Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2001-04-23:
UDI har en meget viktig og meget vanskelig oppgave som forvalter av vår asyl- og flyktningpolitikk. Statsråden var i sitt innlegg innom redegjørelsen som hun gav til kommunalkomiteen den 13. februar, der hun gav uttrykk for stor forståelse for at kommunalkomiteen ville ha en redegjørelse for situasjonen i UDI. Hun sa da at UDI har et stort arbeidspress, og at den negative medieoppmerksomheten sliter på. Statsråden var også inne på at Statskonsult hadde hatt en gjennomgang – som førte til en rapport i januar 2000, altså for 15 måneder siden – som bl. a. hadde ført til omorganisering. Omorganiseringen har ført til – og det var statsråden glad for, gav hun uttrykk for fra talerstolen – en raskere asylsaksbehandling. Hun uttalte: «Dette var helt nødvendig, men denne prioriteringen har dessverre ført til at saksbehandlingstiden for andre saker har økt, slik at situasjonen i dag ikke er akseptabel for disse sakene. Den bebudede gjennomgangen skal bidra til å finne tiltak som må settes i verk for å endre dette. » Jeg er glad for gjennomgangen, og jeg håper det er tilstrekkelig. Ikke alle tror det. På lederplass i Aftenposten omtales statsrådens gjennomgang av UDI som «lite seriøs saksbehandling på høyt politisk nivå». Og vi har dessverre opplevd at menneskerettighetsforkjemperen Kristoffer Gjøtterud har funnet det nødvendig å politianmelde UDI – en anmeldelse som ble levert 20. april i år. I Aftenposten den 29. mars i år står det en artikkel med stor overskrift: «Asylsøkere skal kun få én sjanse». Og videre: «Søknaden behandles ikke. Asylsøkere må heretter forlate Norge uten at søknaden behandles dersom de fra før av har søkt om asyl i Schengen-området, Storbritannia eller Irland. » I denne saken har UDI blitt gitt høve til å uttale seg, ifølge Aftenposten, og direktøren uttaler: «Vi vil som utgangspunkt kreve at landet hvor asylsøkeren først ble registrert, skal ta tilbake vedkommende og behandle asyl-søknaden. » Jeg finner dette merkelig, for da vi behandlet Dublinkonvensjonen, sa flertallet uttrykkelig: «Formålet med Dublinkonvensjonen er blant annet å motvirke at asylsøkerne blir henvist fram og tilbake mellom statene uten å få søknaden behandlet. » Og videre: «Flertallet vil understreke at en medlemsstat står fritt til å behandle en asylsøknad selv om den ikke har plikt til det etter Dublinkonvensjonen. Det vil være norsk asylpolitikk som vil gjelde ved behandlingen av søknader i Norge. » I et av vedleggene, brevet fra statsråden den 23. februar i år til komiteen, understreker da også statsråden nøyaktig det samme syn i svaret på spørsmål 13. Jeg tror vi er helt avhengig av, hvis vi skal få til en god politikk, at UDI har tillit, og nettopp uttalelser som den jeg siterte fra Aftenposten den 29. mars, hvor det legges opp til en politikk der asylsøkeren skal sendes tilbake – «Vi vil som utgangspunkt kreve at landet hvor asylsøkeren først ble registrert, skal ta tilbake vedkommende og behandle asyl-søknaden» – er i strid med Stortingets og statsrådens vilje. Jeg håper inderlig at statsråden makter å rydde opp i disse forhold, for vi kan ikke leve med et UDI som ikke er i pakt med Stortingets og statsrådens vilje. Da vil kravene om offentlig gransking øke med styrke.