trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Som jeg også har uttalt tidligere, hadde vi en omprioritering av de midlene: Blant annet valgte Helse- og omsorgsdepartementet en annen innretning av disse spaserstokkmidlene enn det som var foreslått av den rød-grønne regjeringen. Og når det gjelder Kulturdepartementets budsjett, foreslo vi å satse på Krafttak for sang, som er en annen måte å gjøre det på. Og så er det slik at i tillegg til at disse midlene blir stående slik de er, har vi også, gjennom de forhandlingene som var i Stortinget, fått tilbake de 30 mill. kr, som nå er overført til Kommunal- og moderniseringsdepartementets budsjett og inngår i rammene til fylkeskommunen. Vi synes det er utrolig flott at man har tiltak også for eldre, men det er jo primært kommunenes ansvar å sørge for at det finnes gode kulturelle tilbud som kommer også de eldre til gode. Det er ikke noen prinsipielle motforestillinger, men vårt initiativ var en måte å få en bedre innretning på de midlene som var disponible.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Jeg er veldig enig i beskrivelsen av hvordan man kan satse på mer aktivitet – at det er viktig, og at det ikke minst er viktig for ytring at man har et mangfold av tilbud på kultursiden. Det er utrolig viktig. Jeg mener at man for å få mer mangfold og maktspredning ut av de offentlige midlene bl.a. må sørge for en styrking av de regionale tiltakene. Når vi nå går gjennom de ulike postene på budsjettet, prøver vi å tenke på hvordan vi kan styrke regionene, som igjen får en større mulighet, for det er flere vurderinger som legges til grunn når de ulike tiltakene skal iverksettes. Jeg mener det er svært viktig at man har en mulighet, at flere hoder vurderer det, og at det faktisk er flere tiltak som får tilbud. Vi er veldig opptatt av det, ikke minst med tanke på når vi oppnevner folk til styrer og råd. Da er det også viktig at vi har folk med ulik bakgrunn som kan få anledning til å være med og sette sitt stempel på de ulike kulturinstitusjonene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Som jeg sa tidligere, ble midlene til Den kulturelle spaserstokken på Helse- og omsorgsdepartementets budsjett videreført. I tillegg har vi foreslått bl.a. en styrking av Krafttak for sang, som vi også mener bør komme de eldre, både i institusjoner og ellers, til gode. Krafttak for sang er et samarbeid mellom en rekke nasjonale organisasjoner, institusjoner og noen kommuner. 21 nasjonale organisasjoner og fire nasjonale institusjoner deltar. Det er etablert samarbeid bl.a. med åtte pilotkommuner, herunder Namsos, Steinkjer og Levanger. Erfaringene og ny forskning viser at det er stadig sterkere historier om sangens effekt og potensial. Det å velge å målrette midlene på en annen måte kan man ikke kritisere og si er et kutt. Dessuten minner jeg om at på grunn av forhandlingene som har vært i Stortinget, har vi fått flertall for at Den kulturelle spaserstokken er videreført med midlene gjennom Kommunal- og moderniseringsdepartementets budsjett. Politikk er å prioritere. Blant annet Den kulturelle nistepakken synes vi ikke det er noe godt grunnlag for at vi skal bruke penger fra skattebetalerne til, eller å prioritere at bedrifter skal kunne ha midler å søke på for å gi en kulturell opplevelse i lunsjpausen. Jeg synes det er kjempeflott at bedrifter gjør det, men min erfaring er at det har bedriftene anledning til å kunne bruke egne midler til – ikke at det er skattebetalernes midler som skal gå til det. Derfor har vi f.eks. brukt disse midlene til noe annet. Politikk er å prioritere, og det må vi sørge for at vi hele tiden gjør. Vi gjør det som vi mener er riktig, og er glad for at vi har fått så stor støtte for dette også i Stortinget.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Det er faktisk slik at det er kommunenes ansvar å gi et kulturtilbud også til de ulike institusjonene. Det er ikke sånn at det bare er de midlene som har vært formidlet gjennom Den kulturelle spaserstokken, som har kommet eldre til gode rundt omkring i de ulike institusjoner og andre steder hvor eldre har hatt anledning til å kunne nyte kulturtilbud. Med den satsingen som ligger i neste års budsjett, mener vi det er et godt grunnlag for å styrke kulturtilbudet til de eldre. Så er det også sånn at det har vært en omprioritering på det. Vi er en mindretallsregjering, og det har blitt et styrket tilbud til de eldre i de forhandlingene som har vært i Stortinget med Kristelig Folkeparti og Venstre, og jeg er veldig glad for det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Nå er disse midlene overført til Kommunal- og moderniseringsdepartementets budsjett, og jeg føler meg rimelig trygg på at de vil komme nettopp denne målgruppen til gode. Jeg har ingen mistillit til kommuner og fylker, at de ikke vil følge opp de signalene som kommer fra Stortinget. Så er det nå engang sånn at vi er en mindretallsregjering, og vi er avhengig av å få igjennom de sakene som vi ønsker, og noen saker ser vi at vi får gjennomslag for, og noen saker får vi ikke gjennomslag for. Blant annet har denne omprioriteringen på budsjettet faktisk bidratt til at det er blitt et løft for denne målgruppen i neste års budsjett fordi Kristelig Folkeparti og Venstre i forhandlingene med våre partier her på Stortinget har bidratt til at det har kommet 30 mill. kr ekstra. Så man burde egentlig være positiv og glad for at man har klart å få til denne situasjonen som egentlig er, og ikke framstille det som at dette er et kutt – det er det motsatte som faktisk er tilfellet.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Jeg er veldig enig med representanten. Jeg tror det er utrolig viktig med tiltak for eldre på institusjoner, og at dette formålet absolutt er godt ment. Jeg tror også det er riktig at det overføres til Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Jeg har i hvert fall ikke noen mistillit til at kommuner og fylker egentlig vil bruke disse midlene på en god og effektiv måte. I den forbindelse vil jeg også si at sånn som det har vært til nå, har fylkeskommunen fått tildelt midler via Kulturdepartementet. Men vi kjenner jo til at Helse- og omsorgsdepartementet sender sine midler over til Kulturdepartementet, og vi formidler dem videre til fylkeskommunen, etter søknad. Det er altså over 300 kommuner som har brukt tid og ressurser på å skrive søknad og rapporter for til dels svært små tilskudd. Med denne budsjettavtalen blir disse midlene nå overført til fylkeskommunene, sånn at de selv kan fordele midlene med minst mulig byråkrati. Det tror jeg egentlig er en styrke for denne saken, og jeg føler meg rimelig trygg på at det kommer til å bli gjort.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Jeg mener kultur er svært viktig for oss alle, uavhengig av hvor gamle vi er – om vi er barn, ungdom, eller, ikke minst, voksne og eldre. Det er utrolig viktig at myndighetene sørger for at vi har et allsidig kulturtilbud, slik at det kan komme flest mulig til gode. Jeg sier at politikk er å prioritere. Jeg registrerer at de rød-grønne satt i åtte år og mente det var utrolig viktig at skattebetalerne betalte underholdningen under lunsjen i noen bedrifter, mens vi mener det ikke var noen særlig god løsning. Det er flott at folk får anledning til å bli underholdt i lunsjpausen sin – det synes jeg er utrolig bra – men jeg kjenner også til at bedriftene har anledning til å kunne betale for dette selv. Da vil jeg heller bruke disse pengene til noe annet. Når det gjelder eldre på institusjon, er det dokumentert – og det var nettopp dette som var Helse- og omsorgsdepartementets anliggende da de foreslo en annen innretning – at åtte av ti eldre på sykehjem har demenslidelser. Og det er godt dokumentert at integrert bruk av sang og musikk ved stell og daglige aktiviteter demper uro, demper depresjon og er med på å dempe utagering og behovet for medikamentbruk. Så jeg mener en annen måte å bruke disse pengene på må være noe å ha en diskusjon om.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Stortinget har vedtatt at det statlige bidraget til Rock City skal trappes ned til 1,9 mill. kroner for 2015. Tilskuddet kan bare gis dersom grunnlaget for videre drift fortsatt er til stede. Opprinnelig var Rock City en del av et opplevelsessenter for pop og rock. Rockheim i Trondheim skulle suppleres med et kompetansesenter for populærmusikk i Namsos. Siden lokale og regionale midler lå i bunn for det statlige tilskuddet, kunne senteret også romme et museum for trønderrock. Etter Stortingets budsjettbehandling forrige uke meldte selskapet at det med til sammen 4,3 mill. kr i offentlige bevilgninger i 2015 ikke er grunnlag for drift av Rock City Namsos i 2015, og at aktiviteten vil ta slutt i løpet av første halvår. Stortinget har bedt regjeringen se på de investeringer og den kompetansebygging som er gjort ved Rock City, og vurdere om det finnes oppdrag som kan legges dit for å ta vare på dette. Regjeringen vil selvsagt følge opp Stortingets vedtak. Jeg har allerede bedt om en redegjørelse fra Rock City, som oppgir å være i en meget vanskelig driftssituasjon for 2015. Fylkeskommunen har redusert sitt tilskudd tilsvarende statens, mens kommunen opprettholder sitt tilskudd på samme nivå som i 2014. Som følge av høye faste kostnader budsjetterer Rock City derfor med et underskudd på 978 000 kr for neste år. På denne bakgrunn har styret sagt opp samtlige ansatte fra l. mars 2015, med unntak av daglig leder, som er ansatt til 1. april 2015. I tillegg er husleiekontrakten med Namsos kommune sagt opp fra og med 1. desember 2015. Namsos kommune er eier og største kreditor i Rock City. De har tydelig signalisert at de ikke har mulighet til å bevilge mer midler til drift av Rock City i 2015, men at de heller ikke ønsker å slå selskapet konkurs. Rock City har gjort en avtale med Namsos kommune som sikrer at Trønderrockmuseet blir holdt åpent hver dag også i 2015. En rekke andre større og mindre prosjekter som Rock City har vært involvert i, forventes også å gå som normalt i samarbeid med ulike aktører. Dette gjelder bl.a. et forskningsprosjekt om strømming av livekonserter og studioinnspillinger og mange andre ting som også går videre. Rock City er positiv til Stortingets innstilling til kulturbudsjettet og ønsker ifølge redegjørelsen å bidra til at Stortingets ønske om redefinering av oppgaver blir vellykket. De mener det er hensiktsmessig at forventninger for videre arbeid bygger på de gjeldende forutsetningene for musikkbransjen generelt og Rock City spesielt. Jeg vil også snarest be eieren, Namsos kommune, supplere selskapets redegjørelse. På bakgrunn av Rock Citys redegjørelse så langt vil tilskuddet for første halvår 2015 fra Kulturdepartementet bli utbetalt som normalt.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Som jeg sa, etter at vi nå har fått denne redegjørelsen, har vi besluttet at tilskuddet fra Kulturdepartementet for første halvdel av 2015 blir utbetalt som normalt. Stortinget har vedtatt at det skal trappes ned til 1,9 mill. kr for 2015. Det betyr at det for første halvdel utbetales som normalt til nå. Det er riktig at vi, som jeg sa, har bedt om en redegjørelse. Den har vi fått. Vi vil også be om en redegjørelse fra eieren, Namsos kommune, og be om at de må supplere selskapets redegjørelse. Det er kjent at Rock City har slitt i mange år. I løpet av de to første driftsårene i nytt bygg akkumulerte Rock City et underskudd på ca. 11 mill. kr. I 2013 ble det iverksatt tiltak for å prøve å redde det, men de har altså slitt i flere år.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-12-17:
Som jeg sa, har Stortinget nå vedtatt budsjettrammen for 2015, og dette tilskuddet skal trappes ned til 1,9 mill. kr. Det er også slik at det tilskuddet bare kan gis dersom grunnlaget for drift fortsatt er til stede. Jeg har gjennom denne redegjørelsen forsikret meg om at det vil det være. Med bakgrunn i det kommer vi til å utbetale tilskuddet for første halvår 2015, som normalt ville skjedd. Som jeg også sa, har vi bedt om en redegjørelse fra Rock City – og vi har fått den. Vi vil også be eieren, Namsos kommune, supplere selskapets redegjørelse med tanke på hvordan de ser på situasjonen. Det er jo Namsos kommune som er eier, og det er svært viktig for oss å få tilbakemeldinger om hva de har tenkt, men jeg akter selvfølgelig å følge opp Stortingets vedtak.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-12-17:
Det er spennende det statsråden sier, at regjeringen har fått seg forelagt ulike konsekvensutredninger, og at man opplever at man har et godt nok grunnlag til å kunne ta de beslutningene som man skal ta. Jeg håper at disse konsekvensutredningene er åpne, slik at også vi andre som har et engasjement i disse sakene, kan få tilgang til dem. Statsråden sier til representanten Bekkevold at regjeringen ønsker likebehandling – at alle butikker som ønsker det, skal få holde åpent. Det er en nokså spesiell tilnærming med tanke på markedet – en frivillig konkurranse. Det er jo slik at når urmakeren på senteret har åpent, må også urmakeren i gågata ha åpent. Det er slik markedet fungerer, ellers mister man markedsandelene. Ser statsråden at den tilnærmingen som regjeringen har i Sundvolden-erklæringen, er en nokså spesiell tanke med hensyn til markedet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-12-17:
Det er bra at finansministeren vil komme til Stortinget hvis det er et behov som melder seg til våren, før revidert. Finansministeren sa i svaret til Breivik at vi har noen støtdempere: kronekurs, rente og oljefond. Da er mitt spørsmål til statsråden hvordan statsråden tenker seg å bruke oljefondet i den omstillingen som vi nå skal gjennom.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Det er åpenbart, også ut fra svarene vi får fra Thorhild Widvey i denne sal, at dette er en sak regjeringen akter å fremme, nær sagt uansett hvilken motstand man måtte møte – uansett om de som driver butikk, er skeptisk, uavhengig av om de som er ansatt, er skeptisk, helt uavhengig av at alle organisasjonene som har vært med på dette oppropet, er skeptisk, og helt uavhengig av at også det norske folk uttrykker stor skepsis gjennom målinger. Nå har Virke sammen med mange organisasjoner bedt om en konsekvensutredning. Vi ser at statsråden ignorerer det, og vil sende ut saken til tross for advarsler – og så skal man lytte. Vi ser all denne motstanden i befolkningen, og da ville det egentlig vært spennende å høre: Hvem er det regjeringen lytter til i denne saken? Er det mammon? Og er det i så fall å anse som et kall for denne regjeringen å fremme en sånn sak uansett hvor sterke motforestillinger som måtte komme?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
«I Stortingets behandling av Innst. 14 S(2014–2015) vedtok Stortinget å be regjeringen se på de investeringer og den kompetansebygging som er gjort ved Rock City, og vurdere om det finnes oppdrag som kan legges dit for å ta vare på dette senteret, før det tas endelig stilling til fremtidig finansiering. Etter at flertallet på Stortinget opprettholdt regjeringens forslag til kutt i tilskuddet til Rock City, så styret seg nødt til å varsle de ansatte om oppsigelser. (2014–2015) Hvordan akter statsråden å følge opp Stortingets vedtak?»
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Jeg takker for svaret. Det er helt klart en alvorlig situasjon for selskapet og for Namsos kommune, som har store forpliktelser i dette. Det er jo tale om at man kan miste både kompetanse som er bygd opp der, og vesentlige deler av de aktivitetene som man gradvis har bygd opp, og som har et stort nedslagsfelt både blant artister, i bransjen og over hele landet. Når Stortinget har fattet et vedtak om at man ber regjeringen ta initiativ for å sikre nettopp kompetansen, er det jo folk – ansatte – det først og fremst er snakk om. Spørsmålet blir da: Når vi ser av det statsråden sier, at det er varslet oppsigelser, og at man ser for seg en gradvis avvikling av selskapet i løpet av allerede 2015, hva kan statsråden konkret gjøre, annet enn å bestille redegjørelser, for å ivareta kompetansen til man ser en framtid for denne satsingen?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Takk for nok et svar. Når statsråden sier at tilskuddet vil bli utbetalt som normalt, betyr det at det nivået man hadde for 2014, blir videreført for første halvår 2015? I så fall er jo det nye signal. Til slutt til det andre spørsmålet: Man sier også i vedtaket fra Stortinget at man ønsker en prosess med tanke på å vurdere ulike oppdrag som kan legges til Rock City. Én mulighet er en videreføring av satsingen, som kanskje også bør avstedkomme et arbeid med et nytt mandat som kanskje er mer konkret og avgrenset. En annen ting er kanskje å vurdere nye satsinger som kan legges til Rock City for å ivareta nettopp kompetansen og et godt arbeid som er satt i gang. Jeg spør for å forsikre meg om at dette er en prosess som blir reell fra statsrådens side, og at statsråden tar initiativ til å ta en slik gjennomgang i nært samarbeid med aktørene.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-17:
SV er opptatt av rettferdig fordeling, også når det gjelder arbeid og fritid. Vi vil ha et arbeidsliv som folk kan stå i, som er forutsigbart for de ansatte, og som kan la seg kombinere med familie og et virkelig liv. Søndagsåpne butikker er en frihet som innebærer andres ufrihet. 370 000 mennesker jobber i varehandelen i dag. Det er mange mammaer og pappaer, det. Det er veldig mange mammaer og pappaer som helst ønsker å gå ut på søndagstur, som vil spise middag med ungene sine, som har lyst til å ha én fridag sammen med ungene når barnehage og skole er stengt. Mitt spørsmål er: Hvordan tenker statsråden at man skal kunne kombinere et familieliv og arbeid i varehandelen hvis det ikke finnes én dag uten arbeid i en hel uke?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-12-17:
Mitt spørsmål går til partileder i Fremskrittspartiet og finansminister Siv Jensen. Samferdsel er viktig for folk og næringsliv. Bedre veier, jernbane og kollektivtrafikk reduserer avstandsulemper og forebygger kø. Det er derfor bred forståelse for det i de fleste partier. Derfor la den rød-grønne regjeringen i sitt siste budsjettforslag opp til en vekst på 6,3 mrd. kr, og finansministeren fulgte opp i budsjettet for 2015 med en litt svakere vekst, som var på 5 mrd. kr. Før valget i 2013, da Fremskrittspartiet var i opposisjon, var samferdsel og bompengemotstanden partiets glansnummer. Det ble brukt uparlamentariske uttrykk, som landeveisrøveri og flåing, om bompenger, og en lovte en satsing på samferdsel på 45 mrd. kr årlig utover det som lå i Nasjonal transportplan. Det ble lovt at det skulle stå «Gratis» på skilt over bompengestasjonene. Virkeligheten ble en annen. I 2014 er det etter forslag fra regjeringen vedtatt 11,5 mrd. nye bompengekroner – 6,5 mrd. kr til å bygge vei og 5 mrd. kr til lånerente og innkrevingskostnader. Finansministeren lovte i finanstalen at bompengeinnkrevingen skulle bli smartere. Samferdselsministeren har konkretisert dette og lovte at fra 2015 skulle det komme en bompengereform der ett av elementene ville være at eksisterende og framtidige bompengeprosjekter skulle få en lånerente ned mot 0 pst. gjennom en rentekompensasjonsordning. Bare for de fem prosjektene som er vedtatt i 2014, kan dette utgjøre omtrent 3,8 mrd. kr. Mitt spørsmål er: Kan finansministeren bekrefte at eksisterende og nye bompengeprosjekter for 2015 vil få en rente ned mot 0 pst.?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-12-17:
Jeg takker for svaret, og jeg har forståelse for at en ikke kan gå inn på enkeltprosjekter. Men mitt spørsmål går heller ikke på det. Mitt spørsmål går på at samferdselsministeren i denne sal har lovet en rente ned mot null, etter et forslag som vil binde opp et betydelig antall milliarder kroner, og da mener jeg at det må også finansministeren ha en mening om. Dette vil bety at staten dekker de løpende rentene for alle bompengeprosjekter i landet. En alternativ måte å redusere bompengebelastningen på hadde vært å benytte disse pengene til å øke den statlige andelen i veiprosjekter. Det ville redusert rentekostnadene, gjort totalkostnadene for prosjektene lavere og gjort at mer av pengene gikk til å bygge vei og mindre til rente- og innkrevingskostnader. Dette burde være et kjent utsagn for partilederen og finansministeren. Så mitt oppfølgingsspørsmål er: Er ikke en økning i den statlige andelen en smartere måte å gjøre det på enn å innføre en rentekompensasjonsordning for bygging av statlig vei?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-12-17:
På E18 i Vestfold har regjeringen forlenget bompengeperioden fra 15 til 20 år. Det gjør at prosjektet blir rundt 1,4 mrd. kr dyrere, på grunn av høyere rentekostnader når innkrevingstiden forlenges. Dette blir forklart med at når man får en rentekompensasjonsordning, med rente ned mot null, merker ikke bilistene denne ekstra regningen. Spiller ikke økningen i totalkostnadene på 1,4 mrd. kr noen rolle for regjeringen og finansministeren så lenge det er skattebetalerne som skal betale, og ikke bilistene?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
På lørdag åpnet samferdselsministeren nye E6 langs Mjøsa. Men samferdselsministeren er en dyr mann å få på besøk. Da han kom på vegåpningen på lørdag, kostet det 57 kr i bompenger å kjøre mellom Gardermoen og Hamar. Da han reiste fra vegåpningen, kostet det 97 kr å kjøre den samme strekningen, altså en økning på 70 pst. – tidenes bompengeøkning. Jeg vil gjerne høre med Siv Jensen, finansminister og partileder, som i mange år har jobbet for å ta Fremskrittspartiet i regjering: Da hun drømte om å havne i regjering, tenkte hun noen gang på at hvis Fremskrittspartiet skulle få finansministeren og samferdselsministeren, skulle de øke bompengetakstene på en av landets viktigste ferdselsårer med 70 pst.?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-12-17:
Regjeringen har varslet at den vil foreslå etablering av et utbyggingsselskap for vei i løpet av 2015. Det ser vi fram til. Formålet er bl.a. mer sammenhengende veiutbygging, raskere utbygging og en forutsigbar finansiering. Et slikt utbyggingsselskap må sikres årlige inntekter for at det skal kunne håndtere større utbyggingsoppgaver. Ser finansministeren det som naturlig å vurdere å la bompenger inngå som en del av utbyggingsselskapets årlige inntekter, for å gjøre det mest mulig robust og for å sikre at selskapet har en jevn kontantstrøm for å kunne bygge en helhetlig og sammenhengende vei?
Terje Breivik (Venstre), 2014-12-17:
Spørsmålet går til finansministeren. «Norsk økonomi er følsom for utviklingen i oljeprisen.» Påstanden er ikkje berre min eller Venstre sin, men er ordrett sitert frå Meld. St. 1 for 2014–2015, Nasjonalbudsjettet 2015. Statsbudsjettet 2015 er gjort opp med ein forventa oljepris på 650 kr fatet, og i går bikka nordsjøolja under 60 dollar fatet, tilsvarande ca. 440 kr per fat. Hadde det ikkje vore for ein styrkt dollar, hadde prisskilnaden frå budsjettforventningane til det me ser i dag, vore endå større. Ein varig lågare oljepris enn det som er føresetnaden for statsbudsjettet, vil nødvendigvis få følgjer, kanskje ikkje med ein gong, men opplagt på sikt. I går la DNB Markets fram sine økonomiske utsikter, der banken spår at veksten i BNP for neste år vert halvert frå 2,5 pst. til 1,2 pst., nettopp basert på utsiktene til ein varig lågare oljepris og reduserte oljeinvesteringar. Det føyer seg inn i tilsvarande prognosar frå NHO og SSB. «En oljepris som stabiliserer seg på et klart lavere nivå, vil stille store krav til omstillingsevnen til norske bedrifter og arbeidstakere.» Dette er igjen eit sitat frå same stortingsmelding. Spørsmålet til finansministeren vert difor om ho meiner at budsjettet for 2015 inneheld nok tiltak for å bidra til denne nødvendige omstillinga, eller om finansministeren alt no vil varsla at det vil koma nødvendige tiltak for å omstilla næringslivet, før revidert nasjonalbudsjett. Venstre vil i så fall, som alltid, vera konstruktive, med fleire eigne forslag.
Terje Breivik (Venstre), 2014-12-17:
Takk for svaret frå finansministeren. Ho gav stikkordet oljefondet, og olja har definitivt vore ei velsigning for Noreg så langt. Som fellesskap har me gjort mykje klokt i forvaltinga av dei inntektene, men å tru at me ikkje er oljeavhengige, er likevel å lura oss sjølve. Å verta mindre avhengig av olja er ikkje berre eit miljøspørsmål, det er òg eit spørsmål om å sikra norsk økonomi, norsk næringliv, inn i framtida. Til eit sånt perspektiv høyrer det faktum at oljefondet er så tungt eksponert i nettopp petroleumsselskap. Difor var det viktig at stortingsfleirtalet – regjeringspartia, Venstre og Kristeleg Folkeparti – i mars i år vart samde om følgjande: «Flertallet mener(…) at en bør medvirke til forskning som kan avdekke den finansielle risikoen ved SPUs investeringer i olje- og kullselskaper, sett i sammenheng med oljens betydelige andel i Norges økonomi for øvrig. Det er naturlig at kunnskap om denne risikoen blir gjenstand for regjeringens vurderinger i de årlige stortingsmeldinger om fondets virksomhet.» (…) Kan finansministeren stadfesta at dette vert følgt opp i samband med meldinga som kjem til våren?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-17:
Jeg synes representanten Elvestuen startet veldig bra da han sa at det ikke var lurt å spekulere om oljeprisen framover. Det er et standpunkt jeg deler. Så noterer jeg meg at representanten likevel valgte å gjøre det på slutten. Jeg skal prøve å unngå det – annet enn å si at med de prisene vi ser i dag, vil produksjonen i landene rundt oss reduseres ganske raskt. Vi ser også at oljeforbruket øker betydelig i verdensøkonomien, med nesten 1 million fat per dag. Så har jeg lyst til å si til klimasporet, som også representanten Elvestuen var inne på, at jeg synes vi skal være stolt av at flertallet i denne sal i over snart 50 år har utviklet et svært strengt helse-, miljø- og sikkerhetsregime på norsk sokkel, som gjør at produksjonen på norsk sokkel er blant de aller mest bærekraftige i hele verden, også sett i et klimaperspektiv.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-17:
La meg minne om at vi har bak oss ti år med betydelig vekst i olje- og gassaktiviteten og i verdiskapingen fra norsk sokkel. Det er ingen tvil om at denne aktivitetsveksten også har bidratt til at vi har fått et høyt kostnadsnivå, som vi var nødt til å adressere også med oljepriser på 115 dollar per fat. Det er vi definitivt nødt til å adressere med stor tyngde, i hvert fall med de oljeprisene vi ser nå og – i en kort horisont – i tiden foran oss. Ansvaret for å redusere kostnadene ligger først og fremst hos leverandørene og operatørene på norsk sokkel. Men i den anledning er jeg glad for å kunne si at denne regjeringen har – det er første gang på ti år – i begge sine budsjetter styrket satsingen på forskning og utvikling i denne sektoren. Det er et viktig bidrag fra vår side for å styrke konkurransekraften til norsk petroleumsindustri.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til finansministeren. Norsk økonomi er i endring. Spørsmålet er hvor store endringene blir, og hvor behovet for omstilling blir størst. At kysten fra Sørlandet oppover til Vestlandet, Midt-Norge, ja til og med Nord-Norge, vil ha større behov enn Oslo og Akershus, er ikke helt utenkelig. For Arbeiderpartiet er det avgjørende med vekst i hele landet. Finansministeren og regjeringens løsning på omstillingsbehovet er kutt i formuesskatten. At landets fremste økonomer, OECD og til og med finansministerens eget departement sier at dette ikke er vekstfremmende, ja, det er som å skvette vann på gåsa. At tre nabolag i Asker og Bærum får like mye i skattelette som innbyggerne i 141 av landets kommuner, ifølge Aftenposten, svekker heller ikke regjeringens tro på effekten av dette. Kan finansministeren redegjøre for hvorfor hun mener at kutt i formuesskatten til tre nabolag i Asker og Bærum skal bidra til omstilling langs kysten av Norge?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-17:
Mitt spørsmål går til kulturministeren. Lat meg òg nytte høvet til å ønskje ho god jul på veg bort til talarstolen. Sidan statsråden har ansvaret for kyrkje og kultur, har ho vel eit spesielt ansvar for jula, kan ein kanskje seie – saman med landbruksministeren, moglegvis. Kulturløftet var den førre regjeringa si store kulturpolitiske satsing. Fridomsreforma er lansert som denne regjeringa si store satsing. Mitt inntrykk, då ho vart lansert, var nok meir at det var ein fridomsbløff enn ei fridomsreform. Det var av to grunnar: for det første fordi ho kviler på ein feilslått føresetnad, nemleg at auka økonomisk støtte til kulturlivet står i vegen for fridom. Det er tvert imot: Så lenge ein har det grunnleggjande kunstnariske sjølvstendet, eller det grunnleggjande journalistiske sjølvstendet, for den sakas skuld, som vi har i Noreg, er økonomiske ressursar ein føresetnad for fridom. Det kan bidra til auka kvalitet, og viljen til å satse og vere nyskapande aukar med ein økonomisk basis. For det andre er det fordi reforma ikkje inneber – så vidt eg kan sjå – ei verkeleg reform for dei som er brukarar av kultur, og alle dei som jobbar i kunst- og kulturfeltet, som kan merkast ute. Det må jo vere det viktigaste, sånn at reforma faktisk bidreg til kvalitet og mangfald og til utvikling av kunst, kultur og media der ute. No har det gått 14 månader, og ingen kan forvente at det er ferdig, men ein kan kanskje forvente å sjå retninga og kva som har skjedd, så lat meg då spørje: Viss ein er ein brukar av kulturtilbod eller media i Noreg, viss ein er ein filmskapar, dramatikar eller skodespelar, viss ein er ein journalist, viss ein er ein musikar som er litt utøvar og i tillegg jobbar nokre timar i kulturskule – korleis har ein merka meir fridom med fridomsreforma til regjeringa på dei 14 månadene som er gått?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-17:
Takk for svaret. Eg forventar på ingen måte at ting skal vere ferdige etter 14 månader, men at ein kanskje kan sjå retninga. Og bortsett frå på eitt punkt kan eg ikkje sjå at svaret på nokon måte har hatt betyding dei første 14 månadene for alminnelege brukarar av kultur, kunstnarar eller utøvarar. Unntaket er gåveforsterkingsordninga. Men då må vi jo spørje oss sjølve: Er det verkeleg sånn at det å få meir privat kapital i staden for meir statleg kapital gjev større fridom, når vi veit av erfaring at det snarare følgjer større føringar med privat kapital enn med overføringar frå staten? Den største delen av kulturlivet står på utsida av den ordninga, som f.eks. film, dramatikk, media og musikk, som eg nemnde. Derimot har ein kunna merke eit kutt i kulturskuletimen, som gjer at mange barn ikkje får han, og at mange utøvarar ikkje kan delta der. Ein kan merke kutt for film, som gjer at ein har eit dårlegare grunnlag der. Og det er føreslått eit kutt i pressestøtta. Så lat meg gjenta eit spørsmål som òg står i Dagsavisen i dag: Korleis vert det meir fridom av mindre ressursar til dei som skal utvikle den kvaliteten?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-17:
Eg trur grunnen til at denne saka har fått veldig stor merksemd i forhold til kor stort beløp det dreier seg om, er at ho går til kjernen av eit slags ideologisk eller politisk spørsmål om korleis ein ser på ting, nemleg: Er dette – eller for den saka si skuld, Den kulturelle nistepakka – ein type aktivitet som nokon andre skal ha ansvaret for – viss nokon andre vil finansiere det, skal dei gjere det – eller er kultur ein så sentral del av livet, som helse, som arbeid, som skule, at det er kjernen av det som det offentlege skal bidra til at eldre kan få tilgang til? Er kultur så viktig for eldre, for folk i arbeid, at det er ein viktig del av det grunnleggjande ein skal gjere? Eg kan tenkje meg å spørje kulturministeren om dette. Synest ho at ikkje berre song, men alle typar kulturuttrykk er ein så grunnleggjande og viktig del av livet at det er viktig at folk både på jobben sin og på institusjon når dei vert eldre, kan få tilgang til det, og at det er ei offentleg oppgåve å bidra til det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-17:
En av de ordningene som virkelig har utviklet talenter og fått mange til å få mange gode opplevelser, er kulturskolene. Derfor hadde den rød-grønne regjeringen en satsing på det og hadde kulturskoletimen – som denne regjeringen kuttet som noe av det første de gjorde. Det er køer for å komme inn på kulturskolene, og det er dyrt, noe som gjør at det kan utvikle seg sosiale forskjeller når det gjelder hvem som får muligheten til å utvikle sine talenter. Det må jo være en bekymring for kulturministeren at dette får lov til å utvikle seg. Det å kunne få oppdage at man har et talent og ha glede av kulturuttrykk, som man får gjennom å delta på kulturskolene, er SV opptatt av. Da er spørsmålet: Hvorfor har ikke kulturministeren sørget for en satsing på dette, men heller bidratt til kutt?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Det har ikke manglet på frihetslovnader fra regjeringen. Pressen skal frigjøres, frivilligheten skal settes fri, og kulturen skal slippes fri – det virker som om regjeringen vil frigjøre seg fra seg selv. Så langt har dette betydd mindre ambisjoner, kutt samt et stort spørsmål om hva dette betyr. Jeg vil sitere Sharifi i Carte Blanche, som til Dagsavisen oktober 2014 sier tydelig: «Det de sier om å frigjøre kunstverdenen, forstår jeg ikke. Jeg har alltid følt meg fri, jeg. Hva mener de med ordet fri? Er det å starte samarbeid med private i et land der vi ikke har noen kultur for det? Skal vi ha forestillinger som åpner med kommersielle elementer?» Hvem inspirerte statsråden til en frihetsreform som ingen egentlig vet hva er?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-12-17:
«Frihet» og «frihetsreformer» er krevende begreper som sikkert har ulikt innhold alt etter hvem en snakker med, men for Senterpartiets del er det i hvert fall slik at det skal gi økt trygghet for folk. Bruk av sang, billedkunst, film og poesi i omsorgen for eldre gir smil, indre glede, hygge, og det gir frihet fra tungsinn. Det er en måte å si det på. Statsråden sa i debatten den 10. desember: «Nå er det sånn at regjeringen foreslo å avvikle statstilskuddet, ikke nødvendigvis ordningen.» Det gjelder Den kulturelle spaserstokken. Og mitt enkle spørsmål er: Er regjeringa prinsipielt for Den kulturelle spaserstokken betalt over statsbudsjettet som et tiltak for eldre mennesker, slik at de skal få en frihet fra det tungsinn som mange opplever på institusjoner?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-12-17:
På vegne av Kjersti Toppe ønsker jeg å stille følgende spørsmål til helse- og sosialministeren: «Regjeringen har innført «den gylne regel» i psykisk helsevern om at veksten i rus og psykiatri, hver for seg, skal være større enn veksten i somatiske sykdommer. Likevel meldes det fra flere helseforetak om planlagte kutt i psykiatrien til neste år. Også Helse Nord kritiseres for at ‘den gylne regel’ ikke overholdes. Kan statsråden redegjøre for hvordan veksten i psykisk helsevern vil være i de forskjellige foretakene i 2015, inkludert Helse Nord, og om kommunene er gjort i stand til å ta seg av flere pasienter?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-12-17:
Jeg vil takke for svaret. Det er avgjørende viktig at innsatsen når det gjelder psykisk helse og rus, økes. Regjeringa har innført den gylne regel og har gjort det til et stort, vaiende flagg. Det er viktig. Det vi nå diskuterer, er innholdet i den gylne regel. Statsrådens svar gir inntrykk av at det er antall årsverk som er målestokken på om en satser eller ikke. I svar til representanten Toppe har statsråden sagt at antall årsverk er en nyttig indikator. Betyr det, som statsråden sier, at det nå er antall årsverk – altså personellinnsatsen – som er den avgjørende størrelsen på innholdet i den gylne regel?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-12-17:
Nå sier statsråden at det også skal måles i forhold til årsverk. Da er vi nettopp ved noe av poenget: Hva er det i tillegg til? Statsråden har sagt i svar til representanten Toppe i brev 12. desember at dersom helseforetakene har systemer som tillater at en enkelt pasientkonsultasjon/tjeneste kan telles flere ganger, i strid med regelverket, er dette alvorlig. Er det noe som heter at en kan telle en konsultasjon flere ganger, i strid med regelverket? Gir regelverket mulighet for å telle konsultasjoner flere ganger, og at en dermed kan si at den gylne regel blir oppfylt?
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-12-17:
Statsrådene som sitter her nå, om det er finansminister, helseminister eller olje- og energiminister, har egentlig som formål å bruke pengene ekstremt effektivt og godt og få mye ut av pengene som blir brukt. Pengene på kultursiden handler om ytringsfrihet, om mulighet til å uttrykke seg. De handler ikke om effektivitet på samme måte. Fordi det er snakk om en ytringsfrihetspolitikk, hvis man definerer ytringer som hele det kunstneriske spekteret, er det andre ting som må ligge til grunn. Det å ha ulike finansieringskilder, sjøl om det kanskje ikke er det mest effektive, er viktig for å sørge for at ytringene blir så frie som overhodet mulig. Men som flere har påpekt her, tar det tid å etablere dette med private, for man må snu en holdning hos folk. Hvordan kan man organisere offentlige midler på en slik måte at man også sprer makt ved bruk av disse?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Kulturministeren kan stå. Politikk er å prioritere, og regjeringens hovedprioritering er en skattelette på 8 mrd. kr. Det gjør at mange fagstatsråder har blitt budsjettapere. Veldig tydelig kommer dette fram under kulturformål i kulturministerens budsjett. Der er det en vekst på 1,1 pst. Med en lønnsvekst på rundt 3,2 pst. er det opplagt at statsråden har måttet kutte for å få på plass sine prioriteringer. Vi har hørt at statsråden har gått godt gjennom sitt budsjett og prioritert ned det hun ikke ville ta med seg videre. Den kulturelle spaserstokken, som ble startet under regjeringen Stoltenberg, var nettopp – som representanten Lundteigen sa – for at man skulle gi eldre mennesker og dem som bor på institusjon, tilgang på kultur. Nå foreslår statsråden å avvikle tiltaket. Det er det som står i budsjettet, andre bortforklaringer nytter det ikke å gi. Når kulturministeren må finne plass til sine politisk prioriterte saker, er det altså Den kulturelle spaserstokken som avvikles. Pengene brukes i stedet til gaveforsterkningsordningen, en ordning der det offentlige blir forpliktet til automatisk å øke sine bevilgninger når private gir gaver til innkjøp av kunst og rehabilitering av museumsbygg. Da blir spørsmålet til statsråden: Hvorfor prioriterer kulturministeren at det er de eldre og de som bor på institusjon, som skal miste tilbudet sitt for å finansiere det som er statsrådens spede satsinger i budsjettet?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Jeg registrerer at statsråden nå sier at det var riktig å prioritere bort 15 mill. kr i sitt budsjett til Den kulturelle spaserstokken. Det var riktig å omprioritere 15 mill. kr i Helse- og omsorgsdepartementets budsjett, vekk fra Den kulturelle spaserstokken og erstatte det med 5 mill. kr til Krafttak for sang. Da må jeg spørre kulturministeren, som er opptatt av en frihetsreform, om kulturen skal komme alle til gode: Nedvurderer hun ikke dem som bor på institusjon, og eldre mennesker, når hun vil erstatte allmenne kulturuttrykk, varierte kulturuttrykk, med kun sang til de eldre menneskene? Og nedvurderer hun ikke de kulturarbeiderne som vanligvis bidrar til å få Den kulturelle spaserstokken ut til eldre og til dem som bor på institusjon? Er det ikke en nedvurdering av den faglige kunnskapen til helsearbeiderne når statsråden foreslår at de kan ta over sangtilbudet på en institusjon?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
«Tidenes eldreran» er kuttet i Den kulturelle spaserstokken blitt kalt. Regjeringa har altså i fullt alvor påstått at det kan erstattes av at sykepleiere læres opp til å underholde de eldre. Jeg mener det tyder på at man verken har respekt for det profesjonelle kulturtilbudet eller for den viktige jobben som gjøres med å utvikle metoder for å bruke kultur som kommunikasjonsredskap, f.eks. i møte med demente. Dette er jo et arbeid som utviklingssentrene over hele landet driver med i dag, finansiert av Helsedirektoratet. Men denne massive kritikken har ført til at man liksom har slusa pengene tilbake igjen til Den kulturelle spaserstokken, temmelig vaklevorent, spør du meg, det er kommet inn på en temmelig presset fylkesramme. Mine spørsmål er som følger: Hvordan skal kulturministeren sikre at disse pengene brukes til forestillinger og konserter for eldre? Og hva vil statsråden gjøre hvis det viser seg at pengene nå i stedet går til veg, vann og kloakk?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-17:
Kristelig Folkeparti er, og var, opptatt av Den kulturelle spaserstokken. Hadde vi fått valgt fra øverste hylle, hadde vi ønsket at de 30 mill. kr hadde vært på helsebudsjettet. For vi henger sammen som mennesker – åndelig, kulturelt, fysisk og psykisk. Kristelig Folkeparti stoler likevel på, etter forhandlingene, at fylkeskommunene rundt omkring i landet sikrer at pengene går til Den kulturelle spaserstokken, og ikke minst til de eldre. For de fortjener virkelig det. Kristelig Folkeparti ser ikke denne saken som en omkamp neste år. Hvordan vil statsråden få synliggjort Den kulturelle spaserstokken som et viktig og berikende tilbud inn i norsk eldreomsorg?
Ferhat Güven (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
«Et levende sentrum er viktig i en økonomisk bærekraftig bystruktur. Business Improvement District er en ordning hvor et flertall av næringsdrivende i et område kan vedta at alle skal gå sammen for å investere i tiltak som styrker et områdes konkurranseevne. For at dette skal være mulig i Norge, må det gjøres endringer i loven. Vil statsråden fremme forslag om en slik lovendring?»
Ferhat Güven (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Jeg takker for et veldig godt svar. Selv om Høie er vikar for kommunalministeren, vil jeg benytte anledningen til å stille et oppfølgingsspørsmål. Om han vil svare på det, får han avgjøre selv. I Trondheim er de opptatt av å være kandidat for et pilotprosjekt. Kan det være noe å vurdere?
Ferhat Güven (Arbeiderpartiet), 2014-12-17:
Takk.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-17:
Regjeringen er opptatt av at våre byer og tettsteder skal være attraktive, konkurransedyktige og bærekraftige. God sentrumsutvikling og levende sentrumshandel er en viktig del av dette. By- og sentrumsutvikling er i første rekke et lokalt ansvar, og jeg har tillit til at kommunene, næringslivet og innbyggerne utvikler stedene på en god måte. Jeg ønsker imidlertid å støtte opp om arbeidet gjennom å medvirke til utvikling av ny kunnskap og framtidsrettede verktøy. Departementet har derfor gjennomført en rekke kunnskaps- og utredningsprosjekter om handel og sentrumsutvikling i dette året. Sentrumsutvikling preges av mange eiere og aktører. Det er derfor diskusjon om hvorvidt det er behov for virkemidler som kan sikre et mer forpliktende og målrettet samarbeid mellom ulike lokale aktører, om sentrumsutvikling og sentrumshandel. Business Improvement District, BID, er et av alternativene som diskuteres både nasjonalt og internasjonalt. Regjeringen har derfor gitt økonomisk støtte til norsk sentrumsutvikling i 2013 og 2014 for å utrede en mulig norsk BID-ordning. Prosjektet ble initiert av Stoltenberg-regjeringen i 2012. Utredningen med tittelen «Vitalisering av sentrum – en norsk BID-ordning» er nå ferdigstilt og ligger til vurdering i departementet. BID er et presist avgrenset område, f.eks. en gate eller et kvartal der næringsdrivende gjennom avstemning sier ja til sammen å investere i tiltak som styrker områdets konkurranseevne. Tiltaket er nedfelt i en vitaliseringsplan. Det er næringslivet selv som tar initiativ til å opprette en BID-ordning, fastsetter vitaliseringsplanen og står ansvarlig for gjennomføringen. Arbeidet skjer i samarbeid med kommunen. For at en vedtatt vitaliseringsplan skal kunne forplikte alle de aktuelle næringsaktørene innenfor det definerte området til å bidra økonomisk, er det nødvendig med en lovhjemmel eller et eget lovverk. En eventuell BID-ordning reiser flere prinsipielle spørsmål som må vurderes nærmere. Departementet vil foreta en vurdering om hvorvidt det er ønskelig å gå videre med innføringen av en norsk BID-ordning.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-17:
Jeg kjenner godt til ordningen fra min egen hjemby, Stavanger, og det er mange år siden interessenter også der tok dette opp og syntes det virket interessant. Det er flere gode erfaringer med BID-ordningen fra utlandet. Det øker inntekten til butikkene og andre næringsdrivende i det området det omfattes av. Man får flere ansatte, det øker verdien på eiendommene, man får større engasjement og medvirkning fra offentlige myndigheter, lokalpolitikere og publikum, og det gir et eierskap til og ansvar for fellesområdene. Så det er positive erfaringer på dette området. Så reiser det også en del prinsipielle spørsmål, knyttet til at en gjennom lovverket også går inn mot den private eiendomsretten til dem som eventuelt ikke ønsker å være en del av dette. Som jeg sa i mitt hovedsvar, krever innføring av en BID-ordning i Norge en egen lovhjemmel og lovforslag, sånn at det ikke er mulig å gjennomføre prøveordninger uten at en også får gjennomført disse lovforslagene. Det er nå til vurdering i departementet.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-17:
Oslo universitetssykehus styrebehandlet rapporten Idéfase OUS – Campus Oslo i juni. Etter dette har de gjennomført en ekstern kvalitetssikring av rapporten, og den har vært ute på høring. Forslag til videre arbeid med Campus Oslo skal behandles i styret ved Oslo universitetssykehus i morgen, 18. desember. Representanten Bøhler viser til at det er bred motstand mot gigantsykehuset Campus Oslo. Jeg har merket meg at direktøren ved Oslo universitetssykehus legger opp til at det skal lages en revidert rapport som skal legges fram i februar, der det blir tatt hensyn til en rekke av høringsinnspillene. Det blir bl.a. foreslått å se nærmere på lokalsykehusbehovene i hovedstadsområdet framover og behovet for et eventuelt nytt lokalsykehus øst/sør i byen. Dette er i tråd med flere høringsinnspill, bl.a. fra Oslo kommune. I dette arbeidet vil Aker være en av flere mulige lokaliteter. Jeg merker meg videre at flere alternativer skal utredes videre. Dette gjelder samling på Gaustad sør, delt løsning Gaustad sør/Ullevål og nullalternativet. Nullalternativet med fortsatt drift ved dagens lokasjoner er et alternativ som fortsatt må være med. Uansett hvilken strategi som velges, er realiteten at alle hovedlokasjoner vil bli benyttet i mange år framover. Oslo universitetssykehus har en vanskelig bygningsmessig situasjon. Campus Oslo handler om å få viktige avklaringer om hvordan sykehuset skal utvikles videre på lang sikt – en utvikling som uansett kommer til å skje i etapper over svært mange år. Jeg kommer ikke til å stanse Oslo universitetssykehus' arbeid med Campus Oslo og de andre alternativene for sykehusutvikling i hovedstadsområdet. Helseforetaket har ansvar for å legge nødvendige planer for videre drift, både på lang og kort sikt. Jeg tror det er viktig at Oslo universitetssykehus har en langsiktig plan. Oslo universitetssykehus jobber også med behov for bygningsmessige tiltak på kort og mellomlang sikt og hvordan utbyggingen skal skje innenfor gjeldende reguleringsplan på Rikshospitalet. Jeg vil for øvrig vise til at Helse Sør-Øst har varslet meg om at det kan bli aktuelt å be om investeringslån fra 2016 for å gjennomføre helt nødvendige oppgraderinger på Oslo universitetssykehus.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-17:
Hvis det var sånn at denne prosessen bare rullet og rullet og ikke kom til et endepunkt, hadde jeg vært enig i representantens bekymring, men nå nærmer vi oss en tid da bl.a. Oslo universitetssykehus’ styre skal behandle saken. Det er jo viktig, når en nå jobber med de mellomlangsiktige løsningene, at en vet hvor en skal ende til slutt. Og da for meg som helse- og omsorgsminister å gå inn som eier og stoppe utredningen av ulike langtidsalternativer vil frata Oslo universitetssykehus og Oslos befolkning en mulighet til å få vurdert om det er et godt alternativ. Nå er det kommet inn gode høringsinnspill i denne fasen, som også har ført til justeringer av det som ledelsen ved Oslo universitetssykehus har foreslått overfor sitt styre, bl.a. en løsning med videre utvikling av en lokalsykehusfunksjon i Oslo sør og Oslo øst, som jeg vet at representanten har vært veldig opptatt av.