trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2021-02-11:
Først har jeg lyst til å si at den børa ansatte og studenter på universiteter og høyskoler og i forskningssektoren bærer nå, kan lettes hvis regjeringen er villig til å ta initiativ til virksomme mottiltak. Så vil jeg tilbake til mitt utgangspunkt, nemlig at vi som politikere må erkjenne at rammene for forskningen har veldig mye å si. Én ting er at de rammene må sikre trygghet og kontinuitet fordi forskningspolitikken er av så stor nasjonal betydning. Jeg er stolt av at Stoltenberg II-regjeringen tok initiativ til den første langtidsplanen. Nå kommer det snart en ny langtidsplan – rulleringen skal starte opp, går jeg ut fra. Den langtidsplanen som gjelder per nå, regjeringens langtidsplan, mener jeg er for vag og generell. Norge skal gjennom store omstillinger. Da trenger vi ikke en langtidsplan som er utydelig eller uforpliktende, eller som mangler kraftfulle prioriteringer. Vi må ha en plan som er helhetlig, konkret og forpliktende, og som gir forskningssektoren de forutsigbare rammene den trenger, og sikrer at vi klarer å løse de utfordringene vi som samfunn kommer til å stå overfor. Men ikke bare må de rammene være forutsigbare, det er statsråden helt sikkert enig i, de må også være gode nok. Jeg mener at vi som nasjon ikke kan være tilfreds med at norske FoU-investeringer ligger under OECD-snittet og er blant de laveste i Norden. Så vil jeg si én ting til: Tilstanden i høyere utdannings- og forskningssektoren da pandemien brøt ut, påvirker selvsagt den samlede evnen til å håndtere krisen. Da vil jeg særlig peke på to faktorer. Det ene er at gjentatte, flate budsjettkutt svekker beredskapen også her, og det andre er at det trengs en annen type styring av statlige kunnskapsorganisasjoner. Vi har i Arbeiderpartiet programfestet en tillitsreform i staten. For akademia vil det bety at vi skal avvikle unødvendige kontrollregimer og gjøre akademia til en mer attraktiv karrierevei, bl.a. ved å motarbeide midlertidighet og fremme likestilling og mangfold. Et annet viktig løfte er det jeg var inne på tidligere: å stanse de flate budsjettkuttene. Regjeringen har i realiteten påført universiteter og høyskoler et oppsamlet kutt på 1,5 mrd. kr. Det er klart at det går ut over kjernevirksomheten og selvstyre/autonomi. Tillit betinger økonomisk handlingsrom. Jeg mener regjeringen kutter i forskning når man tar høyde også for disse ABE-kuttene. Arbeiderpartiet tilbakeførte halve ABE-kuttet i vårt budsjettalternativ, altså rundt 90 mill. kr, og vi skal tilbakeføre alt hvis vi kommer i regjering.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-02-11:
La meg begynne samme sted som interpellanten, nemlig med det studiebarometeret som ble lagt frem i dag. Dette er et barometer som bekrefter mange av de bekymringene vi for så vidt har. Jeg sa et annet sted i dag at jeg ikke ble overrasket, men det er ingen god nyhet, rett og slett fordi det bekrefter ikke bare hvor viktig det er med fysisk undervisning, men også hvor viktig for motivasjonen til studentene for å lære og bli i studiene alt det sosiale rundt er. Derfor er det veldig viktig at vi etter hvert som vi nå får kontroll på denne pandemien, raskt får åpnet opp campusene igjen også i de områdene hvor man har muterte virus. Vi har fra regjeringens side forsøkt å imøtekomme dette så godt vi kan i en situasjon der mange sitter på hjemmekontor og ikke får møtt hverandre så mye som de ønsker. Ved gradvis å åpne opp rundt om i landet utenom der det er særskilte tiltak, har nå studentene og de ansatte tilgang til campus, og vi håper selvfølgelig at vi at vi snart også kan få åpnet både lesesaler og forelesningssaler på nytt. Så er det helt riktig, som jeg sa innledningsvis i mitt første innlegg også, at jeg blir ikke med på premisset om at vi som regjering eller det borgerlige flertallet i Stortinget har kuttet i forskning. Det er veldig mange ting vi kan diskutere og være uenige om politisk, og det er mange ulike mål vi alltid skal ha fruktbare og gode debatter om, men det er et faktum at bevilgningene til forskning har økt med 14,5 mrd. kr siden 2013, som er en både reell og nominell økning. Vi kan være uenige om politiske tiltak, men vi kan ikke være uenige om fakta. Derfor mener jeg det er galt å fremstille det slik interpellanten gjør, at det har blitt kuttet. Så kan det hende at interpellanten ønsker at det skulle vært ytterligere økninger, og det har jeg stor respekt for, men det er altså ikke redusert, det er økt. I tillegg var interpellanten inne på og ga inntrykk av at dette er på en måte bundne, øremerkede midler. Nei, dette er en økning i grunnfinansieringen til institusjonene. Oppå det har vi tiltak som man kan søke på, og som er utlyst som konkurransemidler, f.eks. til desentraliserte utdanningstilbud eller andre ting vi ønsker skal gjøres i tillegg. Én ting er at vi i Stortinget diskuterer budsjettene som legges frem og vedtas i desember hvert år, men det man ikke bør hoppe over, er at da budsjettet for 2020 ble vedtatt, var det en annen situasjon enn den man har bevilget penger til på mange områder etter det. Det gjelder også forsknings- og høyere utdanningssektoren, der vi har kommet med tiltakspakker og pekt på nettopp forskningen som en viktig vei ut av krisen, men også opprettet langt flere studieplasser, nettopp for å håndtere at mange flere står uten jobb eller kanskje velger å begynne å studere i stedet for å reise jorda rundt eller gjøre andre ting som man normalt ville planlagt. Jeg mener vi har svart godt på dette. Det betyr ikke at man ikke kan diskutere veien videre, og det skal vi gjøre, men at det har vært kuttet i forskning og høyere utdanning, er de facto feil.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-02-11:
For å begynne med representanten Hove: Når det gjelder rett til forlengelse, redegjorde jeg i mitt første innlegg for at Forskningsrådet og FFA nå har satt seg sammen for å finne ut hva det kommer av at praksisen er ulik på disse stedene. Men jeg tror veldig på, apropos representanten Sandbergs innlegg om tillitsreform, at dette også er utfordringer som bør løses i sektoren – hvordan man skal forlenge på en god og riktig måte, og at man er konsekvent rundt alle disse stedene. Så sa representanten Hove også at etter sju feite år kommer sju magre. Jeg hører jo at representantene fra både Senterpartiet og Arbeiderpartiet gang på gang sier at vi har kuttet i høyere utdanning og forskning. Jeg må bare gjenta at vi har økt budsjettene med 14 mrd. kr. Det har vært ikke bare sju, men åtte, ganske feite år, og det kan hende det er et frampek om at det kan komme åtte magre år etterpå hvis ikke velgerne tar til fornuften, for å si det på den måten. Men for å være litt alvorlig: Jeg mener at man aldri skal bli selvtilfreds og tilbakelent, jeg er bare uenig i fremstillingen om at man har kuttet, fordi man på den ene siden har effektivisering, men store budsjettøkninger som er langt høyere enn effektiviseringen, på den andre. Det bør føre til en realvekst. Representanten Sandberg viser til langtidsplanen for forskning. Jeg er uenig i hennes fremstilling av at dette er en uklar, utydelig og lite offensiv langtidsplan. Jeg mener den er både tydelig og god, og at den har tjent både sektoren og Norge godt. Det er helt riktig at den er i ferd med å rulleres nå. Regjeringen skal legge frem en ny langtidsplan i 2022. Forskning kommer til å være en viktig del også av den planen, og jeg ser frem til å diskutere både med Stortinget og med andre aktører i sektoren hvordan vi kan gjøre den enda bedre. Vi er godt i gang allerede, og vi har store planer om å legge den frem helt selv, i 2022. Helt til slutt: Vi er også opptatt av unge forskeres vilkår. Vi har derfor tatt initiativ til å legge frem en ny strategi for forskerrekruttering og karriereveier i forskning og høyere utdanning. Det som skal være hovedfokus i den strategien, er den første fasen av karrieren. Vi vil i tillegg se på det overordnede rekrutteringsgrunnlaget til norsk forskning og ta spesielt tak i doktorgradsstipendiatstillingen, postdoktorstillingen og innstegsstillingen. Strategien skal legges frem før sommeren i år, så jeg er helt sikker på at vi får diskutert innholdet i den også, når anledningen byr seg.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-11:
Først i år kommer altså den nevnte nasjonale handlingsplanen for å følge opp målene fra regjeringen, og det etter at Stortinget allerede i 2017 i behandlingen av den saken sa at det er en helt grunnleggende forutsetning. Først i fjor fikk et departement lederansvaret for arbeidet. Først i fjor ble det lagt et grunnlag for mer systematisk og helhetlig oppfølging og rapportering. Først i fjor ga regjeringen SSB i oppdrag å utvikle indikatorer som kan brukes til å følge opp utviklingen for å nå målene. Det jeg lurer på da, er hva denne sendrektigheten er uttrykk for. Har prioriteringen av dette arbeidet vært høy nok? Og ikke minst: Mener statsråden at en årsak til at dette har skjedd først nå i fjor, kanskje er at Riksrevisjonen begynte å stille spørsmål om det?
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
La meg først si at det at vi ikke har hatt en helhetlig plan for oppfølging av bærekraftsmålene, ikke betyr at det ikke har vært jobbet godt med bærekraftsmålene i de ulike departementene, slik representanten Horne også var inne på. Det aller viktigste er jo at vi leverer resultater i dette arbeidet. Så har vi sett at nettopp fordi bærekraftsmålene går utover kun det som går på regjeringens ansvar – det omfatter hele samfunnet og alle sektorer og alle deler av samfunnet – er det nødvendig med en handlingsplan for å ha et felles verktøy og felles indikatorer på hva vi skal oppnå sammen frem mot 2030. Derfor kommer det nå en slik handlingsplan. Så er det helt vanlig at det er den statsråden som har det konstitusjonelle ansvarsområdet, som også møter i Stortinget når Riksrevisjonens rapporter på deres ansvarsområde blir debattert.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
Vår anseelse internasjonalt i bærekraftsarbeidet er veldig høy. Jeg har selv vært utviklingsminister og reist så å si verden rundt, snakket med svært mange både statsråder og regjeringssjefer om dette arbeidet, og vår anseelse på dette området er høy. Det kan jeg forsikre representanten om. Når det gjelder kritikken av at statsministeren ikke møter i Stortinget for å diskutere denne riksrevisjonsrapporten, er det helt vanlig at det er den statsråden som har det konstitusjonelle ansvarsområdet, som møter, også når det ansvarsområdet har endret seg. Tidligere var det Finansdepartementet som var det koordinerende departementet. Nå er det Kommunal- og moderniseringsdepartementet som er det, og vi har fått et utvidet ansvar sammenlignet med det Finansdepartementet hadde, fordi det var nødvendig. Om noen skulle møtt for å svare for disse årene, var det tidligere finansminister Siv Jensen som skulle vært her. Men representanten kjenner som tidligere stortingspresident formalia veldig godt og vet at det er helt ordinært at det er jeg som stiller i akkurat denne saken.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
Da de rød-grønne styrte landet, hendte det ofte at de som da var i opposisjon, mente at daværende statsminister Stoltenberg i grunnen burde møte i Stortinget og svare for de aller fleste saker. Det ble da svart ut omtrent akkurat slik jeg svarer ut representantens spørsmål, nemlig at det er den statsråden som har det konstitusjonelle ansvaret, som møter i Stortinget for å svare ut denne typen saker. Så skal det ikke være noen tvil om statsministerens personlige engasjement for bærekraftsmålene, både her hjemme og ute. Det er gjort en rekke store innsatser, jeg nevnte noen av dem i mitt innlegg i sted, for at Norge skal bidra til høyere måloppnåelse også her hjemme. Både klimameldingen, som akkurat har blitt lagt frem, sirkulærøkonomistrategien, som kommer etter hvert, inkluderingsdugnaden og mange andre ting bidrar til høyere måloppnåelse.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
Jeg er helt enig med representanten i at vi bør ta utgangspunkt i tilgjengelig statistikk når vi skal lage indikatorer og målepunkter. SSB har også fått et utvidet oppdrag når det gjelder indikatorarbeidet, og vi tar sikte på at i den nasjonale handlingsplanen som skal legges frem i løpet av våren, vil målepunkter som er relevante for norske forhold, bli presentert. Det er en utfordring for oss at de globale indikatorene ikke nødvendigvis passer i norsk kontekst, og skal dette arbeidet være håndfast, håndterbart og praktisk for alle de ulike aktørene som skal bidra, er det viktig at indikatorene slik sett har nasjonal relevans for at vi skal kunne lykkes, og at vi vet hva vi har å forholde oss til. I det er Norge heldig, for vi har veldig gode dataserier på ulike områder som kan inngå som en del av disse indikatorsettene.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
Representanten er inne på noe helt sentralt ved bærekraftsmålene, og det er målkonflikter. Det er veldig mange målkonflikter, og målene henger sammen. Det betyr at det er viktig at vi har – skal vi si – en gjennomtenkt tilnærming til hvordan disse målene skal nås i Norge. Vi vet f.eks. at mange utviklingsland, for å kunne innfri mange av sine bærekraftsmål, vil være avhengige av at de kan eksportere mer mat. For Norge vil det å importere mer mat fra andre land for å bidra til at de når sine bærekraftsmål, stå i kontrast til våre egne mål om at vi skal ha et livskraftig landbruk over hele landet. Der har vi de siste årene, under denne regjeringen, heldigvis sett at det har vært en fantastisk utvikling i produksjonstallene for norsk landbruk. Det er en utvikling jeg vil tro at representanten er enig i har vært positiv. Men det er ikke enkelt med disse målkonfliktene, og det må vi også håndtere.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
For det første mener jeg det er positivt at Riksrevisjonen stiller spørsmål om både denne og andre saker. Det er bra at man har noen som følger med og er interessert i nettopp dette. En av tingene som Riksrevisjonen peker på at vi må bli bedre på, er rapporteringen til Stortinget, men det er jo noe Stortinget selv aldri har reagert på. Det er sånn sett positivt at Riksrevisjonen puster oss i nakken og bidrar til at vi må forbedre oss på enkelte punkter. Jeg vil igjen understreke at det at vi ikke har hatt en helhetlig handlingsplan for å nå bærekraftsmålene før den nå kommer senere i år, ikke betyr at vi ikke har jobbet med å nå bærekraftsmålene på konkrete områder. Det er viktig at bærekraftsmålene omsettes i konkret handling på ulike områder. Det kan ikke være noe man gjør på siden; det må være noe som er integrert i vår daglige virksomhet. Det er en av grunnene til at vi f.eks. har sagt at kommuner og fylkeskommuner må legge bærekraftsmålene til grunn for sin virksomhet. Det skal ikke være noe man rapporterer om på siden, men noe man integrerer i måten man jobber på. Det har vi forsøkt å gjøre siden starten.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-02-11:
Jeg har ikke behov for å holde et langt innlegg om dette. Saksordføreren har på en god måte redegjort for innstillingen og saken, og jeg er glad for at komiteen er enig i forslagene som er lagt frem. Til representanten Andersen vil jeg forsikre om at de velgere som ønsker å få valgkortet tilsendt fysisk i posten, fortsatt har full anledning til å reservere seg mot digital kommunikasjon fra det offentlige og dermed kan få det som brevpost.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-28:
På vegne av representantene Lars Haltbrekken, Marian Hussein og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om å tilsidesette fraværsregelen inntil videre. Jeg ber om at forslaget behandles etter forretningsordenens § 39 annet ledd c, altså at det hastebehandles fordi mange skoler står midt i en akuttsituasjon. Jeg har også gleden av å fremme et forslag på vegne av representantene Kirsti Bergstø, Audun Lysbakken, Grete Wold og meg selv, om lønnsmoderasjon for høytlønnede i staten.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Tiltak og kompensasjonsordninger må vare så lenge krisen varer. Den forrige regjeringen sa i mange ulike sammenhenger at vi skulle ta utgangspunkt i data, ikke i datoer, når det gjaldt opphevelse av tiltak mot korona. Det samme må gjelde kompensasjonsordningene. Da den midlertidige ordningen for AAP-mottakere ble opphevet den 30. september, var det mange som ble satt i en vanskelig økonomisk situasjon, for selv om vi på mange måter har tatt hverdagen tilbake, er det likevel mange som ikke har fått arbeidshverdagen sin tilbake, og det er mange som ikke har blitt ferdig avklart med tanke på arbeidsevne. I dag har jeg hatt møte med tillitsvalgte på Gardermoen. Der er det fortsatt flere hundre permitterte – ansatte som jobber i taxfree, renhold og som vektere. Dette er permitterte som håper å komme tilbake i jobb når verden forhåpentligvis ser enda mer normal ut neste år. For dem holder det ikke med en permitteringsordning som har høyere kompensasjonsgrad ut oktober. Selv om man nå jobber med et eget bransjeprogram for luftfarten, er det en omstilling som vil ta tid, og mange ønsker seg tilbake til sin gamle jobb. Det er bra at den nye regjeringen raskt har tatt grep, og vi setter pris på at komiteens medlemmer sluttet seg til presidentskapets vurdering om å behandle disse proposisjonene rett i salen, uten komitébehandling, for det haster å få disse vedtakene på plass. Til forslagene: Det ligger i sakens natur at Arbeiderpartiet ikke støtter forslag nr. 1, fra Høyre og Venstre. Når det gjelder forslag nr. 2, fra Rødt, forstår vi at dette er et forslag som handler om mennesker som har havnet i en veldig vanskelig økonomisk situasjon. Vi er likevel usikre på hvordan vi kan løse dette best mulig, og vil oppfordre representanten fra Rødt til å gjøre om dette til et oversendelsesforslag. Vi støtter da de framlagte proposisjonene.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-10-28:
Pandemien slo inn over landet vårt den 12. mars i fjor. Siden den har bølget litt frem og tilbake har det vært svært viktig å komme raskt med kraftfulle tiltak – både for de flere hundre tusen som opplevde å bli permitterte eller ledige, og for bedriftene som fikk store problemer. Det har vært helt nødvendig, og det er også en av flere viktige årsaker til at norsk økonomi har kommet tilbake i rekordfart. Akkurat som vi visste at det var vanskeligere og mer komplisert å åpne opp samfunnet enn det var å stenge det ned, er det også mer krevende å fase ut ordninger enn det er å innføre dem. Men vårt ansvar nå er å tilpasse virkemidlene til situasjonen i landet. Som sagt har altså økonomien kommet raskt tilbake. Da må også politikken tilpasse seg den nye virkeligheten. Dagens AKU-tall viser at ledigheten er tilbake på nivået før pandemien. NHO melder at antallet ubesatte stillinger er rekordhøyt. I tillegg er andelen bedrifter som mangler kvalifisert arbeidskraft, den høyeste på 13 år. Dermed kan det å forlenge ordninger som holder flere utenfor arbeidslivet, faktisk bidra til å bremse oppturen i økonomien vår. Regjeringen foreslår å ytterligere forlenge permitteringsreglene. Permitteringer er et virkemiddel som skal avhjelpe bedriftene ved midlertidig arbeidsmangel. Når vi nå ser et behov for arbeidskraft og økende etterspørsel, vil en slik forlengelse i realiteten være mer et gode for arbeidsgiveren enn for den permitterte arbeidstakeren. Arbeidstakeren vil holdes på en lavere kompensasjon, vente på at arbeidsgiveren tar dem tilbake og den 1. januar – med regjeringens forslag – vil reglene uansett reverseres. Dette bildet, med lav ledighet, økende behov for arbeidskraft kombinert med forlengelse av ytelser som holder folk passive, kan gjøre at flere bedrifter vil måtte hente arbeidskraft fra utlandet fremfor her hjemme i Norge. Da kan vi igjen få det problemet vi så sist de rød-grønne partiene styrte, nemlig at økningen i sysselsettingen kommer som et resultat av arbeidsinnvandring – og ikke at flere nordmenn kommer i jobb. De ledige stillingene vi nå ser, vil bli besatt før 1. januar. Spørsmålet er hvem som skal besette dem, og hva som skjer når ordningene uansett avsluttes 1. januar. Når det er sagt, ser vi også en økning i smitten – særlig blant barn. For å hindre at den sprer seg er det gode argumenter for å opprettholde særreglene med sykepenger og omsorgspenger i forbindelse med covid-19. Derfor forlenget også Solberg-regjeringen dobbel kvote på omsorgspenger ut 2021. Høyre kommer altså til å stemme for forlengelse av de øvrige særreglene for omsorgspenger og sykepenger. Så vil jeg ta opp forslaget fra Høyre og Venstre. Forslaget er en naturlig konsekvens av at vi ønsker å opprettholde ordningene ut oktober. Det betyr også at man må bevilge penger til å opprettholde dem ut oktober.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-10-28:
Som jeg sa i mitt innlegg, ser vi nå at det er stadig flere ledige jobber, og at det er lav ledighet i Norge. Det fikk vi bekreftet senest i dag tidlig. Det betyr også at flere av dem som fortsatt står utenfor arbeidslivet, har en bedre mulighet til å få en ny jobb. Noe av grunnen til at man laget disse unntaksordningene den gangen man gjorde det, var selvfølgelig at arbeidsmarkedet var svært vanskelig, og da er det også krevende å få en jobb hvis man ikke har det. Så mitt spørsmål til statsråden, fordi regjeringen nå foreslår å forlenge disse ordningene til 1. januar, er: Har statsråden tro på at situasjonen vil være svært annerledes og langt bedre 1. januar enn den vil være 1. november?
Henrik Asheim (Høyre), 2021-10-28:
Jeg er helt enig i at man skal sørge for sosial rettferdighet og stille opp for dem som trenger det, men også at dette er midlertidige, ekstraordinære ordninger i en tid hvor arbeidsmarkedet var svært krevende. Nå fikk jeg ikke svar på om man trodde at situasjonen vil være bedre 1. januar enn den er nå, så spørsmålet blir da: Åpner statsråden for ytterligere å forlenge disse ordningene etter 1. januar, dersom ikke arbeidsmarkedet blir ytterligere bedre? For situasjonen er den at ledigheten nå er lavere enn den var før koronapandemien rammet, ifølge AKU-tallene som kom i dag. Jeg er helt enig i at enkeltbransjer fortsatt har det krevende. Men hvor går da grensen for statsråden på når hun skal slutte å forlenge ordningene, og når hun mener det er riktig å fase dem ut?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-10-28:
I mars i fjor rammet pandemien oss, og de krisetiltakene – smitteverntiltak – som ble innført, rammet både arbeidsfolk og bedrifter hardt. Det var da viktig for Senterpartiet og Arbeiderpartiet i Stortinget å bidra til både raske og kraftfulle tiltak i møte med pandemien. Noen av de tiltakene vi bidro med, var kompensasjon til bedrifter, bedret inntektssikring for arbeidsfolk og en helt ny ordning for inntektssikring for selvstendig næringsdrivende og frilansere, som kom på plass etter et initiativ fra Stortinget. Vårt perspektiv har gjennom krisen vært å sørge for forutsigbarhet for de som er hardt rammet, så lenge krisen påvirker dem. Derfor er det også viktig at vi nå forlenger krisetiltakene for dem som fortsatt er hardt rammet av krisen. For veldig mye av samfunnet er det heldigvis slik at ting går bedre igjen, men for en del, f.eks. de som jobber på Gardermoen – enten det er i taxfree, renhold eller andre stillinger – er krisen fortsatt veldig tilstedeværende. Vi skal fortsatt stille opp for dem, selv om det for mange deler av det norske samfunnet går bra. Selv om en har permitteringsordninger som kan ivareta dem, betyr ikke det at en på noen som helst slags måte har en plikt til å utnytte de ordningene. Selvsagt vil både arbeidsfolk og bedrifter som er i en bedret situasjon, ønske å få sine folk tilbake i jobb, til å skape verdier, til å sikre inntekter til sine arbeidsfolk. Dette handler om noen av dem som fortsatt er rammet. Vi må sikre forutsigbarhet for dem, og derfor er det – i den situasjonen vi nå står i – riktig å forlenge ordningene ut året. Bare kort om de forslagene som er lagt fram, som også representanten Moflag viste til: Forslag nr. 1, fra Høyre og Venstre, vil vi selvsagt ikke støtte. Når det gjelder forslag nr. 2, fra Rødt, støtter vi det budskapet som kom fra representanten Moflag, om at det her er noen AAP-mottakere som også har blir rammet tidligere, som følge av at en ikke sørget for en god videreføring av noen ordninger på et tidligere tidspunkt i pandemien, som Stortinget på et tidspunkt ryddet opp i for mange. Derfor mener også vi at det er viktig å ivareta dem på en god måte, og at en kan vurdere hvordan en får gjort det på en best mulig måte. Vi vil også anbefale at det blir omgjort til et oversendelsesforslag.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-28:
Jeg vil først uttrykke glede over det som legges fram i dag. SV støtter det, og det er nødvendig å behandle forslaget så raskt som vi gjør, for det er folk der ute som venter på en utstrakt hånd. Det har vært en tøff tid for mange. Koronakrisen har blitt en forskjellskrise, og selv om mange har fått både ett og to stikk, stikker forskjellene dypt inn i folks hverdag fremdeles. Det vil ta lang tid å snu det, snu utviklingen med økende forskjeller i makt og rikdom, som koronakrisen har forsterket. Da må vi i hvert fall sikre at så lenge krisen varer, stiller fellesskapet opp for dem som er rammet. Det har SV vært opptatt av i lang tid. Vi har også vært opptatt av at de krisepakkene som Stortinget tidligere har behandlet, også skulle stille krav om at man ikke skulle ta ut utbytte eller si opp folk når man mottok krisestøtte. Dessverre fikk vi ikke flertall for det. Resultatet er at mange som ikke hadde trengt å miste jobben, har mistet jobben, og mange kommer tilbake til et mindre trygt arbeidsliv, ofte med mindre stillinger og mer utrygghet enn de hadde tidligere. Vi kommer til å se dype spor i arbeidslivet som følge av koronakrisen vi har bak oss, og som vi fremdeles må håndtere, men også på grunn av en manglende vilje til å stille sosiale krav og støtte arbeidsfolk i forbindelse med krisepakkene. Når det gjelder arbeidsavklaringspenger, er og har vi i SV vært opptatt av at ingen skal ramle ut av den ordningen før man er skikkelig avklart. Derfor håper jeg at statsråden i sitt innlegg kan si noe om hvorvidt alle er omfattet av det forslaget. Jeg lurer også på om det nå er mulig å si noe om alle dem som har ramlet ut før den 1. juli, når det gjelder både omfang, antall og situasjon. Fra SVs ståsted virker det klokt å behandle den på et senere tidspunkt, når vi har klarhet i det. Jeg vil bare avslutte med en oppfordring til statsråden og regjeringen. Det er å ha tett dialog med dem som kjenner hvor skoen trykker. Da tenker jeg ikke bare på forening og forbund, men også på AAP-aksjonen, som har bragt veldig viktige stemmer inn i offentligheten, som har kunnet fortelle om konsekvensene av kutt og avslag.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-28:
Jeg vil takke statsråden for en god redegjørelse og framlegging og også for at denne saken kommer raskt til Stortinget. Vi har en regjering nå som sier at det er vanlige folks tur, og det tolkes som et signal om at man også i større grad enn regjeringen man har hatt tidligere, skal ha øret mot bakken og blikket vendt mot folk. Da vil jeg gjerne spørre statsråden om det er aktuelt å søke kontakt og dialog med grupper som AAP-aksjonen for å få klarhet i denne situasjonen som veldig mange mennesker befinner seg i nå. Jeg har stor forståelse for at departementet ikke har oversikt over omfanget av dem som har ramlet utenfor før 1. juli, og det tyder alt på at vi skal komme tilbake til, men på veien videre nå lurer jeg på om statsrådens dialog med nødvendige bevegelser utenfor departementet er ønsket.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-28:
Det er åpenbart at det er partene i arbeidslivet som det er viktigst å ha kontakt med rundt endringene vi skal behandle i dag. Det er viktig at et godt partssamarbeid ligger til grunn også for fortsatt krisepolitikk og vedtak for å kunne hjelpe folk ut av den vanskelige situasjonen, som vi ser lyspunktene i enden av tunnelen for nå. Likevel kan det være nødvendig å tenke annerledes når man skal prøve å søke svaret på hvorfor noen har ramlet ut, fordi det kan være krevende å finne de nødvendige tallene og de skjebnene som i dag ikke omfattes av ordningen. Så da oppfatter jeg bare at statsråden kan svare aktivt på at AAP-aksjonen er en aktør man skal ha kontakt med framover.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Det er svært gledelig at regjeringen tar et initiativ for å forlenge de kriseordningene som vi har hatt gjennom pandemien, fram til jul. For en del av oss som sitter i denne salen, og for en del andre i Norge, oppleves det helt sikkert som at krisen er over, men for en god del andre, som også representanten Moflag var inne på, permitterte på Gardermoen eller andre, så er realiteten ikke slik. Så det er fortsatt behov for å ta vare på disse gruppene. Vi i Rødt har særlig vært opptatt av dem som har ramlet ut av ordningen med arbeidsavklaringspenger på grunn av den forrige regjeringens usosiale kutt i den ordningen, ikke minst kuttene som har skjedd gjennom innføringen av et karensår og reduksjon av makstiden osv. Og vi synes det er svært gledelig at regjeringen åpenbart ser det som viktig å hjelpe den gruppen, også de som har ramlet ut av ordningen, med å komme inn i ordningen igjen og til og med å få etterbetalt den stønaden som de har mistet etter at de nå har falt ut av ordningen, f.eks. etter 30. september. Det er derfor vi har følt at det har vært viktig å gjøre oppmerksom på en gruppe som regjeringen kanskje har glemt, eller oversett, nemlig de som falt ut av ordningen i forrige omgang – altså ikke de som har falt ut etter 30. september eller senere, men de som falt ut av ordningen på grunn av den foregående regjeringens karensår før 30. juni i år. Dette er en gruppe med syke, skadde mennesker. Det er ikke noe veldig flott eller luksuriøst liv å gå på arbeidsavklaringspenger, dette er ikke mennesker som sitter med store bufferkontoer og sparepenger som de kan ta vare på. Dette er mennesker som derimot har blitt kastet, eller skjøvet, ut av en ordning – muligens til sosialhjelp, eller til ikke noen ordning i det hele tatt – og de har et stort økonomisk etterslep som det er godt at regjeringen ser behov for å tette. Men det er klart at falt du ut av den ordningen i mars, har du vært enda mange flere måneder uten den ordningen og uten de pengene enn hvis du falt ut av den ordningen 30. september. Derfor er vi veldig glad for at regjeringen og regjeringspartiene nå fra talerstolen også signaliserer at de skal forsøke å finne en løsning for de menneskene som har falt ut av ordningen, også i forrige omgang. Med det ber jeg om at Rødts forslag gjøres om til et oversendelsesforslag.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Eg vil takka Stortinget for rask handtering av denne proposisjonen. Det er ei viktig sak for den nye regjeringa, og det er ei viktig sak for livet til mange menneske. Framleis opplever ein del av arbeidsmarknaden låg aktivitet, og framleis er det altfor mange som er permitterte. Ikkje minst er det mange som har vore utan jobb i lang tid, og som slit med å koma seg tilbake i arbeidslivet. Det er framleis nødvendig å sikra inntekt ved fråvær på grunn av smitte av korona eller mistanke om den typen smitte. Difor har regjeringa sagt at det er for tidleg å avvikla utvidingane av sentrale inntektssikringsordningar me har, allereie no. Dei må vara ut året. Det at høgrepartia og den Arbeidarparti-leia regjeringa har ulikt syn på sosial rettferd, har me sett gjennom heile handteringa av pandemien. Frå starten av pandemien og nedstenginga så me at høgrepartia stilte meir opp for arbeidsgjevarsida enn dei gjorde for arbeidstakarane som situasjonen fekk tunge følgjer for. Det var Arbeidarpartiet, Senterpartiet, SV og andre opposisjonsparti som måtte vareta interessene til folk. Det var me som måtte sikra at situasjonen vart føreseieleg for alminnelege arbeidsfolk, og det er framleis behovet i dag. Me ser at heile arbeidsmarknaden ikkje er friskmeld. Det er framleis lommer som er ramma i arbeidsmarknaden, og det er framleis behov for at me stiller opp for dei som elles risikerer oppseiing eller mangel på inntektssikring viss me ikkje forlengjer desse ordningane, sånn som ein no har føreslått. Eg vil knyta nokre særskilte merknader til arbeidsavklaringspengeordninga. Me fremjar forslag om at mottakarar av arbeidsavklaringspengar, som fekk stønadsperioden forlengd til 30. september 2021, kan få han forlengd heilt ut året. Samtidig vil dei som går ut av ordninga i perioden frå 1. oktober og ut året, òg kunna få stønadsperioden forlengd. I den foreløpige utgåva av lovproposisjonen går det fram at dei som mistar retten til arbeidsavklaringspengar etter 30. september og fram til tiltaket er fastsett i forskrift, må søkja om forlengd stønadsperiode. Det har forklaring i at det tek noko tid å få på plass ei automatisk systemløysing for forlengd stønadsperiode. Arbeids- og velferdsdirektoratet har no opplyst at ei automatisk systemløysing for AAP som arbeidssøkjar først vil vera på plass 2. november, og 12. november for AAP under arbeidsavklaring. Det er fram til desse tidspunkta ein må fremja ein søknad om forlengd stønadsperiode, og så vil direktoratet følgja opp dei som fremjar ein sånn søknad. Det er ei endring som vil gå fram òg av den endelege utgåva av proposisjonen. Ein kort merknad til det representantane Bergstø og Kristjánsson tek opp: Eg har sjekka, og det viser seg at det ikkje ligg føre tilgjengeleg statistikk over kor mange som har gått ut av AAP-ordninga utan å vera avklarte til arbeid eller uføretrygd i tidsrommet 16. september 2020 til 30. juni 2021. Følgjeleg er det ikkje informasjon om situasjonen deira. Det er ansvaret til høgreregjeringa. Eg forstår at det vil koma eit oversendingsforslag om dette, om mogleg oppfølging. Det tek eg sjølvsagt imot.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Me ser i alle fall at situasjonen i dag er at ikkje alle delar av arbeidsmarknaden er friskmelde etter koronakrisa. Me ser at det framleis er eit betydeleg omfang av permitteringar og av ordinær arbeidsløyse. Eg er litt oppteken av at dei som står i denne situasjonen, må oppleva sosial rettferd, dei må oppleva at situasjonen deira er føreseieleg, og dei må oppleva at fellesskapet stiller opp for dei i det som framleis er ein krevjande situasjon. Så seier det seg sjølv at på eit eller anna tidspunkt må ein slutta å forlengja det som har vore mellombelse ordningar, og vårt forslag no er at dette varar fram til nyttår.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Eg skulle gjerne hatt evna til å vera spåkone og sjå inn i framtida og seia om det kjem nye kriser som kan krevja nye forlengde mellombelse ordningar, men eg må halda meg til den faktiske informasjonen me har, og den informasjonen me har, viser at ikkje alle delar av arbeidsmarknaden er friskmelde. Den informasjonen me har, viser at det er folk som risikerer oppseiingar, og at dei risikerer å stå utan ei ordentleg inntektssikring viss me ikkje forlengjer desse ordningane no. Me har altså valt å forlengja dei fram til nyttår, og det er standpunktet til denne regjeringa med den informasjonen me per i dag har.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Eg takkar for spørsmålet. Det er oppfatninga til meg og Arbeidarpartiet at det er viktig å ha kontakt med dei som er råka av desse ordningane og ikkje minst ha direkte kontakt med menneske som opplever ei vanskeleg tid. Arbeidarpartiet har hatt kontakt med AAP-aksjonen tidlegare, og det er sjølvsagt naturleg òg å forsetja å ha kontakt med dei. I forbindelse med desse konkrete ordningane som me no har forlengd, er kontakten med partane i arbeidslivet det eg har prioritert.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Eg er oppteken av å ha kontakt med alle dei aktørane det gjeld, som har erfaringar med og betyr noko for dei sosiale ordningane me har. Denne regjeringa har store ambisjonar for at Nav i endå større grad skal kunna stilla opp for dei som treng det. I forbindelse med den typen arbeid vil eg sjølvsagt setja av tid til både AAP-aksjonen og andre aktørar for å kunna vera sikker på at me har eit arbeids- og velferdsdirektorat som i best mogleg grad opplever at dei kan stilla opp for folk i ein vanskeleg situasjon.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Eg har registrert oversendingsforslaget, eller det eg antek vert eit oversendingforslag, og det vil eg sjølvsagt følgja opp på ein skikkeleg måte. Eg ser absolutt behovet for at ein gjennomgår den informasjonen som finst om situasjonen til dei som har falle ut av arbeidsavklaringspengeordninga tidlegare. I og med at ein per i dag ikkje har tilgjengeleg statistikk omkring det, kan det bety at enkelte av dei er over på andre ordningar og på den måten er varetekne gjennom inntektssikring der. Nokre kan vera over i arbeid og vera varetekne på den måten, men det er òg mogleg at nokre har opplevd å falla mellom alle stolar. Eg ser behovet for den typen gjennomgang og tek sjølvsagt imot det oversendingsforslaget som Stortinget måtte senda.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-28:
Det lèt seg ikkje gjera å gje eit heilt presis svar på korleis arbeidsmarknaden må sjå ut på eit tidspunkt der ein sluttar å forlengja denne typen ordningar. Denne regjeringa har berre føreslått at dei vert forlengde til nyttår. Det ligg ikkje føre noko forslag om at dei skal verta forlengde utover det. I Hurdalsplattforma gjev me også uttrykk for at me har høge ambisjonar når det gjeld å bidra til at fleire får ei moglegheit til å kunna vera i arbeid. Me gjev uttrykk for i Hurdalsplattforma at me har større ambisjonar for arbeidsmarknadstiltak, for VTA-plassar, lønstilskot. Alt dette har også betyding for den verkelegheita folk går ut i den dagen dei mellombelse ordningane vert avslutta, altså om dei går inn i ein kvardag og ei verkelegheit som inneber arbeidsmarknadstiltak på det iallfall me har opplevd som eit relativt lågt nivå ut frå behova, når Høgre og Venstre har hatt ansvar for budsjetta, eller om ein går inn i ein kvardag der ein har større ambisjonar på vegner av arbeidslivet og arbeidsmarknaden, slik som denne regjeringa har.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-10-28:
Ja, ordninga må vare så lenge krisa varer. Det er Venstre heilt einig i, men ein må jo sjå kvar ordning for seg og sjå på den generelle situasjonen og på korleis situasjonen er for enkeltgrupper. I alle fall: Når vi no har hatt høyringar i komiteen rundt budsjettsituasjonen, har så godt som alle åtvara mot å innføre generelle forlengingar i dei ekstraordinære reglane om dagpengar. Det har å gjere med at situasjonen på den generelle arbeidsmarknaden og arbeidsløysa no er tilbake på før-pandemi-nivå. Derfor kjem Venstre til å stemme mot forslaget til endringar i dagpengeregelverket frå regjeringa og heller støtte vårt eige forslag saman med Høgre, når det gjeld den. Men elles meiner vi at forslaga frå regjeringa er fornuftige og kjem til å stemme for dei. Det gjeld både endringane i sjukepengar og omsorgspengar – når vi no har ein situasjon med aukande smittetal, er det viktig at folk ikkje nøler med å vere heime når dei er smitta av covid-19, eller å halde ungar heime – og vi kjem også til å støtte endringane i arbeidsavklaringspengar. Sjølv om situasjonen på arbeidsmarknaden no må seiast å vere tilbake til ein meir eller mindre normal med tanke på arbeidsløyse, er det nok grunn til å tru at det er eit etterslep når det gjeld avklaring, både kva gjeld moglegheita for arbeid og ikkje minst kva gjeld køar i spesialisthelsetenesta, så det vil vi støtte. Vi kjem også til å støtte det som handlar om ei ordning for sjølvstendig næringsdrivande og frilansar, med den grunngjevinga at dette er ei arbeidstakargruppe der det tek tid før ein får nye oppdrag, der mykje av dette vil liggje fram i tid. Ikkje minst gjeld det i kultursektoren, som vart spesielt hardt ramma gjennom pandemien. Så Venstre kjem til å stemme for dei ulike forslaga med unntak av forslaget om dagpengeregelverk og løyvingar. Der støttar vi forslaget frå Henrik Asheim på vegner av Høgre og Venstre.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-10-28:
Lat meg starte med å gratulere statsråd Tajik med utnemninga, i og med at eg ikkje har fått moglegheit til å gjere det ennå, og eg kan seie på vegner av Venstre at vi ser fram til eit godt samarbeid. Som eg sa i innlegget mitt, meiner vi også at mange av forslaga som vert fremja her i dag, er fornuftige og kan argumenterast for, ikkje minst endringane i helserelaterte ytingar, all den tid det ligg føre eit etterslep etter pandemien. Det eg likevel stussa litt på, er argumentasjonen rundt den generelle utvidinga av dagpengeordninga. Der stilte representanten Asheim spørsmål om kva det er ein ventar på at skal endre seg før ein der går tilbake til ein normal situasjon. På det svarte statsråden at ho ikkje er spåkone, og det får vi seie er bra. Det bør ikkje vere ein ambisjon for ein statsråd, men statsråden vert ikkje spurd om å spå utviklinga. Ho vert spurd om å seie kva ein vil sjå etter, kva type faktorar det er som tilseier at ein skal gå tilbake til ein normal situasjon. Er det at arbeidsløysa skal verte endå lågare enn ho er no, når ho allereie er på før-pandeminivå?
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2021-10-28:
Takk til statsråden for et godt innlegg. Statsråden har helt rett i at det er den foregående regjeringens ansvar at tusenvis av mennesker ramlet ut av AAP-ordningen. Det er imidlertid den til enhver tid sittende regjerings ansvar å få de menneskene inn i gode ordninger igjen og sørge for at de ikke havner i en vedvarende fattigdomsfelle. Også vi har vært bekymret for og egentlig vært klar over at disse menneskene ikke lenger er i Navs systemer, og at det derfor er komplisert å føre oversikt over og statistikk med hvor mange det er som har falt ut av AAP-ordningen på ulike tidspunkt. Når regjeringen allerede legger opp til en søknadsordning for å komme inn i ordningen igjen, med etterbetaling som en mulig konsekvens av det, burde det vel samtidig være mulig også å hente inn søknader fra dem som har falt ut tidligere. Mitt spørsmål er egentlig bare om jeg og andre som er bekymret for denne gruppen, har grunn til å sove rolig om natten.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-10-28:
Det er viktig at Stortinget i dag vedtar å forlenge flere av kriseordningene. Da pandemien traff oss, jobbet Rødt knallhardt for å trygge økonomien til dem som ble rammet. Sammen med opposisjonen sikret vi en rekke forbedringer for mottakere av dagpenger og arbeidsavklaringspenger. Dette var spesielt viktig for dem som har lav lønn. Rødt ønsket å få ryddet opp da Solberg-regjeringen kuttet ytelsene til de arbeidsledige og AAP-mottakerne før krisen var over. To ganger ba vi om å få hasteinnkalt Stortinget da det var sommerstengt, for å forlenge kriseordningene. Først etter press fra både Rødt og fagbevegelsen ga regjeringen den 8. september endelig etter for presset og forlenget ordningene til 31. oktober. Nå forlenges de ytterligere, ut året. Det er bra, men det skulle også bare mangle. Det gjenstår fortsatt en kamp for å få til varige forbedringer av vårt felles sikkerhetsnett. Den nye regjeringen og SV må følge opp kravet fra Rødt om å forbedre inntektssikringsordningene for ledige og AAP-mottakere på varig basis. Rødt mener det er nødvendig at den forhøyede satsen på dagpenger videreføres på varig basis. Vi ønsker å sikre dagpengerettighetene til alle som jobber deltid, og reversere innstrammingene i ordningen med arbeidsavklaringspenger som ble innført i 2018. For den enkelte arbeidstaker gjør det jo ingen forskjell om han eller hun mister inntekten sin fordi staten stenger ned samfunnet, eller om han eller hun mister inntekten sin av andre grunner. Derfor ønsker vi at dagpengesatsen på 80 pst., opp til et visst nivå, økes permanent. Vi ønsker også at inntektskravet for å få dagpenger skal halveres på varig basis, og at folk som har små stillingsbrøker – dem er det mange av i landet vårt, ofte i lavlønnsyrker – også skal kunne kvalifisere for å få dagpenger hvis de skulle være så uheldige å miste jobben sin. Grensen for hva man må ha tjent for å ha rett på dagpenger, ble under krisen senket fra 150 000 kr til 75 000 kr. Den grensen må ikke økes igjen. Et enstemmig storting var enig i at dagpengene var for lave og måtte opp da krisen traff oss. Hvis alle mente det den gangen, betyr det at satsene var for lave i utgangspunktet, og at de derfor må heves på varig basis. Rødt går inn for en varig styrking av sikkerhetsnettet, og det håper vi at vi får med oss et flertall på Stortinget på.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-10-28:
Vi har sett en rekke tilfeller av misbruk av etterlønnsordninger fra toppolitikere, spesielt avdekket av Dagens Næringsliv, som gjør det tydelig at etterlønnsordningene må strammes inn både for regjeringsmedlemmer og for stortingsrepresentanter. Den nå avgåtte Solberg-regjeringen har med sine ni millioner i etterlønnsutgifter bare i 2020 antakelig vært tidenes dyreste regjering. Det er et framskritt at Stortinget avskaffer den automatiske etterlønnen til statsråder som har sittet i ett år eller mer. Men jeg vil samtidig si at endringen ikke kan bety at terskelen for etterlønn til kortsittende statsråder i praksis blir lavere enn i dag, når det ikke lenger omtales eksplisitt i vedtaket. Toppolitikere er allerede privilegerte. Vi må ha slutt på at stortingsflertallet gir seg selv gullkantede frynsegoder og ordninger på toppen av dette som skiller seg fundamentalt fra ordningene for folk flest. Det er på tide at Stortinget strammer inn. I et forslag som presidentskapet nå har til behandling, foreslår Rødt at stortingsrepresentanter og regjering ikke skal få etterlønn over 62,4 pst. av tidligere inntekt. Det vil være tettere på hvordan det er for vanlige folk som mister jobben. Vi ser også en enorm kontrast mellom det mistillitsregimet som møter folk i Nav, og den veldig liberale praksisen for toppolitikerne. Det burde egentlig vært omvendt, nemlig at skjemaveldet for syke og uføre skal vekk, mens våre folkevalgte må kunne leve opp til strenge dokumentasjonskrav. Stortingets presidentskap og administrasjon må sikre tilstrekkelig åpenhet, kontroll og andre mekanismer som hindrer det misbruket av ordningene som vi har sett så altfor mange eksempler på. Så er det bra at det pågår et arbeid med å gjennomgå ordningene for stortingsrepresentanter, men vi mener at sakene fra Dagens Næringsliv og for øvrig viser at det trengs kraftigere lut. Derfor fremmer Rødt forslag om økt kontroll, med mer utfyllende rapporteringsplikt og strengere dokumentasjonskrav, i etterlønnsordningen for stortingsrepresentanter, og tilsvarende for regjeringen. Det håper vi å få støtte til fra et samlet storting. Med det tar jeg opp Rødts forslag og vil også varsle vår støtte til presidentskapets tilråding.