Susanne Bratli (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Jeg registrerer at virkelighetsoppfatningen når det gjelder fylkeskommunene, spriker veldig. Som fylkespolitiker i Nord-Trøndelag fra 1995 til 2009, hvorav de siste seks årene som medlem av fylkesrådet, må jeg bare si at jeg overhodet ikke kjenner meg igjen i den beskrivelsen av fylkeskommunene som Høyre og Fremskrittspartiet opererer med. Måten enkeltrepresentanter fra disse partiene til stadighet omtaler fylkeskommunen og fylkespolitikerne på, provoserer meg kraftig. Én ting er å mene at forvaltningsnivået må avvikles, men så lenge det ikke har skjedd, vil jeg minne om at fylkeskommunene tross alt har en viktig rolle og utfører viktige oppgaver. Det fortjener både de ansatte og politikerne i fylkeskommunene ros for. Å omtale fylkeskommunen som noe som gjør at vi får mer byråkrati i Norge, må være å snakke mot bedre vitende. Om vi legger ned fylkeskommunen, må likevel noen utføre de oppgavene fylkeskommunene har i dag. Og disse «noen» er de ansatte. Det blir ikke færre ansatte i offentlig sektor av å flytte oppgavene til andre forvaltningsnivå. De får bare andre arbeidsgivere. De aller fleste ansatte i fylkeskommunene er faktisk lærere i videregående skole eller ansatte i tannhelsetjenesten. Fylkeskommunene er både politiske institusjoner og forvaltningsorganer. De har bl.a. ansvaret for videregående opplæring, tannhelsetjeneste, regional- og lokal samferdsel, strategisk bruk av nærings- og distriktspolitiske virkemidler, operativt ansvar for tilretteleggende virkemidler for næringsutvikling og lokalsamfunnsutvikling. De driver med fylkesplanlegging, folkehelsearbeid, kultur og kulturminneforvaltning – for å nevne noe. Mange offentlige oppgaver løses best i et geografisk perspektiv mellom landet som helhet og den avgrensning som kommunene representerer. Dette er for det første oppgaver som angår eller har virkning for et større område enn den enkelte kommune, og som derfor trenger kommuneoverskridende løsninger. For det andre er det oppgaver som av hensyn til stordriftsfordeler løses best med et større befolkningsgrunnlag enn det de fleste kommunene har. Og for det tredje er det oppgaver som krever mer ressurser i form av økonomi og spesialisert kompetanse enn hva den enkelte kommune har til rådighet. Det er behov for et folkevalgt regionalt nivå for å løse mange av disse oppgavene. Fremskrittspartiet er redd for et ras av interkommunale samarbeidsløsninger, hørte jeg nettopp. Da er det i hvert fall ikke logisk å foreslå å legge ned fylkeskommunen. Fylkeskommunene gjør en viktig jobb. De er viktige regionale motorer for regional utvikling. Fylkeskommunene er ikke overkommuner, men fyller en viktig rolle ved å dyrke fram regional samhandling, styrke regionale fortrinn og derigjennom bidra til økt verdiskaping og sysselsetting i regionene. Det er viktig med et politisk valgt regionalt nivå som tar denne rollen, for det er bare politikere som vil ha den legitimiteten som kreves for å kunne gå inn og ta på seg ledertrøyen i sånne prosesser regionalt. For ikke lenge siden stod jeg faktisk på denne talerstolen og skrøt av fylkeskommunene for måten de har løst de nye oppgavene de fikk i forbindelse med forvaltningsreformen på. Dette viser at fylkeskommunene er godt egnet til å få nye oppgaver. Jeg mener at vi heller burde diskutere å gi fylkeskommunene flere oppgaver enn å diskutere å legge dem ned. Helt til slutt vil jeg si følgende: Det blir mindre, ikke mer lokaldemokrati av å legge ned fylkeskommunene. Alle disse oppgavene som må ses i et større perspektiv enn kommunenivå, kan ikke overføres til kommunene. Å legge ned fylkeskommunen vil i realiteten bety at oppgaver vil bli overført fra et regionalt folkevalgt nivå til den regionale statsforvaltning. Det blir det ikke mye lokaldemokrati av. Det kan man ikke påstå styrker lokaldemokratiet.