Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Denne finansdebatten foregår i en tid preget av dyp økonomisk usikkerhet. Millioner av mennesker – ikke minst ungdom – rammes av arbeidsledighet. Mange land rammes av gjeldskrise og mangler økonomisk evne til å sette inn tiltak mot ledigheten. Regjeringen har klart å styre landet gjennom første del av krisen. Norge har sammen med Sveits den laveste arbeidsledigheten i Europa. Våre naboland Sverige, Finland og Danmark har en ledighet på mellom 7 pst. og 8 pst., mens ledigheten i Norge er på 3,2 pst. Midt i finanskrisen er det nå nær 300 000 flere mennesker i arbeid enn det var da denne regjeringen tok over. To tredjedeler av denne veksten har vært i private bedrifter. Men de økonomiske uværsskyene truer også Norge. Vår velferd avhenger av at vi får solgt våre varer og tjenester til kunder i andre land. Derfor er det avgjørende viktig å unngå en økning i rentenivået og kronekursen som gjør det vanskeligere å selge norske varer og tjenester. Regjeringens økonomiske politikk er nettopp rettet inn mot å holde orden i norsk økonomi, sikre bedrifter og arbeidsplasser og gi grunnlag for en videre utbygging av velferdssamfunnet. Jeg er glad for at det har vært bred enighet om at regjeringens budsjettforslag er godt tilpasset den økonomiske situasjonen. Det er også bred enighet om retningslinjene for budsjettpolitikken – handlingsregelen – med ett viktig unntak: Fremskrittspartiet. Det er bred enighet om retningslinjene for penge- og rentepolitikken, med ett viktig unntak: Fremskrittspartiet. Det er bred enighet om betydningen av inntektspolitikken og betydningen av det statsministeren har kalt et «solidaritetsoppgjør», med ett viktig unntak: Fremskrittspartiet. Vi må bedre måten økonomien fungerer på. Vi må redusere tidsbruk og kostnader, slik denne regjeringen gjør med en historisk satsing på vei, jernbane og sjøtransport. Vi må få de viktige systemene til å fungere bedre sammen, slik denne regjeringen gjør gjennom den viktige Samhandlingsreformen. Vi må satse på framtidig skaperkraft, slik denne regjeringen gjør gjennom en kraftig økning i bevilgningene til forskning. Vi må styrke tilgangen på arbeidskraft, slik denne regjeringen gjør gjennom den historiske pensjonsreformen. Også om pensjonsreformen er det bred enighet, med ett viktig unntak: Fremskrittspartiet. Norge er helt avhengig av en troverdig økonomisk politikk, ikke forsøk, uro og usikkerhet. Ethvert borgerlig regjeringsalternativ er avhengig av Fremskrittspartiet. Nå har til og med Unge Venstre åpnet for regjeringssamarbeid med Fremskrittspartiet. Det er derfor en grunnleggende usikkerhet om den økonomiske politikken til et slikt regjeringsalternativ: om budsjettrammer, om renter og valuta, om inntektspolitikk og om reformarbeid. Denne debatten har vært preget av spriket i opposisjonen. Høyres finanspolitiske talsmann, hr. Sanner, etterlyste klare prioriteringer. Ja, regjeringen har klare prioriteringer: Eldreomsorgen bygges ut. Sykehusene får økt behandlingskapasitet. Kvaliteten i skolen heves. Politiet blir vesentlig styrket. Langtidsplanen i Forsvaret gjennomføres fullt ut. Utbygging av veier, jernbane og sjøtransport styrkes ytterligere. Hva er så Høyres og Fremskrittspartiets prioriteringer? Jo, de prioriterer skattelette! Høyre foreslår om lag 12 mrd. kr i skattelette, Fremskrittspartiet om lag 29 mrd. kr, som kunne vært brukt til skole, eldreomsorg og sykehus. Jeg har merket meg at Kristelig Folkeparti tvert imot foreslår netto skatteøkning for å få mer penger til velferd. Motsatt er Fremskrittspartiets prioritering å kutte i bistand til utviklingsland med 7,1 mrd. kr. De vil kutte jordbruksavtalen med nær 7,5 mrd. kr og kutte satsing i Distrikts-Norge med 1,3 mrd. kr. Kristelig Folkeparti foreslår tvert imot en økning. Jeg er glad for at et bredt flertall i Stortinget deler regjeringens vurdering av at skattenivået bør videreføres som nå, deler regjeringens forslag om å ivareta både internasjonal solidaritet, en aktiv politikk for verdiskaping i alle deler av landet og videre utbygging av eldreomsorg og sykehus – og ikke minst slutter opp om regjeringens politikk for orden og troverdighet i norsk økonomi. Det gir det beste grunnlaget for å møte de utfordringene også norsk økonomi står overfor. Forsøk og usikkerhet er det siste norsk økonomi og norske arbeidsplasser nå trenger.