trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2018-04-19:
Vi ser at klimaendringene fører til mer nedbør, kraftigere nedbør og ekstremvær. Vi må derfor være forberedt på at flom og skred vil skje hyppigere. NVE har en viktig oppgave med å kartlegge risiko og å forebygge og begrense skader som følge av flom og skred, som er en konsekvens av bl.a. klimaendringene. Det er viktig at NVE Anlegg har medarbeidere med rett erfaring og kompetanse til å gi råd til kommuner og entreprenører og til å bistå i planlegging. Mange kommuner har ikke utført faresonekartlegging og kan dra nytte av NVE i arealplanlegging som skal sikre mot risiko knyttet til skred og flom i vassdrag. NVE leverte i desember 2016 en rapport som slo fast at dagens bevilgningsnivå gjør at mange sikringsprosjekter ikke kan gjennomføres nå. Videre viser NVE til at økte bevilgninger ville kunne ført til reduserte kostnader for samfunnet ved flom- og skredhendelser, både i form av direkte kostnader til reparasjon av bygninger og infrastruktur og følgekostnader etter brudd i infrastruktur og i form av reduserte kostnader for samfunnet som følge av færre tap av liv ved skredhendelser. Dette er hovedårsaken til at Arbeiderpartiet i sitt alternative statsbudsjett, som dessverre ikke fikk flertall, foreslo en økt bevilgning på 158,9 mill. kr til nettopp dette. Det er færre konsekvenser ved å forebygge, og det er billigere sammenliknet med å reparere i ettertid. Hvor viktig NVEs jobb er, kan vi lese om i dagens Dagbladet, hvor de har sjekket flomvernet langs Glomma. De fant skader, mangler, vedlikeholdsetterslep og pumper som ikke virker. Dette er dessverre ikke unikt for Glomma. Det er mange som er i den situasjonen. I denne saken er det et mindretallsforslag om å etablere et ekstra fond. Det forslaget går Arbeiderpartiet ikke inn for. Vi mener at årlige budsjettvedtak, der en setter av skjønnstilskudd for å dekke kostnader til naturskader og andre ekstraordinære hendelser, og at Stortinget har mulighet til, ved spesielt store hendelser, å bevilge ekstra midler, er en god ordning. Igjen: Jeg håper at vi neste gang får støtte også til å gå inn med midler for å treffe tiltak som reduserer flom- og skredfaren, og at vi ikke bare diskuterer virkningene av dem.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2018-04-19:
Å handle med utlandet er noe Norge har gjort i mange hundre år. Å handle kraft med våre naboland har vi gjort siden 1960-tallet. Det er noe som både Norge som nasjon, kraftselskaper og ikke minst forbrukerne har tjent på. Et av de viktigste argumentene for forbindelser til utlandet er at den styrker forsyningssikkerheten for norske forbrukere og næringslivet. Det kan være vanskelig for en vestlending å tro at det er muligheter for at det skal slutte å regne, men det er nok en åpenhet for det. Vi får solgt vår overskuddskraft. Vi kjøper inn når vi har behov for det, eller når kraften er billig. Det er også greit å ta med seg i denne debatten at inntektene fra utenlandsforbindelsene har de siste fem årene vært på 2,8 mrd. kr, og av disse har 674 mill. kr gått til redusert nettleie for strømkundene. Etter dagens konsesjonsregime skal det ved nye søknader legges vekt på prosjektets samfunnsøkonomiske lønnsomhet i tillegg til pris og miljøvirkninger, konsekvenser for driften av kraftsystemet, forsyningssikkerheten og prosjektets inntekter og utgifter. Det som er avgjørende, er at det blir sikret en god balanse mellom utbygging av ny kraftproduksjon og nye overføringsforbindelser for strøm til utlandet. Uten den tilstrekkelige balansen blir grunnlaget for investeringer i kraftforsyningen svekket. Jeg tror at dagens regelverk er mer enn godt nok til å gjøre en god og rett vurdering av søknaden til NorthConnect.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-04-19:
Norges kraftkrevende industri eksporterer for 118 mrd. kr i året, skaper tusenvis av arbeidsplasser, er det industrielle grunnlaget for innovasjon og næringsutvikling i framtidsrettede bransjer og sikrer sysselsetting og bosetting langs kysten vår. Hvis NorthConnect-kabelen bygges, vil den støvsuge Vestlandet for kraft. Hydro skriver i sin uttalelse at kabelen vil ha en negativ effekt for Hydros fabrikker på Vestlandet og i Midt-Norge fordi kraftprisen kan øke og forsyningssikkerheten svekkes. Hydro sier i tillegg at erfaringene fra Statnetts kabler til England og Tyskland som nå bygges, bør gjennomgås før NorthConnect-prosjektet eventuelt startes. Det samme mener Statnett, det samme mener LO, det samme har Arbeiderpartiet vedtatt, og det er dette Rødt foreslår – ikke å analysere virkningene før vi har fått bygd kablene til England og Tyskland, men vente til effekten av dem kommer, og deretter ta en vurdering av om NorthConnect skal eller ikke skal bygges. I søknaden skriver NorthConnect selv at kabelen vil gi en prisøkning på 1,7 øre per kWh. For industrien betyr det 600 mill. kr mer i utgifter per år. I tillegg kommer effekten av kablene til England og Tyskland på 4 øre per kWh. Økt kraftutveksling til utlandet fører også til større press på naturen. Arealendringer er hovedtrusselen mot 80 pst. av de rødlistede artene i Norge. Det skjer fortsatt store utbygginger for kraftproduksjon i Norge som gir omfattende og negative inngrep i norsk natur. I avtalen som Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne har inngått med regjeringspartiene, står det om ACER at det er nødvendig å høste erfaringer og gjøre grundige analyser før utvekslingskapasiteten økes ytterligere. I dag har Arbeiderpartiet muligheten til å holde løftet sitt om at NorthConnect ikke skal bygges før vi kan høste erfaringer med de to kablene som ennå ikke er bygd. Det gjør de ikke. Jeg tror mange velgere forventer et klart svar på hvorfor de svikter løftet sitt. Rødt ønsker en forutsigbar og lav strømpris, å sikre norske industriarbeidsplasser og å sikre en levende natur. Jeg ber de andre partiene i salen om å lytte. Det er ingen skam å snu. Stem for mindretallsforslagene som fremmes i komiteen. Dem stiller vi oss bak – de er fornuftige.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-04-19:
NorthConnect vil veldig gjerne ha inn staten på eiersiden, det er jo åpne armer. Da ville det bli lettere å finansiere kabelen, for da kan Statnett budsjettere med framtidig økt nettleie. Så de er veldig klar for dette, mens Hydro er veldig skeptisk. De peker på at kabelen kan eksportere nær en tidel av Norges totale strømproduksjon rett ut av landet, solgt til Skottland til høy pris, til skade for norsk industri langs hele kysten vår. Det hjelper lite med to måneder ekstra høringsfrist når vi først om tre år kan høste erfaringer med englandskabelen og tysklandskabelen. Spørsmålet er: Vil regjeringen vente til vi kan høste erfaringer fra tysklands- og englandskabelen før man vurderer om man skal gi konsesjon eller ikke til NorthConnect? Først da, i 2021 tidligst, kan vi høste erfaringer. Så – vil det høstes, eller vil det tas beslutning før de kablene er i drift?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-04-19:
Det er to perspektiver i de foregående talernes innlegg som er viktige. Representanten Stoknes fra Miljøpartiet De Grønne snakket om natur, og vi har store naturverdier som vi skal ta vare på i Norge. Vi har jo før i dag snakket om Øystesevassdraget, som er et eksempel på at vi også gjør det – tar vare på natur. Framover skjer det en stor teknologiutvikling som gjør det mulig å produsere mye fornybar energi uten at vi nødvendigvis må gjøre så store naturinngrep som vi har gjort de siste tiårene. Representanten Moxnes fra Rødt, som er forslagsstiller, snakker om industri, og det synes jeg er veldig bra. Industri i Norge er viktig. Det utgjør mange arbeidsplasser, men det er også viktig for å drive fram innovasjon, skape ny teknologi som vi har behov for. Aluminium har kommet for å bli i byggesektoren i verden, bl.a., og hvordan vi produserer den, er viktig. Og vi står foran nye muligheter til å ta i bruk andre energibærere, andre energikilder for å produsere bl.a. det viktige aluminiumet. Men vi har også industriproduksjon i Norge der vi må importere mye materialer, som vi med vår kraftkrevende industri kunne produsert grønnere og bedre i Norge. At det er store muligheter, er et stikkord her. Men vi ser ikke en altfor offensiv industri stå og banke på våre dører og si at de vil produsere det og det, så her er det en oppgave i fellesskap å utvikle grønnere industri. Apropos strømpriser: Industrien har ikke noen utfordring i dag med å inngå langsiktige avtaler til gunstige priser i industrisektoren med kraftleverandørene, så vi står oss godt i Norge. Når det gjelder det regionale samarbeidet, er det den rene energien vi skal utvikle mer av i et Europa som har for mye fossil produksjon. Det er her Norge kan bidra, enten det er med noe fornybar strøm, det er en del av det, med – særlig – teknologi eller med vår måte å forvalte på. Det er nettopp den regionale forvaltningen i Norden som Europa nå ønsker å gjenskape og ta i bruk. Derfor er det veldig viktig å fortsette det regionale samarbeidet i Norden, ha stø kurs på det regionale samarbeidet og ta del i og bidra til det. Elsertifikatordningen som ble utviklet mellom Norge og Sverige, er et eksempel på at en ikke trenger bare nasjonale virkemidler, som blir proteksjonistiske. Skal vi få fram den fornybare og rene energien, må vi tenke mer samarbeid, og det er det dette handler om.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-04-19:
Diskusjonen om klima er viktig, og den står vi midt oppi. Vi er nå i innspurten av forhandlingene om den såkalte klimameldingen, eller klimastrategien, som det faktisk er. Fram til 2030 er det stor enighet i denne sal om at vi skal gjøre store kutt innenlands i Norge, men også i samarbeid med landene rundt oss i Europa. Dette er en stor dugnad som alle i hele verden har ansvar for, og som vi er nødt til å samarbeide om. Det er ikke riktig, som representanten Haltbrekken sier, at vi i denne sal ikke tar inn over oss alvoret og ikke vil handle. Klimatilpasning er en del av klimautfordringen. Det har vært satt i gang en offentlig utredning om bl.a. overvannshåndtering og klimatilpasning. Den står det bl.a. om i den nye regjeringserklæringen, Jeløya-erklæringen, og så langt jeg har forstått, er både olje- og energiministeren og klima- og miljøministeren i gang med å forberede et lovarbeid som skal til Stortinget i løpet av et års tid. Det er viktig for nettopp å gi kommunene et bedre lovverk og en tydeligere del av det ansvaret de har for å forebygge og møte de klimautfordringene vi står overfor, men også for å håndtere de mer regelmessige flommer og skred som er mer uavhengig av klimautfordringene i Norge. Kunnskapsgrunnlaget er derfor særlig viktig, og vi har over flere år bevilget mer penger til å utvikle det, og Norges vassdrags- og energidirektorat gjør en formidabel jobb for å utvikle verktøy for kommunene. Mange har fulgt med i både spenning og litt mer utålmodighet på hva som skjer med Mannen i Møre og Romsdal – eller som noen sier: Seigmannen – som sliter med å slippe taket, og rundt det er det satt inn masse ressurser for å hjelpe kommunen og fylkeskommunen med utfordringen. Så forebygging, kompetanse, sikringsprosjekter og stedsutvikling er viktig, og da er det viktig å bevilge penger – og vi har fylt på. Når det gjelder den statlige kompensasjonen, er det også slik at vi ikke har rigget oss med en forsikringsordning i Norge. Vi må ta utfordringene når de kommer. Det er viktig at kommunene ikke lar være å gjøre noe for så å sende regningen til staten. Den byrdefordelingen er viktig. Det kan være at det dukker opp muligheter for å sette av til fond og annet, men per i dag må vi sørge for å kunne ta regningen når det skjer noe. Vi må forebygge i større grad, og vi må sette av mer penger til innovasjon i den offentlige sektoren.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-04-19:
Først må jeg få takke komiteen for et godt samarbeid i denne saken. Vi lever i en tid hvor vi opplever stadig mer ekstremvær, mer nedbør, mer flom og flere ødeleggelser. Både enkeltpersoner, lokalsamfunn og næringsliv har store utfordringer og økonomiske tap knyttet til ras- og flomskader hvert år. Komiteen er enig i behovet for økt satsing på flomsikringstiltak med vekt på langsiktig og nasjonalt arbeid med flom- og skredforebygging, og at dette har økende økonomiske konsekvenser for storsamfunnet. Innbyggernes sikkerhet i denne sammenheng er et offentlig ansvar, og staten må som følge av dette ta et større økonomisk ansvar når flom, ras og naturskade rammer lokalsamfunn. Det er også enighet om at staten må bistå lokale og regionale myndigheter ved større naturskadehendelser, og at vi må være forberedt på mer ekstremvær framover. NVE bistår i dag kommunene og samfunnet for øvrig med å håndtere utfordringene knyttet til flom og skred. Det er derfor gledelig at en enstemmig komité fremmer forslag om at Stortinget ber regjeringen gjennom NVE videreføre kartleggingen av utsatte bebygde områder for å styrke kunnskapsgrunnlaget. Jeg er fornøyd med det vi har fått til i komiteen. Jeg vil ta opp de forslagene som Senterpartiet har sammen med andre partier i denne saken.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-04-19:
Statsråden var litt inne på det avslutningsvis: I år er det mye snø i fjellet, og med 20 grader og regn kan dette bli et veldig utfordrende år. Hvilke konkrete tiltak er satt inn for å forebygge flom og redusere konsekvensene av flom i år?
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2018-04-19:
Jeg er glad for at Stortinget setter søkelys på flom og skred. Det er hevet over enhver tvil at vi kommer til å oppleve mer ekstremvær, flom, nedbør og påfølgende ødeleggelser i framtiden. Derfor er det viktig at politikere har en proaktiv rolle når det kommer til dette spørsmålet – ikke bare på Stortinget, men i alle ledd av forvaltningen. Jeg er glad for at så mange kommuner og fylkeskommuner tar dette ansvaret sammen med statlige myndigheter. Jeg vil minne om at kommunene har et ansvar i sin arealplanlegging når de skal anlegge boligområder, infrastruktur, næringsområder og annet som kan påvirkes av ekstremvær. I mitt eget hjemfylke, Vest-Agder, har vi ved flere anledninger blitt rammet av ekstremvær de siste årene. Det mest kjente var akkurat da den nye stortingsperioden startet, da det var storflom på Sørlandet. Før det trenger vi ikke gå lenger tilbake enn til 2015, da grensekommunene mellom Vest-Agder og Rogaland ble hardt rammet. I Flekkefjord og Kvinesdal raste to broer sammen. Vi så bilder av en eldre kvinne som ble hentet ut av huset sitt i en traktorskuffe som var hevet over vannet. Derfor er jeg veldig glad for at regjeringen har en offensiv flom- og skredpolitikk. Det har blitt bevilget dobbelt så mye penger til flom- og skredsikring i perioden 2014–2017 som det ble i perioden 2010–2013. Det betyr ikke nødvendigvis at vi er i mål. Mye har blitt gjort, og man har kommet langt, og selv om bevilgningene har blitt doblet, er det alltid behov for å fokusere mer på dette området. På denne bakgrunn er jeg glad for at vi nå ber regjeringen gjennomgå regelverket for kompensasjon ved flom, ras og naturskade til fylkeskommunene. En praktisk konsekvens av det kan være at staten tar et større økonomisk ansvar når sånne naturskader rammer fylkeskommunene uforholdsmessig hardt. Jeg lover i hvert fall at jeg kommer til å følge dette nøye, og jeg ser fram til resultatet av gjennomgangen av regelverket. Så får vi ta en diskusjon om veien videre når gjennomgangen er gjort.
Torill Eidsheim (Høyre), 2018-04-19:
Forslagsstillarane peikar på viktige område i utviklinga av eit godt psykisk helsevern. Merksemda rundt psykisk helse har auka dei seinare åra, noko som er svært positivt og òg nødvendig for å kunne møte dei samfunnsutfordringane som følgjer av psykiske plager og lidingar. Det ser ut til å kunne utgjere den vesentlegaste årsaka til sjukdomsbelastninga i vestlege land fram mot 2020, og difor er styrkt innsats med psykisk helsehjelp svært viktig. Det er viktig å understreke at den psykiske helsehjelpa bør sjåast på som ein del av ei integrert heilskapleg helseteneste. Fleirtalet i denne saka går inn for at psykisk helsevern skal behandlast som ein del av dei meldingane og planane som gjeld for spesialisthelsetenesta og primærhelsetenesta, og meiner at ei eiga stortingsmelding ikkje vil fremje, men snarare kanskje bidra til å fragmentere den heilskaplege helsetenesta og tilbodet til psykisk sjuke. Gjeninnføringa av «den gylne regel», der veksten i behandling innanfor rus og psykiatri kvar for seg skal vere større enn veksten i somatiske sjukdomar, er eit viktig tiltak, i tillegg til Opptrappingsplanen for rusfeltet, som skal ha ei brei tilnærming for tidleg innsats, riktig behandling og god oppfølging, som òg skal bidra til å sikre kvalitet og tilgjengelegheit i dei kommunale tenestene. Kommunane er nettopp heilt sentrale for at vi skal kunne lykkast med det arbeidet vi gjer innanfor psykisk helse og rusfeltet. God kunnskap og evne til tverrfagleg og tverrsektoriell tenking og handling hos tilsette er heilt avgjerande for at tenestene skal bli gode, samanhengande og forsvarlege. Pakkeforløp for psykisk helse og rus er òg eit tiltak for å oppfylle «den gylne regel». Psykisk helsehjelp bør sjåast som ein del av ei integrert heilskapleg helseteneste. Difor ønskjer vi at psykisk helsevern skal behandlast som ein del av meldingane og planane som gjeld for spesialisthelsetenesta og primærhelsetenesta, og vi støtter difor ikkje forslaga i denne saka.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-04-19:
Hvert år begår mellom 500 og 600 selvmord i Norge, og ifølge Folkehelseinstituttet er det vanlig å anta at det er ti ganger flere selvmordsforsøk enn selvmord. 60 pst. av alle selvmordene skjer i aldersgruppen under 50 år, og det er om lag dobbelt så mange menn som kvinner som tar sitt eget liv. Selvmord må kunne sies å være det mest dramatiske utfallet av psykiske lidelser i befolkningen. Men bare en liten del av dem som har psykiske lidelser, ender opp med å ta sitt eget liv – heldigvis. Samtidig er det svært mange som har det vanskelig på grunn av psykisk uhelse. Det er alvorlig for den som rammes, og for de pårørende, men det er også en stor utfordring for samfunnet, som vi politikere har et ansvar for å ta tak i. Psykiske lidelser medfører redusert livskvalitet og færre leveår og holder folk borte fra arbeidslivet og andre aktiviteter som de fleste kan ta som en selvfølge å delta i. Arbeiderpartiet har tro på tidlig innsats også på dette feltet. Derfor har vi fremmet representantforslaget om lavterskel psykisk helsehjelp i kommunene. Dersom en får hjelp raskt og i en tidlig fase, mener vi det vil kunne begrense utviklingen av de psykiske lidelsene hos mange, og vi tror samtidig at vi som samfunn vil se at tidlig innsats lønner seg også innen psykisk helse. For mange føles dessverre terskelen for å søke hjelp for høy. Andre opplever å ikke få den hjelpen en trenger, når en trenger den. Arbeiderpartiet fremmer og støtter derfor flere forslag i denne saken for å gjøre noe med dette. Vi ber regjeringen sørge for at det etableres lavterskel psykisk helsetilbud til barn, unge og familier i alle kommuner. En skal ha rett til et godt tilbud uavhengig av hvor en bor, og det må være lett tilgjengelig. Terskelen for å søke hjelp om en sliter psykisk, bør ikke være høyere enn om en har brukket et bein. Vi sier også tydelig fra om at det ikke skal kreves inn egenandeler for behandling av barn og unge i psykisk helsevern. Egen og familiens økonomi må ikke komme i veien for at barn og unge skal få den beste behandlingen. Det vil i så fall kunne vise seg å bli kostbart både for den enkelte og for samfunnet på sikt. For meg er det litt overraskende at verken regjeringspartiene eller Kristelig Folkeparti har ønsket å stå sammen med oss om disse forslagene. Jeg håper iallfall ikke det er et uttrykk for at disse partiene mener at dagens situasjon er god nok, for etter Arbeiderpartiets syn gjenstår det mye arbeid på dette feltet. Tidligere denne uken kunne NRK fortelle at ett menneske annenhver dag tar sitt eget liv mens de er i kontakt med psykisk helsevern. Det er et vanvittig høyt tall. Det er et tall Arbeiderpartiet mener vi må gjøre noe med før det går så langt. Det meste starter i en kommune, og grunnlaget for god eller dårlig psykisk helse legges gjerne i barndoms- og ungdomsårene. Derfor er det også der vi starter med våre forslag i denne saken. På den bakgrunn tar jeg opp forslagene nr. 1 og 2, fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, og forslag nr. 3, fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-04-19:
Arbeiderpartiet mener vi ikke gjør nok innen psykisk helse, og at vi må starte tidlig. Derfor fremmer vi – sammen med Sosialistisk Venstreparti – forslag om at det må etableres lavterskel psykisk helsetilbud til barn, unge og familier i alle kommuner. Vi mener tiltakene må realiseres gjennom etablering av Familiens hus eller andre lett tilgjengelige tjenester, og at tjenestene må være flerfaglige og tverretatlige, slik at en sikrer barn, unge og familier gode og helhetlige tjenester. Dette forslaget støtter dessverre ikke Høyre og de andre regjeringspartiene. Hvorfor er det sånn at statsråden mener at en ikke trenger å gjøre det enklere for barn, unge og familier som har behov for lett tilgjengelige og kvalitetsmessig gode tilbud innen psykisk helse? Statsråden sa i sitt innlegg at man vil se på det lavterskeltilbudet som vi nå har foreslått. Men om han er enig i forslaget, hvorfor kan ikke da regjeringspartiene bare stemme for det forslaget? Og hvis han viser til opptrappingsplanen for barn og unge – kan han i så fall garantere at det forslaget Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti nå fremmer, vil komme til å bli innfridd der?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-04-19:
Jeg hører at regjeringen ikke har behov for gode forslag fra Arbeiderpartiet, men det er likevel sånn at vi får flere innspill om at vi langt ifra er i mål når det gjelder psykisk helse. Jeg synes derfor det er beklagelig at alle krefter som ønsker å gjøre noe med det, ikke tas på alvor når det gjelder de innspillene som kommer. Et annet forslag i saken vi behandler i dag, som regjeringspartiene nå ønsker å si nei til, er at vi skal være tydelige på at vi ikke vil ha egenandeler for barn og unge som er i behandling innenfor psykisk helsevern. Er det slik at regjeringen mener det bør være egenandeler for barn og unge innen psykisk helsevern, ettersom de ikke vil støtte forslaget som bl.a. Arbeiderpartiet står bak?
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-04-19:
Selv om en er 95 år og bor på sykehjem, kan en forandre et lite stykke av norsk politikk. I dag behandler vi representantforslaget fra Arbeiderpartiet om samboergaranti i eldreomsorgen, og jeg er veldig glad for at vi får gjennomslag for en nasjonal samboergaranti. Historien om Gunvor på 95 år og Charles på 94 år, fra samme byen som jeg bor i, Arendal, som begge hadde dårlig helse og ønsket å bo sammen den siste tiden av livet, gikk landet rundt for et drøyt år siden. Etter flere runder fikk de bo sammen den siste måneden av Gunvors liv. En god del kommuner har i etterkant av denne saken laget sin egen samboergaranti i ulike varianter. Andre kommuner har ikke gjort det. Det bør ikke være tilfeldigheter som avgjør om par som trenger omsorgstjenester, får lov til å bo sammen den siste tiden av livet sitt eller ikke. Derfor er det bra at en samlet komité ønsker å gjøre noe med dette, slik at vi kan få på plass nasjonale retningslinjer. For Gunvor og Charles ble det en krevende kamp for å få bo sammen den siste tiden av livet, men med den tverrpolitiske enigheten som er i dag, om en samboergaranti for eldre som trenger omsorgstjenester, vil forhåpentligvis deres kamp gjøre at andre slipper å ta en tilsvarende kamp. Sannsynligvis gjelder ikke dette veldig mange par, men for dem det gjelder, er det trolig det som betyr aller mest i den fasen av livet de er i. Derfor er jeg glad for at representantforslaget fra Arbeiderpartiet har bidratt til en endring i norsk eldrepolitikk. Så er det en uenighet mellom partiene i innstillingen. Skal friske folk få flytte inn på sykehjem dersom partneren er syk? Ja, mener regjeringen og SV. Jeg er uenig i at helt friske folk hører hjemme på et sykehjem, og hva vil regjeringspartiene gjøre med den friske partneren når den syke dør? Skal en da, når en står midt i en stor sorg, kastes ut av sykehjemmet – et sykehjem en kan ha fått sterk tilhørighet til, med ansatte som en har fått et nært forhold til? Kanskje har en heller ikke lenger noen leilighet eller hus å flytte tilbake til. Selv om samboergarantien er frivillig, hvordan kan en sikre at ikke en frisk partner føler et moralsk press for å flytte inn sammen med en syk partner som inderlig ønsker det? Regjeringspartiene og SV sier med sitt forslag i dag at dette har samfunnet lagt til rette for – ergo er det helt naturlig at en gjør det. Mitt inntrykk er at vi mange plasser fortsatt ikke har nok omsorgsboliger eller sykehjemsplasser. Da blir det underlig for meg at regjeringen nå legger opp til at friske folk skal flytte inn på sykehjem. Jeg vil minne om at Arbeiderpartiet i innstillingen ønsker at det legges til rette for at en frisk partner skal få tilbringe tid sammen med sin syke ektefelle eller samboer og få tilbud om overnatting ved behov. Det er å ta på alvor den relasjonen par har etter å ha levd et langt liv sammen, men uten at friske folk skal bo på sykehjem, samtidig som eldre som virkelig er syke, risikerer å få avslag på plass.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Stadig flere får det vondt, og jeg tror vi alle har vært truffet ganske hardt av selvmordstallene NRK har løftet, om at 1 910 mennesker mellom 2008 og 2015 har begått selvmord i eller rett etter psykisk helsevern. Espen mistet søsteren sin da hun var på utvidet permisjon, og spør selv i media om han kunne gjort mer, om han kunne ha forandret situasjonen. Jeg vil gjerne si fra denne talerstolen at dette skal ikke Espen bebreide seg selv for. Når vi snakker om selvmord, kan det lett høres ut som om ethvert selvmord kunne vært unngått, og det kan det hvis vi starter tidlig, men det kan ikke alltid det når det har gått for langt. Situasjonen er alvorlig. Hver femte ungdom sliter med psykiske plager. Anoreksi har blitt den tredje vanligste dødsårsaken blant unge jenter i Europa, og det dør flere unge gutter av selvmord enn i trafikken. Behandlingstilbudet må opp, men vi i SV mener at vi også må tenke over hvordan vi bygger samfunnet vårt. Økende prestasjonspress i skolen, kraftig økning i stressplager blant unge, reklame for puppeforstørrelser og Restylane-tilbud til russ gir et kroppspress vi heldigvis slapp unna. Tilbudet til dem som lider tungt, er for dårlig. Jeg hadde selv en kompis som prøvde å ta sitt eget liv. Han fikk beskjed om at han skulle få akuttplass, og måtte venter i to uker på å få den såkalte akuttplassen. Men for å stoppe disse problemene er noe av det aller viktigste vi kan gjøre, å sikre god forebyggende hjelp og hjelp som er lett å komme til når man begynner å få det vondt, istedenfor å måtte vente til det har gått så altfor, altfor galt. Derfor foreslår SV sammen med Senterpartiet en femårig opptrappingsplan for psykisk helsearbeid i kommunene, derfor foreslår SV sammen med Arbeiderpartiet lavterskeltiltak i alle kommuner i hele Norge, og derfor står de rød-grønne sammen om å foreslå oppsøkende team som kan hjelpe dem som sliter, istedenfor at de bare blir sittende alene. Men det aller viktigste forslaget tror jeg er forslaget om en stortingsmelding om psykisk helsevern. Om situasjonen i det siste har vist oss én ting, så er det at vi trenger å se på situasjonen på nytt, tørre å se oss selv i kortene og tørre å undersøke. Derfor er jeg svært skuffet over at regjeringspartiene ikke engang vil lage en stortingsmelding for å vokse og lære av den situasjonen som nå har kommet fram. Jeg tar opp forslagene nr. 4 og 5, som SV er med på.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Jeg er sikker på at tallene for selvmord innen psykisk helsevern gjør sterkt inntrykk på statsråden, akkurat slik de har gjort på oss i SV. SV foreslår nå sammen med mange andre partier flere forslag for å styrke psykisk helsevern, for vi mener at det regjeringen har gjort til nå, ikke er godt nok. Jeg er veldig glad for at regjeringspartiene varsler at de vil stemme for forslaget som SV også er med på å fremme, om en handlingsplan. Men vi blir kontaktet av veldig mange nå som sier at det ikke er godt nok innen psykisk helsevern, og at de tiltakene regjeringen har varslet og satt i gang, ikke er nok i seg selv. Så da vil jeg gjerne spørre statsråden om han nå kan fortelle alle de pasientene som kontakter oss, hvilke nye tiltak han vil sette i gang for å bedre psykisk helsevern – på bakgrunn av de ganske forferdelige historiene og den informasjonen vi nå har fått.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Norge er et langstrakt land, og for å sikre likeverdige tjenester må vi sikre transport. Vi kan aldri vedta oss vekk fra geografien som finnes, men vi kan gjøre vårt for å hjelpe til fra Stortinget. Jeg er så heldig at jeg har vokst opp med mange sykehus kort reisevei fra der jeg bor, enkelt å nå med kollektivtransport. Men historiene viser at også i storbyområdene er pasienttransporten nå et problem. I Oslo var det en mann på 70 år med parkinson som måtte vente i to timer på taxien som skulle kjøre ham hjem. Det er uakseptabelt og skal ikke skje i Norge. Jeg har nylig kommet hjem fra besøk i både Tromsø og Hammerfest, og det gjør inntrykk å snakke med folk som kanskje må reise i dagevis for å få behandlingen de har krav på. Irene fra Finnmark måtte reise i fem dager for å få en legetime i Tromsø. Hvis vi har organisert pasientreisene våre sånn at noen må reise i fem dager, er det systemet det er noe galt med, ikke pasientene. For dem som kan betale selv, er det sjelden et problem. De som har penger, kan kjøpe billett til tidligere fly, de kan betale for egen taxi. Men hva med alle dem som ikke kan det? Forskjellene i Norge øker dramatisk med den sittende regjeringen. Da er det ekstra viktig at det er et godt offentlig og gratis tilbud til alle, som hjelper dem hjem til en rimelig tid. Derfor er SV stolt av at vi er medforslagsstiller til alle de tre viktige forslagene som blir vedtatt i dag: bred gjennomgang av regelverket for pasientreiser, evaluering av pasientreiseforskriften og at helseforetakene skal gå gjennom organiseringen.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Det er ikke hver dag SV får et enstemmig storting i ryggen for våre representantforslag. Det får vi i dag, og det er vi glade for. Ideelle skal prioriteres foran kommersielle tilbydere når helseforetak kjøper institusjonsplasser. Kommersielle aktører og privatisering truer helsevesenet vårt i dag. Stadig flere nordmenn frykter en todeling av helsevesenet, der de rikeste får bedre hjelp. En helt fersk undersøkelse fra Kantar TNS viser at 58 pst. av nordmenn mener at vi allerede har et todelt helsevesen. Av disse mener 70 pst. at forskjellene i Norge nå øker, og det gir også SSB og fakta dem helt rett i. Vi i SV frykter at kommersielle tilbydere undergraver et helhetlig helsevesen med sømløse overganger. De tar mindre forskningsansvar og har færre utdanningsstillinger. Selvsagt er målet å tjene, profitt. Det er ansvaret de har overfor sine aksjonærer. Dermed har de også alltid et ønske om å ta inn betalingspasienter i tillegg, som på sikt flytter leger og sykepleiere over til å behandle betalingspasienter istedenfor offentlige gratispasienter. Det er ikke sånn at det ikke har noe å si hvordan vi organiserer helsevesenet vårt. Det har noe å si om velferdsprofitører får lov til å ta over enda større deler av sykehusdriften, men det er et enstemmig storting enig med SV i at vi skal stoppe. På den andre siden har vi ideelle aktører som ikke tar profitt fra pasientene, men lar pengene bli i tjenestene og bruker dem på bedre behandling, som LHL-klinikkene Røros. Det var i fjor sommer det ble klart at LHL-klinikkene Røros kun var tildelt 44 døgnplasser innen spesialisert rehabilitering, som resultat av en anbudsprosess i det offentlige helsevesenet. Det var 16 færre plasser enn i den daværende avtalen. En reduksjon betød slutten for tilbudet til sykelig overvektige ved LHL-klinikkene Røros. Fagforbundet og Røros SV tok initiativ sammen med SV på Stortinget, og Lars Haltbrekken har sammen med meg fremmet dette forslaget. Det viser at lokale kamper og lokalt engasjement kan vinne fram og få en ideologisk viktig seier på plass i Det norske storting – nå skal ideelle prioriteres foran kommersielle tilbydere. Dette er en god dag for SV, og vi gleder oss til flere gjennomslag i tiden som kommer.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Målet med helsevesenet er et best mulig tilbud til pasientene våre. Skal det bli bra, må man ha gode ansatte, og for at gode ansatte skal kunne gjøre sitt, trenger de god ledelse. Jeg er glad for at hele komiteen har sagt seg enig i at det mest effektive er å fatte beslutninger nærmest mulig der arbeidet gjøres. Da kan man se de lokale behovene, man kan lytte til folk, og det blir raske og smidige beslutninger som er til det beste for behandlingstilbudet og til det beste for sykehuset. Det vil også stoppe mye av den veldig viktige frustrasjonen som kommer fram i dag. Vi i SV blir kontaktet av helsefagarbeidere – spesielt sykepleiere, men også noen leger – som er veldig frustrert over at de, når de ønsker små endringer som kan gi store forbedringer på avdelinger, må gjennom ledd på ledd på ledd på ledd for å komme opp til en ledelse som kan fatte et vedtak. Vi var på et sykehus der alt de ønsket, var å få på plass noen bordlamper. Det var én leder på den ene avdelingen som bare brøt regelverket og bestemte det selv. Han gjennomførte stedlig ledelse mot det som egentlig var reglene på sykehuset. De andre som fulgte reglene, søkte, og nesten ett år senere har det ennå ikke skjedd noe på disse avdelingene. På mandag var jeg på UNN i Tromsø. Der har de gjennomført denne stedlige ledelsen som flertallet i dag skryter av, og som Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og SV ikke er enig i at oppfyller kravet. På UNN forteller tillitsvalgte oss at ja, det er ledere på lokale avdelinger, men de har ingen myndighet. De kan ikke vedta noe eller gjøre noe – det er ikke beslutninger som tas nærmest mulig pasientene og der arbeidet gjøres. De er nærmest å forstå som nikkedukker, selv om det i hvert fall er godt at de har bedre relasjoner med sine ansatte og kan bidra til å styre det. Men det er store mangler ved situasjonen slik den er i dag. Hvis vi ønsker omstillingsvilje og smidighet i sykehusene våre, må beslutningene tas nærmest mulig der arbeidet gjøres. Det er det Fagforbundet, Sykepleierforbundet og andre viktige som gjør jobben i helsevesenet, ber om. Derfor er jeg stolt over at SV, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti står sammen om et mer effektivt helsevesen som tar beslutninger der de skal tas. Vi ønsker å gjennomføre virkelig stedlig ledelse ved våre sykehus.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Sunn mat er sunt. Det påvirker hele kroppen, det påvirker helsa, det påvirker evnen til å bli helbredet når man er syk, og det gjør folk glade. Så jeg tenkte egentlig å starte med et annet eksempel på hvordan mat kan være viktig. Da SV styrte, innførte vi skolefrukt på alle ungdomsskoler i Norge. Det gjorde at elevene spiste mer frukt i skolen, det gjorde også at de spiste mer frukt og grønt etter skolen, og de drakk mindre brus og spiste mindre godteri. Det viser at god og sunn mat har fantastisk flotte helsegevinster. Vi har i helsekomiteen tidligere diskutert om vi kan gjøre mer for å forebygge i stedet for bare å reparere skader. God og sunn mat er et av de beste og billigste virkemidlene vi kan bruke for å gjøre det. Eldre holder helsa bedre når de får god mat – og så blir de glade. Jeg tror vi alle har sett skrekkhistoriene fra noen sykehjem med ganske forferdelig mat, som i hvert fall ikke jeg har lyst til å spise. Én ting er at det skader helsa, men det gjør det også kjipt å være gammel. Og sånn skal det ikke være. De fleste har heldigvis god mat, og det skal vi feire. Derfor er jeg glad for at de rød-grønne partiene sammen støtter opp om Arbeiderpartiets veldig gode forslag om å ha en strategi og et samarbeid med de ideelle tilbyderne om dette og en strategi for sunn ernæring. Men jeg vil videre si at jeg er ganske skuffet over at det bare er Senterpartiet og SV av alle partiene på Stortinget som ønsker å støtte kunnskapsoppbyggingen rundt dette ved å sikre at det skal være ernæringsfysiologer i kommunene, og at det skal være kunnskap om ernæring i helseprofesjonsutdanningene. Jeg ville tenkt at de andre partiene i hvert fall ville stemme for enten – eller. Nå er man både imot å øke kunnskapen om ernæring i helseprofesjonsdanningene og imot at man skal ha egne ernæringsfysiologer. Det tror jeg er dumt, for jeg tror det hadde vært bra med mer kunnskap. Det ville skapt bedre helse, og egentlig er det billigere på sikt, for det er bedre å forebygge enn å reparere.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Regjeringspartiene og statsråden viser igjen til reformen Leve hele livet og snakker om at kommuner skal dele informasjon. Det kan kommuner allerede i dag, og det gjør de i stort monn. Vi i SV er allikevel nysgjerrige på denne reformen, og vi vil ha et svar fra statsråden på om det faktisk blir en ordentlig reform. Derfor vil jeg spørre statsråden helt konkret: Vil det komme forslag til lovendringer og øremerkede midler for å skape en faktisk reform og ikke bare et bytte-noen-ideer-tankekart?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Jeg forstår ikke helt svaret. SVs representanter deler allerede gode forslag, som at vi vil ha en rett til å bo på enerom, som vi har foreslått for Stortinget, men som regjeringspartiene har stemt ned, og at vi vil sikre bedre mat på sykehjemmene. Så vi foreslår, og vi deler informasjon. Vi vet også at dette kommer i budsjettet, men vi er veldig bekymret, for dette er en reform der regjeringspartiene har lovet enormt mye. For å være helt ærlig frykter vi i SV at det kommer til å bli et tankekart, at det kommer til å bli noen løse ideer som man håper noen vil lese, og kanskje gjennomføre. Derfor spør jeg igjen: Dette vil jo behandles senere, men hvis man skal øremerke midler, vil det gjerne stå i meldingen at man har en plan for hva de ressursene f.eks. skal gå til. Vil det komme noen forslag til endrede og forsterkede rettigheter for eldre nedfelt i lov, øremerkede midler eller andre ting, som gjør at dette blir mer enn bare et tankekart og løse forslag?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Det er ganske overraskende å høre representanten fra Fremskrittspartiet si at det ikke har noe å si hvor mye penger man bruker. Hvis en kommune bruker 1 kr på mat og en annen bruker 200 kr – selvfølgelig er det mulig å kjøpe bedre råvarer i kommunen som bruker mer penger. Er det det eneste som har noe å si? Nei, selvfølgelig er det ikke det, og derfor har jo Senterpartiet og SV bl.a. foreslått at vi skal ha ernæringsfysiologer i kommunene, at vi skal ha mer kunnskap i helsearbeiderutdanningene om hvordan lage mat, og hvordan maten kan brukes. Men det stemmer jo regjeringspartiene mot. Så jeg er enig i at vi må bruke penger klokt, men å skape et inntrykk av at det ikke har noe å si hvor mye penger vi bruker på mat – det kan enhver person som går ut i dag for å handle til måltidet sitt fra en dagligvarebutikk, fortelle at er bare tull. Så blir det gjentatt fra Fremskrittspartiet at kommunene har så skrekkelig god økonomi. Det er ikke sant. Kommunene har overskudd i år. Alle de som sitter her, vet at det er fordi de har beregnet mye svakere skatteinngang enn de har endt opp med å få. Det er fordi økonomien nå har bedret seg mer enn man trodde den skulle gjøre. Da går de i overskudd. Men å påstå at det er fordi de har så rund og god økonomi – det er ikke sant. Jeg må si jeg er bekymret, for jeg forsto lite til ingenting av statsrådens svar – vi har tillit til lokaldemokratiet. Jeg skjønner ikke helt hva det skal bety, men det høres ut som det betyr at man egentlig ikke har tenkt å gjøre noen endringer, og at lokaldemokratiet bare skal få lov til å fortsette som før. Det høres fint ut for noen. For SV er det viktig at vi sikrer en garanti til alle eldre i Norge om en verdig og god eldreomsorg, og det er vi villig til å lovfeste. SV er med regjeringen på mange merknader når det gjelder Leve hele livet. Vi vil spille på lag og samarbeide og har sagt hva vi synes er viktig. I dag viser vi også at vi stemmer for gode forslag, som samboergaranti, når det kan få flertall, fordi vi er opptatt av det som er best for eldre, ikke hvilket parti som foreslår det. Og derfor er jeg spesielt skuffet over å få et sånt svar på den reformen som vi har blitt lovet så lenge nå, Leve hele livet. Vi skal altså vente med å vedta viktige ting for god ernæring i kommunene etter Arbeiderpartiets gode forslag fordi det skal komme en reform der statsråden har tillit til lokaldemokratiet. Jeg vil si det fra denne talerstolen sånn at det er tatt opp til denne reformen en gang kommer, at hvis reformen viser seg å være det vi nå frykter, et løst tankekart uten konkret hjelp, uten nye rettigheter, lovvedtak eller finansiering, kommer vi til å gå mot den fordi de eldre i Norge fortjener bedre enn å bli møtt med et løst tankekart. De fortjener nye, sterke rettigheter, bedre kommuner med nok ressurser til å gi dem den velferden, eldreomsorgen og verdigheten de fortjener.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Dette er en god dag for de eldre i Norge. Kjærlighet er noe av det viktigste vi har – retten til å velge hvem vi har lyst til å tilbringe livet vårt sammen med. For noen er det kanskje det eneste de har – retten til ikke å bli skilt fra den de har elsket og vært sammen med hele livet, de siste få årene de skal være i livet. Gunvor på 95 år og Charles på 94 år har levd sammen hele livet. Så skulle Gunvor på sykehjem, mens Charles skulle bli igjen alene hjemme. De syntes begge dette var vondt. De hadde levd et liv sammen, men nå skulle kommunen skille dem fra hverandre med tvang. Det mener SV er galt, og derfor vil vi ha en samboergaranti. Vi mener at vi skal legge til rette for de eldre. Det er de som står i sentrum, ikke kommunene. Det må rettes opp i noen misforståelser her, for dette er ikke noe luksusforslag. Friske folk skal ikke ha noen ekstra pleietjenester. De skal ha de pleietjenestene de allerede har vedtak om. De må flytte inn på rommet til ektefellen. Det er blitt sagt her at friske skal flyttes inn på sykehjemmet – det er veldig villedende. De skal flyttes inn på rommet til den som allerede har et rom. Charles ønsket ikke et eget rom, bare å få bo sammen med Gunvor. Og de må betale for seg selv, betale for maten sin. Det er ikke mange friske mennesker som ønsker å flytte inn på et sykehjem. Det er ikke mange som har bedt om det, og i Frogn, som har denne ordningen, har det heller ikke vært noen flom. Men for noen eldre mennesker kan dette være det siste, viktigste i hele livet deres, som for Gunvor og Charles. Det er svært viktig at det ikke blir noe press om å bo sammen, i tilfelle man egentlig ikke ønsker det. Derfor har SV, sammen med Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, fremmet et tilleggsforslag om at regjeringen skal sikre at ordningen er frivillig for parene. Vi skulle gjerne hatt regjeringen med på dette også. Jeg er stolt av at samboergarantien nå skal tas inn i de nasjonale kriteriene for tildeling av langtidsopphold. For SV er det som alltid viktig, og det vil vi si her, at regjeringen må inkludere fagforeningene, kommunene og brukerne når de eksakte kriteriene utarbeides. Det er fagforeningene og deres folk som skal utføre jobben, og de må inkluderes når dette tas inn, på en skikkelig måte. Når regjeringspartiene fremmer forslaget, går vi ut fra at de som vanlig har fått godkjenning fra departementet og dermed har god oversikt over kostnader og konsekvenser, slik vi alltid stoler på fra Stortingets side. Det stoler SV også på i denne situasjonen. Jeg vil likevel presisere SVs tillegg i saken: Ingen pleietrengende skal miste tjenester på grunn av dette forslaget. Det er en forutsetning for at vi støtter det, og uten oss er det ikke flertall. Jeg regner med at statsråden vil følge nøye opp at de pleietrengende alltid går først i køen.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Det er en god dag for de eldre i Norge når SV er med og sikrer flertall for en samboergaranti. Men jeg vil stille statsråden to helt konkrete spørsmål som er viktige for SV i prosessen videre. Nummer en: Vil fagforeningene og brukerne involveres når man skal lage disse retningslinjene? Det er viktig for SV. Og nummer to: Vil man sikre at pleietrengende alltid går først i køen om det teoretisk skulle være en fare for at noen får dårligere tjenester – hvis et ektepar bor sammen på rommet til den personen som uansett skulle hatt pleietjenester, vil statsråden da sikre at det alltid er den pleietrengende som går først? Jeg regner jo med at svaret på det andre selvfølgelig er ja, men jeg vil gjerne ha det befestet, og jeg vil gjerne også høre befestningen av at fagforeningene vil involveres i arbeidet framover.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Først vil jeg takke Miljøpartiet De Grønne for å ha tatt initiativ til et veldig viktig forslag. SV mener at pengemakt tar for mye plass. Ressurser er viktig for å oppfylle andre oppgaver for å gi oss et godt liv, men det er ikke viktig i seg selv å ha mye penger. Et viktig eksempel på dette er at vi vet at selv om rikdom opp til et visst nivå gir et bedre liv, er det etter det aller viktigst å ha likestilte og like samfunn. Derfor er det så alvorlig at forskjellen i makt og rikdom øker under den sittende regjeringen. Glede er vanskelig å måle, men jeg tror det er viktig at vi prøver – rett og slett fordi det handler litt om hvilke målsettinger vi skal ha for samfunnet vårt. Er det at vi skal eie mer, eller er det at vi skal ha det bedre? SV mener det siste. Jeg er glad for at vi er med og sikrer flertall for bl.a. å utvide målingene, at vi får integrert målene i styringen av helseforetakene, og at vi får fulgt opp den viktige rapporten. Det er likevel sånn at SV ikke gir flertall til forslag nr. 1, om å opprette en egen nettside og utgi rapport annethvert år. Det er rett og slett fordi vi mener det viktige med denne kunnskapen er at den brukes til å forandre Norge, ikke at vi bruker masse penger på nye rapporter, nye målesystemer og nye nettsider. Derfor har SV i stedet et annet forslag, og jeg fremmer herved forslaget, som vi foreløpig står alene om, om at det skal rapporteres om i statsbudsjettene, der vi i Stortinget fatter vedtak for framtiden. Det er der informasjonen trengs – ikke på en nettside eller i rapporter. Vi er også med og sikrer flertall for å be regjeringen komme tilbake med tiltak for å gjøre denne informasjonen mer tilgjengelig. Da kan det hende at en nettside er rett vei å gå, men jeg tror det finnes mye klokere måter å jobbe på, som gjør at den informasjonen kommer til dem som faktisk trenger den for å ta kloke valg. Vi er glad for representantforslaget, og SV er glad for at vi har på plass forslag som gjør at vi får mindre fokus på pengemakt og mer på at vi skal ha et godt liv sammen.