trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-11-11:
Etter den beslutningen som statsråden begynte med å si at var bred politisk enighet om i Innlandet, vil jeg si at det fortsatt er mye politisk diskusjon om det er riktig. Spesielt i lys av koronapandemien, som var tema for dette spørsmålet, er det mange som etter hvert spør seg om det er så lurt å bygge ett storsykehus. Vi skal bruke enormt mye penger på det hvis det blir bygd, og man kunne fått mye igjen ved å bygge på eksisterende sykehus – ha to hovedsykehus, ett i Hedmark og ett i Oppland, i stedet for å samle alt på et sted hvor veldig mange vil få en enormt lang reisevei. Er det noe statsråden avviser blankt, eller er han åpen for å se på en sykehusmodell med ett hovedsykehus i Hedmark og ett i Oppland? Det vil være bedre for beredskapen for veldig mange innbyggere, som vil få en veldig mye kortere reisevei og et bedre sykehustilbud med den løsningen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-11:
Fylkeskommunene finansierer fergedriften innenfor de frie inntektene og har et selvstendig ansvar for å prioritere lav- og nullutslippsløsninger dersom de ønsker det. Samtidig skal staten stille opp. Det har vi gjort gjennom flere år, og det skal vi gjøre i 2021. I statsbudsjettet for neste år foreslår regjeringen en vekst i de frie inntektene til fylkeskommunene på 400 mill. kr. Av dette er 100 mill. kr begrunnet med lav- og nullutslippsløsninger for ferge og båt. Fylkeskommunene får dermed et økt økonomisk handlingsrom neste år, noe som gjør det mulig å prioritere lav- og nullutslippsløsninger for ferge og båt. Regjeringen har gjennom flere år styrket båt- og fergefylkene slik at de kan prioritere lav- og nullutslippsløsninger på ferger og hurtigbåter. I 2018 fikk fylkeskommunene 100 mill. kr til dette formålet, og i statsbudsjettet for 2021 foreslår vi å øke satsingen med ytterligere 100 mill. kr. Pengene er en del av rammetilskuddet til fylkeskommunene og er derfor en varig økning av inntektsnivået til fylkeskommunene. I tillegg til dette har vi gjort endringer i kostnadsnøkkelen for fylkeskommunene som innebærer at kostnadsveksten innenfor båt- og fergesektoren fanges raskere opp i inntektssystemet. I revidert nasjonalbudsjett fikk fylkeskommunene også 150 mill. kr i ekstrabevilgninger knyttet til merutgifter ved anskaffelse av batteridrevne ferger. Dette var en engangsbevilgning. Staten har også bidratt økonomisk til utviklingen av grønn teknologi gjennom Enova, Innovasjon Norge og Norges forskningsråd. I perioden 2015–2019 ga f.eks. Enova tilsagn om støtte på i alt 896 mill. kr til lav- og nullutslippsløsninger for fergesamband. Regjeringen kutter ikke i overføringene til fergefylkene. Tvert imot, alle de store fergefylkene ligger an til å få en realvekst i de frie inntektene også til neste år, slik at de kan fortsette å levere gode tjenester til innbyggerne og bidra til lav- og nullutslippsløsninger i fylkeskommunale fergesamband.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-11:
Vi er opptatt av å ha både godt riksveifergetilbud og gode fylkesfergetilbud rundt omkring i det ganske land. Derfor har vi som nevnt satset betydelige midler gjennom det øvrige virkemiddelapparatet, som Innovasjon Norge, Klimasats, Forskningsrådet og Enova, på å hjelpe fylkene med å etablere gode og miljøvennlige fergetilbud. Men vi har også f.eks. endret kostnadsnøkkelen til fylkeskommunene som innebærer at kostnadsveksten, som jeg oppfatter at er det representanten er opptatt av, innenfor båt- og fergesektoren fanges raskere opp i inntektssystemet enn det som var tilfellet tidligere.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-11:
Det er ikke aktuelt nå å flytte oppgaver fra fylkeskommunene tilbake til staten når vi akkurat har vært gjennom en regionreform og har flyttet oppgaver til fylkeskommunene fra staten. Så er jeg ikke enig i virkelighetsbeskrivelsen, jeg mener vi har satset mye på fylkesferger gjennom de siste årene. Det er klart at det har vært et behov for å skifte ut gamle ferger som gjerne har vært 40–50 år gamle. Det har en kostnad, og den kostnaden knytter seg ikke bare til at vi har miljøvennlige løsninger på fergene, det knytter seg også til nytt skrog. Så ser jeg at representanten og jeg er litt uenige om hvor bra det har vært for fylkesfergene. Jeg mener det har vært en betydelig vekst. Men jeg kan jo minne representanten om hva han kunne fått til på dette området hvis partiet hans hadde blitt i regjering.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-11:
Pandemien gjør næringslivets muligheter for verdiskaping vanskeligere enn tidligere. Vi har de siste månedene iverksatt ordninger som har hjulpet bedriftene økonomisk og regelendringer som har gjort hverdagen enklere. Mange av de tiltakene gjelder fortsatt. Mange bedrifter har fått støtte gjennom kompensasjonsordningen fra i vår, og fortsatt er det søknader som ligger til behandling. I utformingen den gangen la vi vekt på å få den raskt i gang framfor millimeterpresisjon. Det er en tilnærming som det var stor enighet om da. Tidligere i høst varslet vi en ordning for reiselivsbedrifter. Siden den gang har smitten økt, og smitteverntiltakene er strammet inn. Siden representanten sendte inn spørsmålet har regjeringen lagt på bordet en ny, bred kompensasjonsordning. Formålet med den er å hindre at omstillingsdyktige og ellers levedyktige bedrifter går konkurs, slik at arbeidsplasser kan trygges og bedriftene får tid og rom til å tilpasse seg situasjonen. Den nye ordningen bygger på den forrige ordningen. I utviklingen har vi tatt med oss lærdommen og erfaringen fra den forrige ordningen. Og så har vi samarbeidet med partene i arbeidslivet om utformingen, slik at den skal treffe best mulig, og der har vi fått gode innspill. Det er viktig for oss at ordningen faktisk fungerer. Det er gjort noen justeringer og forenklinger, bl.a. som følge av erfaringer med den forrige ordningen og som følge av at krisen har vart lenger enn det vi håpte i vår. De bedriftene som er hardest rammet av koronapandemien, er de bedriftene som har hatt størst omsetningsfall. Det fanger denne ordningen opp. De bedriftene som har hatt omsetningsfall på 30 pst. eller mer, kan få støtte gjennom ordningen. Ordningen kompenserer riktignok bare for deler av de faste utgiftene, opptil 70 pst. Vi legger altså opp til at bedriftene også bør gå i forhandlinger med huseiere om leie. I en privat kontrakt kan ikke staten pålegge huseiere å redusere leien, men i aller høyeste grad oppmuntrer vi til det. I den situasjonen som norsk økonomi er inne i nå, legger vi til grunn at alle er med og bidrar til at vi også etter krisen har et verdiskapende næringsliv. Det vil også komme huseierne til gode at det er et næringsliv å leie ut til, både under pandemien og etter at den er over.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-11:
Jeg synes også Brim er et veldig godt eksempel på en bedrift som er både bærekraftig, klimavennlig og framtidsrettet. Nå har denne krisen vart en god stund, og vi ser at den kommer til å vare framover, så vi har sagt at denne nye kompensasjonsordningen som vi nå har lagt på bordet, har varighet i alle fall ut februar. Det betyr at mange av dem som startet opp kanskje i fjor høst, og som til nå har falt utenfor ordningen fordi de ikke har en sammenlignbar måned fra året før, vil nå komme inn i ordningen, nettopp fordi ordningen nå er gjeldende nesten et år etter den første ordningen kom på plass. Så det er det ene – at disse nå vil komme inn i ordningen. Det andre er at vi i Innovasjon Norge har en ordning som handler om utvikling og omstilling, som også bedrifter som Brim kan søke på.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-11:
Jeg tar avstand fra den måten som representanten legger fram saken på, for det er på ingen måte sånn at regjering og storting ikke har stilt opp for pakkereisearrangørene. Vi har for det første styrket Reisegarantifondet, senest i går da vi la fram proposisjonen. Vi har sammen med Stortinget også gitt et betydelig beløp i støtte til disse pakkereisearrangørene. Så har jeg også registrert at noen tar til orde for at GIEK skal overta risikoen til forsikringsselskapene i denne situasjonen. Det har jeg hatt noen betenkeligheter med, nettopp fordi dette også er et marked som skal fungere. Dette er et marked som også kommer til å fungere igjen når folk igjen har tenkt å reise på ferie og bestiller ferieturer. Jeg har god dialog med barne- og familieministeren om dette og kommer til å ha det fortsatt. Jeg kommer også til å følge denne delen av reiselivet tett.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-11:
I forbindelse med utbruddet av koronapandemien står verftsindustrien overfor store utfordringer, og jeg deler representantens bekymring rundt det. Koronapandemien har rammet industrien både praktisk og økonomisk, og ordreinngangen så langt i år har blitt redusert, noe som vil gi redusert omsetning både i år og også i årene framover. Smitteverntiltakene og karantenebestemmelsene har i tillegg gitt utfordringer knyttet til både produksjon og lønnsomhet ved verftene og økte kostnader til både smitteverntiltak og karantene. Mange verft var før krisen allerede i en presset økonomisk situasjon som følge av oljeprisfallet i 2014 og også bortfall av ordrer fra maritim offshore. Verftsnæringen har i perioden etter 2014 omstilt seg i stor grad fra bygging av offshorefartøy til andre segmenter, som passasjer- og cruisefartøy, som også har en lavere lønnsomhet. Samtidig har situasjonen i verftsindustrien ikke vært ensidig negativ, og flere små og mellomstore verft har hatt forholdsvis stabile markedsforhold. Regjeringen har levert tiltak for å hjelpe norsk næringsliv generelt og for norsk verftsindustri spesielt etter at koronaen kom. Vi har vedtatt en verftspakke bestående av oppgradering, bygging og vedlikehold av fartøy for Havforskningsinstituttet, Norges geologiske undersøkelse, Fiskeridirektoratet og Sjøforsvaret. Verdien på pakken er 744 mill. kr i perioden 2020–2024. Vi har også vedtatt en grønn skipsfartspakke, som består av bl.a. en ny kondemneringsordning, en låne- og finansieringsordning for fornyelse av nærskipsfartsflåten og fiskefartøy og en styrking av Forskningsrådets innsats knyttet til grønn skipsfart. Verftsindustrien drar også nytte av de generelle tiltakene, som den utvidede permitteringsperioden, lånegarantier og utsatte og nedsatte skatter og avgifter. Regjeringen har også de siste årene ført en aktiv maritim politikk og har videreført omfattende virkemidler for bygging av skip ved norske verft gjennom GIEK og satset offensivt på grønn skipsfart. Situasjonen med en innstramming i smitteverntiltakene og krav til innreisekarantene for utenlandske arbeidstakere viser også at det er behov for ytterligere tiltak, noe regjeringen jobber med, og vi har nå foreslått en kompensasjonsordning for kostnader i forbindelse med innreisekarantene for utenlandske arbeidstakere.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-11:
Som jeg var inne på i innlegget mitt også, skyldes dette også markedsforhold i denne sektoren. Der kan staten gjøre noe – det har vi også gjort gjennom den pakken vi har lagt fram, med en del offentlige bygg. Vi la i går fram en pakke som er rettet mot bl.a. verftene, som handler om å kompensere for en del av de utgiftene de har knyttet til innreisekarantene. Den har blitt – i hvert fall ut fra det jeg har registrert – veldig godt mottatt, fordi den avlaster store kostnader i en viktig tid, som gjør at de kan få lønnsomhet i de prosjektene de har nå. Så jeg opplever at den har blitt godt mottatt der ute. Samtidig er det en erkjennelse av at den utfordringen som verftene står overfor, ikke bare er umiddelbar – den er også mer langsiktig og krever andre og mer langsiktige tiltak, som f.eks. kondemneringsordningen, låneordningen, vi har fått på plass.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-11-11:
Maritim næring er en næring vi har mye oppmerksomhet rettet mot. Det kommer vi til å ha også framover. Det betyr også at vi kommer til å ha oppmerksomhet på eventuelle nye tiltak som kan være både nødvendige og bra for næringen. Jeg mener vi har satt i verk noen tiltak nå som kan få gode og positive konsekvenser senere. Samtidig er det også noen utfordringer med det som representanten Gjelsvik trekker fram. For det første fordi det er en for stor flåte på offshore-siden. Skal vi starte med kondemnering der, vil det også ha et aspekt knyttet til EØS-avtalen og de mulighetene vi har for å reservere det for norske verft. Det ville også være betenkelig for bankene, vil jeg tro, som i stor grad har sikkerhet i disse skipene. Så det er ting ved dette som vi vurderer. Det som er viktig for meg å fokusere på, er at vi følger næringen, vi er i dialog med næringen, og vi vurderer fortløpende hva som er nødvendig å gjøre for næringen.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-11:
«Verftsnæringen sliter tungt for tiden. Et eksempel er Havyard verft i Leirvik, der det 5. november ble gitt beskjed om at 100 ansatte mister jobben. Næringen sliter både med mangel på oppdrag og høye kostnader til håndtering av koronapandemien, slik som testing og karantene for arbeidsfolkene. Det ligger ingen aktivitetsfremmende tiltak for verftsnæringen i regjeringens forslag til statsbudsjett for 2021. Vil statsråden vurdere sterkere tiltak som kan bidra til at den maritime næringen, og da særlig verftene, kommer seg gjennom krisen?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-11:
Jeg takker for svaret. Det er helt riktig at situasjonen er ulik på ulike verft. Noen verft er heldigvis i en bedret situasjon som følge av oljeskattepakken som bl.a. Senterpartiet sto i spissen for å få gjennomslag for, som bidro til å sikre verftene langs kysten oppdrag. Det gjelder noen verft. Så er det noen som har virksomhet som er rettet mot havbruk, som også går rimelig bra. Men det hjelper ikke dem som er i en kritisk situasjon, f.eks. Havyard, hvor 100 ansatte fra Hyllestad og kommunene rundt nå har mistet jobben sin. Dette har store konsekvenser der, og da trengs det ny aktivitet og nye oppdrag, f.eks. gjennom en kondemneringsordning, som regjeringen i statsbudsjettet for neste år ikke har foreslått å videreføre. En må ha ombygging av offshore-fartøy. Hvorfor har en ikke nye tiltak som kan bidra til å redde arbeidsplasser langs kysten?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-11:
Det er bra at en etter å ha fått gjentatte innspill om det, også avlaster noen kostnader, men det aller viktigste for verftene er å ha oppdrag og aktivitet, slik at en kan ha folk i arbeid og bidra til lønnsomhet. Av det en burde ha sørget for, er ikke å avvikle kondemneringsordningen, men utvide den. Det er massevis av bl.a. gamle offshore-fartøy som det er god bruk for å få ut og hogd opp, som ville kunne gi tusenvis av arbeidsplasser. En burde også sørget for en ordning for ombygging av offshore-fartøy. For eksempel har Havyard i Hyllestad kommune, som nå må si opp 100 arbeidsfolk, pekt på at regjeringens statsbudsjett ikke har nødvendige tiltak. Slike ordninger ville kunne bidra til å redde folks arbeidsplasser. Er statsråden villig til å vurdere nye tiltak for å redde arbeidsplasser og verft langs kysten?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-11:
«Statsråden engasjerte seg i forlatte teiner på nordlandskysten i sommer. Kystvakten og Fiskeridirektoratet har brukt store ressurser på å hente opp slike teiner i et stort antall med media på slep. Samtidig er det i dag store områder som er båndlagt av snurrevadtau lagret på havbunnen som ødelegger for andre fiskeres bruk og sokning, og slik bidrar til ukontrollert fiske. Tauene er stort sett registrert hos kystvaktsentralen. Hvorfor reagerer ikke myndighetene på dette, og er statsråden mindre engasjert i forlatt snurrevadtau?»
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-11:
Eg er veldig fornøgd med den klare haldninga statsråden har til desse spørsmåla, og eg vil jo for referatet sin del gjere merksam på § 28 i havressurslova, der det står: «Det er forbode å kaste, eller unødvendig etterlate reiskapar, fortøyingar og andre gjenstandar i sjøen eller på botnen som kan skade marint liv, hemme gjennomføring av hausting, skade haustingsreiskapar eller setje fartøy i fare.» Her blir det ikkje skilt mellom nokon former for ulike typar reiskapar som av forskjellige, og sikkert i utgangspunktet forståelege, grunnar blir lagra på havbotnen. Havressurslova er – og eg vil også tru at lova før, saltvannsfiskeloven, var – veldig tydeleg på at ein ikkje kan bruke havet som ein lagringsplass. Faren for at noko da blir igjen, er jo stor. Vil statsråden slå like hardt ned på snurrevadtau som på taskekrabbeteiner?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-11:
Eg takkar statsråden for kloke svar. Ein ting er kva som var tidlegare, men no er taua så mykje tjukkare og tyngre, og dermed er det så mykje vanskelegare for andre aktørar å bruke dette arealet. Det er mykje lengre tau, dei opptar mykje større plass og blir eit mykje større problem. Mi lesing av havressurslova er eigentleg veldig enkel. Det er at det ikkje skal kunne etterlatast reiskapar i havet som på ein eller annan måte påverkar marint liv eller andre sin bruk av det. Eit siste spørsmål vil vere: Innanfor kva rammer er det ein da sett dette forskriftsarbeidet i gang? Vil det vere at ein sett av eigna areal til bruk, eller vil det vere meir at ein kan fortsetje som tidlegare, men med visse omsyn?
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-11:
Jeg takker representanten for spørsmålet. Ja, jeg har engasjert meg i opprenskning av forlatte teiner. Noen av dem har visstnok stått i havet i opptil et år uten røkting. Dette handler jo om dyrevelferd, og det fører også til spøkelsesfiske. Før sommeren fikk vi derfor strammet inn røktingsforskriften, sånn at teiner må røktes en gang i uken, i stedet for med jevne mellomrom, som tidligere. Det betyr også at det er lettere å beslaglegge ved sånn type bruk i havet. Jeg har også lyst til å si at jeg vil gi ros til Fiskeridirektoratet og Kystvakten for at de har samarbeidet godt over mange, mange år. Fiskeridirektoratet har jo holdt på siden 1980 med opprenskningstokter langs kysten, og da er det både tauverk og teiner som blir tatt opp. At media er på slep, er jo med på å rette fokuset mot kritikkverdige forhold som har med dyrevelferd å gjøre, og det synes jeg faktisk er bare bra. Departementet er også kjent med at både tauverk, trålposer, teiner og annet redskap oppbevares på sjøbunnen når det ikke er i bruk, og at dette er en relativt utbredt praksis. Det er ikke uproblematisk, og oppbevaringen legger beslag på sjøarealer og kan dessuten komme i konflikt med annet fiske og bruk av sjøarealene. Blant annet har oppbevaring av kongekrabbeteiner vært problematisk for reketråling i nord. Snurrevadtau og andre redskaper er dessuten laget helt eller delvis av plast. Særlig av hensyn til de negative konsekvensene plast har for livet i havet, er det viktig at sånt utstyr ikke ender opp i havet. Slik jeg ser det, er tiden derfor inne for å regulere og stramme inn på praksisen med å lagre gjenstander og fiskeredskaper på sjøbunnen. Den 21. september i år ba departementet Fiskeridirektoratet om å utforme et forslag til regulering som forbyr sånn oppbevaring av redskap, i forslaget til en ny høstingsforskrift. Planen er at dette forslaget, sammen med enkelte andre justeringer i utkastet til en ny høstingsforskrift, kan sendes ut på høring innen utløpet av året.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-11:
Jeg mener at jeg svarte ganske tydelig på det spørsmålet i stad, og jeg er også helt enig i det som blir sagt om havressurslova. Utfordringen har vært at oppbevaring av redskaper ikke er direkte regulert. Derfor har vi bedt Fiskeridirektoratet om å få strammet inn forskriftene på det punktet, som jeg viste til i svaret i stad. Vi får jo tilbakemeldinger fra både Kystvakten og Fiskeridirektoratet om at opprenskningstoktene de har hatt det siste halvåret, understreker behovet for å stramme inn på akkurat dette. Det gjelder både spøkelsesfiske og oppbevaring av redskaper på havbunnen, selv om selve snurrevadtauene ikke er den største utfordringen når det gjelder spøkelsesfiske, der er teiner mye verre. Men det er helt klart behov for å få strammet inn på regelverket her.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-11:
Dette er jo en problemstilling vi ikke tar lett på. Vi er også kjent med at næringen er opptatt av dette spørsmålet, og vi har vært i dialog, og det har også Fiskeridirektoratet, med både Norges Fiskarlag og flere andre om oppbevaring av redskap på havbunnen. Det er klart at enkelte fiskere da sikkert vil se en utfordring med å finne nye lagringsplasser på land som ikke medfører f.eks. sjenerende lukt og andre typer problemstillinger. Men vi har i hvert fall satt i gang en prosess med sikte på å få strammet inn dette. Så gjenstår det nå å se hva vi skal sende ut på høring, og etterpå summere opp for å finne gode løsninger. Jeg er veldig glad for at vi har en felles holdning til at dette er et problem som må bekjempes, og det er også en veldig viktig puslespillbit i det store puslespillet som handler om å forvalte våre marine ressurser på en bærekraftig måte.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2020-12-11:
På vegne av stortingsrepresentantene Marit Arnstad, Åslaug Sem-Jacobsen, Bengt Fasteraune, Ole André Myhrvold og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om å sikre tradisjons- og håndverksfag som bærere av norsk kulturarv.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-11:
På vegne av stortingsrepresentantene Nils T. Bjørke, Ruth Grung, Kjersti Toppe, Øystein Langholm Hansen, Ingrid Heggø og meg selv ønsker jeg å framsette et representantforslag om ny konsesjon for Røldal-Suldal kraftanlegg. Siden saken allerede er til behandling i departementet, og en avgjørelse er ventet før nyttår, ber vi om at forslaget behandles etter forretningsordenens § 39 c.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-12-11:
Det er en enstemmig innstilling som jeg legger fram på vegne av komiteen, om budsjettområder som det ikke pleier å være stor strid om, men som likevel er viktige. En samlet komité foreslår å bevilge 92 511 000 kr til Stortingets ombudsmann for forvaltningen, som vi til daglig omtaler som Sivilombudet – etter hvert. Foreløpig heter det Sivilombudsmannen, men det skal det bli en forandring på. Det er etter min vurdering en av juvelene i vår demokratiske krone at vi har en oppegående, faglig sterk institusjon som tar seg av FNs forebyggingsmandat mot tortur og umenneskelig behandling, men som ikke minst er en instans som innbyggerne i Norge kan benytte seg av og bruke dersom de føler at de har lidd overlast fra offentlig myndighet. De gjør en solid jobb. De er en viktig ventil for å få tatt opp saker som oppfyller Grunnlovens krav om at man ikke skal lide overlast. Så har vi Stortingets kontrollutvalg for etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjeneste, hvor en samlet komité foreslår en bevilgning på 34 600 000 kr. Jeg vil antyde at jeg synes vi for en ganske rimelig penge får tatt hånd om på en forsvarlig måte den kontrollen vi skal ha med de hemmelige tjenestene, som det er helt nødvendig for et demokratisk land å ha. Det er helt nødvendig å ha hemmelige tjenester, men det er også viktig å ha en demokratisk kontroll med at de holder seg til de lover og arbeidsmetoder som norsk lovgivning setter rammer for. Det er et arbeid som nok i framtida kommer til å kreve mer ressurser i forhold til en teknologisk utvikling som vi ser. Ikke minst har Stortinget selv erfart at det har vært datainnbrudd. Den teknologiske utviklingen går veldig fort. Det er det viktig at de hemmelige tjenestene klarer å holde tritt med. Men da er det også viktig at de som skal kontrollere de hemmelige tjenestene, klarer å holde tritt med det. Endelig har vi foreslått 552 491 000 kr til driftsutgifter til Riksrevisjonen samt 27 900 000 kr til internasjonale organisasjoner og nettverk. Riksrevisjonen er et eksempel til etterfølgelse for mange land. Det er viktig å lære av hverandre land imellom, derfor er den internasjonale virksomheten til Riksrevisjonen viktig. Men ikke minst er det viktig med de grundige gjennomgangene og rapportene vi får fra Riksrevisjonen i det løpende arbeidet. Som sagt er alle forslag enstemmige, men av innstillinga går det fram at komiteens medlem fra Fremskrittspartiet opprinnelig mente at det burde kunne kuttes 15 mill. kr til Riksrevisjonen, og Senterpartiet at det kunne kuttes 25,9 mill. kr, og jeg regner med at representanter for de partiene selv redegjør for hvilke tjenester eller aktiviteter de mener bør reduseres i Riksrevisjonen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-12-11:
La meg bare utdype lite grann det jeg sa om forskrifter, for det blir, som jeg sa, viktig å følge med på forskrifter laget etter delegert fullmakt. Når vi er opptatt av at regjeringa skal være ryddig overfor Stortinget, er det også viktig at vi som storting er ryddige overfor regjeringa og i ansvarsfordelingen oss imellom. Da tenkte jeg å løfte fram et eksempel som vi har hatt i denne perioden. Det er den stadig pågående diskusjonen om rovviltforvaltning i Norge, som jeg nå ikke skal gå inn i substansen av, men der har det altså vært en uenighet mellom storting og regjering om hvorvidt Stortingets intensjon har blitt fulgt opp. I den saken valgte Stortinget å gjøre det som er korrekt hvis vi mener at Stortingets vedtak skal presiseres – ikke å synse det fra Stortingets talerstol eller skrive det i en merknad, det kan være bra det, men i det tilfellet ved å forandre loven selv for å slå fast at oppnådd bestandsmål er en av de tingene som skal legges til grunn for forvaltningen. Det er en veldig ryddig måte å gjøre det på. Hvis det er uenighet om forståelsen av loven, presiseres det ved, i det tilfellet, en endring av loven. Til slutt: Statsrådets protokoller inneholder også et kapittel om embetsutnevnelser, som denne gangen ikke har ført til noen kommentarer fra komiteen. Noen lurer kanskje på det, for det var mye diskusjon om utnevnelsen av fiskeridirektør. Det har utviklet seg en ny praksis i regjeringa ved at en utnevner til embetstjeneste folk som fremdeles sitter i regjeringa. Det er en helt ny praksis. Jeg regner med at utnevnelsen av fiskeridirektør blir en del av den neste rapporten, for det halvåret vi nå er inne i, og kan si at det nødvendigvis må bli et tema i forbindelse med neste behandling av statsrådets protokoller i Stortinget.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-11:
Jeg skal føye til noen overordnede kommentarer, litt i forlengelsen av det komitélederen snakket om i sitt innlegg, angående fullmaktslover. Komitélederen beskrev fint hvordan Stortinget forbedret den koronaloven som regjeringen la fram, sånn jeg ser det, og hvor viktig det var. Jeg tenker på hvordan Stortinget kom sammen og klarte å finne en lov som balanserte nettopp det behovet regjeringen har for å kunne handle raskt i møte med en uoversiktlig situasjon, med samtidig å ivareta Stortingets behov for mindretallsrettigheter, fortløpende kontroll, innsyn og involvering. Det ble landet på en veldig god måte. SV har problematisert det når det gjelder smittevernloven også tidligere, for etter smittevernloven har regjeringen omfattende fullmakter, men med en svært svak kontroll og involvering fra Stortinget underveis. Det er helt åpenbart at man i møte med en pandemi er nødt til å ha fullmakter – vide fullmakter – og mulighet til å handle raskt, men er det noe nettopp koronaloven har vist oss, er det at Stortinget også kan ta ansvar underveis. Man kan få til en forankring i Stortinget som ikke hindrer den effektive håndteringen, de raske, midlertidige lovendringene som må til for å møte en pandemi. SV slutter seg til en enstemmig komité i denne saken, men jeg vil gjerne også bemerke fra talerstolen at vi har forslag om å se nærmere på smittevernloven. Vi mener det er grunn til å gjøre det, og ikke grunn til å vente. Men det er et bredt flertall på Stortinget for at vi skal ta den diskusjonen når vi er ute av denne pandemien, og vi ser veldig fram til det. Er det én ting denne tiden har vist, er det nettopp at Stortinget tar ansvar. Stortinget kan få til en fortløpende kontroll som ikke kommer i veien for effektiv krisehåndtering. Snarere tvert imot, Stortinget har ledet an i krisehåndteringen det siste året på enkelte områder. Det er viktig, og det skal vi lære av.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Dette året har vært svært spesielt. Koronapandemien har tatt store deler av både regjeringens, Stortingets og hele samfunnets oppmerksomhet. Jeg tenkte jeg skulle si noe om ord om koronaloven og bakgrunnen for den. Smittevernloven har vide forskriftshjemler, og regjeringen hadde fullmaktene vi trengte til raskt å innføre smitteverntiltak i mars, selv om dette er de strengeste tiltakene som er fastsatt i fredstid. Samtidig så vi at smitteverntiltakene medførte en rekke følgekonsekvenser, f.eks. at domstolene ikke kunne arbeide som vanlig, eller at styrer og generalforsamlinger i aksjeselskaper og boligsameier ikke kunne avholdes og treffe de nødvendige beslutningene. Vi hadde da tre valg: Det var ikke å foreta oss noe og håpe at det likevel gikk bra, vi kunne «tøye» forskriftshjemlene i smittevernloven og andre lover, eller vi kunne fastsette en ny lov. Som kjent valgte vi det siste fordi vi mente det var viktig med et solid rettslig grunnlag for de reglene vi ga, samtidig som vi var opptatt av at Stortinget skulle involveres. Beredskapshjemmelutvalgets utredning, som nylig hadde vært på høring, ga inspirasjon til lovforslaget. Blant annet var regjeringens forslag om at Stortinget med minst en tredjedel av stemmene til enhver tid skulle kunne treffe vedtak som helt eller delvis opphevet forskriften, et forslag som var tatt fra utvalgets utredning. Samtidig hadde koronaloven et videre formål og et annet grunnlag enn utvalgets forslag. Mens formålet i forslaget til ny beredskapslov er å ivareta såkalt kritiske samfunnsfunksjoner, var koronalovens formål etter regjeringens forslag å begrense forstyrrelsen av «normale» samfunnsfunksjoner. Og mens beredskapslovutvalgets lovforslag bygger på konstitusjonell nødrett, bygget koronaloven på Stortingets alminnelige adgang til å delegere sin lovgivningskompetanse. Koronaloven skapte stor debatt, og det er naturlig når regjeringen ber om så vide fullmakter. Stortinget endret lovforslaget på en del punkter, og det var endringer som regjeringen levde godt med. Antallet forskrifter som ble fastsatt i medhold av loven, viser at loven var nødvendig slik situasjonen var i mars. Ved forlengelse av loven uttalte et klart flertall på Stortinget at de fleste forskriftene hadde vært både riktige og nødvendige. Koronaloven ble opphevet etter to måneder, og en rekke av forskriftene ble erstattet av midlertidige lover. Også i denne prosessen hadde vi et godt samarbeid med Stortinget, som viste stor evne til å arbeide hurtig med de nødvendige lovendringene. Situasjonen dette året har utfordret alle deler av samfunnet vårt, også regjering og storting. Jeg mener likevel at vi her har vist en stor evne til både samarbeid, fleksibilitet og evne til hurtig å ta avgjørelser. Jeg har lyst til å takke Stortinget for et veldig tett og godt samarbeid i et veldig spesielt år.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Som følge av utbruddet av covid-19 ser regjeringen behov for å gjøre en endring i sameloven for å lette gjennomføringen av sametingsvalget i 2021. Anbefalingen om begrenset kontakt i befolkningen for å redusere smittefaren begrenser trolig også partienes og forslagsstillernes mulighet til å innhente nødvendige underskrifter for å stille liste til sametingsvalget i 2021. Av den grunn ønsker regjeringen at det skal være adgang til å benytte elektronisk signatur for å underskrive listeforslag i 2021, også ved sametingsvalget. Regjeringen foreslår derfor en midlertidig bestemmelse i sameloven som gir Kommunal- og moderniseringsdepartementet en hjemmel til å vedta nødvendige endringer i forskrift. Selv i en krevende tid skal valggjennomføringen gå så normalt som mulig, og med dette forslaget vil det bli enda enklere å samle inn underskrifter for å stille til valg uten at det går på bekostning av smittevernet. Stortinget vedtok i juni i år en midlertidig endring i valgloven om adgang til elektronisk underskrift på listeforslag til stortingsvalget i 2021. Regjeringen mener de samme smittevernhensyn og behov for forenkling gjør seg gjeldende også ved sametingsvalget. Vi mener det generelt sett bør være like regler for sametings- og stortingsvalg, med mindre det er prinsipielle eller praktiske grunner til å ha ulike regler. Vi ser da heller ingen grunn til å ha ulike regler i dette tilfellet. Regjeringen mener det er viktig at forslaget vedtas nå, slik at ordningen med elektroniske underskrifter skal få virkning for sametingsvalget i 2021. Fristen for å stille listeforslag er 31. mars 2021. Valgdirektoratet har fått i oppdrag å utvikle en digital løsning for innsamling av underskrifter. Denne løsningen skal ivareta krav til sikkerhet og til den enkeltes personvern på en god måte. Den digitale løsningen skal oversettes til nordsamisk, lulesamisk og sørsamisk. Sametinget har gitt sin tilslutning til lovforslaget og har ikke sett behov for at det gjennomføres konsultasjoner.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Kriminalomsorgen, og særlig driften av fengslene, berøres på ulike måter av covid-19-pandemien. Da pandemien kom til landet, la kriminalomsorgen vekt på å hindre at smitte kom inn i fengslene, og på å redusere antall innsatte for å sikre forsvarlige forhold for dem som fortsatt måtte være der. Det har vært gjort en enorm jobb fra alle ansatte i kriminalomsorgen, og totalt sett lyktes de godt med håndteringen. I hovedsak kunne virksomhetene drives omtrent som normalt utover sommeren, men med oppblomstringen av smitte i høst har det igjen vært behov for tiltak. Jeg er derfor glad for at justiskomiteen har behandlet denne lovsaken raskt, og en enstemmig komité slutter seg til forslagene i proposisjonen. I mai måned vedtok Stortinget midlertidige regler, bl.a. om besøk i fengsel og adgang til å beslutte straffeavbrudd for domfelte som gjennomfører fengselsstraff. Det lovforslaget som behandles nå, inneholder en tilsvarende bestemmelse om adgang til å nekte besøk. For øvrig er forslaget litt annerledes enn de reglene som ble vedtatt i mai. Straffeavbrudd under fengselsstraff er uheldig, både for den enkelte – som skal i gang med livet sitt igjen – og for samfunnet. Kriminalomsorgen har pekt på utvidelse av adgangen til å gjennomføre straff med fotlenke som et bedre verktøy for å kunne redusere antallet innsatte enn å beslutte straffeavbrudd. Forslaget inneholder derfor heller en noe utvidet hjemmel for å beslutte at en domfelt for en periode kan sone med fotlenke. Jeg understreker at forslaget er knyttet til situasjonen med covid-19, og at det ikke skal besluttes overføring til fotlenkesoning dersom sikkerhetsmessige forhold taler imot. Videre skal alle overføringer til fotlenkesoning etter den nye bestemmelsen begrenses i tid. Ordningen er med andre ord situasjonsbestemt og kan ikke ses som uttrykk for en liberalisering eller et generelt unntak fra den store hovedregelen om at fengselsstraff skal gjennomføres i fengsel. Forslagene i proposisjonen er utformet i lys av de erfaringer vi har fra de månedene som ligger bak oss. Det er lagt betydelig vekt på hensynet til dem som gjennomfører straff, herunder på at negative virkninger av tiltak skal søkes kompensert. Jeg mener at forslagene balanserer de ulike hensynene på en god måte, og jeg takker komiteen for godt samarbeid.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
La meg starte med å si at jeg har full tillit til at politiet i Oslo klarer å ta de gode politifaglige beslutningene, også for kontorstrukturen i bydelene. Politimesteren i Oslo er opptatt av å gi folk et godt tjenestetilbud over hele byen, og tilbudet blir stadig bedre. Samtidig mener Oslo-politiet at Manglerud og Stovner politistasjoner ikke i tilstrekkelig grad er egnet for dagens polititjeneste. Når dagens leiekontrakter går ut i 2023, gir det politiet en anledning til å se på dagens kontorstruktur, om den er best med tanke på de tjenester som innbyggerne i Oslo skal ha. Oslo politidistrikt og Politidirektoratet forventer at en samlokalisering vil gi en styrket tilstedeværelse, mer effektiv ressursbruk i Oslo øst og sterkere fagmiljøer. Det er også verdt å nevne at Manglerud politistasjon ikke er åpen for publikum. Så er det altså ikke slik at en ved hendelser rykker ut fra politistasjonen, men fra de mannskaper som til enhver tid patruljerer rundt i bydelen. Forebyggende arbeid foregår heller ikke nødvendigvis på kontoret, men ved at politiet oppsøker publikum, og at man har god kontakt med folk og driver oppsøkende arbeid ute blant unge og andre for å forebygge og fange opp ting før det skjer. Som justis- og beredskapsminister er jeg opptatt av å sørge for at politiet har de beste forutsetningene for å gjøre en best mulig jobb, samtidig som en lar politiet stå for de politifaglige oppgavene og vurderingene. Det er deres fagfelt. Beslutninger om tilpasning av tjenestetilbudet bør ligge til politiet. Det er de som har kunnskap om og innsikt i hvordan ressursene bør innrettes for å møte borgernes forventninger. Politiet har utredet at en sammenslåing vil gi grunnlag for bedre tjenester. Konsekvensen av å kreve en ytterligere konsekvensutredning vil være at dagens konkurranse må stoppes, og det vil potensielt medføre både et svekket tilbud og økte kostnader for politiet – ressurser som burde vært brukt på forebygging og på avdekking av kriminalitet. Jeg mener faktisk talt at flertallets innstilling i denne saken er nedslående. Jeg har nå reist rundt til politiet i hele landet, og jeg møter et politi som ønsker større handlingsrom, som ønsker tillit og mindre detaljstyring. I dag ønsker man å gjøre det stikk motsatte. I dag sier man at man ikke har tillit, ikke tillit til bystyret i Oslo og ikke tillit til politiet i Oslo, når man sier at man her i denne sal vet bedre, og har bedre forutsetninger for å vurdere hvordan en beslutning skal tas, hva den skal inneholde, og til og med hvem som skal ta den, eller dvs. hvem som ikke skal ta den – det står ordet «uavhengig», så da går jeg ut fra at det er andre enn politiet som skal ta beslutningen. Jeg har hørt noen dette året snakke om tillitsreform, det var åpenbart ord helt uten innhold, og det er nedslående.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Det blir jo sånn som Stortinget vil. Så når Stortinget har besluttet i detalj hvordan politiet skal vurdere dette, hvem som skal vurdere det, og hvilke vurderinger man skal gjøre, må jeg gi det signalet videre – ikke bare til Oslo-politiet, men til politiet i hele landet. Derfor er dette nedslående. Det har ikke vært en dårlig prosess. Det er ikke alle som er enig i resultatet og konklusjonen, men det er altså sånn at Oslo har et veldig velfungerende politiråd. Det jobbes veldig godt mellom lokale politikere i Oslo og politiet, og jeg opplever Oslo-politiet som en spydspiss i mange av de utfordringene som vi også har i resten av landet, men som Oslo har i mye større grad. Her er det altså gjort en politifaglig vurdering for å bedre tjenestetilbudet og for å gjøre en enda bedre jobb. Det må da stoppes, fordi man her i Stortinget vil bestemme hvordan dette skal gjøres. Det synes jeg er nedslående, og det kommer vi ikke bort fra. Så det er ikke en dårlig prosess, men det er en prosess mange er uenig i, og hvis Stortinget vil beslutte mer i denne saken, kan man jo det.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Jeg føler at representanten maner til at vi skal være enige i denne saken. Vi er dypt uenige. Jeg kommer til å overrekke politimesteren i Oslo den beslutningen Stortinget fatter i dag, og fortelle at den må følges – dessverre. Det vil være min oppfatning av situasjonen. Konkurransen er i gang, og det høres ut som om det er anbud som er blitt problemet. Det er jo helt vanlig i alle sektorer, for at det offentlige skal få mest mulig – og best mulig – igjen for pengene. Det er ikke offentlig eide lokaler man har i dag heller. Leiekontraktene er i ferd med å gå ut, man ønsker å finne nye lokaler som bedre kan tjene den oppgaven politiet har. Her griper man inn i den prosessen, man detaljerer hvordan det skal gjøres. Det synes jeg er nedslående. Men det er klart: Hvis Stortinget vil vite mer om kvadratmeterpris og kanskje til og med om adresse for den nye stasjonen, kan man selvsagt få det. Men da tar man også et stort ansvar for å ta beslutninger som burde ha vært politifaglige, og man burde ha hatt tillit til politiet i denne saken.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Det jeg sa når det gjaldt Oslo-politiet, var at de var en spydspiss på mange områder, og det opplever jeg. Vold i nære relasjoner, gjengproblematikk, demonstrasjoner – Oslo har en større mengde av alt som andre byer har i mindre grad. Derfor er de en spydspiss, for å detaljere det. Jeg hørte representantens partifelle si fra talerstolen at man ikke skulle sitte på kontoret og utføre politiarbeid, man skulle være ute i gatene. Og det er jo nettopp det man skal. Nå skal man ikke sitte på ett kontor, man skal sitte på to kontorer, og det er det som er utfordringen i denne saken. Kontorfasiliteter er selvfølgelig viktig, og publikumsrettede tiltak er viktig, men det aller viktigste er selvfølgelig å være ute der det skjer, å ha kontakt med lokalbefolkningen. Den vurderingen har politiet tatt, og den overprøves her i dag. Det synes jeg er nedslående.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Jeg aner ikke hvilke beskjeder politiet i Oslo har fått. De er jo i full gang med en konkurranse. Det spesielle her er jo ikke at politiet gjør jobben sin, det spesielle her er at Stortinget midt i en konkurranse sier at de ikke har tillit – for det er det man sier – til jobben som gjøres, og så detaljerer man. Hvis jeg får lese fra forslaget til vedtak: Det skal være en analyse, man skal gjennomgå hvordan sammenslåingen vil påvirke tjenestetilbudet, og man ønsker endring i politisk arbeidsform, metodikk og kriminalitetsforebyggende arbeid og endring i responstid. Det er altså en opplisting, det er en marsjordre, det er en politifaglig vurdering som Stortinget velger å gjøre her, midt i en konkurranse som allerede er i gang. Disse leiekontraktene går ut på dato. Det har Oslo-politiet forberedt, og det jobber de med. Det forholder bystyret i Oslo seg til, det har Politidirektoratet og Justisdepartementet forholdt seg til, men det gjør ikke flertallet i denne salen.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-11:
Svaret er ganske enkelt fordi vi har tillit til at politiet i Oslo har gjort de nødvendige vurderinger. Det har også bystyret og byrådet i Oslo. Man har altså tillit til at de politifaglige vurderingene er gjort. Det har man ikke her i denne sal. Så hører jeg hva man sier, at man vil ha mer detaljstyring, mindre handlingsrom, mindre tillit – ikke bare i Oslo, det gjelder politiet i hele landet. Det er et stort ansvar å ta. Alle de som har vært opptatt av og snakket om en tillitsreform, må besinne seg. Vi går i stikk motsatt retning. Jeg synes det er nedslående, men det velger Stortinget å gjøre, og det er et stort ansvar å ta.
Svein Harberg (Høyre), 2020-12-11:
Nå har vi nettopp understreket den spesielle situasjonen vi har vært i og er i i landet, men den vil nok også følge oss en tid framover. En av de viktige oppgavene for Stortinget er å passe på at de demokratiske rettigheter blir ivaretatt også i en slik situasjon. Vi må passe på at alle på samme måte som ellers kan være en del av det demokratiet vi setter pris på, og få mulighet som før og som vanlig til å engasjere seg. I dette tilfellet gjelder det muligheten til å etablere nye lister til valg. Derfor har det vært nødvendig å gjøre noen midlertidige endringer. Det er krevende fordi personlig deltakelse med underskrifter og oppmøte har vært et av de sentrale elementene i soliditeten i vårt demokrati, og så plutselig begynner vi å snakke om digitale løsninger. Men vi oppfatter at det som foreslås som midlertidig løsning nå, i denne omgang i sameloven, er godt balansert. Det ivaretar kvaliteten i det som gjøres, samtidig som det gir den nødvendige fleksibilitet, slik at en kan fortsette med de demokratiske rettighetene, men i denne perioden på en ny måte. Det er viktig å vise til at en løsning tilsvarende den løsningen vi nå foreslår, ble behandlet på Stortinget i juni i år. Da gjaldt det valg til Stortinget, fylkesting og kommunestyrer. Den gangen tok vi ikke med det som gjelder sameloven og valg, og derfor er det naturlig at vi nå gjør det samme der. Det er en samlet komité som stiller seg bak forslaget.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2020-12-11:
Dette er, som saksordføreren sa, en naturlig oppfølging av den loven vi behandlet i juni, som gjaldt listeforslag til stortingsvalg. Det er helt naturlig at man nå gir samme mulighet for sametingsvalg. Da vi i juni behandlet saken knyttet til valglister til stortingvalget, hadde jeg en særmerknad sammen med mine gode venner i Fremskrittspartiet, som gikk på at en ordning med elektronisk underskrift også bør kunne gjelde for framtiden, ikke bare i den spesielle situasjonen landet befinner seg i nå. Slik jeg da tolket stemningen i komiteen, var det nok langt flere som kanskje kunne tenkt seg å være enig i at vi må bruke de nye elektroniske verktøyene, som ikke er så nye lenger, til å gjøre det enklere å kunne stille liste til stortingsvalg, til sametingsvalg og også til andre lokalvalg, osv. Da jeg hadde denne merknaden, hadde vi en liten debatt knyttet til det, og jeg konstaterte at kommunalministeren, som da var til stede, var veldig positiv til å se på det å få dette også som en permanent ordning. Jeg hadde bare lyst til å nevne det, og at dette var en viktig debatt den gangen. Hvis man skal se på om den typen ordninger skal gjelde for listeforslag til stortingsvalg, er det helt naturlig at man gjør det for alle andre valg, også det valget vi behandler her i dag.
Frida Melvær (Høyre), 2020-12-11:
Eg vil takke komiteen for godt samarbeid i saka. Eg er glad for at det er ein samla komité som står bak innstillinga. Proposisjonen inneheld forslag til fem mellombelse lovreglar som på ulike måtar vil bidra til at kriminalomsorga kan gjennomføre straff på ein forsvarleg måte under covid-19-pandemien. Lovforslaget gjeld endringar i straffegjennomføringslova og omfattar eit forslag til ein regel om besøk i fengsel, og eit forslag til ein heimel for at kriminalomsorga etter ei konkret vurdering kan ta avgjerder om at ein innsett heilt eller delvis skal vere utelaten frå fellesskap med andre innsette når det er tatt avgjerd om isolasjon eller karantene etter smittevernlova, eller når den innsette har symptom på covid-19. Vidare ligg det føre forslag til ein regel om utvida tilgang for kriminalomsorga til å ta avgjerd om at ein domfelt for ein periode skal gjennomføre straffa utanfor fengsel, i hovudsak då med fotlenkje, når kapasiteten i kriminalomsorga krev det, og tryggleiksmessige forhold ligg til rette. Det er òg føreslått ein heimel for at kriminalomsorga kan ta avgjerd om å avbryte straff og gjennomføring av straff i samfunnet, og til slutt eit forslag til ein regel som vil gjere det tydeleg at kriminalomsorga etter ei konkret vurdering kan nekte permisjon eller frigang for ein innsett, eller gjere om ein innvilga permisjon eller frigang dersom gjennomføringa kan medføre ein særskilt smitte- eller helsefare. Dei aktuelle bestemmingane er føreslått å skulle utgjere straffegjennomføringslova kapittel 3 A Midlertidige regler for å avhjelpe negative konsekvenser av covid-19, og er meint å gjelde til 1. juni 2021 I Høgre har vi full forståing for at det er behov for mellombels å tilpasse lovverket, sett i lys av den auka smitta som vi har hatt i samfunnet gjennom hausten. Covid-19-pandemien kan bety fare for liv og helse, og mange innsette i norske fengsel vil vere i risikogruppa. Ikkje minst er det viktig å forhindre smitte i fengsla for å vareta helsa til tilsette og andre som har sitt daglege virke der, og gjennom det sikre at det til kvar tid er tilstrekkeleg bemanning. Vi har sett nokre utbrot i enkelte fengsel, men eg må seie at eg er imponert over at smitteutbrota har vore sopass avgrensa og kontrollerte som dei har vore. Eg vil gje all honnør til tilsette i kriminalomsorga og samarbeidande instansar for godt arbeid så langt i pandemien.