Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-02-24:
Kraftforedlende industri er viktig for Norge, blir det sagt. Ja, jeg er helt enig. Det er en industri som er spredt utover hele landet, og som sånn sett berører veldig mange i tilknytning til enten sysselsetting eller indirekte sysselsetting. Siste taler var inne på dette med kraft til under markedspris. Jeg tror ikke Stortinget skal vurdere hva som er markedspris. Men det denne regjeringen har bidratt til, er at Statkraft nå har inngått kraftkontrakter med to industripartnere. Den ene av de industribedriftene har valgt å tro på en sånn kontrakt; de investerer faktisk flere hundre mill. kr i et nytt, utslippsfritt smelteverk. Det er i seg selv ikke så dårlig – det er egentlig ganske viktig. Men i forhold til den kraftforedlende industrien: Hvis vi ser litt på Norsk Industris egne vurderinger av hvor de står i forhold til produksjon, sier de at økt eksport i januar var på 4,7 pst. Holder man eksporten av petroleumsproduktene utenfor, var det en vekst i fastlandseksporten på 13 pst. Vi ser at kraftforbruket fra 2010 har steget igjen, og at det er flere som skrur opp produksjonen. Vi ser at i 2010 økte industriproduksjonen med 2,8 pst., og metallindustrien og den kjemiske industrien hadde relativt høyere vekst i 2010 enn i 2009. Tallene viser at metallindustrien økte med 15,7 pst. i 2010 sammenlignet med i 2009, og kjemiske råvarer hadde stor vekst i 2010, med en økning på 26,8 pst. sammenlignet med 2009. Så det er relativt god vekst og gode muligheter for eksport av norske varer. Så må vi med glede konstatere at noe av grunnlaget – rammebetingelsene – for norsk industri også medfører at en velger å investere. Finnfjord, som nå fikk en kraftavtale med Statkraft er et godt eksempel på det. I tillegg til avtalen med Statkraft har de fått 175 mill. kr av Enova for å bygge verdens første utslippsfrie smelteverk. I sum er dette en god ramme rundt aktiv næringspolitikk, og god politikk som faktisk understøtter industrien, også den kraftforedlende industrien. Så er kraft helt nødvendig, og en viktig innsatsfaktor. Da vi behandlet dekningsloven i Stortinget før jul, sa flertallet i komiteen og flertallet i Stortinget at det påhviler kraftselgere i Norge et særlig ansvar for å inngå langsiktige kraftkontrakter til industrien, bl.a. for å unngå vesentlige endringer i det nasjonale kraftforbruket over tid. Det er en ganske vesentlig merknad i forhold til den diskusjonen vi har nå. Det handler om viljen til å legge føringer for at kraftprodusenter bør selge kraft til den kraftforedlende industrien. Verken Høyre eller Fremskrittspartiet var med på den merknaden. Verken Høyre eller Fremskrittspartiet, som nå står og påberoper seg en aktiv holdning til den situasjonen som norsk kraftforedlende industri befinner seg i, ville være med på den type føringer fra Stortinget. Og etter min mening viser det i utgangspunktet at en er mest opptatt av det nøytralitetsbegrepet som Høyre har stått for tidligere. Det samme gjorde Høyre da vi behandlet kapitaltilførselen til Statkraft. De valgte ikke å være med på å gi selskapet føringer i tråd med både industri og andre behov nasjonalt. Tvert om, de unnlot å gi føringer. Det viser at Høyre fremdeles er et næringsnøytralt parti. I tillegg sier Høyre i denne interpellasjonsdebatten at det har vært nedgang i privat sysselsetting etter finanskrisen. Ja, men den er på vei opp igjen. Samtidig er det fra 2005 og fram til nå skapt omtrent 260 000 nye arbeidsplasser, to tredjedeler i privat sektor – en betydelig vekst i antall arbeidsplasser i privat sektor. Så debatten blir noe merkelig, og det blir ikke bedre selv om vi gjentar de debattene gang på gang. Men jeg synes det er verdt å understreke at Høyres næringsnøytralitet synes også i enkelte tilfeller å ha smittet over på Fremskrittspartiet.