Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Stortinget behandler i dag en sak som ikke vil skape de store overskriftene. Men det er en viktig sak for norske bedrifter og norsk økonomi. Konkurranseloven sikrer at bedrifter ikke inngår kartellavtaler eller lager monopoler gjennom fusjoner og oppkjøp. Konkurranseloven har snart virket i ti år. Revisjonen som behandles i dag, er en full gjennomgang av de fleste saksbehandlingsreglene i loven. Forbudsbestemmelsene – kartellforbudet i § 10 og forbudet mot misbruk av dominerende stilling i § 11 – er harmonisert med EU og EØS-reglene og blir ikke endret. De fleste land i Europa og i Norden har de samme forbudsreglene. Vi gjør heller ingen endringer i hjemmelen for inngrep mot fusjoner og oppkjøp i § 16 første ledd. En rød tråd i lovendringene som er foreslått, er å sikre at også saksbehandlingsreglene blir mer like reglene i EU og de i nordiske landene. Det gjør det lettere for bedrifter å forstå og etterleve reglene. Regjeringen har foreslått mange endringer – de fleste nokså tekniske. Forslagene forenkler hverdagen, både for de bedrifter som er involvert i konkurransesaker, og for Konkurransetilsynet som behandler sakene. Den viktigste forenklingen er å heve tersklene for meldeplikt ved fusjoner og oppkjøp. Vi går fra å ha verdens kanskje laveste meldepliktsregler til å ligge på om lag samme nivå som Sverige og Danmark. En annen viktig forenkling er at loven nå legger til rette for at både fusjonssaker og overtredelsessaker kan avsluttes ved hjelp av avhjelpende tiltak. Dette innebærer at når partene foreslår et tiltak som avhjelper de innvendinger tilsynet har i en konkret sak, så kan tilsynet fatte et vedtak som gjør det bindende for partene. Da sparer både partene og tilsynet tid og ressurser med å treffe et fullt utredet forbudsvedtak. Jeg er glad for at næringskomiteen enstemmig støtter opp om endringsforslagene, selv om det er uenighet på enkelte punkter. I proposisjonen sender vi et viktig signal til bedriftene og Konkurransetilsynet om at de personer som deltar i de groveste lovbruddene – kartellsamarbeid – skal anmeldes i større grad enn det som har vært praksis. Her foreslår vi ingen lovendring, vi sier bare at reglene i loven om personstraff er der for å bli brukt. Vi har en rekke undersøkelser både fra Norge og andre land som viser at bøter til foretakene ikke er nok. Foretakene ledes og representeres av personer. Det er de som må respektere loven. Alt tyder på at de blir mer lovlydige dersom de vet at en straff ikke bare rammer foretaket, men også dem selv – gjennom en bot eller i verste fall fengsel. Vi innfører samtidig en nyvinning i loven gjennom en bestemmelse om betinget påtale i § 33. Betinget påtale betyr at ansatte i foretak som har brutt loven, ikke blir straffeforfulgt uten at Konkurransetilsynet har anmeldt dem, eller helt unntaksvis at straffeforfølgelse kreves av sterke allmenne hensyn. Begrunnelsen for en slik regel er å stimulere til varsling og tilståelser av pågående ulovligheter. Den som har brutt loven, skal kunne få en fordel ved å tilstå og bidra til oppklaring. Her går vi lenger i å premiere tilståelser enn det som er vanlig i norsk strafferett. Begrunnelsen er at kartellsamarbeid nesten alltid foregår i det skjulte, og at myndighetene er avhengige av lempningssøknader og tilståelser for å avslutte lovbruddene og oppklare sakene. En annen viktig endring er at vi opphever foretaksstraffen. Den har ikke blitt brukt siden 2004-loven. Istedenfor straff ilegges bedriftene økonomiske sanksjoner i form av overtredelsesgebyr. Dette skjer gjennom at tilsynet vedtar slike gebyr. Vi får en ryddigere og mer effektiv sanksjonsregel i konkurranseloven. La meg avslutte der jeg begynte. Denne saken har stor betydning for norske bedrifter og norsk økonomi. Det er bra at det er tverrpolitisk enighet om forslagene, og jeg er glad for at konkurranseloven nå blir lettere å håndheve og lettere å etterleve.