Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2004-02-10:
Halvparten av landets befolkning bor i en av våre seks storbyregioner. Denne halvparten har helt fram til nå vært skadelidende ved manglende koordinering av statlig politikk og det faktum at et stort flertall i denne sal har vært alt annet enn interessert i å diskutere storbypolitikk, og langt heller vil diskutere distriktspolitikk. Med denne regjeringen har landet endelig fått en helhetlig og framtidsrettet storbypolitikk. Byer, og spesielt storbyer, har egne utfordringer og fordeler. Byene er sentre for kapital, kunnskap, kreativitet og innovasjon. Byer er dessverre også overrepresentert når det gjelder f.eks. fattigdom, barne- og ungdomskriminalitet, miljøproblemer og sosiale og økonomiske forskjeller. Ved å erkjenne dette legger Regjeringen opp til en politikk som i større grad kan videreutvikle storbyenes fortrinn og bekjempe problemene. Like fullt er intensjonen å legge til rette for utvikling i egen by og dermed også vise lokaldemokratiet tillit. Det er nettopp det motsatte av det Arbeiderpartiet, med Karl Eirik Schjøtt-Pedersen, legger opp til gjennom sin massive punktliste som de ønsker å detaljstyre storbyene og kommunesektoren med. Alle de seks storbyregionene har de siste 30 årene hatt en befolkningsmessig vekst på 20 pst. eller mer. Det gjør det helt nødvendig å fokusere på boligpolitikken. For regjeringspartiene er det viktig at alle kan disponere en god bolig i et godt bomiljø, og at flest mulig skal kunne eie sin egen bolig. Presset på boligmarkedet i de store byene krever bl.a. større ressurser for å beholde en bolig og etablere seg. Regjeringen har med sin politikk bedre lagt til rette for at husstander med etableringsproblemer kan kjøpe sin egen bolig, gjennom bl.a. en sammenslåing av kjøpslånet og etableringslånet til det nye startlånet. Det vil også bli vurdert om personer med større betalingsvansker av kommunen kan bli innvilget inntil 100 pst. finansiering, og eventuelt om lånet kan kombineres med boligtilskudd. Spesielt Oslo og Bergen har mange bostedsløse sett i forhold til landsgjennomsnittet. Storbyene har alene ca. 70 pst. av landets 6 200 bostedsløse, men bare 25 pst. av befolkningen. I boligmeldingen som ble presentert sist fredag, legger Regjeringen opp til en aktiv og målrettet strategi for å motvirke at folk blir bostedsløse, og for at de raskt skal få et tilbud om varig bolig. En kartlegging av bostedsløse er allerede i gang, ettersom tallene som finnes i dag, er fra 1997. Bostøtte er blant de mest treffsikre ordningene vi har. Denne regjeringen fortjener ros for i hvert av sine statsbudsjett å ha styrket ordningen med til sammen 352 mill. kr. Det har skjedd i form av økt boutgiftstak i de seks storbyene pluss Drammen og Fredrikstad, prisjustering av sjablongen for lys og varme, fjerning av finansieringskravet for barnefamilier i selveide boliger og fjerning av arealkravet for barnefamilier i kommunalt disponerte boliger. Avviklingen av finansierings- og arealkravet har gjort at flere barnefamilier med svak økonomi får bostøtte. Oppmykingen av arealkravet kan videre medvirke til at kommuner kan skaffe rimelige boliger til hjemløse og andre med svak økonomi. Det er videre i boligmeldingen lagt opp til flere framtidige endringer i bostøtten for ytterligere å forbedre ordningen. Denne politikken er absolutt et ledd i fattigdomsbekjempelsen. Distriktene er avhengig av fungerende byer og regionsentre, på linje med at byene er avhengig av sitt omland. Større kommuner er bedre i stand til å utføre oppgaver både innenfor offentlig og privat tjenesteyting enn det små kommuner er. Storbyene er også regionale lokomotiver, og Høyre vil aktivt støtte de kommuner som ønsker interkommunalt samarbeid eller kommunesammenslåinger. En god storbypolitikk er å sette storbyene i stand til å skape sin egen framtid og samtidig ansvarliggjøre de samme storbyene.