Christopher Stensaker (Fremskrittspartiet), 1999-05-31:
Tiden går, og ting som var moderne og funksjonelle for noen år siden, er gammeldags og avleggs i dag. Slik er det også med det elektroniske navigasjonshjelpemidlet Omega. I tillegg til Loran C har vi nå også fått GPS. Frekvensene blir høyere og antennene mindre og mer miljøvennlige. Ved noteveksling av 5. november 1971 inngikk norske og amerikanske myndigheter en avtale om etablering av en stasjon for det amerikanske navigasjonssystemet Omega. Dette var et verdensomspennende system som særlig ble brukt til transkontinental flyging, skipsfart og meteorologiske observasjoner. Omega hadde åtte stasjoner, plassert i forskjellige land/kontinenter for å gi best mulig dekning. En av disse stasjonene ble bygd på Brattland i Lurøy kommune i Nordland fylke. Navigasjonssystemet Omega ble etter hvert erstattet av ny teknologi. Den 30. september 1996 ble avtalen mellom USA og Norge sagt opp av amerikanske myndigheter med bindende virkning fra og med 1. oktober 1997. Omega-stasjonen må nå rives, noe som da selvfølgelig også medfører avviklingskostnader. Omega-stasjonen består av en senderbygning på 1 200 m2 og en tunerbygning på 323 m2 som finstiller stasjonens fem ulike frekvenser. Den består også av to mindre hytter ved antennefestene på Liatind og Aldra, to bolighus på Brattland, samt en lagerbygning på 160 m2 i Stokkvågen ca. ti kilometer sør for Brattland. Antennen består av to separate spenn som krysser Aldersundet. Antennefestet på fastlandssiden er lokalisert på Liatind ca. 900 moh., og to ulike steder på øya Aldra. Spenn nr.1 har en lengde på ca. 3 500 m, veier 17,5 tonn og er festet på Aldertind ca. 730 moh. Spenn nr. 2 har en lengde på ca. 3 300 m, veier16,8 tonn og er festet på Aldra ca. 580 moh. Fra antennefestet på Liatind går det en wire ned langs fjellsiden til et vinsjhus på 184 m2 og et 60 m høyt strammetårn med to lodd på ca. 10 tonn hver. Disse installasjonene strammer og slakker antenneledningene etter behov, samt demper for vindpress som antennene utsettes for i dårlig vær. Spørsmålet om etablering av Omega-stasjonen, herunder utkast til avtale mellom norske og amerikanske myndigheter, ble lagt frem for Stortinget ved St.prp. nr. 13 for 1971-72 – Om samtykke til å foreta en noteveksling om inngåelse av en avtale mellom Norge og Amerikas Forente Stater om etablering av en permanent «Omega» navigasjonsstasjon i Norge, og ved Innst. S. nr. 19 for 1971-72 av 20. oktober 1971, som Stortinget gav sin tilslutning til. Ifølge denne avtalen forpliktet amerikanske myndigheter seg til å dekke alle utgifter i forbindelse med etablering, vedlikehold og drift av Omega-stasjonen. Televerket skulle stå for den operative driften. I 1984 ble det imidlertid fremforhandlet endringer i avtalen som innebar at norske myndigheter fra og med 1. januar 1986 skulle dekke lønnsutgiftene til stasjonens ni ansatte samt administrasjonskostnader som Televerket hadde. Disse utgiftene ble ført over Fiskeridepartementets budsjett kap. 1070 Elektroniske navigasjonshjelpemidler post 71 Tilskudd til personellutgifter, Omega senderstasjon. Dersom avtalen ble sagt opp av en av avtalepartene, fremgår det av avtalen og en teknisk tilleggsavtale til denne av 3. januar 1979 at amerikanske myndigheter har ansvaret for kostnader knyttet til fjerning av radiosendere og nærmere spesifisert støtteelektronikk i senderbygningen. Avtalen regulerer ikke hvilket lands myndigheter som skal ha ansvaret for de resterende og mest omfattende avviklingskostnadene. Dette gjelder bl.a. kostnader til fjerning av antennefundamentene, demontering av de to antennene og stramme-/slakkeanordningene til antennen. Fiskeridepartementet legger til grunn, bl.a. på grunnlag av vurderinger fra Utenriksdepartementet og regjeringsadvokaten, at disse utgiftene er Norges ansvar. Dette er et syn som også samferdselskomiteen deler. Foreløpig kostnadsoverslag for riving av anlegget er 13 mill. kr. Det har ikke vært lagt inn midler over Fiskeridepartementets budsjett til dekning av rivingskostnader. Fiskeridepartementet har til og med 1998 bevilget midler over kap. 1070 post 71 til dekning av personellutgifter. Restmidler på 2,065 mill. kr er overført til 1999. Restmidler etter fradrag av kostnader til tilsyn av anlegget frem til riving anslås til 1,7 mill. kr, som vil kunne inngå i finansieringen av rivingskostnadene. Dette betyr at det er behov for netto 11,3 mill. kr. Til fradrag fra dette kommer eventuelle inntekter fra salg av gjenværende eiendomsmasse i tilknytning til Omega-stasjonen, som vil kunne posteres som tilfeldige inntekter, kap. 5309 post 29. Ved synfaring på anlegget høsten 1998 ble det gjort en del foruroligende observasjoner. Ved antennefundamentene på Liatind var det store rustdannelser på begge antennespenn. Antennespennet er en wire bestående av mange ståltråder som er tvinnet sammen i en kabel. Det ble som følge av rustdannelsene konstatert brudd i flere av disse ståltrådene. Lignende observasjoner ble også gjort flere steder på wiren som føres ned langs fjellsiden på Liatind. Fra ingeniørfaglig hold anbefales det umiddelbar demontering av antenneanlegget – de to antennespennene, antennefundamentene, strammewire, strammetårn og vinsjhus. Det vises til at antenneanlegget på grunn av dets dimensjoner vil kunne ha et stort skadepotensial dersom det bryter sammen. Grunnet varierende værforhold og behov for utstrakt bruk av helikopter ved demonteringen må arbeidet gjennomføres i august måned da værforholdene normalt er gunstigst. Jeg går ut fra at Telenor, som har stått for det tekniske og velger entreprenøren som skal forestå demonteringen, har vurdert flere entreprenører. Det må foretas grundige og tidkrevende forberedelser før arbeidet settes i gang. Siste frist for oppstart av en slik prosess er fra entreprenørens side satt til ultimo april. For at denne prosessen skal kunne startes opp, må det derfor stilles midler til rådighet senest ved utgangen av april. Vi er nå kommet til slutten av mai, og vedtak om bevilgning fattes først i dag. Men jeg forutsetter likevel at arbeidet settes i gang nå. En samlet samferdselskomite slutter seg til forslaget i proposisjonen og forutsetter at arbeidet gjennomføres innenfor de bevilgede 11,3 millioner, og at salg av gjenværende eiendomsmasse kommer til fradrag. Jeg forutsetter også at et mindre forbruk vil posteres som tilfeldige inntekter, kap. 5309 post 29.