Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Det at så mange enkeltpersoner velger å bruke av sin dyrebare fritid til arbeid i lag og foreninger, mener jeg er noe vi skal lovprise. Det er egentlig ganske utrolig at på tross av at vi har bygd opp verdens mest omfattende velferdsstat med romslige velferdsordninger, i hvert fall sett i et internasjonalt perspektiv, har vi også klart å bli verdensmestere i frivillighet. Derfor sier jeg at speiderledere, hjelpemannskaper, kordirigenter, trenere i idretten og alle andre som er aktive i frivillig arbeid i Norge, er i sin fulle rett til å kreve større bidrag og større anerkjennelse for sin innsats også fra det offentlige. Jeg mener at Regjeringen har stått for en ny giv i frivillighetspolitikken, og det er lagt fram en omfattende stortingsmelding. Når Flåtten etterlyser konkret handling og ikke programerklæringer, er jeg enig i det, men i motsetning til mange andre stortingsmeldinger som tidligere regjeringer har lagt fram, har Regjeringen også til de grader oppfylt konkrete løfter fra den stortingsmeldingen som er lagt fram. Når vi debatterer de forslagene som ligger på bordet her, er det jo litt pussig at opposisjonen har stemt imot flere av forslagene om en styrking av frivillighetsfeltet som Regjeringen har lagt opp til, men la det ligge nå. La meg ta noen eksempler: 1 milliard kr er lagt på bordet som erstatning for tapte spilleautomatinntekter for årene 2008 og 2009. Vi innførte en grasrotandel, slik at folk som tipper, nå kan velge å gi 5 pst. av omsetningen til den foreningen eller det laget man selv ønsker. Selv gleder jeg meg veldig til serieåpning neste helg hjemme i Mjøndalen, altså for Mjøndalen Idrettslag. Der forteller de nå at mange har registrert seg, og de har på bare veldig kort tid fått inn 60 000 kr som skal gå til frivillig aktivitet i Mjøndalen Idrettslag – en fantastisk treffsikker og flott ordning. Vi har fått på plass frivillighetsregistre. Vi har økt grensene for innberetningsplikt for arbeidsgiveravgift og omsetningsplikt, og ikke minst: Mens den forrige regjeringen ville fjerne pengene til Frifond, den beste og mest treffsikre ordingen vi har for aktiviteter for barn og unge, har den rød-grønne regjeringen trappet opp støtten til dette viktige arbeidet. Utover den konkrete styrkingen av feltet, har vi i statsbudsjettet for 2009 varslet at Regjeringen er beredt til å komme tilbake i budsjettet for 2010 med en ny milliard. Det står også at vi ikke har bestemt oss for hvordan de pengene skal bevilges eller hvilke virkemidler man har for en slik støtte. Men milliarden skal komme på plass. Her er vi ved kjernen av det som jeg oppfatter er hovedforslaget, og det veldig mange i frivilligheten nå snakker om: forslaget om såkalt nullsats eller momsfritak for frivillig sektor. Et slikt momsfritak kan være én måte å støtte frivillig arbeid på. Men jeg må for min egen og Arbeiderpartiets del si at jeg ikke er sikker på og overbevist om at det er den rette metoden. La meg bare komme med noen korte motforestillinger. For det første mener jeg at man skal ha særlig gode grunner til å gjøre noe med det som er bærebjelken i velferdssamfunnet, nemlig momssystemet. Det er et system man har i veldig mange land. I Norge er det bærebjelken for offentlige velferdsgoder. Mens f.eks. toppskatt eller formuesskatt innberetter ca. 13 milliarder kr hver til velferdsstaten Norge, får vi over 200 milliarder kr fra momssystemet, som er et spleiselag og en veldig enkel måte å skaffe inntekter til fellesskapet på. Jeg sier ikke at man ikke skal gjøre noe med det, men jeg sier at man skal ha særlig gode grunner til å uthule det systemet som skaffer inntekter til fellesskapet. Det andre er at for å få til en nullsats med full fradragsmulighet for frivillig sektor, må mest sannsynlig frivillige lag og organisasjoner inn i momsmanntallet. Det er ikke bare en dans på roser. Det er et system som er laget for profesjonelle aktører, altså næringslivet. Det er helt klart slik at ved å inntre i manntallet, vil man få i hvert fall større bruk, større straffansvar og ikke minst en god del byråkrati. Jeg er ikke så bekymret for Røde Kors, Folkehjelpen eller andre store, nasjonale organisasjoner som har folk til å hjelpe seg, og økonomiske muskler til å ta seg av dette. Men jeg er bekymret for at små kor, små speiderlag, små idrettslag ikke er helt klar over hva man begir seg inn på hvis man skal inn i momsmanntallet. Jeg sier ikke at det er umulig, men jeg synes i hvert fall at det er en viktig motforestilling å ta med seg. Selv om jeg har redegjort for noen av motforestillingene, skal vi være pragmatiske når vi ønsker å innrette økt støtte til frivillig sektor, for det er et fantastisk arbeid som foregår over hele landet, og som trenger en anerkjennelse. Men uansett mener jeg at den regjeringen som nå sitter, med flertall bak seg her i Stortinget, ikke har noe å skjemmes over når det gjelder støtten til denne viktige sektoren i Norge. Hvilke andre regjeringer har klart å få til et milliardløft – som allerede er på plass – og som i tillegg har forpliktet seg til en ny milliard. Så diskuterer vi nå i disse dager internt både i regjering og storting hvordan denne støtten skal innrettes. Svaret får man i statsbudsjettet for 2010. Frivilligheten har selv anslått at et momsfritak for sektoren vil innebære ca. 1 milliard kr. Vi er villige til å møte det kravet krone for krone. Vi ber om forståelse for at man må være helt sikker på hva man gjør når man skal velge virkemiddel for hvordan man skal innrette en slik støtte. Jeg er i hvert fall helt sikker på at vi skal klare å finne en god løsning som frivilligheten er fornøyd med, som er ubyråkratisk, og som gir en viktig anerkjennelse til et fantastisk frivillig arbeid som pågår i Norge.