Gudmund Restad (Senterpartiet), 1999-12-07:
Regjeringen fremmet 29. oktober i år Kredittmeldinga 1998, St.meld. nr. 11 for 1999-2000. Kredittmeldingen er nå i større grad enn tidligere et dokument som omhandler aktuelle saker på finansmarkedet. Som i fjorårets melding, drøfter Regjeringen også i år retningslinjene for strukturpolitikken i finansmarkedet. Regjeringen mener at de retningslinjene som ble trukket opp i Kredittmeldinga 1997, og som et stort flertall høsten 1998 gav støtte til i stortingsbehandlingen, gir et godt utgangspunkt for politikken også framover. Regjeringen foreslår likevel enkelte endringer i retningslinjene for å legge til rette for en videreutvikling av en konkurransedyktig norsk finansnæring. I konsesjonspolitikken vil det fortsatt bli lagt stor vekt på hensynet til konkurranse og soliditet. Videre vil det bli lagt vekt på at det finnes solide og konkurransedyktige institusjoner og grupperinger med regional forankring her i landet. Jeg vil understreke at Regjeringen legger stor vekt på at utøvelsen av eierskapet i bankene skal være klart atskilt fra statens rolle som regulator og konsesjonsmyndighet. Dette er ivaretatt gjennom utformingen av lovverket for både Kredittilsynet og Statens Bankinvesteringsfond. Slik må det fortsatt være. Utviklingen internasjonalt mot større enheter og økt konkurranse over landegrensene vil ha mye å si for konkurransesituasjonen framover. Dette har vært et viktig utgangspunkt for drøftingen i Kredittmeldinga 1998. Jeg vil peke på at de aller fleste utviklede land har sentrale finansinstitusjoner med nasjonalt eierskap. Regjeringen mener at det også i Norge er et mål å sikre et norsk eierskap av tilstrekkelig omfang til å sikre sentrale finansinstitusjoner med hovedkontor her i landet. Staten er den eneste som kan sikre dette, ettersom vi ikke kan pålegge andre investorer å opprettholde sitt eierskap. Jeg er tilfreds med at flertallet i finanskomiteen slutter seg til Regjeringens syn om at det er viktig å sikre et langsiktig nasjonalt eierskap i finansnæringen for å sikre hovedkontor i Norge. Jeg har merket meg at flertallet går inn for at staten må medvirke til å etablere en sterk norsk løsning på finansmarkedet, slik at det nasjonale eierskapet ikke blir svekket. Jeg har merket meg at finanskomiteen i sin innstilling understreker at Stortingets oppgave er å trekke opp de generelle retningslinjene for strukturpolitikken på finansmarkedet og statens rolle som eier. I tråd med dette har komiteens flertall ikke gitt konkrete anvisninger på løsninger f.eks. når det gjelder de to forretningsbankene som staten har store eierandeler i. Komiteflertallet mener at staten må samle sine eierinteresser i en enhet og slik sikre det nasjonale eierskapet gjennom å eie minst en tredjedel av aksjene i denne. Flertallet uttaler også at et eventuelt salg av aksjer i Kreditkassen ikke kan gjennomføres før en har sett hva slags norsk løsning som kan etableres. Jeg har også merket meg at en samlet komite legger til grunn at den framtidige konsesjonspolitikken må ta utgangspunkt i en vurdering av soliditet og av konkurransemessige hensyn og i utgangspunktet ikke må utelukke bestemte strukturelle løsninger eller stenge for nordiske/internasjonale samarbeidsalternativ der en utenlandsk eirerandel er noe større enn i gjeldende lovgivning. Det sies videre av flertallet at Regjeringen bør gi prioritet til arbeidet med statens eierskap i en sterk norsk finansløsning. Jeg tar sikte på i løpet av denne uken å gi et oppdrag til Statens Bankinvesteringsfond om å starte et arbeid i tråd med de retningslinjer finanskomiteen eller dens flertall har trukket opp i innstillingen. Utover dette vil det ikke bli lagt spesielle politiske føringer på hva slags løsning en skal komme fram til. Fondets oppgave vil være å utarbeide et godt faglig grunnlag for å vurdere hvordan en best kan imøtekomme de synspunkter stortingsflertallet har gitt uttrykk for. Dette er en svært viktig sak med store økonomiske dimensjoner. Det vil derfor ikke være forsvarlig å pålegge arbeidet et tidspress som kan svekke mulighetene for å oppnå de beste løsninger. Jeg vil derfor ikke sette noen bestemt tidsfrist for ferdigstillelse av arbeidet. Jeg forutsetter likevel at Bankinvesteringsfondet ikke bruker unødig lang tid, men gjennomfører oppdraget så raskt som et grundig og forsvarlig arbeid tillater. Det må legges avgjørende vekt på å finne løsninger som gir grunnlag for å etablere og videreutvikle en konkurransedyktig og robust forretningsstrategi, gitt utviklingen i finansmarkedet, bl.a. når det gjelder teknologi, bransjeglidning og økt internasjonal integrasjon. Jeg har for øvrig merket meg at komiteen ber om at norske finansinstitusjoners rammevilkår blir vurdert. I denne sammenheng vil jeg vise til Banklovkommisjonen som går gjennom norsk finanslovgivning, og til det såkalte Konkurranseflateutvalget som utreder norske finansinstitusjoners konkurranseflater i forhold til utenlandske institusjoner. Begge disse utvalgene vil komme med innstillinger neste år, som Finansdepartementet vil følge opp i forhold til Stortinget. Regjeringen gav i kredittmeldingen uttrykk for at det er argumenter som taler for at staten som eier burde nominere representanter til styret i DnB og Kreditkassen. Jeg vil understreke, slik det også er omtalt i regjeringspartienes merknader i innstillingen, at staten med dette selvsagt ikke skulle blande seg bort i den daglige driften, eller sette krav om tilbakerapportering. Jeg tar til etterretning at flertallet i komiteen går imot Regjeringens forslag. Dette medfører at de gjeldende retningslinjer fortsatt vil bli lagt til grunn. Regjeringen ønsker å åpne for samarbeidsavtaler og strategiske allianser både mellom norske finansinstitusjoner og mellom norske og utenlandske finansinstitusjoner. I Ot.prp. nr. 9 for 1999-2000 er det derfor foreslått endringer i finansieringsvirksomhetsloven som vil gi mulighet til unntak fra den generelle regelen om 10 pst. eierbegrensning. Ved strategiske samarbeidsavtaler gis det mulighet for eierandeler på opp til 25 pst. Et eksempel på strategisk samarbeid kan være kombinert deleierskap og utstrakt forretningsmessig samarbeid. Det strategiske samarbeidet vil kunne kombineres med både ensidige og gjensidige eierandeler. Jeg er tilfreds med at flertallet i komiteen går inn for de foreslåtte endringene i eierbegrensningsreglene. Kredittmeldingen gir også en oversikt over utviklingen på finansmarkedet i foregående år og over virksomheten i statlige institusjoner med sentrale oppgaver på dette området. I den sammenheng har jeg merket meg at flertallet i komiteen ber Regjeringen vurdere om Folketrygdfondet bør få investere i norske selskaper som ikke er børsnotert. Finansdepartementet arbeider for tiden med dette spørsmålet sammen med Folketrygdfondet. Regjeringen vil derfor komme tilbake med en nærmere redegjørelse omkring dette spørsmålet til Stortinget i revidert nasjonalbudsjett 2000.