Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Jeg viser til behandlingen av omdisponeringer på 2005-budsjettet i de enkelte innstillingene fra de ulike fagkomiteene i Stortinget og den debatt som har vært i Stortinget om det, og til den innstilling som foreligger fra finanskomiteen til behandling her i dag. På høstsesjonens siste dag er det grunn til å konstatere at vi har hatt en noe annerledes budsjettbehandling i høst enn det vi har hatt tidligere år. Det gjelder innhold – vi har sett vedtatt et budsjett hvor man har valgt å prioritere velferd framfor skattelette. Men vi har også sett en annen prosess, ved at vi har et avklart flertall i Stortinget som har gjort at behandlingen har vært sammenhengende med utgangspunkt i Regjeringens forslag og den beslutning som Stortinget har tatt når det gjelder 2006-budsjettet. Vi har i løpet av fjoråret og i løpet av året hatt en rekke behandlinger av budsjettet for 2005. Jeg har ikke registrert at Fremskrittspartiet på noe tidspunkt har engasjert seg for at man skulle foreta en økning i sosialhjelpssatsene for desember måned i 2005. Vi har hatt en bred behandling av budsjettet for 2006. Jeg har ikke registrert at Fremskrittspartiet på noe tidspunkt har tatt til orde for at vi skulle legge til rette for en særskilt økning av sosialhjelpssatsene for desember 2006. Derimot har jeg de siste årene registrert at Fremskrittspartiet har foretatt betydelige kutt på områder som skaper problemer for dem som har økonomiske vanskeligheter. Mest typisk er kutt i arbeidsledighetstrygden, som innebærer en nedgang i inntektsgrunnlag for dem som er arbeidsledige ett år, på rundt 25 000 kr. Men også i det budsjettet som vi nettopp har gått gjennom for 2006, ser vi kutt fra Fremskrittspartiet. Dagpengene kuttes med over 1 milliard kr, Aetat kuttes med 565 mill. kr, arbeidsmarkedstiltakene med 472 mill. kr, supplerende stønader til personer over 67 år kuttes med 157 mill. kr osv. Så er det slik at økonomisk sosialhjelp er et skjønnstema som vurderes av den enkelte kommune. La meg understreke veldig sterkt det flere av talerne har vært inne på, at det er viktig at kommunene i sin skjønnsutøvelse legger til rette for at de som har økonomiske problemer, skal kunne feire jul og andre høytider på en verdig måte. Derfor forutsetter vi at kommunene legger til rette for det gjennom utøvelsen av sitt skjønn, og dette registrerer jeg at også arbeids- og integreringsministeren har gitt uttrykk for i media i dag. Men da er det også viktig at det legges til rette for at kommunene har et økonomisk rom for å bidra til en bedre velferdssituasjon for befolkningen i kommunen. Og det som har preget budsjettbehandlingen i høst, er at flertallet i Stortinget har gått inn for å øke kommunenes frie inntekter til 5,7 milliarder kr. Det er jo ikke slik at Fremskrittspartiet har vært pådriveren for å øke kommunenes handlingsrom, så de skulle ha et økt grunnlag også for å styrke velferdspolitikken overfor dem som har størst økonomiske problemer. Arbeiderpartiet, i likhet med de andre partiene som utgjør grunnlaget for den nye regjeringen, mener at det aller viktigste er å fjerne årsakene til fattigdom. Det betyr at vi må ha en mer målrettet politikk for å skape arbeid. Fremskrittspartiets bidrag har jo ikke vært å legge til rette for å styrke arbeidsmarkedstiltakene. Tvert imot – de har gått inn for å redusere dem. Fremskrittspartiets bidrag har jo ikke vært at de som har arbeidsledighetstrygd og er nødt til å leve på det, skal få en bedre økonomisk situasjon. Tvert imot – de har kuttet dramatisk. På det andre området som er særskilt viktig i forhold til dem som har økonomiske problemer når det gjelder bolig, har ikke jeg registrert at Fremskrittspartiet er pådriveren for f.eks. å styrke Husbankens ordninger – tvert imot. Den nye regjeringen vil i 2006 legge fram en handlingsplan mot fattigdom. Vi har allerede sett en kraftig styrking av de tiltakene i løpet av den korte perioden som Regjeringen hadde til disposisjon for å legge fram sin tilleggsproposisjon. Det er varslet ytterligere tiltak neste år. Det er jo ikke slik at Fremskrittspartiet har vært pådriveren i disse sakene. Tvert imot ville den politikk som Fremskrittspartiets talere i dag har tatt til orde for, skape økte økonomiske problemer, og flere fattige. For det første på grunn av en økonomisk politikk som ville føre til at kostnadspresset i økonomien ble økt og flere ble arbeidsledige i den konkurranseutsatte delen av næringslivet. Det ville skapt økte økonomiske problemer. Og Fremskrittspartiets svar er at de har kuttet arbeidsledighetstrygden. For det andre ville det ført til økt rente, og det ville jo være vel og bra for dem av Fremskrittspartiets velgere som har mange penger i banken og ville få økte renteinntekter. Men hvis vi bekymrer oss for dem som har økonomiske problemer, og som har problemer med å klare sin gjeldsbelastning, er resultatet av Fremskrittspartiets politikk at de ville få betydelig vanskeligere økonomi. Jeg registrerer også at Fremskrittspartiet etter det siste kommunevalget har kommet i styringen i flere kommuner. I kommuner hvor Fremskrittspartiet sitter i en dominerende posisjon og har ordføreren, er det jo ikke slik at Fremskrittspartiet er pådriveren for å bedre situasjonen for dem som får økonomisk sosialhjelp. Ta Nøtterøy som ett eksempel. Der har man lave satser for økonomisk sosialhjelp. Det er kommet forslag flere ganger i kommunestyret om at man skal øke dem, men det er jo ikke slik at Fremskrittspartiet har støttet det. Tvert imot – Fremskrittspartiet har sørget for at de forslagene er blitt stemt ned, og Nøtterøy er ikke en fattig kommune som sliter med store økonomiske problemer og er oppført på Robek-listen. Nøtterøy kommune har overskudd og økonomisk handlingsrom for å kunne øke satsene for økonomisk sosialhjelp dersom man ønsker det. Men Fremskrittspartiet har ikke ønsket det, på grunn av at de ikke har vært villige til å prioritere det. Da synes jeg at det er naturlig mot avslutningen av denne debatten å konstatere at Fremskrittspartiet de siste årene har foretatt massive kutt som har ført til at de som har økonomiske problemer, får større problemer. Fremskrittspartiets politikk vil bety at de økonomiske problemene for dem som har økonomiske vanskeligheter, blir større, ved at det blir flere fattige, og ved at det blir høyere rente. Fremskrittspartiet har i de kommunene hvor de har muligheten for å utøve skjønnet når det gjelder økonomisk sosialhjelp, ikke vært pådrivere for å øke sosialhjelpssatsene. Tvert imot ser vi flere eksempler på det motsatte – at det er deres flertall som har sørget for å holde dem nede. Fremskrittspartiet har ikke fremmet noe forslag om å øke satsene for økonomisk sosialhjelp under behandlingen av budsjettet og oppfølgingen for 2005, de har ikke fremmet forslag om det under behandlingen av budsjettet for 2006, de har ikke fremmet forslag om det under den siste behandlingen av omdisponering av budsjettet for 2005 som vi nettopp har behandlet, og de har ikke fremmet forslag om det i komiteens innstilling til nysalderingen, som ligger til grunn for behandlingen i dag. Så kan det alltid være bra at man kommer på bedre tanker. Og man bør justere seg ganske betydelig for å få rettet opp en del av de tingene som er gjort på andre områder. Jeg konstaterer at den nye regjeringen har som en av sine viktigste ambisjoner å fjerne årsakene til fattigdom og på den måten legge til rette for at folk kan leve et bedre liv. Det vil man også følge opp gjennom den handlingsplanen som vil bli lagt fram i løpet av neste år. Med dette anbefaler jeg komiteens innstilling. Vi er opptatt av at kommunene utviser et rimelig skjønn i forbindelse med økonomisk sosialhjelp, slik at de som har økonomiske problemer, får økonomisk mulighet til å feire jul på en skikkelig måte. Det må kommunene bidra til. Det er en av årsakene til at den nye regjeringen bidrar til å styrke kommunesektorens økonomi.