Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-14:
Også jeg vil gi honnør til statsråden for at han kommer til Stortinget og informerer på denne måten. Bevæpning har vært gjenstand for debatt i denne salen mange ganger de siste årene. Det er bra, fordi bevæpning av politiet handler om hvordan vi skal beskytte politiet og, ikke minst, folket vårt på en best mulig måte. Bevæpning er et sentralt verdispørsmål. Hva slags samfunn ønsker vi å ha? Og hvordan kan vi som lovgivere beskytte innbyggerne våre og dem som utøver den høyeste grad av maktutøvelse på vegne av oss? I Norge har vi lang og god tradisjon for et generelt ubevæpnet politi. Det gjelder fremdeles, til tross for at politiet i den senere tid har fått lettere tilgang til våpen gjennom framskutt lagring, dvs. at det er våpen i politibilene. Politiet generelt skal fremdeles være ubevæpnet. Det sa også en samlet justiskomité for en uke siden, i innstillingen til Prop. 70 L for 2017–2018, som åpnet for punktbevæpning, som flere har vært inne på. Kristelig Folkeparti står for en restriktiv holdning når det gjelder bevæpning av politiet. Det er det flere grunner til, bl.a. fordi forskning knyttet til bevæpning viser at en ikke kan påvise at bevæpning er avgjørende for å redde liv ved terrorangrep, og fordi – mener vi – politiets sivile preg er et viktig fundament i maktutøvelsen. Dette understøttes også av det regjeringsoppnevnte bevæpningsutvalget, som la fram sin rapport i fjor. De faglige rådene konkluderte med å gå imot. Samtidig skal vi ikke være naive. Bruk av våpen vil være helt nødvendig i noen tilfeller – og ikke minst avgjørende for å kunne redde liv. Vi er derfor for framskutt lagring og har kjempet for lettere kommandolinjer for å kunne ha våpen når det trengs. Vi støttet derfor forslaget som Stortinget behandlet i forrige uke, om å innføre punktbevæpning ved sårbare objekter. Bevæpningsutvalget la til grunn fire overordnede prinsipper når våpenbruk skal vurderes av både oss som lovgivere, tjenestepersoner og politiet som helhet: legalitet, nødvendighet, forholdsmessighet og ansvarlighet. Det mener jeg er grunnleggende prinsipper, som skal være helt sentrale for arbeidet vårt. Blant dem som ønsker generell bevæpning av politiet, hevdes det ofte at selv om kriminaliteten i hovedsak går ned, har den organiserte kriminaliteten økt, herunder spesielt terrortrusselen. Dermed må politiet bevæpnes. Men det mener jeg er et feilspor, noe også det nevnte bevæpningsutvalget konkluderer med. De mener at det ikke finnes noen trekk i kriminalitetsbildet som kan begrunne at politiet generelt skal bevæpnes. Det mener heller ikke forskere ved Forvarets forskningsinstitutt, bl.a. Hegghammer. Han har gjennom forskning påvist – etter å ha gått igjennom et titall terroranslag – at væpnet gatepoliti ikke har stoppet terror i Europa. Konklusjonen var bl.a. at objektsikring – eller punktbevæpning ved særlig utsatte mål – heller var en mer farbar vei, noe som han anbefalte, nettopp det Stortinget gikk inn for i forrige uke. Det er klart at bevæpnet politi kan hindre sekundærangrep ved et terrorangrep, men slik har vi det jo i dag, nettopp ved at det er framskutt lagring av våpen i politibilene. Jeg tar redegjørelsen fra justisministeren til orientering. Samtidig er jeg overrasket over at den kommer bare en uke etter at Stortinget drøftet saken. Derfor ønsker jeg å utfordre ham på: Hva er det som er nytt? I proposisjonen som lå til grunn for vedtaket for en uke siden, påpekte regjeringa at det krevdes et konkret angitt objekt – og ikke bydeler eller byer. Hva er det som har endret seg på en uke? Det er nærliggende å tenke at det kan være økonomi som gjør det. Istedenfor å punktbevæpne ved mange steder er det billigere å la en bil kjøre. Jeg mener i alle fall det må være tydelig for Stortinget når man skal gjøre vurderinger knyttet til dette. Og hvorfor setter ikke statsråden et konkret antall for hvor mange biler som kan ha våpen? Jeg la merke til at han brukte formuleringen: enkelte patruljebiler. Det ønsker jeg også gjerne å høre statsråden svare på. Jeg er takknemlig for redegjørelsen. Jeg mener det er viktig og riktig at han kommer til Stortinget. Som sagt ønsker ikke Kristelig Folkeparti generell bevæpning, vi har sagt ja til punktbevæpning. Jeg er ikke begeistret for det statsråden gjør nå, men det taler til statsrådens fordel at Politidirektoratet – registrerer jeg – har anmodet ham om å gi denne tillatelsen, at de faglige rådene er å gi den. Og derfor ser jeg fram til – slik jeg leser statsråden – at det kommer en egen sak. Som representanten Eide også var inne på: Dette blir nok ikke midlertidig, men ligger an til å bli permanent, noe som det er viktig at Stortinget diskuterer, for det går utover de fullmaktene som jeg mener statsråden har.