Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-10-16:
Det nordiske samarbeidet og nye samarbeidsordninger i våre nærområder utvikler seg sakte, men sikkert. Det er vel og bra – slik sett må det jo oppfylle Christopher Stensakers intensjoner om et Nordisk Råd under forandring. Det er ikke sementert, og det er ikke en mammut. Kanskje det er fordi EU blir en stadig viktigere aktør i Norden, at det likevel er behov for nye grep for å sikre norske og vestnordiske interesser på enkelte viktige områder. Kystpartiet mener det er behov for et fiskeripolitisk samarbeid mellom Norge, Island, Færøyene og Grønland, og et assosiert samarbeid med Russland. Bare gjennom et formelt samarbeid på regjeringsplan kan disse landene sikre seg kontrollen over de enorme fiskeressursene i Norskehavet. Også når det gjelder hvalfangst og fangst av andre sjøpattedyr har de vestnordiske landene felles interesser. Vi vil derfor utfordre fiskeriministeren til å ta et konkret nytt initiativ overfor de andre vestnordiske landene for å få i stand et slikt regjeringssamarbeid. Det vil innebære en ny giv for den vestnordiske dimensjon i det nordiske samarbeidet. Det felles nordiske fiskerisamarbeidet er preget av at Sverige, Finland og Danmark ikke lenger fungerer som selvstendige stater i internasjonale fiskeriforhandlinger. I fiskeriforhandlinger er det EU som fører ordet på vegne av EUs medlemsland. Det hersker liten tvil om at EU og de vestnordiske landene har sterkt motstridende interesser når det gjelder fordelingen av fiskekvoter i Norskehavet. De nordiske landenes deltakelse i Schengen har ført til at den felles nordiske yttergrensekontrollen mot EU er avviklet. Dette har medvirket til at innvandringen til Norge er kommet helt ut av kontroll. Antallet grunnløse asylsøknader har økt, og man regner med at det skjer en betydelig illegal innvandring og spredning av grensekryssende kriminalitet, spesielt over svenskegrensen. Gjennom SIS-registeret i Schengen kan Norge få informasjon om personer som tidligere har søkt asyl i andre Schengen-land. Slik informasjon kunne Norge fått gjennom Interpol hvis vi ikke var med i Schengen. Men asylsøkere som ikke har søkt asyl i andre Schengen-land, og som ikke vil oppgi egen identitet og reiserute etter ankomst til Norge, skaper store problemer for norske myndigheter. Det er lite som tyder på at politisamarbeidet i Schengen klarer å løse slike spørsmål. Kystpartiet har derfor foreslått å innføre grensekontroll mot Schengen. Et slikt tiltak vil innebære at passunionen mellom Norge og de andre nordiske land opphører, men vi tror det er bedre med en åpen identitetskontroll på grensen enn å satse på sterk overvåking inne i landet. Det har vist seg at grensekontrollen mot Russland fungerer bra. Den har ikke ført til noen form for samarbeidsproblemer mellom Norge og Russland. Det felles nordiske arbeidet mot andre former for grensehindre kan fortsettes, selv om Norge oppretter grensekontroll av personers identitet. Vi må ta innover oss at det nordiske samarbeidet nødvendigvis vil bli påvirket av at deler av Norden er med i EU. Kystpartiet kan ikke godta EU-tilpasninger som går på tvers av våre nasjonale interesser. På det siste årsmøtet i IWC ble det vedtatt at IWC skulle danne en miljøvernorganisasjon. Vi bruker store summer på å være med i IWC. Det er rart da å være vitne til at man ikke flytter forvaltningen av sjøpattedyr over i NAMMCO. NAMMCO er en organisasjon som er opprettet som er nordisk, og som fiskeriministeren i sin tid tok initiativ til. Så vi kan ikke fortsette med å bruke de enorme summene i en internasjonal organisasjon som i realiteten er en miljøvernorganisasjon. Vi overfører store summer til protestindustrien, som regelrett motarbeider norsk politikk, og det er denne komiteen som godkjenner det. Det er underlig å høre på Per Lønning. Han var opptatt av Østersjøen, og av at Norge skal se østover. Men vestover ble ikke nevnt med ett ord. Vi rår her over et område som er sju ganger så stort som vårt landområde. Hva rår vi over i Østersjøen? Ingen ting. Vi har en avtale om å fiske torsk der. Det er underlig å høre på dette. Selv om sjøpattedyrene har stor betydning når det gjelder havet vestover – som er sju ganger så stort som vårt landområde – er flerbestandsforskningen lagt på is. Sel og hvals betydning for økosystemet blir ikke vektlagt. Sjøpattedyrene eter fisk. Mange sjøpattedyr eter mye fisk, de eter ikke poteter. Det har betydning for fiskeriene, og det har betydning for hva vi kan ta ut. Vi er jo med i nordisk samarbeid, og vi skal jo samles her. Det er rart å være vitne til dette. Jeg har selv vært med i IWCs møter. Mange ganger har jeg til og med fått permisjon fra Stortinget. Det er underlig at de verste landene i IWC – jeg vil ikke si de aller verste, men kanskje noen av de verste – nettopp er Finland og Sverige, og det går på sjøpattedyr. Hvordan kan det være sånn? Jeg mener at selv om Nordisk Råd ikke kan fatte et vedtak, så kan de norske parlamentarikerne som møter i Nordisk Råd, iallfall få slutt på den diskrimineringen som skjer fra Finland og fra Sverige. Vi kan ikke leve med det samtidig som vi overfører store summer til protestindustrien, som motarbeider den politikken som vi i denne sal går inn for. Så jeg vil anbefale de parlamentarikerne at de tar dette opp i Nordisk Råd. Vi kan ikke fortsette å ha det på den måten at Finland og Sverige motarbeider norske interesser. Da må Nordisk Råd omorganisere seg, de går jo med halve skritt på rett vei.