Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2019-04-11:
Vi behandler et representantforslag fra SV om endringer i reindriftsloven § 60 som innebærer et bunnfradrag ved forholdsmessig reduksjon av reintall. Målet med forslaget er å skjerme de minste enhetene og øke rekrutteringen til næringen. Det er vel med å respekt å melde bare SV, Arbeiderpartiet og til dels Senterpartiet som mener det er for få reineiere i næringen. Reindrift er en av de viktigste samiske kulturbærerne og er viktig å ivareta – med tanke på både økologisk og ikke minst økonomisk bærekraft. Norsk reindrift drives på et tilnærmet konstant areal, der det er viktig at det totale antallet rein er tilpasset beitegrunnlaget. En økologisk bærekraftig reindrift vil legge grunnlaget for en best mulig økonomi i næringen, og økologisk og økonomisk bærekraft vil også være avgjørende for den kulturelle bærekraften over tid. Det er knapphet på beiteressurser, og det kreves en god forvaltning for å opprettholde god vekt på dyrene og god dyrevelferd. Reintallet har fra 1950-tallet økt betydelig og har i de siste tiårene vært på et nivå som ikke er økologisk bærekraftig. For å sikre en bærekraftig reindrift har det vært nødvendig å tilpasse reintallet til beitegrunnlaget. Stortinget har gjennom mange år vært på den til enhver tid sittende landbruks- og matminister om at reintallet må ned. Det har også blitt støttet av Riksrevisjonen. Heldigvis har vi i dag en handlekraftig regjering, som har sett viktigheten av å ta vare på reindriftsnæringen og tatt nødvendige grep som fører til redusert reintall. Et bærekraftig reintall vil først og fremst komme reindriften til gode, da tilpasningen gir bedret beitesituasjon og bedre dyrevelferd. Videre vil et tilpasset reintall gi økt produksjon og økte inntekter for alle, også dem med færrest dyr. Det er reindriften som etter reindriftsloven har ansvaret for at reintallet er i samsvar med det som er fastsatt i bruksreglene. Dersom reintallet overstiger det fastsatte tallet, har loven to måter å redusere det på. Det første alternativet er den indre justisen, ved at sidaen selv utarbeider en reduksjonsplan. I en sånn reduksjonsplan kan sidaen velge å skjerme unge etablerere, familier og de som tidligere har redusert. Her har sidaen full mulighet til å ta ut såkalte inaktive reineiere, som Senterpartiet var inne på, de som har rein i flokken, men ikke driver med reindrift, men har andre yrker eller bor i utlandet. Dersom sidaen selv ikke klarer å finne en løsning for reduksjon hvor de har muligheten til å skjerme etablerere og yngre folk som vil inn i næringen, må Reindriftsstyret fatte vedtak om forholdsmessig reduksjon, dvs. prosentvis lik reduksjon for alle. Her åpner ikke loven for en annen fordeling av reduksjonen. Det er en riktig måte å gjøre det på. Næringen selv har en mulighet til å justere reintallet innenfor sidaen. Dersom Reindriftsstyret må gå inn, er det mest riktig å ta en forholdsmessig reduksjon. Mange reinbeitedistrikter sliter med økonomisk bærekraft. Det finnes distrikter innenfor alle reinbeiteområder som har et godt økonomisk utbytte, men det totale bildet viser at reindriften generelt har svak økonomi. Fortsatt er det flere distrikter med lave vekter i Finnmark, men man ser en positiv utvikling etter reduksjonen av reintallet. Den økonomiske situasjonen i næringen er i dag svært krevende, og et bunnfradrag vil etter min vurdering forsterke en negativ økonomisk utvikling. Ved slutten av driftsåret 2016/2017 var det totalt 122 sida-andeler i reinbeiteområdene som hadde et reintall på under 200 rein. Det er en nokså stor flokk når man begynner å summere dem. Forslaget fra SV, som har til formål å øke rekrutteringen til næringen, vil over tid skape en uheldig næringsstruktur og bidra til ytterligere å svekke både den økologiske og den økonomiske bærekraften i reindriften. Avslutningsvis må jeg bare si at for Fremskrittspartiet – og regjeringspartiene – er en økologisk og økonomisk bærekraftig reindriftsnæring viktig for å bidra til å bevare samisk kultur. Derfor kan vi ikke støtte forslaget fra SV.