Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2002-05-14:
Innledningsvis vil jeg få gjøre oppmerksom på at Fremskrittspartiet ikke er tilhenger av den monopolordningen for salg av lovlig omsettbare varer som Vinmonopolet står for i dag. Fremskrittspartiet ønsker bl.a. at salg av vin og sterkøl skal kunne foregå i dagligvarehandelen landet over, men da etter de samme kriterier som gjelder for Vinmonopolet om hvem som skal ha lov til å kjøpe disse varene, jf. alder, beruselse etc. Det er imidlertid en problemstilling som vi kommer tilbake til når Stortinget senere i denne måneden skal behandle Fremskrittspartiets forslag om å tillate salg av vin og sterkøl i dagligvarehandelen. Det faktum at Fremskrittspartiet har et annet syn på selve vinmonopolordningen, forhindrer likevel ikke at Fremskrittspartiet ønsker at ordningen skal fungere på en best mulig måte inntil den blir avviklet. Det er viktig for Fremskrittspartiet at flest mulig i dette landet skal kunne ha muligheten til å få tilgang til Vinmonopolets varesortiment uansett hvor en befinner seg i landet. Dette er viktig for bl.a. å kunne redusere den kriminalitet som knytter seg til den omsetning av smuglersprit og hjemmebrenning som i dag finner sted. Det er imidlertid viktig å merke seg at tilgang på disse varene i seg selv ikke løser problemene rundt omsetning av illegale varer, da dette i hovedsak skyldes de særnorske og vanvittig høye alkoholavgiftene som flertallet i denne sal har innført. Men en kan i alle fall sørge for at de personer som ønsker å være mest mulig lovlydige, får anledning til det via en bedret tilgang. Forslagsstillernes opprinnelige forslag om å åpne for en forsøksordning med minipol på offentlige servicekontor, er, slik Fremskrittspartiet ser det, ikke veien å gå, på grunn av de forskjellige typer tjenester som skal kunne tilbys ved disse servicekontorene. Det er etter Fremskrittspartiets mening naturlig at en forsøker å få til en ordning der alkoholholdige drikker som i dag bare selges i Vinmonopolets utsalgssteder, skal kunne tilbys i de samme lokaler som andre mat- og drikkevarer til konsumpsjon. Til dagligvarehandelen kommer representanter for alle husholdninger på stedet og kan selv foreta sine valg. Nå det gjelder hvem som henvender seg til et servicekontor, er dette personer som har behov for en tjeneste eller ytelse fra det offentlige. Så lenge flertallet i denne sal ønsker å verne om selve vinmonopolordningen, vil det etter Fremskrittspartiets syn være naturlig å skjele til en annen næring der det trengs konsesjon for salg av næringens produkter, nemlig apoteknæringen, der en nå har åpnet for at apotekene kan ha ansvaret for medisinutsalg i dagligvarebutikkene i de kommuner der det enten er langt til nærmeste apotek, eller der apotek ikke finnes i kommunen. Fremskrittspartiet vil derfor fremme forslag om det skal fremmes de nødvendige lovendringsforslag, slik at det kan åpnes for minipol i dagligvarebutikker etter samme modell som apotekenes medisinutsalg i distrikter der folk har lang vei til nærmeste apotek. Før jeg avslutter kan det være interessant i skjele litt til foregående talers innlegg. Representanten Høie var inne på de bedriftsøkonomiske betraktningene som grunnlag for at Høyre gikk imot at man skal se på et litt annet konsept for salg i distriktene. Og da vil jeg spørre representanten Høie, og det er mulig han kan svare i et senere innlegg hvis han ønsker det: Skal ikke Vinmonopolet selv få lov til å vurdere den biten, mens vi i denne salen heller kan legge til rette for at en kan komme med andre modeller enn de som fins i dag. Så kunne det ha vært interessant, hvis jeg hadde tatt med meg Høyres program opp på denne talerstol, å referere litt fra Høyres program om hva de mener om hvor en del varer skal selges. Men det skal jeg ikke gjøre. Det kan Høyre få gjøre selv. Til slutt tar jeg opp forslaget fra Fremskrittspartiet, som er inntatt i innstillingen.