trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2018-10-24:
Regjeringen legger vekt på at nytt regjeringskvartal skal være åpent, trygt og grønt. Det er viktig at kvartalet skal være bra både for byen og for dem som skal jobbe der. På bakgrunn av vedtatt reguleringsplan ble det avholdt en arkitektkonkurranse der forslaget «Adapt» ble utpekt av juryen som vinner av konkurransen. I juryens begrunnelse heter det bl.a.: «Adapt» svarer overbevisende på alle kriteriene for bedømmelse. Kontorbyggene i Grubbegata og ved Einar Gerhardsens plass er særdeles godt tilpasset og artikulert til et variert og vennlig gaterom. Volumene er også fint nedskalert mot Møllergata og Youngstorget og ivaretar kulturmiljø og torg. Det ligger fast at alle departementene, unntatt Forsvarsdepartementet, skal samles i det nye kvartalet. Men det planlegges nå for 4 700 ansatte, betydelig færre enn de 5 700 som lå i de opprinnelige planene. Etter mange år med vekst i antall ansatte i departementene ser vi at regjeringens politikk for forenkling og avbyråkratisering virker. Vi har rett og slett ikke behov for like mange arbeidsplasser i tiden framover. I skisseprosjektet er de nye byggene også lavere enn reguleringsplanen tillater. Det totale volumet blir dermed mindre enn tidligere planlagt og dermed også bedre tilpasset det omkringliggende bymiljø. Regjeringen vil legge fram forslag til trinnvis utbygging, slik at vi kan tilpasse arealene og volumene til de faktiske behovene. Det gir ytterligere mulighet for reduksjon i volumene senere. Bortsett fra bygg D, som vil ligge bak Møllergata 19, er de andre byggene mot øst planlagt i trinn 2 og trinn 3 i utbyggingen av nytt regjeringskvartal. En viktig side ved utviklingen av det nye regjeringskvartalet har vært å ivareta sikkerheten bedre enn tidligere. Etter planen vil derfor R6 og R5 i framtiden fases ut som departementslokaler, men R5 vil, når den tid kommer, bli brukt til støttefunksjoner og eventuelt til andre statlige funksjoner til departementene.
Monica Mæland (Høyre), 2018-10-24:
Det er gjort veldig grundige vurderinger her. Det handler om sikkerhet, det handler om effektivitet og samhandling mellom departementene, og det handler om hensynet til bymiljø. Statsministeren hadde en pressekonferanse sammen med kommunal- og miljøministeren, finansministeren og meg for noen uker siden, hvor hun presenterte det nedskalerte prosjektet. Det er nedskalert i antall ansatte, i byggevolumer og ved at vi kommer til å gjøre en trinnvis utbygging fordi dette er et veldig stort og veldig kostbart prosjekt. Beslutningen om å samle alle i kvartalet står fast, men vi må jo også erkjenne at dette kommer til å ta tid, slik at R5 – i ganske mange år ennå – vil komme til å bli brukt til regjeringsvirksomhet.
Monica Mæland (Høyre), 2018-10-24:
Til det siste først: Det er høsten 2019 vi er klare til å presentere prosjektet for Stortinget, og hvor Stortinget skal ta stilling til prosjektet som sådan. Da er det kvalitetssikret. Når det gjelder arealene i R5, bl.a., er det ikke slik at disse ikke vil bli brukt. De vil bli benyttet, vi har behov for dem, av hensyn til både sikkerhet, effektivitet og samhandling. Og med samhandling mener jeg ikke det er lang vei fra R5 til høyblokka, f.eks., men man vil få fellesarealer, felles kantiner og felles resepsjoner, og i annen etasje vil man få felles gjennomganger til hverandre, slik at man får en helt annen grad av samhandling enn tidligere. Men lokalene kommer til å bli brukt i ganske mange år framover.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-10-24:
Jeg vil gjerne stille næringsministeren følgende spørsmål: «Når statsråden konstaterer i budsjettet at det er lønnsomt for Color Line å fortsette som i dag, hvorfor vil han fortsatt endre reglene slik at de kan sette om lag 700 norske sjøfolk på land?»
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-10-24:
Næringsministeren var inne på at med dagens støtteordning er det lønnsomt for Color Line å fortsette med norske sjøfolk om bord. Men forutsetningen lå ikke der. I forutsetningene for budsjettforslaget som næringsministeren selv har lagt fram for Stortinget, ligger det et premiss om at en neste år skal spare 35 mill. kr, forutsatt at Color Line følger opp det å sette norske sjøfolk på land. Forutsatt at Color Line ikke følger opp dette, kan næringsministeren komme i en situasjon der han aktivt må tvinge Color Line til faktisk å sette norske sjøfolk på land for å få budsjettet sitt til å gå i hop. Da er mitt spørsmål: For å oppfylle dette, hvordan vil næringsministeren gjøre en slik øvelse?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-10-24:
Jeg konstaterer at realismen ligger i at norske sjøfolk skal settes i land. Denne saken vekker betydelige internasjonale reaksjoner. I spissen står den internasjonale transportsammenslutningen som organiserer mer enn 20 millioner arbeidsfolk, og som fortviler over at den norske regjeringen nå mest sannsynlig starter et kappløp mot bunnen, hvor resultatet blir at den med dårligst lønns- og arbeidsvilkår vinner fram i konkurransen. Forstå det den som kan, at Norge, med næringsministeren og budsjettet i front, starter et slikt kappløp mot bunnen. Jeg forstår veldig godt reaksjonene, fortvilelsen og sinnet over den brutale handlingen dette er overfor norske sjøfolk. Det er derfor aktuelt å spørre: Når ble det et mål for regjeringen at konkurransen i den norske ferjefarten skal avgjøres av dårligst mulige lønns- og arbeidsvilkår?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-10-24:
Jeg skal komme litt tilbake til et premiss i representantens spørsmål som jeg mener er litt upresist, men la meg først bare gjenta formålet med regelendringen som har vært varslet fra regjeringen siden 2015. Det er å sikre forutsigbare og internasjonalt konkurransedyktige betingelser for utenriksferger under norsk flagg. Denne regjeringen har til fulle levert for maritim næring, vi har levert for norske sjøfolk, vi bruker mer penger enn noen gang – fra statskassa – på å sysselsette og støtte sysselsettingen av norske sjøfolk, vi har hatt en økning i forskning på maritim sektor, osv. osv. Det har vært viktig for regjeringen å ha gode rammebetingelser som gjør at Color Line – som er det eneste rederiet med utenriksferger under norsk flagg – velger å opprettholde sin virksomhet i Norge. Det er selvfølgelig slik at hvis alternativet er å flytte virksomheten, eller hvis det er en risiko for det – det vil bety om lag 2 400 arbeidsplasser ut av Norge – er det ingen tvil om at det er bedre at vi endrer rammebetingelsene våre, og da må vi gjøre det med et langsiktig perspektiv. Dette var anbefalingen som ble gitt av flertallet i fartsområdeutvalget i 2014, og som ble fulgt opp i 2015. Da ville 250 norske arbeidsplasser kunne beholdes på disse skipene ved at Color Line fikk flagge over fra NOR til NIS. Samtidig ville Color Lines øvrige skip bli værende i NOR. Den endringen ble ikke gjennomført samtidig med alle de positive tingene i fartsområdeutvalget som det var bred enighet om. Konsekvensen av det er at Color Line i dag mottar betydelig mer i støtte enn det som var intensjonen da tilskuddsordningen for utenriksferger i NOR ble styrket i 2016. Så til premisset for spørsmålet. Gjennomgangen vi har gjort i budsjettet, tar ikke stilling til om det lønnsomt for Color Line å fortsette virksomheten sin som i dag. Det er en bedriftsøkonomisk vurdering, og – som jeg flere ganger har sagt – den er det selskapet som gjør. Det gjennomgangen i budsjettet viser, er at det med dagens tilskuddsordning, altså en tilskuddsordning som det ikke var intensjonen at Color Line skulle få, vil være mer lønnsømt å ansette norske sjøfolk på utenriksferger i NOR, enn det vil være å ansette danske sjøfolk på utenriksferger i DIS. Men hvis man stopper der, glemmer man en viktig del av resonnementet, for som vi også viser i gjennomgangen i budsjettdokumentet, vil Color Line ved å registrere Kiel-fergene i DIS også ha muligheten til å ansette utenlandske sjøfolk på hjemlandets vilkår. Det er denne muligheten vi vil åpne for – også under norsk flagg – ved å tillate NIS-registrering.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-10-24:
Ved siden av generelle regelendringer etc. som påvirker bedrifter og virksomheter i Norge, er det selvfølgelig ikke sånn at staten verken kan eller vil eller ønsker å tvinge bedrifter til å gjøre ting på en bestemt måte. Men vi har et krav på oss til ansvarlig budsjettering, og det betyr at budsjettene skal reflektere det departementet mener er de rimeligste vurderingene basert på signaler fra selskapet i det øyeblikket budsjettet lages. Det var også grunnen til at vi i revidert budsjett i vår måtte endre dette. Det var ikke en politisk endring fra regjeringens side. Det var rett og slett fordi vår realistiske vurdering var at dette ikke ville få en budsjetteffekt i inneværende år. Ergo ble budsjettet endret. Men Color Line har hele tiden signalisert ganske tydelig at de ønsker, hvis de får flagge om til NIS, å bytte ut en del av sjøfolkene som jobber innen forpleining. Så det er god grunn til å tro at det kommer til å skje.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-10-24:
For det første er det helt forståelig at det er utrolig vanskelig for de sjøfolkene som jobber innenfor forpleining, restaurantvirksomhet, kasinovirksomhet etc. for Color Line, og som står i fare for å miste jobben. Det er også grunnen til at dette ikke er en enkel sak. Det er en vanskelig sak. Men å si at dette handler om norske sjøfolk generelt, blir feil, rett og slett fordi vilkårene for norske sjøfolk med denne regjeringen har blitt forbedret – vi bruker omtrent 3 mill. kr mer på tilskuddsordninger for sjøfolk i dag sammenlignet med 2013. Sjømannsorganisasjonene og maritim næring har fått gjennomslag for en rekke tiltak som de ikke fikk gjennomslag for med den forrige, rød-grønne regjeringen. Man må også legge til grunn at det ikke er slik at dersom denne endringen ikke gjennomføres, så vil alt forbli akkurat som i dag – nettopp fordi Color Line har signalisert at de kanskje vil flytte alle skipene sine over til DIS. De vil også kunne flytte skip over til DIS og ansette personale på hjemlandets vilkår, altså ikke bytte norske sjøfolk med danske.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-10-24:
Jeg vil si tusen takk for spørsmålet. Jeg ser alvorlig på beskyldningene om brudd på regelverk – som er fremkommet i media – både ut fra den rollen jeg har overfor hele næringslivet, hele bredden av norsk privat næringsliv, og i egenskap av å være statsråd ansvarlig for å forvalte statens eierskap, som i dette tilfellet. Arbeidstakerrettigheter generelt og Postens datterselskap Bring Trucking i Slovakia spesielt har vært tema i eierdialog med Posten siden Nærings- og fiskeridepartementet overtok eieroppfølgingen av selskapet i 2017. Det er verdt å merke seg at Posten bestrider beskyldningene om at det skal ha vært lovbrudd. I 2017 mottok departementet en redegjørelse om forhold knyttet til Bring Trucking og har siden blitt oppdatert om en ekstern gjennomgang som Posten Norge iverksatte, av arbeids- og lønnsforhold i Bring Trucking. Departementet har også blitt orientert om selskapets dialog med det slovakiske arbeidstilsynet. Når det gjelder de siste ukers oppslag i media om lønns- og arbeidsforhold i Bring Trucking, har jeg takket ja til en oppdatering i form av en redegjørelse fra styret om selskapets retningslinjer og rutiner på området og hvordan styret arbeider for å overholde disse. I Meld. St. 27 for 2013–2014, Et mangfoldig og verdiskapende eierskap – den kalles ofte eierskapsmeldingen – uttrykker regjeringen en veldig klar forventning om at selskaper med statlig eierandel respekterer og bidrar til et anstendig arbeidsliv, hvor grunnleggende arbeidsstandarder og rettigheter ivaretas. Det inkluderer selvfølgelig at arbeidstakere gis en lønn de kan leve av. Oppfølgingen av disse og andre forventninger tar staten opp i dialogen med selskapet, slik vi også har gjort i dette tilfellet. Posten Norge skal drives etter forretningsmessige prinsipper, og det er styret og ledelsen i selskapet som har ansvaret for løpende forretningsmessige vurderinger og beslutninger. Det innebærer også at det er selskapets ansvar å følge opp relevante regler og standarder knyttet til lønns- og arbeidsforhold. Jeg vil bare gjenta til slutt at Posten bestrider beskyldningene som har kommet frem, men som sagt har jeg og departementet takket ja til å få nok en orientering fra selskapet om dette.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-10-24:
Det er ikke min oppgave eller departementets oppgave å vurdere hvorvidt statlige selskaper eller selskaper som har helt eller delvis statlig eierskap, skal etablere seg i andre land – heller ikke lavkostland. Det er det styrets oppgave å vurdere. Det er styret som har ansvaret for den daglige driften – ikke bare den daglige driften, men som har ansvaret for selskapet. Vi har sagt, og Stortinget har sluttet seg til, at Posten skal drive etter forretningsmessige kriterier. Så det er ikke mitt ansvar. Men ved siden av det har staten som en stor og viktig eier – i Posten eneste eier – også noen forventninger. Det betyr at vi forventer at statlige selskaper skal være klare og tydelige når det gjelder miljøstandarder, bærekraft og mangfold. Vi forventer at arbeidstakerrettigheter og arbeidsstandarder skal følges. Det er vår oppgave å følge opp det gjennom eierdialogene med selskapene. Det har vi også gjort i dette tilfellet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-10-24:
Vår jobb som eier er hele tiden å spørre, ha dialog med selskapene, og vise til det som både regjeringen og Stortinget har vedtatt i eierskapsmeldingen og eierskapsprinsippene. Der er det en balansegang, for det betyr på den ene siden at vi verken skal eller kan eller vil gå inn og ta styrets ansvar. Det ville også være både mot Stortingets vedtatte politikk og mot prinsippene i norsk lov. Men samtidig betyr det at departementet som eier skal ha en aktiv holdning og aktiv rolle i å ha dialog, med de begrensningene som ligger i det. Hvis samferdselsministeren hadde stått her, kunne man sagt veldig mye om regjeringens politikk for internasjonal transportkonkurranse og også om begrensningene og ønskene til regjeringen om at vi ikke skal underminere vilkårene for norsk transportbransje, f.eks. med tanke på kabotasjekjøring og slikt, men det er det altså samferdselsministeren som må svare for.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-10-24:
Jeg vil gjerne stille næringsministeren følgende spørsmål: «Det har i den senere tid kommet avsløringer i mediene av at Bring Trucking, et heleid datterselskap under Posten AS, systematisk har underbetalt sjåfører som kjører kabotasjekjøring mellom Sverige og Norge. Det er Nærings- og fiskeridepartementet som har eierstyringen av Posten. Som eier bør staten ha et særskilt ansvar for ikke å undergrave norske lønns- og arbeidsforhold. I hvor stor grad har lønns- og arbeidsforhold i Bring Trucking vært tema i eiermøter mellom statsråden og Posten?»
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-10-24:
Jeg takker for svaret. Det er mange i denne sal og i landets befolkning for øvrig som har betenkninger rundt arbeidsforholdene i Bring og spesielt i Bring Trucking. Nå er det ikke næringsministerens portefølje hvordan internasjonal transport skal utføres, det ligger på samferdselsministerens bord, men noe av det betenkningene går på, ligger i hans eierstyring av offentlig eide selskap. Dermed er denne statsrådens oppgave å vurdere etablering av statlige selskaper i lavkostland, når det eneste formålet er å benytte arbeidsfolk med lav lønn i internasjonal transport. Derfor lurer jeg på om statsråden har hatt betenkninger rundt dette, enten i den situasjonen vi står i nå, eller i tidligere tider.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-10-24:
Denne representanten takker for svaret. Denne representanten har kontakt med flere små og store transport- og speditørselskaper rundt omkring i landet. Og det er ingen ny opplysning at Posten bestrider de opplysningene som er kommet fram, det har de gjort både i media og også i kontakt med transportfraksjonen til Arbeiderpartiet. Men som sagt har denne representanten kontakt med flere transport- og speditørfirmaer, og i samtale med en administrerende direktør i en større bedrift ble det sagt at deres selskap har valgt ikke å bruke kabotasjekjøring, da regelverket er så komplisert at de nesten uansett ville komme til å bryte regelverket. Derfor vil jeg gjerne spørre statsråden hvordan han gjennom sin eierstyring og Postens bestridelse av brudd kan være så sikker på at Posten holder seg innenfor regelverket.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-10-24:
«Dagens klimadebatt skiller ikke mellom CO 2 -utslipp fra fossilt og fornybart karbon. For husdyr skilles det heller ikke mellom om dyrematen kan spises av mennesker direkte eller om dyra spiser gras. Kan statsråden definere innholdet i utsagnet «jordbruket må redusere utslipp pr. produsert enhet»?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-10-24:
Jordbrukets samfunnsoppdrag er sjølforsyning. Statsråden sier at det er å øke opptaket av CO 2 – helt enig, det er fotosyntesen – men statsråden svarer ikke på spørsmålet, ved at han ikke svarer på eksempelvis hva enheten er. Hvis vi tar det litt grundig: Jordbruk er bruk av jord. Det er grunnlaget for produksjonen av planter. Planter er én enhet. Dess mer fruktbar jorda er, dess mer positivt er det for klimagassutslippene. Dess bedre vi grøfter for ikke å få vassjuk jord, dess bedre vi kalker for ikke å få sur jord, dess bedre vi tar vare på jordstrukturen for ikke å få sammenpakket jord så plantene ikke kommer ned, dess bedre er det for klimagassituasjonen. Mitt spørsmål er: Vil regjeringa f.eks. omdisponere penger til grøfting for å redusere klimagassutslippene fra det som handler om planteproduksjon?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-10-24:
Unnskyld – ferdigskrevne innlegg er sikkert bra, men det viktigste er å svare på spørsmålene. Statsråden har ikke svart på spørsmålet om enheten og ikke på spørsmålet om hvorvidt det er viktig å omdisponere penger til grøfting for dermed å redusere klimagassutslipp, samtidig som beredskapen styrkes. Jeg har da bare ett spørsmål: Klimagassregnskapet er lagd slik at dess større jordbruksareal som gror igjen, hvor det ikke produseres mat, dess bedre er det for klimaregnskapet – er statsråden enig i et slikt regnskap?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-24:
Jeg ble ikke helt ferdig med svaret mitt, så jeg skal fullføre: Det er ikke tvil om at god agronomi også er godt klimaarbeid, og videre er god dyrevelferd og høy kompetanse hos bonden utrolig viktig. Jeg har lyst til å si at det skjer veldig mye i landbruket. Man driver med presisjonslandbruk med avansert teknologi, som er viktig, hvor man skreddersyr behandlingen av jord og vekster og reduserer klimagassene gjennom den måten å jobbe på. Jeg var i Møre og Romsdal og besøkte bonden Finn Roger Trodal, som har satt opp solcellepanel på fjøset sitt nettopp for å redusere utslippene og kanskje å kunne få litt økonomi ut av å tenke litt annerledes og tenke nytt. Så det skjer utrolig mye spennende på dette området som vil være med og bidra til at landbruket også er med og reduserer klimagassutslippene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-24:
Jeg registrerer at representanten Lundteigen ikke nødvendigvis er fornøyd med svarene, men jeg prøver å svare. Jeg prøver faktisk å svare med at det finnes mye når det gjelder teknologi, og mye når det gjelder forskning nå, som vil være med på å bidra til at man vil redusere utslippene, og man vil kunne ha mer produksjon. Og jeg viste til Geno, med avlsforskning, hvor man har tatt grep som har bidratt til at klimagassutslippene faktisk har gått ned. Jeg viste til presisjonslandbruket, som også bidrar til at utslippene reduseres. Og så er det nå en dialog med landbruksorganisasjonene for å se hvordan vi sammen, staten sammen med organisasjonene, skal lage en avtale hvor begge parter skal forplikte seg til å være med og bidra til å redusere klimagassutslippene. Men vi skal selvfølgelig fortsatt sørge for å produsere mat i Norge, over hele landet. Det ønsker regjeringen å gjøre – og det er jeg glad for at vi skal fortsette å gjøre.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg har på vegne av representantene Heidi Greni, Ole André Myhrvold, Sandra Borch, Marit Knutsdatter Strand og meg sjøl gleden av å framsette forslag om en mer effektiv lisensjakt på jerv. Videre har jeg på vegne av Heidi Greni, Ole André Myhrvold, Sandra Borch, Emilie Enger Mehl og meg sjøl æren av å framsette forslag om en bjørneforvaltning som er i tråd med rovviltforliket.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Representanten Helleland var i innlegget sitt veldig opptatt av et trygt Norge og en styrket beredskap. Jeg la også merke til at statsråd Hoksrud i beretningen om rikets tilstand – som han for øvrig leste på et utmerket nynorsk – i går sa at nå var arbeidet med politireformen fullført. Men hvor står vi når det gjelder politiet? Jo, vi står der at svært få nyutdannede politifolk får jobb. Vi står der at politiet har forsvunnet fra veldig mange nærmiljøer. Bare i løpet av september har et lokalsamfunn i Finnmark vært plaget av voldelige personer uten at politiet kommer, og i Trøndelag tok det seks timer etter en skuddveksling før politiet kom til stedet. Siden sammenslåingen av Øst politidistrikt har det hopet seg opp over 7 000 saker som ikke er ferdig etterforsket. I dag melder Romerikes Blad om full krise – at rettssalene må avlyse et hundretalls berammede rettssaker på grunn av politiets arbeidssituasjon. Mener Høyre virkelig at politireformen er fullført, eller er det slik at det er snakk om en politikk som holder på å utvikle seg til en krise?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Dét i det minste!
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg forstår at regjeringen er opptatt av å forklare politireformen med at den skulle føre til at en skulle kunne etterforske nye saker. Problemet i dag er at bare i Øst politidistrikt er det 7 000 saker som hoper seg opp, som ikke blir ferdig etterforsket. De som har ansvaret for det, sier at en stor årsak til det er politireformen. Og i dag melder Romerikes Blad at et hundretalls saker som var berammet i rettssalen, er avlyst, for politiet får ikke sakene fram. Det er et problem, og det kommer i tillegg til at politiet har trukket seg ut av veldig mange lokalsamfunn rundt omkring i landet. Jeg må si at det hjelper lite at en får sende ut en beredskapstropp som er bevæpnet til Frøya i Nord-Trøndelag når de kommer seks timer etter at skuddene ble løsnet. Det er liksom ikke så veldig mye poeng i om de er bevæpnet, og om de har trent i et beredskapssenter eller ikke – de kommer antakelig altfor sent etter hendelsen. Ser ikke Høyre den krisen som er i ferd med å utvikle seg i norsk politi?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg takker for muligheten til å få lov til å si noe om ting jeg ikke dekket i innlegget mitt, for jeg tror tørken vi hadde i sommer, illustrerer flere viktige politiske debatter. Det ene den illustrerer, er klimaspørsmålene – hvor viktige de er og kommer til å være i tida framover – og det andre er debatten både om hvordan vi får reduserte utslipp, og også hvordan vi kan drive klimaforebygging i vårt eget samfunn. Det tror jeg blir to viktige debatter i tida framover. For landbrukets del, særskilt, illustrerer også tørken behovet for å ha en matvareberedskap og matsikkerhet knyttet til egen produksjon. Denne gangen vil vi på en måte komme oss igjennom det, og kanskje vil vi klare å importere det vi trenger, men det er klart at i en mer presset situasjon kan vi også oppleve at Norge ikke lenger vil kunne få importert alt vi trenger å importere, at det kan bli en konflikt om en del av det vi skal importere av mat. Da er egen matvareberedskap kjempeviktig. Der har Senterpartiet og Arbeiderpartiet stått sammen om å etablere nye kornlager, som er viktig i den sammenhengen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg tror også at på dette området vil det være et litt mer fornuftig stortingsflertall enn det landbruksministeren fra Fremskrittspartiet har gitt uttrykk for. Det vil kunne styre mye av politikken. Det har vi vist når det gjelder kornlagrene, og det var veldig viktig. Jeg tror også dette er viktig når det gjelder å bruke areal i alle deler av landet. Norge er et land med lite dyrket areal. Vi må ta i bruk hele det dyrkede arealet, og vi må unngå å bygge det ned. Vi må altså ta vare på jordvernet. Vi må også holde utmarka vår i hevd. Representanten Sandtrøen kommer fra et fylke der dessverre deler av fylket tømmes for beitedyr – for sau på beite og for storfe på beite – på grunn av en rovdyrpolitikk som har gått over styr, der en ikke er villig til å holde nede bestanden av rovdyr på en slik måte at en faktisk kan drive med beiting i de områdene. Det er fryktelig synd å se på og en lite framtidsrettet politikk.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Det har blitt et kjennemerke for regjeringspartiene nå, det at de overhodet ikke er villige til å problematisere det de sjøl har gjort eller ikke gjort. Om nærpolitireformen, som fortsatt kalles nærpolitireformen, men som vi alle i hop vet er en fjernpolitireform, holder de fortsatt fast på en offisiell forklaring. Alle ser at dette har betydd sentralisering, og alle ser at dette betyr at politiet enten ikke kommer, eller at de bruker mye lengre tid. Men Høyre og Fremskrittspartiet holder fast på sin offisielle forklaring. Det gjør de nok også når det gjelder andre saker, men her er det ingen tvil om at det skjer en rekke sentraliseringer, bitvis, i de statlige etatene. Mange eksempler kan nevnes: Statens vegvesen, som nå sentraliserer en del av sine kontorer, og HELFO, som nå sentraliserer en del av sin virksomhet – viktige statlige arbeidsplasser som nå trekkes vekk fra distriktene og inn til mer sentrale strøk. Det må være lov til å påpeke den utviklingen. Så skal vi vi sjølsagt gi ros i den grad regjeringen trenger å få ros. Vi skal gi dem ros der det er riktig og nødvendig, men det må også være mulig å påpeke de faktiske forhold.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Det er ikke gjennomdokumentert at en er nødt til å gjennomføre den sentraliseringen av politiet som denne regjeringen nå har gjennomført. Det er ikke gjennomdokumentert, slik som representanten Elvenes sier. Tvert imot: Det er på et svært sviktende grunnlag at dette er foreslått. Gjørv-kommisjonen har aldri bedt om at en skulle sentralisere politiet på denne måten – bare for å ha svart på det. Det er riktig at regjeringen har prioritert Finnmark, men problemet med denne regjeringen er at de har gjort det på bekostning av andre områder. Det går på bekostning av HV i sør, i Agder og Rogaland f.eks., og andre steder. Det er ikke det at de har foretatt nye, friske satsinger – men de har valgt å ta fra andre plasser, og så har de gitt litt til Finnmark, slik at de kan si at de har styrket det litt i nord. Men samtidig har de valgt både å svekke den militære helikopterstøtten på Bardufoss – de overholder heller ikke løftene sine i budsjettforliket på det punktet – og å omgjøre 2. bataljon til en mobilisert avdeling, som også er en klar svekkelse.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Statsbudsjettet for 2019 er ikke overlevert Hans Majestet Kongen. Det er ikke framlagt for Stortinget. Det representanten nå refererer til, er en lekkasje fra statsbudsjettet. Senterpartiet har ikke noe grunnlag for å si hva som er beregningene rundt den lekkasjen. Vi kjenner ikke til innholdet knyttet til den lekkasjen. Derfor er det helt umulig for meg å kommentere innholdet i de endringene som en muligens kommer til å foreslå i statsbudsjettet. Det betyr at jeg ikke kan gi representanten svar på det akkurat nå, men jeg kan love at Senterpartiet, den dagen statsbudsjettet legges fram på formelt korrekt og riktig vis, skal gå grundig igjennom de forslagene som kommer, også når det gjelder eiendomsskatten.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg synes at det er en interessant historie som representanten Lerbrekk forteller. Det kan være sider ved det pensjonsforliket som vi inngikk, som det er nødvendig å gjennomgå på nytt, og jeg ser ikke bort fra at dette kan være en av dem. Men Senterpartiets stortingsgruppe har ikke tatt stilling til det forslaget. Vi er også litt usikre på om det er riktig å avgjøre et slikt spørsmål gjennom et representantforslag i Stortinget, eller om det bør gjennomgå en grundigere utredning i så tilfelle – både fordi forslaget i seg sjøl er vidtrekkende og kan ha store kostnader, og fordi det kan være andre forhold som vi bør se nærmere på. Vi skal gå inn i debatten om og behandlingen av forslaget med et åpent sinn, men vi har ikke tatt stilling for eller imot forslaget ennå.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Det virker som om det blir ganske få og kanskje ikke så strenge replikker på representanten Hareide i dag, og det er bra. Jeg skal ikke spørre om veien videre, men jeg skal spørre om en konkret sak. Senterpartiet har et stort fellesskap med Kristelig Folkeparti, både i verdispørsmål og også når det gjelder distriktspolitikk og mediepolitikk. Det er en sak som kan komme i høst, som angår både distrikt og medier. Det er spørsmålet om å redusere postomdelingen til to og en halv dag i uka. Det kan bety en halv milliard kroner i økte kostnader for mediebransjen. Det berører ca. 585 000 leverte aviser ukentlig og har stor betydning for både lokalaviser, regionaviser og meningsbærende medier. Paradokset i det er at samtidig som det skjer, blir vi invitert av regjeringen til å inngå et medieforlik for å hjelpe mediebransjen gjennom en svært vanskelig omstilling. Spørsmålet mitt er rett og slett om Kristelig Folkeparti ser at her er det et uheldig perspektiv som vi i fellesskap burde prøve å rette opp, og sørge for at det ikke skjer en slik type nedskalering av Posten.
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2018-10-03:
På vegne av representantene Sandra Borch, Heidi Greni, Willfred Nordlund, Trygve Slagsvold Vedum og meg selv vil jeg sette fram et viktig og nødvendig forslag om oppheving av sammenslåing av Troms og Finnmark fylkeskommuner.
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2018-10-03:
For mange år siden fikk trålerne fisk fra kystflåten for å bidra til at kysten skulle ha arbeid når kystflåten ikke kunne levere. Over lang tid har vi ikke sett denne fisken levert til disse landanleggene, og store deler av kysten forvitrer. Mye av trålfisken går rett ut til produksjon i andre land, og vi taper tusenvis av arbeidsplasser. I Finnmark – med sine enorme mengder fisk – står stadig flere kommuner uten rett til å høste av de ressursene som befinner seg rett utenfor stuedøra. Regjeringens politikk har i årevis systematisk drevet en årelating, som ikke bare er skammelig og rettsstridig, men også uhørt i Norges historie. Senterpartiet vil få fisken tilbake til kysten, slik at vi kan få liv i kystkommunene. Vil SV være med på det?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-10-03:
På vegne av meg selv og stortingsrepresentantene Sigbjørn Gjelsvik, Per Olaf Lundteigen, Heidi Greni, Willfred Nordlund og Trygve Slagsvold Vedum vil jeg sette fram det logiske forslaget om å oppheve vedtak om sammenslåing av fylkeskommunene Østfold, Akershus og Buskerud.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-10-03:
Et velorganisert arbeidsliv er en forutsetning for et trygt familieliv og samfunnsliv. Det er Senterpartiet helt enig med representanten Grande i. Representanten Grande sa i Politisk kvarter 19. september at EUs ensidige frie flyt av arbeidskraft gjør at mange arbeidstakere står i fare for å bli kasteballer over landegrensene og bli utnyttet på det groveste i arbeidsmarkedet. Det ser vi i en lang rekke europeiske land, og vi ser også en stigende tendens i Norge. Det er Senterpartiet fullt ut klar over. Representanten Lundteigen utfordret før i dag parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet, Gahr Støre, på nettopp dette, men Gahr Støre avviste Lundteigen med henvisning til at det ville true EØS-avtalen. Samtidig sier arbeidslivsutvalget i Arbeiderpartiet, som Grande leder, at man skal stille strengere krav til EU for å hegne om den norske modellen. Hvilke strengere krav er det Arbeiderpartiet skal stille til EU for å hegne om norsk arbeidsliv?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-10-03:
Etter å ha hørt og lest årets trontale må det sies å være en tale av typen 20 i stil, men nær 0 i innhold. Det er rett og slett vanskelig å få øye på hvilken regjering som er avsender, om man da ikke ved selvsyn så at det var Solberg og hennes regjering som sto her på siden i går. Noen honnørord om klima var det også plass til i trontalen, selv om regjeringens sist utnevnte medlem, landbruks- og matminister Bård Hoksrud, allerede har skapt tvil om han tror på menneskeskapte klimaendringer eller ikke. Senterpartiet tror på klimaendringene, og vi vil fortsette å følge opp Norges klimaforpliktelser gjennom å jobbe for klimakutt som virker. Samtidig som vi må omstille oss, må vi bevare de sentrale bærebjelkene i det norske samfunnet med sosial og geografisk utjevning. Et godt eksempel på tiltak som vil ha stor nasjonal og internasjonal effekt, er karbonfangst og -lagring. Også her så vi lenge en regjering som lå godt bakpå før sommeren, men som etter betydelig press fra næringsliv, fagbevegelse, miljøbevegelse og ikke minst flertallet i denne sal til slutt åpnet for å fortsette med to pilotprosjekter. Et annet godt miljøprosjekt som har hatt stor betydning – ikke på klimasiden, men innen miljø – er NO x -fondet. Siden opprettelsen i 2008 har fondet bidratt til å kutte over 35 000 tonn NO x . Det er imponerende. Det er kutt som monner. Derfor er det rart, ja, jeg vil nesten si oppsiktsvekkende, at en regjering ledet av det selvutnevnte næringslivspartiet Høyre ikke gjør mer for å få til vellykkede kutt og et fond for kutt i CO 2 -utslipp i den store næringstransportsektoren – i samarbeid med næringslivet, sånn som næringslivet selv ivrer for. I trontalen sa regjeringen at den vil legge til rette for fortsatt fornyelse av bilparken for å oppfylle klimaforpliktelsene våre. Fornyelse av bilparken er bra. Norge har hatt stor suksess så langt for å gjøre den private bilparken klimanøytral. Like fort har det derimot ikke gått for næringstransporten, der vi finner de desidert største utslippene. Grunnen er logisk. Tiltakene for privatbil har ikke samme effekt for næringstransporten. Næringslivet trenger andre og tilpassede tiltak for å stimulere til mer klimavennlig transport. Næringslivet selv er utålmodig. De ønsker å komme i gang, og løsningen ligger åpent i dagen, nemlig et CO 2 -fond à la NO x -fondet – et fond der næringslivet forplikter seg til CO 2 -kutt mot kutt i CO 2 -avgiften. Det skulle man tro var politikk Høyre burde omfavnet, men nei. Signalene fra regjeringen nå er at et fond må organiseres via Enova. Enova har vært et viktig redskap for å løfte fram ny teknologi og nye løsninger, og det har vært bra. Men nå trenger vi utrulling, vi trenger tiltak som kan bidra til store klimakutt raskt, og da vil et næringslivets CO 2 -fond være et bra redskap i så måte. Det vi trenger, er tiltak som gir kutt, og nettopp derfor bør fondet innføres snarest og forhandlingene komme på sporet.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
På vegne av Ingalill Olsen, Kirsti Leirtrø, Øystein Langholm Hansen, Torstein Tvedt Solberg, Hege Haukeland Liadal, Julia Wong og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om reforhandling av Bymiljøpakken for Nord-Jæren.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
La meg aller først benytte anledningen til å gratulere statsråd Dale med nye utfordringer. Vi ser fram til godt og nært samarbeid fra Stortingets side, også fra opposisjonen. Det er et veldig stort engasjement omkring bompenger, og jeg la merke til at statsråden ikke brukte særlig tid på det i innlegget sitt. Jeg tror det er stor aksept mange steder for bompenger, men det finnes en tålegrense, og mange steder er vi åpenbart nå på den tålegrensen. På Nord-Jæren ble det virkelig fyr på bålet da Dales forgjenger kastet bensin på bålet og sa at spørsmålet om bompenger avgjøres lokalt. Statens representanter i forhandlingene på Nord-Jæren og andre steder, altså samferdselsministerens folk, sier at dette er bestemt av storting og regjering og kan ikke avgjøres lokalt. Spørsmålet mitt til samferdselsministeren er: Hvem avgjør spørsmålet om bompenger? Avgjøres det lokalt, eller avgjøres det av storting og regjering?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det er mange steder det er debatt om bompenger, også i Kristiansand, og jeg står her med et oppslag i Fædrelandsvennen, der det står: «Regjeringen skrur til om bilisme». Det står videre at staten «strammer skikkelig til overfor Kristiansand-regionen i forhandlingene om ny byvekstavtale». Her uttaler statssekretær i Samferdselsdepartementet Anders B. Werp seg: «Før Kristiansand-regionen får lov å komme til forhandlingsbordet, må det komme mer offensive tiltak for å holde biltrafikken på 2016-nivå. Det er kravet. Werp lanserer: Tøffere krav til sentralisert utbygging Fjerne flere p-plasser Nekte arbeidsgivere å tilby gratis p-plasser.» Jeg tror det er ganske stor forvirring der ute: Hvem er det som avgjør dette? I kommunene og lokalt i Kristiansand-regionen ønsker en altså ikke det høye nivået på bompenger som det nå legges opp til, men statens representanter legger opp til det. Igjen: Hvem avgjør disse spørsmålene?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
I forrige periode var både presidenten, Abid Q. Raja og jeg medlemmer i transportkomiteen. Der brukte vi mye tid på jernbanereformen, og vi debatterte det mange ganger. Venstre var for jernbanereformen, Arbeiderpartiet var imot jernbanereformen. Jeg husker Abid Q. Raja flere ganger sa at det vi nå gjør på jernbanen, skal ikke gå ut over lønns- og pensjonsspørsmål for de ansatte på jernbanen. Jeg husker til og med en stor markering som var her ute, utenfor Stortinget, på Eidsvolls plass, hvor Abid Q. Raja lovte det til mange jernbaneansatte. Spørsmålet mitt til Raja i dag er: Vil han fortsatt si at jernbanereformen ikke vil gå ut over lønns- og pensjonsforhold for de ansatte på jernbanen?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det fine med replikkordskifter er at en kan snakke om mange ting, men det er også en fordel at en i hvert fall prøver å streife innom det som er spørsmålet som blir stilt i et replikkordskifte. Spørsmålet mitt var ikke hva som kommer framover. Vi er godt ute i jernbanereformen, den er allerede i ferd med å bli implementert, og vi ser hva som nå skjer med de ansatte i NSB og de ansatte i Bane NOR, og jeg vet neimen ikke helt om Raja helt tror på det han selv sier nå, for det har nemlig gått ut over lønns- og pensjonsspørsmål allerede. Så spørsmålet mitt er rett og slett – jeg gjentar: Vil Abid Q. Raja fortsatt kunne hevde i møte med de ansatte på jernbanen – jeg vil utfordre ham til f.eks. å bli med meg og møte renholdere på jernbanen, de som vasker togene – at det ikke skal gå ut over lønns- og pensjonsvilkårene til de ansatte?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
På vegne av representantene Ingvild Kjerkol, Tore Hagebakken, Tellef Inge Mørland, Elise Bjørnebekk-Waagen og meg selv vil jeg framsette et representantforlag om åpenhet om enhetspriser på legemidler i norske sykehus.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg vil ta opp en utfordring som best løses i fellesskap, ikke rundt de enkelte kjøkkenbord. Regjeringen Stoltenberg la fram stortingsmeldingen Utdanning for velferd for å møte utfordringen med bl.a. en aldrende befolkning og færre yrkesaktive i tiden som ligger foran oss. Dessverre har dagens regjering gjort lite for å følge opp dette. Flere av deltakerne på Leve hele livet-høringen pekte på mangel på kompetanse som en av de store utfordringene man står overfor. Nasjonalt senter for distriktsmedisin la i 2016 fram en studie som viste at sykepleierne som utdanner seg i Nord-Norge, blir i Nord-Norge. Likevel er desentralisert utdanning på Helgeland kuttet, og tilbudet i Vesterålen går fortsatt en usikker framtid i møte, dette til tross for at Helse Nords utviklingsplan legger vekt på å utdanne flest mulig i egen region. Hva vil Fremskrittspartiet og komitéleder Steffensen gjøre for å sørge for at norske kommuner og norske sykehus får tilgang på nok helsepersonell, og ikke minst en god fordeling av fagfolk, i hele landet?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg er glad for at representanten Steffensen trekker fram fagarbeiderne, dem er vi enige om at vi trenger. Men det er heller ikke til å stikke under stol at det er en kjempestor sykepleiermangel i Norge allerede i dag. Jeg har snakket med to av våre ordførere i henholdsvis Nesna og Hadsel i dag. De sier at det rett og slett er en krise. Kommunene overbyr hverandre, det er ikke nok sykepleiere, de får ikke tak i nok folk. Derfor lurer jeg på hva komitéleder Steffensen ønsker å gjøre med desentraliserte utdanningstilbud, nettopp med tanke på det jeg var inne på i mitt første spørsmål: Sykepleiere som utdanner seg i Nord-Norge, blir i Nord-Norge, likevel legges disse tilbudene ned. Det er i hvert fall ikke bærekraftig.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
På vegne av representantene Kjersti Toppe, Kari Elisabeth Kaski og meg selv fremmer jeg forslag om trygge sykehus foran dyre prestisjeprosjekter – et veldig klokt forslag. Og på vegne av meg selv fremmer jeg forslag om gode arbeidsvilkår for gode velferdstjenester.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
Jeg vil gi Helleland honnør for å ha merket seg Rødts inntreden på Stortinget og påvirkning på Arbeiderpartiet. Men det gjenstår jo å se om de støtter våre forslag om profittforbud, eller om det bare blir prat i avisene. Så reagerer Helleland på begrepet «velferdsprofitør», men det er jo et objektivt faktum at disse driver velferd for profitt – det dokumenterer også regjeringens egne rapporter. BDO-rapporten som kom før sommeren fra Kunnskapsdepartementet, viste at fortjenesten i kommersielle barnehager er tre ganger så stor som avkastningen på Oslo Børs. Stortinget har bedt regjeringen sette ned et utvalg for å sørge for at offentlige midler i størst mulig grad går til produksjon av faktisk velferd. Men så har regjeringen lagt til i mandatet at det skal foreslås tiltak som legger til rette for bruk av private aktører og mer konkurranse i offentlige velferdstjenester. Hvorfor vil Høyre slippe til flere velferdsprofitører når stortingsflertallet vil styrke de ideelle og den offentlige velferden?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
Jeg tror et flertall på Stortinget ønsker å utjevne forskjellene og synes det er urettferdig at skattekuttene går til de rikeste, mens regningen sendes bl.a. til folk som sliter, til arbeidsledige som mister feriepengene, og til uføre som mister barnetillegget, og også at folk som trenger pleie og omsorg og velferdsstatens ordninger, opplever at de straffes og får kutt i sine ordninger. Jeg har merket meg den talen som Hareide holdt, og som tyder på at mange, også i Kristelig Folkeparti, ønsker et samfunn med større muligheter for flertallet og også et mer rettferdig samfunn. Det er fullt mulig, tenker jeg, hvis den linja og det synet vinner gjennom, at vi kan få et flertall som går vekk fra den blå regjeringens politikk, som øker forskjellen og straffer dem som trenger fellesskapet aller mest. Så bør vi også etter mitt syn få til en mer rettferdig skattepolitikk, og da er det et stykke å gå, også med Arbeiderpartiet. Men det er sannsynligvis håp også der.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
Først må vi vente litt med å sprette champagnekorkene – som dere i Høyre ofte gjør – når det gjelder Arbeiderpartiets kursendring. Ja, det har vært en retorisk venstresving, og ja, det er bra, men det gjenstår å se om vi i praktisk politikk på Stortinget vil få med oss Arbeiderpartiet på fornuftige forslag om, la oss si, profittforbud i velferden. Det har de stemt imot så langt. De har snakket i riktig retning, men ikke fulgt opp i praksis på Stortinget. Så det gjenstår å se, men vi skal gjøre vårt for å presse dem i riktig retning. Så ønsker Rødt å gjøre slutt på at de store ressursene i samfunnet, det som kan ha betydning for framtida for millioner av mennesker, skal bestemmes over eneveldig av private kommersielle særinteresser. Så ja, vi vil la demokratiet styre mer av økonomien. Vi ønsker å ta beslutninger om framtida for viktige næringer i Norge i fellesskap framfor å la noen få kapitaleiere bestemme det eneveldig. Det er å utvide folkestyret. Det er å gå i riktig retning for framtida, mener vi.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
Den private eiendomsretten står jo i veien for de manges rett til eiendom. De reelle verdiskaperne i samfunnet, de som skaper verdiene i bedriftene, er jo avskåret fra å nyte fruktene av sitt arbeid og sin verdiskaping fordi eierne tilegner seg overskuddet som er skapt av de ansatte i virksomhetene, og av dem som betaler for varene. Så vi ønsker at de som skaper verdiene, skal få del i verdiskapingen. Vi ønsker at de som lever av andres arbeid, skal skattlegges langt mer rettferdig enn de gjør i dag. Vi ønsker at de som driver en bedrift, som jobber der, også skal kunne velge ledelsen i bedriften demokratisk blant sine likemenn og -kvinner, og at vi på lokalt, regionalt og nasjonalt nivå i fellesskap på demokratisk vis kan sette mål for økonomien og styre den demokratisk – i fellesskap – framfor å la det være opp til en liten særinteresse som i dag har altfor mye makt og rikdom, i Norge som i andre land.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
Nei, det er verken mulig eller ønskelig å avskaffe all privat eiendomsrett – det vil alltid finnes. Men vi ønsker at samfunnet skal styre mye mer av samfunnet demokratisk. Det kan godt være det skal skje på lokalt nivå, på den enkelte bedrift, og ikke bare at staten skal styre alt, det er vi ikke for. Vi ønsker å spre makt utover og nedover i samfunnet framfor den maktkonsentrasjonen som økonomien som Tybring-Gjedde og Høyre er for, fører til. Det at altså de 400 rikeste menneskene i Norge eier like mye som landets statsbudsjett, er et tegn på at kapitalisme skaper maktkonsentrasjon hos de få framfor å sørge for maktfordeling til de mange. Det systemet vi går inn for, betyr at vi også sprer økonomisk makt utover i landet og nedover i befolkningen framfor å samle makt hos ytterst få. Det tror jeg også er bra for å få en effektiv økonomi og ikke minst for å få en økonomi som er i pakt med naturen og klimaets tålegrenser.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-03:
Nei, det gjør det ikke. Meg bekjent er det veldig få bakere som er fullfinansiert av skattepenger, slik som f.eks. skoler, eldreomsorg og barnevern er. Vi synes det er galt at de pengene som folk har betalt inn i skatt til god velferd, til barnehagebarns beste, til barnevernsbarnas beste, tas ut av tjenestene og går til privat berikelse for landets aller rikeste kvinner og menn, mange av dem som jo sponser Fremskrittspartiet og Høyres valgkamp og får klekkelig og godt betalt tilbake i form av deres støtte til profitørene her på Stortinget. Jeg vil tette de hullene hvor skattepengene renner ut, også ut av landet til skatteparadiser hvor enkelte av selskapene er lokalisert, slik at hver krone bevilget til velferd, til barnehagebarn, til barnevernsbarn og til eldreomsorg, går til formål de er bevilget til, og ikke til å gjøre noen ytterst få mennesker enda rikere.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Denne dagen har vi gledet oss til, og den skal jeg markere ved å framsette syv forslag fra SVs stortingsgruppe. Først vil jeg på vegne av representanten Kari Elisabeth Kaski og meg selv framsette forslag om å sikre at alle, også landets rikeste, bidrar til fellesskapet gjennom gjeninnføring av en rettferdig skatt på arv. Så vil jeg på vegne av stortingsrepresentantene Solfrid Lerbrekk, Kari Elisabeth Kaski, Sheida Sangtarash, Freddy André Øvstegård og meg selv sette fram forslag om å styrke retten til heltid i arbeidsmiljøloven. Så vil jeg på vegne av stortingsrepresentantene Torgeir Knag Fylkesnes, Mona Fagerås og meg selv sette fram forslag om å sikre verdiskaping og sysselsetting i kystsamfunnene gjennom hjemfall av fiskerettigheter til kysten. Så vil jeg sette fram forslag på vegne av representanten Mona Fagerås og meg selv om en nasjonal satsing på flere lærere i skolen. Så vil jeg på vegne av meg selv sette fram forslag om å nedsette en ny norsk forsvarskommisjon. Så vil jeg på vegne av stortingsrepresentant Freddy André Øvstegård og meg selv sette fram forslag om å sette mennesker framfor markeder ved å avskaffe profitt i barnevernet. Og så vil jeg på vegne av stortingsrepresentantene Lars Haltbrekken, Kari Elisabeth Kaski, Arne Nævra, Espen Barth Eide, Else-May Botten og meg selv sette fram forslag om nye tiltak og virkemidler for å nå Stortingets klimamål for kutt i norske klimagassutslipp fram til 2020.