Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-06-01:
Det er helt i orden at Senterpartiet fikk ordet før meg. Det er sånn at vi denne gangen, som vi har hatt de siste gangene, har veldig mange anmodningsvedtak til behandling. Jeg vil starte med – ikke å takke saksordføreren, som mange gjør fra denne talerstolen, men med å takke Marianne Seip og Thomas Dam, som har gjort en fantastisk jobb med alle detaljene som denne innstillinga inneholder. Det er, som jeg sa, mange anmodningsvedtak som er omtalt i denne innstillinga. Det kan skyldes flere ting, men i Harberg-utvalget har vi diskutert situasjonen med den dramatiske økningen som har vært de siste årene i antallet anmodningsvedtak i Stortinget. Jeg må understreke at det ikke bare er opposisjonen som har påført regjeringa anmodningsvedtak, men det er også mange fra regjeringa og deres forhandlinger, bl.a. for at de skal få sine budsjetter igjennom i Stortinget. Denne gangen er det også preget av at det har vært stor enighet om en del anmodningsvedtak knyttet til pandemien og oppfølging av den. Det er likevel grunn til å bemerke at det er for dårlig oppfølging av anmodningsvedtak fra regjeringas side. Uten å gå i detalj på hvert enkelt er det totalt 567 anmodningsvedtak, og det er 279 som ikke er avsluttet, altså ikke fulgt opp. Det som er interessant å se, er at det er noen departementer som går igjen. Det er ikke tilfeldig at helseministeren er her. Helsedepartementet er jo et departement som – la meg si – blir utsatt for mange anmodningsvedtak. Det bør kanskje vi i Stortinget tenke igjennom. Det er ikke sånn at vi trenger ett anmodningsvedtak per kroppsdel. På den annen side er det også sånn at oppfølginga er dårlig i Helsedepartementet. Der er det i proposisjonen omtalt 111 anmodningsvedtak, og det er 62 som ikke er avsluttet. Det er også verdt å merke seg at i Klima- og miljøverndepartementet er over halvparten, 29 av 51 anmodningsvedtak, ikke fulgt opp. Det er alvorlig. Det er alvorlig fordi Stortingets vedtak ikke blir tatt på alvor, men vi erkjenner som sagt også at det er alvorlig at det blir så mange anmodningsvedtak at kraften i dem overfor regjeringa kanskje blir redusert. I tillegg til at det er mange anmodningsvedtak det siste året, har vi anmodningsvedtak helt tilbake til 2012/2013 som ennå ikke er fulgt opp. Det er grunn til å kritisere det. Jeg begynte med å takke dem som virkelig har nedlagt den store jobben med å få fram denne innstillinga. Den er interessant å lese, men kanskje tung å lese, for det er veldig mange vedtak. Vi har omtalt dem som det er noe spesielt med, og naturlig nok ikke alle anmodningsvedtak. Men da vil jeg peke på at jeg håper det er siste gang vi behandler denne meldinga på dette tidspunktet. For en av anbefalingene fra Harberg-utvalget er at den til enhver tid sittende regjering for framtida bør legge fram denne meldinga samtidig som stortingsproposisjonen legges fram, for anmodningsvedtak blir jo omtalt i den enkelte fagproposisjon. Det ville gjøre det mye mer oversiktlig å behandle de sakene samtidig, for nå består store deler av jobben i å krysslese de forskjellige fagproposisjonene og meldinga, som kommer noen måneder etterpå, og ikke minst også få sjekket hvilke anmodningsvedtak som eventuelt er sjekket ut i mellomtida. Det gjør bildet veldig komplisert, så jeg håper virkelig at Stortinget i neste periode bestemmer seg for en sånn behandlingsform. Det tror jeg ville være en fordel for regjeringa, det ville være en fordel for Stortingets oversikt i forholdet til regjeringa, og det ville ikke minst gjøre at fagkomiteene fikk en mer direkte, aktiv rolle når det gjelder oppfølging av anmodningsvedtakene. For det er riktig, som representanten Bjørke sa, at det i dag er, og skal fortsatt være, kontroll- og konstitusjonskomiteen som endelig sjekker dem ut.