Børge Brende (Høyre), 2014-06-05:
Først vil jeg takke representanten Skei Grande for å ta opp den fastlåste situasjonen i Vest-Sahara. Den fortsetter å ha negative konsekvenser, særlig for den saharawiske befolkningen, men også for Nord-Afrika og regionen for øvrig. Det er prisverdig at representanten og ikke minst Venstre så tydelig markerer at spørsmålet om Vest-Sahara fortjener oppmerksomhet og støtte. Vest-Sahara er et ikke-selvstyrt område, som lenge har vært på FNs dagsorden. FNs sikkerhetsråd forutsetter at en politisk løsning må innebære selvbestemmelsesrett for folket i Vest-Sahara og har oppfordret partene til direkte forhandlinger innenfor FN-paktens rammer og uten forhåndsbetingelser. Norge støtter saharawienes rett til selvbestemmelse. Dette gjør vi gjennom å støtte de FN-ledete forhandlingene og oppfordrer alle parter til konstruktiv dialog. FN og partene er godt kjent med at dersom det er noe Norge kan bidra med i forhandlingene, vil vi stille opp. Forhandlingene har pågått siden 2007 – foreløpig uten resultat. I FNs generalsekretærs siste rapport om Vest-Sahara fra april i år peker han på den mangelfulle fremgangen og fastslår at dersom vi befinner oss i samme situasjon ett år fra nå, vil han oppfordre til en bredere gjennomgang av forhandlingsrammeverket. På den måten bekrefter generalsekretæren sin forpliktelse til saken ved å ta tak i den fastlåste situasjonen og se nærmere på hvordan man kan legge forholdene bedre til rette for å muliggjøre en politisk løsning. Inntil forhandlingene kan vise til resultater, er det avgjørende å støtte alle positive tiltak og krefter som kan bidra til å ivareta menneskerettighetssituasjonen i Vest-Sahara. Det rapporteres jevnlig om menneskerettighetsbrudd i Vest-Sahara. Det gjelder særlig ytrings- og forsamlingsfriheten. Norge oppfordrer alle parter til å respektere menneskerettighetene. Det er opprettet et nasjonalt menneskerettighetsråd med landkontorer i flere byer i Vest-Sahara og etablert tilbud om menneskerettighetstrening til politistyrker i området. Marokko har nå ratifisert menneskerettighetskonvensjoner som pålegger staten internasjonale forpliktelser som vi kan holde dem ansvarlige for. Marokko har åpnet opp for FNs mandatholdere innenfor menneskerettighetsfeltet og har mottatt mange landbesøk i løpet av det siste året. Vi vil fortsette å oppfordre marokkanske myndigheter til å styrke sin innsats for menneskerettigheter i området. Der har man en lang vei å gå. Samtidig er vi opptatt av å ha en åpen dialog hvor vi kan uttrykke bekymring for de menneskerettighetsbruddene som blir rapportert. Norge tar regelmessig opp menneskerettighetssituasjonen i Vest-Sahara med marokkanske myndigheter. Dersom flere land tydelig uttrykker lignende forventninger gjennom sin bilaterale dialog med Marokko, er det grunn til å tro at vi vil se resultater. Som representanten Skei Grande var inne på, fraråder Norge næringsaktivitet i Vest-Sahara. Det gjør vi fordi vi mener det er viktig å avstå fra handlinger som kan ses som en legitimering av den nåværende situasjonen i Vest-Sahara. På den måten kan vi bidra til å opprettholde en bevissthet om områdets uavklarte status og saharawienes grunnleggende rettigheter. I FNs generalsekretærs rapport i år ble det for første gang lagt vekt på behovet for å respektere lokalbefolkningens interesser i forbindelse med all ressursutnyttelse i området. Med unntak av Nederland er Norge det eneste landet i Europa som fraråder slik virksomhet. Jeg er glad for at de fleste private aktører i Norge følger denne anbefalingen, selv om det ikke dreier seg om et juridisk forbud. Det er positivt og viktig at norske bedrifter utøver sitt samfunnsansvar i omstridte områder. Representanten Skei Grande tok også opp spørsmålet knyttet til MINURSO-styrkenes mandat, og at de skal inneholde menneskerettighetsovervåking og -rapportering. Norges prinsipielle holdning er at alle FN-operasjoner bør ha et menneskerettighetsmandat. Det er per dags dato enighet i Sikkerhetsrådet om at FN, bl.a. gjennom MINURSO, skal fortsette å arbeide for å opprettholde våpenhvilen. Det er imidlertid ikke enighet om å utvide FN-styrkenes mandat til å inkludere menneskerettighetsrapportering. Det er viktig at partene opprettholder sin vilje til å delta i forhandlingene, og at MINURSO får anledning til å utøve sitt eksisterende mandat, men det er også viktig at denne FN-styrken får et mandat til å overvåke menneskerettighetssituasjonen. 29. april i år ble MINURSOs mandat forlenget med ett år. Heller ikke i år ble det innlemmet en menneskerettighetskomponent i mandatet, men Sikkerhetsrådet benyttet anledningen til å vektlegge behovet for at alle parter respekterer og ivaretar menneskerettighetene, i både det marokkanskkontrollerte Vest-Sahara og leirene i Algerie. For første gang ble ytringsfrihet og forsamlingsfrihet spesielt trukket frem. Det er positivt og vitner om en anerkjennelse av hvilke utfordringer som utpeker seg som særlig viktige å håndtere. Det skal ikke være noen tvil om Norges støtte til saharawienes rett til selvbestemmelse. Vi benytter oss av de verktøyene vi har, for å legge press på partene, gjennom politisk dialog, støtte til viktige aktører og positive drivkrefter eller begrensning av norsk næringsvirksomhet i området. Og som jeg sa: Norge er sammen med Nederland dessverre det eneste landet i Europa som har lagt seg på en linje hvor vi sterkt fraråder næringslivet å investere. Videre er det viktig å sørge for at situasjonen er så god som overhodet mulig for de berørte, inntil man oppnår en løsning på konflikten. Norge bidrar derfor med økonomisk støtte til menneskerettighetsorganisasjoner som jobber i Vest-Sahara samt til humanitære organisasjoner som leverer mat og andre grunnleggende tjenester i flyktningleirene i Algerie. Vi har også over lang tid bidratt med støtte til tillitsbyggende tiltak i regi av UNHCR, FNs høykommissær for flyktninger, som i hovedsak går ut på å legge til rette for og gjennomføre familiegjenforeninger på tvers av muren som deler Vest-Sahara. Ved siden av å støtte internasjonale organisasjoners innsats for de menneskene som rammes av den fastlåste situasjonen, skal Norge fortsette sin konsekvente linje med å støtte FN-sporet og vektlegging av menneskerettighetene.