Ola Elvestuen (Venstre), 2014-02-25:
Fra Venstres side er vi nå veldig glad for at et enstemmig storting stiller seg bak behovet for en bred evaluering av den norske innsatsen i Afghanistan. Vi har nå i mer enn tolv år vært til stede i Afghanistan med militær innsats. I alle disse årene har det vært en betydelig sivil innsats. Vi har mistet ti soldater i løpet av disse årene. I sju år har vi hatt en ledende posisjon i Faryab-provinsen med å koordinere både den sivile og den militære innsatsen. ISAF-operasjonen sluttføres i løpet av 2014, og innsatsen vil da gå over i en ny fase. Fra Venstres side er det viktig at Norge også ser for seg å delta også i årene framover, særlig med sivil innsats, men også med militær innsats hvis det skulle være nødvendig og ønskelig. Det er mange ting som er oppnådd i Afghanistan i løpet av disse årene. Langt flere går på skole, barnedødeligheten har gått ned, og det er en økonomisk utvikling, for å nevne noe, men det er fortsatt en vanskelig sikkerhetssituasjon. Det er en utbredt grad av korrupsjon, og man har ikke fått bukt med den omfattende narkotikahandelen i Afghanistan. Vi står nå foran et presidentvalg, med den usikkerheten det innebærer. Det er avgjørende at det gjennomføres et presidentvalg som gir den nødvendige legitimitet til en ny president. Det er også en usikkerhet ved om den nye presidenten vil være villig til å underskrive en avtale om fortsatt militær tilstedeværelse i Afghanistan. Norge har deltatt som en mindre del av en stor og omfattende internasjonal operasjon. Det er viktig nå at vi evaluerer den norske innsatsen og også ser denne i sammenheng med den internasjonale operasjonen. Det er mange som har hatt viktige roller, enten det nå er i regjeringen ved Utenriksdepartementet, Justisdepartementet og Forsvarsdepartementet, eller mange frivillige organisasjoner som har vært engasjert i Afghanistan, og vi har hatt både politiet og Forsvaret tungt inne. Nå er det viktig å se på om vi har klart å få til et gjensidig forsterkende samarbeid mellom atskilte sivile og militære aktører i Afghanistan. Spesielt gjelder dette også den innsatsen som er gjort i Faryab-provinsen. Har Faryab-strategien som ble lagt, gitt de riktige og nødvendige resultater, eller var det sider ved den som gjorde den for lite egnet til å oppnå det man ønsket? Har den norske modellen, med et svært skarpt skille mellom sivil og militær innsats, gitt de nødvendige resultater? Fra Venstres side er det viktig å understreke at soldater ikke skal drive med bistandsarbeid. Likevel er det avgjørende for å oppnå resultater at man har en god koordinering mellom sivil og militær innsats. Vi er nå opptatt av at vi må få en bred og uavhengig evaluering av den norske innsatsen i Afghanistan. Det er viktig at man søker å få eksperter og andre inn i den ekspertgruppen som skal gjennomføre dette, og også få en referansegruppe. Fra Venstres side er vi veldig glad for at komiteen og også regjeringen legger opp til at både ved utforming av mandat og gjennomføring av evalueringen skal man ikke bare informere Stortinget, men man skal komme til Stortinget også for å ha en grundigere konsultasjon. Denne evalueringen er avgjørende, sånn at vi får en god læringskultur, at vi lærer av det som har skjedd i Afghanistan, for å videreutvikle den norske innsatsen i Afghanistan i årene framover, men også for å lære av det som har skjedd i Afghanistan for å videreutvikle norske innsatser eventuelt andre steder hvor Norge vil ha både en militær og en sivil innsats i årene framover. Med dette er Venstre veldig fornøyd med at vi har et enstemmig storting som vil stemme for dette representantforslaget.