Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-02:
Takk til justisministeren for en ryddig redegjørelse. Det er bra at arbeidet med en ny våpeninstruks nå baseres på et understreket vedtak i Stortinget om at politiet i Norge skal være ubevæpnet. Men vi er altså, som alle talere – mer eller mindre – har påpekt, på vei inn i en stadig mer bekymringsfull situasjon med en ny utvidelse av den midlertidige bevæpningen, nå til uti august. Dette er ytterligere et sterkt signal om at vi har kurs mot noe som blir en selvbekreftende og selvforsterkende situasjon. Det er, som alle vet, dessverre all grunn til å anta at den internasjonale konfliktsituasjonen i og rundt Europa kommer til å fortsette i lang tid. Og det er dessverre grunn til å anta at det – som følge av det og kanskje også av andre forhold, økonomisk utvikling osv. – vil være en situasjon hvor trusselnivået og terrorfaren er høyere enn det vi anså som normalt for bare noen få år siden. Som følge av det er det også grunn til å være bekymret for at det apparatet som settes i gang, og de prioriteringer som gjøres i overvåkningsorganene, med trusselvurderinger, med skjerpet overvåkningsaktivitet, med nye tiltak, vil gjøre det stadig vanskeligere for disse overvåkningsorganene å ta ansvaret for ikke å gi råd om generell bevæpning og ekstratiltak, fordi utgangspunktet er en forutsetning om at vi er i en ekstremsituasjon – eller i en unormal situasjon, for å uttrykke det bedre. Det er altså betydelig fare for at den måten vi håndterer dagens trusselsituasjon på, i seg selv blir en faktor som gjør den situasjonen vi nå er i, med midlertidig bevæpning av politiet, til en normalsituasjon. På toppen av dette er altså trusselvurderingene gradert. Det skal de være, vi skal stole på regjeringen vår når den gjør vurderingene, men det gjør altså at i en sånn sak-til-sak-utvikling som vi har nå, er Stortinget i veldig stor grad satt på sidelinjen og uten anledning til å gjøre en reell vurdering av om hvorvidt den akutte trusselvurderingen og det akutte rådet om bevæpning er riktig eller ikke. Det er derfor nødvendig for Stortinget, og for regjeringen, å innskjerpe det grunnleggende prinsippet – som heldigvis alle, inklusive justisministeren, bekrefter – om at norsk politi skal være ubevæpnet. Dette er en samfunnsverdi som vi må strekke oss for å beholde, fordi verdien av den er større enn kostnaden ved å undergrave eller gi unntak fra den. Poenget er at dette i større grad må bli et premiss for overvåkningsorganenes råd. Vi må også selvfølgelig ta på alvor det som mange har påpekt, at det er svært mye – selvfølgelig ikke alt, men svært mye – erfaring som tilsier at bevæpning av politi i seg selv ikke er et spesielt effektivt tiltak for å redusere en terrortrussel. Det vi er nødt til å gjøre, er å innstille oss på en normalsituasjon som for det første inneholder et høyt internasjonalt konfliktnivå, som for det andre inneholder et permanent høyere terrortrusselnivå enn hva vi har vært vant til hittil, og som for det tredje inneholder et ubevæpnet norsk politi. Dette må være et premiss for de rådene vi får, og de valgene som gjøres. Miljøpartiet De Grønne støtter de tiltakene som tidligere har vært varslet, om å gi operative politienheter en mer direkte mulighet til å avgjøre bevæpning i en akuttsituasjon, og vi støtter også videreføring av et lovverk som åpner for midlertidig bevæpning. Men i det videre utredningsarbeidet som justisministeren har varslet, oppfordrer vi altså på det sterkeste til at selve formålet må være å beskrive en situasjon som er slik at vi møter en permanent høyere terrortrussel med et ubevæpnet politi, og at de rådene og virkemidlene som velges, skal ha det som basis, og hvor det å anbefale stadige utvidelser av en midlertidig bevæpning i svært liten grad er en løsning.