Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Norge er et land med små forskjeller og store muligheter. Vi har selvsagt fortsatt uløste oppgaver i dette landet. Nye oppgaver og nye utfordringer oppstår, og vi strekker oss mot nye mål. Samtidig kan vi i dag konstatere at veldig mye går bra i dette landet, og at åtte år med rød-grønn regjering har styrket fellesskapsløsningene og gitt nye muligheter for flere. Det er skapt nye arbeidsplasser, og befolkningen øker. Også i nord er fraflytting erstattet med vekst. Det gjennomføres store løft innen kultur, bistand og samferdsel, og ikke minst er det blitt satset tungt på kunnskap og velferd. Tusenvis av nye barn har fått barnehageplass. Det er ansatt flere på sykehjemmene, og det er flere lærere i skolen. Utdanning og velferdstjenester for alle er en forutsetning for å nå målet om rettferdighet, like muligheter og personlig frihet. Derfor stiller vi oss bak de målene i regjeringsplattformen som handler om å styrke helsetjenestene, bygge ut eldreomsorgen og rusomsorgen, ansette flere lærere og styrke det sosiale sikkerhetsnettet. Da er det viktig med en sterk kommuneøkonomi, for det er kommunene som har ansvaret for skolen, for eldreomsorgen og for mange andre velferdsoppgaver. Kommunene har fått et betydelig økonomisk løft de siste åtte årene. Fra 2005 og fram til i dag har kommunenes inntekter økt med nærmere 70 mrd. kr, som har gitt rom for 59 000 nye årsverk. I budsjettet for neste år har den rød-grønne regjeringen foreslått en ytterligere opptrapping av kommunenes inntekter. De siste åtte årene har kommunene ikke bare bygd ut tjenestene sine i stort omfang, men vi ser også at den økonomiske situasjonen i norske kommuner er betydelig forbedret. I mai 2005 var status at 116 kommuner – mer enn hver fjerde kommune – var i økonomisk ubalanse. Nå tar Høyre og Fremskrittspartiet over en kommunesektor der under 50 kommuner er i ROBEK-registeret. Jeg har merket meg at regjeringsplattformen ikke inneholder målsettinger for kommuneøkonomien og vekst i de frie inntektene. Derfor vil jeg benytte anledningen i dag til å understreke at ambisjoner om bedre skole og mer eldreomsorg må følges opp med en god kommuneøkonomi og også en rettferdig fordeling mellom kommunene. Jeg frykter at den varslede omleggingen av inntektssystemet med at de skattesterke kommunene skal få beholde mer av sine inntekter, vil føre til at alle de andre kommunene som taper inntekter, blir nødt til å kutte i sine velferdstilbud. Jeg har lest regjeringsplattformen, og en av de formuleringene jeg bekymrer meg litt for, er at «produksjon av velferdstjenester skiller seg lite fra andre tjenester». Det slår regjeringen fast. De sier videre at det derfor er «helt nødvendig at konkurranse blir et gjennomgående element i offentlig virksomhet». Det er ingen som er uenig i at det offentlige skal lære av private eller ideelle aktører der de gjør ting på en bedre måte, eller at det offentlige skal bruke konkurranse og anbud der det er hensiktsmessig. Men det å ha ansvar for velferd og omsorg er noe annet enn å tømme søppel eller drive hotell – med all respekt for dem som driver med det. Det å forberede ungene våre på selve livet, det å hjelpe barnevernsbarn og rusmisbrukere til en ny tilværelse, det å ta seg av våre eldre er ikke produkter som skal kommersialiseres. Det er rett og slett en grunnleggende oppgave i et samfunn der mennesker bryr seg om hverandre. De som jobber på sykehjem og i barnevernet, trenger ikke først og fremst mer konkurranse. De trenger lokalpolitikere med økonomisk handlingsrom og fleksibilitet til å finne de løsningene som passer i det enkelte lokalsamfunn.