Seher Aydar (Rødt), 2022-02-01:
I fjor sommer vedtok Solberg-regjeringen å sende norske soldater til det afrikanske landet Mali under ledelse av den tidligere kolonimakten Frankrike, operasjon Takuba, og på invitasjon fra Malis sittende militærkuppregime. Dette har befolkningen praktisk talt ikke fått noen informasjon om. Hvis man leter etter den formelle beslutningen – som kalles en kongelig resolusjon – på regjeringens hjemmesider, er det som om den aldri fantes. Regjeringen har hemmeligstemplet, som påpekt herifra, resolusjonen og statsforedraget med begrunnelse for beslutningen, som da hører med. Så mens vi i dag kan debattere endringer i forskrift i Lotteritilsynet, kan vi ikke debattere om Norge nok en gang skal sende soldater i krig i utlandet, og det i en region en allerede har destabilisert med forhastede militæroperasjoner, slik som krigen i Libya. En åpen debatt ville vært sunt. Regjeringens hemmelige resolusjon har på rekordtid rotet Norge inn i et utenrikspolitisk kaos som ville vært parodisk om det ikke var så tragisk. Mali har hatt to militærkupp på under ett år. Soldatene våre skal ledes av en tidligere kolonimakt som har bombet bryllup og massakrert uskyldige. Og vi ble invitert inn av kuppmakere som nå er erstattet av nye kuppmakere. Militærregimet har invitert inn russiske leiesoldater fra Wagnergruppen, som er kjent for grove brudd på menneskerettighetene. I desember sluttet Norge seg til EUs sanksjoner mot Wagnergruppen og fordømte regimet i Mali for å bruke dem. Så vi fordømmer med den ene hånden og gir militærstøtte med den andre. Denne spagaten ble for mye for nabolandet vårt Danmark. De har blitt uvenner med militærjuntaen i Mali, så nå trekker de alle styrker ut og varsler om at flere vestlige land tenker å gjøre det samme. I media kan vi lese at Støre-regjeringen står fast på å sende norske styrker, hvorfor aner vi ikke – like lite som vi til å begynne med fikk vite hvorfor vi skal hjelpe en tidligere europeisk kolonimakt og et kontroversielt kuppregime i Mali, eller hva som skal til før vi trekker oss ut. Dette hemmeligholdet hører ikke hjemme i et demokrati. Å sende væpnede styrker i krig i utlandet er en av de mest alvorlige beslutningene en stat kan ta. Det henger ikke på greip at det er det vi skal vite minst om og snakke minst om. Det har Stortinget skrevet under behandlingen av Libya-rapporten, og der står det: «Kongelige resolusjoner som omhandler norske styrkebidrag til internasjonale operasjoner, bør etter flertallets syn som hovedregel offentliggjøres for å bidra til større tillit til regjeringens beslutningsgrunnlag.» Jeg vil nevne to viktige grunner. På den ene siden skal folk få ta stilling til hva regjeringen gjør. Det har de ikke sjanse til når både vedtak og begrunnelse holdes hemmelig og gjemmes bort i en skuff. Den andre grunnen er å sikre at regjeringen faktisk gjør så grundige vurderinger som krigsdeltakelse krever. Libya-utvalgets rapport konkluderte med at kongelige resolusjoner om å delta i internasjonale militæroperasjoner må inneholde en vurdering av det folkerettslige grunnlaget for å delta i operasjonen rammer for bruk av norsk militærmakt, herunder kommando og kontroll en vurdering av om kravene i Grunnloven § 25 blir oppfylt og en vurdering av om operasjonen er en «krig» i Grunnlovens forstand, og i så fall hva som gjør at den er «til forsvar av landet» målsettinger og varighet av innsatsen Stortingets behandling av Libya-utvalgets rapport stiller seg bak disse kravene og forutsetter at regjeringen på egnet måte følger dem opp. En hemmelig resolusjon kan ikke følges opp i lyset og granskes. Vi kan ikke gå punkt for punkt gjennom Stortingets sjekkliste og snakke åpent om regjeringen har tatt de forholdsregler den skal ta. For oss i Rødt er det fullstendig uakseptabelt. Vi ber derfor om at den kongelige resolusjonen om norske personellbidrag i Takuba-styrken i Mali offentliggjøres. Representanten fra Høyre sier at vi ikke kan ha debatt om å delta i krig uten å ha grundigere debatt om hvorvidt vi skal debattere behandlingen først – men å sende norske styrker i krig kan vi gjøre uten debatt. Det synes jeg er litt merkelig. I går kunne vi lese om at Mali kaster ut Frankrikes ambassadør. Gitt det rådende kaoset fremmer Rødt også i dag et løst forslag om at norske soldater ikke sendes til Mali før regjeringen har redegjort om den endrede situasjonen i landet og militæroperasjonens endrede forutsetninger. Vi kommer også til å stemme for mindretallsforslag nr. 1. Jeg tar med dette opp Rødts forslag.