Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-05-14:
La meg først si at jeg ikke går helt god for de tallene som spørreren refererer til. De data som departementet har, viser at det i perioden fra 1998 til 2002 ble åpnet 19 konkurser innen hvitfisksektoren i de tre nordligste fylkene. Men uansett er avskallingen betydelig, og jeg erkjenner selvsagt at utviklingen er en stor utfordring, både for fiskerinæringen og for bosetting og annen aktivitet langs kysten. Det som er hovedutfordringen, er at næringen sliter med mangel på lønnsomhet, og det er en vesentlig forutsetning at vi bedrer lønnsomheten for at vi skal få levedyktige kystsamfunn. Som politikere må vi legge til rette for en lønnsom næringsvirksomhet, dvs. lage rammevilkår som gjør det mulig for næringslivet, i dette tilfellet fiskerinæringen – over tid – å drive lønnsom produksjon. Det har vært forsømt av tidligere regjeringer, som mer har lagt vekt på å bruke fiskeripolitikken som et distriktspolitisk virkemiddel i stedet for å innse at det skal være en distriktsnæring. Norsk fiskeindustri har en stor kostnadsutfordring i forhold til de fleste konkurrentland. Det møter Regjeringen med en politikk som har brakt renten ned, og som har brakt kronekursen ned, slik at konkurranseevnen styrkes. Dernest har Regjeringen for å bedre rammevilkårene på både kort og lang sikt gjennomført politiske tiltak i form av lavere skatter og avgifter, og vi har varslet at vi vil videreføre ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift, noe som vil være viktig for fiskeindustrien i Nord-Norge og i store deler av landet for øvrig. Vi har også satt inn virkemidler i form av reguleringer av fisket, slik at vi skal forsyne fiskeindustrien, ikke minst i Nord-Norge, mer året rundt. For det er en stor utfordring at sesongfiskeriene i dag er et hinder for lønnsomme arbeidsplasser og helårige arbeidsplasser som tiltrekker seg ungdommen. Vi ser en svikt i rekrutteringen både til industrien og til kystflåten, som vi må gjøre noe med. Vi har tatt tak i leveringsvilkårene som trålerne har, og erkjenner at de historiske forpliktelser knyttet til de enkelte bearbeidingsindustrianleggene i Nord-Norge skal videreføres. Men samtidig erkjenner vi at i de tilfellene hvor industrien ikke er interessert i å kjøpe, skal vi sikre at regionen får nyte godt av råstoffet og at vi på den måten sikrer industri i en region. For det verste som nå kan skje, er at man bare får en avvikling som gjør at store regioner ikke har industri. Det var årsaken til at jeg stod imot presset fra ulike partier i dette huset om å ta all torsken i lofotfisket, hvilket hadde gjort at fiskeindustrien i Finnmark hadde fått mindre råstoff utover høsten. Så det er en del av tiltakene. Vi har også satt i verk tiltak når det gjelder å øke teknologigraden i fiskeindustrien. Vi må erkjenne at det er vanskelig å få lønnsomhet med høye arbeidskostnader – som det nå er – det må i større grad teknologi inn i fiskeindustrien. Jeg har tatt initiativ til at vi i løpet av juni skal ha et møte mellom forskningsinstitusjoner, industrien og politikerne, altså departementet, for på den måten å se på om vi skal kanalisere forskningsmidler og andre midler inn for å bedre teknologien og øke teknologigraden.