Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Vi i Fremskrittspartiet vil gjerne redegjøre for vårt syn. Saken dreier seg egentlig – veldig enkelt fortalt – om den negative effekten som oppstår. Og hvordan oppstår den effekten? Jo, den oppstår i de tilfeller der enken eller enkemannen kan tape på å ha tjent opp egne pensjonspoeng når pensjonen samordnes med avdøde ektefelles pensjon. Lise Christoffersen etterlyste i sitt innlegg et regnestykke, og et regnestykke skal hun få. En avdød mann hadde tjent opp en tilleggspensjon på 60 000 kr pr. år, og enken, som hadde jobbet i 30 år i staten, har full opptjent pensjon. Så lenge hun er yngre enn 67 år, får hun ikke utbetalt egenopptjent tilleggspensjon fra folketrygden, og hun rammes ikke av feilen. Så blir hun 67 år og får honorert egenopptjening i folketrygden. Den gir en utbetalt effekt på 22 000 kr pr. år. Siden hun har full egenopptjent pensjon fra før, skal hun ikke ha noe mer, og en riktig samordning ville gå ut på at hun får et såkalt samordningsfradrag i statspensjonen på 22 000 kr, og hun får ingen nytte av egenopptjeningen i folketrygden. Folketrygden øker med andre ord med 22 000 kr, og statspensjonen reduseres med det samme beløp. Netto blir resultatet 0 kr i dette eksemplet. Regjeringen og departementet har funnet ut at de kan redusere statspensjonen med 40 000 kr, og dermed oppstår det en negativ effekt der enken i dette tilfellet taper 18 000 kr. Det er i disse tilfellene Fremskrittspartiet nå ønsker å foreta endringer. Det er i disse tilfellene vi ønsker å få bort denne urettferdigheten og denne vederstyggeligheten – som jeg oppfatter det som. De fleste som blir rammet av dette, er kvinner. Stortinget har ved to anledninger, både i 1989 og i 1992, gitt store kompensasjoner for å rette opp store deler av den negative effekten. Videre er det fortsatt slik at det er en god del som rammes av negativ effekt, og det er overfor denne gruppen vi nå ønsker å rette opp. I 2001 vedtok Stortinget at man skulle rette opp dette. Det har gått sju år uten at Stortinget har gjort noe med det. To regjeringer har sittet uten at man har fått effektuert denne saken. Jeg vil også minne om at den 14. mai 2002 sa daværende statsminister Kjell Magne Bondevik at det var Regjeringens «fordømte plikt» å følge opp stortingsvedtak. Hvor blir det av Regjeringens plikt i denne saken til å følge opp stortingsvedtak? Er det en rask håndtering at det nå har tatt sju år? Med respekt å melde: Jeg synes ikke det virker som en rask og god behandlingsmåte. I tillegg ønsker jeg å vise til Riksrevisjonens uttalelser i Dokument nr. 1 for 2008–2009, hvor det står: «Riksrevisjonen konstaterer at Stortinget gjennom en 15-årsperiode har tatt opp problemet med at enkelte tjenestepensjonister taper på å få medregnet rettigheter til tilleggspensjon i folketrygden, såkalt negativ effekt. Riksrevisjonen har merket seg at departementet vil vurdere samordningen i arbeidet med pensjonsreformen. Avklaring av problemstillingene har tatt lang tid, og mange pensjonister har ikke fått de ytelsene som Stortinget opprinnelig la til grunn. Det kan derfor stilles spørsmål ved om framdriften i arbeidet til nå har vært i tråd med Stortingets forutsetninger.» Det er en ganske klar presisering fra Riksrevisjonen om at man her har forventet at man skulle ha effektuert denne saken for lenge siden. Jeg vil også få lov til å benytte meg av anledningen til å sitere noe av det Steinar Gullvåg skriver i Tønsbergs Blad 7. juni 2008: «Det rare er at de fleste som setter seg inn i saken, erkjenner at dagens samordningsregler virker urimelige og at det derfor bør tas affære. Haken er at det koster noen kroner.» Det er nok der det ligger: Man er mer opptatt av å spare noen penger enn av at disse pensjonistene skal få sine rettmessig opptjente pensjonsrettigheter. Så sier han videre: «Det hender når saker settes på spissen, at vi blir nødt til å stemme mot forslag som vi i realiteten er for, fordi vi stemmer som partigrupper og ikke etter individuelle oppfatninger.» Jeg vil henstille til Gullvåg å stemme i henhold til sin overbevisning, og anmode om at han lar partipisken i Arbeiderpartiet få lov til å ligge. Med dette tar jeg opp vårt forslag i innstillingen.