Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2015-01-06:
Jeg vil takke interpellanten for å ta opp et viktig tema som er følelsesmessig svært sterkt og betent for mange i Finnmark. Jeg vil også benytte anledningen til å takke både interpellanten og statsråden for svært gode innlegg i forbindelse med denne interpellasjonen. Jeg vil også rette en takk til NRK, som på en glimrende måte har formidlet det som skjedde i krigsårene i Nord-Troms og Finnmark på tv i høst. For oss som har hatt og har slektninger og kjenninger som var en del av det som skjedde i krigsårene 1940–1945 i Finnmark, er det uforståelig at vi i 2015 ennå må kjempe for å få en plass i den nasjonale krigshistorien. Jeg vil også være veldig tydelig på at mitt engasjement i denne saken ikke er noen kritikk av nåværende regjering – og det skulle bare mangle. Mange tidligere regjeringer har hatt muligheten til å gjøre noe, og at vi står her i dag, er et bevis på at lite eller ingenting er gjort. Den 24. oktober 2014 markerte vi 70-årsmarkeringen av frigjøringen av Øst-Finnmark. I sin tale til representanter fra det offisielle Russland og veteraner fra Den røde armé brukte vår kjære kong Harald disse tre ordene: Norge takker dere. Man trenger ikke si noe mer for å vise sin takknemlighet for at befolkningen i Øst-Finnmark fikk sin frihet igjen. Frigjøringen av Finnmark var også starten på utrolige lidelser for store deler av befolkningen i Finnmark og Nord-Troms, slik interpellanten og statsråden har vært inne på i sine innlegg. For å sette det litt i perspektiv utgjør dette arealet en femtedel av Norges totale areal. Da skjønner man at dette var en stor katastrofe for dem det gjaldt. Områdene ble omgjort til et ubeboelig ingenmannsland, og, som det er sagt, 50 000 mennesker ble bokstavelig talt kjeppjaget fra sine hjem og fikk kun tatt med seg det de sto og gikk i. Blant dem var mine foreldre og deres nære. Gjennom NRK-serien kunne også resten av Norge ta del i det traumatiske som skjedde. Barn ble født, mange døde og svært mange ble syke under de svært tøffe forholdene det var på de overfylte båtene som ble brukt. Etter krigen ville de aller fleste hjem, og for mange var det kun skorsteinene som sto igjen på gamle tomter. I Alta var det bare kirkene som ble spart. Slik var det stort sett mange andre steder også. Jeg vil igjen takke kong Harald for at han i sin nyttårstale snakket om den delen av den norske befolkningen som har opplevd det som millioner andre mennesker i dag opplever – det å være flyktninger i eget land. Så er spørsmålet: Hvorfor er det så viktig for befolkningen i Finnmark og Nord-Troms å ta opp dette? For egen del tror jeg at vi som bor der, har et nærere forhold til krigen enn folk ellers i landet. Vi har alle et forhold til 2. verdenskrig. Ser vi ut av vinduene i våre hjem, møter vi beviset på ødeleggelsene ennå den dag i dag, den 6. januar 2015, rett og slett fordi vi ikke har noen bygg som er fra årene før 2. verdenskrig. Krigen tok rett og slett en stor del av historien fra oss, og det gir ingen god følelse. De to som har hatt innlegg før meg, har nevnt de soldatene som sloss ved Narvik-fronten, Alta bataljon og Trønderbataljonen. De var i direkte krig med Tyskland ved Narvik-fronten, hvor mange norske soldater mistet livet. Men når den norske krigshistorien i dag fortelles, er det mange som er skuffet over at denne viktige og blodige delen av krigshistorien nesten er fraværende i historiebøkene. Samtidig kan vi lese side opp og side ned om «gutta på skauen» her i sør – ikke til forkleinelse for dem, men vi er svært mange som skulle ønske at de som deltok på slagmarken i nord, hadde fått tilsvarende plass når den norske offisielle krigshistorien fortelles. Så langt er det mange som føler at den norske stat har gjort dem en urett ved ikke å se dem. På NRK tv i høst møtte vi den ene gjenlevende soldat fra Alta bataljon som tjenestegjorde på Narvik-fronten. Det han sa, med tårer i øynene, var sterkt og sårt: Jeg tror den norske stat har glemt oss. Desto hyggeligere er det at reisende med Norwegian med selvsyn kan se hvordan flyselskapet hedrer norske krigshelter. En av dem som er avbildet, er Harry Pettersen fra Alta. De som vil lese mer om hva han har gjort, bør slå opp i historiebøkene – om det finnes. Det er jeg jaggu meg usikker på om det gjør. Jeg vet at Forsvarsdepartementet – og det ble også bekreftet av statsråden her i dag – jobber med denne siden av den norske krigshistorien. Jeg er veldig glad for at det skjer, og jeg er veldig glad for de signalene statsråden gir fra talerstolen her i dag. Derfor vil jeg avslutte mitt innlegg med en anmodning til den norske regjeringen om å låne kong Haralds tre ord – Norge takker dere – som en hilsen og takk til dem som føler at deres innsats under 2. verdenskrig, ikke er verdsatt. Det koster så lite, men betyr så utrolig mye.