André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2003-12-02:
Det er viktig å ha mål å arbeide etter. Også innenfor justissektoren er styring mot mål viktig. Domstolene har bl.a. saksbehandlingstid som et viktig kvalitetsmål. Det er viktig at domstolene fortsatt skal være en tvisteløser som er tilgjengelig for alle grupper av befolkningen innen rimelig tid. I tvistemålssaker er måltallet seks måneder, og i meddomsrettssaker er måltallet tre måneder. Det er svært uheldig å se at ingen av lagmannsrettene har en saksbehandlingstid i overensstemmelse med dette måltallet. Tallene viser at en ikke nærmer seg måltallene, men tvert imot fjerner seg mer og mer fra dem nettopp ved at saksbehandlingstiden øker. Spesielt er forholdene ved Borgarting og Gulating lagmannsrett problematisk. Her er saksbehandlingstiden omtrent dobbelt så lang som måltallene skulle tilsi. Vi ser at også i tingrettene gjenstår det mye for å nå måltallene. I utgangspunktet skal en være glad for alle nye midler som tilføres domstolene, også de 10 mill. kr som budsjettforliket medførte. Likevel finner jeg å måtte påpeke at dette langt fra er nok til å ta hånd om den økning i saksmengden som en ser tilkommer domstolene. Domstolsadministrasjonen har en spesiell posisjon i forhold til storting og regjering. Dette ble ikke minst påpekt under behandlingen rundt opprettelsen av Domstolsadministrasjonen og dens åpning i Trondheim. Vi er enige om at justeringer av retningslinjer o.l. i utgangspunktet passer bra i budsjettproposisjonen. Når Regjeringen nå varsler en mer omfattende revurdering og endring av retningslinjene i løpet av 2004, bør en kanskje se om det finnes en annen egnet måte å legge denne helhetlige gjennomgangen og eventuelle endringer fram for Stortinget på. Etter denne helhetlige gjennomgangen og evalueringen vil det naturlige være å legge dette inn under den ordinære budsjettbehandlingen igjen. Et annet viktig område i justissektoren er kriminalomsorgen. Fengselskapasiteten er på ingen måte dimensjonert i forhold til behovet. Selv med de nye fengslene som er under planlegging, er det usikkert om det er nok. Et annet stort problem er at det tar uhensiktsmessig lang tid fra planleggingen tar til, til fengslene står klare til bruk. Det må være mulig å få en raskere framdrift i prosjektene. I mellomtiden er ikke løsningen å gi strafferabatt. Løsningen må være å skaffe flere soningsplasser, eller dersom flertallet ikke ønsker det, bør en i det minste vurdere å avslutte soningen med alternative sanksjoner. Nå er det ikke bare selve bygningene som er viktige i kriminalomsorgen. Innholdet er også viktig, dette fordi en får forsøke å gi hjelp og innhold der det er mulig. Jeg tror ikke at innholdet i en fengselssoning kan løse alle de problemer som svikt i andre tiltak har medført over år. Men dette forhindrer oss ikke i å forsøke å starte en prosess som hjelper den enkelte. Her vil bl.a. undervisning og utdannelse være viktig. Fremskrittspartiet mener det er for passivt bare å påpeke at innsatte med juridisk rett til opplæring skal flyttes dit det er ledig kapasitet. Vi må ha en klart bredere tilnærming enn dette. Et annet viktig element for en helhetlig og god kriminalomsorg er tilstrekkelig antall fengselsbetjenter. Flertallet ønsker å vise til at kuttet på 3,5 mill. kr på posten Kriminalomsorgens utdanningssenter ikke egentlig betyr kutt. Fremskrittspartiet ser behovet for en satsing på utdanningen, og derfor ønsker vi en økning av denne posten, selv innenfor de urimelig trange rammer som budsjettforliket gav justissektoren. Justissektoren kan på ingen måte sies å være vinneren i årets budsjett. Vi får håpe at våre innbyggere ikke føler at servicen og rettssikkerheten blir mer svekket neste år enn det som er innenfor forsvarlighetens ramme.