Nils Amund Røhne (Arbeiderpartiet), 2000-06-14:
Den innstilling fra sosialkomiteen som Stortinget behandler i dag, om vurdering av krav om vandelsattest for helsepersonell for å skjerme barn fra kontakt med helsepersonell som er siktet, tiltalt eller dømt for seksuelle overgrep mot barn, tar for seg et svært alvorlig samfunnsproblem. Det er grunn til å gi forslagsstillerne ros for å ha satt en viktig problemstilling i fokus. Det er videre gledelig, men ikke overraskende, at en samlet komite i innstillingen sier at dette er en problemstilling det er all grunn til å ta på alvor. I Dokument nr. 8:41 peker forslagsstillerne på bestemmelser i barnehageloven og opplæringsloven og ber om at lignende bestemmelser vurderes i forbindelse med helsepersonelloven. Komiteen sier seg enig i dette og tilrår enstemmig at Stortinget gjør vedtak der man ber Regjeringen legge fram en vurdering og et lovforslag til hvordan vandelsattest for helsepersonell kan sikre at barn som søker helsevesenet, ikke møter helsepersonell som har begått seksuelle overgrep mot barn eller umyndige. En enstemmig komite ber videre Regjeringen i egnet form legge fram en bred vurdering av hvordan barn og andre spesielt utsatte grupper i møte med offentlig og/eller privat sektor, utover helse- og oppvekstsektor, skal sikres mot overgrep og garanteres rettssikkerhet og trygghet. Bakgrunnen for andre del av forslaget er jo at det ikke er slik at det kun er krenkelser og forbrytelser av seksuell karakter som gjør det betimelig å stille spørsmål om skikkethet i tilknytning til bl.a. å ha ansvar for barn i f.eks. en offentlig helseinstitusjon. Komiteens flertall, alle unntatt Høyre og Fremskrittspartiet, peker i innstillingen på at det er, «et åpenbart behov for å foreta en drøfting av hvilke sektorer og områder det eventuelt vil være hensiktsmessig med krav om politiattest», og at det bør «stilles spørsmål om ikke også andre kriminelle handlinger burde diskvalifisere for tett og nær kontakt med barn, det være seg i offentlig eller privat virksomhet». Her tenker flertallet på forhold som grov voldsutøvelse, seksuelle overgrep også mot andre enn barn, virksomhet som faller inn under bestemmelser knyttet til pornografi osv. Jeg må innrømme at jeg ikke helt har forstått hvorfor ikke Høyre og Fremskrittspartiet støtter flertallet på dette punktet i innstillingen. Men jeg er samtidig glad for at de samme partier støtter forslaget som nettopp sikter mot å ta opp hele denne problematikken. Det er i år hundre år siden boka «Barnets århundre» ble utgitt. Bokas tittel, «Barnets århundre», har ofte blitt brukt også på det århundret vi forlot, fordi barns situasjon fikk en helt annen fokusering i dette århundret enn i det forrige. «Å oppdra et barn – det betyr å bære en sjel i sine hender», skrev den svenske forfatteren av boka, Ellen Key, og dette er en formulering som virkelig klargjør for oss det ansvar vi alle har for at barn skal møte et samfunn preget av trygghet og rettssikkerhet. Komiteens behandling av Dokument nr. 8:41 og Regjeringens videre behandling av de problemstillinger som forslagene fra komiteen reiser, er et viktig – om enn lite – bidrag for nettopp å gi barn i vårt samfunn større trygghet. Samtidig vil jeg understreke at barns situasjon totalt sett avgjøres av kvaliteten på det samfunnet de er en del av. Det er derfor slik at den debatten vi akkurat har avsluttet i forbindelse med forrige sak, antakelig er viktigere når det gjelder å ivareta barns trygghet og sikkerhet, men det betyr ikke at den sak vi nå drøfter, er uviktig. Tvert imot – som jeg sa innledningsvis, er den svært viktig. Skal vi på noen måte kunne karakterisere vårt samfunn som barnevennlig og vår tid som en tid der også barns interesser står i sentrum, må vi skjerme barn mot slike grufulle opplevelser og handlinger som forslaget i Dokument nr. 8:41 omhandler, og som vi gjennom behandlingen av forslaget i dag forsøker å bygge noen nye forsvarsverk mot.