake til Stortinget med evaluering og videre oppfølging av loven. Det tror jeg er helt nødvendig. Disse elevene som ikke får spesialundervisning, trenger tilrettelagt undervisning på en eller annen måte. Det gjelder også, som representanten Hagen var inne på, i veldig stor grad dem som ikke er så motivert for skolen fordi det er for lett for dem. Men det gjelder ikke minst dem som sliter, men som i dag ikke har rett til spesialundervisning. Vi bruker 17 pst. av alle midlene i den norske grunnskolen på spesialundervisning. Årsakene kan være mange. Det er ingen tvil om at ressurssterke og kravstore foreldre, som ikke aksepterer at deres barn lærer under det gjennomsnittlige, er én grunn. Det tror jeg vi må være tydelige nok på å si. Men så tror jeg også vi må se etter noen av utfordringene i den ordinære opplæringen. Statsråden sa at hun og regjeringen er opptatt av ordinær opplæring, og at den skal bli inkluderende. Jeg er ikke helt sikker på om jeg kjenner meg igjen i det bildet. Men så sa statsråden noe jeg er helt enig i: Kanskje lar vi lærevansker forsterke seg i barneskolen. Der tror jeg statsråden er inne på noe helt grunnleggende. Dette tror jeg ikke bare handler om lovarbeid og vedtak i Stortinget. Det handler også om holdninger – aksept for at barn har fravær av læring. Det handler om aksept for at særlig gutter er så umodne – ett, to, tre år bak, og det er helt i orden og det ordner seg sikkert, lille venn, når du kommer i 4., 5. eller 6. klasse. Og så gjør det ikke det. Vi har en svak tilbakemeldingskultur i den norske skolen, og som mange har vært inne på, også saksordføreren, vet vi at det er forholdsvis mye byråkrati når man nærmer seg å få en hjemmel for spesialundervisning. Jeg liker egentlig ikke at stortingsrepresentanter rir kjepphester, men jeg skal nå gjøre det likevel, for det er noen slike ting: Det er åpne klasserom, det er ansvar for egen læring, og det er utstrakt bruk av gruppearbeid. Det gjelder særlig gruppearbeid i denne sammenhengen. De sterke elevene vet at hvis de gjør jobben, får de god karakter, og hvis de blir plassert sammen med svake elever i gruppe, så lærer ikke de svake elevene noe, og de sterke elevene får ha læringen for seg selv. Det er urettferdig. Målet må være mindre paragrafer, mer elevrettet arbeid, mindre papir og mer tilrettelagt undervisning. I likhet med representanten Aspaker og Skei Grande synes jeg det er litt leit at vi ikke blir litt mer imøtekommet når det gjelder det forslaget som blir votert over i dag, forslag nr. 1.