Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-10-04:
Dagens elever er Norges fremtid, og stortingsrepresentant Audun Lysbakken er tydeligvis vikar for kunnskapsministeren i dagens debatt. Han snakket seg varm om rød-grønne resultater i skolepolitikken. Men det Lysbakken ikke kan ha lest, er forskningsrapporten om reproduksjon av sosiale forskjeller i norsk skole, om store kjønnsforskjeller, om gutter som faller fra. Lysbakken kommenterte heller ikke at en tredjedel av årets 10.-klassinger gikk ut av skolen med karakteren 1 eller 2 på matteeksamen. Det er heller ikke belyst i Lysbakkens innlegg at selv om jentene leser litt bedre på siste PISA-rapport, går fortsatt én av fem gutter ut av skolen uten å kunne lese skikkelig. Tusenvis av ungdommer kommer også denne høsten etter alt å dømme til å mangle læreplass med de konsekvensene det kan få for det fagbrevet de hadde ønsket seg. Fortsatt er det mye som kan og må forbedres i norsk skole, og Høyre har både nye ideer og bedre løsninger i skolepolitikken. Det mange velgere nå åpenbart spør seg, er hva flertallsregjeringen skal få til i utdanningspolitikken på tolv år, som den ikke har hatt muligheten til å gjennomføre på åtte år. Et godt utdanningssystem som setter eleven og studenten i sentrum, er den beste investeringen Norge kan gjøre for at generasjoner etter oss skal kunne få oppfylt sine drømmer. Høyres mål er å skape en skole i verdensklasse og bygge universitetsmiljøer i verdenstoppen, fordi dette vil være den beste forsikringen om at vi vil greie å skaffe oss den kompetansearbeidskraften og den innovasjonsevnen vi som nasjon trenger. Valget om et knapt år står om fortsatt rød-grønt styre eller nye ideer og bedre løsninger med Høyre. I utdanningspolitikken kan vi faktisk nå snakke om sju tapte år etter fire SV-statsråder i Kunnskapsdepartementet, fordi regjeringen ikke har satset nok på det aller viktigste, nemlig læreren. Frafallstallene i videregående opplæring er et alvorlig samfunnsproblem, og Høyre etterlyser mer forpliktende tiltak fra regjeringens side. Vinteren 2010 fremmet Høyre en rekke forslag for et yrkesfagløft uten å få støtte fra regjeringen. Når tusenvis av ungdommer ikke fullfører fram til fagbrev, er det en stor nedtur for hver enkelt av dem, og svært alvorlig for samfunnet som dermed går glipp av verdifull arbeidskraft. I dag utfordrer Høyre regjeringen og legger fram nye forslag til tiltak for at flere unge skal få en mer relevant og engasjerende yrkesopplæring og motiveres til å fullføre videregående opplæring. Når gamle løsninger ikke virker godt nok, vil Høyre satse på nye ideer og bedre løsninger. For noen uker siden besøkte jeg Stangnes 8–13, en ny ungdomsskole i Harstad, der elever som sliter, kan få mer tilpasset opplæring uten at det er gjort enkeltvedtak om spesialundervisning med den stigmatisering som ofte følger med det. Jeg møtte elever som blomstret, og som hadde fått ny skolemotivasjon. Høyre er opptatt av at alle elever må få bedre tilpasset opplæring og har i flere sammenhenger foreslått forsøk om å flytte PP-tjenesten nærmere klassen, men uten å få respons fra regjeringen. Høyre mener delegert myndighet til skoler kan gi mer tidlig innsats og en bedre tilpasset skole. Og Høyre ønsker å vri ressurser fra saksbehandling i PP-tjenesten til tidlig innsats i klasserommet med veiledning fra spesialpedagoger. Slik vil Høyre redusere behovet for spesialundervisning, beholde store ressurser i klasserommet og skape en vinn-vinn-situasjon for alle elever. Den gode læreren er veien til økt kvalitet i skolen. Da er det nedslående å registrere at regjeringen ikke har evnet å prioritere det viktigste først; en reform for etter- og videreutdanning for landets lærerkorps. Regjeringens innsats står ikke i forhold til behovet og den betydningen forskningen så tydelig slår fast at lærerkompetanse har. Høyre er på kollisjonskurs med regjeringen som ikke vil innføre kompetansekrav for dagens lærere, men bare for de lærerne som utdannes heretter. Konsekvensen av det vil være at det vil ta 30–40 år før alle norske elever kan være sikret å møte en lærer med nødvendig faglig fordypning i sine undervisningsfag. Det er uakseptabelt. Norge har forutsetninger for å satse på utdanning og forskning andre land bare kan misunne oss. Det er ikke godt nytt når norske universiteter faller under 200. plass på internasjonale rankinger, og når forskningsinnsatsen vår havner langt nede på statistikken og bak kriserammede europeiske land. Høyre undrer seg derfor over hvordan regjeringen kan forklare og forsvare en slik innsats i kunnskaps- og forskningspolitikken. Sannheten er jo at forskningsinnsatsen ikke står i forhold til verken økonomisk evne eller behovet for innovasjon og nyskaping. Nei, regjeringen mangler gjennomføringskraft på et av de områdene som er mest sentralt for å bygge og trygge velferden i Norge.