Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-03-01:
Brystkreft er den klart hyppigste kreftformen hos kvinner og utgjør om lag 23 pst. av alle krefttilfeller hos kvinner. Nærmere 36 000 kvinner har eller har hatt brystkreft. I mange av krefttilfellene vil behandlingen av kreften innebære fjerning av brystet til kvinnen. I tillegg gjelder det for de kvinnene som fjerner brystene forebyggende på bakgrunn av genfeil, som disponerer for brystkreft. Slik retningslinjene har vært til nå, har ikke brystrekonstruksjon vært en del av selve behandlingen av kreftsykdommen. Etter endt behandling har derfor kvinner som har mistet brystet, måttet stille seg i en ny kø – en kø som kan vare i opptil ti år. Kvinner som må vente i mange år før rekonstruksjon, gir helt klart uttrykk for at livskvaliteten er sterkt svekket. Statsråden sier i sin redegjørelse om saken at det ikke er hensiktsmessig med en egen tidsfrist for kirurgisk rekonstruksjon etter brystkreft. På den andre siden peker både Kreftforeningen og Foreningen for brystkreftopererte i sine høringssvar på at en tidsfrist i høyeste grad er nødvendig. Begge foreningene setter også ett år som en øvre grense for ventetiden. Å vente på rekonstruksjon er for de aller fleste, og særlig de yngste, en stor psykisk påkjenning. I tillegg til engstelse og depresjon kan pasienten ofte føle seg mindre kvinnelig og attraktiv dersom kreftbehandlingen resulterer i fjerning av brystet. Brystrekonstruksjon etter brystkreft er for mange kvinner en viktig og nødvendig del av behandlingen og rehabiliteringen. En rekonstruksjon fjerner ikke frykten, men kan bidra til å styrke selvbildet ved at kroppssymmetrien gjenskapes. Mange sier at en rekonstruksjon er viktig for å bli helt ferdig med kreften. Foreningen for brystkreftopererte oppgir at de nesten daglig får henvendelser fra fortvilte kvinner med brystkreft som venter og venter. Kvinnene kan fortelle om en behandling som innebærer manglende informasjon, utsettelser og stor uforutsigbarhet. For å korte ned ventetiden for rekonstruksjon må særlig kompetansen og kapasiteten i det offentlige sikres og økes. Målet må være at norske plastikkirurger blir stadig dyktigere og mer erfarne, slik at kvinner med brystkreft kan tilbys en enda bedre behandling i gjenoppbyggingen av brystene. Derfor har opposisjonen fremmet en rekke forslag tidligere, forslag som kunne bidratt til å øke kapasiteten og bedre kompetansen i kreftbehandlingen generelt. Dessverre har responsen fra både helseministeren og regjeringspartiene vært negativ. I en interpellasjonsdebatt forrige uke, initiert av Bent Høie, kunne statsråden varsle at det ville komme en kreftstrategi. Det er bra. Det er naturlig at også rekonstruksjon blir omtalt i denne strategien, og at rekonstruksjon blir en del av tilbudet til brystkreftopererte også i Norge. Når hele komiteen, inkludert regjeringspartiene, sier i innstillingen at rekonstruksjon av bryst skal være en del av behandlingen, er det litt uforståelig for meg at ikke dette da betyr at rekonstruksjon kommer innunder prioritert helsehjelp. Det mener tydeligvis ikke regjeringspartiene, siden de ikke stemmer for dette forslaget. Til det å ta en beslutning om at man vil ha en tidsfrist: Om den bør være innen ett år, eller om den bør være innen mer enn ett år – representanten Thorkildsen snakket om at den ut fra det faglige kanskje må være det. Man kan kanskje vente med hvor lang fristen skal være. Hvis regjeringspartiene hadde gått med på at vi skulle ha en tidsfrist, kunne vi kanskje fått det vedlagt protokollen, men regjeringspartiene går så langt ikke inn for verken det første eller det andre forslaget. Det er jeg lei meg for. Jeg skulle ønske at vi her fant hverandre, hvis det er slik at man faktisk vil at rekonstruksjon skal være en del av behandlingen.