trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-10-06:
Jeg skal komme med en stemmeforklaring, men jeg skal også svare på et par ting som er sagt i denne sluttrunden. Til representanten Elvestuen først: Ja, det er riktig, Senterpartiet er imot EU. Vi var også skeptiske til EU og klimasamarbeid, i den forstand at regnereglene for skog ikke var klare. Men vi er for karbonfangst og -lagring. Så hvis Elvestuen skal framheve de borgerliges initiativ på dette området, er det jo full kollisjon mellom de borgerlige i klimapolitikken akkurat i dag når det gjelder fangst og lagring av CO 2 , som vil være en av de viktige tingene. Så skjønner jeg at Høyre, og særlig distriktsrepresentantene fra Høyre, har et behov for å klamre seg litt til distriktspolitikken. Men det er en realitet at Høyre har kuttet svært mye i distriktspolitikken. De klamrer seg til veg, men der har også de store pengene gått til de sentrale strøkene. Statsministeren klarte ikke engang i replikkordskiftet tidligere i dag å fortelle hva det var som var blitt bedre i de tvangssammenslåtte fylkene Troms og Finnmark og Viken. Jeg skal også ta en liten stemmeforklaring – den blir faktisk ikke så liten. Først en liten endring i vårt forslag nr. 4: Vi ønsker å stryke ordene «med Lufttransport RW» i det forslaget. I tillegg til våre egne forslag og forslag nr. 62, som vi har sammen med SV, anbefaler jeg Senterpartiets gruppe å stemme for Arbeiderpartiets forslag, med unntak av forslagene nr. 19, 22 og 23. Vi støtter også forslag nr. 35, fra Fremskrittspartiet, om underregulering av pensjon. Men der vil jeg bemerke at ordet «samlet» er avgjørende for vår støtte, og ordet «samlet» vil nok kunne bety at effekten av underregulering kan fjernes på ulike måter. Det kan de ulike partiene ha ulike modeller for. Vi støtter ikke forslagene nr. 36 og 37, men vi støtter forslag nr. 38, fra Fremskrittspartiet. Når det gjelder Rødts forslag, støtter vi noen av dem, men vi støtter ikke forslagene nr. 41, 43, 46, 50, 51, 53, 55–58 og 60. Vi støtter ikke forslag nr. 61 og forslagene nr. 63–67, fra SV. Så støtter vi forslag nr. 68, fra SV, men ikke forslag nr. 69. Vi støtter forslag nr. 70, fra Fremskrittspartiet. Når det gjelder SVs forslag som Lysbakken har satt fram, forslagene nr. 71–87, støtter vi alle unntatt forslagene nr. 74 og 87. Sistnevnte støtter vi ikke fordi vi heller velger å gå inn for forslag nr. 35. Så støtter vi forslagene nr. 88 og 89, fra Fremskrittspartiet.
Trond Helleland (Høyre), 2020-10-06:
Det er mulig jeg må holde to innlegg hvis jeg ikke får bruke litt ekstra tid på stemmeforklaring, for det er en del forslag som regjeringspartiene skal stemme for. Før det har jeg lyst til å takke for debatten, som går etter de vante skillelinjene. Vi har jo vært igjennom – og er midt oppe i – en veldig spesiell situasjon, med koronapandemi og med enorme utfordringer for norsk næringsliv og for norske arbeidsplasser. Jeg har lyst til å si at fra regjeringspartienes side er vi naturligvis innstilt på å kunne ha et godt samarbeid med Stortinget. Vi ønsker å forhandle budsjett med Fremskrittspartiet i første rekke – det er jo det som er målet – men det har vært en god stemning i Stortinget med hensyn til å kunne samle seg om brede nasjonale løsninger når det er nødvendig. Det ønsker vi å fortsette med, så det vil også gjenspeile seg litt i vår stemmeforklaring, for vi støtter en del forslag fra både Senterpartiet, Arbeiderpartiet og – naturligvis – Fremskrittspartiet. Marit Arnstad trekker fram ulikhet og snakker om distriktspolitikk. Det er jo naturlig at Senterpartiet gjør det. Jeg vil bare minne om at denne regjeringen ikke har noe å skamme seg over. Vi har gjennom sju år hatt et rekordløft på det som virkelig binder landet sammen, nemlig samferdsel. Vi har en realøkning på 85 pst., noe som ikke minst også Fremskrittspartiet har bidratt til, ved å bygge ut veier, ved å bygge ut jernbane, ved å bygge ut havner og farleder, som gir hele Norge muligheter. I innlegget mitt i går nevnte jeg i en bisetning at arbeidsledigheten nå dessverre er høyest i Oslo og lavest i Nordland. Det er ikke noen distriktsfiendtlig arbeidsledighet – for å si det slik. Også under oljekrisen så vi at arbeidsledigheten var lavest i de fylkene som var minst oljeavhengige – Innlandet, Nordland og nordover – og slik har det fortsatt. Så vi bidrar til å skape arbeidsplasser, vi bidrar til å legge til rette for en utvikling som er bra for hele Norge, og det vil denne regjeringen fortsette med. Så til stemmeforklaringen: Vi stemmer for forslag nr. 3, fra Senterpartiet. Jeg må gi en liten forklaring for hvert enkelt forslag, dersom jeg får litt ekstra taletid. Ellers må jeg gå ned og opp igjen.
Trond Helleland (Høyre), 2020-10-06:
Før var det av og til slik at en kunne bruke litt tid på stemmeforklaring, men jeg respekterer presidenten. Da går jeg ned og kommer opp igjen etterpå. Vi stemmer altså for forslag nr. 3, som vi har stemt for før. Vi stemmer for forslag nr. 12, som er forslag om kartlegging av offentlige myndigheters håndtering av besøksrestriksjoner. Dette ligger også i det arbeidet som koronakommisjonen gjør. Men vi stemmer for det forslaget. Vi stemmer for forslag nr. 13, der en ser på nye modeller for å utvikle virksom antibiotika. Da er taletiden min brukt opp. Dette var de forslagene fra Senterpartiet vi ville stemme for. Så kan jeg komme opp og ta resten etterpå.
Trond Helleland (Høyre), 2020-10-06:
Da skal jeg fortsette der jeg slapp. Vi vil støtte forslag nr. 20, fra Arbeiderpartiet – et forslag om å øke minstepensjonen. Der har jeg lyst til å si at minstepensjonene ikke underreguleres, de har et annet regime enn det øvrige pensjonssystemet. Regjeringen har økt minstepensjonene tre ganger. I dette forslaget står det at regjeringen skal «legge frem forslag om å øke minstepensjonene». Det må skje i budsjettsammenheng, så vi tar ikke stilling til når og hvor mye, men vi kan støtte prinsippet. Så støtter vi forslag nr. 22, også fra Arbeiderpartiet. Det er jo allerede ivaretatt, men vi kan allikevel stemme for det, og regjeringen vil følge situasjonen nøye utover året også for å ivareta dette. Forslag nr. 26 støtter vi, det er et forslag der en ber om «en nasjonal plan for rehabilitering av personer som har gjennomgått COVID-19» osv. Der er det allerede gitt oppdrag fra Helsedirektoratet til helseforetakene, så det er på en måte ivaretatt, men vi kan støtte forslaget. Så er det forslag nr. 28. Det går også på oppfølging av covid-19 i forbindelse med ulike sårbare grupper. Der er det også sendt ut retningslinjer – det er i gang, ivaretatt av Helsedirektoratet. Vi støtter allikevel forslaget. Så er det forslag nr. 31. Det går på dette med å bruke meroffentlighet, gjøre vurderinger av meroffentlighet når det bes om innsyn i de samlede pasienttallene. Det stemmer vi for, for meroffentlighet skal alltid vurderes. Det er helseforetakene som har et ansvar for å gjøre disse vurderingene, men vi støtter prinsippet her. Så er det forslag nr. 34, som vi også kan støtte. Det går på barnevernet. Der har regjeringen varslet at de vil komme med en NOU, men vi kan også støtte dette forslaget om et ekspertutvalg. Så til de fire siste forslagene vi vil støtte. Det er nr. 37, fra Fremskrittspartiet, det trenger jeg ikke kommentere. Så støtter vi forslag nr. 70, det har andre også sagt at de støtter, og forslagene nr. 88 og 89. Da har jeg vært igjennom listen, og da har jeg ikke sagt hvilke forslag vi ikke støtter. Det blir veldig komplisert hvis jeg skulle begynne med det, men det er iallfall de øvrige, så dette burde være en komplett stemmeoversikt fra regjeringspartiene. Hvis jeg har gjort noe feil nå, må jeg få korreksjon fra herr Grøvan eller herr Elvestuen!
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentantene Audun Lysbakken, Lars Haltbrekken, Kari Elisabeth Kaski, Torgeir Knag Fylkesnes og meg sjøl har jeg gleden av å framsette et forslag om en sak som jeg tror er overmoden for revurdering, nemlig utredning av fergealternativ på E39.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentantene Karin Andersen, Kari Elisabeth Kaski, Arne Nævra, Nicholas Wilkinson og meg selv vil jeg fremme forslag om tiltak for å få ned klimagassutslippene. I tillegg vil jeg på vegne av stortingsrepresentantene Kari Elisabeth Kaski, Arne Nævra, Karin Andersen, Petter Eide, Nicholas Wilkinson og meg selv fremme forslag om en bindende forpliktelse for olje- og gassnæringen til å kutte utslipp av klimagasser.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentanten Nicholas Wilkinson og meg selv vil jeg legge fram et representantforslag om styrkede abortrettigheter.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
Jeg vil også takke for gjennomgangen fra statsråden. Jeg skjønner det slik at statsråden vil komme tilbake til Stortinget med en oppfølging av det arbeidsgruppen har lagt fram. Mitt spørsmål er egentlig ganske konkret til det Stortinget samlet allerede har tatt til orde for og vedtatt, nemlig at salærene skal ned. Det burde kunne komme ganske tidlig, vil jeg regne med, fra regjeringen en oppfølging av det klare standpunktet fra Stortinget om at salærene skal ned. Når kan vi forvente det fra regjeringen, og vil regjeringen i det arbeidet også se på salærene som Namsmannen og staten selv tar? En del av oppmerksomheten knyttet til disse sakene handler om inkassoselskaper, men vi har også eksempler på at staten gjennom Namsmannen sitter igjen med en betydelig del av de omkostningene som innbyggeren må ut med.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
Takk for svaret. En annen ting som arbeidsgruppen, så vidt jeg kan se, heller ikke har gått så tett inn på, er det som for mange vil være ytterste konsekvens, nemlig tvangssalg og tvangsinndrivelse. Vi har sett eksempler der små krav, små beløp i den store sammenhengen, f.eks. knyttet til legebesøk, ender med at en person mister huset sitt i tvangssalg. Jeg tror mange vil være enig i at det er en ganske heftig reaksjon overfor en som kanskje er i en så sårbar situasjon at man ikke klarer å håndtere verken legebesøk eller kostnadene det medfører, og at det er urimelig at man ender opp med å miste huset sitt. Deler statsråden den oppfatningen at det er urimelig, og vil regjeringen og statsråden se på om man skal ha en beløpsgrense, f.eks., for hva som kan tvangsinndrives?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
Som flere har vært inne på, er Norge helt i verdenstoppen når det kommer til inkassosaker. Veksten har vært både dramatisk og helt uten sammenligning med våre naboland, så når representanten Andersen snakker om at vi i SV har vært opptatt av denne saken og denne utviklingen lenge, er det helt riktig. Dette er noe som burde fått alarmklokkene til å ringe både i Stortinget og i regjeringen for flere år siden. Jeg er glad for at det er så stor enighet om at det er helt urimelig at småbeløp, som vi har sett mange eksempler på i media, vokser helt eksponentielt når det kommer til inkasso, samtidig som inkassobransjen sitter igjen med særdeles gode marginer. Derfor er jeg glad for det som arbeidsgruppen nå foreslår. Det er også en oppfølging av det jeg var inne på i replikkvekslingen, nemlig at et samlet storting har slått fast og vært tydelig på at disse salærene må ned. Jeg må derfor si at jeg er litt overrasket over at både regjeringspartiene – og Fremskrittspartiet også – fortsatt er såpass avventende i sin konklusjon fra talerstolen i dag. Det skulle vært tydeligere fra de partiene at det snart vil komme forslag om å redusere de salærene. Det er også viktig at departementet og statsråden nå går inn i statens rolle, for selv om man skal se på inkassobransjen som bransje og hvordan de har holdt på, er det også viktig å se på namsmannen og statens rolle når det kommer til størrelsen på salærene, men også den makten som tross alt er ganske stor fra statens side til å kunne inndrive skyldbeløp gjennom f.eks. tvangssalg av bolig. Derfor foreslår vi en mulighet for namsmannen til å kunne avvise bagatellmessige krav. Vi ser eksempler på at inkassobransjen bare skyver ansvaret for inndriving over på staten fordi staten sitter med disse maktmidlene. Det bør det ikke være mulig for inkassobransjen å kunne gjøre. Det må namsmannen kunne avvise – på samme måte som det er urimelig og ikke bør være sånn at man skal måtte oppleve at huset blir tvangssolgt fordi man ikke har møtt opp til en legetime og fått en egenandel som har vokst opp til himmelen. Det er selvsagt ikke sånn at dette bare dreier seg om forbruksgjeld, men det er likevel viktig å se på forbrukslånsbransjen og forbruksgjeld, som representanten Andersen var inne på, og hvordan forbrukslånsselskapene og inkassobransjen har jobbet sammen gjennom de siste årene, der man egentlig kan kjøpe og selge gjeld med store inntekter og stor driftsmargin.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
Litt av bakgrunnen for at vi fremmet dette forslaget, til tross for at det har vært klart at det skulle settes ned en arbeidsgruppe og jobbes med dette, handler om at vi ønsker å se på en større del av problemstillingen enn bare akkurat salærstørrelsen. Det er det som har vært litt SVs poeng her i dag: Mye av det som har kommet fra arbeidsgruppen, er godt – det er også punkter til forbedring av forslagene. Men de har ikke sett på totaliteten i dette området, både når det kommer til namsmannens rolle, når det kommer til hvordan begrense at folk tar opp den type lån de ikke klarer å betjene, og hvordan ansvarliggjøre kreditor i større grad. Her er det mange områder og felt som ikke er dekket av det arbeidsgruppen har sett på. Derfor blir jeg litt bekymret når representanten Foss – hva skal man si – i hvert fall tilsynelatende framstiller det som om på de andre områdene som jeg har vært inne på bl.a., har regjeringen gjort grep, og da holder det. For det er helt åpenbart at det er behov for å gjøre mer. Når vi snakker om tvangssalg av eiendom og hus, skyldes det at det nettopp finnes eksempler på akkurat det, som ikke er håndtert godt nok i dag. Så min oppfordring til flertallet og til regjeringen er å klare å se på hele bildet og ikke begrense seg til det som arbeidsgruppen har lagt fram i dag, sånn at vi kan gripe an den veksten i inkassosaker og forbrukslån som vi har sett i Norge. Det er – avslutningsvis – med respekt å melde sånn at den veksten har vært særdeles stor de siste årene. Jeg legger ikke skylden på dagens regjering for det, men det er likevel regjeringens ansvar å legge fram forslag også for Stortinget for å begrense det. Det var altså ikke den samme typen vekst på midten av 2000-tallet, da SV hadde finansministeren, som vi har sett f.eks. de siste åtte årene. Jeg tror vi bare kollektivt må ta inn over oss at dette har kommet ut av kontroll.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentantene Arne Nævra, Freddy André Øvstegård, Audun Lysbakken, Nicholas Wilkinson, Torgeir Knag Fylkesnes og meg sjøl setter jeg fram representantforslag om nødvendige endringer for å kunne oppløse tvangssammenslåtte fylkeskommuner.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
Jeg vil også ønske statsråden velkommen hit. Til det siste som ble sagt, må jeg si at vi ikke kan ha høye inkassosalærer og en helt urimelig praksis når det gjelder inndriving av småkrav, fordi inkassobransjen skal være stor. Og vi kan ikke ha det sånn at staten tjener penger på at folk har gjeld. Det mener jeg er et prinsipp vi må slå fast ikke kan være riktig. Inkassobransjen har en funksjon i samfunnet, men det kan ikke være sånn at vi skal opprettholde høye salærsatser for at de skal kunne vokse og bli store. Vi i SV har fremmet forslag om dette i mange år nå, og jeg hører mye bekymring og ser lite handling. Til og med sier saksordføreren at de allerede for et år siden skjønte dette. Ja, da har man vært rimelig sent ute. SV har fremmet mange forslag, bl.a. dem vi har til behandling her i dag, men vi har også andre forslag for å hindre at folk skal ta opp gjeld de ikke har råd til. I dag blir det kastet usikret gjeld etter folk som slett ikke har råd til det. Jeg er glad for at man har fått på plass gjeldsregisterordningen, men problemet med den er at den ikke gir oversikt over skyld til det offentlige, studielån eller lån til bolig og bil. Og det er virkelig de store pengene folk skylder. Så når det ikke blir synlig for bankene når de skal gi ut kortsiktig kredittkortgjeld eller annen usikret gjeld, er det klart at mange flere vil få problemer. Det kan bli svære summer som kan velte hele økonomien. Vi har også foreslått et rentetak på usikret gjeld. Det har ingen mening at noen skal kunne ta 30–40 pst. renter på denne typen gjeld. Hvis man får redusert disse enorme inntjeningsmulighetene, vil også den som gir kreditt, være litt mer forsiktig med å kaste gjeld etter folk som ikke skulle hatt det. Det er viktig. SV er veldig opptatt av at vi skal kunne ta opp kreditt, men også at folk skal kunne gjøre opp for seg. Men da må det skje innenfor noen regler som gjør at det faktisk er mulig for folk. Det er også helt urimelig at mange av disse småsakene skal gå til inkasso. Egeninkasso har lavere salærer, derfor burde mange av disse småsakene som er usikret, gå til egeninkasso. Også noen av disse småkravene, som representanten Kaski tok opp, kan faktisk ende med at folk mister hjemmet sitt. Det er småsummer. Vi er nødt til å finne systemer for dette som gjør at folk kan gjøre opp for seg, men også komme seg ut av disse gjeldsfellene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
Alarmen gikk! Vi hadde et forslag til gjeldsregister liggende klart da denne regjeringen overtok, og det tok dem fem år å få det på plass. Og da forslaget kom, var det ikke all gjeld som var dekket. De store postene var utelatt, og det betyr at hvis man tar opp forbrukslån i tillegg til det, kan gjeldsfella raskt klappe igjen over hodet på den det gjelder. Det betyr at det er et stort tap for den, det er ofte et stort tap for kreditorer, og det er et stort tap for samfunnet. Så det er samfunnsøkonomisk lønnsomt å få dette systemet mer under styring. Det ble lagt fram et forslag til ny finansavtalelov som ble sendt på høring for to og et halvt år siden. Den har ikke kommet ennå. Når vi har sett hvordan regjeringen sleper beina etter seg i disse sakene, er vi bekymret, også når det gjelder det utvalget som kom i går, som har mange gode forslag, og som SV er veldig glad for har kommet. Men de kunne ha gått lenger i å kutte salærsatsene, særlig for de større kravene også, slik som representanten Gjelsvik fra Senterpartiet var oppe og snakket om. Det er også folk i inkassobransjen som har vært ute og påpekt dette. Men da ny finansavtalelov kom, mobiliserte selvfølgelig bransjen. Det kommer de til å gjøre nå også, for de tjener veldig store penger på at folk kommer i gjeldsproblemer. Da savner jeg at regjeringen er mye mer offensiv, for det første for å hindre at folk kommer dit. For nå har vi veldig aggressivt påtrykk på folk for å kunne ta opp kortsiktig, usikret gjeld når du kommer i en økonomisk vanskelig situasjon. De som pusher disse lånene på folk, kan ta ubegrenset rente, og alle disse salærene som kommer i tillegg. Da skjønner alle at det blir umulig å betale gjelda. Vi må hindre at mange av disse får en gjeld de aldri skulle hatt, og når de først får den gjelda, må ordningene være slik at det faktisk er mulig å betjene gjelda. For ellers må folk f.eks. inn i gjeldsordningen, som representanten Foss nevnte. Jeg er veldig glad for at vi har den, men det er veldig mange kreditorer også som taper mye penger på den, fordi man har kommet i en situasjon der det er umulig å betale tilbake igjen det man faktisk skylder. Da blir deler av gjelda slettet. Jeg og SV ønsker at folk ikke skal komme i disse gjeldsfellene, og at de tar opp for mye gjeld – blir lurt og lokket til det. Men når de har tatt opp gjeld, må også kreditor ta et større ansvar når de har gitt kreditt til folk som ikke skulle hatt det.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentantene Audun Lysbakken, Karin Andersen, Lars Haltbrekken og meg selv har jeg gleden av å fremme representantforslag om å rette opp urettferdige helsekutt.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentantene Solfrid Lerbrekk, Karin Andersen, Freddy André Øvstegård, Nicholas Wilkinson og meg selv vil jeg sette fram forslag om å rette opp urettferdige velferdskutt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2020-01-28:
På vegne av stortingsrepresentantene Bård Hoksrud, Gisle Meininger Saudland og meg selv har jeg gleden av å framlegge forslag om å avslå søknad om anleggskonsesjon, utenlandskonsesjon og unntak fra EØS-regelverk fra NorthConnect om å bygge strømkabel mellom Norge og Storbritannia.
Erna Solberg (Høyre), 2020-01-28:
Jeg har bedt om å få adressere Stortinget gjennom en meddelelse basert på de endringene som skjedde i forrige uke i regjeringen. Fremskrittspartiets leder varslet 20. januar at partiet ønsket å forlate regjeringen. Den 24. januar gikk partiets statsråder av. Regjeringen består nå av partiene Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti. Ved stortingsvalget 11. september 2017 oppnådde partiene Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti flertall i Stortinget. Fremskrittspartiets leder har uttalt at partiet ikke ønsker et regjeringsskifte. På den bakgrunn fortsetter regjeringen sitt arbeid. Regjeringen vil fortsatt legge Granavolden-plattformen til grunn for sitt arbeid. Plattformen peker ut en klar retning i arbeidet for å løse de store utfordringene Norge står overfor. Regjeringen vil skape et bærekraftig velferdssamfunn gjennom å omstille norsk økonomi, skape vekst og flere jobber, bygge infrastruktur i hele landet, satse på kunnskap og kompetanse, fremme det grønne skiftet og sikre flere ben å stå på. Regjeringen vil føre en offensiv klimapolitikk, som er nødvendig for å skape økologisk bærekraft, slik at kommende generasjoner skal ha like gode muligheter som oss. Regjeringen vil arbeide for sosial bærekraft gjennom å bevare et samfunn preget av små forskjeller, tillit mellom folk og redusert fattigdom. Regjeringen vil videreføre en restriktiv, rettssikker og ansvarlig innvandringspolitikk. Regjeringen vil arbeide for et tryggere samfunn gjennom å ivareta rettsstaten, et sterkt og effektivt politi og et troverdig forsvar av landet. Jeg viser for øvrig til regjeringserklæringen holdt i Stortinget 29. januar 2019, hvor jeg la frem Granavolden-plattformen. Arbeidet med å følge opp regjeringserklæringen er godt i gang, og la meg nevne noen eksempler på det: En stortingsmelding om kompetansepolitikken er under utarbeidelse. Målet er å tilby påfyll av kompetanse, slik at ingen går ut på dato i vårt arbeidsliv. Det skal utarbeides en plan for reduksjon av utslipp av klimagasser i Norge. Det faglige grunnlaget for arbeidet er snart på plass. Arbeidet med en ny perspektivmelding som peker på de valg vi må ta fremover for å skape et bærekraftig velferdssamfunn, er godt i gang. Samarbeidet med kommunene om kvalitetsreformen for eldre, Leve hele livet, pågår for fullt – og med et stort engasjement fra alle parter. Regjeringen arbeider med en langtidsplan for Forsvaret og fører en utenrikspolitikk for å sikre Norge i en urolig verden. Regjeringen jobber videre med en barnereform, hvor hovedmålet er å gi alle barn like muligheter og styrke økonomien til familier med lav inntekt, og det utarbeides en likeverdsreform, som skal gi en enklere hverdag for familier som har barn med spesielle behov. Regjeringen fortsetter altså å styre basert på det programmet som kom ut av Granavolden, og jeg vil få lov å invitere Stortinget til konstruktivt samarbeid for nettopp å skape et bærekraftig velferdssamfunn.
Ingunn Foss (Høyre), 2020-01-28:
Stortinget behandler i dag Dokument 8:97 S for 2019–2020, et representantforslag fra SV om mer rettferdig inkasso. En enstemmig komité deler forslagsstillernes bekymring for gjeldsveksten og for konsekvensene uhåndterlig gjeld kan føre til for mennesker og deres familier. Det man ser i dag, er at mange får uforholdsmessig store krav på grunnlag av mindre beløp og havner i en gjeldsfelle som kan være vanskelig å komme ut av. Denne utfordringen har regjeringen allerede for over et år siden tatt inn over seg og har nedsatt en arbeidsgruppe bestående av medlemmer fra departementet, Finanstilsynet, Forbrukerrådet, Finans Norge og Virke Inkasso. Gruppen leverte sin innstilling til statsråden i går. Flere av forslagene som framsettes i denne saken, omtales i arbeidsgruppens rapport. Rapporten vil nå bli grundig gjennomgått og tatt med i vurderingsgrunnlaget for eventuelle endringer i lov og forskrifter. I den senere tid er det også iverksatt en rekke myndighetstiltak på finansområdet for å stoppe gjeldsveksten, bl.a. gjennom forbrukslånsforskrift og gjeldsregister. Ifølge Finans Norges høringsinnspill til komiteen har dette hatt god virkning, og utlånsveksten har gått ned. Alle høringsinstansene pekte imidlertid også på at inkassoloven trenger revisjon. Jeg har ikke fått tid til å sette meg inn i utvalgets rapport, men ser i media at de foreslår å redusere gebyrene som påløper ved rettslig inndrivelse av utestående småbeløp, og at dette kan spare forbrukerne for nærmere 2 mrd. kroner. Det kan være mange grunner til at folk ikke betaler i tide, men konsekvensene må være i tråd med forseelsen. Jeg tror mange opplever gebyrene som urettferdige, og jeg er glad for at utvalget ser ut til å foreslå noe som Høyre lenge har ment. Det finnes eksempler på tosifrede krav som har endt opp med å bli firesifrede i en innkrevingsprosess der skyldneren har glemt å betale. Slike eksempel er urimelige og strider mot god inkassoskikk. Her bør det vurderes et mer balansert system, der inkassosalærene i større grad tilpasses kravets størrelse. Samtidig er det viktig å understreke prinsippet om at regninger og lånte penger skal betales tilbake, og at en seriøs inkassobransje har en viktig funksjon i denne forbindelse. De er profesjonelle, må ha konsesjon for å drive sin virksomhet og er underlagt Finanstilsynets kontroll. Høyre og regjeringspartiene tar bekymringene om uhåndterlig gjeld på alvor, vil lytte til innspill, gå grundig gjennom rapporten som nå er kommet, og komme tilbake til de tiltak som trengs for å hindre at folk havner i gjeldsfeller på grunn av reglene for inkasso.
Ingunn Foss (Høyre), 2020-01-28:
Jeg skal bare kommentere kort noen av de temaene som har vært berørt i debatten. Når det gjelder gebyr i justissektoren, som ble nevnt av representanten Kaski, er det allerede foretatt endringer i rettsgebyrloven som har redusert publikums utgifter med ca. 21 mill. kr til politiet og ca. 55 mill. kr til domstolene. Dette arbeidet fortsetter i framtidige budsjettprosesser. Når det gjelder tvangssalg av bolig på bakgrunn av små krav, blir de aller fleste sakene løst før tvangssalg er gjennomført. Reglene i dekningsloven beskytter skyldneren mot tvangssalg av boligen, med noen unntak. Det finnes også ordninger via Nav, både gjeldsrådgivning og gjeldsordning, så samlet sett er skyldneren ganske godt ivaretatt etter gjeldende regler. Så er det selvsagt svært alvorlig hvis noen må gå fra hus og hjem – det ønsker en jo slett ikke. Så en kommentar til representanten Karin Andersen, som er opptatt av tidsbruken i dette. Vi er opptatt av skikkelig saksbehandling, ikke en stor inkassobransje. Men det er jo på sin plass å spørre om alarmen ringte på SVs vakt i Finansdepartementet. Nå skal vi rydde opp!
Ingunn Foss (Høyre), 2020-01-28:
En enstemmig komité understreker at de norske domstolene fungerer godt og har generelt svært høy tillit hos befolkningen. Dommerne framstår som uavhengige og nøytrale, og generelt behandler domstolene saker raskt og med høy kvalitet. Dette har stor betydning for rettssikkerhet, forutsigbarhet og samfunnsmessig stabilitet. Det betyr også at Norge er et attraktivt land for handel og investeringer. I Domstolkommisjonens mandat pekes det på at domstolenes rammebetingelser har endret seg den siste tida. Det er stadig flere saker for domstolene, og de er generelt mer krevende enn før, bl.a. på grunn av internasjonal påvirkning på norsk rett og samfunnet generelt. Dette stiller store krav til dommernes kompetanse og kapasitet. Også befolkningen og demografien har endret seg, bl.a. gjennom innvandring og at en større andel av befolkningen bor i sentrale strøk. Kommunikasjon og arbeidsmåter endres i takt med digitalisering av samfunnet. Domstolkommisjonen konkluderer enstemmig med at tingrettene står overfor store utfordringer, og at det er behov for strukturendringer. Det er samme budskap som framføres fra sorenskriveren i mitt distrikt, Lister-regionen i Agder. Han sier at domstolen er sårbar med tanke på kompetanse og kapasitet, spesielt når det gjelder spesialisering og hvis noen blir syke, men han ser muligheter for å kunne kompensere for dette uten nødvendigvis å legge ned og sentralisere til de større byene. Domstolkommisjonen la fram forslag til endringer i tingrettsstrukturen i oktober 2019. Allerede før utvalget fikk levert sin rapport, har Senterpartiet skrinlagt hele arbeidet, bl.a. ved å fremme dette forslaget i mai 2019, fem måneder før utvalget skulle levere sin rapport. Det kan ikke bety noe annet enn at Senterpartiet ikke tar det på alvor, og at de ser helt vekk fra både kommisjonens arbeid og konklusjoner, som også Riksrevisjonen nylig framla i sin rapport. Det vises til store variasjoner i domstolene når det gjelder saksmengde, effektivitet og fleksibilitet. At Senterpartiet og hele den rød-grønne sida ikke ser at det finnes et potensial for å utnytte ressursene bedre, og bare etterlyser mer penger, er betenkelig. Domstolkommisjonens konklusjoner er ikke regjeringens politikk. Men når et tungt faglig utvalg leverer en utredning som forsøker å fortelle politikerne hvordan status er og hva som bør gjøres, er det det minste vi kan gjøre å gi det en seriøs behandling og ikke avfeie det, slik Senterpartiet gjør før de i det hele tatt har sett innholdet. Ifølge Domstolkommisjonen står de små domstolene tomme 80 pst. av tida, samtidig som saksbehandlingstida ved de største domstolene er så lang at kriminelle gis strafferabatt som kompensasjon. Dette er ikke bra og en dårlig utnyttelse av den samlede kapasiteten. Vi har også gode eksempler på tingretter som har slått seg sammen, og hvor resultatet er større fagmiljø og bedre tjenester til brukerne av domstolen. Som sagt er Domstolkommisjonens rapport ikke regjeringens politikk, men å gjøre som Senterpartiet og si nei til alt og stå med ryggen til framtida er etter vårt syn ikke en farbar vei.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Først vil også jeg ønske statsråden velkommen til debatt med justiskomiteen i Stortinget. Komiteen har lært seg å være ganske tilpasningsdyktig når det gjelder nye justisministre, og vi håper selvfølgelig og ser fram til et godt samarbeid med den nyutnevnte statsråden. Så vil jeg gjerne takke for en god gjennomgang av arbeidsgruppens avleverte arbeid. Saken som vi behandler her i dag, har kraft til å påvirke folks hverdag direkte, og det er også derfor Arbeiderpartiet støtter forslagsstillerne i en rekke av forslagene og i tillegg fremmer noen egne. Statsråden har opplagt satt seg inn i arbeidsgruppens forslag og behandling, og det er bra, men kan statsråden nå forsikre Stortinget om at vi ganske raskt vil se praktisk politikk komme ut av dette arbeidet, slik at vi kan avlaste og rydde opp for folk som står i en vanskelig situasjon allerede i dag?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
La det ikke være noen tvil: Arbeiderpartiet mener at domstolene må styrkes. Finansieringen av domstolene er rammet av høyreregjeringens flate ostehøvelkutt gjennom ABE-reformen. Flere steder varsles det nå om nedbemanning i domstolene. Vi er inne i en tid der straffesakskjeden er under stort press, og særlig går dette ut over folk som står i lengre køer for å få sin sak behandlet i domstolene. Dette truer folks rettssikkerhet, og det svekker offervernet ved at vanlige folks liv blir satt på vent mens de kriminelle får strafferabatt. Landet er tjent med å ha en desentralisert domstolstruktur. Arbeiderpartiet er derfor kritisk til at Domstolkommisjonen som er satt ned, først leverte sitt forslag til ny struktur for så å skulle levere kvalitetsdelen av innstillingen i 2021. Dette burde ha vært gjort samtidig, og det burde ha vært presentert i én innstilling. Arbeiderpartiet kan ikke godta en storstilt sentralisering av våre domstoler. I tillegg mener vi det er viktig at forslaget om store endringer i domstolstrukturen behandles og voteres over her på Stortinget. Vi ønsker derfor å videreføre praksisen med at spørsmål om nedleggelser, sammenslåinger og lokaliseringer av domstoler legges fram for Stortinget. Arbeiderpartiet mener dagens desentraliserte domstolstruktur er god, og ser ingen argumenter som skulle tilsi at den må endres. Unntaket er allerede igangsatte sammenslåingsprosesser hvor det er enighet lokalt. Arbeiderpartiet ønsker derfor en desentralisert domstolstruktur hvor fokuset er folks rettssikkerhet, kvalitet ved domstolene, videre digitalisering og likhet for loven. Med bakgrunn i det støtter vi forslagsstillernes forslag i punkt 1 og 3 og fremmer i tillegg følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen legge til rette for at dagens domstolsstruktur opprettholdes, med unntak av sammenslåinger som er forankret i en lokal enighet.» Jeg tar med det opp Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstrepartis forslag i saken.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Statsministeren har tidligere gitt en klok uttalelse: «Både bosted og arbeidsmiljø påvirker perspektiver og kunnskapstilfang, dette gjelder også for fageksperter. Regjeringen må derfor bli flinkere til å hente faglig ekspertise fra miljøer utenfor hovedstadsregionen.» Det sitter uten tvil dyktige fagfolk i kommisjonen, med bred faglig kompetanse. Likevel er det svært problematisk at kommisjonen har hatt en skjev representasjon. Det har manglet representanter fra små og mellomstore domstoler i dette arbeidet. Om det hadde vært på plass, ville det kunne gitt andre vurderinger og synspunkter enn dem som har kommet fram i kommisjonens rapport, og som antakeligvis ville gitt et godt perspektiv, særlig for distriktene i vårt langstrakte land. Er statsråden enig i denne vurderingen?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Beklager, president, jeg var opptatt av å lytte til statsråden. Det er klart at det har vært god kompetanse i kommisjonen, men flertallet i komiteen har påpekt under behandlingen av denne saken at de små tingrettene og jordskifterettene sendte 39 forslag til Domstoladministrasjonen til medlemmer i kommisjonen, og ingen av disse forslagene ble tatt til følge ved sammensetningen av den. Så det skortet ikke på muligheter for å ta inn enda flere dyktige fagfolk fra utenfor ring 3. Flertallet mener derfor at det er både synd og bemerkelsesverdig at ingen av disse forslagene til gode kandidater ble hensyntatt. Kan statsråden dele denne vurderingen?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Statsråden har i denne debatten understreket domstolenes uavhengighet og det viktige rettsstatsprinsippet som ligger til grunn for dette. Det er jeg selvfølgelig enig i, det er ingen tvil om det. Men det er åpenbart at sultefôringen av domstolene gir det utslaget at de er nødt til å gjøre endringer, og i tilfellene vi ser nå, en samling og nedleggelse av enkelte domstoler, noe som også er en del av grunnlaget for kommisjonens arbeid. Dermed er det grunn til å diskutere om det er regjeringens bevilgninger som setter skranken her, og ikke domstolenes uavhengighet. Flere advokatfirmaer vi har vært i kontakt med, sier at de må legge ned virksomheten lokalt og flytte etter tingretten der hvor de nyetableres. Det handler om å sikre nødvendige inntekter for firmaet. Dermed risikerer vi å tappe distriktene for nødvendig juridisk kompetanse – hvis for mange lokale tingretter flyttes uten en skikkelig samfunnsøkonomisk gjennomgang av en rekke ringvirkninger. Dette vil opplagt gå ut over folks rettssikkerhet. Man kan derfor ikke isolert se på ABE-formen, eller forslaget fra kommisjonen, slik det kan virke som statsråden har vært fristet til å gjøre i dag. Poenget er at alt må ses i sammenheng, og skal vi sikre rettssikkerheten for alle innbyggerne i landet og med det styrke og videreutvikle rettsstaten, er det viktig å se ting i sammenheng.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Jeg synes det er påfallende hvordan Arbeiderpartiet og Jan Bøhlers forslag, det være seg om gjengkriminalitet, sosial kontroll eller æresvold, alltid møter gode ord og støtteerklæringer fra posisjonen, men aldri synes å bli skikkelig lyttet til. Det blir derfor for tamt når representanten fra Høyre sier at man er i full gang med tiltakene for å ta tak i denne problemstillingen, og at det nærmest er en suksess, når det opplagt ikke stemmer, i og med at vi stadig får nyhetsvarsler, push-varsler og historier som omhandler nettopp problemet med knivvold. Arbeiderpartiet og Jan Bøhler ønsker å fremme konkrete forslag og få dem iverksatt i praksis for å løse dette konkrete problemet i vårt samfunn. Derfor ville vi satt betydelig større pris på de gjentatte gode ordene uttalt fra diverse regjeringspartier dersom de samme partiene støttet forslagene de opplagt – skal vi tro de gode ordene her i salen – har stor sans for.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
I Arbeiderpartiets arbeid med å bekjempe netthets har vi møtt mange mennesker som opplever hetsen på nett så sterkt at de velger å ikke lenger delta i den offentlige debatten. Andre organisasjoner, som også representanten Eide pekte på i sitt innlegg, som KS og Amnesty, har gjort de samme erfaringene når de også har rettet søkelyset mot dette problemet. Mener statsråden det er et problem at politikere og samfunnsdebattanter, ja, vanlige folk i gata, blir hetset i stillhet?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Nei, noen kvikkfiks er det nok ikke på dette problemet. Det er også derfor Arbeiderpartiet har tatt til orde for at det bør settes ned et offentlig utvalg, med forholdsvis mange punkter i et forslag til mandat, som vi også har. Et av forslagene går på dette med politiet, som de siste årene har styrket sitt arbeid med å sikre folks rettssikkerhet på nett og hindre kriminalitet på nett. Komiteen erfarte dette da vi besøkte politiet i Stavanger sist, og fikk gode eksempler på deres arbeid. Likevel ser det ut til at enkelte kommentarfelt og meningsarenaer på nett får utfolde seg langt utenfor lovens rammer, uten inngripen fra politiet. Mener statsråden at politiet har gode nok virkemidler til å håndheve loven på nett?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Når det gjelder en eventuell utvikling – kanskje litt senere – av dagens lovverk for å trygge landets innbyggere, viste jeg i mitt innlegg til at den digitale utviklingen også reiser nye problemstillinger rundt ytringsfrihet, og at flere land, bl.a. Storbritannia, Frankrike, Tyskland og Sverige, utvikler lover eller har lover som regulerer redaktør- og tilretteleggeransvaret. Mener statsråden at Norge, i likhet med disse landene, bør gjennomgå denne problemstillingen, altså med redaktør- og tilretteleggeransvar, og sørge for at landets lovverk er tilpasset vårt digitale samfunn?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Det er godt å høre at det gjøres et arbeid, og jeg håper ikke at representanten oppleves utidig ved å gjenta de samme spørsmålene. Men det er viktig for oss fra Arbeiderpartiet å få grundige og gode svar på dette. Det er et arbeid vi har holdt på med over tid og lagt mye ressurser i. Så vil jeg bare understreke at dette med hets og sjikane på nett er et så alvorlig samfunnsproblem at folk rett og slett hetses til stillhet. Mennesker i Norge tør altså ikke å delta i den offentlige debatten i frykt for å møte hets og sjikane. Og nå fremmer Arbeiderpartiet et forslag – innholdsrikt, men forholdsvis beskjedent i sin form – om et utvalg som vil ta inn over seg alle disse problemstillingene vi har diskutert her i dag, og som jeg tror vi er opptatt av alle sammen, og som jeg synes flere av partiene har kommet med gode tilskudd til, og man kunne gjerne fremme flere forslag inn i dette mandatet, f.eks., hvis det var noe man var spesielt opptatt av. Tenker ikke statsråden at dette kunne være et godt virkemiddel både for å samle og løfte debatten, og kanskje til og med få inn verdifulle forslag som Stortinget kunne bidra til å løfte, og for å trygge folk i landet?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Det er godt å høre gjennom denne debatten at regjeringen i likhet med Arbeiderpartiet er opptatt av problematikken. Det setter vi stor pris på. Så har det kommet opp noen poenger i denne debatten som jeg har lyst til å understreke noe, bl.a. dette med administrativ sanksjon, altså å kunne ilegge overtredelsesgebyr for uttalelser på nett som bryter med loven. Dette har fått stor oppmerksomhet og har blitt debattert mye det siste året, og jeg er glad for at det trekkes fram også her i debatten i Stortinget. Utfordringen vi fra Arbeiderpartiet opplever, er at avstanden blir så voldsom, for idet man opplever at man har blitt utsatt for hets eller sjikane på nett, står man i et valg om enten å ikke gjøre noen ting, eller å ta saken til domstolen og gå gjennom hele den prosessen. Derfor tror vi på at det både vil være allmennpreventivt og også ganske virkningsfullt å finne en løsning som kanskje ligger et sted midt imellom den store utredningen, den store saken i domstolene, og det å rett og slett ikke gjøre noen ting. Vi har jo andre eksempler i samfunnet hvor dette har vært nyttig, og kanskje kunne det være å anse som et bilbelte i den digitale verden. Vi er glade for innspillene som er kommet til saken, men vi er selvfølgelig lei oss for at det ikke ser ut til å være flertall for forslaget vårt. Vi mener det ville vært nyttig. Så vil jeg bare gi en liten stemmeforklaring til forslaget fra Senterpartiet. Det er godt at Senterpartiet tar opp denne problematikken, som vi mener det er viktig å få belyst grundig, nettopp dette med administrative sanksjoner. Vi er selvsagt ikke helt fornøyd med de vage formuleringene i forslaget slik det foreligger, men skulle det bli sånn, støtter vi gjerne dette subsidiært.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Stortinget har gjennom forliket som ble inngått mellom de daværende regjeringspartiene, Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, og Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, vedtatt at de gjenværende lensmannskontorene skulle styrkes. Dette har vi nå sett gang på gang at ikke skjer. Og statsråden er i dag ganske tydelig på at det er fordi det ikke er viktig. Da undrer jeg på om statsråden mener at vedtak gjort i Stortinget, ikke er viktig. Tilbudet er blitt alvorlig innskrenket, noe som går ut over innbyggernes tilgang til polititjenester og svekker folks rettsikkerhet i bygd og grend. Senest i Nore og Uvdal forrige uke besøkte vi et kontor som ikke var styrket. Det jeg har lyst til å si til vår ferske justisminister, er at vår bekymring rundt denne svekkelsen av lensmannskontorene er et uttrykk for vår bekymring på et litt mer overordnet plan – at forliket som ble inngått, ikke følges opp. Man har fulgt opp den strukturelle delen, men ser ut til å ha glemt innholdet, altså hvordan vi skal få mer politikraft over hele landet, slik at det skaper trygghet for hele befolkningen. Det er alvorlig i seg selv at man inngår en avtale som den ene parten ikke følger opp, men det mest alvorlige er at politiet ikke er i stand til å oppfylle sitt samfunnsoppdrag. Fra Arbeiderpartiets side har vi nå selvfølgelig et håp om at den nye justisministeren vil gå inn i sin nye jobb med et ønske om å oppfylle den gode avtalen som ble laget om politiet, til beste ikke bare for oss i opposisjon, men for befolkningen og landet. Så har vi lenge vært spent på denne løypemeldingen som har vært varslet lenge nå, en stortingsmelding om politireformen. Den har gang på gang vært varslet, og det har blitt sagt at den er rett rundt hjørnet. Det ville vært flott om statsråden nå kunne forsikre Stortinget om at meldingen virkelig snart vil komme, slik at vi nå kan få se en tydelig vilje fra regjeringen og den nye statsråden til å ta inn over seg og peke ut en løsning på de store utfordringene politiet står overfor.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-01-28:
Fremskrittspartiet deler forslagsstillernes bekymring for økende gjeldsvekst og lite proporsjonale inndrivelseskostnader. Det er også liten tvil om at mye kan gjøres for både å modernisere og gjøre reglene og lovgivningen rundt inkasso mer effektiv og kanskje mer rettferdig. Derfor var vi glad for at det ble satt ned en gruppe som skulle jobbe med mulige tiltak og jobbe nøye med dagens regler. Som vi alle vet, ble den rapporten lagt fram i går. Fremskrittspartiet er innstilt på å gå grundig igjennom den før vi kommer med vår holdning til eventuell endring som bør gjøres på inkassosiden. Derfor mener vi det er feil på nåværende tidspunkt å stemme for endringer. Vi vil jobbe nøye med den rapporten før vi kommer med våre tiltak.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-01-28:
Jeg vil også begynne med å gratulere den nye statsråden med hennes nye jobb og ønske henne lykke til videre i det viktige arbeidet. Domstolkommisjonen har lagt fram sitt forslag til ny struktur, og det har møtt mange reaksjoner. Det er viktig å ha en domstolstruktur i Norge som både ivaretar høy kvalitet og faglig ekspertise i det arbeidet som gjøres, samtidig som man har god dekning over hele landet. Akkurat nå foreligger det ingen strukturendringer til behandling, men dersom det kommer forslag om det, skal Fremskrittspartiet ta stilling til det. Vi er opptatt av å ivareta begge deler – at man har god faglig kvalitet i det arbeidet som gjøres i domstolene rundt omkring, og at man samtidig ikke har plassering på for få steder. Vi mener det blir feil å stemme for dette forslaget når det ikke er noen endring til behandling for øyeblikket, og vil komme tilbake med vår holdning dersom det kommer forslag om endring.