Gudmund Restad (Senterpartiet), 2000-12-11:
Forsvarsbudsjettet for 2001 bekrefter igjen den såkalte doble ubalansen i Forsvaret, ubalansen mellom oppgaver og ressurser, og ubalansen mellom drift og investeringer. Det er urealistisk å tro at dette problemet kan bli løst uten en ny forsvarsstruktur og en omfattende omstilling av Forsvaret. Det vil da også komme. Sist sommer la forsvarssjefen fram sin Forsvarsstudie 2000, og Forsvarspolitisk utvalg la fram sin innstilling Et nytt forsvar. Forsvarsdepartementet arbeider nå med en langtidsproposisjon, som er lovet oversendt til Stortinget medio februar 2001. I proposisjonen forventes det forslag om et nytt forsvarskonsept og en ny forsvarsstruktur som er tilpasset den sikkerhetspolitiske situasjonen. Det må tas utgangspunkt i det nye trusselbildet etter Sovjetunionens oppløsning og Berlinmurens fall. De konkrete forslagene forutsettes å være tilpasset forventede realistiske forsvarsrammer. Langtidsproposisjonen og de forslag som der blir fremmet, vil sikkert føre til en stor debatt. Vi merker allerede et sterkt engasjement basert på forslagene i Forsvarsstudie 2000 og NOU 2000:20, innstillingen fra Forsvarspolitisk utvalg. Daglig mottar vi brev og henvendelser fra hele landet. Den debatten kan vi imidlertid ta først til våren. I dag får vi konsentrere oss om budsjettspørsmål og særlig forsvarsbudsjettet for 2001. De årlige totale bevilgningene til forsvarsformål har siden midten av 1990-tallet nominelt økt med nærmere 4 milliarder kr, eller med 17–18 pst. Lønns- og prisveksten har imidlertid vært enda høyere, godt over 20 pst. i den samme perioden. Særlig har vi hatt relativt høy lønnsvekst de siste tre årene. Realverdien av bevilgningene til Forsvaret er derfor gått betydelig ned i nevnte periode. Tradisjonelt har forsvarsbevilgningene vært fordelt med knapt 2/3 til drift og vel 1/3 til investeringer samt en liten del til norske styrker i utlandet. En stadig større del går nå til drift og tilsvarende mindre til investeringer. Dessuten har bevilgningene til internasjonale operasjoner økt sterkt de seneste årene på grunn av situasjonen på Balkan. Hvis vi tar utgangspunkt i 1995-budsjettet og sammenligner med 2000-budsjettet, vil vi se at andelen som går til drift, er økt fra 61 til 64 pst. investeringsandelen er redusert fra 36 til 28 pst. utgiftene til internasjonale operasjoner har økt fra 3 til 8 pst. av forsvarsbevilgningene For 2001-budsjettet vil fordelingen være tilnærmet den samme som for inneværende år. Det er vanlig å måle et lands bevilgninger til Forsvaret i forhold til bruttonasjonalproduktet. Målt på denne måten har bevilgningene til Forsvaret i Norge gått ned på 1990-tallet og ligger nå i underkant av 2 pst. av BNP. Dette må imidlertid ses i sammenheng med at vi på 1990-tallet har hatt en langvarig høykonjunktur med meget sterk vekst i bruttonasjonalproduktet. For å avverge overopphetning av norsk økonomi har det vært nødvendig med betydelige innstramminger i statsbudsjettene i siste halvdel av 1990-tallet. Dermed er bevilgningene til mange formål – ikke bare til Forsvaret – gått ned som andel av BNP. Sammenliknet med andre NATO-land i Europa ligger Norge tilnærmet på et gjennomsnitt i forsvarsbevilgninger hvis man legger BNP til grunn. Norges begrensende faktor er ikke penger, men arbeidskraft. Derfor er det mer nærliggende å måle forsvarsbevilgningene i forhold til folketallet, altså antall forsvarskroner per capita eller pr. innbygger. Ved en slik sammenligning kommer Norge meget gunstig ut. Ingen europeiske NATO-land bruker mer penger pr. innbygger på Forsvaret enn Norge. Vi bruker årlig godt over 700 US-dollar – eller mellom 6 000 og 7 000 kr – pr. innbygger på Forsvaret. Til sammenligning bruker Frankrike og England vel 600 US-dollar og Danmark vel 500 US-dollar pr. innbygger. Tyrkia, som bruker nær dobbelt så mye som Norge målt som andel av BNP, bruker bare om lag 150 US-dollar pr. innbygger, altså kun en femtedel av vårt nivå. For neste år – på 2001-budsjettet – vil Forsvaret få bevilgninger på til sammen 27 125 mill. kr. I dette beløpet er inkludert 1 057 mill. kr til delvis finansiering av fregattprosjektet og 1 922 mill. kr til internasjonale operasjoner. Den totale forsvarsbevilgningen for 2001 blir nominelt nær 500 mill. kr høyere enn for inneværende år. Men korrigert for pris- og lønnsveksten blir verdien av bevilgningen redusert med et noenlunde tilsvarende beløp. Den ordinære forsvarsrammen er i proposisjonen oppgitt til å være økt med reelt 1,2 pst. fra 2000 til 2001. I realiteten blir den imidlertid betydelig redusert, fordi det må tas hensyn til at det for 2001 er lagt inn 1 057 mill. kr til delvis finansiering av fregattkjøpet. Dette tilsvarer 1 000 mill. 1998-kroner, som Stortinget har forutsatt skal komme i tillegg til ordinær forsvarsramme hvert år i perioden 2001–2006. I tillegg til ordinær forsvarsramme skal også bevilgningen til internasjonale operasjoner komme. Denne bevilgningen – over kap. 1792 – er for neste år på 1 922 mill. kr. 72 mill. kr er dekket innenfor forsvarsrammen. Formelt er det i strid med Stortingets tidligere forutsetning. Komiteflertallet mener likevel at dette kan forsvares, fordi vi neste år vil ha en merutgift, trolig i størrelsesorden 300 mill. kr, til norsk ledelse av KFOR 5. Det er for øvrig betydelig usikkerhet omkring utgiftene til internasjonale operasjoner, som for 2001 er budsjettert med 227 mill. kr mindre enn for inneværende år. Det var derfor i proposisjonen foreslått et romertallsvedtak som ville gitt Regjeringen fullmakt til å omdisponere bevilgninger innenfor forsvarsbudsjettet. Dette ville etter komiteens oppfatning kunne være i strid med bevilgningsreglementet. Komiteen har derfor omformulert vedtaket, slik at eventuelle budsjettkorrigeringer under kap. 1792 må forelegges Stortinget på vanlig måte. Det er romertall X i komiteens tilråding. Det har i de seneste årene blitt brukt omkring 2 milliarder kr, eller 7-8 pst. av forsvarsbudsjettet til internasjonale operasjoner. Det norske bidraget til slike operasjoner er stort sammenliknet med bidragene fra alle andre land hvis man legger folketallet til grunn for sammenligningen. Med vår avhengighet av bistand fra våre allierte i en gitt situasjon, må vi selvsagt være villige til å bidra betydelig til internasjonale operasjoner. Likevel må vi tenke over om våre omfattende styrkebidrag kan komme til å gå på bekostning av Forsvarets primæroppgave: å beskytte norsk territorium og norske interesser. Det er altså ikke selve deltakelsen i internasjonale operasjoner jeg tillater meg å stille et lite spørsmålstegn ved, men omfanget av deltakelsen. Norge har nylig meldt inn sitt bidrag til den planlagte EU-styrken. På side 16 i innstillingen har komiteen gitt noen forutsetninger for eventuell norsk deltakelse i EU-operasjoner. Komiteen understreker bl.a. at slik deltakelse ikke kan skje uten at Regjeringen etter konsultasjoner med Stortinget har besluttet dette. En eventuell norsk deltakelse i EU-operasjoner betyr at det stilles norske styrker til disposisjon for en organisasjon som Norge ikke er medlem av. Dermed kan det stilles spørsmål om hvorvidt dette kan være i strid med Grunnloven § 25. Jeg forutsetter at dette spørsmålet – hvis det ikke allerede er gjort – utredes grundig. Resultatet bør forelegges Stortinget på hensiktsmessig måte. I budsjettavtalen av 18. november mellom Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre er det enighet om å redusere bevilgningen under kap. 1733 Luftforsvaret med 100 mill. kr. Med de problemer Luftforsvaret allerede har, bl.a. på grunn av høye drivstoffpriser, kunne dette fortone seg som problematisk. Imidlertid tilføres Luftforsvaret netto til sammen 247 mill. kr på inneværende års budsjett – 124 mill. kr i omgrupperingsproposisjonen og 123 mill. kr i nysalderingen. Beløpet skal brukes til kjøp av drivstoff. Dermed vil lagerbeholdningen av drivstoff ved årsskiftet være så god at det kan forsvares å redusere bevilgningen neste år med de avtalte 100 mill. kr. Innenfor et ganske stramt forsvarsbudsjett har komiteens flertall ønsket å styrke kap. 1734 Heimevernet med 20 mill. kr, mot en tilsvarende reduksjon på kap. 1760, post 45. Beløpet forutsettes brukt til øvelser av de HV-avdelinger som de siste to-tre årene har fått liten eller ingen øvelse. Senterpartiet var imot etableringen av Regionfelt Østlandet da den saken var oppe til behandling i Stortinget. Vi mener fortsatt at man burde funnet en annen løsning, f.eks. leie av et nærliggende skytefelt i Sverige. Det er ikke usannsynlig at kostnadene med utbyggingen av feltet kan bli det dobbelte av hva man hittil har lagt til grunn. Det burde gi også tilhengerne av skyte- og øvingsfeltet betenkeligheter. I alle fall burde man kunne utsette investeringene inntil den bebudede langtidsproposisjonen er framlagt, og den nye forsvarsstrukturen er fastlagt av Stortinget til våren. Jeg registrerer at Hallgeir H. Langeland på vegne av SV har bebudet et forslag i tråd med dette. Senterpartiet vil derfor stemme for det annonserte forslaget. Jeg ser at tiden har gått litt raskere enn jeg hadde forutsatt, og derfor skal jeg bare helt til slutt nevne at jeg er saksordfører for bl.a. kap. 451 Sivilt beredskap, som sorterer under Justisdepartementet. I nevnte budsjettavtale av 18. november ble det enighet om å kutte bevilgningen på dette kapitlet med 5,8 mill. kr. Dette er fulgt opp i Budsjett-innst. S. nr. 7. På grunn av den reduserte bevilgningen har komiteen i sine merknader bl.a. sagt at enkelte tradisjonelle tiltak må kunne forskyves, og at tidligere bindinger, som f.eks. omfanget av mannskapsøvelser, om nødvendig må kunne fravikes.