trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Den fagskolen som jeg kjenner best, ligger i Ålesund. Den er ikke spesiell, og derfor tror jeg at situasjonen den skolen er i, også kan gjelde for andre fagskoler som er kraftig underfinansiert. Kristelig Folkeparti har i sine merknader bedt om en gjennomgang av finansieringssystemet til fagskolene – og det trengs. Fagskoleutdanningen er viktig, både for å gi tilbud til praktisk sterke elever og studenter og ikke minst for næringslivet. De som går på en fagskole og får fagbrev, går rett inn i bedriftene. Jeg kan nevne et eksempel fra Fagskolen i Ålesund. Der har de et budsjettbehov på 51 mill. kr for å drive slik de driver i dag, mens de statlige overføringer av midler til fylket, som denne skolen har rett på, er på ca. 35 mill. kr – det er et stort gap. Resultatet blir altså at skolen må legge ned klasser, og det aller alvorligste er at de må legge ned hele studietilbud. I Ålesund vurderer man å legge ned linjene maskinteknikk og elektro, og dette i en tid hvor vi vet det er vanskelig for verfts- og leverandørindustrien. Vi trenger en sterk fagskole som akkurat nå blir forferdelig viktig for bedriftene, så de kan sende sine ansatte på kurs og opplæring. Det er slike perioder vi skal benytte til kompetanseheving og til etterutdanning. Da stiller jeg meg spørsmålet: Er det Regjeringens holdning å bygge ned fagskoletilbudet her i landet? Da synes jeg Regjeringen skal være veldig klar og tydelig på det. Kristelig Folkeparti håper på et livskraftig skoletilbud der staten ikke bare overfører i navnet ansvaret for fagskoletilbudet til fylkene, men at det også følger med nok midler til å gi et godt og viktig skoletilbud.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-09:
Representanten Sverre Myrli og jeg hadde gleden av å være til stede på det samme møtet med NATOs generalsekretær. Det er helt riktig at han uttrykte bekymring for at mange NATO-land har bindinger på sine forsvarsbudsjetter som ikke gjør innsatsen fleksibel nok. Jeg tror en viktigere bekymring er den bekymringen jeg har for at den operative evnen til Forsvaret ikke er god nok. Det kan også få konsekvenser for våre NATO-operasjoner og våre NATO-forpliktelser. Riksrevisjonen påpekte senest for litt siden at det faktum at det nå er en så stor ubalanse mellom Forsvarets oppgaver og Forsvarets økonomi, gjør at det blir stadig vanskeligere å øve, stadig vanskeligere å fly, stadig vanskeligere å seile – det går ut over den operative evnen, og det kan også gå ut over våre forpliktelser i forhold til NATO.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-09:
Det er viktig å støtte de palestinske selvstyremyndighetene, men det er samtidig viktig å stille spørsmålet om myndighetene pr. i dag er i stand til å motta og absorbere den type bistand som i dag gis. Det er i tillegg et stort problem med mye av den bistanden som gis, at det er vanskelig å kontrollere om pengene kommer fram, om pengene brukes til det de skal, rett og slett fordi systemene i mottakerlandene ikke er solide nok, ikke er gjennomsiktige nok. For eksempel har man ikke riksrevisjon, som Norge ofte bruker for å kontrollere at pengene vi setter av til ulike formål, faktisk kommer fram. Det er viktig å styrke selvstyremyndighetene, det er viktig også å støtte opp om arbeidet som gjøres i MidtØsten, men vi har altså fra Høyres side valgt å gjøre en veldig tydelig prioritering. Vi har prioritert opp Afrika, de aller fattigste i verden. Det betyr at vi prioriterer ned andre områder.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-09:
Det er helt riktig at Høyre nærer en bekymring for den utviklingen som er i Afghanistan. Vi er jo ikke de eneste som gjør det. Det har f.eks. vært uttrykt veldig sterkt fra USAs side ikke bare et ønske om, men også et krav om, at afghanske myndigheter nå må ta på større alvor arbeidet f.eks. med korrupsjonsbekjempelse. Det betyr at veldig mye av de pengene som både Norge og andre land gir til sivil oppbygging, forsvinner. Det er en generell bekymring, som jeg sa i mitt forrige svar, at den direkte budsjettstøtten faktisk ikke er et bidrag til å få alle pengene fram. Det betyr at mange av de landene som mottar direkte budsjettstøtte, ikke har mekanismer som kan absorbere pengene og sørge for at man kontrollerer at de kommer fram på en riktig måte. Når vi bruker Riksrevisjonen til det, er det et viktig virkemiddel for å sørge for at pengene ikke forsvinner. Vi har sett mange eksempler på at direkte budsjettstøtte aldri når fram til menneskene i de landene det skal hjelpe. Derfor mener jeg at det må finnes andre virkemidler enn den direkte budsjettstøtten for å hjelpe land, som f.eks. Afghanistan, i oppbyggingen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-09:
Dette handler jo ikke om andre partier. Det handler verken om Kristelig Folkeparti eller Fremskrittspartiet, men det handler om å lage en utviklingspolitikk som fungerer. Der mener jeg vi fortsatt har mye å gå på. Jeg legger merke til at det forslaget som Høyre nå legger fram i sitt alternative budsjett, er ca. 425 mill. kr høyere enn det Regjeringa sjøl mente var et historisk nivå for inneværende år. Det betyr at vi satser på bistand, men vi har gjort noen helt klare prioriteringer. Vi satser mer tematisk, f.eks. på helse og utdanning. Vi satser mer på Afrika. Vi skrur opp bistanden til Afrika i forhold til Regjeringas forslag. Det er fordi vi ønsker å bruke bistanden til å hjelpe de aller fattigste. Men så er det jo sånn at alle partiene må være med på å diskutere om den bistandsinnsatsen vi har i dag, fungerer godt nok. Vi bruker 27,4 milliarder kr i året på bistandsområdet. Det er nesten ikke lov til å diskutere hvorvidt bistanden fungerer, og om den fungerer som vi gjerne ønsker at den skal. Jeg er, i likhet med resten av Høyre, for å bruke mye penger til bistand og utvikling, men jeg er for å bruke det på en måte som fungerer. Da mener jeg vi må ta de diskusjonene som Høyre ønsker å reise i budsjettinnstillinga.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-09:
Programformuleringer er noe alle har, men det er åpenbart at det er noen som har flere enn andre! Natt til onsdag i forrige uke holdt president Obama sin tale hvor han redegjorde for den nye strategien i og det nye styrkebidraget til Afghanistan. Regjeringa, representert ved Grete Faremo, var enig i den nye strategien om å sende 30 000 nye soldater og forventer ca. 5 000–7 000 nye soldater fra andre NATO-land. Spørsmålet er rett og slett om SV er enig med president Obama i hans strategi og dermed også enig med sin egen regjering i strategien om at det er viktig å sende flere soldater til Afghanistan, og eventuelt de konsekvensene det kan få for Norges bidrag.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-09:
Alle er i større eller mindre grad enige om viktigheten av å koordinere innsatsen i Afghanistan. Det er nå kommet signaler om at det er initiativer i NATO for at ISAF skal ta en tydeligere sivil rolle, bl.a. ved at det settes opp en sivil struktur i ISAF. Mitt spørsmål er om utenriksministeren kjenner til de initiativene, og hva Norges posisjon i forhold til det eventuelt vil være?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Norges forsvar, og for så vidt forsvar andre steder også, var tidligere kjennetegnet av et stort antall baser og leirer spredd ut over et stort geografisk område. Nå er tidene annerledes og forsvarsstrukturen ser etter hvert, etter noen harde strukturendringer, annerledes ut. NATOs nye generalsekretær, Anders Fogh Rasmussen, var nylig i Oslo. På møtet med utenriks- og forsvarskomiteen var Fogh Rasmussen bekymret over at NATO-landenes forsvar var for lite fleksibelt, jeg trur til og med han brukte begrepet «bekymret». For mye av ressursene var bundet opp i faste strukturer, sa generalsekretæren. I Høyres budsjett for neste år foreslår Høyre mer penger til å opprettholde faste baser og strukturer, og spørsmålet er: Rimer dette med de ønskene NATOs generalsekretær har for NATO-landenes framtidige forsvar?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Palestinerne har levd i mer enn 40 år under en brutal okkupasjon. Antall bosettinger øker, muren gjør at palestinerne sperres inne og at samfunnet kveles. Det er et formidabelt gjenoppbyggingsbehov i Gaza etter bakkeinvasjonene av israelske styrker for ett år siden. Det er en situasjon hvor støtten til den palestinske regjeringa og de palestinske institusjonene er viktigere enn noen sinne. Norge har inngått internasjonale forpliktelser og gitt støtte til det palestinske området. Det vil være oppsiktsvekkende om Norge skulle bryte disse forpliktelsene, sett i lys av Norges rolle i det internasjonale arbeidet for konfliktløsning og fred i Midt-Østen, og vår rolle som leder av giverlandsgruppa, AHLC. Høyre vil foreslå å kutte i regionsbevilgningene til Midt-Østen med nær en tredjedel, noe som bl.a. vil føre til at langsiktige prosjekter innenfor prioriterte områder vil måtte nedskaleres, eventuelt avvikles. Mener representanten Eriksen Søreide at et slikt kutt gir et riktig signal om Norges Midt-Østen-satsing?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Jeg ser i Fremskrittspartiets partiprogram at de framholder at bidrag til utviklingshjelp i stor grad bør baseres på den enkeltes godvilje: «På prinsipielt grunnlag være sterkt kritiske til ordningen med tvungne bidrag til statlig utviklingshjelp gjennom beskatningen fordi dette bidrar til å svekke den enkeltes personlige ansvarsfølelse og giverglede. Vi vil derfor begrense den statlige bistanden.» Det ser vi også følges opp i forslaget til budsjett. Videre er det kun ett land som blir nevnt spesifikt i Fremskrittspartiets partiprogram når det gjelder utviklingsstøtte. Det står da at Fremskrittspartiet går inn for å «opprettholde Norges utviklingspolitiske engasjement i Afghanistan.» I forslagene fra Fremskrittspartiet ser vi også at Afghanistan er en av få poster som ikke er blitt utsatt for kutt. Hva er det som gjør at Fremskrittspartiet har en så stor tro på at bidrag akkurat i Afghanistan lykkes i større grad enn andre steder?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Programformuleringer er noe vi alle har. Dette er en programformulering som ble vedtatt på SVs landsmøte, og er en sak som vi jobbet for gjennom valgkampen. Etter valget har vi inngått regjeringsforhandlinger. Vi sitter i en regjering bestående av tre ulike partier som har litt ulik oppfatning om dette. Vi diskuterer imidlertid situasjonen i Afghanistan også med de andre regjeringspartiene og har fått inn en formulering som går ut på en eventuell diskusjon om tilbaketrekking underveis. Vi skal hele tida se situasjon an. SV framhever til stadighet at vi ikke tror at militær makt er løsningen på problemet. Det er politiske tiltak som må til. Men vi står på regjeringserklæringen om at vi skal være i Afghanistan på det eksisterende nivå, og i samarbeid med de allierte diskutere en eventuell retrett når det er på tide å gjøre det.
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
SV har uttalt at vi ser både styrker og svakheter ved Obamas strategi. En av svakhetene er å sende 30 000 nye soldater. Det er fordi vi gjentatte ganger har sagt at vi ikke tror på en militær løsning i Afghanistan. Men samtidig snakker Obama om mer sivil innsats, noe som SV absolutt støtter, og som vi sammen med regjeringspartiene også ønsker å bidra til, og bidrar med pr. i dag. Og vi hilser også velkommen en mulig diskusjon om en exit-strategi sånn at vi kanskje etter hvert kan se en løsning på problemene i Afghanistan.
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Det er selvfølgelig viktig å satse på de aller fattigste landene. De trenger et fattigdomsløft. Samtidig må vi ta inn over oss at en av grunnene til den fattigdommen som er, er de store klimautfordringene. Derfor er det også viktig å satse på gode klimatiltak for å begrense fattigdommen også for de aller, aller svakeste. Det bistandsbudsjettet som vi vedtar nå, mener vi ivaretar flere forskjellige interesser, ikke bare hjelp til de aller, aller svakeste, men også støtte til samfunn som er på vei til å bygge seg opp, og viser at vi tar klimautfordringene, helse og utdanning på alvor. Så SV er i stor grad veldig fornøyd med utviklingsbudsjettet.
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Jeg har sett forslaget fra Venstre og synes det er et interessant forslag. Representanten har jo også merket seg at SV sier noe om sivile fredsstyrker i sitt program, også i tilknytning til verneplikten, som vi ønsker skal være allmenn, og hvor det skal være mulig å velge mellom å tjenestegjøre i Forsvaret og i en fornyet siviltjeneste rettet mot viktige samfunnsoppgaver. Jeg kan ikke på vegne av alle regjeringspartiene si at vi ønsker å støtte dette, men kan bringe det jeg nå har sagt, videre: at SV synes forslaget er interessant og veldig gjerne diskuterer det framover.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
I tillegg til å ha prioritert Afrika har Høyre også prioritert Afghanistan, og representanten uttrykte bekymring for utviklingen i Afghanistan i sitt innlegg. I Høyres merknader er man også kritiske til direkte budsjettstøtte over utviklingsbudsjettet. Mitt spørsmål til representanten Søreide er hvordan vi skal klare å utvikle afghanske myndigheter, et afghansk politi, en afghansk hær, hvis vi ikke bruker virkemidlet direkte budsjettstøtte, som Høyre i merknadsform er veldig kritisk til?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
Jeg har to spørsmål til representanten Høglund. Jeg skjønner jo av svar tidligere i replikkordskiftet at du ønsker å prioritere ressurser til ambassader i land med mange turister. Spørsmålet mitt er: Hvilke ambassader er det du ikke ønsker å prioritere, og hvilke ambassader er det du ønsker å legge ned, og hvilke kriterier ligger til grunn for det? Det var spørsmål en. Spørsmål to gjelder: I innlegget til Høglund hørte vi en blind, nesten dogmatisk tro på at frihandel løser alle problemer, uansett om man ikke har noe å handle med. Da er mitt enkle, konkrete spørsmål til representanten Høglund: Kan du vise til noen land som har klart å løfte seg ut av fattigdom ved hjelp av råvareeksport og mateksport? Den kjente tigerøkonomien Kina har brukt politiske virkemidler til å bygge styrke, bygge kraft. Norge bygde kraft. Vest-Europa bygde kraft før vi slapp opp for frihandel. Hvilke land har klart å bygge seg opp gjennom en blind tro på frihandel og råvareeksport?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
I Soria Moria-erklæringen er det foretatt en del klare prioriteringer. En av de klare prioriteringene er at man ønsker å øke tilstedeværelsen for Forsvaret i nordområdene, og man peker spesielt på at Marinen må ha en økt tilstedeværelse i nordområdene. Den Soria Moria-erklæringen har vi fire år på å gjennomføre og sette i verk. Så må vi se hvilke tiltak som trengs for at vi klarer å få økt Marinens tilstedeværelse i tilstrekkelig grad i nordområdene. Og da vil jo også de støttestrukturene man har på land, være en del av den diskusjonen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
Det er, sett fra Senterpartiets ståsted, utrolig viktig at vi når vi diskuterer Forsvarets framtidige utvikling og NATOs framtidige strategi, har mye større fokus på nærområdene både i NATO og i norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. I Soria Moria-erklæringen er det en veldig tydelig prioritering, og hovedprioriteringen der er at man skal øke seilingsdøgnene og ha større tilstedeværelse i nordområdene. Vi er veldig glad for å ha fått det inn i Soria Moria-erklæringen, og gleder oss til å bidra til at det blir satt ut i praksis. Støttestrukturene på land får vi diskutere fortløpende, men det viktigste for oss er tilstedeværelsen på havet og økt antall seilingsdøgn.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
Dette er fordi representanter for de tre rød-grønne partiene i komiteen ikke har hatt ønske om å flytte på midler – så enkelt og så vanskelig. Hvis de tre partiene i fellesskap hadde hatt ønske om å flytte på midler, er jeg sikker på at vi hadde fått det til. Vi skal jo jobbe nå i fire år i denne komiteen. I noen saker er jeg helt sikker på at vi ønsker å flytte på midler i forhold til konklusjoner som er tatt i Regjeringen, i andre saker er vi fornøyd. I denne runden ønsket vi å videreføre det budsjettforslaget som forelå.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
Det er alltid flere syn på samme sak, og derfor har vi høringer, derfor har vi en åpen demokratisk debatt for å få fram flere syn. Det er veldig viktig at en tar på alvor de bekymringsvarslene som kommer fra folk som jobber i Forsvaret, og fra folk som har et brennende engasjement for Forsvaret. Jeg har selv vært aktiv i noen av forsvarsorganisasjonene tidligere og vet hvilket stort hjerte mange har for det norske forsvaret. Så det tar vi selvfølgelig på største alvor. Så har det vært helt nødvendig for det norske forsvaret å gjennomgå en krevende og stor omstilling for å klare å møte en ny tid, og store omstillinger er smertefulle. I langtidsplanen har vi varslet at i 2012 skal vi klare å komme i balanse, og jeg tror det er helt avgjørende at vi nå får en balansert utvikling. Så får vi diskutere den framtidige strukturering og dimensjonering av Forsvaret når vi har kommet dit.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
Det er mange i Stortinget som er litt bekymret for at merknadene våre blir litt for lite lest, så jeg kunne tenke meg å lese merknaden til Kristelig Folkeparti i budsjettet – i hvert fall en del av den: «Det er etter dette flertallets» – der Kristelig Folkeparti er med – «mening viktig at en fremtidig avtale i tilstrekkelig grad ivaretar hensyn i eksisterende frihandelsavtaler samt legger forholdene til rette for en sluttføring av Doha-forhandlingene.» Det som sies, og som står i denne merknaden her, er med rene ord at handel er viktigere enn klima. Da jeg satt og forberedte meg til denne debatten i går, og leste denne merknaden, tenkte jeg: Mener Kristelig Folkeparti dette, eller var det en glipp at dere gikk inn i den merknaden?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-12-09:
Dessverre er ikke vår tidligere sentrumskamerat med i utenrikskomiteen, så vi må bruke anledningen til å høre litt mer om hva de mener i forskjellige spørsmål. Det er egentlig ikke så veldig mange skiller, når man leser innstillingen. Men et av skillene er synet på Israel–Palestina-konflikten. Det er litt overraskende å lese dine tidligere regjeringskameraters veldig ensidige ståsted i forhold til bare å se med Israels øyne og ikke se med palestinernes øyne når det gjelder det som har skjedd der det siste året. Så var man tidligere i debatten innom at Høyre ønsker å redusere bistanden til de palestinske selvstyremyndighetene og de palestinske områdene. Støtter Venstre sine tidligere regjeringspartiers vurdering om å trappe ned bistanden i de palestinske områdene, som Høyre gjør, og den veldig ensidige tilnærmingen som Kristelig Folkeparti har?
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Vi står her i Stortinget i dag i en budsjettdebatt der vi har en veldig splittet opposisjon. Tydeligst ser vi det når det gjelder bistandsbudsjettet, hvor Høyre i sitt alternative budsjett foreslår en økning i bistanden på 400 mill. kr. Det er langt lavere enn de 1,2 milliardene som regjeringspartiene foreslår, mens Kristelig Folkeparti foreslår på sin side å øke bistanden utover det Regjeringen foreslår med 303 mill. kr. Så har vi Fremskrittspartiet på den andre siden, som kritiserer mye av den bistandspolitikken som den sittende regjering fører. Spørsmålet mitt til Høyre blir da: Hva vil Høyre gjøre for å overbevise en potensiell, framtidig regjeringspartner om at å øke bistanden fra 2009-nivå med 400 mill. kr er riktigere enn å øke med 1 500 mill. kr?
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Bistand er en hjertesak for Kristelig Folkeparti, og vi er jo i en situasjon der Fremskrittspartiet kutter i 2010-budsjettet med 8–9 milliarder kr. Høyre kutter også sammenliknet med regjeringspartiene, mens Kristelig Folkeparti – fordi det er en hjertesak, en viktig sak – har valgt å prioritere økning i bistandsbudsjettet i forhold til regjeringspartiene. Senest i dag ble det sendt ut en pressemelding fra Kristelig Folkeparti som jeg fikk fanget opp via Twitter, om at det var helt utenkelig å samarbeide med Fremskrittspartiet i regjering, og at de som ikke forsto hvorfor, hadde fulgt dårlig med på søndagsskolen. Jeg gikk på søndagsskolen, men likevel har jeg lyst til å spørre Kristelig Folkeparti: Sagt med deres egne ord, hvor stor avstand er det, ikke bare i kroner – for det vet vi – men også i ideologisk tilnærming mellom Kristelig Folkepartis og Fremskrittspartiets bistandspolitikk? Kan man beskrive det som forskjellen på himmel og helvete?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Det er selvsagt resultatene som teller, her som andre steder. Men volumet på bistanden som kan måles i kroner, er ikke uten betydning for å oppnå resultater. Det er viktig at utviklingsprosjektene stadig evalueres, stadig vurderes, slik at de settes inn der hvor de kan gi mest effekt. Her fordeler vi jo innsatsen vår både på det bilaterale og på det multilaterale, slik at vi får en best mulig koordinering av den samlede utviklingsinnsatsen i verden. Det hører selvsagt med i utviklingsarbeidet å ha en handelspolitikk. Derfor er vi også opptatt av å få på plass en ny WTO-avtale som kan bringe flere av de fattige landene inn i verdens handelsstrømmer, noe som også vil gi grunnlag for en bedre utvikling.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Når det gjelder Forsvaret, følger vi altså den langtidsplanen som et flertall i Stortinget har vedtatt. Regjeringen er i grunnen forpliktet til å følge opp det som blir vedtatt i Stortinget. Den planen har som siktemål å få en balanse mellom oppgaver og midler i 2012. Vi er inne i en stor omveltning i Forsvaret – og har vært det i de siste åtte årene – med innfasing av nye våpensystemer og en omstrukturering av Forsvaret fra gårsdagens mobiliseringsforsvar til et moderne innsatsforsvar. Norge ligger i front i NATO når det gjelder denne omstillingen. Det har tatt tid å få orden på bruken av pengene i Forsvaret i denne perioden. Vi husker perioden 2001–2005, da Riksrevisjonen ett av årene ikke engang kunne godkjenne budsjettet for Forsvaret. Vi er på god vei, og i 2012 kommer vi til å nå den balansen som er målsettingen.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Som ny i komiteen må jeg bekjenne min manglende kunnskap på det området. Men jeg får ta med meg spørsmålet, og så skal vi vurdere det videre. Det er klart at Regjeringen bør legge vekt på entydige signaler fra Stortinget, også om de kommer i merknads form, selv om det primært er i vedtak Stortinget ytrer seg – så jeg tar det med videre.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Det var Arbeiderpartiet som i sin tid tok initiativet til den store omleggingen vi nå er i sluttfasen av, når det gjelder Forsvaret. Jeg mener at vi nå har siktet oss inn på et fornuftig nivå, som balanserer de oppgavene som skal ivaretas her hjemme – sammen med våre allierte – og den innsatsen vi kan yte i internasjonale oppdrag. Jeg mener at Norge ikke har noe å skamme seg over når det gjelder den innsatsen vi yter i Afghanistan, i Adenbukta og andre steder. Jeg tror ikke vi må lulle oss inn i en forestilling om at vi alltid kan stille opp overalt. Vi ser nå at selv verdens sterkeste militærmakt, USA, gjennom det som har skjedd de siste årene, har strukket sin kapasitet – ikke bare til det ytterste, men sannsynligvis litt lenger. Jeg mener at vi alt i alt har et riktig nivå for vårt forsvar, slik det nå er lagt opp til, og det kommer det til å være når vi er ferdige med omstillingen.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Jeg har to spørsmål til representanten Høglund. I sine merknader i innstillingen sier Fremskrittspartiet: «… det er viktig for Norge å foreta en mer kritisk vurdering av den rollen FN spiller og de oppgaver FN er satt til å ivareta. FN må både bli mer relevant, mer effektiv og mer fokusert.» Kunne representanten peke på noen av de områdene han mener at FN ikke burde beskjeftige seg med, hvis det skal bli mer relevant og mer effektivt? Det andre er en merknad hvor medlemmer fra Fremskrittspartiet understreker viktigheten av at norske utenriksstasjoner «får de ressurser som trengs for å ivareta norske borgeres interesser ved uforutsette hendelser». Hvorfor har da Fremskrittspartiet i sitt budsjettforslag kuttet 10 pst. på Utenriksdepartementets driftsbudsjett? Det vil jo svekke utenriksstasjonenes evne til å ivareta sine oppgaver.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Det gjelder Venstres forslag om å gå i dialog med islandske myndigheter og igangsette ytterligere tiltak. Representanten sa veldig knapt i sitt innlegg at hun mente Norge ikke hadde gjort nok. Norge har jo stilt opp med et betydelig lånebeløp, og Island er i dialog med IMF. De har søkt medlemskap i EU for å få en valuta som kan tåle neste vindkast, men de har ennå ikke fått på plass denne Icesave-avtalen. Den er nå til behandling i parlamentet der borte. Kunne representanten si litt mer om hva hun tenker på? Tenker hun seg at Norge skal gå inn på – nær sagt – siden av det andre opplegget med IMF, og hjelpe til, uten å ha som en forutsetning at Island også må oppfylle sine internasjonale forpliktelser? Det tror jeg nemlig er den eneste muligheten de har til å komme ut av dette problemet.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Med Fremskrittspartiets bistandsbudsjett er vi godt over det nivået som FN anbefaler alle verdens land å legge seg på, altså 0,7 pst. av BNI. Hvis Fremskrittspartiets utviklingsbudsjett var det som var rådende, ville Norge fortsatt være blant de fremste giverne i verden. Men når representanten måler utviklingspolitikken i antall kroner brukt – for det synes som om det er det han gjør – vil jeg spørre: Er ikke representanten enig i at en god utviklingspolitikk måles etter hvilke resultater vi oppnår, og hvor mange mennesker vi kan bringe ut av fattigdom – at det er det vi må evalueres på?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Forsvarets situasjon har også vært belyst hittil i debatten, og den er krevende. Vi har krevende internasjonale operasjoner som vi er med på, bl.a. i Afghanistan, og vi har nettopp hatt et skip utenfor Somalia-kysten som vi nå sender hjem. Selv om vi skulle ønske å delta mer, har vi knapt ressurser til å gjøre det. Vi mangler mannskap, og totalsituasjonen er som den er. Bekymrer det Arbeiderpartiet? Mener Arbeiderpartiet på et generelt, litt overordnet plan at vi burde utvide rammene for Forsvaret for å være i en bedre posisjon til å ivareta sikkerheten her hjemme og for å kunne delta med større fleksibilitet i utenlandsoperasjoner når det er påkrevet?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Vi mener at det er noen utenriksstasjoner som kan nedgraderes, enten fjernes helt eller gjøres om til ambassadekontorer. Det redegjorde vi for bl.a. i vårt 100-dagersprogram i valgkampen, og der vil vi hente inn de store besparelsene. Mange av de ambassadene som for så vidt faller inn under dette budsjettkapittelet, er på steder hvor vi i utgangspunktet ikke har det store politiske engasjementet, men hvor vi er med fordi vi har andre interesser – ikke minst knyttet til utviklingspolitiske oppgaver. Disse ressursene – når vi snakker om å ivareta nordmenns interesser – må tildeles de ambassadene og de kontorene hvor det ferdes flest nordmenn. Det er knyttet til noen få, stadig økende, men langt fra alle ambassader og konsulater som Norge har rundt i verden.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Dette er et veldig relevant spørsmål. Hvis vi var skråsikre på at vi lykkes ved den måten vi gir hjelp på i Afghanistan, hadde jeg løyet. Vi er kanskje like usikre som mange andre, men vi er med på det prosjektet av mange grunner – fordi det angår oss, det angår vår sikkerhet, vi er der militært, og vi er der sivilt. Vi tror det er viktig å opprettholde en type enighet rundt det prosjektet. Men mange av våre prinsipielle betraktninger ikke minst rundt stat til stat-støtte, ikke minst hvordan støtten brukes av internasjonale organisasjoner gjelder også i forhold til Afghanistan. Vi vil følge dette svært nøye fremover, og vi har ikke tenkt for evig og alltid å unnta Afghanistan fra den samme kritiske gjennomgangen. Nå er det jo en forskjell på den måten at i en del afrikanske land har vi hatt engasjement i i 40–50 år – uten at de har klart å løfte seg ut av fattigdom. Engasjementet i Afghanistan er stort sett av relativt nyere dato.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Blind tro på frihandel – jeg vil tilbakevise det. Man kan jo like gjerne returnere spørsmålet, som representanten eventuelt kan ta med seg i sitt innlegg: Hvilke land har ved å lukke seg inne og ved å opptre totalt proteksjonistisk klart å løfte seg ut? Dette er jo ikke enten det ene eller det andre. Hvis man tar Kina som et eksempel: Ved å gå inn i Verdens handelsorganisasjon og ved å delta i den globale handel har flere millioner mennesker i Kina klart å få et bedre liv, og det har gitt et løft for Kina. Kina er jo et godt eksempel på at det å delta i den globale handel er noe positivt og ikke noe negativt. Og det er jo den type aktivitet – det å se utover – som vi ønsker at andre land skal delta i. Vi redegjør i vårt 100-dagersprogram for noen ambassader som vi ønsker å se nærmere på. Ta Sri Lanka som et eksempel, hvor vi har hatt et sterkt engasjement i fredsforhandlingene. Det er nå avsluttet. Vi er ikke relevante der på samme måte.(Presidenten klubber.) Vi synes godt vi kan nedtone vårt engasjement her. (Presidenten klubber.)
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Det er kritikken knyttet til dette som er rituell. Landene skal i utgangspunktet bestemme sin egen politikk, men der hvor Norge fortsatt gir stat til stat-bistand og finansierer f.eks. helseprogrammer, er det naturlig også å diskutere spørsmål som abortlovgivning. Hvis vi ser på noen land i Latin-Amerika som har en ekstremt konservativ lovgivning på dette området og det ikke finnes noe unntak for kvinner i forhold til å ta abort, mener vi det er et menneskerettighetsspørsmål å ta opp med landet, nesten uavhengig av om vi gir bistand, forholdet til de kvinnene som havner i en svært vanskelig og krevende situasjon. Vi står helt klart fast på den merknaden. Når det gjelder kommentarene til det å kutte 9 milliarder kr, har EU et mål om å nå 0,5 pst. av BNI i 2010 og 0,7 pst. i 2015. Fremskrittspartiet er på 0,73 pst. Jeg opplever ikke at representanten eller andre omtaler EU på den måten som man omtaler Fremskrittspartiet på når det gjelder bistand.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Senterpartiet gikk til valg på at marinebasen ved Olavsvern skulle opprettholdes, og få dager før valget gikk også Senterpartiets førstekandidat i Troms ut og sa at Senterpartiet i forhandlingene ville kreve at basen ble opprettholdt. Det gikk ikke, greit nok. Det er ikke bra, men det er sånn som skjer i forhandlinger. Er denne saken tapt for Senterpartiet? Har Senterpartiet nå gravlagt saken, eller vil de fortsette å kjempe for Olavsvern?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg skal litt senere få lov til å komme tilbake til at også den rød-grønne regjeringen har erfaring med vingling i politikken, det er ikke forbeholdt kun ett parti. Men jeg hadde lyst til å utfordre utenriksministeren på et område hvor vi stort sett er veldig enige. Det er forholdet til Russland, som berører oss på svært mange områder, og hvor samarbeidet er bredt og stadig bedre. Jeg tror det kan bli enda bredere, både bredere og bedre – og tettere. For å få til det, og for å se hele bredden, alle de områder hvor vi samarbeider, kunne det ikke være formålstjenlig å ha en strategi for – å trekke opp en visjon for – hvordan vi skal få til de nettverkene og nettopp det gode samarbeidet vi ønsker?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg er enig med statsråden i at en diskusjon om hvem som hadde den beste eller hvem som hadde den dårligste forsvarspolitikken, ikke er en diskusjon som bringer oss veldig langt videre. Men det er likevel viktig å se på Forsvarets operative evne. Når det gjelder Sjøforsvaret, har vi fem nye fregatter på vei, eller delvis ankommet. Er forsvarsministeren tilfreds med den plan som nå ligger for utnyttelse av de fregattene? Eller vil forsvarsministeren komme tilbake til Stortinget med en plan for hvordan vi kan bruke dem på en mer optimal og effektiv måte?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
I dag har Oslo-studentene kåret årets diktator. Over 4 000 studenter ved Universitetet i Oslo har stemt, og den suverene vinner – hvis vi kan kalle det det – ble Irans øverste leder, Ayatollah Ali Khamenei. Det er en god måte, mener jeg, som Oslo-studentene har valgt for å rette fokus mot undertrykking, menneskerettigheter og kampen som nå føres, ikke minst i gatene i Teheran, av modige studenter og andre demonstranter som kjemper for sin rettmessige frihet, en frihetskamp som jeg håper Norge støtter på ulikt sett. Så noen kommentarer til debatten. Jeg har først behov for å si at jeg synes det var to glimrende innlegg som Laila Gustavsen og Tore Nordtun holdt om Arktis og Svalbard. Det var viktige ting som ble sagt. Som vanlig har Fremskrittspartiet fått mye oppmerksomhet knyttet til sine kutt og endringsforslag. Det er vi vant til, og vi synes også det er positivt at vi får den oppmerksomheten. Så er det ingen som har nevnt vår betydelige økning – synes vi selv – på 100 mill. kr til nødhjelp og humanitær bistand. Derfor benytter jeg anledningen til å nevne det. Representanten Tajik tok tak i våre kutt i bistanden rettet mot kvinner. Nå har vi også her i denne debatten tatt opp kvinners situasjon. Jeg vil jo poengtere at det at man har gode intensjoner, det at vi alle er enige om at kvinner mange steder i verden, også i Norge, fortjener et likeverdig liv og et bedre liv, ikke gjør at man med penger til forskjellige land og til forskjellige tiltak løser disse utfordringene. Når den norske regjering velger å sette på hold bistand til Nicaragua, så har i hvert fall jeg forstått det slik at det bl.a. handler om at den nicaraguanske regjering ikke behandler kvinner på en likeverdig og positiv måte, ikke minst i forhold til abortlovgivning, som har vært et tema her tidligere i dag. Så den norske regjering bruker jo presset med å kutte i bistand som et virkemiddel. Det å tro at mer penger automatisk løfter kvinners status, er etter min mening en feilkobling, men selvfølgelig: Dette er så alvorlige utfordringer at vi er forpliktet til å ta dem på alvor. Vi skal være de første til å være med i en konstruktiv diskusjon om hvorvidt det er penger som virkelig løser utfordringene. Når vi er inne på et bistandsbudsjett på over 18 milliarder kr, betyr jo ikke det at vi har nedprioritert alle tiltak knyttet til dette, tvert imot.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Jeg skal ikke ta hele den debatten som statsråd Solheim nå inviterer til – det har jeg ikke tid til – men bare konstatere at vi har mye å debattere fremover også. Nå uttrykte statsråden en rekke positive ting knyttet til noen av våre forslag, men jeg oppfattet ikke om det var noen av dem som det var aktuelt for Regjeringen å ta så på alvor at vi vil velge å oversende dem. Vi skal komme tilbake til en dialog når det gjelder svartelisting av organisasjoner. Det er en debatt som foregår internasjonalt. Ellers har jeg behov for å si at Fremskrittspartiet vil stemme for forslag nr. 13, fra Venstre.
Eivind Nævdal-Bolstad (Høyre), 2009-12-09:
Høyre brøt i fjor forhandlingene med de rød-grønne om langtidsplanen som ble vedtatt for Forsvaret, med den klare bakgrunn at vi mente at det bevilgningsnivået Regjeringen la seg på, ikke var tilstrekkelig. I høringene i forbindelse med budsjettet nå hørte vi igjen fra organisasjonene at det er et klart misforhold mellom det som blir bevilget, og det som forventes løst av Forsvaret. Tillitsmannsordningen brukte bl.a. som eksempel at det i Ingeniørbataljonen i år kun var skutt en tredjedel av det som er det vedtatte måltallet for disse soldatene. Vi vet også at Hæren i 2010 sannsynligvis går inn i sitt vanskeligste år med tanke på øvelser og trening. Likevel ser vi hele tiden at de rød-grønne har en totalt annen virkelighetsforståelse enn det befal, soldater og offiserer opplever i hverdagen. Spørsmålet mitt er om representanten Svein Roald Hansen i det hele tatt synes det er noe problem at oppfatningen av den økonomiske situasjonen er såpass forskjellig.
Eivind Nævdal-Bolstad (Høyre), 2009-12-09:
Jeg trodde som fersk stortingsrepresentant at det var vanlig at vedtak fattet her i Stortinget ble iverksatt av departementene. Det er derfor med stor undring jeg har merket meg uklarhetene rundt innføringen av den nye sesjonsordningen i Forsvaret. Det har vært lagt stor prestisje i prosjekter for å forbedre dagens sesjonsordning, som har veldig mange svakheter. En ny ordning skulle sørge for bedre selektering og rekruttering til Forsvaret, men nå velger Regjeringen å innføre en prøveordning på grunn av manglende vilje til å prioritere innenfor sine egne vedtatte satsinger. Det bør i alle fall være et stort nederlag for nylig avgåtte forsvarsminister Anne-Grete Strøm-Erichsen å se at såpass gjennomarbeidede og klare tiltak nå blir oversett av dagens regjering. Vi har vært vitne til litt vernepliktsromantikk fra representanten Vedum i dag. Forsvarsministeren nevnte ikke våre 7000–8 000 vernepliktige soldater som er inne til tjeneste hvert år, med ett ord i sin tale til Stortinget. Men jeg har lyst til å fokusere på dem som gjør en strålende innsats hver eneste dag. Det har lenge vært snakk om statusheving av verneplikten for dem som er inne til førstegangstjeneste. Det er derfor med stor undring jeg ser på forslaget til dagens budsjett, der ikke et eneste ord om dette er nevnt. Det undrer meg også at tillitsmannsordningen i Forsvaret og Forsvarsstaben har utarbeidet 55 tiltak, som de leverte videre til politisk hold, og at ingen av disse tiltakene er nevnt i statsbudsjettet med et eneste ord. Jeg tror at hvis dagens verneplikt skal overleve, er vi avhengige av at vi har motiverte soldater, at de har en meningsfylt tjeneste, og at de faktisk blir godtgjort på en måte som er verdig i 2009. Dagens vernepliktige fortjener klare mål, slik som tidligere forsvarsminister Kristin Krohn Devold satte seg i 2005. Hun sa at dem skal vi nå, når det gjelder statusheving og godtgjøring til de vernepliktige soldatene. Budsjettforslaget fra Regjeringen er av soldatene betegnet som komisk, og da bør det være grunn til å se ekstra nøye på hva man prioriterer når det gjelder vernepliktige soldater. Jeg konstaterer, sammen med Høyre og med både soldater og offiserer i det norske forsvaret i dag, at Regjeringen dessverre har feilet også på dette området.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Jeg merket meg at representanten Svein Roald Hansen i sitt replikksvar nå understreket den forpliktelse Regjeringen har til å følge opp det Stortinget sier. Jeg har lyst til å minne om at et enstemmig storting, i form av en enstemmig merknad fra utenrikskomiteen i forbindelse med utviklingsmeldingen på forsommeren i år, slo fast at andelen utdanningsbistand av Norges totale innsats skal økes. Dette var ikke noe Kristelig Folkeparti sto alene om, det var en enstemmig komité. Presidenten husker sikkert at det ble støttet helhjertet av Arbeiderpartiet den gangen. Men i forslaget til statsbudsjett for 2010 er det ingen slik økning. Tvert imot – det er en videre nedgang i utdanningssektorens andel, etter det vi har fått opplyst fra departementet. Mitt spørsmål er: Er dette et midlertidig hvileskjær? Eller vil representanten Svein Roald Hansen og Arbeiderpartiet bidra til at denne enstemmige komitéinnstillingen blir fulgt opp framover?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
I hele perioden med rød-grønn regjering har det i budsjettbehandlingene vært mulig å flytte penger for å få en enda bedre profil på ikke minst Utenriksdepartementets budsjett. Det har ikke vært mulig denne gangen, til tross for at det er fremmet gode forslag, som jeg er sikker på at representanten Slagsvold Vedum har sans for: styrket landbruksbistand, styrket utdanningsbistand, styrket satsing på helseformål, for å nevne noen. Jeg antar at grunnen til at dette for første gang siden den rød-grønne regjeringen kom, ikke har vært mulig i år, ikke er det faktum at representanten Slagsvold Vedum har trådt inn i komiteen. Men kan representanten gi meg en annen forklaring på hvorfor det har vært dønn umulig – unnskyld uttrykket, president – å flytte på en eneste krone?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Jeg takker for invitasjonen til å friske opp både min egen og – jeg forstår – Laila Gustavsens barnelærdom. La meg heller flytte dette tilbake til stortingssalen og det politiske rom, hvor vi nå befinner oss, og konstatere at det er et hav av forskjell mellom den utviklingspolitikk som Fremskrittspartiet redegjør for i innstillingen, og foreslår gjennom kutt på opp mot 10 milliarder kr i neste års bistandsbudsjett, og den politikk Kristelig Folkeparti står for. Vi er veldig glad for at vi i vår innretning av den rammen som Stortinget har vedtatt for bistandsbudsjettet, har fått støtte fra Høyre. Vi har også den erfaring at samarbeid med Høyre i regjering gjør Høyre bedre når det gjelder bistandspolitikk. Derimot har vi sett få tegn til den slags tilnærminger fra Fremskrittspartiet, og det ligger heller ikke i denne innstillingen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Jeg tror representanten Slagsvold Vedum kjenner Kristelig Folkepartis prioriteringer meget godt og vet at den røde tråd, eller den gule tråd – får jeg vel si – gjennom hele denne innstillingen fra Kristelig Folkepartis side er å prioritere de fattige først. Det gjelder med hensyn til handel, det er en linje vi har stått for gjennom mange år, og det gjelder også med hensyn til klimaforhandlingene. Men det er ikke et poeng at når vi forhandler klima, skal det i størst mulig grad bryte med de bestrebelsene vi alle er opptatt av; å få til en friere verdenshandel, som også er viktig for de fattigste landene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Dette er en lek med tall, og det vet en erfaren politiker som representanten Myhre. Det Fremskrittspartiet gjør, er å redusere kraftig på det nivået Norges innsats er på i dag. Fremskrittspartiet vil redusere innsatsen overfor de aller mest sårbare. Det Fremskrittspartiet kutter aller mest på, er innsatsen overfor de fattigste områdene i verden, nemlig Afrika. Jeg kan ikke beskrive det som noe annet enn en radikal endring av den kursen som Kristelig Folkeparti har stått for, både i Bondevik-regjeringen og her i Stortinget, og som heldigvis skiftende regjeringer har stått for, men som Fremskrittspartiet alltid har vært i opposisjon til.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Som jeg ga uttrykk for i mitt innlegg, er vi bekymret for stramheten i forsvarsbudsjettet. De forutsetningene som ligger i langtidsplanen, skal det holde hardt å følge opp med det forslaget som Regjeringen har lagt fram for 2010. Derfor er vi med på de kritiske merknadene til ambisjonsnivået. Samtidig legger vi til grunn at Regjeringen har til hensikt å følge dette opp. Det betyr at vi fra vår side kommer til å følge dette med et kritisk blikk. Dersom vi får til en utvikling i Forsvaret – som bl.a. er avhengig av graden av effektivisering – som Regjeringen har til hensikt, vil vi være fornøyd med det. Får man det ikke til, vil konsekvensen fra vår side være at vi må foreslå økte bevilgninger.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Den type ekspeditte svar som utenriksministeren nå varsler, har han gitt komiteen på inngående spørsmål om koranskolene. Jeg vil benytte anledningen til å gi utenriksministeren ros for at han har vært villig til å ta inn over seg den kritiske informasjon som har kommet fram, og, etter det jeg kan oppfatte, har justert kurs i forhold til det. Men jeg vil bekrefte at Kristelig Folkeparti for sin del er opptatt av at vi fortsatt skal støtte utdanning for de aller fattigste barna i Pakistan. Spørsmålet mitt går på vaksiner. Et flertall i komiteen ber Regjeringen komme tilbake til Stortinget, ikke med informasjon, men med et forslag om å gi bort mer, dersom det er faglig grunnlag for det. Jeg vil gjerne at utenriksministeren bekrefter at det vil komme et slikt forslag dersom faginstansene ser at de 9,4 millioner dosene vi har bestilt, er noen millioner for mye.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
La meg bekrefte overfor statsråden at Kristelig Folkeparti ønsker å samarbeide om gjennomføringen av langtidsplanen, ut fra den stilling vi tok til planen da den ble behandlet her i Stortinget. Men vi kommer til å gjøre det med et kritisk blikk, fordi vi ikke er like overbevist som statsråden om at den bevilgningen som foreslås i dag, er tilstrekkelig til å holde et ønsket drifts- og øvelsesnivå. Mitt spørsmål til statsråden går på forholdet til veteraner fra internasjonale operasjoner. Kristelig Folkeparti er glad for at vi har fått hele komiteen med på en merknad som peker på behovet for en bedre oppfølging av veteraner som får senskader. Komiteens flertall støtter en merknad om at bevilgningen til veteranorganisasjonen for skadde i internasjonale operasjoner bør styrkes. De som med risiko for eget liv har stilt opp for Norge, bør oppleve at vi stiller opp for dem. Derfor er mitt spørsmål om statsråden vil sørge for en større undersøkelse når det gjelder skader blant veteraner i internasjonale operasjoner, og om hun vil følge opp flertallsmerknaden om en økt støtte til SIOPS.
Even Westerveld (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Det er ikke noen overraskelse at Fremskrittspartiet kutter i sitt bistandsbudsjett. Det har vi hørt før. Jeg la merke til at representanten Høglund også kalte det en rituell øvelse – det er interessant – og det endog i et budsjett hvor Norge bevilger mer enn noen gang tidligere til seg selv. Det er vanskelig å forstå hvordan Fremskrittspartiet kan forsvare å kutte 9 milliarder kr i bistanden – 1,7 milliarder kr til Afrika – når vi står midt oppe i en sultkatastrofe. Det er også vanskelig å forstå hvordan Fremskrittspartiet kan klare å bruke bistandens feilbarlighet som argument for å kutte i den. Det virker som om Fremskrittspartiet gjør det perfekte til det godes fiende. Jeg har lyst til å lese litt fra Fremskrittspartiets merknader i innstillingen til bistanden i Latin-Amerika, hvor de sier: «Disse medlemmer mener at en mindre restriktiv abortlovgivning i mange av disse landene vil kunne styrke kvinners seksuelle og reproduktive rettigheter og samtidig være kostnadsbesparende for nasjonale helsebudsjetter.» Jeg har lyst til å spørre representanten Høglund om det er Fremskrittspartiets politikk å presse mottakerlandene av norsk bistand til å innføre fri abort?
Even Westerveld (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Jeg vet at SV deler Kristelig Folkepartis engasjement for de fattigste utviklingslandene. Det er bra. I disse dagers klimafokus kan det føre til at fokus rettes mot de store, tunge aktørene som India, Kina og Brasil, og de fattigste landene, kanskje først og fremst i Afrika, kan bli taperne i kampen om oppmerksomhet. Jeg lurer på om representanten Kvifte Andresen ser denne faren, og om SV har noen tanker om hva Norge kan gjøre for at de fattigste utviklingslandene blir sikret oppmerksomhet i prosessene, og at fattigdomsbekjempelse forblir hovedmålet for norsk utviklingsbistand i tiden framover?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
På SVs utenriksblogg sier nestlederen i SV, Audun Lysbakken, den 1. september i år følgende: «Antall sivile drepte i Afghanistan øker og tilliten til de internasjonale styrkene er på et lavmål. Offensiv krigføring og flere soldater er ikke løsningen på problemene. SV mener derfor Norge bør trekke styrkene ut av Afghanistan.» Kan representanten Kvifte Andresen oppklare dette? Er SV for noe de egentlig er imot, eller mener ikke SV lenger det Lysbakken sa 1. september i år?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Fremskrittspartiet synes det er bekymringsfullt at rapporten fra Human Rights Watch forteller at kvinner i Afghanistan har fått det enda verre i årene etter 2005. Kvinnene blir ifølge Human Rights Watch kastet i fengsel hvis de forsøker å rømme hjemmefra på grunn av voldelige menn, voldtektsmenn benådes, og kvinner tør ikke ta kontakt med politiet, fordi de er redde for å bli utsatt for overgrep. Jeg vil derfor spørre utenriksministeren: Vil utenriksministeren sørge for at ressursene vi bruker på det sivile samfunnet, ikke bidrar til å holde kvinnene nede i Afghanistan?