trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henrik Asheim (Høyre), 2019-04-02:
Jeg skal ikke forlenge dagen eller debatten mer enn nødvendig, men jeg synes det er på sin plass å takke saksordføreren for en svært god og ryddig prosess, som gjør at man loser dette forslaget fra regjeringen trygt gjennom Stortinget. Finanskomiteen står altså samlet bak det som er en ganske stor og viktig og historisk dag for norske pensjonister. Dette er jo en sak – som saksordføreren redegjorde for – som har vært forberedt over en lang periode, i godt samarbeid med partene – i norsk tradisjon. Dette betyr i realiteten at de som har innskuddspensjonsordninger, vil få lavere kostnader ved å forvalte den pensjonen, men så tror jeg i tillegg at det er ganske viktig for en del folk å få god oversikt over den pensjonen de faktisk har. Jeg tror ganske mange har vært usikre på hvor de har forskjellige pensjoner, og hvordan dette til slutt summerer seg opp når de går av med pensjon. Det er svært gledelig at vi nå får en ordning på dette. Komiteen har merket seg en bekymring fra noen av arbeidsgiverne for at dette vil bli for arbeidsbelastende for dem. Det er derfor viktig, slik vi også presiserer helt tydelig, og som er mitt helt klare inntrykk også har vært utgangspunktet fra regjeringens side, at dette ikke skal være et stort merarbeid for arbeidsgiverne. Men vi er samtidig klare på at det ligger et ansvar også hos arbeidsgiverne for å gi tilstrekkelig informasjon om hvor man kan få råd om sin egen pensjon. Dette er også noe som regjeringen har meldt tilbake: at de i samråd med de berørte partene skal organisere dette på en god måte. Avslutningsvis vil jeg bare si at dette er en positiv dag fordi vi nå får på plass – og står sammen om i komiteen – nye ordninger som gjør det litt lettere og litt billigere, og som gir litt bedre pensjon for alle.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
La også meg få begynne med å takke saksordføreren for en veldig godt utført jobb og et godt samarbeid i denne saken. Vi står – på tvers på blokkene – sammen om det aller meste, og det skal saksordføreren ha takk for å ha lagt til rette for. Jeg synes også det er på sin plass å takke aktørene både på arbeidsgiversiden og på arbeidstakersiden, som har bidratt konstruktivt inn i komiteens arbeid, enten det var i den muntlige høringen, eller senere, skriftlig. Dette er en viktig og god sak for veldig mange av pensjonistene i Norge og for mange, mange flere i framtiden. Til sjuende og sist betyr dette sannsynligvis større pensjonsutbetalinger for svært mange, uten at det øker presset på offentlige finanser eller bedriften den enkelte jobber i, eller har jobbet i – altså en vinn-vinn-situasjon. I dag er det slik at hver gang en arbeidstaker slutter hos en arbeidsgiver med innskuddspensjonsordning, utstedes det et pensjonskapitalbevis for den kapitalen arbeidstaker har opptjent gjennom arbeidsforholdet, forutsatt at arbeidsforholdet har vart lenger enn tolv måneder. Kostnadene med å forvalte pensjonskapitalen må arbeidstaker selv betale. Med de endringene vi legger til rette for nå, vil man kunne samle pensjonskapitalbevis fra tidligere arbeidsforhold og tidligere individuell pensjonssparing på én pensjonsordning i arbeidsgivers pensjonsordning, med mindre arbeidstaker reserverer seg mot det. Formålet med dette er å bidra til at pensjonsmidlene i innskuddspensjonsordningen forvaltes mer effektivt, slik at det nettopp blir mest mulig pensjon for det man har opptjent, og slik at det skal bli enklere å få bedre oversikt over egen opptjening. Det vil også være mulig for arbeidstaker å velge å flytte både sin tidligere og sin nåværende pensjonsopptjening til en annen leverandør enn den som nåværende arbeidsgiver har valgt. Vi mener det er fornuftig at regjeringen og Finansdepartementet går noen runder for å finne ut hvordan kostnadsfordelingen mellom arbeidstaker og arbeidsgiver knyttet til en slik ordning kan løses best mulig. Det viktige her er også at man tar hensyn til at målet er mest mulig pensjon for hver sparte krone. Mange hevder – med rette – at pensjon er komplisert og uoversiktlig. Forhåpentligvis vil dette grepet bidra til å gjøre det litt mindre uoversiktlig. Det melder seg imidlertid noen spørsmål når man gjør store endringer i et relativt innfløkt system. Hvem skal bære forvaltningskostnadene knyttet til tidligere oppspart pensjon? Er det hensiktsmessig med passivt eller negativt samtykke? Hvem skal stå for og ha ansvaret for at riktig informasjon blir gitt? Alle disse spørsmålene mener jeg at man enten har funnet gode svar og løsninger på, eller man har varslet at man kommer tilbake til det i forskrift. Det viktigste å ha i bakhodet er uansett – og et råd til statsråden på veien videre i saken: Hvordan kan den enkelte arbeidstaker få høyere pensjon til minst mulig byråkrati? Oppfyller man det, tror jeg Stortinget vil være veldig tilfreds.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
I forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2018 og statsbudsjettet for 2019 vedtok et bredt flertall i Stortinget nye regler for skattlegging og rapportering av naturalytelser. De trådte i kraft ved nyttår. Det ble gjort et grundig forarbeid før endringene ble lagt frem, for å få oversikt over hvordan endringene i skattereglene for naturalytelser ville slå ut. Vi fikk få innspill i disse rundene på omfanget av eksisterende ordninger. Regjeringen ønsker ryddige forhold i arbeidslivet. Praksis etter det tidligere regelverket hadde sklidd ut. Betydelige verdier ble overført fra arbeidsgiver til arbeidstaker uten at de kom til beskatning. Endringene bidrar til mer effektiv og rettferdig beskatning av naturalytelser. Naturalytelser som ikke blir innrapportert og skattlagt, gir heller ikke grunnlag for opptjening av rettigheter i folketrygden. Etter at de nye reglene trådte i kraft, ble det kjent at omfanget av personalrabatter er større enn det som tidligere ble lagt til grunn. Vi er en regjering som er opptatt av å lytte til folk og bedrifter. Jeg har hatt møter med LO, NHO og Virke, og vi har fått tydelige tilbakemeldinger. Det har vi lyttet til. Regjeringen ønsker derfor å gjennomføre noen lempninger i reglene for skattefrie personalrabatter og skattefrie gaver for å gjøre dem mer fleksible. Vilkåret om en maksimal rabattsats på 50 pst. fjernes, slik at også rabatter på opptil 100 pst. kan gis skattefritt. Verdien av skattefrie personalrabatter heves samtidig fra 7 000 kr til 8 000 kr. Endringene vil i større grad ivareta skattefriheten for fribillett- og rabattordningene som er utbredt i f.eks. kultur- og persontransportnæringene. Regjeringen vil også heve beløpsgrensen for skattefrie gaver fra 1 000 kr til 2 000 kr. Denne grensen har stått uendret siden 2009. For transportnæringen utsettes iverksettelsen av de nye reglene til 1. juli 2019. Da får transportselskapene bedre tid til å utforme billettordninger som i større grad er i samsvar med den enkeltes private reisebehov og nye skatteregler. Jeg er glad for at finanskomiteen har sluttet seg til regjeringens forslag. Skatteetaten vil komme med en ny veileder som skal hjelpe arbeidsgivere og skattytere med å følge regelverket. I dette arbeidet har etaten bl.a. fått innspill fra NHO og Virke. Jeg vil til slutt takke komiteen for raskt arbeid. Regjeringen vil iverksette endringene så snart som mulig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Jeg har ingen umiddelbare planer om å øke arbeidsgiveravgiften, så jeg skjønte ikke helt spørsmålet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Dette er et hypotetisk spørsmål. Jeg har ingen planer om å øke arbeidsgiveravgiften, verken med 1 pst. eller 2 pst. Det er et regelverk for hvem som betaler arbeidsgiveravgiften, og det har vi heller ikke tenkt å endre på.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Saken om skattlegging av tips har mange sider ved seg. Den viktige siden ved dette er at arbeidstakersiden er veldig enig i det forslaget som regjeringen har lagt frem, og som også har fått flertall i Stortinget, nemlig at også tips skal regnes som lønn og komme til beskatning. Det har vært en diskusjon om hvordan dette skal følges opp i den enkelte bedrift. Jeg har hele tiden sagt at jeg mener at arbeidsgivere må være seg sitt ansvar bevisst i disse spørsmålene og håndtere det på en god måte – rett og slett fordi dette er lønn som bør komme til beskatning, slik at de som jobber innenfor disse yrkene, får opptjent rettigheter som alle andre.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Med den utsettelsen som Stortinget slutter seg til i dag, betyr det at disse selskapene får bedre tid til å tilpasse seg innenfor de justerte reglene som nå vil gjelde. Det er romslige ordninger for personalrabatter, som jeg er helt sikker på at man vil finne gode løsninger for, både for frikort og reiser, innenfor disse sektorene. Jeg tror at noen av de regnestykkene vi så i debatten om dette, viste at dette var ordninger som ikke blir brukt fordi de var veldig omfattende. Jeg er opptatt av at disse personalrabattene skal kunne komme til anvendelse for bussjåfører og andre, og det vil man jo kunne gjøre nå ved å tilpasse seg innenfor de romslige rammene som nå ligger der.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
For det første er ikke dette endringer som skjer «over natten», som representanten Gjelsvik fremstiller det som. Dette er endringer som ble lagt frem for Stortinget for nesten et år siden i forbindelse med revidert budsjett, som har vært på bred høring, og som alle aktørene som har vært berørt av dette, har hatt mulighet til å komme med innspill og synspunkter på, men som få har gjort, som jeg sa i mitt innlegg. Så er det slik at i det øyeblikket dette trådte i kraft, fra nyttår, var det plutselig mange som oppdaget konsekvensene av et regelverk – som har vært på høring, og som ble godkjent av Stortinget allerede i revidert, nettopp fordi vi ønsket å forberede saken i god tid, slik at man skulle ha muligheten til å tilpasse seg det. Jeg har allikevel ment at det ville være klokt å gi denne ytterligere utsettelsen nettopp for busselskapene for at de skal ha muligheten til å tilpasse seg innenfor de nye, mer romslige rammene som nå gjelder. Det tror jeg vil være fullt mulig, og jeg tror ikke det er klokt av representanten Gjelsvik å prøve å gjøre dette til en større sak enn det faktisk er.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Som jeg sa i mitt innlegg, og som jeg også forsøkte å svare på, vil det nå være fullt mulig innenfor det nye regelverket å tilpasse seg dette uten å komme i skatteposisjon. Det håper jeg at selskapene og deres ansatte bruker tiden på frem til 1. juli, som da er en utsettelse av iverksettelsen nettopp for å kunne tilpasse seg innenfor det nye, romslige regelverket, og da vil man ikke komme i en situasjon hvor man blir skattlagt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Jeg mener at jeg har svart på det meste av disse spørsmålene i tidligere debatter og runder om dette. Men en problemstilling som representanten Aasrud var innom, var hvordan man skulle skattlegge verdien av disse naturalytelsene. Poenget er at de ytelsene som er skattefrie, ikke kommer til beskatning. Dette har vært hele grunnlaget for denne diskusjonen: Hvor store skal de skattefrie beløpene være? Er de for store, betyr det i realiteten inntekt som ikke kommer til beskatning, og som man heller ikke kan opparbeide seg rettigheter gjennom. Det er dette som har vært hele avgrensningen: Hvordan skal vi få mer ordnede forhold i arbeidslivet på generelt grunnlag? Det mener jeg vi har klart å ramme inn på en god måte. Det viser også Stortinget, som enstemmig slutter seg til dette.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Jeg er glad for å kunne svare på vegne av regjeringen, selv om dette egentlig er kommunal- og moderniseringsministerens ansvar. Strømprisene har gjennom flere måneder vært høyere enn det vi har vært vant med de siste årene. Vi er alle avhengige av strøm i hverdagen, og strømregningen kan være en stor utgiftspost for mange. De høye strømprisene er en utfordring spesielt for dem som har dårlig økonomi. Derfor har regjeringen funnet det riktig å foreslå tiltak som kan avhjelpe situasjonen for dem som er svakest stilt i samfunnet. I likhet med den forrige ikke-sosialistiske regjeringen – regjeringen Bondevik II – foreslår vi nå en ekstraordinær utbetaling til alle bostøttemottakere. Den skal være med på å lette situasjonen for husstander som uansett har en vanskelig hverdag. Konkret foreslår vi at alle bostøttemottakere får 2 950 kr, og at de som er flere enn én i husstanden, får 120 kr i tillegg for hvert ekstra husstandsmedlem. Regjeringen er opptatt av en sikker forsyning av kraft, til lavest mulig pris. Vi bygger nå ut mer fornybar kraft i Norge enn på mange tiår. Siden denne regjeringen tiltrådte, er det gitt over 500 konsesjoner til ny kraftproduksjon. Utenlandshandel med strøm har gjennom tiår sikret god forsyningssikkerhet og medført at de høyeste strømprisene har vært lavere enn de ellers ville vært. I årets budsjett har vi dessuten satt ned elavgiften for første gang på mange år. Det bidrar også til å redusere folks strømkostnader. Alle trenger en god og trygg bolig. Bostøtten skal sikre at økonomisk vanskeligstilte personer har råd til å bli boende i en god bolig. Regjeringen har styrket bostøtten gjennom flere år, særlig for barnefamilier og andre store husstander. Vi har prioritert bostøtteordningen gjennom å sette den i stand til å holde følge med prisstigning og økende boutgifter. I årene 2009–2017 var ikke dette ivaretatt i regelverket, vi har rettet opp denne svakheten. I årets budsjett har vi satt av 60 mill. kr til å styrke bostøtten for barnefamiliene og andre store husstander. Dette har økt bostøtten for en familie på fem med opptil 5 190 kr i året. Regjeringen mener at bostøtten er et raskt og effektivt verktøy for å nå frem til en stor del av de mest vanskeligstilte husstandene. Husbanken har et velprøvd apparat for utbetaling av bostøtte, og vi har fått bekreftet at når Stortinget fatter sitt vedtak i dag, kan pengene bli utbetalt i løpet av neste uke.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Det har vært gjort mange forbedringer i bostøtteordningen. For det første har regjeringen fått gjennomslag for sine økte bevilgninger til bostøtte en rekke ganger. Boutgiftstaket har blitt økt hvert år siden vi overtok. Det er også viktig å presisere at man tidligere kunne få bostøtte selv om man hadde for høy inntekt. Det førte til store krav om tilbakebetaling, som var belastende for veldig mange. Nå har vi gjort en omlegging som fører til at langt færre enn før får bostøtte som de ikke skulle hatt. Omleggingen til et nytt inntektsgrunnlag har altså gjort bostøtten mer målrettet og redusert feilutbetalinger fra og med 2017. Jeg antar at den type omlegginger burde også Stortinget være enig i, for man skal ikke motta støtteordninger som man ikke har rettmessig krav på.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Jeg tror jeg svarte på det, både i innlegget mitt og i forrige replikk. Det er altså gjort flere endringer til det bedre. Vi har endret ordningen slik at de som ikke har rettmessig krav på bostøtte, ikke får det, slik at man slipper de omfattende feilutbetalingene som i sin tid fant sted. Det at vi også har gjort endringer som tar hensyn til prisvekst og økende boutgifter, har vært et positivt bidrag, i tillegg til at vi har økt bostøtten hvert eneste år siden vi kom i regjering.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
For det første sa jeg ikke at det var til det bedre at færre får. Jeg sa at det var bra at bostøtten var innrettet slik at den traff dem som hadde et reelt behov for den, og som kvalifiserte for ordningen. Det har vært et misbruk av dette. Det har vært et omfattende antall feilutbetalinger. Jeg kan nevne et eksempel, nemlig at Husbanken nylig gjennomførte en registerkontroll opp mot Lånekassen. Det førte til at urettmessig støtte til omkring 2 000 studenter ble stoppet. Studenter har i utgangspunktet ikke krav på bostøtte – et eksempel på hvorfor det har vært riktig å målrette dette bedre. Representanten beskylder meg og regjeringen for å ønske at færrest mulig skal komme inn under ordningen. Nei, vi er opptatt av at de som har krav på det, skal bli truffet av ordningen. Jeg er enig i at en reduksjon i elavgift nå ikke ville hjulpet dem som har aller størst behov for det. Derfor har regjeringen lagt frem endringer i bostøtten, nettopp for å treffe dem som har det største behovet i forbindelse med at strømprisene har blitt høye i vinter. Så til debatten(presidenten klubber) om elselskapene – den får jeg spare til en annen gang. (presidenten klubber)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Men det har jo regjeringen gjort. Helt siden 2009 har denne ordningen ikke holdt følge med prisvekst og økende boutgifter. Det har denne regjeringen gjort noe med, i motsetning til den regjeringen som SV selv satt i fra 2009 til 2013. Vi har også gjort endringer i bostøttetaket. Vi har altså forbedret ordningen hvert eneste år, ikke med det mål at vi skal ha færrest mulig på bostøtte, men at de som har krav på den, skal kunne komme bedre ut av det. Så har vi ryddet opp når det gjelder dem som ikke kvalifiserte for bostøtte. Det mener jeg må være helt rimelig. Vi skal ha støtteordninger som treffer dem som har behov for det.
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2019-04-02:
Jeg vil takke komiteen for en rask behandling av denne saken, der det foreslås justeringer i reglene om skattefrie personalrabatter. Denne regjeringen er opptatt av at regelverket skal være så enkelt og rettferdig som mulig – enkelt i form av at rapporteringen må forenkles og være forutsigbar, rettferdig i form av at enkelte goder må aksepteres som skattefrie, men ikke i en utstrekning som fører til at dette kommer i stedet for vanlig lønn for arbeid. De nye reglene for naturalytelser trådte i kraft ved årsskiftet og har vært debattert og behandlet i Stortinget både i revidert budsjett for 2018 og under behandlingen av statsbudsjettet for inneværende år. Denne gjennomgangen av naturalytelsene har ført til et klarere regelverk, som er enklere å forstå, og som gir mindre rapportering. Likevel har vi fått tilbakemeldinger fra næringsliv og arbeidstakere om at de reglene som ble vedtatt, kan forbedres. Arbeidslivet er mangfoldig og opererer med en rekke ulike naturalytelser for sine ansatte. Selv om endringene har vært på en bred høring og behandling, ble enda flere sider av forslaget synlig da iverksettelsen skjedde. Dette er altså en justering av et tidligere vedtatt forslag her i salen. Derfor ligger hovedtrekkene fast, og de foreslåtte endringene er godt beskrevet i den meget omfattende proposisjonen på hele fem sider. Dette er derfor endringer som skal fastsettes i forskrift omtrent i det øyeblikket finansministeren har returnert til kontoret sitt etter debatten i dag. Det er altså de konsekvensene dette får for årets statsbudsjett, Stortinget formelt tar stilling til i dag. Jeg merker meg at Senterpartiet fremmer et forslag om å ha enda en ny gjennomgang av de endringene som er vedtatt. For det første er i alle fall det vi behandler i dag, etter mitt syn en faktisk ny vurdering av de vedtatte reglene, de er vurdert meget raskt og effektivt, fremmet av regjeringen 8. mars og behandlet av Stortinget på litt over tre uker. Så jeg kan vanskelig forstå hva en tredje gjennomgang skal opplyse Stortinget om. For det andre skriver Senterpartiet i sine merknader at de justeringene regjeringen her foreslår, «langt fra er tilstrekkelige». Da hadde jeg kanskje regnet med at man også listet opp en hel rekke eksempler, når det er så langt fra tilstrekkelig som det sies. Men det gjør man ikke. Denne regjeringen gjennomfører faktisk politikk, faktiske forenklinger og opprydninger på et område der det hersker tvil og gråsoner. Hvis Senterpartiet bare har ord i en innstilling og ingen konkrete eksempler å vise til, er deres forslag om en tredje gjennomgang på under to år nettopp bare ord.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Hovudprinsippet for Arbeidarpartiet er at alle arbeidstakarar skal ha ei anstendig løn med opptening av pensjon frå fyrste krone samt sjukepengar og feriepengar. Eg er glad for at komiteen står samla kring dei føreslåtte justeringane og endringane i dag, endringar som er heilt nødvendige å få på plass. Det er bra at skjøn vart erstatta av klare reglar, med likebehandling mellom bransjane og opptening og rettar til trygd og pensjon på all løn. Eg tykkjer det er bra at statsråden til slutt tok protestane ad notam, retta opp i fleire av dei utilsikta verknadene og no bøyer av. Likevel er vi ikkje heilt i mål, sjølv med dagens endringar. Kvifor vart det så mykje oppstyr kring desse skatteendringane? Jo, dei råka for tilfeldig og for urettferdig. Dei frivillige som jobbar dugnad og har fått åtgang til festivalar som motyting, var fortvilte over korleis endringane skulle tolkast, korleis dei slo ut, og korleis ein skulle få frivillige til å delta på festivalar framover. Fleire spørsmål vart stilte om temaet, så vidt eg veit frå alle opposisjonspartia, og fortvilinga var stor over manglande forståing frå høgreregjeringa. Stortingsopposisjonen kom også med eit konkret forslag, i samband med debatten om ny regjeringsplattform, som ville ha løyst dette ganske enkelt. Men nei, det vart nedstemt utan noka form for forklaring. Heldigvis har ein no omsider landa på ei løysing også her, ei løysing som er litt dårlegare, men svært nær ho som vart nedstemd. Når det gjeld skatteendringane for bussjåførar, har vi ikkje fått noko svar på korleis Stortinget vart orientert om dette, og det er vanskeleg å tolka svara om kva vurderingar regjeringa hadde gjort når det gjeld dei arbeidsrettslege sidene ved skatteendringane. No er denne saka utsett eit halvt år. Den siste saka eg vil trekkja fram, er skatt på tips. Tips har vore skattepliktige heile tida; det er ikkje endra. Rapporteringsplikta er endra. Mitt inntrykk er at dei fleste er innforstått med at arbeidsgjevar trekkjer frå til skatt og pensjon, men at arbeidsgjevar skal kunna trekkja frå til arbeidsgjevaravgift og administrasjonskostnader, vert ganske urimeleg. Vi har fått eksempel på at det er trekt 20 pst. i administrasjonskostnader – 20 pst. av innkomne tips for å rapportera dette inn. Dette er det framleis ikkje rydda opp i. Her har regjeringa ein jobb å gjera.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Om arbeidsgjevaravgifta går opp med 2 pst., meiner statsråden det da er riktig at det er arbeidstakarane som skal betala det sjølve?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Eg kan gjerne gjenta det: Om arbeidsgjevaravgifta går opp, at ho vert auka, kven er det då som skal betala det? Er det arbeidsgjevaren eller arbeidstakaren sjølv som skal betala for det?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Når det gjeld tips, meiner statsråden tydelegvis at det er arbeidstakaren sjølv som skal betala arbeidsgjevaravgifta. Om ein får 100 kr, skal det trekkjast frå til administrasjonskostnader og til arbeidsgjevaravgift. Kva er forskjellen på det og på at arbeidsgjevaravgifta går opp?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2019-04-02:
Når man ser at regelendringer treffer uønsket, er det en styrke at vi justerer reglene i ettertid. Saken vi behandler nå, er et slikt eksempel. Et bredt flertall på Stortinget vedtok nye regler for skattlegging av naturalytelser, men ganske raskt så vi at det var behov for å gjøre enkelte endringer. Jeg vil gi ros til finansministeren, som raskt kom på banen med initiativ til å gå i dialog med arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjonene, og som holdt fokuset på forbedringer av regelverket. Nå blir det høyere beløpsgrenser både for skattefrie gaver i arbeidsforhold og for personalrabatter. Grensen for personalrabatter på 50 pst. oppheves, beløpsgrensen økes til 8 000 kr, og vi dobler grensen for skattefrie gaver. Samlet er dette en betydelig forbedring vi kan glede oss over sammen med arbeidstakerne og arbeidsgiverne. Det er viktig at vi har et skatte- og avgiftsregime som er rettferdig og behandler alle likt. For Fremskrittspartiet er det i tillegg et overordnet mål at skatter og avgifter hele tiden skal være så lave som overhodet mulig. Helt uavhengig av om man har lav eller høy inntekt, skal man aldri måtte betale mer i skatt enn det som er absolutt nødvendig for å finansiere det velferdssamfunnet det er bred enighet om at vi skal ha. Forbedringen vi gjør her i dag, er bra. Som FrP-er vil jeg ha flere slike endringer. Av og til kan det høres ut som om det er politikere fra mange andre partier som også mener at landets innbyggere skulle ha betalt mindre i skatt, men som likevel har vært imot at regjeringen de siste fem årene har redusert skattene med 25 mrd. kr, eller 11 000 kr per husstand. Men jeg synes det er bra om det nå er slik at flere har blitt enig med Fremskrittspartiet i at skattene skal ned og ikke opp. Jeg forventer den samme entusiasmen når de samme partiene nå lokalt skal gå i gang med å meisle ut sin strategi for hvordan de skal innrette de kommunale avgiftene og ikke minst eiendomsskatten for innbyggerne de neste fire årene. Én krone i skatt er én krone mindre til familien – uansett hva den går til. Med Fremskrittspartiet i regjering har vi bevist at vi ikke bare snakker om at skattene skal ned. Vi har også sørget for at de faktisk går ned. Når vi får regelendringer som slår uheldig ut, legger vi ikke mer prestisje i saken enn at vi vurderer saken på nytt. Slik oppnår vi både å justere reglene og å gjøre forbedringer. Slik får vi et regelverk som er bedre for alle, hvor skattene går ned, hvor vekst og velstand går opp, og hvor hverdagen til folk flest blir bedre.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-04-02:
Når en skal gjennomføre endringer i skatter og avgifter, må jo et viktig og styrende mål være å forsøke å gjøre hverdagen for vanlige folk litt bedre og litt enklere enn det den har vært før, og også å sørge for at hverdagen for bedrifter, ikke minst små og mellomstore bedrifter, rundt omkring i hele vårt langstrakte land skal bli litt enklere og litt bedre enn det den har vært før. Så hører jeg representanter fra flertallet i salen her si at det har kommet utilsiktede konsekvenser av regelendringene. Da lurer jeg på hvor mye en har lyttet underveis. Protestene mot det som ble lagt fram fra regjeringen i mai i fjor, kom jo fra første dag. Senterpartiet gikk imot de endringene som ble foreslått og gjennomført i revidert nasjonalbudsjett i fjor. I statsbudsjettet for 2019 foreslo vi at en skulle ha en ny gjennomgang av reglene nettopp fordi de slår helt feil ut, fordi de ikke gjør hverdagen enklere for mange vanlige folk, fordi de ikke gjør hverdagen enklere for bedrifter og de som skal kontrollere, sånn som f.eks. Revisorforeningen har tatt opp. Det er bra at en nå omsider har erkjent at det er behov for å gjøre endringer. Vi støtter de endringene som blir lagt fram, men samtidig er det viktige områder der det ikke skjer endringer. La meg eksempelvis ta situasjonen for dem som er bussjåfører eller jobber i togselskap, og som har hatt frikort eller personalrabatter. Her skal en gjennomføre en endring fra 1. juli i år, dvs. at fram til 1. juli er det skattefrie fordeler. Fra 1. juli skal det beskattes. Det er under tre måneder til. Da er det et poeng at flertallet også sier noe om hva slags praktisk konsekvens dette skal ha, når en har fått en historie, eksempelvis gjennom FriFagbevegelse og NRK, fra en bussjåfør som med de nye reglene vil få 30 000 kr mer i skatt. Med det som ligger på bordet her, vil den endringen med tanke på det bildet være svært marginal. Det som dette forslaget innebærer, er at det er en distriktsfiendtlig endring. De som bor innenfor sone 1 i Oslo og skal ha et månedskort der, slipper å betale skatt, mens de som skal reise over lange avstander, enten det er i Møre og Romsdal, i Nordland eller i andre fylker, for det første må betale mye skatt og i tillegg er de som har det dårligste kollektivtilbudet. Det er grovt urettferdig. Derfor hadde det kloke vært å gjennomgå alle de nye reglene på nytt, for det handler om hverdagen til folk, det handler om folk som blir rammet av reglene. Det som en rydder opp i nå, er bare deler av saken.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-04-02:
En av endringene som en fortsatt står fast ved, men sier skal gjennomføres fra 1. juli, er endringene i frikort og rabatter for bussjåfører og ansatte i togselskap. Da vil jeg spørre Siv Jensen: Det var en bussjåfør som sto fram i FriFagbevegelse og NRK tidligere i år, som fikk en rabatt for seg og sin familie på anslagsvis 90 000 kr. Gitt reglene i utgangspunktet ville det innebære en økt skatt på 30 000 kr. Med de reglene som nå blir lagt på bordet, er det bare en minimal endring i hans situasjon. Hvilken beskatning ser Siv Jensen at han skal ha i framtiden?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-04-02:
Det er under tre måneder til det nye regelverket skal tre i kraft. Den største fagorganisasjonen for bussjåfører, Yrkestrafikkforbundet, har sendt innspill til Finansdepartementet og ikke opplevd å ha noen dialog med departementet om hva som er prosessen videre. Det må jo kunne gå an å få litt større klarhet i hva statsråden mener skal være den praktiske konsekvensen for vanlige borgere i Norge. Dette er tross alt ordninger som er utviklet over tid, der det er folk som jobber i yrker der det er press på lønns- og arbeidsvilkår, og der dette har vært en viktig del av totalpakken for dem, som nå blir endret på over natten. Hvordan ser en for seg å føre denne saken framover, også i dialog med arbeidstakerorganisasjonene, og hvilke konkrete løsninger ser regjeringen for seg for å ivareta bussjåførene, eksempelvis?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-04-02:
Jeg tar opp de praktiske konsekvensene som ansatte, som bussjåfører, beskriver som konsekvenser av de reglene som har blitt lagt på bordet, og som rammer dem hardt: 30 000 kr i økt skatt. Uansett om en får én eller to eller tre eller fire eller fem måneders forberedelse på det, tror jeg dette ville oppleves ganske hardt for de fleste. Men et konkret forslag, som jeg har registrert at Finansdepartementet har vært i dialog med NHO Transport om, er hvorvidt en skal legge til grunn den faktiske bruken av disse kortene. Det er et forslag som jeg har registrert at Finansdepartementet har løftet, og som NHO Transport så langt har avvist fordi de mener at det ikke vil være praktisk mulig. Vil Finansdepartementet fortsatt stå fast på at det er den reelle bruken av disse kortene som skal legges til grunn når en i framtiden skal ha en beskatning av disse godene?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-04-02:
Først vil jeg benytte anledningen til å ta opp Senterpartiets forslag. Så til den replikkvekslingen som var med statsråden her, og vektleggingen av at her får næringene, her får aktørene, her får bussjåførene, her får de togansatte god tid til å tilpasse seg. Det nye regelverket skal altså tre i kraft fra 1. juli i år. Det er under tre måneder til. Det er greit nok å tilpasse seg hvis en bor i et fylke som Oslo f.eks., der et årskort koster 7 500 kr innenfor sone 1. Men bor en i et fylke som Nordland, Troms, Finnmark, Møre og Romsdal eller Sogn og Fjordane – ja, så kan det være helt andre kostnader det er snakk om for å komme seg fra A til B. Der vil den grensen som en har satt, en dekning på 8 000 kr, føre til at mange av de ansatte – som i dag som en del av sin lønn har hatt et gode, det å kunne ha fri reise for seg og sin nærmeste familie – opplever at et gode blir tatt fra dem, og at en får økt skattlegging fra 1. juli i år. Det å skyve det over til partene og si at her får de finne praktiske løsninger, når Finansdepartementet selv i løpet av den tiden en har jobbet med saken, i samarbeid med partene, ikke har klart å finne en løsning som ivaretar enkeltpersoner i Norge, mener jeg er uansvarlig overfor dem som faktisk blir rammet av dette. At en ikke sier som så: Nei, nå utsetter vi saken, vi setter ikke 1. juli som dato for å innføre dette, vi trenger å bevilge oss mer tid for å få oversikt over saken, for å ha dialog både med arbeidsgiversiden og med den største arbeidstakerorganisasjonen for bussjåfører, Yrkestrafikkforbundet, og sørge for å finne gode løsninger for framtiden. Så til et annet spørsmål, som også flere talere har tatt opp, som går på beskatning av tips. Det er helt riktig at tips skal beskattes, men spørsmålet er hvordan dette blir gjort. Én ting er at den ansatte også må betale arbeidsgiveravgiften. Men at en skal betale et administrasjonsgebyr på toppen av det igjen, og i noen sammenhenger et administrasjonsgebyr på kanskje 20 pst., når det er arbeidsgiver som står fritt til enten å gi belønning i form av tips eller å ta inn tipset og isteden gi alle de ansatte noe høyere lønn, er grovt urimelig – altså at arbeidsgivers valgmulighet her skal påføre den enkelte ansatte et stort administrasjonsgebyr. Jeg har spurt statsråden om det tidligere uten å få svar. En burde definitivt sørge for at slike nye gebyr for enkeltpersoner ikke innføres.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Et eget sted å bo til en overkommelig pris er avgjørende for å kunne leve et selvstendig og godt liv. Arbeiderpartiet mener at så mange som mulig skal eie sin egen bolig, og den skal være av god kvalitet. Forskjellen mellom å eie og leie egen bolig er i ferd med å bli en av de største ulikhetsfaktorene i samfunnet. Med dagens boligpriser sliter førstegangskjøpere og vanskeligstilte med å komme seg inn på boligmarkedet og kjøpe sin egen bolig. SSB-rapporten Bolig og boforhold viser at andelen boligeiere i husholdninger med lav inntekt har falt med 10 prosentpoeng de siste 15 årene. Rapporten viser videre at færre som mottar bostøtte, eier egen bolig. Dette er funn vi som politikere må ta på største alvor. Derfor fremmet Arbeiderpartiet flere boligpolitiske satsinger i vårt alternative budsjett for 2019. Blant annet styrket vi bostøtten med 100 mill. kr. Bostøtten er avgjørende for at folk med lave inntekter skal kunne skaffe seg eller beholde et hjem. Problemet er både økte boligpriser i byene og at det er mange tusen færre som kvalifiserer til å få bostøtte sammenlignet med tidligere. Regjeringen har svekket bostøtten slik at det i 2017 ble utbetalt nesten 300 mill. kr mindre i bostøtte enn i 2013. Dette går ut over de aller svakeste blant oss. Jeg vil takke regjeringen for endelig å komme på banen i denne saken. De som sårt trenger disse pengene, kan nå møte påsken uten å måtte betale inkassokrav. Flere av dem som rammes, har kontaktet kommunal- og forvaltningskomiteen med nettopp den frykten. Folk med strømregninger med betalingsfrist som har forfalt, og som allerede har gått til inkasso, oppfordrer vi, som Høyre, til å få hjelp av energibyråene. Dette er folk som allerede lever et vanskelig liv, og som nå får en bekymring mindre. Til slutt vil jeg påpeke det enkle faktum at Stortinget allerede i slutten av januar hadde muligheten til å vedta å be regjeringen bruke engangsutbetaling av ekstraordinær bostøtte for å avhjelpe situasjonen for dem som rammes hardest av den kraftige økningen i strømprisene, og komme tilbake til Stortinget med forslag om nødvendig tilleggsbevilgning. Det er bare å registrere at regjeringspartiene i Stortinget stemte ned dette forslaget, og at regjeringen ventet til 15. mars med å fremme Prop. 54 S for 2018–2019, med forslag til økt bostøtte.
Sveinung Stensland (Høyre), 2019-04-02:
Når jeg først utfordret utviklingsministeren og fikk ham til å møte i Stortinget for første gang, likte jeg veldig godt de svarene han hadde, spesielt at han var så tydelig på ambisjonen om ikke bare å holde det høye nivået vi har, men også å øke påfyllingen til det globale fondet. Som statsråden var inne på, har vi gitt rundt 2 mrd. kr til The Global Fund, og per capita er vi det største giverlandet, så vidt jeg vet. Frankrike, Italia og Norge står for til sammen ca. halvparten av innskuddene i The Global Fund. Det ble nevnt at en er inne i 100 land, men størstedelen brukes i Afrika sør for Sahara – jeg tror 65 pst. – der en nå har ekstra store utfordringer, som jeg var inne på i mitt forrige innlegg, bl.a. med migrasjon, men også med en enorm nød. De to milliardene som Norge har bidratt med, har sammen med bidragene fra de andre gitt veldig store summer. En har siden 2002 gjennom dette arbeidet spart 27 millioner liv fra aids, malaria og tuberkulose. 17,5 millioner har fått antiretroviral behandling mot hiv, og 5 millioner er testet og behandlet for tuberkulose. Det er delt ut 197 millioner myggnett, som virker aller best mot malaria ved å holde myggen vekk. Modellen som The Global Fund bruker, er god. Jeg har selv sett alle deler av den. The Global Fund får inn pengene, bl.a. fra oss. I de forskjellige landene har de det som heter CCM, Country Coordinating Mechanisms, som rår over midlene, og der er det både medisinsk personell, det er lokalt personell, det er folk fra det sivile samfunnet og fra myndighetene, som sammen jobber for å se hvordan de best mulig kan få noe ut av disse pengene. Et uavhengig ekspertpanel fra The Global Fund, som er basert i Genève, overvåker det hele, og lokale eksperter gjennomfører det. Dette er en modell som virker. Og det er litt av mitt poeng: Norge er en stormakt innen bistand. Det har vært mange ambisjoner for norsk bistand historisk, men min ambisjon er at de pengene vi bruker, skal hjelpe flest mulig og komme flest mulig til nytte. Og det vi vet, er at i en familie der far eller mor får malaria, tuberkulose eller aids, setter man ut hele familien, man driver dem ut i fattigdom. Man har ikke sosiale systemer, som vi har her; man får ikke mat. Da er gjerne alternativet å flykte eller å komme inn i et kanskje mindre konstruktivt miljø, slik en ser med den oppblomstringen vi har av terror. Så dette er utviklingshjelp som virkelig virker, og det vil jeg ha mer av.
Sveinung Stensland (Høyre), 2019-04-02:
Takk for en kort, men hyggelig debatt. Det høres ut som at vi er ganske enige om at vi er imot tuberkulose, og vi vil jobbe enda kraftigere imot den. Jeg opplever også at statsråden er offensiv med tanke på Norges ambisjoner, så får vi se om han går mer inn i tallmaterialet i sitt siste innlegg. Det er litt morsomt når representanten Moflag snakker om at dette er en sykdom vi har hatt i Norge, det var også jeg inne på. Både revmatismesykehuset i Haugesund og revmatismesykehuset på Lillehammer ble planlagt bygd som tuberkulosesykehus, men fordi man fikk kontroll med sykdommen, gikk de over til noe annet – revmatisme, som er en annen sykdom. Nå ser vi faktisk at den sykdommen er i endring, så vi ligger litt foran. Senest i helgen leste jeg noe en gammel redaktør i Haugesunds Avis, Kristian Magnus Vikse, skrev: at det nå er 70 år siden han overlevde tuberkulose fordi han fikk medisiner som en sjømann tok hjem, som var noe nytt. Han hadde galopperende tæring, og den var 100 pst. dødelig, men da fikk de medisinene hjem med båt. I deler av verden har man ennå ikke kommet dit vi var for 70 år siden. Og så kan vi spørre: Gjør det noe for Norge, og hvorfor skal norske helsepolitikere bry seg om tuberkulose? Vel, vi skal bry oss om mer enn bare vår egen komité. Jeg ser også at sykdom er grunnlaget for manglende utvikling i svært mange land. Land som får kontroll med folkehelsen, får også mer kontroll med familieplanlegging, de får bedre økonomi, og de får et næringsliv som klarer seg bedre. Det gjør at flere land klarer seg selv. Så det er faktisk mange gode argumenter, selvfølgelig er de menneskelige viktigst, men det er mange gode argumenter for å satse på sykdomsbekjempelse som viktige bistandsprosjekt. Til slutt vil jeg takke LHLs tuberkulosestiftelse, som har vært svært behjelpelige med innspill til denne interpellasjonen, for den jobben de gjør. LHLs tuberkulosestiftelse er en stiftelse som er litt på siden av LHLs arbeid, men LHL ble i sin tid stiftet nettopp med tanke på tuberkulose. Vi får håpe at vi aldri får bruk for den gode tuberkuloseomsorgen som vi hadde i Norge. Da må vi ha god forebygging og utvikling av nye og gode medisiner, sånn at vi her i Norge ikke kommer tilbake der vi var for 70 år siden.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2019-04-02:
I Granavolden-plattformen er vi veldig tydelige på innsatsen knyttet til bistand og utviklingsarbeid. 33 av de 47 minst utviklede landene ligger i Afrika sør for Sahara, og det er veldig godt beskrevet av interpellanten hvor utfordringene er, også med de mest sårbare gruppene. Dette er et viktig område for oss, derfor er det en del av bakgrunnen for at regjeringen vil delta aktivt i den globale innsatsen mot tuberkulose. Det må skje på mange fronter. Innsatsen for universell helsedekning er en viktig del av det bildet. Som også nevnt: Den målrettede innsatsen mot tuberkulose gis først og fremst gjennom Det globale fondet for bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria. Sammen med andre givere bidrar vi til den innsatsen i mange av disse landene. Så vil også regjeringen gi bistand til å finne nye metoder og verktøy for forebyggende behandling. Det er ikke bare viktig for at 1,6 millioner mennesker skal overleve hvert år, men det er også viktig for å forebygge resistens mot behandling. Det er en menneskerettighetsbasert tilnærming, som gjør at mennesker tør å oppsøke informasjon og tjenester. Det vil også stå helt sentralt for å bekjempe den stigmatiserte sykdommen som tuberkulose er. Her er vi avhengige av hjelp fra det sivile samfunn for å nå enda lenger ut, derfor har jeg, som nevnt i innledningen, også bedt Norad følge opp det spesielt. Så vi skal følge opp dette tett videre. Som nevnt handler det om den tydelige retningen vi har for å nå de minst utviklede landene og de mest sårbare gruppene i de områdene.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2019-04-02:
Jeg tror jeg vil si det slik at hvis en utviklingsminister ikke engasjerte seg i den smittsomme sykdommen som tar flest liv i verden i dag, så ville vi ikke ha gjort jobben vår på en god nok måte. Til spørsmålet fra representanten fra Arbeiderpartiet: Det er en grunn til at det er en av de konkrete bestillingene som allerede har gått til Norad. Det handler om den kompetansen vi har, og den kunnskapen vi trenger å lytte til ut fra både sivil sektor og andre fagmiljøer, nettopp for å utvikle arbeidet videre – og så er det gjennom de store kanalene, som gjennom fondet og påfyllingskonferansen som kommer i oktober. Men dette er noe vi skal behandle i regjering senere i år, jeg vil ikke forskuttere noe annet enn å si at siktemålet mitt helt klart er at vi ønsker å se en økning i støtten til fondet. Jeg synes det er flott å høre denne debatten, selv om det er langt på ettermiddag og kveld. Jeg opplever tydelige signal også fra denne salen til det arbeidet. Det vil vi ta med oss i fortsettelsen.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
I Norge kjenner vi også historien med tuberkulose, og vi har vært i en situasjon som mange land globalt er i nå. Deres nåværende historie er vår nære historie. I Norge er den generelle forekomsten av tuberkulose nå så lav at BCG-vaksinen – som mange av oss sikkert husker – er tatt ut av det ordinære vaksinasjonsprogrammet. Barn med mor eller far fra land med høy forekomst av tuberkulose anbefales imidlertid å vaksineres på helsestasjonen ved seks ukers alder. Internasjonalt er situasjonen helt annerledes. På verdensbasis er tuberkulose en av de vanligste dødsårsakene. Utbredelsen av antibiotikaresistent tuberkulose er et enormt, og økende, problem internasjonalt. Forekomsten av tuberkulose har aldri vært så høy som nå. Statsråden var selv inne på det i sitt innlegg. I årets tildelingsbrev fra Utenriksdepartementet til Norad ble det skrevet at økt prioritet skal gis til arbeidet for å styrke rettighetene til sårbare grupper, som funksjonshemmede, seksuelle minoriteter, tros- og livssynsminoriteter, samt til arbeidet mot tuberkulose. Jeg lurer på hvordan ministeren ser for seg å prioritere kampen mot tuberkulose i sitt eget arbeid, og håper han vil si noe om det i sitt sluttinnlegg, altså hvor mye vekt han vil legge på denne saken, sett opp mot de andre tingene Norad har blitt bedt om å prioritere. Det globale fondet for bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria ble etablert i januar 2002 for å sørge for en betydelig økning av ressurser for å bekjempe disse sykdommene. Fondet er et godt eksempel på partnerskap mellom regjeringer, sivilt samfunn, privat sektor og mennesker som er berørt av de tre sykdommene. Siden starten i 2002 har det globale fondet reddet 27 millioner liv, og det har bidratt til mer enn 65 pst. av all internasjonal finansiering av arbeidet mot tuberkulose. Dette tilsvarer en investering på nærmere 6 mrd. amerikanske dollar ved utgangen av 2017. Fondet er også en av de største bidragsyterne til arbeidet mot resistent tuberkulose og bidro i 2017 til at 105 000 mennesker med resistent tuberkulose fikk behandling. Det globale fondet har, som flere har vært inne på her, en påfyllingskonferanse hvert tredje år, og den sjette konferansen finner sted i Lyon i oktober i år. Jeg lurer på om ministeren kan gi Stortinget et signal om hva han tenker at Norge vil bidra med ved denne påfyllingskonferansen. Jeg mistenker at svaret allerede er gitt, men tillater meg å stille spørsmålet likevel.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Min stemme er ikke registrert.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-04-02:
Jeg stemte feil.
Helge Orten (Høyre), 2019-12-11:
For det første er jeg ikke enig i at vi har noen nedprioritering av verken Møre og Romsdal eller andre fylker, verken i overføringer i rammetilskuddet eller i satsingen på elferger. For det vi ser, er at gjennom Enova har Møre og Romsdal fylke fått ca. 220 mill. kr til satsing på og tilrettelegging for elferger. Samtidig tror jeg det er fornuftig å ta en evaluering av om de ordningene vi har hatt, er gode nok. Det tenker jeg at iallfall kan være et grunnlag vi i fellesskap bør jobbe for å se nærmere på. Hvis f.eks. KS, som jeg skjønner har en ambisjon om å gå gjennom disse tallene, kan komme opp med et felles faktagrunnlag, er jeg åpen for å diskutere om ordningene vi har i dag til å løfte og ta den omstillingen til el- og nullutslippsferger, må styrkes. For jeg ser at dette er et stort løft for fylkeskommunene, og jeg er iallfall villig til å ta den diskusjonen.
Helge Orten (Høyre), 2019-12-11:
Representanten har mer enn kikket på den feilen, jeg har faktisk bidratt til å rette den opp. Det som er realiteten, er at Møre og Romsdal fylke ved en feil ikke hadde fått penger til tunnelsikring. Det har jeg tatt opp med Samferdselsdepartementet. Samferdselsdepartementet og Statens vegvesen har gjort en gjennomgang av dette og kommet fram til at Møre og Romsdal fylke har krav på 70 mill. kr til tunnelsikring for 2020. Det har det vært en dialog med Kommunaldepartementet om, som sitter med overføringene til fylkeskommunen, og de vil da overføre disse 70 mill. kr. 60 millioner av dem blir overført gjennom skjønnsmidler i år, og de øvrige 10,8 mill. kr blir overført over nyttår, så den problemstillingen er løst opp i. Litt kjapt tilbake igjen til ferger: Jeg ser for meg at vi i fellesskap bør ta en gjennomgang av faktagrunnlaget, sørge for å få oversikt over de kostnadene fylkeskommunene har til omstillingen til el-, lav- og nullutslippsferger, og at vi i fellesskap kanskje kan se på om de ordningene vi har i dag, er gode nok.
Helge Orten (Høyre), 2019-12-11:
Diskusjonen vi hadde her i sommer om å redusere bompenger og også å styrke kollektivsatsingene i byområder, var en interessant diskusjon på mange måter. Utfallet av det er jo at vi nå faktisk reduserer bompengene rundt omkring i det ganske land, og det tror jeg representanten Mossleth også er fornøyd med at regjeringa gjør. Det er et viktig grep og et signal til folk om at det går en grense for hvor mye bompenger vi kan kreve inn. Det skal være et rimelig forhold mellom det vi krever inn, og det vi får igjen. Når det gjelder disse enkelte prosjektene, er det en jobb vi må gjøre også inn mot Nasjonal transportplan og rulleringen av den. Vi ønsker å tenke mer overordnet strategisk, mer korridorvis, og sørge for at vi får en mer helhetlig fullføring av prosjektene. Og det mener jeg at vi skal klare å få til på en god måte når vi nå skal rullere NTP.