trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Nei, det er jeg helt uenig i. Det lå ingenting i den beslutningen som Stortinget gjorde da vi vedtok å øke aksjeandelen over tid – det var jo to beslutninger over tid, man vedtok jo ikke å kjøpe seg opp fra 40 til 60 pst. da markedet var på topp. Det betyr altså at vi i 2008 har fått mer aksjer igjen for hvert fat olje enn vi noensinne har gjort før, og det var ingen som mente – i hvert fall ikke jeg – at dette skulle oppsummeres etter et år. Når det gjelder Fremskrittspartiets syn på dette, synes jeg jo forvirringen er ganske stor. Hvis det skulle være noen konsistens i det Fremskrittspartiet mener, burde man jo umiddelbart bedt om at man sluttet å kjøpe seg videre opp, for det er ikke slik at vi er oppe i en aksjeandel på 60 pst. ennå. Vi er knapt på 50 pst. Så hvis det skulle være noen konsistens fra Fremskrittspartiet, burde vi trukket i nødbremsene nå. Men jeg har jo merket meg at representanten Hagesæter har endret syn når det dreier seg om aksjeandelen i Statens pensjonsfond, og har uttalt til mediene at han skulle ønske at Fremskrittspartiet nå skulle være for, fordi aksjemarkedene er mye lavere enn på det tidspunktet beslutningen ble tatt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Bare en liten saksopplysning til slutt. Det er ikke slik at vi har etiske retningslinjer etter representanten Heikki Holmås' eller mitt forgodtbefinnende eller daglige innfall. Det er slik at det er gjort en grundig jobb med de etiske retningslinjene over lang tid. De er forankret i Stortinget. Det handler om at vi ikke skal medvirke til uetisk atferd, og det handler om et grunnlag som det var stor enighet om da Stortinget behandlet det, inkludert Fremskrittspartiet. Derfor har vi hatt dem siden 2004. Så hvis representanten Tybring-Gjedde ønsker å gi inntrykk av at det er et arbeid som foregår etter innfallsmetoden, er det absolutt helt feil. Etikkrådet gir Finansdepartementet anbefalinger ut fra hvordan de etiske retningslinjene er utformet. Begrunnelsen i hvert enkelt tilfelle offentliggjøres hvis de anbefaler et nedsalg, eller hvis de kommer til en annen konklusjon. Så å sette arbeidet med de etiske retningslinjene i et slikt vanry som representanten Tybring-Gjedde nå gjør, har ikke Stortinget fortjent.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Representanten Christian Tybring-Gjedde har helt rett i at vi har debattert dette i fire år – og vi har holdt på et par timer i dag også. Men jeg må innrømme at det fortsatt er uklart for meg, og at det henger i luften nå også, om Fremskrittspartiet i det hele tatt ønsker etiske retningslinjer. De svarer ja på det, men jeg lurer på om en representant fra Fremskrittspartiet kan forklare fra talerstolen hvilke land de i tilfelle vil at man skal trekke seg ut av – og hvorfor – hvilke grenseoppganger de har gjort, hvilke selskaper de ønsker at man skal trekke seg ut av, og hvilke grenseoppganger som er gjort i den forbindelse. Eller er det slik at Fremskrittspartiet ikke vil at man skal trekke seg ut av noe, og at de ikke ønsker å ha etiske retningslinjer? Dette vil jeg gjerne ha et svar på.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Jeg skjønner at det er på tide at jeg kommer meg ut av huset når jeg ikke engang har greid å venne meg til hvor jeg skal ta replikkene fra. Jeg gjør jo som vi gjorde i gamle dager, men det får gå. Tusen takk for hyggelige ord. Det har vært en stor og interessant sak å arbeide med, og jeg er veldig glad for at vi har kommet frem til enighet. Hva jeg mener om Fremskrittspartiets standpunkt, har jeg gitt uttrykk for, og det mener jeg som saksordfører at jeg bør gjøre. Når det gjelder konsekvenser for høsten, er det for så vidt ikke min oppgave å mene for mye om det, men vi må jo konstatere at det er vanskelig for en regjering å arbeide mot et flertall i Stortinget. Her har man et klart flertall i Stortinget, og jeg regner med at Fremskrittspartiet ikke vil gjøre noe for å sette denne saken i spill igjen. I så måte er jeg nok litt forbauset over at man oppå alle andre saker hvor man er i et klart mindretall og eventuelt vil regjere mot stortingsflertallet, finner enda en ny en. Men det er ikke min jobb å svare på klokskapen i det.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Representanten Width har misforstått et par poeng. Jeg er fortsatt kritisk til selve saksfremlegget. Mitt poeng er at komiteen nettopp ved å ta seg så god tid som den har gjort, har hatt mulighet for å gå grundig inn i stoffet og danne seg en egen oppfatning av det. Derfor er innstillingen blitt betydelig lenger enn proposisjonen, og derfor har vi også brukt måneder på den. Det kunne også Fremskrittspartiet vært med på. Vi har jo alle sammen fått større papirbunker enn det vi setter pris på, men det gjør det jo mulig for Stortinget å ha en selvstendig oppfatning. Når Width sier at jeg vurderer prisen som et mindre viktig spørsmål, er det rett og slett fordi vi kan jo ikke komme dit hen at vi kjøper annet enn det ene flyet som fagmilitært er anbefalt. Derfor er det etter mitt skjønn ikke noe avgjørende kriterium om livstidskostnadene er 140, 145 eller 150 milliarder kr. Vi kjøper ikke et annet fly enn det vi kan bruke på en tilfredsstillende måte, selv om det skulle være et par milliarder billigere. Det er jo det som er poenget. Nå er tiden omme, men hvis Width kommer tilbake i løpet av debatten, skal jeg forklare ham hvordan kontrakten er utformet, slik vi har fått det redegjort, og som sikkert Fremskrittspartiet allerede kjenner til.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Jeg skal ikke skryte på meg noen form for nybrottsarbeid. Jeg har bare gjort meg en del tanker etter denne fireårsperioden, hvor flykjøpet er bare ett eksempel, og kanskje det minst viktige eksemplet. Jeg er like opptatt av de årlige budsjettene. Ikke minst var det tanker som dannet seg etter behandlingen av langtidsprogrammet i fjor. Den såkalte FS 07 er jo et utmerket dokument hvor det ikke er tvil om at resonnementene henger sammen, og hvor det er nøye sammenheng mellom premiss og konklusjon. Men poenget var at vi ble aldri innviet i grunnlagsmaterialet, som gjorde det mulig å tenke alternativt med et tilstrekkelig godt faglig grunnlag. Som jurist er jeg ikke bestandig opptatt av hva folk mener, men forferdelig opptatt av hvorfor de mener det de gjør. Når vi ikke får vite hva som er de underliggende tankene, da mener jeg vi er på feil vei. Og det er nettopp den type tanker jeg tror vi i større grad må legge inn i forsvarssektoren, også fordi den tradisjonelle lojalitetstenkningen nok gjør at det er mindre utsving her enn i en del andre bransjer i samfunnet.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Dette er en veldig stor sak, med stort økonomisk omfang, hvor det er viktig at ikke bare komiteen, men også det brede miljøet i Norge trekkes med i beslutningen. Sett på den bakgrunnen: Synes ikke Signe Øye at det er i snaueste laget når Regjeringen bruker mindre enn én side på å begrunne en beslutning som kommer til å koste oss 145 milliarder kr?
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Den fagmilitære vurderingen er helt klar: Det er bare F-35 som dekker de norske behovene. Allikevel vil Fremskrittspartiet sende saken tilbake. Når man sender saken tilbake, kan det bare bety én ting, nemlig at partiet er parat til å velge det svenske alternativet. Da er spørsmålet: Er Fremskrittspartiet, som har prøvd å selge seg inn som et forsvarsvennlig parti, virkelig parat til å velge et fly som fagmilitært ikke dekker våre behov?
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Dette er jo en meget stor investering, og ikke minst er driftsfølgene meget store. Jeg er derfor glad for at Regjeringen signaliserer at forsvarsbudsjettet må midlertidig styrkes i de årene hvor de tyngste kostnadene kommer. Men så sies det også at driftskostnadene må tvinges innenfor den rammen som til enhver tid er. Formelt sett er det selvfølgelig slik det skal være. Men det er ikke noen tvil om at vi også er nødt til å se på om rammen er god nok for å kunne få en optimal anvendelse av kampflyene. For når forsvaret vårt er blitt så lite som det er, må vi være villige til å trene, øve og fly nok, slik at vi får det maksimale ut av de små ressursene vi har. Så mitt spørsmål til statsråden er: Vil hun stille seg bak et ønske om at vi også etterprøver rammene for driften når vi får erfaring med denne driften?
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Det siste innlegget forklarer jo med forbilledlig klarhet hvorfor Fremskrittspartiet har endt på viddene i denne saken. Det det dreier seg om, er å få det kampflyet som er best for norsk forsvar. Til det forholdet har vi en entydig militærfaglig vurdering, og så er spørsmålet: Hvorfor vil Fremskrittspartiet allikevel holde åpent for JAS Gripen? Er det virkelig slik at man kunne tenke seg å velge imot den fagmilitære vurderingen? Det vil man helt åpenbart. Så stilte jeg det spørsmålet til representanten Width. Han kom opp med en forklaring om at Saab var blitt så dårlig behandlet, så den muligheten holder man åpen. Men det fører til at jeg kan presisere spørsmålet: Er man virkelig innstilt på å holde åpent for å velge et kampfly fordi man synes tilbyderen er blitt dårlig behandlet? Jeg mener at man her kanskje er vel på sidelinjen. Det er altså én ting som må være viktig for Norge, og det er å skaffe seg det kampflyet som best dekker vårt forsvarsbehov – punktum. På det området tror jeg man må si at det er rimelig klart hvilket alternativ det er. Da tror jeg ikke kontrollentusiasmen bør bringes så langt at man nå forsinker denne saken ytterligere. Jeg vil for øvrig igjen peke på, siden Fremskrittspartiet ikke tar det inn over seg, at det er to resonnementer i deres merknader i innstillingen som ikke holder. Det ene er prisspørsmålet, som Bredvold nevnte. Her sammenligner han to tall som ikke er relevante. Det tallet han kan sammenligne med når det gjelder de eksterne kvalitetssikrerne, er ikke 18 milliarder kr, men det er 42 milliarder kr. Dette har jeg sagt til Fremskrittspartiet flere ganger, men feilen ligger fortsatt i innstillingen. Det andre er det pussige korstoget mot det man sier om at det ikke har stått noen steder at kampflyene skal ha en autonom kapasitet. Nei, man bruker ikke ordet «autonom», men man bruker ordet «selvstendig». Det må da være det samme. Jeg synes denne saken er klar for vedtak. Det gjelder for Norge nå å skaffe seg det kampflyet som dekker vårt forsvarsbehov aller best, og det er klart hva det er. Derfor bør vi votere i overensstemmelse med det forsvarskomiteen i dag anbefaler.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Det er helt åpenbart at Carl I. Hagens ambisjoner på Stortingets vegne er store, herunder at vi skal opptre som skrivebordsgeneraler. Jeg tror det er svært viktig at Stortinget finner sin rolle hvor fagkunnskapen respekteres, og at Stortinget konsentrerer seg om det som er Stortingets spesielle forutsetninger. Scenarioer som utvikles, vil ha komponenter som jeg tror vi alle er ganske fornøyde med er av gradert natur. Men det er tydelig at det er ikke Carl I. Hagen så forferdelig opptatt av. Jeg tror man står igjen med hovedspørsmålet. Det kan sies mye om formaliteter i forhold til Sverige, og jeg har også kritisert det. Men selve kjernespørsmålet er: Hvilket fly er det beste for norske forhold? Jeg må si jeg synes det er mer enn modig når Fremskrittspartiet med stort alvor holder åpent for at det jammen kan være fjerdegenerasjonstilbudet fra Sverige som kan vise seg bedre egnet for Norge enn det amerikanske femtegenerasjonstilbudet. Min kommentar til det er: Du store verden!
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Veldig kort, først om prisen: Det er klart at hvis Regjeringen hadde skrevet mer om økonomien, tror jeg ikke vi hadde hatt mye av denne debatten. Men komiteen var i USA, og vi fikk gravd oss ned i hvordan prisen fremkommer. Det er ikke slik at Norge vil bli stilt overfor en forhandlingssituasjon som ikke alle de andre partnerne også vil bli stilt overfor. Alle som kjøper fly med samme konfigurasjon i samme år, skal ha samme pris. Det er ikke noen hemmeligheter med hvordan dette fremkommer, så ikke la oss gjøre mer ut av dette nå. Men som sagt: Hadde Regjeringen forklart dette ordentlig til å begynne med, hadde vi sluppet en del debatter. Så gjelder det opplysninger: Jeg er enig med Fremskrittspartiet i at det i utgangspunktet er mange opplysninger som ikke ligger der, men som burde ha ligget der. Men nå har komiteen hatt saken i et halvt år. Vi har hatt alle muligheter til å lese de dokumentbunkene vi har fått. Vi har hatt alle muligheter til å stille de spørsmålene vi har ønsket å stille. Jeg har også tilbudt å utsette behandlingen av denne saken til senere hvis man trengte enda flere høringer, så muligheten til å få det på bordet, har vært der. Som saksordfører må jeg si at jeg reagerer når Carl I. Hagen kommer opp og forteller at de har hatt en prosess på siden av komiteen og har stilt spørsmål til departementet som jeg som saksordfører aldri har hørt om – verken spørsmålene eller svarene. Det er fundamentalt uryddig! Fremskrittspartiet har tre medlemmer i komiteen. De har hatt halvannet årsverk på seg til å grave seg ned i dette og har ikke vært villig til å gjøre det. Det er realiteten! Da må ikke vi andre forsinkes. Da må Fremskrittspartiet innrømme at de ikke har brukt den anledningen de har hatt til å grave seg ned i stoffet. Dette er for alvorlig til at man skal komme seilende inn på sidelinjen i de siste par ukene og så få saken av sporet.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-08:
Jeg skal ikke legge så mye til verken det som saksordføreren sa, eller det Arbeiderpartiets skyggeordfører sa. Det er jo ganske bred enighet om kommentarene til meldingen. Jeg har bare lyst til å understreke at det jo selvfølgelig er ambisjoner om å gjøre mer enn det man rent praktisk får til. Men en melding har jo verken penger eller prioriteringer med seg, og når situasjonen er slik den er når det gjelder driften i Forsvaret, må det husholderes meget nøye med de midler som er. Det betyr at et romsligere driftsbudsjett og et større forsvarsbudsjett ville gitt muligheter for å gjøre mer enn det man nå legger inn. Jeg skal ikke legge skjul på at jeg har lagt spesielt merke til den ganske forbeholdne kommentaren og det forbeholdne standpunktet Regjeringen har lagt inn når det gjelder ideen om et museum for fredsbevarende aktiviteter knyttet til flysamlingen på Gardermoen. På bakgrunn av den stramme budsjettsituasjonen Forsvaret er i, kan jeg fullt ut forstå hvorfor Regjeringen har formulert seg som den har gjort, men jeg vil peke på at det er en følge av forsvarsbudsjettets størrelse. Det er klart at det ikke er enkelt å gå inn og bruke – la oss si – 50 mill. kr på et museum, når vi ikke har råd til å beholde noe så enkelt og rimelig som Olavsvern i drift. Men jeg tror dette er et av mange områder som ville hatt glede av om vi hadde evnet å prioritere forsvarsbudsjettene høyere enn det vi har evnet å gjøre.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Jeg vil gjerne gi honnør til komiteens leder for en grundig jobb som saksordfører for denne store og viktige saken. Tross alt snakker vi om den største investeringen som Fastlands-Norge noen gang har gjort, og for komitélederen er det jo en historisk sak å avslutte stortingskarrieren med. Jeg hadde opprinnelig tenkt å spørre representanten Petersen om hva han synes om Fremskrittspartiets håndtering av denne saken. Det har jeg fått et veldig godt svar på, så jeg skal komme med et annet spørsmål. Sett i lys av denne saken, som er så stor og viktig, har jeg lyst til å spørre hvordan Høyre ser på muligheten til å kunne regjere sammen med Fremskrittspartiet når de til og med i en så stor og viktig sak ikke finner grunn til å samarbeide om de beste løsningene.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Stortinget vil i dag gjøre de vedtak som trengs for å starte forhandlingsprosessen for kjøp av nye kampfly til det norske forsvar. Prosessen som har ledet fram til dagens behandling, har etter min vurdering vært meget grundig, både politisk og militærfaglig, og vi er i rute med saken. Slik må det da også være når det skal foretas en så stor og betydningsfull investering for landet. Da må vi være trygg på at investeringene i ettertid kan forsvares både faglig og økonomisk. Jeg er svært glad for at det er bred politisk enighet om veien videre i forhold til forhandlinger og kjøp av kampfly. Jeg vil også, som jeg også sa i en tidligere replikk i dag, berømme komiteens leder, som også er saksordfører, for en ryddig og god jobb i arbeidet med saken i komiteen. Kampfly er helt avgjørende for at Forsvaret skal kunne løse sine oppgaver i framtiden. Kampflyvåpenet betegnes som en av de mest fleksible kapasiteter Forsvaret rår over, ikke minst hva angår nasjonal suverenitetshevdelse og krisehåndtering. De sterke militærfaglige krav som er satt, er betryggende og ivaretar også de personellmessige og miljømessige forhold på en god måte. For Arbeiderpartiet er det viktig at alle disse forholdene er ivaretatt på den aller beste måte. Flertallet ser det som et overordnet siktemål at verdiskapingen for industrien i Norge knyttet til levering av kampfly av typen JSF og tilhørende systemer skal være av samme størrelsesorden som anskaffelseskostnadene. Norsk industri har mange ganger bevist at de både er teknologisk og økonomisk konkurransedyktige, og jeg er derfor ikke i tvil om at vi også i denne sammenheng kan oppnå betydelige muligheter for verdiskaping her til lands. Tidligere kontrakter og gjenkjøp er ikke gjort av veldedighet, men fordi Norge har god kompetanse og gode produkter. Jeg skal ikke forlenge denne debatten unødig, men jeg vil bare uttrykke undring over at Fremskrittspartiet også i denne viktige saken stiller seg på sidelinjen når viktige vedtak fattes. Dette gjør de til tross for at de ofte fremmer til dels sterk kritikk og sier at for lite gjøres for Forsvaret vårt. Til tross for en meget grundig prosess fremmer altså Fremskrittspartiet i dag et uforståelig forslag som ville hatt som resultat å forsinke hele denne viktige prosessen for Forsvaret, dersom det hadde blitt vedtatt. Store bud i budsjettbehandling er noe Fremskrittspartiet kan mye om. Men gjennomføring er noe annet. Men som jeg sa, er jeg glad for at de vedtak som i dag fattes, vil få bred tilslutning i Stortinget. Jeg tror folk flest i dag ser hvor viktig det er med en regjering som har framdrift i sitt arbeid, og som får ting gjennomført og igangsatt. La oss derfor håpe at denne regjeringen får fortsette sitt viktige arbeid også i neste stortingsperiode.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Deltakelse i utenlandsoperasjoner er en viktig og integrert del av norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk, og det er en naturlig del av Forsvarets virksomhet. Alle de kvinner og menn som har deltatt i og er ute i slik tjeneste, har gjort og gjør en imponerende jobb for landet og for det internasjonale samfunn. Veteranenes situasjon må tas på det største alvor – og fra Stortingets side må vi lytte særlig til veteranenes tilbakemeldinger om arbeidsforhold og forholdene etter endt tjeneste. I denne stortingsperioden har det vært satt et meget sterkt søkelys på veteranenes situasjon, og jeg mener at vi har kommet et stort skritt videre med å bedre forholdene for våre veteraner. Og også jeg vil rose statsråden for de mange initiativ hun har tatt i denne sammenheng. Med den foreliggende stortingsmeldingen tar vi nye grep for å gi norsk personell nødvendig opplæring, oppfølging og anerkjennelse for deres innsats. Med dette gir vi også økt forutsigbarhet og trygghet for personellet og deres pårørende. Jeg oppfattet høringen som meget positiv. Og etter det jeg kan minnes, var det bare én høringsinstans som mente at meldingen av forsjellige grunner burde sendes tilbake til Regjeringen. Så her har nok jeg og representanten Sahl noe forskjellig oppfatning. Som politikere må vi også gjennom våre vedtak bidra til å skape større forståelse i alle deler av samfunnet for det spesielle oppdraget det er å gjøre slik tjeneste, og for de behov som er knyttet til oppfølging i ettertid. Derfor kreves det også et godt samarbeid om disse forholdene på tvers av samfunnssektorene for å ivareta dette personellet. Soldatene ser ofte tilbake på tjenesten som en viktig erfaring, men risikoen og sterke opplevelser kan også sette meget dype spor. Derfor har disse menneskene krav på en god oppfølging både under og etter endt tjeneste. Her må de aller beste tilbud bli tilbudt, og jeg vil også framheve Viken senter i Troms som et godt tilbud for dem som trenger slik hjelp i etterkant. Jeg føler stor takknemlighet for den innsatsen som gjøres fra dette personellets side, og jeg mener at vi hele tiden må ha et våkent øye for forbedringer og tiltak som er nødvendig for å gi disse menneskene best mulig tjenesteforhold og tilværelse som veteran.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Til det siste, når det gjelder klokskapen i dette, viser vel kanskje dagens meningsmålinger at de fleste mener det er ganske klokt det Fremskrittspartiet gjør, og kanskje i enda større grad veldig uklokt det Høyre gjør., siden vi pr. i dag er dobbelt så store som Høyre. Komiteens leder har for øvrig gjort en veldig god jobb. Det vil jeg også gjerne presisere, selv om vi er uenige om ganske mye. Det er bl.a. interessant å observere at han er ganske uinteressert i det økonomiske aspektet, men det får nå være. Høyre var svært kritisk da denne proposisjonen ble overlevert til Stortinget, men siden har Høyre gått med på Arbeiderpartiet og SVs merknader og konklusjoner. Høyre hevder at det har framkommet god informasjon gjennom behandlingen av saken. På bakgrunn av dette kan jeg spørre: Kan Høyre forklare hvem som har kommet med tilbudet på JSF? Er det amerikanske myndigheter, eller selskapet Lockheed Martin? Hvordan kan man på bakgrunn av estimatene for prisen på JSF si at den er sikrere enn den garanterte prisen som er gitt fra svenske myndigheter? Siden økonomi ikke er så interessant, er det kanskje …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Prisen er viktig, selv om noen mener det ikke er så viktig! Prisen på flyene kjenner vi ikke, i hvert fall ikke prisen på de amerikanske. Vi kjenner den faktisk på de svenske, med en prisgaranti fra staten. Når vi vil sende saken tilbake, er det fordi den er behandlet svært useriøst. Det er ikke gått i dybden på det de egentlig skulle. Vi kunne kanskje ha gravd enda dypere, men vi har ikke gravd på samme sted som andre, som da har funnet ut hvorfor det er slik. Men vi har i hvert fall ikke funnet ut hvorfor saken har endt slik den har, ved at den er behandlet så useriøst av departementet. Vi forstår ikke hvorfor ikke dette kunne vært gjort på en mye bedre måte, slik at i hvert fall den andre produsenten, Saab, hadde forstått hvorfor de ikke ble valgt. Det gjør de, som sagt, fremdeles ikke.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
At vi er et forsvarsvennlig parti, viser våre budsjettframlegg, som er av en helt annen størrelse enn Høyres. Bare det er nok til å fortelle at Fremskrittspartiet er det mest forsvarsvennlige partiet i landet. Vi trekker ikke de fagmilitære vurderingene i tvil, men det vi trekker i tvil, er måten det er gjort på, måten departementet spesielt har behandlet Saab JAS Gripen på – en meget useriøs måte. Når en så stor og seriøs produsent som Saab JAS Gripen mener at de er blitt utilbørlig behandlet, må vi ta det veldig alvorlig. Når vi har gravd i dybden på de svarene vi har fått fra dem etter å ha snakket videre med dem, forstår vi faktisk at dette har foregått på en veldig dårlig måte. Eurofighter trakk seg tidlig ut fordi de skjønte at slik ville det være og slik ville det gå. Det tror jeg de har gjort rett i, for resultatet ser vi jo. Det kan godt hende at resultatet er riktig, men vi vet bare ikke hvorfor! Det er Jan Petersen også veldig opptatt av – at vi alltid må vite hvorfor.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Regjeringen har i proposisjonen vektlagt bl.a. kampflykandidatenes evne til å utføre operasjoner for å oppnå effekt mot fiendens strategiske tyngdepunkt, og dette skal kunne utføres autonomt av våre kampfly. Norsk forsvarspolitikk er bygd på alliansetilknytning, og det er fortsatt slik at det i langtidsproposisjonen framkommer at et militært angrep mot Norge utover mindre situasjoner skal løses innenfor alliansen. Hvilken fiende er det så statsråden mener det er naturlig at Norge opererer autonomt overfor, med mål om å ta ut dens strategiske tyngdepunkt?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Når Jan Petersen sier at vi er blitt tilbudt ytterligere høring og ytterlig informasjon, er det riktig. Ja, vi ble for kort tid siden tilbudt en lukket høring. Det var Fremskrittspartiet overhodet ikke interessert i. Vi vil ha åpne høringer, slik at allmennheten får greie på hva vi egentlig driver med i dette huset. Det må være lov for Fremskrittspartiet å mene det vi mener. Stortinget har en kontrollfunksjon og en plikt til å kontrollere at de opplysningene som kommer inn, er riktige. Når vi graver ytterligere ned i dette – jeg vet ikke hvor representanten Jan Petersen har gravd, men vi har i alle fall gravd – har vi funnet ut at de opplysningene vi har fått fra departementet, ikke stemmer. Vi har tatt kontakt med de svenske leverandørene, bl.a., og fått helt andre opplysninger, som Carl I. Hagen har redegjort for her i dag. Han får heller ikke svar på spørsmålene fra departementet. Vi får svar på spørsmål fra leverandørene, og det kan da ikke være tilfredsstillende. Jeg må igjen si at her er det noen som er blitt lurt. Det er ikke tvil om det. Den svenske forsvarsministeren – nå gjentar jeg det – sier at han forstår hvorfor vi valgte det amerikanske flyet, for det flyet svenskene kunne tilby, hadde aldri kunnet tilfredsstille de norske kravene. Det har de aldri visst. Hvorfor i all verden har de ikke det? Det er noe av det som er hele saken her. Hvorfor har ikke den svenske leverandøren fått oppgitt nøyaktig hva de skulle levere? Hvis det er noen som skal føle seg dårlig behandlet her, må det jo være de svenske leverandørene. Jeg mener at dette faktisk har noe med norsk folkeskikk å gjøre – det å være redelig overfor de tilbyderne vi har på markedet. Det er riktig, som representanten Skumsvoll også sier, at dette nå er selgers marked. Det virker som om departementet ikke har idé om hvordan man skal opptre i en kjøp- og salgsituasjon. De kan være gode på mye annet, men når det gjelder handel og vandel, har de åpenbart ikke – unnskyld, president – peiling i det hele tatt.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Det har gjennom fire år i forsvarskomiteen gledd meg å sjå at Høgre og SV er openheitsparti når det gjeld Forsvaret. Vi er også dei to antigjenkjøpspartia i Stortinget, og det gler meg. Samtidig var det jo ikkje noko spesielt betre i førre perioden då ein òg hadde ein kampflyprosess. Då var det ingen tilbydarar og ingen konkurranse. Når representanten Petersen etterlyser ei openheitsreform, opplever representanten det som eit nybrottsarbeid som han sjølv har starta opp, eller er det ei oppfølging av Høgres tidlegare politikk?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Hovudgrunnen til at vi har vore skeptiske til og er klart imot norsk NATO-medlemskap, er jo ikkje at vi nødvendigvis er imot organisasjonen i seg sjølv, men at vi er eit antimilitaristisk parti på den måten at vi ønskjer å bruke minst mogleg av samfunnets ressursar på militære åtgjerder. SV er ikkje eit USA-fiendtleg parti på noko vis, men det er klart at når vi kritiserer USAs forsvarspolitikk og delar av utanrikspolitikken deira, kan det bli oppfatta slik. Men vi veit jo at andre ting, kulturinntrykk osv., som kjem frå USA, på mange måtar blir hylla frå SVs side. Vi får ikkje no det vi helst vil ha, eit svensk fly, men vi kjøper eit amerikansk fly med klar beskjed til Regjeringa om at dette må sjåast i samanheng med eit nordisk forsvarssamarbeid.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Som eg har gjort god greie for før, er det ingen tvil om at vi helst hadde sett at ein hadde gått inn for levetidsforlenging, så svenske fly. Så kom resultata av den lange prosessen, der vi faktisk hadde klart å skape konkurranse undervegs. Nokon vil kanskje dra det i tvil, men eg vil påstå at det måtte sosialistar til i regjering for å få til ein tilnærma konkurransesituasjon. Den prosessen er vi fornøgde med. Så viste det seg at kandidaten frå det landet vi helst såg vann, ikkje gjorde det. I den prosessen som har gått føre seg, har eg ikkje funne nokon dokumentasjon på at det ikkje stemmer. Det ser ut som om det amerikanske flyet er best, og det ser også ut som om det er det billegaste. Det som no er det viktigaste for oss i SV, er at den prisen verkeleg held mål, og at han held mål på lang sikt. Derfor går vi i dag inn for å gje Regjeringa moglegheit til å forhandle vidare og komme tilbake til Stortinget med ein endå meir tydeleg og avklara pris, slik at vi veit kva vi kjøper.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Eg har bede om ein merknad. På slutten av debatten kjem uttrykket «synd på» opp her – som om det skulle vere synd på nokre av dei som har tilbydd Noreg fly. Dei har fått godt betalt, 135 mill. kr, så det er ikkje synd på nokon i denne samanhengen. Så kan det sjølvsagt diskuterast om dei har blitt behandla høvisk og godt nok. Eg spurte Saab direkte då vi hadde møte med dei: Dersom det er tilfellet det de seier, kvifor er de så mykje dummare enn Eurofighter, som hoppa av? Dei hadde eitt svar, og det var at Eurofighter hadde «better intelligence» enn svenskane. Men frå det til å trekkje den konklusjonen at det er synd på våpenindustrien, militærindustrien, klarar eg ikkje å fatte. Vi veit at det vi gjer i dag, er å gje Regjeringa moglegheit til å forhandle vidare. Om det skulle vise seg at prisen ikkje held, er det viktigaste bidraget vi kan komme med frå denne salen, at det skal koste noko for amerikanske skattebetalarar, eller for Lockheed Martin, ikkje for norske skattebetalarar. Det blir det aller viktigaste vi kan sende med Regjeringa på vegen når dei skal gjere sitt beste for å få ein best mogleg pris for det militært sett antakeleg beste flyet.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Den beste prisen – nei. Men det er den prosessen vi startar på no i dag: å prøve å finne ut kva som er den reelle prisen. Derfor kjem saka tilbake til Stortinget. Men ingen må vere i tvil om at prisen heng saman med resten av programmets skjebne. Det er det systemet vi kjøper etter. Altså: Seljaren gjer kjøparen ansvarleg for å kunne stille opp for å få oppfylt eventuelle industrikontraktar – og det utan gjenkjøp. Det er det systemet vi kjøper etter. Det er slik amerikansk våpenindustri fungerer. Slik fungerer ikkje europeisk våpenindustri. Så får vi sjå på slutten av dei næraste ti åra, no når EU i tillegg har gått ned frå 130 pst. gjenkjøp til 100 pst. gjenkjøp, om dette vil kunne betre seg, og då sjølvsagt betre seg med tanke på at ein ikkje har ei uansvarleg overinvestering i forsvarsmateriell. Men i dag startar vi med å forhandle om ein pris, som vi om eitt år vil vite meir om kva eigenleg er.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Eg synest at i denne saka treng statsråden skryt, for dette er verken meir eller mindre enn eit historisk oppgjer med ting som burde ha vore gjort betre politisk før. Men her kjem det ei grundig melding, og meldingas namn seier jo alt, for det går på «før, under og etter deltakelse». For første gong ser ein dette ordentleg i heilskap. Det er eit historisk oppgjer, som samtidig, synest eg, peiker framover. Det går på så enkle ting som rekruttering – det må vi bli betre til – vi må ha vettige oppdrag og, kanskje det aller viktigaste, vi må på ein god måte take vare på dei som er komne heim, dersom dei skulle ha fått ikkje minst psykiske skadar. Vi veit at mange synest det er sårt dersom Forsvaret ikkje ser dei, dei er ute etter ei form for anerkjenning som kanskje ikkje storsamfunnet eller lokalsamfunnet er i stand til å gje. Då må Forsvaret vere mest mogleg fleksible. Sjølv om ikkje ansvaret strekkjer seg utover eitt år, bør ein vere enda flinkare i forhold til f.eks. Bæreia, og i andre samanhengar å take vare på dei som er komne heim frå operasjonar. Så er det litt spesielt, for neste gong komiteen skal behandle denne typen saker, er det jo i fellesskap med ein utanrikskomité som ikkje har sendt ut anna personell, men som iallfall har vore med og finansiert bistandsarbeidarar, helsearbeidarar og solidaritetsarbeidarar som også jobbar i krigsområde. Så det er klart at i det felles arbeidet vi i framtida kjem til å gjere i forhold til å skape humanitære rom, vil det vere ulike typar personell som både skal rekrutterast, drive med vettige oppdrag og, når dei kjem heim, ha anerkjenning og sikkerheit. I neste behandling i den komiteen, vil då sjølvsagt Forsvarets personell i endå større grad bli sett saman med det personellet dei kjem til å jobbe saman med i humanitære rom. Det blir interessant. Eg synest at meldinga legg opp til det på ein veldig god måte, og desse integrerte operasjonane i framtida er også Forsvaret i stand til å takle. Kanskje kan ein ha noko å lære av kvarandre i dei ulike miljøa, kanskje kan ein på solidaritets- og bistandsarbeidet ha noko å lære av Forsvaret si oppfølging og vice versa. Det ligg iallfall an til at dei som har vore ute, får den anerkjenninga dei treng. Det har dei fortent.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Jeg er veldig godt fornøyd med at vi nå kan gjøre et nedvalg og starte den prosessen som vi skal starte, der vi også får på plass de industriavtalene som Norge selvsagt trenger, i likhet med veldig mange andre land. Så var det faktisk ikke slik at alle de avtalene eller de mulighetene som vi så i forbindelse med JAS Gripen, var avtaler som hadde kommet på plass den dagen vi hadde sagt ja til JAS Gripen. Det var intensjonsavtaler som var veldig gode, det innrømmer jeg, men det er nok også slik at mange av disse aldri hadde kommet til å gå i oppfyllelse. Jeg har full tro på at vi med Lockheed Martin vil kunne klare å få på plass like gode avtaler. Vi vet at vi har et næringsliv innen forsvarsindustrien som er konkurransedyktig, og som kan konkurrere med alle ute i den store verden. Derfor skal dette bli bra.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Jeg mener at det grunnlaget som vi fikk oss forelagt fra Regjeringen, var et godt grunnlag for å ta den beslutningen som vi skal ta i dag. Men samtidig er det også slik at det er viktig for komiteen å sette seg inn i sakene. Det mener jeg vi har fått muligheter til. Vi har faktisk fått dokumenter, graderte og ugraderte, i bunkevis. Jeg har en svær bunke på kontoret mitt, og jeg kan bare innrømme at jeg ikke har lest alt. Så det er ikke det at vi har manglet dokumenter. Men det er klart dette er en tung og vanskelig sak, og derfor er jeg veldig fornøyd med at saksordføreren virkelig har gått inn i dette, brukt tid, og vi har nå kommet fram til et forslag som jeg mener både det kommende storting og storting videre framover kan støtte seg på. Vi gjør nå et valg der vi legger et grunnlag for at vi skal ha et kampflyvåpen her i Norge, og jeg tror flertallsinnstillingen er et trygt grunnlag å lene seg på.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Jeg mener at vi i tidligere tider, bl.a. når det gjaldt transportflyene, kom opp i en situasjon der vi ikke hadde de mulighetene til å velge som vi kunne ha hatt, på grunn av at en sak ble sendt fram og tilbake fra Stortinget, slik Fremskrittspartiet ønsker at denne saken nå også skal bli. Jeg håper inderlig at vi ikke får en situasjon der denne saken ikke kan ha framdrift, for det er helt klart at det er Norge som tjener på at vi nå har klare prosesser framover. Det er faktisk slik, og det kjenner representanten Skumsvoll veldig godt til, etter å ha besøkt både Lockheed Martin og andre i USA, at hvis vi kan velge et visst tidsrom, vil flyene være billigere enn om vi er de første som kjøper, eller om vi er de siste som kjøper. Det er ikke slik at vi kan velge på øverste hylle hele tiden når det gjelder kampfly, selv om de er veldig dyre.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Fremskrittspartiet går altså mot nedvalg nå. De går mot å gi Regjeringen fullmakt til å forhandle videre med Lockheed Martin om kjøp av JSF. Som jeg sa i innlegget mitt, stemte de også imot å kjøpe transportfly. De flyene de ville ha den gangen, flyr ikke ennå, og da kan man med respekt å melde ikke si at det er jeg som har bremset sikkerheten til soldatene når vi nå har fått nye transportfly som kan ivareta den sikkerheten til soldatene som vi har vært så opptatt av. Så bad jeg i innlegget mitt også om at Fremskrittspartiet klargjorde mer hva de mener med å sende saken tilbake. Etter å ha hørt på innlegget til Width, oppfatter jeg det slik at det Fremskrittspartiet mener, er at JAS Gripen var billigst. Er det egentlig JAS Gripen dere ønsker å kjøpe? Er det også slik at Fremskrittspartiet da mener at å gå imot de fagmilitære anbefalingene, er riktig i denne saken?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Vi har i lang tid og i mange år hørt at Fremskrittspartiet har hatt ett fly som de har velsignet over alle andre kampfly, og det har vært amerikansk. Det har også nesten vært sagt at det flyet skal vi ha, koste hva det koste vil. Da blir det merkelig at vi nå i nesten tre timer har debattert, og Fremskrittspartiet har argumentert for at vi skal kjøpe JAS Gripen. De har argumentert for at det er det eneste som vil gi norsk industri noen fordeler overhodet i denne saken. Denne proposisjonen har faktisk ligget her i mange måneder nå, og Fremskrittspartiet har fått tilbud om å få mer informasjon enn de bunkene vi har fått, også muntlig, og har kunnet stille de spørsmålene de ønsket å få svar på innenfor de sikkerhetsbegrensningene vi har, men i en slik kontekst at vi kunne få informasjon som ikke var offentlig. Det takket de nei til, det var det ikke behov for. Så kommer Carl I. Hagen i dag med et brev der alle spørsmålene er ubesvart – dette er spørsmål som Fremskrittspartiet har fått tilbud om å få opplysninger om i mange måneder nå. Det er virkelig interessant å merke seg at Fremskrittspartiet nå ser som sitt største mål å få et kampfly som ikke er det beste for landet.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
For første gang i historien samles Forsvarets kulturvirksomhet i sin helhet mellom to permer. I denne meldingen legger Regjeringen opp til tiltak som innebærer en styrking av de nasjonale festningsverkene, forsvarsmuseene og Forsvarets musikk. Det betyr at aktiviteten og mulighetene i disse institusjonene vil øke i årene framover, til glede for folk flest. Disse områdene er sentrale arenaer internt i Forsvaret og de mest synlige kulturinstitusjonene utad i samfunnet. Regjeringen vil også fullføre kartleggingen og registreringen av de forsvarsrelaterte minnesmerkene og sørge for at disse gjøres mer tilgjengelige for allmennheten. For Arbeiderpartiet er det et mål at forsvarskulturen skal bli mer synlig både innad i Forsvaret og overfor storsamfunnet. Jeg tror at få er klar over hvor omfattende den kulturelle virksomheten i Forsvaret faktisk er, hva den tilbyr, og ikke minst hva den betyr for oss alle. Flertallsregjeringen har styrket kulturvirksomheten i Forsvaret på en rekke områder. Bevilgningene til Forsvarets musikk er styrket med 20 pst. i denne stortingsperioden, og det er bevilget betydelige midler til ekstraordinært vedlikehold av de nasjonale festningsverkene i de to siste årene og i Regjeringens tiltakspakke for sysselsetting. Nå tar vi denne positive utviklingen enda et skritt videre, idet Regjeringen legger opp til flere tiltak som vil styrke kulturen i Forsvaret ytterligere i tiden framover. Festningsverkene er noen av våre flotteste historiske byggverk. De forteller om 800 års historie. De er fine rekreasjonsområder og unike rammer for en lang rekke kulturarrangementer, kunstnere og lokale næringsdrivende. Det er i dag et omfattende utbedrings- og rehabiliteringsbehov på festningene, etter mange år med mangelfullt vedlikehold. Jeg er derfor både glad for og stolt over at Regjeringen nå legger opp til at kritiske tiltak skal gjennomføres så snart som mulig, og at festningsverkene skal ha en tilfredsstillende vedlikeholdsstandard innen 2020. Jeg tror at de fleste av oss er glad i musikk, og jeg tror derfor Forsvarets musikk har betydning langt utover Forsvarets egne rekker. Den er ikke minst viktig for det allsidige musikklivet rundt i landet vårt. Korpsene arrangerer og deltar årlig på et stort antall konserter i inn- og utland. Høyre er bekymret for at kulturen i Forsvaret går på bekostning av den spisse enden. Med over 33 milliarder kr til Forsvaret må det også være rom for å bruke noen kroner til kultur. Dette er selvsagt også tatt med i langtidsplanen, og går dermed ikke ut over noe annet. Helt til slutt: Jeg er glad for at kulturen i Forsvaret endelig blir løftet opp på et nivå den fortjener, og at vi sammen sørger for at denne delen av vår felles kulturarv blir ført videre.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
La det være helt klart at Fremskrittspartiet ikke mener at vi skal kjøpe fly på grunnlag av gjenkjøpsavtaler. Men jeg husker jo godt at representanter fra regjeringspartiene reiste rundt i Norge og fortalte om hvor flott dette skulle bli, med gjenkjøpsavtaler og ikke minst nye arbeidsplasser. Det skulle sikre de arbeidsplassene som var, og man skulle få en utvikling innenfor norsk industri. Da er det litt enkelt å spørre representanten: Hvor fornøyd er representanten Øye med de avtaler som nå vil bli klare med det amerikanske selskapet Lockheed Martin, sammenlignet med avtalene med JAS Gripen, for det var jo klart at det var mange avtaler med JAS Gripen og mye lå klart? Spørsmålet er som sagt: Hvor fornøyd er representanten Øye med de avtaler som er gjort med amerikanerne?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
I det nesten halve året denne saken har vært fremme, har det vært svært interessant å følge SV på deres vei fram til i dag da de går inn for å kjøpe amerikanske fly. Det er ganske interessant. SV hadde jo mange tanker om hvordan dette skulle gjøres annerledes. Som representanten har sagt, gjaldt det levetidsforlengelse, kjøp av svenske fly og nordisk samarbeid. Det ble sagt at de pengene vi sparte – det var mange penger vi kunne spare – kunne vi bl.a. bruke på jernbane. Da er spørsmålet: Hva er det egentlig som har skjedd med SV? Hvorfor går de i dette tilfellet sammen med Høyre og er med på å kjøpe amerikanske fly? Det er jo litt merkelig. Jeg må si det.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Jeg synes det er direkte skuffende og direkte frekt av representanten Øye å si at Fremskrittspartiet ønsker å kjøpe det svenske flyet framfor det amerikanske. Vi i Fremskrittspartiet ønsker en reell og rettferdig prosess, med mulighet til å sammenligne når det først ble en anbudsrunde. Hadde representanten Øye hørt etter, hadde hun hørt at jeg sa følgende i innlegget mitt: «Når det er sagt, tror jeg bestemt at vi kommer til å velge riktig flytype, det vil si kampfly av typen JSF.(…) Det henger mange spørsmål i luften.» (…)
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Bare en kort replikk. Spørsmålet er om det er noe i Forsvarets kulturomfang som statsråden synes kunne vært under et annet departement – og motsatt også – eller er forsvarsministeren fornøyd med det som er? Er det slik at det bør være der, slik at vi har det som vi skal ha, og at vi da tar vare på det, og så får den andre kulturen være der den er?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Norges krigshistorie er både lang og blodig, og det kan sikkert diskuteres hvordan vi skal forvalte denne. Jeg mener at det er av den største viktighet at denne blir tatt vare på for våre etterkommere. Men med Forsvarets reduserte aktivitet mange steder i Norge har det blitt mer og mer vanskelig å ta vare på f.eks. krigsminnesmerker og festninger. Tidligere da Forsvaret var mange steder rundt omkring, hadde f.eks. den enkelte leir ansvaret for vedlikehold og markeringer. Da var det enkelt for dem som ønsket det, å sette seg inn i historien og f.eks. være med på forskjellige minnetilstelninger og markeringer som var. Det samme kan sies om våre festninger. På mange av disse var det stor militær aktivitet, som f.eks. på Kongsvinger festning i Hedmark. Her holdt Heimevernsdistriktet til samt at det var en del soldater og befal i tillegg. Så forsvant Heimevernet og resten av Forsvaret. Nå er det kun en kommandant igjen. Det er fortsatt aktivitet der, men den består av brylluper, sivile fester og forskjellige kulturarrangement etc., slik at festningen og dens område fortsatt er i bruk, men det militæret er borte. Det er svært bra at festningen brukes, men jeg er redd for at den militære historien etter hvert blir redusert til et minimum. Da jeg sist ringte Kongsvinger festning, svarte Vinger Hotell & Spa! Ja, tidene forandrer seg. Derfor er jeg glad for at St.meld. nr. 33 for 2008–2009, «Kultur å forsvare» Om kulturvirksomheten i Forsvaret frem mot 2020, tar opp igjen bl.a. disse to ting. Det er viktig å ha et forsvar som kan ivareta Norges interesser i framtiden, men det er også viktig å ha forståelse for hvorfor. Det får vi bl.a. ved å ivareta vår krigshistorie.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Jeg har gjennom mange år – spesielt de siste årene – hatt mange samtaler med og henvendelser fra deltakere i utenlandsoperasjoner, gjerne kalt veteraner, og derigjennom fått en forståelse for de problemer, både store og små, de ofte får. En del får senskader av varierende art og omfang. Disse kan komme med én gang, eller om f.eks. ti år. Grunnen til at jeg sier dette er for å belyse at verken en stortingsmelding eller en odelstingsproposisjon kan lages for å tilfredsstille alle de mange jenter og gutter – til det er denne saken for stor og ikke minst komplisert. Men det er å tro og ønske at det et stykke på vei, kanskje et stort stykke, er en hjelp til dem som var villig til å ofre alt – og noen selve livet – for troen på fred. Det er viktig at de som reiser ut, er de som er best egnet for det. Det er viktig at treningen før de reiser er tilstrekkelig og god nok. Det er viktig at tjenesten der nede er tilpasset det de reiste for å gjøre. Det er viktig at utstyret de har, som bl.a. nok sikkerhetsutstyr, f.eks. pansrede biler, er i riktig antall og gode nok. Det er viktig at de blir debrifet i stor nok grad når de kommer tilbake – og ikke minst takket. Det er viktig at antall perioder hjemme blir mange nok – ikke én til én, som enkelte spesialister opplever, eller én til tre, som er ganske vanlig, men det ønskelige er én til fem. Avslutningsvis: Det er viktig at ettervern er på plass, med alt det det innebærer, med hensyn til f.eks. helse og økonomi. Jeg vil for øvrig rose alle dem som roses bør for at Krigsinvalidehjemmet ved Kongsvinger igjen er et sted hvor veteraner kan møtes. Slike samlingssteder er svært viktig – og langt viktigere enn de fleste tror. Ellers vil jeg takke alle dem som nettopp var villig til å ofre livet i fredens tjeneste. Deres innsats står det stor respekt av.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Representanten Øye sa at det var gunstig å velge, det var et nedvalg nå, det er godt å forhandle. Det er jo litt vanskelig å forstå. Det er et nedvalg, men det kan umulig være så godt å forhandle nå. Nå står vi igjen med ett valg. Hvem er det som bestemmer prisene nå? Jo, det er selvfølgelig de som produserer. Ser ikke representanten Øye at staten har spilt ut de beste kortene ved å gå til bare én? Man burde ha forhandlet med to, det er min påstand. Vil representanten kommentere det litt?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
SV har tidligere i prosessen ivret etter å kjøpe svenske fly for å utvide det nordiske samarbeidet – et samarbeid mellom Norge, Sverige og Finland har til og med blitt annonsert i vår største avis. Det er litt rart å tenke på at mens forgjengeren til SV ble fundert på anti-NATO-holdninger og anti-USA-holdninger, vil SV nå gå inn for å kjøpe fly fra USA. Hva er årsaken til det? Så et spørsmål til slutt: Etter snart fire år i regjering, en rød-grønn sådan, har SV blitt mer NATO-vennlig, eller er det bare av nødvendighet man har blitt pisket vekk fra egne merknader?