Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2002-03-19:
Av de to mindretallsforslagene som fremmes i innstillingen, er det som er identisk med selve Dokument nr. 8-forslaget, det mest vidtgående. Å la kommunene bestemme tidspunktet for ølsalg vil i første omgang kun bety ølsalg én time lenger. Imidlertid vil dette forslaget ved en senere fjerning av åpningstidsloven, som det etter all sannsynlighet er flertall for, kunne åpne for ølsalg døgnet rundt. Arbeiderpartiet foreslår å utvide muligheten til å selge øl til kl. 21, med den begrunnelse at de ikke ønsker å risikere ølsalg døgnet rundt. Forslaget støttes subsidiært av Fremskrittspartiet. Begge disse forslagene henger sammen med den berømmelige gardinen som dekker til ølkassene kl. 20 i de butikkene som har åpent til kl. 21. Noen hadde syntes det hadde vært naturlig at også Høyre hadde støttet dette forslaget. Muligens hadde det vært det. Men det finnes ting som er viktigere for Høyre enn å gi folk mulighet til å kjøpe øl én time lenger, nemlig å fjerne hele åpningstidsloven, slik at det er opp til hver enkelt forretning å holde åpent så lenge den ønsker. Det vil føre til et åpnere og mer tilgjengelig samfunn for forbrukerne på en helt annen måte enn ølsalg én time lenger kan gi. Høyre gikk i bresjen for et åpnere samfunn på begynnelsen av 1980-tallet. I 1985 ble den gamle lukkeloven erstattet med en ny åpningstidslov. Høyre er opptatt av å videreføre denne politikken, og ser på offentlig bestemte åpningstidslover som en utidig innblanding mellom dem som handler, og dem som tilbyr varer. I et samfunn trengs det mangfold. Med sterk vekt på tjenesteytende næringer kan man ikke ta utgangspunkt i at alle skal arbeide og ha fri samtidig. Det er ulike behov både i befolkningen og i de forskjellige kommunene. I Sem-erklæringen er det slått fast at åpningstidsloven skal fjernes. Samtidig som Høyre har fått gjennomslag for dette, er det enighet mellom regjeringspartiene om ikke å utvide tidspunktet for salg av øl. Kall det gjerne et kompromiss, men det er i så fall et kompromiss hvor det Høyre fikk gjennomslag for, er langt viktigere for oss, og har mye større betydning for folk flest, enn å få lov til å kjøpe øl én time til. Dessuten vil ølgardinen uansett bli borte når åpningstidsloven blir fjernet. Vil en butikk ha åpent til kl. 23.00, må ølgardinen være på plass kl. 21.00. Således ville Arbeiderpartiets forslag kun utsatt ølgardinen én time. For øvrig virker Arbeiderpartiets omsorg for dem som ønsker å kjøpe øl en time lenger, ganske hul, når partiet samtidig er imot å fjerne åpningstidsloven, som vil gi forbrukerne økt tilgjengelighet på dagligvarer uten alkohol. Men standpunktet er ikke spesielt overraskende. Arbeiderpartiet har aldri vært kjent for å arbeide for et åpnere samfunn eller vært spesielt brukerorientert i sin politikk. Ved å fjerne åpningstidsloven vil vi tilby innbyggerne et åpnere og mer tilgjengelig samfunn med færre reguleringer. Ved samtidig å beholde bestemmelser for salgstider i alkoholloven vil vi unngå at det blir tillatt med salg av øl døgnet rundt. Når det først er slik at kommunene skal ha begrensninger i forhold til utsalgssteder, er det bedre at disse er i alkoholloven enn i en åpningstidslov. Til slutt må det også tilføyes at det ikke bare er varehandel uten åpningstidsbestemmelser som skal sørge for et mer brukerorientert samfunn, også åpningstider for f.eks. ulike offentlige kontorer og kulturinstitusjoner må tilpasses folks hverdag og arbeidsdag. De skal holde åpent når folk har mulighet til å avlegge et besøk. Selv om det er blitt bedre mange steder, er det fortsatt for mange som har åpent kun når de fleste er på jobb eller skole.