trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-01-10:
Jeg stilte to spørsmål. Det ene fikk jeg avklart, men det andre – om det vil være trygt, om det vil oppleves trygt, eller om det vil være faktisk faglige begrunnelser for at det er trygt å få et deponi for farlig avfall i nabolaget – er det viktig å få svar på. Stortinget skal nå behandle en stortingsmelding om avfall og sirkulær økonomi, og det er jeg veldig glad for. Dette er viktige tema å ta opp, men vi ser også at i den stortingsmeldingen er det to og en halv eller tre linjer om farlig avfall – et tema jeg mener det er veldig mange som er opptatt av, og som berører dem som får det tett innpå seg. Derfor er det viktig å avklare hva slags politikk vi skal ha for det framover. Det er ca. 1 500 tonn med farlig avfall fra norsk industri i dag. En fjerdedel av det som blir deponert, er importert. Kan statsråden svare på om dette vil være trygt? Og vil sirkulær økonomi bli et tema når det gjelder dette?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-01-10:
Den marine avfallsutfordringen vi står overfor, er både nasjonal og global. Mitt spørsmål til statsråden handler om hva Norge kan gjøre som en aktiv nasjon når det gjelder dette. Hvordan kan vi gå foran, hvordan kan vi engasjere FN? Hva slags rolle kan vi i så fall ta i et internasjonalt samarbeid – en dugnad – for å rydde opp i den plastsituasjonen vi har i havet? I Norge har vi 100 offshoreskip som ligger til kai. Jeg sier ikke at de skipene bare kan sette av gårde og begynne å rydde plast i havet, men er det muligheter for at man kan bygge om noen av de skipene og faktisk ta et grep med hensyn til å rydde plast fra havet? Jeg synes at det er viktig at statsråden svarer på det konkret, men også på hva slags posisjon Norge bør ta framover.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det er viktig å sikre lagringskapasitet for farlig avfall i Norge, og det eksisterende deponiet for farlig avfall på Langøya i Vestfold kommer til å være fullt i løpet av få år. Fordi dette er et viktig spørsmål, og fordi Norge har et ansvar både nasjonalt og internasjonalt for å ha en slik forsvarlig behandlingskapasitet, er det også viktig at vi har en god prosess rundt det. Det er to steder som er aktuelle. I Nesset kommune har Bergmesteren Raudsand AS utarbeidet en konsekvensutredning av et mulig deponi for farlig avfall. Kommunen har foreløpig ikke behandlet konsekvensutredningen. Vi har notert oss diskusjonen i Nesset, samtidig som vi også har en prosess knyttet til Brevik, hvor kommunen – i motsetning til Nesset kommune i Møre og Romsdal – ikke selv har ønsket at det blir etablert et deponi, men hvor Miljødirektoratet har pekt på Norcem gruver i Brevik som et meget godt alternativ. Derfor har Klima- og miljødepartementet blitt oppnevnt som ansvarlig myndighet for et planprogram for et mulig deponi. Begge disse prosessene går videre. I dag er det et folkemøte i Brevik om planprogrammet. Konsekvensutredningene for begge steder vil bli grundig behandlet når de foreligger. Per i dag legger vi vekt på at vi skal ha et styrket kunnskapsgrunnlag, både om Nesset og om Brevik, før en beslutning om det videre løpet tas.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Jeg vokste opp i Vestfold, og jeg husker veldig godt alle rundene som var om deponiet på Langøya da det ble etablert, og all skepsisen, bl.a. fra miljøorganisasjoner, knyttet til det. I fjor var jeg på Langøya da en del av området ble tilbakeført som friluftsområde. Jeg hørte den lokale representanten fra Naturvernforbundet, som hadde lenket seg i protest mot dette på 1980-tallet, som nå var full av lovord over hvordan dette deponiet hadde vært håndtert, både med hensyn til dialogen med lokalsamfunnet, profesjonaliteten og all innsatsen som var satt inn for å sikre at dette skulle være trygt. Så vi har meget gode erfaringer fra Langøya med at dette er trygt, og at det er stor lokal aksept for deponiet der og måten dette er blitt håndtert på. Det gir meg stor trygghet for at sikkerheten vil bli ivaretatt. Og så vil sirkulær økonomi være en del av vurderingene som selskapene gjør fremover.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Vi har god dialog med Nesset kommune, som selv har tatt initiativ til det. Når det gjelder Porsgrunn, har ikke kommunen selv ønsket et deponi, men vi har likevel hatt flere møter med dem enn vi har hatt med Nesset kommune. Vi har sendt forslag til planprogram for mulig deponi i Brevik på høring 13. desember. I dag er det folkemøte i Porsgrunn om dette for å bidra til dialog om det. Vi kommer til å vurdere innspillene fra høringen i arbeidet med å fastsette planprogrammet. Det er viktig. Når det gjelder sirkulærøkonomi, er vi kjent med at NOAH, som er næringsaktøren her, har sett store, nye muligheter i sirkulærøkonomien. Det betyr at vi fremover nok kan se at det vil bli mindre avfall. Men vi vet at noe uansett må deponeres. Det er bl.a. noen stoffer som vi ikke ønsker skal gjenvinnes fordi vi vil ha dem ut av systemet, og derfor må vi ha et deponi.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
På plastområdet er det mange tiltak som er til vurdering, knyttet til at vi har økt oppmerksomhet om plastproblemet. Vi vet mer om plastproblemet, og vi treffer derfor tiltak på ulike områder. Spørsmålet om materialavgift har vært oppe i ulike sammenhenger, men det er komplisert. Det er bl.a. komplisert å utforme en slik avgift på en treffsikker måte, men vi legger vekt på at vi skal ha systemer for å sikre mest mulig gjenvinning av plast. Representanten viste til EUs plaststrategi. Den regner vi med kommer i neste uke, og den kommer til å bli et viktig grunnlag for oss fremover fordi det er et europeisk marked vi opererer i. Samtidig ser vi også at Norge har noen løsninger, f.eks. panteordningen, som andre land ser til som en måte å stimulere til mer gjenvinning av plast på.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Først og fremst er jo offentlige myndigheters ansvar å sørge for at vi regulerer og/eller avgiftsbelegger farlige stoffer. Så er det næringsaktørene som sammen med forskningsmiljøer og utviklingsmiljøer bidrar til å få frem løsningene for dette. Her ser vi at mye skjer. Det kom nylig ut at bare sinken i flyveasken har en kommersiell verdi på 80 mill. kr. Så her er det en rivende utvikling. Vi ser veldig positivt på denne utviklingen, fordi det kan bidra til å få ned mengden farlig avfall som må deponeres, og fordi det kan bringe mer økonomi i avfallshåndteringen og bidra til nye arbeidsplasser. Vi vet like fullt at noe vil måtte deponeres. Noe ønsker vi ikke å resirkulere fordi det er giftstoffer, og derfor må vi ta vårt ansvar for å ha en slik kapasitet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Vi kommer til å sørge for at vi til enhver tid har de reguleringer og avgiftsmekanismer som trengs for å minimere avfallsmengde, for å sørge for at mest mulig av det som kan resirkuleres, gjenvinnes og gjøres ny økonomisk virksomhet av, nettopp blir gjenstand for det. I det bildet arbeider vi nå med den politikken som utformes i EU, siden dette er et europeisk marked. Vi har sirkulærøkonomimeldingen, eller avfallsmeldingen, til behandling i Stortinget, men også der legger vi stor vekt på at dette er en europeisk prosess, og det regelverket som kommer i Europa, vil ha stor betydning for oss. Derfor følger vi det tett, og vi kommer til å ha tett dialog med EU om deres utforming av sirkulær økonomi. Det er for tidlig nå å si hva det konkret vil bety, men det er der vi setter inn ressursene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Vi har – ikke minst sammen med Venstre – en svært offensiv klimapolitikk. Vi har, når det gjelder klimamålene for 2020, brakt oss langt nærmere å nå målene også for innenlands utslippsreduksjoner enn det vi hadde da vi overtok. De siste ti årene har utslippene i Norge gått ned 6,2 pst. siden toppen i 2007. Vi har lagt frem en klimamelding med en klimastrategi frem mot 2030 som viser at vi har gode muligheter til å nå 2030-målene, hovedsakelig ved hjelp av innenlandske tiltak. Det gjelder ikke minst gjennom de offensive tiltakene vi har innen transportsektoren. Vi utelukker ikke bruk av markedsmekanismer for å nå 2030-målene, det legger EU-regelverket opp til, og nå, når EU har sluttført sin klimapakke for 2030, holder vi på med beregninger i mer detalj om hva konsekvensene for Norge vil bli.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Norge har i flere år tatt en lederrolle internasjonalt i kampen mot plastforurensning – fordi det er et raskt økende miljøproblem, og fordi det er en trussel mot naturmangfoldet i havet, men også en trussel mot økonomien i havet. Derfor har vi i FNs miljøforsamling arbeidet frem mot det vedtaket vi fikk i desember, en nullvisjon der verdens land samlet seg om en enighet om at vi skal stanse tilførselen av plast til havet. Det er et godt utgangspunkt, men det er ikke noe mer enn det, for det er tiltakene som vil være avgjørende. Da er en viktig oppfølging av det vedtaket å mobilisere land til innsats. Vi legger i den sammenhengen stor vekt på dialog med Kina, som Raja pekte på. Jeg var i Beijing i desember og diskuterte dette problemet med min kinesiske kollega, og vi er enige om å styrke samarbeidet med Kina om plastforurensning. Vi har i utgangspunktet avsatt 150 mill. kr over bistandsbudsjettet til globale tiltak mot marin forsøpling og mikroplast. Der vil det være viktig å bidra til en målretting, slik at vi satser på de kildene som er størst. La meg få lov til å presisere at for 90 pst. av den plasten som transporteres med elver – så det er ikke av all plast, men av det som transporteres med elver – er disse ti elvene avgjørende. Men det er veldig mye, og derfor er det et godt utgangspunkt for innsats. Da er min mening at det aller viktigste er å bidra til bedre avfallssystemer i disse landene. Dette er land i Asia som har hatt sterk økonomisk vekst og dermed også en sterk økning i plastforbruket, men ikke en avfallsinfrastruktur som holder tritt. Derfor vil vi satse på det, men vi vil også satse på å være i dialog med bl.a. Verdensbanken og FNs miljøprogram om at de også må satse mer på støtte til avfallsinfrastruktur.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Vi trenger absolutt et taktskifte globalt. Men det er gledelig å se at oppmerksomheten om dette problemet øker. Vi ser større innsats globalt av den typen vi har i Norge med en folkebevegelse for strandrydding. Vi ser mye større medieoppmerksomhet om det. Vi ser at myndigheter forstår at de må ta dette på alvor, og ikke minst er det flere aktører i næringslivet som ser at også de er tjent med at man reduserer plastforsøplingen, og at dette problemet tas alvorlig. Det gjøres bl.a. ved at det nå settes inn en stor innsats for å utvikle alternativer til plast, det er mye forsknings- og innovasjonsarbeid, som er helt nødvendig. Men vi kommer ikke unna at det går for tregt, og at Norges internasjonale lederskap på dette området må fortsette. Vi tar sikte på å bygge en koalisjon av land som vil gå foran, og da håper vi å få med oss også etternølerne på dette feltet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det er helt riktig som representanten Kjenseth sier, at vi har styrket innsatsen kraftfullt på strandrydding, og det er viktig som et forebyggende tiltak. Vi har nå på beddingen flere tiltak som kommer i løpet av 2018. Det gjelder tiltak for å redusere spredning av gummigranulater fra kunstgressbaner. Det gjelder tiltak mot såkalte biofilmbærere fra avløpsrenseanlegg. Vi arbeider med systemer for vederlagsfri innlevering av marint avfall i havn. Vi har gitt Miljødirektoratet i oppdrag å vurdere virkemidler for økt veivasking, sånn at man kan få gjort noe med mikroplasten som kommer fra bildekk. Vi har til utarbeidelse en produsentansvarsordning for fiskeri- og oppdrettsnæringen, og vi har gitt Miljødirektoratet i oppdrag å utrede forskriftskrav om forurensing fra småbåthavner. Så må jeg få nevne at i tillegg til den tilskuddsordningen som vi har i Miljødirektoratet – hvor annonseringen for årets tilskudd for øvrig går ut i dag – har vi fra handelsnæringen et stort fond på beddingen som vil være en stor bidragsyter her.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
For å ta det med norske offshorefartøyer spesifikt: Ja, det er en mulighet, men det er ganske stor faglig uenighet om hvor lett og hvor hensiktsmessig det vil være å forsøke å fange plast til havs. Derfor er jeg veldig tilhenger av at det prøves og eventuelt feiles, men det er altså ikke den eneste måten å angripe dette på. Vi må ha rydding, og vi må stoppe kildene – det er det som er det avgjørende – og der er det internasjonale arbeidet helt avgjørende. Vi har ting å gjøre i Norge også, som jeg viste til, men vårt arbeid, vår lederrolle, i FN er viktig her, vårt samspill med EU er viktig her, vårt samspill med landene i OSPAR, den nordatlantiske konvensjonen, er viktig, og vårt samspill med de nordiske nabolandene våre er viktig, også fordi Norden her samarbeider om et internasjonalt lederskap. I oppfølgingen av FN-resolusjonen fra desember er mitt mål at vi skal mobilisere en koalisjon av stater og næringsliv til å ta denne agendaen videre.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Jeg ser ikke bort fra at noen tiltak mot plastflasker kan bidra til mer avhold også, uten at det er et hovedgrep!(Munterhet i salen.) Jeg tror at det viktigste vi gjør, er å bygge på den økende forståelsen som er der i landene. Handelsavtaler er noe som tar veldig lang tid, og som er komplekst. Jeg tror vi har en modenhet for samspill her som er betydelig, og derfor må vi bygge på den, og så må vi bruke norsk økonomisk støtte, men vi er også nødt til å snakke med land om deres regelverk for avfall. Et eksempel på det er en dialog vi allerede har hatt med Indonesia – og også med Verdensbanken knyttet til Indonesia – om hvordan de kan bygge et bedre avfallshåndteringssystem, bl.a. spørsmålet om de må deregulere for å akseptere private aktører inn i dette markedet for å få ting til å skje raskere. Det er den type konkrete dialoger vi har med enkeltland, og jeg tror det blir viktig fremover også. (Munterhet i salen.)
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det er viktig at vi har god kartlegging av plastforurensning, og der bidrar miljøvernorganisasjoner og andre veldig godt med å varsle om situasjoner. Når de oppstår, er det i første hånd Miljødirektoratet som skal stille krav til forurenser om å få stopp på forurensningen og rydde opp, og i dette tilfellet, dersom det kan dokumenteres at denne bedriften er forurensningskilden, høres det ut som om det vil være det første tiltaket å gjøre. Og dersom det ikke etterfølges, kan man følge opp med strammere grep.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det er helt riktig at når miljømyndighetene vurderer en utslippstillatelse etter forurensningsloven, kan man også ta hensyn til samfunnsmessige konsekvenser, inkludert samfunnsøkonomi og arbeidsplasser, men hovedoppgaven til miljømyndighetene er å vurdere de miljømessige og forurensningmessige forholdene, og hvis ikke de er akseptable, vil ikke tillatelse bli gitt. Når det gjelder Engebøgruva, har vi i utslippstillatelsesvedtaket tatt høyde for at det er usikkerhet i tallet på arbeidsplasser, og ny informasjon vil derfor ikke i utgangspunktet endre vårt syn. Men dette er også basert på at de miljømessige konsekvensene ble grundig utredet. Man målte bl.a. strømningsforholdene i fjorden i nesten et år og fant at det er liten risiko for partikkelspredning og lite sannsynlig at deponeringen vil ha negative konsekvenser for livet i fjorden utenfor deponiområdet. Det er ikke noen tvil om at der gruveavfallet deponeres, vil havbunnen i perioden for deponeringen være død, men når risikoen for spredning er liten, betyr det at konsekvensen for den øvrige fjorden vil være liten. Det er viktig i denne sammenhengen å peke på at deponiområdet ligger utenfor den delen av fjorden som er nasjonal laksefjord. Det er også viktig at ingen av alternativene for deponering ble ansett å være miljømessig bedre enn å deponere i sjø. Så mitt svar er at de nye opplysningene ikke er av en art som gjør at vi vil endre vårt syn, for det er det miljømessige som har vært viktigst i vurderingen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det får vi komme tilbake til når den tid kommer. Det som nå var spørsmålet, er om vi vil revurdere tillatelsen til utvinning og deponering etter forurensingsloven. Det ser vi ingen grunn til. Om det blir mindre deponering, ville det være bedre for bunnen i området, men erfaringer viser at naturmangfoldet vil komme tilbake fem til ti år etter deponiperioden. Så det er mens deponeringen pågår, at effektene vil være der. Vi snakker her om en forekomst av rutil som er viktig – en av de største i Norden. Det er et mineral som er nyttig i ulik bruk, og derfor har dette ikke bare negative konsekvenser. Det har også viktige positive konsekvenser.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Jeg kan ikke gå inn i detaljene og kjenner ikke til detaljene i vurderingene rundt Dalsfjorden, men vi har et mål for marint vern i Norge, også basert på internasjonale avtaler, og derfor identifiserer vi marine verneområder etter en prioritert plan og ut fra verneverdier. Der er Dalsfjorden med, men der er ikke – så vidt jeg vet – Førdefjorden med. At vi har en plan for marine verneområder, betyr jo ikke at det ikke finnes andre områder som har viktig naturmangfold, men vurderingen i spørsmålet om Førdefjorden er: Ja, det vil ha effekt der deponeringen skjer, men det er liten risiko for spredning av effekter utover det. Dessuten stilles det krav til kontinuerlig overvåking, og skulle man se partikkelspredning, kan man pålegge krav om stans i virksomheten.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Da det ble gitt pålegg om undersøkelser, er det fordi dette er et stoff som er miljøskadelig. Vi forutsetter at undersøkelsen vil bli gjort før virksomheten settes i gang. Noe av grunnen – etter bedriftens opplysninger – til at undersøkelsene ikke er satt i gang, er at de ser at det kan bli mindre bruk av dette enn de opprinnelig hadde forutsatt. Det kan også være at de vil finne alternativer. I så måte kan tiden være en god hjelp her. Men dette er et spørsmål som vi vil følge opp, slik at vi sikrer minst mulig negative miljøkonsekvenser, også når det gjelder dette stoffet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
De tre anmodningsvedtakene representanten Bøhler viser til, ble fattet 29. mai 2017. I det første vedtaket, 705, har Stortinget bedt «regjeringen komme tilbake til Stortinget med et helhetlig lovforslag som vurderer problemstillingen om hyblifisering både i eierseksjonsloven og i plan- og bygningsloven.» Departementet utreder denne problemstillingen nå. Departementet vurderer både om det er grunn til å foreslå nye eller klarere regler i plan- og bygningsloven, og om det bør gjøres tilføyelser i den nye eierseksjonsloven. I det andre vedtaket, 706, har Stortinget bedt «regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag til lovgivning for korttidsutleie av boligseksjoner.» Departementet utreder også denne problemstillingen. I det tredje vedtaket, 707, har Stortinget bedt «regjeringen komme tilbake til Stortinget med et lovforslag som sikrer at Stortingets intensjon med en ervervsbegrensning i boligsameier blir fulgt.» Også denne problemstillingen utredes nå i Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Kommunalministeren tar sikte på å komme tilbake til Stortinget i 2018 med oppfølging av alle vedtakene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
I utgangspunktet vil departementet og statsråden følge opp Stortingets vedtak, men det skal skje ved utredning. Blant annet er f.eks. begrepet «hyblifisering» ikke et entydig begrep. Det betyr at det er behov for en god utredning før vurderingen om å foreslå den ene eller andre løsningen gjøres.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det å holde innspillsmøter er viktig nettopp for å få kartlagt synspunktene, for å få problematisert de ulike aspektene og ikke minst for å legge et best mulig grunnlag for den vurderingen som regjeringen skal gjøre. Det at det er klare tilbakemeldinger fra et slikt innspillsmøte, vil være noe som tillegges vekt.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Ja, jeg er enig med representanten Nævra i at det ikke er tap av husdyr eller tamrein som er begrunnelsen for å ta ut de to ulveflokkene som det nå er lisensfelling på. Vedtaket 1. desember 2017 om å tillate lisensfelling av ulv i Julussareviret og Osdalsreviret redegjør grundig for skadepotensialet disse to flokkene utgjør for husdyr og tamrein. Det er verken sau eller tamrein på utmarksbeite i revirområdene, og skadene på hund og storfe er begrensede. Jeg har derfor konkludert med i den vurderingen at det ikke er rettslig grunnlag for å tillate lisensfelling med begrunnelse i skadepotensial. Dette er også i samsvar med de vurderingene som både Lovavdelingen i Justis- og beredskapsdepartementet og jeg gjorde forrige vinter. Når jeg likevel åpnet for lisensfelling av disse to flokkene denne vinteren, er det fordi jeg har lagt stor vekt på prinsippet om differensiert forvaltning og de nye uttalelsene fra Stortinget våren 2017. En tydelig soneforvaltning betyr at terskelen skal være lav for å tillate felling utenfor sonen, mens den skal være tilsvarende høy innenfor ulvesonen. Det er min vurdering at det skillet kan praktiseres tydelig dersom det ikke truer bestandens overlevelse, noe som er tilfellet i foreliggende sak. Det er viktig for forutsigbarheten og at man lokalt får klare rammebetingelser. Både Julussaflokken og Osdalsflokken har hatt en områdebruk der mesteparten av revirene var utenfor ulvesonen. Etter en helhetlig vurdering, der jeg har lagt stor vekt på en tydelig soneforvaltning og på Stortingets uttalelser, har jeg kommet til at det er en offentlig interesse av vesentlig betydning at det i liten grad forekommer ulv utenfor ulvesonen. Det har også Oslo tingrett gitt staten medhold i ved sin kjennelse 5. januar, der Verdens naturfond Norge ikke fikk medhold i kravet om stans i lisensfellingen inntil det foreligger rettskraftig dom i saken.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Det ligger i min vurdering og i min beslutning fra desember at soneforvaltningen, prinsippet om differensiert forvaltning, er viktig. Det har altså domstolen lagt vekt på i sin kjennelse. Det er også bakgrunnen for at jeg ikke tillot felling av Slettåsflokken, som ligger i kjernen av ulvesonen. Men hvilke konklusjoner som vil trekkes i hypotetiske situasjoner i fremtiden, kommer jeg ikke til å inngi meg på å spekulere i nå. Vi må gjøre – og jeg vil gjøre – en konkret vurdering i det enkelte tilfellet av det rettslige grunnlaget for felling. Målet er å følge opp og respektere Stortingets bestandsmål, men de rettslige spørsmålene er tidvis noe annerledes enn vurderingene rundt bestandsmålet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Vi har som utgangspunkt det som er også Stortingets utgangspunkt gjennom den tilslutning Stortinget har gjort til Bernkonvensjonen og naturmangfoldloven, at ulven er en truet art, og at utgangspunktet er at felling av ulv er forbudt. Unntakene må begrunnes i de forholdene og vilkårene som ligger i loven. Det er det jeg forholder meg til. Et av de vilkårene dreier seg om bestandens overlevelse. De vurderingene vi har gjort i fravær av en grundig vurdering av bestanden på norsk side av grensen – det er for så vidt en vurdering som Miljødirektoratet er i ferd med å gjøre i løpet av dette året – er å forholde oss til en svensk vurdering som sier at så lenge ulvebestanden i Norge ligger på om lag 40 ulv, er ikke den sørskandinaviske ulvestammen truet, med utgangspunkt i det svenske bestandsmålet. Retten har også sluttet seg til at vi ser dette som en sørskandinavisk og ikke rent norsk stamme.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Som representanten Per Espen Stoknes viser til, har Stortinget vedtatt at regjeringen skal foreta en faglig gjennomgang av den norske delbestanden av ulv. I komitéinnstillingen som ligger til grunn for Stortingets vedtak, viser flertallet til den høringen komiteen holdt 21. mars 2017, der førsteamanuensis Petter Wabakken ved Høgskolen i Hedmark redegjorde for den norske ulvebestanden, og der merket flertallet seg at Wabakken presiserte at det ikke er gjort en selvstendig utredning av hva som kan defineres som en levedyktig bestand i Norge. Flertallet mener derfor det er viktig å foreta en faglig gjennomgang av bestanden av ulv i Norge som et grunnlag for den løpende forvaltningen av arten. Flertallet har også påpekt at en slik utredning må ta hensyn til at Norge og Sverige deler en felles sørskandinavisk ulvebestand. Klima- og miljødepartementet har i tildelingsbrevet for 2018 gitt Miljødirektoratet i oppdrag å foreta denne faglige gjennomgangen av den norske delbestanden av ulv, i tråd med Stortingets anmodningsvedtak. Miljødirektoratet legger det oppdraget ut på anbud og sørger for en slik gjennomgang. Etter planen vil utredningen ferdigstilles i desember 2018, og Stortinget vil bli informert på egnet måte.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
I vår vurdering baserer vi oss på at SKANDULV-prosjektet har vurdert det dit hen at har vi om lag 40 ulver i Norge og ser hen til det svenske bestandsmålet, så bestandens overlevelse vil ikke være truet når det gjelder den sørskandinaviske ulvebestanden. Vi har et system i Norge med årlige vurderinger av lisensfelling. Når vi er over bestandsmålet, er det rovviltnemndene som gjør den vurderingen. Klager på deres beslutninger havner på mitt bord, og da må jeg ta beslutninger. Jeg kan ikke vente til neste år med å gjøre det. Vi vil få mer informasjon neste år – eller i alle fall året etter det igjen, når denne utredningen vil være klar. Men nå baserer vi oss på best tilgjengelige kunnskap, og vi mener vi har tilstrekkelig kunnskap for å fatte faglig forsvarlige vedtak om lisensfelling også i år.
Vidar Helgesen (Høyre), 2018-01-10:
Statsråden har en plan om å respektere Stortingets vedtak. Det gjelder å respektere Stortingets vedtak om å innlemme Bernkonvensjonen i norsk rett, det gjelder å respektere Stortingets vedtak om naturmangfoldloven og de rammer den setter for rovviltforvaltningen, og det gjelder å respektere Stortingets vedtak om bestandsmål og andre aspekter ved rovvilt- og ulvepolitikken, bl.a. den todelte målsettingen. Å balansere disse hensynene er ikke alltid lett, bl.a. fordi det ikke er et umiddelbart samsvar mellom bestandsmål og kriteriene i loven. Det har vi hatt mange runder om i fjor, og det kommer vi til å ha runder om i fremtiden. Det har også vært et tema i år, men jeg konstaterer altså at vi har fått medhold av Oslo tingrett i at det grunnlaget vi har for årets lisensjakt, holder. Min fortsatte plan er å forholde meg til de rammene og gjøre konkrete vurderinger år for år.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-01-10:
Det er en oppfølging til spørsmålet om deponi for farlig avfall, i forlengelsen av det min kollega, representanten Else-May Botten, spurte om. Det er godt å høre at statsråden er trygg på prosessen, men jeg har ved selvsyn kunnet konstatere at den tryggheten foreløpig ikke er til stede i de berørte lokalsamfunn. Hva tenker statsråden å gjøre for å sikre en god prosess og dialog med de involverte, som ikke bare dreier seg om lokaliseringen, men også en diskusjon om videre prosessering i en sirkulær økonomi-sammenheng, slik at man kan redusere den mengden farlig avfall som til slutt må deponeres?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-01-10:
Jeg lyttet med interesse til de svarene som ble gitt på spørsmålene fra representantene Huitfeldt og Sivertsen. Jeg fikk ikke helt tak i om statsråden hadde et svar på det prinsipielle spørsmålet. Slik jeg oppfattet to veldig gode spørsmål fra mine kolleger, var det ingen som mente at ingenting skal gjøres utenfor Forsvarets egen stab, men at det kanskje ville vært lurt av forsvarsministeren å vurdere om det er noen prinsipielle skiller mellom det å utvikle et øvelsesscenario og f.eks. det å hente avfall eller å lage mat. Det er vel noe som kommer nærmere kjernen i det Forsvaret er til for. Jeg tror derfor jeg bare tillater meg å gjenta spørsmålet: Er det noen slike prinsipielle skiller, eller kan man i prinsippet sette bort enhver tjeneste?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-01-10:
Tiltak som styrker etterspørselen etter gjenvunne materialer, er en nøkkel til å skape sirkulær økonomi. Det slår både regjeringens avfallsmelding og strategi for grønn konkurransekraft fast. Miljøråden ved den norske EU-delegasjonen rapporterte i fjor at EUs kommende plaststrategi anbefaler økonomiske incentiver for å fremme økt bruk av resirkulert plast. Dette er nødvendig for å legge om til en mer bærekraftig plastbruk. Det finnes i dag ingen mekanismer som bidrar til at plasten brukes på en mest mulig klima- og ressurseffektiv måte. Det handler om å sikre et materiale et langt liv gjennom høyverdig bruk og gjenvinning. Mitt spørsmål er: Vil statsråden vurdere en materialavgift som fremmer bruk av resirkulert materiale i plast?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-01-10:
Med mer ekstremvær må uenigheten om ansvaret for skader i større grad løses av domstolene. Det er både kostbart, komplisert og lite ressurseffektivt for både kommuner, innbyggere og domstoler. I Norge er vann- og avløpstjenestene kun delvis regulert i ulike regelverk, og det er overlatt til den enkelte kommune å supplere lovgivningen. Senterpartiet har gjentatte ganger påpekt at Norge trenger en mer helhetlig lovgivning for de kommunale vann- og avløpstjenestene. I juni i fjor vedtok Stortinget at regjeringen skulle komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak og virkemidler for overvannsproblematikken, inkludert en vurdering av en egen sektorlov for vann og avløp. Mitt spørsmål er: Når vil statsråden igangsette arbeidet med å få på plass en sektorlov for vann- og avløpstjenester?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-10:
Statsråden vet det nok, men jeg kan avsløre for salen at det for en gangs skyld ikke var jeg som var representanten for Naturvernforbundet som hadde lenket seg fast mot spesialavfallslageret på Langøya på 1980-tallet. Jeg vil gjerne spørre statsråden om hvilke nye tiltak regjeringen vil sette i verk for å redusere mengden spesialavfall som må tas hånd om og behandles på en forsvarlig måte, også her i Norge.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-10:
I desember 2016 kom NVE med en rapport som viste et klart behov for en kraftig økning i innsatsen for å takle mer flom og skred i framtiden. Det samme sa statsråden i møtet med dem som var skadelidende under flommen på Sørlandet i fjor høst. Uken etter at statsråden hadde vært på Sørlandet og understreket behovet for økt innsats, var han med og la fram et statsbudsjett hvor det var store kutt i bevilgningene til innsatsen mot flom og skred. Mitt spørsmål er: Når og hvordan vil regjeringen følge opp anbefalingene fra NVE og løftene som ble gitt til befolkningen høsten 2017?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-10:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. Isen smelter, havet stiger, og langs kysten av Trøndelag og i Nordland opplevde vi ekstremvær sist helg. Skal vi unngå de verste klimaendringene, må en stor del av de fossile energiressursene bli liggende i bakken. Siden staten tar det meste av den økonomiske risikoen ved olje- og gassutbyggingen, er oljeavhengigheten ikke lenger bare et problem for klimaet. I fjor høst kom det fram at Goliat-feltet hadde gått fra å ha en marginal lønnsomhet til at Oljedirektoratet i 2015 vurderte det som mulig marginalt ulønnsomt. Etter flere runder med statsråden er det fortsatt ikke klart om staten Norge kommer til å tjene eller tape penger på Goliat. Før jul fikk statsråden overlevert planen for utbygging og drift av Johan Castberg-feltet. Utbyggingen vil øke de norske klimagassutslippene. Regjeringens egne fagfolk i Miljødirektoratet har kritisert Statoils lønnsomhetsvurderinger av Johan Castberg. I høringsuttalelsen peker Miljødirektoratet på at rask utvikling i nullutslippsteknologier og strammere global klimapolitikk øker usikkerheten rundt lønnsomheten i prosjektet. Vil statsråden sørge for at det i forbindelse med Johan Castberg-utbyggingen gjøres vurderinger av lønnsomheten som forutsetter at verden faktisk når sine klimamål, slik Miljødirektoratet anbefaler?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-10:
Jeg takker for svaret, men jeg er ikke beroliget, for her legges det en stor tillit i fanget på selskapene, og vi har i Goliat-saken sett hva som skjer når man har en overdreven tillit til oljeselskapene i så måte. Det var jo Miljødirektoratet, regjeringens egne fagfolk, som kritiserte utredningene fra Statoil for å være mangelfulle. Det var ikke bare de økonomiske utredningene de kritiserte. De kritiserte også de miljømessige utredningene for å være mangelfulle. Jeg må gjenta spørsmålet: Vil statsråden sørge for at det blir gjort grundige økonomiske vurderinger i tråd med det regjeringens egne fagorganer har anbefalt? Og et tilleggsspørsmål: Vil statsråden sørge for at også de miljømessige sidene blir utredet godt nok, slik Miljødirektoratet har anbefalt?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-10:
Jeg vil først berømme statsråden for å ha gått inn for å øke panten på drikkevareemballasje, og så får vi se om det fører til mer avhold og mindre avfall. Plastforurensing er ikke bare et globalt problem, det er i høyeste grad også et lokalt problem. På Frierstranda i Telemark ligger det millioner av plastkuler strødd rundt. Rett overfor, på den andre siden av fjorden, ligger Norges største plastfabrikk, INEOS Bamble. Miljøvernere har i lang tid varslet om forurensingen fra denne fabrikken og fra andre fabrikker andre plasser i landet. Mitt spørsmål er: Hva gjør statsråden for å sikre at de ansvarlige rydder opp i plastforurensningen – der man faktisk vet hvem plastsynderen er?
Abid Raja (Venstre), 2018-01-10:
I forrige stortingsperiode, under ledelsen av bl.a. Ola Elvestuen, ba Stortinget Miljødepartementet utarbeide en stortingsmelding om ny avfallspolitikk. Bakgrunnen var nettopp EUs planer om ny sirkulasjonsøkonomi, og avfall skal betraktes som en ressurs som i størst mulig grad skal gjenvinnes lokalt. Mindre bruk og kast og mer gjenvinning kan skape opp mot 100 000 nye arbeidsplasser i den nye industrien i Europa innen 2030, og søppelturisme med transport av avfall mellom land skal reduseres. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan har statsråden og regjeringen tenkt å håndtere denne problemstillingen videre, ikke minst av hensyn nettopp til tryggheten til lokalbefolkningen?
Abid Raja (Venstre), 2018-01-10:
Spørsmålet om klimaendringene handler selvsagt om flom og skred, men her henger alt sirkulært sammen, og mitt spørsmål går da til klimaministeren: Vi må jo nå klimamålene våre, det er helt avgjørende for menneskeheten, for plantelivet, for dyrelivet, og spørsmålet i vår samtid som er viktigst av alle, er nettopp hvordan vi får ned de globale utslippene for å ivareta klodens ve og vel. Vi i Venstre mener at vi må nå våre klimamål både globalt og her hjemme, og her hjemme må vi – og bør vi – ta alle utslippskutt i Norge innen 2030, og da blir det grønne skiftet veldig viktig. Men det handler også om miljøvennlige biler, grønn skipsfart, jernbane, kollektivtrafikk, og vi må se på samarbeid mellom fiskeri, landbruk, næringsliv – og ikke minst på CCS. Mitt spørsmål til statsråden er: Er statsråden enig i at vi skal ta alle våre utslippskutt, også her hjemme, innen 2030, og klarer vi å nå våre klimamål, også globalt, med den takten vi har lagt oss på nå?
Abid Raja (Venstre), 2018-01-10:
For ett år siden ble problemet med plast i havet virkelig satt på dagsordenen da en hval med magen full av plast ble funnet død på Sotra. For noen dager siden ble en delfin, som er et sjeldent dyr i våre farvann, funnet død i fjæra i Oslofjorden. Den hadde plast foran munnen, rundt den ene luffen og rundt ryggfinnen og lå på en strand som var sterkt forsøplet. Faktum når det gjelder plast i havet, er at ti elver står for 90 pst. av all plast i havet. Dagbladet kunne i desember fortelle om en studie som viser at åtte av elvene som transporterer plast ut i havet, ligger i Asia. 90 pst. av all plast i havet kommer dit altså via disse ti elvene. Slik lyder konklusjonen i studien som er publisert i tidsskriftet Environmental Science & Technology. To av de ti elvene som er ansvarlige, er Nilen og Niger i Afrika. De andre åtte, i Asia, er Yangtze-elven, Mekong-elven, Indus, Ganges, Gulfloden, Hai He, Perlefloden og Amur. De flyter over av plast og søppel, og analysen er at det allerede i 2050 vil være mer plast enn fisk i havet. Den mest effektive måten å redusere problemet med plast i havene på vil være å stanse forurensningen langs disse ti elvene, ifølge studien. Vi vet at langs disse elvene er det tett befolkede områder, og de ligger i land som har dårlig håndtering av avfall generelt. Den største plastsynderen av disse ti elvene er Kinas Yangtze-elven, som ifølge studien årlig transporterer opptil 1,5 millioner tonn plast ut i havet. Til sammenligning transporterer elva Themsen årlig 18 tonn plast ut i havet. Mitt spørsmål til statsråd Vidar Helgesen er: Hvordan har statsråden og regjeringen tenkt å bidra til at vi får stanset at plastmengden til havs øker, og hvordan vil regjeringen bidra til at vi får renset havet for den plasten som allerede er der?
Abid Raja (Venstre), 2018-01-10:
Jeg takker for svaret. Det er riktig at når disse ti elvene transporterer så store mengder plast ut til havet, vil det fortsette å være verdens raskest voksende miljøproblem hvis ikke vi tar tak i det. Da risikerer vi, som jeg sier, at vi får mer plast enn fisk i havet innen 2050, hvis vi ikke tar ansvar og setter inn tiltak nå. Både fisk og fugl som lever i og av havet, får i seg så mye plast og søppel at de faktisk dør av det. Havet er vårt skattekammer og matfat – havet er vår framtid – og vi kan ikke fortsette å bruke det som søppelfylling. Sammen kan vi sikre at dyrelivet i havet og sjømat blir fri for plast. Da kan vi nyte strendene, frie for både søppel og annet farlig avfall. Det er bra for folk, det er bra for dyr, det er bra for naturen, og ikke minst er det bra for utviklingspolitikken globalt og for de fattigste landene selv. Mitt spørsmål til statsråden er: Mener statsråden at vi trenger et taktskifte globalt for å nå disse målene som vi setter oss på en så ambisiøs måte?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-01-10:
Cora, Ylva og flommen på Sørlandet i sommer viser tydelig at klimaendringene gjør seg gjeldende. Klima hører spesifikt inn under Klima- og miljødepartementet, mens konsekvensene av klimaendringene er mer fragmentert. Som samfunn må vi selvfølgelig gjøre det vi kan for å nå klimamålene, men vi må også innrette oss slik at ekstremsituasjoner gjør minst mulig skade for samfunn, bedrifter og enkeltpersoner. Både i trontaledebatten og i budsjettdebatten utfordret Senterpartiet regjeringen på behovet for økt satsing på skred- og flomsikring og -forebygging. I tillegg til å gjennomføre god arealplanlegging og flom- og skredsonekartlegging må vi i tillegg jobbe målrettet for sikring av de områdene der vi allerede har bebyggelse, og ut fra en risikovurdering og en kost-nytte-vurdering gå løs på de tiltakene som gir størst effekt. NVE har sine prioriteringslister, og de summerer seg nå til den nette sum av 2,5 mrd. kr. Ekstremvær gir også mer overvann, og det ble av regjeringen pekt på som en stor utfordring som måtte løses raskt, da den nedsatte overvannsutvalget i 2014. Utvalgets utredning var klar i 2015 og inneholdt etter vårt syn mange gode forslag. Dessverre later de forslagene til å ligge i en skuff. Flommen på Sørlandet var en kraftig påminnelse om hvilke behov som finnes i kommunesektoren når det gjelder sikker og god overvannshåndtering, men vi kan ikke se at kommunene har fått nye, konkrete verktøy i verktøykassen sin. Mitt spørsmål går da til olje- og energiministeren som fagansvarlig for NVE. Når kan vi forvente at regjeringen tar forslagene fra utvalget den selv nedsatte, på alvor og framlegger konkrete forslag for bedre overvannshåndtering?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-01-10:
Det er viktig å unngå å bygge seg inn i nye problemer, men vi har altså eksisterende bebyggelse allerede. Statsråden uttalte på Dagsnytt atten i etterkant av storflommen på Sørlandet at regjeringen skulle følge opp de øvrige innstillingene og anbefalingene som overvannsutvalget presenterte i sin utredning i 2015. Utvalget foreslo flere regelverksendringer, som vil tilrettelegge bedre for viktig forebyggende arbeid for å takle kraftige nedbørsmengder. Blant annet anbefales det å styrke eksisterende statlig sektoransvar for overvann, og vi ser vel her nå at det er noe fragmentert. Har regjeringen iverksatt tiltak som bidrar til å redusere skadevirkningene av flom og skred, sammenlignet med situasjonen høsten 2017, og hvilke tiltak er det eventuelt?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-01-10:
Det er bra at Venstre følger opp vårt spørsmål fra før jul om denne elverapporten. For øvrig er strandrydding vel og bra, det gjør noe med vår egen holdning, det gjør noe med dugnadsinnsatsen her i landet, og det bidrar til renere strender. Men dette er først og fremst et globalt problem, og som statsråden påpekte, er avfallshåndteringen i mange land under enhver kritikk. Hvordan vil statsråden ta initiativ til å bidra til bedre avholds … – nei, avholds er en annen sak!(Munterhet i salen.) Hvordan vil statsråden ta initiativ til å bidra til bedre avfallshåndtering i de landene som står for de største utslippene til elvene? Er det metoder via f.eks. handelsavtaler som kan bidra til incentiver i disse landene for bedre avfallshåndtering? (Munterhet i salen.)
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-01-10:
Jeg er som østfolding glad for at statsråden har tilbrakt noen timer i Moss. Så skal jeg ikke si hva jeg håper blir utfallet av den opplevelsen, men jeg vet i alle fall at hun har vært i fine omgivelser, både arkitektonisk og landskapsmessig. Så til spørsmålet: «Hotell Jeløy Radio» – som har fått mye oppmerksomhet, og to andre hoteller i umiddelbar nærhet –«Hotell Refsnes Gods og Støtvig Hotel er særegne møte- og overnattingssteder som drifter med små marginer. I statsbudsjettet for 2016 økte samarbeidspartiene reiselivsmomsen fra 8 til 10 prosent, og fra nyttår økte de samme partiene momsen fra 10 til 12 prosent» – altså en økning på 50 pst. over noen år – «en økning som rammer steder som disse hardt. Vil statsråden avkrefte eller bekrefte at steder som Hotell Jeløy Radio i fremtiden kan belage seg på forutsigbare rammebetingelser og ikke vil få ytterligere økning i momssatsen?»
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-01-10:
Det går så det griner i reiselivsnæringen, sa Nikolai Astrup i Debatten i NRK før jul da han skulle forklare økningen i momssatsen for reiselivet. Men i 2017 så vi at turiststrømmen flatet ut på grunn av stillstand blant norske turister. Nordmenn som ferierer i hjemlandet, står for rundt 75 pst. av overnattingsdøgnene hos norske reiselivsbedrifter, og i 2017 var det kun Fjord-Norge og Nord-Norge som hadde flere kommersielle gjestedøgn enn året før. Østlandet, Sørlandet og Trøndelag gikk tilbake. Realiteten er også at ett av tre hoteller går med underskudd. Disse hotellene kan ikke ta momsøkning ut på gjestene gjennom økt pris, men må selv bære kostnaden, dvs. at økningen går direkte på hotellets bunnlinje og gjør tallene enda rødere. Da har ikke den reduserte selskapsskatten stor effekt for bedriften. Ikke-varslede endringer av momsen har derfor dobbelt effekt for mange overnattingssteder. Er statsråden enig i at slike grep bidrar til å svekke konkurransekraften i en allerede konkurranseutsatt næring?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-01-10:
Det var om reiselivsnæringen det ble sitert at går så det griner. Statsbudsjettet blir avgjort når det blir avgjort, men forutsigbarhet for næringslivet har vært et mantra for denne regjeringen. I debatten om næringskomiteens budsjett før jul sa Høyre-representanten Ebbesen – som en argumentasjon for hvorfor denne økningen kom – at det var en oppfølging av skatteforliket. Begrunnelsen var ambisjonen om en flatere moms. For det første foreligger det ingenting om økt moms for reiselivet i skatteforliket, men i skatteutvalget, derimot, argumenteres det for at denne momsen bør opp til 15 pst. Er det også regjeringens ambisjon, eller er ambisjonen å øke reiselivsmomsen til 25 pst. – eller er finansministeren rett og slett uenig i konklusjonen til skatteutvalget?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-01-10:
Flom- og skredutfordringen er stor, slik representanten beskriver, og vi har hatt noen påminnelser om det i 2017. Vi må være forberedt, og det sikrer vi – slik det ble skissert her – på ulike måter, først og fremst gjennom å unngå å bygge oss inn i nye skred- og flomutsatte områder gjennom god arealplanlegging i kommunene, der også NVE bidrar med sin kunnskap og sørger for at man får et faktagrunnlag i bunnen. Dernest er det kartlegging av de områdene som er utbygd, eksisterende bebyggelse som kan være flom- og skredutsatt, og der jobber man systematisk med å iverksette tiltak i henhold til de listene som det ble referert til her. Når det gjelder overvannsproblematikken, kommer regjeringen tilbake til Stortinget med oppfølging av det arbeidet som har vært gjort. Det er for øvrig et tema som ligger under Klima- og miljødepartementet, ved statsråd Helgesen. Men vi samarbeider godt om dette, og vi ser at overvannsproblematikken er en særdeles viktig del å ta fatt i, ikke minst i urbane strøk.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-01-10:
Gjennom NVE jobber vi også med overvannsproblematikken. Det er en del av det arbeidet som skjer i urbane strøk, der NVE rådgir kommunene også når det gjelder dette. Men i nye utbyggingsprosjekter er det primært utbygger, i samråd med sine konsulenter, som legger planer for overvannshåndtering, som da inngår i arealplanleggingen i den enkelte kommune. Når det gjelder eksisterende områder, er det per i dag kommunene som har hovedansvaret for å håndtere dette, igjen med faglig bistand fra NVE. Så vil regjeringen komme tilbake med en samlet oppfølging av overvannsutvalgets innstilling. Det er for tidlig å konkludere på hvilke tiltak vi vil anbefale Stortinget å gå inn på, og hvilke tiltak vi vil si nei til. Men en total gjennomgang av dette vil komme til Stortinget.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-01-10:
Først må jeg understreke igjen at spørsmålet om oppfølging av overvannsutvalgets innstilling ligger under et annet departement og under statsråd Helgesen, men vi jobber med oppfølging her. Det er foreløpig ikke tatt stilling til når og om man vil anbefale en egen sektorlov knyttet til vann og avløp spesifikt. Det er en del av problematikken. Overvann ønsker man ikke inn i avløpsnettet, fordi det bidrar til økte kostnader og utfordringer ved rensing av kloakken, som er hovedformålet med avløpsnettet. Man ønsker egentlig at overvannet blir ledet i egne systemer, og gjerne i åpne systemer – at man i bynære områder rett og slett bidrar til å kunne grave opp igjen bekker og bekkefar og ved store nedbørsmengder kan lede vannet til havet på den måten. Vi vil altså komme tilbake til Stortinget med dette, og det er foreløpig ikke tatt stilling til når – eller om – det vil bli foreslått en egen sektorlov.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-01-10:
Spørsmålet om bevilgninger til flom- og skredsikring er en del av de ordinære budsjettprosessene og blir vurdert i hvert enkelt budsjett. Gjennom den fireårsperioden vi har bak oss, forrige stortingsperiode, foreslo regjeringen – og Stortinget fulgte opp gjennom bevilgninger – samlet sett dobbelt så mye til flom- og skredsikring som i de fire foregående år under de rød-grønne partiene. Så det har vært satset tungt, og det kommer til å bli satset tungt i fortsettelsen. I budsjettet for 2018 valgte regjeringen å ta ut de særskilte krisepakkene knyttet til oljeprisnedgangen på Sør- og Vestlandet. Dermed ble det også tatt ut en bevilgning knyttet til flom og skred. Så har budsjettforhandlingene i dette huset bidratt til at man har fått lagt på igjen 100 mill. kr. Samlet sett for 2018 ligger det nå 354 mill. kr til flom- og skredsikring i 2018. Det er et betydelig beløp. Og det tar tid for NVE og kommunene å utvikle prosjekter og gjennomføre disse fysisk, så det er en gradvis opptrapping, i tråd med de behov som NVE har meldt inn.