Julie Christiansen (Høyre), 2001-11-16:
I meldingen om nordisk samarbeid minner Regjeringen om at det neste år er 50 år siden det nordiske samarbeidet ble formalisert ved opprettelsen av Nordisk Råd. Og i 1971 fikk vi Nordisk Ministerråd. Høyre mener det er grunn til å være både tilfreds og stolt av mye av det man har oppnådd gjennom nordisk samarbeid. Men jeg må si meg enig med forrige taler i hennes vektlegging av viktigheten av å følge opp ambassadør Norrbacks rapport om den praktiske oppfølgingen av de avtaler og det regelverk som er etablert for å komme Nordens befolkning til gode. Da må vi sørge for at avtalene og regelverket fungerer slik at det kommer Nordens befolkning til gode. Det nordiske samarbeidet lå faktisk i integrasjon og det å jobbe for økt frihet og bevegelighet over grensene, foran det europeiske samarbeidet lenge. Den tiden må vi vel si er forbi. Drivkraften i europeisk integrasjon er EU, og EU går foran både i dybde og bredde. Men det gjør ikke det nordiske samarbeidet mindre verdifullt eller mindre viktig etter Høyres mening, snarere tvert imot sett med norske øyne. I tillegg til den egenverdi et samarbeid i Norden har, basert på den felles kultur og historiske og verdimessige bakgrunn vi har, er det nordiske samarbeidet etter Høyres mening en viktig kanal for Norge inn mot viktige prosesser nettopp i EU. Vi må bruke det nordiske samarbeidet aktivt for å få gjort våre analyser, våre prioriteringer og interesser kjent hos de nordiske EU-landene. Dette er det også bred enighet om i det norske politiske miljøet. Jeg synes det i denne sammenheng er grunn til å dvele litt ved hvilken innflytelse de nordiske EU-lands formannskap viste seg å gi for nordiske verdier og prioriteringer. Det finske EU-formannskapet fikk satt den nordlige dimensjon på dagsordenen i EU. EUs nordlige dimensjon og innholdet i denne kan komme til å bli førende for hele EUs politikk overfor både Østersjøregionen og Barentsregionen, og ikke minst også for EUs samarbeid med Russland på ulike felt. I det videre arbeidet med den nordlige dimensjon innenfor EU er det svært viktig at Norge aktivt bruker arenaene som Nordisk Råd og organisasjonene, samarbeidsforaene innenfor nærområdene, representerer, for å bidra med våre erfaringer og våre interesser og vårt perspektiv i dette viktige arbeidet. Det handler om intet mindre enn å integrere Russland i de europeiske samarbeidsstrukturene og å bidra til en videre positiv demokratisk og økonomisk utvikling i Russland. Det åpner seg nå også nye muligheter for å få Nordvest-Russland og Barentsregionen i fokus nå som Nordisk Ministerråds nærområdestrategi skifter fokus, mer mot dette geografiske området. Høyre har tidligere vært opptatt av at et sterkere norsk engasjement i Østersjøregionen er en forutsetning for også å få økt de andre nordiske landenes engasjement i forhold til utfordringene knyttet til Nordvest-Russland og nordområdene. Nå har altså Nordvest-Russland fått økt oppmerksomhet, og vi må utnytte dette for å komme betydelige skritt lenger i arbeidet med miljøutfordringene, som selvfølgelig må stå øverst på den prioriteringslisten, men også utfordringer knyttet til den generelle politiske, økonomiske og sosiale utviklingen i nærområdene. Høyre har også vært opptatt av at Norge og de andre nordiske landene kan og må bidra med en utbygging og en oppbygging av det sivile samfunn i Russland generelt og i Nordvest-Russland spesielt. Partisamarbeid, samarbeid mellom frivillige organisasjoner, bidrag til å bygge opp frivillige organisasjoner og andre typer folk til folk-samarbeid må stå sentralt. Jeg håper at Norge kan bidra til at dette nå også blir en nordisk prioritering i nærområdesamarbeidet. Så til den nye utvalgsstrukturen i Nordisk Råd. At det ble nødvendig med en ny omstrukturering av det nordiske samarbeidet kun fem år etter at den siste strukturen ble fastlagt, er vel et uttrykk for to ting. For det første er det et uttrykk for at forholdene i vår del av verden også er i endring. De baltiske land er som kjent på vei inn i EU, og det er ikke gitt å si hvilken betydning det vil få for EUs nordlige dimensjon og for det nordiske samarbeidet på sikt. Det kan hende at vi i noen år vil få en debatt om vi bør utvide Nordisk Råd til også å omfatte de baltiske landene. Det andre forholdet denne omstruktureringen viser, er at det nordiske samarbeidet er dynamisk, og at vi, fordi vi har en lang tradisjon, evner å tilpasse oss nye forhold. Høyre mener de nye fagutvalgene er et godt utgangspunkt for det videre nordiske samarbeidet, og at det forankrer samarbeidet bedre enn det gjorde tidligere, i de nasjonale parlamentene. Men, som vi også påpeker i innstillingen, skulle vi gjerne sett at denne fagstrukturen også inneholdt et utenriks- og sikkerhetspolitisk fagutvalg. Jeg tror det er på det rene at alle lands befolkninger i økende grad føler at de lever i et nasjonalt og i et internasjonalt samfunn. Utviklingen av den sikkerhetspolitiske arkitekturen i Europa og økt integrasjon av forsvars- og sikkerhetspolitikk i EU gjør at vi burde kunne utnytte det interessefellesskap og det felles kultur- og verdigrunnlag vi har med de nordiske landene, bedre. Høyre mener et eget utenriks- og sikkerhetspolitisk utvalg på en bedre måte kunne ha ivaretatt behovet for en nordisk dialog, samordning og politikkutforming på dette området. Alle de nordiske landene står overfor store utfordringer i Norden, i nærområdene, i Europa og globalt. Under Nordisk Råds sesjon i København ble ikke overraskende også kampen mot internasjonal terrorisme et viktig tema for debattene. Jeg vil gjerne avslutte med å si at Norden skal og bør bidra i kampen mot internasjonal terrorisme. Vi må bruke de samarbeidsstrukturer vi har etablert, til å gjøre våre felles tiltak bedre samordnet og koordinert. Norden kan f.eks. spille en viktig rolle i forhold til å befeste et samarbeid med Russland i denne viktige kampen. Derfor vil jeg fremheve noe den danske statsminister, Nyrup Rasmussen, understreket i København, knyttet til den «task force»-gruppen som er nedsatt under Østersjørådet for bekjempelse av internasjonal kriminalitet, at det arbeidet som foregår der, også må ses i lys av vår felles bestrebelse for å bekjempe internasjonal terrorisme. Vi må også integrere dette perspektivet i Barentssamarbeidet og i vårt øvrige samarbeid i den nordlige del av Europa.