trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Takk for svaret. Når den perinatale komiteen, altså dei som har med svangerskap og barselomsorg i Helse Sør-Aust å gjera, i sin rapport viser til at 44 av dei 147 daudfødslane som var i 2016, kunne ha vore unngått dersom den gravide, fødekvinna, hadde hatt betre oppfølging, er det ganske alvorlege tal. Ifølgje leiaren i komiteen spør dei om to ting. Det eine er om ikkje innvandrarkvinner kan verta registrert som ei risikogruppe og følgt opp deretter, og ikkje måtte vera avhengige av å ha andre diagnosar òg, som svangerskapsdiabetes. Det andre er om ikkje førstegongsfødande med innvandrarbakgrunn kan få ei ekstra ultralydundersøking i veke 36. Dette har dei spurt Helse Sør-Aust om. Meiner statsråden at det kan vera noko som departementet vil vurdera?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Den regionale perinatale komité, som har ropt varsku om daudfødslane blant kvinner med innvandrarbakgrunn, sende òg ei bekymringsmelding til den medisinske direktøren i Helse Sør-Aust i august i fjor om det generelle fødetilbodet. Årsaken var ein auka førekomst av uheldige hendingar. Det var slikt som alvorlege blødingar, høgt blodtrykk, infeksjonar og depresjon hos mor. Hos barn er det snakk om dehydrering, vektnedgang, gulsott, infeksjonar og uoppdaga hjartefeil. Dei meiner at desse hendingane kunne ha vore unngått dersom ein hadde organisert jordmor på heimebesøk etter heimkomst. Dei har altså ei bekymringsmelding for den korte liggjetida, som vi hadde ein debatt om her før i dag. Vi har vorte skulda for å laga eit skremmebilde av fødselsomsorga, men går det ikkje inn på statsråden når perinatalkomiteen kjem med slike bekymringsmeldingar?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
«Både Kristiansand kommune, Sørlandet sykehus og den private barnevernsaktøren Næromsorg Sør har ifølgje Fylkesmannens tilsynsrapport gjort fleire lovbrot og ikkje gitt ei 15 år gamal jente den hjelpa ho har krav på. Historia om «Stina» har likheitstrekk med historia om «Ida», glasjenta, som også blei utsett for mange flyttingar, tvangstiltak, bruk av einetiltak og manglande helsehjelp. Kva endringar vil tilsynsrapporten om «Stina» føra til i tenestene for barn og unge i barnevernet?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Takk for svaret. Både denne tilsynsrapporten og den om «glasjenta» var rystande lesing, og utfallet var jo fatalt for dei barna som barnevernet hadde tatt omsorga for. I desse sakene er det ikkje ein diskusjon om det var riktig med omsorgsovertaking eller ikkje, men kva staten via barnevernet har stått for når ein har vore omsorgsansvarleg for barnet. «Ida» sit no i fengsel på grunn av drapet som vart gjort. Eg har lese i tilsynsrapporten at jenta sjølv oppsøkte psykiatrisk avdeling ved Sørlandet sjukehus to dagar før dette skjedde, men vart avvist. Eg høyrer at mykje skal gjerast for å betre den psykiske helsehjelpa for barn i barnevernet, men kva vil statsråden gjera med tilboda ved dei vanlege psykiatriske avdelingane?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-02-28:
Det er bra at statsråden er opptatt av psykisk helsehjelp til barn i barnevernet, for det har dei ikkje fått – godt nok – inntil no, det er heilt på det reine. Men eg har eit anna spørsmål, som òg er felles for desse to sakene som har fått stor merksemd, og det gjeld talet på flyttingar. Les ein tilsynsrapporten, så har jo denne jenta opplevd eit massivt tal flyttingar på kort tid, noko kvar og ein av oss hadde hatt problem med å takla. Det har vore oppe til debatt før om ein skal setja eit tak eller laga reglar for kor mange flyttingar eit barn faktisk skal kunna akseptera i barnevernet, og regjeringa har tidlegare ikkje sett behovet for det. Mange av desse barna opplever å verta flytta langt vekk frå sin eigen landsdel for å få tilbod ein annan plass. Vil statsråden vurdera desse tinga i kjølvatnet av denne tilsynsrapporten?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-28:
Vi har en helt ny situasjon. Mange flere unge må betale for å få psykisk helsehjelp. Statsråden viser til regelverket, men vi spør om folks liv der ute. Dette er ikke de eneste egenandelene som er økt av denne regjeringen. Det har blitt gjort på svært mange felt. Hvordan kan det ha seg at vi har en regjering som finner råd til langt over 20 mrd. kr i skattekutt, som ingen kan dokumentere har gitt flere arbeidsplasser, men samtidig sparer penger ved å legge økonomisk press, innsatsstyrt finansiering, økte egenandeler på unge i psykisk helsevern og økte egenandeler i helsevesenet? Jeg lurer på om ikke statsråden kan være enig i at Norges aller rikeste kunne bidratt med noen få tusenlapper flere, så vi kunne finansiert gratis psykisk helsevern for unge og fritatt alle unge opp til 18 år for egenandeler i hele det norske helsevesenet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-28:
Vi har vært best i verden – til nå. Men alle som åpner avisene og leser om mødre med vonde opplevelser, tror jeg også føler på hvor viktig det er at vi tar opp dette nå. Når vi snakker om faglige råd, er et viktig faglig råd at alle mødre i aktiv fødsel skal ha én-til-én-oppfølging av jordmor. Det har SV tatt opp med statsråden flere ganger, og hver gang har statsråden ikke hatt kontroll, har manglet tall, har manglet kunnskap, på tross av at vi igjen og igjen spør. Derfor må vi ta det opp igjen her nå og spørre statsråden om han nå endelig har fått kontroll over kvaliteten i fødselsomsorgen og nå kan fortelle oss om alle mødre i aktiv fødsel har jordmor én-til-én, hvor mange som har det, og om ikke alle har det, om han vil sikre nok jordmorressurser til at alle mødre kan få den kvaliteten og den oppfølgingen de skal ha i aktiv fødsel.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-28:
Jeg har nylig blitt onkel til lille Erik, og som søsteren min kunne fortelle, var det fantastisk dyktige folk på fødeavdelingen, men de hadde skrekkelig dårlig tid. Regjeringen har kuttet i grunnbevilgningene gjennom såkalte ABE-kutt i flere år. For dem som lurer på hva som skjuler seg bak det navnet, er det flate ostehøvelkutt uten prioritering eller uten noen analyse om hva det faktiske behovet i de forskjellige delene av helsesektoren er. Sektoren skriker ut om manglende ressurser i fødetilbudet. Statsminister Erna Solberg la ut et klipp på sin bloggpost i går, hvor hun sa at det første døgnet er det aller farligste i et barns liv. Det er SV enig i. Derfor har vi foreslått i vårt alternative statsbudsjett å styrke fødsels- og barselomsorgen og overføre mer penger til kommunene. Men fortsatt ser vi at regjeringen år etter år foreslår nye, uprioriterte ostehøvelkutt i helseomsorgen. Derfor vil jeg spørre statsråden om han er berørt av de historiene vi har hørt, om den store ressursmangelen i fødselsomsorgen, og om han heretter vil foreslå å skjerme føde- og barselavdelingene mot disse uprioriterte ostehøvelkuttene framover.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-28:
Spørsmålet er ikke om økonomien vokser, men om økonomien er nok til å dekke oppgavene. Det jeg spurte om, var om mødrenes historier har gjort inntrykk, men statsråden nevnte ikke disse mødrene med et ord. Da kan jeg nevne en av dem, nemlig Madeleine Schultz, som forteller at hennes forhold til det å føde for første gang var litt som ««fit-mom»-kontoene på instagram»: «Det handler først og fremst om hvordan man kan stramme inn og effektivisere» – tidligst mulig ut. SV vil at også oppfølgingen når de kommer ut i kommunene, skal være god, at de skal ha mulighet til å velge om de vil gå til jordmor eller til fastlege. Det har vi tatt opp flere ganger og har fått svar av Finansdepartementet om at det er økonomisk lønnsomt for kommuner heller å sende mødre til fastleger. Vi har hørt historier om kvinner som nektes valgfrihet. Dagsavisen viser at opp til 44 dødfødsler kunne vært unngått i 2016 ved bedre oppfølging i svangerskapet. Vil regjeringen snu, støtte SV og endre finansieringsordningen, slik at vi ikke lenger aktivt priser vekk mors rett til å velge jordmor, om hun ønsker det?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-02-28:
Psykisk helse for barn og unge har vært et satsingsområde for hele Stortinget. Vi har et enstemmig vedtak på at vi skal få en handlingsplan for å hjelpe nettopp disse. Det koster den enkelte fryktelig mye å bli syk i ung alder. Det koster samfunnet mye. Det blir ofte et helt liv med sykdom hvis den debuterer i ung alder. Jeg har et spørsmål til statsråden, for det viser seg nå at økonomi kan være en terskel for at folk enten uteblir fra eller ikke søker behandling, og dette har endret seg fra 1. januar 2018. Jeg hører statsråden si at han vil vurdere om egenandelen skal være lavere for denne gruppen, så mitt spørsmål er: Har han på kort sikt og lang sikt en plan? Det er ungdommer som allerede nå faller utenfor, og en trenger tid på utredning. Det er disse ungdommene vi er opptatt av.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-02-28:
I perioden 2007–2013 fikk jeg lov til å være ordfører i en av kommunene med landets yngste befolkning, og det betyr at det var fryktelig mange fødsler. I den perioden bestemte sykehuset seg for å skrive ut pasienter tidligere. Vi satt som kommune og fikk disse i fanget, og jeg hadde mange gråtende mødre på mitt kontor ut ifra den situasjonen. Så vet vi, av tall etterpå, at fødselsdepresjon har økt dramatisk. Det har store konsekvenser for mor og store konsekvenser for unger som vokser opp med en psykisk syk mor. Kommunen er ikke i stand til å oppdage det så tidlig med noen få hjemmebesøk av jordmor eller helsesøster. Mitt spørsmål til statsråden er: Bekymrer det statsråden at svangerskaps- og fødselsdepresjon har økt så dramatisk? Og kan det ha noen konsekvenser for sykehus …
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-02-28:
Elisabeth Rusdal i Norges Kvinne- og familieforbund uttaler: «Selv drektige kyr har bedre vern i sitt svangerskap enn kvinner har her i landet.» Jeg har tatt imot veldig mange kalver i mitt liv. Jeg har satt dem inn i fødebinger, gitt dem trygghet og ro og latt dem være alene et døgns tid slik at de skal få ha det rolig. Så sier Susanne Albrechtsen: «Målet er at 40 prosent av kvinnene skal superraskt hjem.» Og videre: «Vi må bruke helsekronene effektivt.» Mitt spørsmål til finansministeren er da: Synes finansminister Siv Jensen at man skal ha helsebudsjetter som er så stramme at klinikksjefer rundt om på norske sykehus ser det som et mål at man skal skrive ut kvinner som har født, etter seks timer, og at 40 pst. av mødre og barn skal skrives ut i løpet av kun kort tid?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-02-28:
Igjen ser vi en finansminister som fraskriver seg ansvar, for det er nå dette skjer. Det er nå det blir satt som et mål at 40 pst av kvinner som har født, skal superraskt hjem, og at de – når de har fått sitt barn – skal ut av sykehuset og bli transportert hjem i løpet av seks timer. Dette er på Siv Jensens vakt. Synes finansminister og Fremskrittsparti-leder Siv Jensen det er et mål at kvinner skal bli transportert hjem seks timer etter at de har født?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-02-28:
«Under behandlingen av Forsvarets langtidsplan i fjor opplyste regjeringen Stortinget om at forsvarsbudsjettets andel av BNP i 2020 var forventet å ligge på mellom 1,58 og 1,71 pst., og at andelen uansett ville øke. 24. januar i år opplyste forsvarsministeren til Stortinget at BNP-andelen vil være på om lag 1,5 pst. i 2020. Hvorfor forventer regjeringen nå, under et år senere, at forsvarsbudsjettets andel av BNP vil være lavere i 2020 enn det den informerte Stortinget om under behandlingen av Forsvarets langtidsplan?»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-02-28:
At det er viktig å nå 2 pst.-målet, er selvfølgelig ikke fordi det er 2 pst., men fordi det er en viktig forpliktelse overfor våre nærmeste allierte i NATO, det er store utfordringer i Hæren, det er store behov for f.eks. nyinvesteringer i stridsvognskapasitet, vi har et heimevern som blir nedskalert, og vi har en utdanningsreform som oppleves som en sparereform for alle som har uniformen på. I svaret fra forsvarsminister Frank Bakke-Jensen står det at i 2018 vil andelen av BNP som går til forsvarsformål, være på 1,56 pst., mens andelen som går til forsvarsformål i 2020, vil være på 1,5 pst. Den går altså ned – motsatt vei av den opptrappingen som Høyre har vedtatt på sitt landsmøte, og som Fremskrittspartiet har vedtatt på sitt landsmøte. Det er en svekkelse, ikke en styrking av andelen av BNP. Da er mitt oppfølgingsspørsmål: Er nestleder i Høyre og statsråd Høie fortrolig med svaret til forsvarsministeren om at andelen av BNP som skal gå til forsvar, går ned, ikke opp?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-02-28:
Jeg opplever svaret fra nestleder og statsråd Bent Høie fra Høyre som å snakke ned 2 pst.-målsettingen og at det ikke lenger er et mål for Høyre og regjeringen å gå mot 2 pst. I svaret til Frank Bakke-Jensen, som ble gitt skriftlig til Stortinget, sier jo Høyre og regjeringen at de ønsker å gå motsatt vei, og det er det som kommer til å skje, at man går fra 1,56 pst. til 1,5 pst. Er det reelt sett et mål for Høyre i regjering å nå 2 pst. i 2024? Eller vil det bli en sånn type talldiskusjon som det Høie legger opp til nå hele veien, og at man prøver å komme seg rundt den klare forpliktelsen vi har overfor våre NATO-allierte?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Nå har jo helseministeren svart godt på hva som er praksisen for dette i sykehusene. Hvis spørsmålet til meg handler om helsebudsjettene, tør jeg minne representanten Slagsvold Vedum om at helsebudsjettene øker hvert eneste år.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Verken jeg eller regjeringen fraskriver oss ansvar. Snarere tvert imot er vi i en situasjon hvor det nå går bedre i norsk økonomi, fordi regjeringen har ført en ekspansiv finanspolitikk gjennom flere år. Pilene peker i riktig retning. Samtidig som vi har klart å løse de store utfordringene vi har stått overfor når det gjelder oljeprisfallet – mange har mistet jobben – ser vi nå at ledigheten går ned, og veksten går opp. Samtidig har vi klart å prioritere de viktige områdene som denne regjeringen har satt seg fore. Ett av de områdene som har vært satsingsområde for denne regjeringen, er helse. Helsebudsjettene har gått opp hvert eneste år. Mer konkrete spørsmål knyttet til fødende kvinner og barsel er det helt naturlig at man stiller til helseministeren, som har ansvaret for det. Det har han også allerede redegjort for.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Jeg tror jeg må begynne med å si at spørsmålet fra Moxnes burde ha vært rettet til arbeidsministeren som ansvarlig statsråd for de spørsmålene. Derfor tror jeg at jeg skal prøve å tilnærme meg svaret på et litt mer generelt grunnlag, og si at det toppmøtet vi hadde tidligere denne uken om arbeidslivskriminalitet, var et veldig godt møte – med partene i arbeidslivet, med Arbeidstilsynet, med politiet, skattemyndighetene og andre aktører, som redegjorde for det tverrfaglige samarbeidet som pågår nettopp for å bekjempe kriminalitet i arbeidslivet. Det som er positivt, er at utviklingen går i riktig retning. Nettopp fordi vi har opprettet disse sju sentrene rundt omkring i landet, og nettopp fordi vi nå har et tverretatlig samarbeid, ser vi at resultatene begynner å komme, men vi er på ingen måte i mål. Det er fortsatt store mørketall, det er fortsatt hendelser som burde avdekkes, og da handler det om å jobbe videre med ulike typer virkemidler – verktøy i verktøykassen, om jeg kan si det sånn – for å få til det. Og så er det riktig, som representanten Moxnes sier, at produktiviteten i bygg- og anleggsbransjen er lavere enn den burde være. Men jeg vil uansett henstille til at spørsmålet rettes til ansvarlig statsråd.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Det er helt riktig at jeg er opptatt av å få produktivitetsveksten i Norge til et høyere nivå enn det har vært. Veksten i produktiviteten har vært fallende gjennom veldig mange år. Det er ulike grunner til det. Det var en av grunnene til at noe av det første denne regjeringen gjorde, var å sette ned en produktivitetskommisjon for både å gi oss svar på hvorfor Norge – som veldig mange andre land – ser en fallende veksttakt i produktiviteten, og dernest å komme med en del forslag til hvordan vi kan øke vår egen produktivitet. Det handler om mange ting. Det handler om å løse samfunnsoppgaver på en smartere måte enn vi tidligere har gjort. Derfor har regjeringen f.eks. etablert selskapet Nye Veier AS, som utfordrer metodikken i veibyggingen i samfunnet, og som har vist seg å være et veldig godt virkemiddel, fordi det gjør at vi får mer vei for pengene, for å si det veldig enkelt. Derfor har vi også gjennomført en lang rekke reformer nettopp for å effektivisere pengebruken. Jeg er veldig glad hvis representanten Moxnes nå plutselig er blitt veldig opptatt av dette og kan være med på å støtte viktige reformer fremover for denne regjeringen,(presidenten klubber) som handler om å bruke pengene smartere. (presidenten klubber)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Jeg skal uansett svare på spørsmålet, selv om også dette spørsmålet tilfaller en annen statsråd. Så vidt jeg vet, har arbeidsinnvandringen til Norge fra EØS-området gått ned, bl.a. som følge av oljeprisfallet. Mange arbeidsinnvandrere i Norge dro hjem som en konsekvens av at det ble vanskeligere tider i arbeidsmarkedet. Hvordan den utviklingen kommer til å bli fremover, skal ikke jeg spå om. Men når det hevdes at vi har en helt uregulert situasjon på arbeidsmarkedet, er jeg ikke enig i det. Vi har et godt organisert arbeidsliv, men vi har noen utfordringer som vi er opptatt av å drøfte med partene i arbeidslivet, opptatt av å finne gode svar på, bl.a. gjennom det gode forumet vi har med partene for å diskutere hvordan vi kan få enda bedre verktøy for å bekjempe arbeidslivskriminalitet. Og det er helt riktig at det foregår organisert kriminell aktivitet på tvers av bransjer, på tvers av landegrenser. Da er det også sånn at vi i tillegg til(presidenten klubber) å lete etter egne verktøy må jobbe internasjonalt for å finne løsninger. (presidenten klubber)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Igjen er spørsmålet litt på siden av det jeg har konstitusjonelt ansvar for, men det jeg kan si, er at denne regjeringen har jo ikke lagt til rette for å gjøre det dyrere å være organisert. Vi har videreført fagforeningsfradraget hvert eneste år og har også sagt i den nye regjeringsplattformen at det har vi til hensikt å fortsette med. Så er jeg enig i at det er grunn til å se nærmere på hvorfor organisasjonsgraden i Norge går ned. Det er selvfølgelig partene opptatt av, og regjeringen har gitt uttrykk for at vi i samarbeid med partene gjerne vil se på hva vi kan gjøre for å legge til rette for å styrke organisasjonsgraden, men det handler også om å sikre at de som av ulike årsaker velger ikke å være organisert, også har gode, ordnede betingelser på arbeidsplassen sin.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Det er riktig at jeg svarte det under debatten om regjeringsplattformen, men det er basert på at vi skal sette ned dette utvalget. Utvalget må få gjøre jobben sin, og så får vi komme tilbake til Stortinget med det. Men la meg bare svare følgende på spørsmålet: Jeg er enig i at det er viktig å se på hvordan vi kan få bukt med uønsket skattetilpasning innenfor det området som representanten nå spør om, men også på generelt grunnlag. Derfor jobber vi systematisk også internasjonalt for å få på plass gode avtaler på tvers av landegrensene, som gjør at færre bedrifter, færre selskaper, kan unndra seg beskatning i de landene de rettmessig bør skatte til.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-28:
Det Arbeiderpartiet ville at jeg skulle gjøre, var å forskuttere utfallet av en slik gjennomgang, og det er det umulig for meg å gjøre, all den tid gjennomgangen ikke er gjennomført ennå. Som jeg sa i mitt forrige svar: Regjeringen er opptatt av å hindre uønsket skattetilpasning, og vi har iverksatt en lang rekke tiltak. Uansett hvor hardt representanten rister på hodet, har altså denne regjeringen gjort det. Vi har inngått mange gode internasjonale avtaler, som bidrar til å bekjempe uønsket skattetilpasning i mange land. Det er klart vi er opptatt av hva skattepengene våre går til – ikke bare hva de går til, men at vi får mest mulig igjen for de skattekronene vi krever inn fra innbyggerne. Det er en problemstilling som jeg håper Arbeiderpartiet også blir mer opptatt av i tiden som kommer, all den tid vi nå kommer inn i en mer normalsituasjon og får strammere budsjetter. Da handler det om at vi må husholdere bedre med skattebetalernes penger, få bedre resultater igjen, og da håper jeg at Arbeiderpartiet også fremover – eller kanskje særlig fremover – blir mer opptatt av å være med på reformer som effektiviserer pengebruken i dette landet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-28:
Noe av bekymringen er at det ikke foreligger faglige grunner for disse korte utskrivningstidene som vi nå ser. Det planlegges og bygges slik at det ikke vil være mulig å ivareta det faglige skjønnet som statsråden sier må være der. Det er rett og slett ikke rom og plass. Mange sykehus melder at de nå har en utskrivningspraksis fordi kapasitetsmangel – ikke faglige vurderinger – ligger til grunn for disse raske utskrivningene. Sammen med det ser vi en økning i fødselsdepresjoner, som har doblet seg de siste 15 årene. Mens hormonene raser og ammingen ikke har kommet i gang, sendes mor og barn hjem tidligere, og den kommunale helsetjenesten er heller ikke på plass. Vil statsråden sikre at det nå ikke planlegges og bygges noe som er for lite for å ta vare på de faglige kvalitetene i fødselsomsorgen?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-02-28:
Spørsmålet mitt går til kunnskapsministeren, som nå har sete utolmodig. Akkurat nå er det 20 år sidan dei første seksåringane gjekk inn i norsk skule. Vi feirar altså 20-årsjubileum for seksårsreforma. Spørsmålet er kva resultat den skulereforma har gitt. Målet var altså å sikre ei sosial utjamning ved at fleire barn kom seg gjennom skulegangen, og med betre resultat. Det skulle nettopp tidlig skulestart gi, fordi det var obligatorisk, noko som barnehage ikkje er. Så ser me i dag at det er mange som slit på skulen. Fråfallet i vidaregåande opplæring er høgt. Talet på ADHD-diagnosar stig, og barn og unge slit med følelsen av ikkje å nå opp til krav og forventingar som er både i skulen og utanfor. I tillegg har ein SSB-studie konkludert med at effekten av seksårsreforma ser ut til å vere liten, både når det gjeld karakterar på ungdomsskulen, gjennomføring av vidaregåande, og i kva grad elevane vel yrkesfag eller allmennfag. Me veit jo at det var ei kostnadssparande reform. Det var billegare å ha seksåringane i skulen enn i barnehagen. Men tanken bak denne reforma var jo å ta det beste frå barnehagen og det beste frå skulen og få det første året til verkeleg å bli eit år med leik og læring i positiv utfalding. Sånn ser det ikkje ut til å ha blitt. Spørsmålet mitt til statsråden er: Synest den nye kunnskapsministeren at seksårsreforma har vore vellukka?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-02-28:
Eg kan roe statsråden med at det ikkje er Kristeleg Folkepartis intensjon å ta seksåringane ut av skulen, men det var ein intensjon bak reforma at me skulle ta det beste frå barnehagen, det beste frå skulen, og setje saman eit nytt år. Den intensjonen er ikkje følgt opp. Statsrådens forgjengar Torbjørn Røe Isaksen sa at det var uaktuelt for han å gjere 1. klasse til eit leikeår. Så blei han òg flytta bort frå kunnskapsministerrollen til ein annan rolle etter at han hadde sagt det, og spørsmålet mitt er, til han som nå er blitt gitt denne nye tilliten: Ser han at det er behov for å justere nettopp det første året i tråd med det som var intensjonen, at me skal få eit år som på ein måte er på premissane til barna meir enn på premissane til skulen, og at me sikrar nettopp læring òg gjennom leik det første året?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Representanten Knut Arild Hareide peker på noen av utfordringene i norsk skole, og dem skal vi ta på alvor. Samtidig skal vi også glede oss over at det er flere elever som nå fullfører videregående skole. Vi ser også av resultatene som elevene har, bl.a. gjennom PISA-undersøkelsen, at de leser bedre, og at flere gjør det bra i realfag. Så er det helt riktig at vi også har noen utfordringer. Jeg håper ikke at svaret på spørsmålet til Hareide er at Kristelig Folkeparti ønsker å ta seksåringene tilbake i barnehagen. Svaret må være at vi investerer mer i de yngste barna i skolen. Det er bakgrunnen for at vi nå sammen med Kristelig Folkeparti har en stor satsing på tidlig innsats i skolen. Vi vet at det er i de første årene det er særlig viktig å investere i barna våre, sørge for at de lærer seg å lese, skrive og regne, men samtidig at de har en trygg og god skolehverdag. De to tingene må ses i sammenheng. Vi må sørge for at barna har det godt på skolen, at vi bygger et lag rundt barna, og særlig rundt de barna som sliter. Det vi gjør nå, er at vi sørger for at det blir flere lærere i skolen. Vi sørger for at det blir flere karriereveier, og at vi får lærerspesialister som blir spesialister på begynneropplæring. Jeg mener at vi skal ta erfaring av de 20 årene vi nå har hatt med seksårsreformen, og så skal vi ta det beste fra det som har vært, og sørge for at vi styrker skolen framover: både at vi styrker den fellesareaen som skolen er, og at vi satser mer på god begynneropplæring, slik at barna lærer å lese, skrive og regne.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Nå mener jeg at både barnehagen og skolen skal være på barns premisser. Selvsagt kan man lære også gjennom lek; det gjør man også i barnehagen. Vi ser at de barna som går i barnehage, gjør det bedre også på skolen. Det er viktig at flere barn går i barnehage, og særlig barn med minoritetsbakgrunn. Derfor har vi en sterk satsing på det. Vi satser på kompetansebygging også i skolen. Så mener jeg at det ikke er vår oppgave som politikere å detaljstyre pedagogikken i skolen. Vi må gi læreren rom til å være lærer. Vi må gi lærerne de redskapene de trenger for å kunne tilpasse opplæringen til barna, til de utfordringene de møter. Det betyr at hvis en lærer mener at barnet kan lære bedre gjennom lek, må det selvsagt legges til rette for det, både for de minste og kanskje også for dem som er litt eldre. Man kan lære mye – også voksne – gjennom å leke.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Jeg tror jeg kan svare at jeg ikke ville sagt ja til å bli kunnskaps- og integreringsminister hvis jeg mente at alt var perfekt i skolen, for da hadde jobben vært gjort. Jeg ser at vi lykkes med mye, og det skal vi være glade for. Avisa Nordland skriver i dag at karakterene går opp, flere får læreplass, det er mindre fravær og mindre frafall. Det viser at mye går bra i norsk skole. Men så er det en realitet at en del barn sliter. Vi vet at for mange går ut av ungdomsskolen uten å kunne lese, skrive og regne. Og svaret på det er mer tidlig innsats. Så når vår blå-grønne regjering skal gjennomføre et løft for tidlig innsats i skolen, er det fordi vi ønsker å investere mer i barna som starter som seksåringer, som har lyst til å lære, men som selvsagt også skal ha en pedagogikk som er tilpasset deres utfordringer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Jeg har ikke møtt en eneste lærer som ikke er opptatt av å ivareta hele mennesket, snarere tvert imot. Jeg møter så mange stolte og flinke lærere i norsk skole, som er opptatt av at elevene skal ha en trygg og god skolehverdag, at man skal legge til rette for utvikling av hele mennesket, men også at barna skal lære. Helt fra barna går i barnehagen til de begynner på skolen, vet vi at de har lyst til å lære, men så lærer man på ulik måte: språkutvikling i barnehagen, og i skolen skal de lære å lese, skrive og regne. Den investeringen vi nå har, både i lærernormen, som en følge av budsjettforliket med Kristelig Folkeparti, og også regjeringens store satsing på tidlig innsats og hele fagfornyelsen som vi nå har startet opp, skal gi læreren mer rom til å være lærer. Det skal også bidra til at elevene lærer mer. Vi går nå i riktig retning, og vi skal bli enda bedre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Jeg håper at Arbeiderpartiet også er enig i både at vi skal ha en bemanningsnorm for å sørge for at det er et tilstrekkelig antall voksne i barnehagen, og at vi skal ha en pedagognorm som sikrer at vi har et tilstrekkelig antall pedagogisk utdannede. Det er viktig for at vi skal ha trygge, gode barnehager, hvor barna trives, hvor barna kan leke, men også sikre god språkutvikling hos barna våre. Vi vet at barnehage er viktig for barna. Så er det riktig at de private barnehagene har vært bekymret for om denne normen vil kunne være kritisk for de aller minste barnehagene. Det vi har gjort, er at vi har sikret både en overgangsordning i finansieringsforskriften, som sikrer at de private barnehagene får kompensert økte utgifter som følge av styrket pedagognorm, og en dispensasjonsmulighet, slik at det hvis det er kritisk for barnehagens videre drift, er mulig for kommunen å gi dispensasjon fra normen. Det er to viktige grep som er tatt, gjennom både finansiering og en dispensasjonsmulighet. Jeg skal ha et møte med de private barnehagene snarlig hvor vi skal ha dialog om dette, og vi kommer selvsagt til å følge også denne utviklingen videre fremover, for det er viktig at vi har et mangfold i barnehagetilbudet. Det er viktig at vi nå får både pedagognormen og bemanningsnormen på plass for å sikre god kompetanse og et tilstrekkelig antall voksne. Det er viktig at barna trives i barnehagen, og at barna får mulighet til å utvikle seg i barnehagen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Nå vet jeg ikke om representanten fulgte med på svaret mitt, men hvis representanten Henriksen hadde gjort det, ville han hørt at jeg nettopp sa at det er opprettet en overgangsordning i finansieringsforskriften som sikrer at de private barnehagene får kompensert økte utgifter som følge av normen. Med andre ord: Dette har vi gjort. Det er en litt underlig posisjon Arbeiderpartiet har plassert seg i, som et rent kommentatorparti, hvor man angriper de private barnehagene i én debatt, og nå forsøker man å fremstå som de private barnehagenes viktigste venn. I én debatt ønsker man skjerpede normer, og nå virker det som om Arbeiderpartiet ønsker at vi skal utsette innføringen av normen. Vi gjennomfører fordi det er viktig for barna i barnehagen at de har et tilstrekkelig antall voksne, at det er et tilstrekkelig antall pedagoger. Det er viktig for at barnehagen skal være trygg, men også for at barna skal få mulighet til å utvikle seg i barnehagen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Man skal alltid være åpen for å se på finansieringssystemet, men hadde det vært opp til Arbeiderpartiet, hadde man vel strammet inn for de private barnehagene. Jeg merker meg jo at representanten Henriksen konsekvent snakker om de små, ideelle barnehagene. De små, ideelle barnehagene er veldig fine og en viktig del av mangfoldet, men jeg tør minne om at halvparten av barna går i private barnehager. Representanten snakker konsekvent ikke om de private, og det skyldes kanskje at Arbeiderpartiet ønsker å stramme inn overfor de private barnehagene. Både barnehagebemanningsnormen og -pedagognormen har vært varslet i lang tid. Det er god tid for kommunene og for barnehageeierne til å forberede seg på denne reformen, men igjen ser vi at Arbeiderpartiet setter seg i kommentatorstolen. Man liker å kritisere, men har få egne alternativer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Jeg har ikke møtt noen barnehageeiere – enten de er private eller kommunale – som ser på antall ansatte i barnehagen som bare et tall i et regnskap og i et rapporteringssystem. Barnehageeiere, enten de er kommunale, private eller ideelle, er opptatt av at man skal ha gode, trygge barnehager, og det har vi i Norge. Faktisk er foreldrene kjempefornøyd med barnehagene. Det skal vi være stolt av, det skal vi være glad for, og så skal vi strekke oss ytterligere. Jeg fikk i det første spørsmålet fra Arbeiderpartiet inntrykk av at man mente det var for streng bemanningsnorm, mens nå vises det til at noen mener at bemanningsnormen er for svak. Vel, bemanningsnormen bidrar til at vi får et «gulv» – det gjør at ingen skal ha færre. Men det er selvsagt mulig for barnehageeiere, enten de er private eller kommunale, å sørge for at man har en strengere norm enn det det legges opp til, hvis man mener at det er nødvendig for å skape en god og trygg barnehage.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Jeg takker for spørsmålet, og jeg er enig i at vi skal ha god bemanning, slik at det er nok voksne i barnehagen. Vi skal sørge for at det er et tilstrekkelig antall pedagoger, og det får vi nå med den nye pedagognormen. Da vil det være en pedagog per syv barn under tre år. Vi har også gjennom budsjettforliket med Kristelig Folkeparti bidratt til at rammetilskuddet til kommunene er økt med 424 mill. kr for å finansiere økte kostnader som følge av den skjerpede pedagognormen. Nå får vi det på plass. Jeg er glad for at den blå-grønne regjeringen sikrer dette sammen med Kristelig Folkeparti – at vi både øker grunnbemanningen og sørger for at det blir flere pedagoger. I morgen skal Stortinget behandle et viktig forslag om skjerpede språkkrav, for det er også viktig at det snakkes norsk i barnehagene. Vi skal også bidra til å øke kompetansen i barnehagen, slik at det er gode, trygge barnehager for barna våre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Jeg takker for spørsmålet. Det første som er viktig å merke seg, er at regjeringen har fått kontroll på innvandringen. Det betyr at antallet som nå skal bosettes, har gått kraftig ned. I 2017 var det 11 000 som ble bosatt. I år er det 5 000 som skal bosettes. Det betyr at det er langt færre som skal bosettes i norske kommuner. Kommunene har gjort en veldig god innsats etter flyktningkrisen vi hadde, men nå er det altså langt færre. Så er det riktig at KS, som er kommunenes organisasjon, og myndighetene, ved IMDi, for inneværende år har lagt til grunn at man skal legge vekt på sysselsettingsgrad, resultater fra introduksjonsprogrammet og kommunestørrelse. Grunnen til at man også legger vekt på kommunestørrelse, har sammenheng med at kommunestørrelse også sier noe om hvilke kompetansemiljø man har for å kunne sikre at flyktningene lærer norsk og kommer raskere ut i arbeid. Men det er ikke et absolutt krav om 5 000. Hvis vi ser på en kommune som Vinje, så er de i år anmodet om å bosette ti personer. Det betyr at også i år hensyntar man andre forhold enn bare størrelse, slik Stortinget også har gitt uttrykk for. Så vil regjeringen følge opp Stortingets vedtak for 2019, slik at man da ikke legger vekt på størrelse, men at det er resultatene fra introduksjonsprogram og sysselsetting som vil være viktige måleparametere for hvem som skal bosette i årene som kommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-28:
Regjeringen har  fulgt opp dette. Nå er det slik at det er KS og IMDi som fastsetter kriteriene. Da har man lagt vekt på sysselsetting, på resultatene fra introduksjonsprogrammet og på kommunestørrelse, men eksempelet Vinje viser at størrelse ikke har vært avgjørende. Men så er det et mye viktigere spørsmål, og det er hvordan vi skal lykkes med integreringen fremover. Vi har bestilt en rekke rapporter, som viser at det er store forskjeller mellom kommunene i hvilke resultater man oppnår i integreringsarbeidet. Jeg mener det er helt avgjørende at de som kommer til Norge og skal bli en del av det norske samfunnet, bli en del av store og små fellesskap, lærer norsk og kommer raskere ut i arbeid. Det er viktig for at vi skal kunne ta vare på et bærekraftig velferdssamfunn, å sørge for at flere kommer raskere ut i arbeid, og der er det for store forskjeller mellom kommunene. Derfor skal regjeringen reformere introduksjonsprogrammet, og derfor skal vi gjennomføre et integreringsløft.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-02-28:
En god skolestart er avgjørende for å lykkes utover i skoleløpet, og i går la Senterpartiet fram et representantforslag om en gjennomgang av seksårsreformen for bedre å ivareta de yngste elevenes behov. Her er det gjort politiske grep tidligere, som også statsråden i dag må stå til ansvar for. Etter at det nå er gått 20 år siden Reform 97 ble igangsatt og alderen for skolestart ble senket – vellykket eller ei – trenger vi nå en gjennomgang. Vi opplever at elevenes premisser er lagt til side til fordel for utfasing av barnehagepedagogikk, økt læringstrykk og mindre tid til fri lek. Og, som statsråden sier: De første årene er kritiske. Mener statsråden at skolen i dag ivaretar behovene til de yngste elevene på en god måte, eller er statsråden enig i at denne utviklingen har gått for langt?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-28:
Ved innføringen av seksårsreformen ble det lagt vekt på at seksåringene skulle komme inn i skolen og ta med seg leken fra barnehagen. Det skulle være to pedagoger, barnehagelæreren i kombinasjon med allmennlæreren, og, som representanten Hareide sa, med det beste fra barnehagen og det beste fra skolen. Likevel er resultatet at vi har fått et mer instrumentalistisk læringssyn, og at dette læringssynet mer og mer har overtatt også for våre yngste unger. En teorirettet og ensrettet skoledag med krav og resultatjag overskygger skolehverdagen også på 1. til 4. trinn. For SV er det viktig å ivareta hele ungen og sørge for at vi får tilpasset opplæring til alle. Er ministeren enig i at leken og barndommens egenverdi skal ivaretas i skolen, og er dette ivaretatt godt nok i dag? Eller hva tenker ministeren at man i så fall må gjøre?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-28:
Jeg har et spørsmål til helseminister Høie. Helsedirektoratet oppgir at 96 pst. mener at arbeid er viktig for deres psykiske helse. Dette samsvarer veldig godt med internasjonale undersøkelser om livskvalitet. En arbeidsplass kan gi verdighet, følelse av mestring og respekt i andres øyne – og dermed i egne. Alt dette er avgjørende faktorer for livskvalitet, særlig hos dem med psykiske livsvansker. Men vi ser det motsatte nå. Flere og flere faller utenfor arbeidslivet på grunn av psykiske lidelser. Perspektivmeldingen viser at for mer enn halvparten av personene under 40 år som fikk innvilget uføretrygd i 2014, var årsaken psykiske lidelser. Statens arbeidsmiljøinstitutt har på sin side vist at lange arbeidsdager og skiftarbeid har negativ effekt på psykisk helse, og begynner man først å falle utenfor arbeidslivet, kan ofte psykiske lidelser også bli verre – altså en ond sirkel. Så mitt spørsmål til helseministeren er: Vil helseministeren ta initiativ til å vurdere kortere arbeidstid som et virkemiddel for å redusere psykiske lidelser i befolkningen?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-28:
I dag er regelverket slik at man har rett til redusert arbeidstid kun dersom man har en helsemessig, sosial eller velferdsmessig begrunnelse eller er over 62 år. Det betyr at de som opplever at arbeidspresset er for stort, må bli syke og havne på sykelønn og sykelønnsordninger eller falle helt utenfor før de har krav på redusert arbeidstid. Konsekvensen er at de må jobbe så mye at de blir utslitt og havner utenfor arbeidslivet på permanent basis før de eventuelt kan få endringer. Spørsmålet er igjen: I stedet for å holde næring og finans adskilt fra helse, vil statsråden vurdere om det er mulig å gi rett til redusert arbeidstid for flere grupper enn i dag, eventuelt for alle som ønsker det?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-28:
Det har lenge vært snakket om å dreie fokus mot forebyggende helsearbeid, ikke kun reparerende behandling. Da må man også refokusere helsepolitikken i retning av mer helhetlig helse. Det er f.eks. dokumentert stor effekt av subjektiv livskvalitet på fysisk helse. Enkelt sagt: Har man det bedre, blir man også mindre syk. Men vi har fortsatt mangelfulle data og kunnskap om viktige grupper. Med bedre kunnskap kunne vi prioritert bedre, ikke bare når det gjelder kroner, men også når det gjelder det som gir dokumentert bedre liv og bedre helse. I dag er det f.eks. veldig uklart om det er SSB eller Folkehelseinstituttet som skal koordinere dette ansvaret. Vil statsråden avklare om det er Folkehelseinstituttet eller SSB som er den best egnede etaten til koordineringen av et slikt livskvalitetsmålesystem, og arbeide for at det blir tilstrekkelige ressurser til et slikt avgjørende viktig tema?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-28:
«I Aftenposten 18. februar 2018 fremkommer det at Bane NOR vil utsette utbyggingen av indre intercity. Begrunnelsen som oppgis, er at det er satt av for lite penger i første del av NTP-perioden 2018–2029. Dette er i motstrid til informasjonen Stortinget fikk i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan våren 2017. Når ble statsråden først kjent med at det reelle finansieringsbehovet for indre intercity var vesentlig høyere enn det regjeringen foreslo i NTP?»
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-28:
Statsråden har mange fine ord om tog. Vi vet også at Fremskrittspartiet og regjeringen planlegger å svi av milliarder på milliarder på ny asfalt, og de vil finansiere dette gjennom bompengeavgifter, noe som vil gi mer trafikk og mer bilavhengighet og påføre bileiere høyere kostnader. Når det først blir ressursknapphet på utbygging, har regjeringen instinktivt alltid prioritert bil først. Det ser vi i denne saken også. Gitt vårt arbeid med å få redusert utslippene for transportsektoren også i et klimaperspektiv: Vil statsråden da flytte midler fra veisektoren, for å unngå forsinkelser i utbyggingen av indre InterCity, uten at den totale anleggsmengden blir så stor at den sprenger kostnadsrammen?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-28:
Statsråden skjønner sikkert grunnen til at vi reagerer så sterkt på dette, for NTP er nettopp vedtatt. Der blir det lovet en balanse, som statsråden sier, en lover både i pose og i sekk. Men brått forsvant sekken, og nå sitter vi igjen med bare bil i posen. Og det er klart at hele Østlands-regionen trenger InterCity, for det er avgjørende for å få en miljøvennlig Oslo-region godt knyttet sammen. Vil statsråden sørge for å forhindre den uakseptable forsinkelsen som nå er varslet?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
Regjeringen mener at vi må omstille oss, og at vi må øke produktiviteten. Men regjeringens politikk for arbeidslivet tar oss i motsatt retning, spesielt i enkelte bransjer. SSB meldte tidligere i år at produktiviteten i bygg- og anleggsvirksomheten har falt med 10 pst. siden årtusenskiftet. SSB trekker fram bl.a. økende arbeidsinnvandring som en årsak til fallende produktivitet. Fagbevegelsen peker på innleie som også en viktig årsak til fallende produktivitet, at opparbeidet kunnskap svekkes, at arbeidsgivere ikke sender midlertidig ansatte eller innleide på kurs, og at ingen bemanningsbedrifter driver fagopplæring med lærlinger. Dette i sum fremmer kortsiktighet og dårlig planlegging. Siv Jensen deltok denne uka på et såkalt toppmøte om kampen mot arbeidslivskriminalitet og sosial dumping. Etter møtet ble det sagt at «situasjonen innen bygg og anlegg i Oslo-området(…) uroer både regjeringen og partene i arbeidslivet». Men så går altså regjeringspartiene – Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre – imot det som nå ligger til behandling i Stortinget, nemlig forslag fra Rødt og andre partier i opposisjonen om å innføre tiltak mot innleie og bemanningsbyråer, som kan løse problemet med nettopp fallende produktivitet. (…) Vi vil bygge videre på noe av det viktigste med den norske modellen, nemlig høykompetente, fast ansatte arbeidere. Innser finansministeren at bemanningsbransjen og regjeringens politikk bidrar til fallende produktivitet innenfor bygg- og anleggssektoren?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
Sosial dumping vokser med eksplosiv kraft i arbeidslivet. Det truer produktiviteten. Omfanget bare øker, og det sprer seg til stadig flere bransjer. Å si at det går i riktig retning, som statsråd Jensen sier, er med respekt å melde en slags drøm fra Disneyland. Realiteten er det omvendte, som vi nå ser. Produktivitet bør ligge på finansministerens bord. Det er et avgjørende spørsmål for hele samfunnsøkonomien vår. Og jeg lurer på om finansministeren kan gi et svar på om hun ikke ser at f.eks. det å stenge bemanningsbransjen ute fra byggeplassene i Oslofjord-området – som vi foreslår i Stortinget nå, for å sikre fast ansatte og sikre produktiviteten i byggenæringen – er et tiltak som nettopp er nødvendig for å bekjempe synkende produktivitet, som jeg håper at også Siv Jensen bryr seg om.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
Den uregulerte arbeidsinnvandringen i EØS-området legger et stort press på produktivitet og på arbeidsforhold i mange bransjer. Forskningen viser at bransjer med stor arbeidsinnvandring og mye innleie opplever arbeidslivskriminalitet og sosial dumping, deriblant byggebransjen. Under Siv Jensen har Fremskrittspartiet blitt stadig større i kjeften mot EØS, men i praksis skjer det veldig lite. Grensene stenges – det er sant – mot folk på flukt, men det er altså fri flyt for arbeidslivsmafiaen over Svinesund. Regjeringen hegner om den uregulerte arbeidsinnvandringen, som legger press på den norske modellen. Rødt vil ha en ordinær handelsavtale med EU heller enn husmannsavtalen EØS. Ser finansministeren at uregulert flyt av arbeidskraft og kapital truer den norske modellen med sterke fagforeninger og høykompetente, fast ansatte?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
«Tilsynsrapporten etter den tragiske hendelsen der en 15-åring begikk knivdrap på Sørlandssenteret i juli 2017, avslører at jenta hadde blitt tvangsplassert i et kommersielt barnevernstiltak som brøt flere lover, bemanninga var utilstrekkelig og hun ble nektet helsehjelp. Ser statsråden at det å overlate omsorgen for de mest sårbare barna og ungdommene til kommersielle, profittmotiverte aktører kan øke risikoen for at barn og ungdom ikke får det tilbudet de har krav på, ettersom disse aktørene tar profitt ut av tjenesten?»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
Jeg peker ikke på én aktør, men på et strukturelt problem. Da Helleland var kulturminister, sa hun følgende om pengebruken i idretten: «I bunn og grunn er det ett spørsmål som er viktig for folk, og det er spørsmålet om tillit. Det handler om tillit til at fellesskapets penger går til det de skal brukes til.» De mest sårbare barna trenger at samfunnet tar vare på dem. Dette er våre barn, og pengene vi bevilger til dem, til barnevern, burde gått nettopp til disse barna, ikke til noen som beriker seg på dem. Prinsippet om bruken av fellesskapets midler – som ministeren snakket veldig pent om når det gjaldt idretten – gjelder dessverre ikke barnevern i dag. De 20 største kommersielle innen barnevern tok ut et utbytte på nesten 50 mill. kr i 2016 – ut av barnevernet, vekk fra barnevernsbarna. Hvorfor gjelder ikke det samme prinsippet for penger bevilget til barnevern som for penger gitt til idretten, nemlig at pengene går til det de skal brukes til, og ikke til denne enorme private berikelsen, som Hofstad Helleland åpenbart er for?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
Jeg registrerer at statsråden ikke ønsker eller ikke er i stand til å besvare det jeg har spurt om i to runder, nemlig at det at profitt tas ut, at penger tas ut av tjenesten, kan føre til økt risiko for at barna får dårligere tilbud fordi noen tar penger som er gitt til dem, til privat berikelse i stedet. Det så vi også i saken ved Små Enheter i Vollen i Asker. Der var manglende bemanning en viktig grunn til at det gikk så ille som det gikk. Det endte altså med at en ansatt ble drept av en 15 år gammel pasient. Det sto i rapporten om saken at det handlet om manglende bemanning i et selskap, Små Enheter, som samtidig tok seg råd til et overskudd før skatt på 2,7 mill. kr og en lønn til daglig leder på over 1 mill. kr. Men de hadde altså ikke nok penger til å ha nok bemanning til stede på institusjonen. Så for tredje gang: Ser statsråden at det at penger tas ut av barnevernet, kan svekke tilbudet for barna? Ja eller nei?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-02-28:
Absurd – det er absurd, rett og slett. Det er det dummeste jeg har hørt.