Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2009-12-01:
Jeg er helt enig med representanten Foss i at økningen i sykefraværet er alvorlig. Sykefraværet i Norge i dag er på et svært høyt nivå, og utviklingen er urovekkende. I omgrupperingsproposisjonen for 2009-budsjettet som Regjeringen la fram 13. november, måtte vi legge inn en økning på 3,2 milliarder kr til økte sykelønnsutgifter. I 2009 er utgiftene til sykepenger for arbeidstakere nå anslått til over 32 milliarder kr. Det er en økning på 4,6 milliarder kr, eller 16,7 pst. fra faktisk utgift i 2008. Veksten i sykefraværet har således tiltatt sterkt i 2009. Årsakene til dette og i hvilken grad økningen er midlertidig, er uklare og usikre. Dette er en utvikling som ikke kan fortsette, dels fordi det er en stor belastning i form av tapt produktiv arbeidskraft og økte offentlige utgifter. Men minst like viktig er det at når mennesker faller ut av arbeidslivet, påvirker det deres livskvalitet og deltagelse i samfunnet. Jeg har merket meg at den sterkeste økningen skjer blant unge mennesker, særlig kvinner i begynnelsen av 20-årene. Dette er særlig bekymringsfullt når vi vet at sykefraværet øker sannsynligheten for utstøting fra arbeidslivet og overgang til varige trygdeytelser. IA-avtalen er et viktig virkemiddel for å forebygge utstøting fra arbeidslivet. Avtalen har så langt ikke gitt de ønskede resultater i form av nedgang i sykefraværet, men vi har mange gode og positive erfaringer med samarbeid med partene om IA-avtalen, og det er mye engasjement rundt IA-arbeidet både sentralt og lokalt. Utgangspunktet er at arbeidsplassen er en viktig arena for å forebygge utstøting og legge til rette for at sykmeldte kommer tilbake i arbeid. Som det framgår i Soria Moria-erklæringen, ønsker Regjeringen derfor å videreføre og videreutvikle IA-avtalen for å forebygge utstøting og fremme inkludering i arbeidslivet. Vi vil opprettholde arbeidstakernes rettigheter i sykelønnsordningen. Det framgår også at vi vil skjerpe innsatsen for et godt arbeidsmiljø og arbeide videre med å kartlegge årsakene til sykmelding og uførhet. Dagens IA-avtale skulle opprinnelig gå ut ved årsskiftet, og Regjeringen har innledet et samarbeid med hovedorganisasjonene om en ny avtale. Det foreligger en rapport fra en felles arbeidsgruppe som oppsummerer erfaringene med IA-avtalen i inneværende periode og drøfter sentrale premisser for det videre IA-arbeidet. Denne gruppens anbefalinger gir nyttige innspill til en forbedret og forsterket IA-avtale som det er viktig å bygge videre på når en ny avtale skal drøftes. Det pekes bl.a. på at innsatsen må målrettes bedre mot virksomheter og bransjer med høyt sykefravær, og at det må settes forpliktende resultat- og aktivitetsmål som følges opp på nasjonalt og regionalt virksomhetsnivå. Videre mener gruppen at det må fokuseres sterkere på systematisk HMS-arbeid i den enkelte virksomhet og på å utvikle et godt kunnskapsgrunnlag om sykefraværet, herunder variasjoner mellom kjønn, alder, bransjer mv. Rapporten konkluderer også med at det må ses hen til ordninger, virkemidler og sykefraværsutviklingen i de andre nordiske landene. Disse anbefalingene tar vi med oss i det videre arbeidet. Samtidig mener Regjeringen at vi må vurdere en bredere virkemiddelpakke enn IA-avtalen for å snu utviklingen i sykefraværet. For å gi oss selv mulighet til å vurdere en bredere virkemiddelbruk for å få ned sykefraværet ble vi i møte 13. november enig med partene om å forlenge dagens IA-avtale fram til 1. mars 2010. Alle hovedorganisasjonene er enig i at sykefraværsutviklingen er urovekkende, og støtter Regjeringens opplegg fram mot undertegning av en ny avtale. Arbeids- og inkluderingsdepartementet har oppnevnt en faglig ekspertgruppe for å vurdere mulige administrative tiltak knyttet til f.eks. sykemeldingspraksis og oppfølging av sykmeldte, som representanten Foss tok opp i sitt innlegg. Målet med arbeidet i ekspertgruppen er å komme opp med forslag til endringer i regelverk og administrative oppfølgingssystemer som kan bidra til å redusere fraværet. Vi trenger en vurdering og anbefaling både av tiltak som kan iverksettes på kort sikt, og tiltak som må planlegges, forbedres og jobbes med over noe lengre tid. Ekspertgruppen skal legge fram sine anbefalinger for departementet innen 1. februar 2010. Partene deltar i en referansegruppe for dette arbeidet. Parallelt skal departementet også vurdere nærmere og drøfte med partene ulike modeller for arbeidsgivers finansiering av sykelønnsordningen innenfor en forutsetning om provenynøytralitet. Da er det, som representanten Foss sa, også viktig at vi ser hen til ordninger som virker innenfor statlig virksomhet. Jeg er blitt enig med partene om at vi på bakgrunn av disse vurderingene innleder konkrete drøftinger om en ny IA-avtale i midten av januar, med sikte på at en ny og videreutviklet avtale kan tre i kraft 1. mars 2010. Som representanten Foss har påpekt, har jeg som statsråd i Fornyings- og administrasjonsdepartementet også ansvaret for sykefraværsutviklingen innenfor det statlige tariffområdet. Sykefraværet innenfor dette tariffområdet har endret seg lite siden 2002 når en ser bort fra de regelmessige kvartalssvingningene. Det legemeldte fraværet har variert mellom 4 pst. og 4,9 pst. etter 2004, mens det egenmeldte fraværet har variert mellom 0,7 pst. og 1,5 pst. Det totale sykefraværet var 5,4 pst. i annet kvartal i år og var da 1,7 prosentpoeng lavere enn sykefraværet i arbeidslivet som helhet. Selv om sykefraværet innenfor det statlige området hvor jeg har et ansvar som arbeidsgiver, er lavere enn gjennomsnittet, har vi heller ikke her en utvikling som jeg er fornøyd med. Jeg vil følge denne utviklingen nøye og følge opp med de tiltak vi kommer fram til, når vi skal vurdere bedre virkemidler for et mer inkluderende arbeidsliv. Tildelingsbrev og lederkontrakter kan her være stikkord. En annen del av offentlig sektor som ligger utenfor mitt direkte ansvarsområde som arbeidsgiver i staten, og som har store utfordringer knyttet til sykefravær og utstøting, er helse- og omsorgssektoren. Det offentlige har et særlig ansvar for dette, bl.a. som «eier» av sykehussektoren. I St.meld. nr. 20 for 2006–2007, Nasjonal strategi for å utjevne sosiale helseforskjeller, varslet Regjeringen at den ville ta initiativ til en utredning som skal se på omfanget av, årsaker til og mulige virkemidler mot helserelatert fravær i helse- og omsorgssektoren. Utredningen skal utarbeides av et bredt sammensatt utvalg, der bl.a. arbeidslivets parter og arbeidsmiljømyndighetene inviteres til å delta. Jeg har fått opplyst at helse- og omsorgsministeren vil legge til rette for at utvalget skal settes ned før årsskiftet. Helse- og omsorgsdepartementet vil nå innkalle alle helseforetakene til en stor konferanse om sykefraværet. I tiden framover vil alle helseforetakene bli pålagt å utarbeide handlingsplaner for å redusere sitt sykefravær. Jeg vil avslutningsvis advare mot å sammenligne våre tall direkte med OECD-tall, selv om sykefraværet i Norge er dobbelt så høyt som i OECD-landene. Sykefraværsordningene er veldig forskjellige i de enkelte landene, og det er ikke nødvendigvis slik at vi får en riktig sammenligning bare ved å se på tallene. Regjeringen vurderer mange tiltak for å få ned sykefraværet og for å få snudd den meget bekymringsfulle utviklingen vi har. Et tiltak kommer på plass allerede fra nyttår. Det betyr at vi vil få bedriftshelsetjeneste i åtte nye bransjer som er utsatt for sykefravær. Jeg ser fram til et konstruktivt samarbeid med partene om en reduksjon i sykefraværet. Det er viktig å forhindre at arbeidstakere blir syke, og bidra til at de som er syke, kan komme seg raskt tilbake i jobb. Jeg går inn i arbeidet med det utgangspunkt at vi skal vise respekt for dem som er syke. De aller, aller fleste er gode og samvittighetsfulle borgere som skal vises tillit. Vi skal redusere sykdom gjennom forebygging samt bedre rådgivning og oppfølging, selvsagt ikke ved å presse syke til å jobbe når det ikke er bra for dem.