Trine Skei Grande (Venstre), 2007-03-26:
Dette er jo et tema som nå skal debatteres flere ganger i Stortinget. Det er veldig stor bredde over det som interpellanten tar opp, og det er blitt sagt veldig mye klokt om frivillighet her i dag. Jeg syns at oppryddingen til representanten Lånke i det ideologiske knyttet til frivillighet, var veldig god. Jeg tror det bare er noen av kommentarene til Bergo i dag som jeg kjenner at jeg i det hele tatt ikke er enig i. Frivillighet er ikke akkurat en ressurs, som interpellanten skriver i interpellasjonsteksten. Jeg vil heller si at det er en grunnleggende drivkraft i det norske samfunnet. For finnes det i det hele tatt noen fellesskap eller samfunnsinstitusjon som ikke egentlig har sin opprinnelse i frivillig initiativ? Det er veldig få. Det er veldig få som er utklekt i denne salen. De aller fleste er utklekt i frivillige organisasjoner i hele landet, og deretter tatt opp i denne salen. Nesten alt innen utdanningssystemene våre, nesten alt innen helsesystemene våre, de grunnleggende grepene innenfor sosialomsorgen og de grunnleggende institusjonene innenfor kultur har veldig ofte, nesten alltid, hatt sin opprinnelse i et initiativ blant frivillige. Frivilligheten er dermed basen for alt som er av kulturaktiviteter. Det fine med den norske modellen, som jeg syns er så bra på kultur, er at vi klarer både å balansere en elite som motiverer og som utvikler, og ha en bredde som engasjerer og rekrutterer. Det er den balansen mellom en elite og en bredde på hvert kulturområde som gjør Norge til den kulturnasjonen vi faktisk er. Her kommer vi til det punktet der jeg nok er litt uenig med Bergo. Det intense ønsket om å ta over stadig flere av de oppgavene de frivillige i dag gjør, å ta over frivilligheten der den anses som verdig nok, syns ikke jeg er den riktige politikken på dette området. På kulturområdet og på en rekke andre områder der frivillig arbeid blir lagt ned, er det selve drivkraften i det at folk gjør det av eget ønske som er det som er spennende. Det er kanskje det som er det mest spennende, syns jeg, med frivillighetssentraler, som er en vanskelig balansegang mellom hva som er det offentliges jobb å gjøre, og hva som er frivilliges jobb å gjøre. Det var en gang en diskusjon i Frivillighetssentralen om hvorvidt det var riktig av frivillige å mate pasienter på sykehjem. Det går det ikke an å sette noen regel for, for det som gjelder, er om den frivillige syns at det er noe han eller hun har lyst til å gjøre, for det er lysten som er drivkraften i frivilligheten. Det er aldri rett når samfunnet legger inn en bestilling hos frivillige organisasjoner. Det er aldri rett når samfunnet legger inn en bestilling om at sånn og sånn skal skje. Men hvis den enkelte som er frivillig, har lyst til å gjøre det, er det rett å gjøre det. Derfor er det sånn som en frivillig på en frivillighetssentral sa en gang: I begynnelsen var det jeg som hjalp andre, men nå er jeg ikke helt sikker på hvem det er som hjelper hvem. Det er fordi vi er sosiale mennesker som gjennom den frivillige innsatsen vi gjør, ofte får mer positive tilbakemeldinger enn hvis vi hadde valgt kanskje bare å være brukere av et system. Det er den ekstraverdien vi mister hvis vi beveger oss inn i Bergos drømmesosialistiske samfunn, der staten har ansvar for alle ting som skal bety noe for folk. Det som jeg er veldig enig med representanten Sundsbø i, er det han sier om helse og kultur. Og jeg er veldig glad for at representanten Sundsbø også ønsket å påpeke at han ikke hadde noe instrumentelt syn på kultur. Men da betyr det kanskje at vi burde hatt helseministeren og utdanningsministeren mer i denne salen i dag, for kunnskapen om helse og hvor helsebringende det er å få mer kultur inn i institusjonene, burde kanskje vært brakt sterkere inn i inn i utdanningen vår, inn i helseutdanningen, og også blitt prioritert i forhold til ledelse av de viktige helseinstitusjonene våre. Jeg tror det er en kunnskap som kan være med og bringe oss framover. Det går an å gjøre en stortingsrepresentanttest på dette: Når man går hjem fra jobb og er veldig sliten, kan man sjekke hvor mye energi man får av å gå og oppleve noe kultur, og hvor mye energi man får av å sette seg i sin egen sofa.