Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Altfor ofte er det slik at de som fortjener oppmerksomhet i justispolitikken, ikke får det. Vi diskuterer hvordan vi skal reagere på kriminalitet, og ikke hvordan vi skal forebygge og forhindre den. Vi diskuterer tiltak i forhold til gjerningspersonene og har for liten fokusering på ofrene for kriminalitet. I dag vil landets krisesentre nok en gang ta imot kvinner og barn som er på flukt fra voldelige ektemenn eller en pappa som slår. I dag vil nye ofre utgjøre statistikken som viser at om lag 9 pst. av norske kvinner mellom 20 og 54 år, utsettes for grov vold i samlivet. VG har gjennom en artikkelserie rettet fokus mot de mange sakene om vold mot kvinner som har hatt den verste utgangen – drap. Jeg gir VG helt rett; dette er kriminalitet i sin mest alvorlige, grove form – kriminalitet som skal begrenses og forhindres. Det er offeret som må ivaretas på en helt annen måte enn i dag. Jeg er glad for at vi har et politisk flertall som tar denne kriminaliteten, og ofrene for den, på alvor. Som følge av dette statsbudsjettet skal flere ofre for voldskriminalitet få erstatning, bl.a. barn som er vitne til vold. Ofre for alvorlig voldskriminalitet skal få langt sterkere rettigheter under rettssaken enn i dag. Siden vi overtok, har Stortinget vedtatt grooming-paragrafen. Til våren prøves omvendt voldsalarm ut. I 2008 vil vi utvide familievoldkoordinatorstillingene i politiet, og det etableres egne familievolds- og overgrepsteam i de største politidistriktene. Vi etablerer tre nye barnehus og etablerer dermed dette tilbudet som et landsdekkende tilbud. I lys av denne forsterkede innsatsen mot vold i nære relasjoner må jeg si at Siv Jensens og Jan Arild Ellingsens kronikk i VG søndag 25. november er tafatt. Tiltaket de vil ha på plass, er at VG når det gjelder alle disse kvinnedrapene, må avbilde gjerningsmennene, ikke ofrene. Ikke ett skikkelig tiltak, ikke ett, foreslås av Fremskrittspartiet for å redusere og begrense volden. Dette er ren symbolpolitikk som ikke hjelper noen av dem som i dag terroriseres av voldelige partnere. Den samme mangelen på konstruktivitet synes jeg preger opposisjonens politikk i forhold til justisbudsjettet. I stedet for å ta ansvar for at vi har havnet i en situasjon der både distrikt og byer sliter med å få besatt politistillinger på grunn av mangel på nok utdannede politifolk, prøver Høyre å gjøre dette til et spørsmål om ressursmangel. Fremskrittspartiets løsning er reparasjon etter å ha kuttet i viktige bevilgninger til forebyggende tiltak. Dette er en dyr resept – både samfunnsøkonomisk og ikke minst i menneskelige kostnader. Justisbudsjettet er en videreføring av den kursendringen vi startet på dette feltet da vi tok over høsten 2005. Bevilgningene økes til neste år med om lag 1,9 milliarder kr. Det største løftet er til kriminalomsorgen, som styrkes med 630 mill. kr. I løpet av våre første tre år i regjering vil vi ha åpnet om lag 400 nye soningsplasser. Resultatene vises allerede. Soningskøene er mer enn halvert. La meg understreke, stikk i strid med Fremskrittspartiets påstander, at ikke er reglene for framskutt løslatelse endret siden den forrige regjeringen, og ikke har andelen løslatte før tiden gått opp. Vi øker også politibudsjettet igjen. Med dette budsjettforslaget har vi til sammen bevilget over en halv milliard kr mer til politiet siden vi overtok, og vi har bl.a. rettet opp kuttet som ventet oss fra Bondevik-regjeringen da vi overtok regjeringskontorene. Men den største utfordringen som ventet oss da vi tok over, var mangelen på ferdigutdannede politifolk. I 2003 ble kun 240 studenter tatt opp ved Politihøgskolen. I 2007 økte det rød-grønne flertallet opptaket til rekordhøye 432 studenter, altså en økning på nesten 200. Hadde den forrige regjeringen hatt vårt tempo på å utdanne politifolk, kunne vi bare i fjor ha ansatt nesten 200 flere politifolk rundt om i politidistriktene. Det viktigste grepet vi imidlertid gjør på politisiden i dette budsjettet, er DNA-reformen. Vinningskriminaliteten er den kriminaliteten som folk flest møter i hverdagen. Oppklaringsprosenten er svært lav i en del politidistrikt, altfor lav i forhold til Stortingets måltall, og mange opplever at anmeldte saker ender med henleggelse, noe som i sin tur svekker publikums tillit til politiet. For å oppklare flere saker skal langt flere straffedømte registreres i DNA-registeret enn i dag. Vi gjennomfører også Soria Moria-løftet om å sentralfinansiere denne reformen. Oppklaringsprosenten ved innbrudd i Storbritannia økte fra 14 pst. til 45 pst. da DNA-registeret ble benyttet. Når det gjelder tyveri fra biler, økte oppklaringsprosenten fra fattige 8 pst. til 63 pst. ved bruk av DNA. For Politiet er DNA-reformen trolig en av de viktigste reformene de gjennomgår på år, fordi det vil effektivisere etterforskningsarbeidet så mye. For publikum vil det bety at langt flere anmeldelser ender med oppklaring og dom. Det er en høyt prioritert oppgave for oss å gi politiet ressurser og metoder for å løse sine oppgaver. Men vi må erkjenne at vi ikke klarer å reparere oss ut av alle problemene. Skal vi begrense og forhindre volden som rammer barn og kvinner, må vi, i motsetning til Fremskrittspartiet som er fattige på mottiltak, fokusere på forebygging. Da er det å begrense rus- og alkoholmisbruk særdeles viktig. Når Fremskrittspartiet foreslår å redusere alkoholavgiften med 841 mill. kr, vil det få store konsekvenser for omfanget av vold. Da Finland reduserte sine alkoholavgifter, økte voldskriminaliteten med 29 pst. Det vil i sin tur øke behovet for politi, for fengselsplasser, for tilbud innen helsevesenet og vil koste langt mer enn Fremskrittspartiet selv har til disposisjon. Også for andre typer kriminalitet vil Fremskrittspartiets kuttforslag få dramatiske konsekvenser. Kutt i tolletaten på over 200 mill. kr betyr at arbeidet mot den grenseoverskridende kriminaliteten blir kraftig rammet. Særlig vil det få konsekvenser for arbeidet mot organisert kriminalitet og narkotikakriminalitet. Når Fremskrittspartiet kutter skatteetaten med 400 mill. kr, vil det ramme arbeidet mot økonomisk kriminalitet. Tror Fremskrittspartiets representanter at Kredittilsynet ville vært bedre eller dårligere i stand til å bekjempe useriøse finansaktører med det foreslåtte kuttet til tilsynet? Vi har nasjonale utfordringer i forhold til justissektoren. Men av og til er det behov for å løfte blikket. Jeg besøkte FN tidligere i høst og fikk nok en gang dokumentert at vi har et særdeles kompetent og ettertraktet politi i Norge. Det er stadig større, og ikke minst riktig fokusering på å bygge opp den sivile sikkerhetssektoren i forbindelse med fredsbevarende operasjoner og gjenoppbyggingen av nasjoner. Norske politifolk har nettopp reist til Darfur, de er sentrale i Afghanistan, på Balkan og i mange andre land. Den høye kompetansen disse polititjenestemennene og -kvinnene besitter i forhold til bl.a. korrupsjon, menneskerettigheter og å trygge sivilbefolkningen, er helt vesentlig i arbeidet med å bygge opp demokratier. Særlig prioritert er arbeidet med å bygge opp kompetanse på kvinners og barns rettigheter, og på vold og overgrep. Kvinner og barn verden over er ofre for vold og overgrep. Vi ser en stadig sterkere bruk av voldtekt som et våpen. Da er jeg glad for at vi har norske politifolk ute, f.eks. i Liberia, som besitter høy kompetanse på disse feltene, og er sentrale i arbeidet med å implementere dette fokuset hos de lokale politistyrkene. Vold og overgrep er ikke bare et nasjonalt anliggende. Vi har et ansvar for å bidra til å bekjempe dette ondet også internasjonalt. Bondevik II-regjeringen klarte kun å innføre tilstedevakt på Sola i løpet av sine fire år i regjering. Da vi tok over i 2005, hadde befolkningen bosatt i Nord-Norge, i Trøndelag og på Nordvestlandet langt dårligere redningsberedskap enn folk bosatt på Sørlandet. Til neste år vil det rød-grønne flertallet innføre tilstedevakt ved alle redningsbasene på fastlandet, og vi etablerer en ny i Florø, som skal åpnes innen 1. januar 2009. Major Paul Paulsen, avdelingssjef for 330-skvadronen i Bodø, sier til NTB at liv er reddet som følge av at tilstedevakt har gitt en mye raskere reaksjonstid. Dette er kjernen i vår justispolitikk – en politikk som skaper trygghet og sikkerhet. Vi mener at kvinner og barn har rett til et liv i trygghet. Derfor prioriterer vi arbeidet mot vold. Vi mener at folk som ferdes til lands og til vanns, har krav på en raskest mulig redningsberedskap, uavhengig av hvilken landsdel man befinner seg i. Da bruker vi ikke fire år i regjering på bare å gjennomføre én base, da handler vi. Vi venter ikke til problemet har oppstått, som i tilfellet med mangel på ferdigutdannede politifolk, som den forrige regjeringen ikke klarte å forutse. Nei, vi gjør det gjennom klare og tydelige prioriteringer i budsjettet, og gjennom en aktiv, målrettet og helhetlig justispolitikk. Det skaper større sikkerhet, det gir mer trygghet, og det er god velferdspolitikk.