Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
La meg først få lov til å blande meg litt inn i replikkordskiftet etter Odd Holten og spørsmålet fra Inge Myrvoll. Myrvoll spurte om hvilke skjeletter som hadde falt ut av skapet i forbindelse med granskningskommisjonens arbeid, som hadde medført at Holten nå hadde en litt mer avdempet kritikk enn tidligere overfor arbeiderpartistatsråder. Jeg tror det korrekte svaret på det er Lars Gunnar Lie. Jeg konstaterer med en viss interesse og nysgjerrighet at kritikken overfor de daværende statsrådene Opseth og Sissel Rønbeck er betraktelig dempet, og at man ikke tar den videre konsekvens av kritikken fra i fjor og støtter Fremskrittspartiets forslag. Jeg konstaterer også at Arbeiderpartiet på sin side avstår fra å følge opp Smith-kommisjonens synspunkt om at det kunne stilles spørsmål ved – for å si det pent – om Lars Gunnar Lie har overholdt sin informasjonsplikt i det året han var statsråd. Jeg sier ikke mer, annet enn å påpeke dette faktiske forhold, som selvsagt også kan være svaret når det gjelder enkelte holdningsendringer som har skjedd. Jeg tror at en av de viktigste erfaringer vi må trekke av det som er skjedd, særlig når det gjelder Gardermobanen, er at hvis vi skal ha et system hvor et aksjeselskap – enten det er privat eller statlig eid – skal stå for betydelige investeringer, må et slikt aksjeselskap aldri gis statsgaranti for sine lån. Det betyr nemlig at hele risikoen for at man gjør et slett arbeid, påhviler det offentlige, v/storting og regjering, uten at de eventuelle bevilgninger blir gjort til gjenstand for en grundig vurdering både i departement, regjering og storting. Her er det avskrevet 7 milliarder kr på Gardermobanen, som altså skulle være bedriftsøkonomisk lønnsom med en realavkastning på investert kapital på 8 pst., inkludert disse 7 milliardene. Derfor er det fantastisk også i denne saken å høre enkelte representanter, bl.a. Odd Holten, si at Gardermobanen ikke ble så lønnsom som ventet! Sannheten er jo at den ikke er blitt lønnsom i det hele tatt, sannheten er at det som skulle være stor grad av lønnsomhet, er blitt et tapssluk av dimensjoner! Og så snakker man som om det fortsatt har noe med lønnsomhet å gjøre! Det er mye rart som blir lønnsomt hvis man kan få skrevet av 7 milliarder kr – da er det mye rart man skulle få til å bli lønnsomt! Og det er det man her ser bort fra. De 7 milliardene ble med dette systemet, denne måten å gjøre det på, aldri veid opp mot å bygge noen flere tunneler, broer, veier eller mot f.eks. vedlikehold av skoler. Det er derfor jeg sier man aldri mer må ha statsgaranterte lån. Fremskrittspartiet foreslo at hvis det var slik at det skulle være bedriftsøkonomisk lønnsomt, ja så burde man overlate til private å bygge og drive Gardermobanen, for da ville långiverne automatisk vurdert risikoen for om dette var et lønnsomt prosjekt eller et tapsprosjekt. Når staten garanterer lånene, er det ingen som gjør den jobben. Det er en av hovedlærdommene. Det som også har vært viktig både for Smith-kommisjonen og i mange sammenhenger her i Stortinget – i kontrollkomiteen – er sammenblandingen av politikk og fag. Og her har Smith-kommisjonen, syns jeg, avdekket hvor håpløst det er når man ikke har klare skillelinjer mellom direktorat og departement. Når det er slik som det er avdekket, at Luftfartsdirektoratet på en eller annen muntlig måte hadde fått en anmodning om å holde seg i ro med tanke på det faglige arbeidet de skulle utøve, har det medført, syns jeg, dramatiske ting. Vi har fått en situasjon hvor alt som har med forholdene på Hurum å gjøre – vær og annet – ble vurdert av såkalte fagmyndigheter og av departementet til å være slik at man ikke burde bygge flyplassen der, mens man når det gjaldt Gardermoen, gjorde det stikk motsatte. Der ble et spørsmål omformet av departementet for ikke å få noen varselklokker i gang. Og det har vist seg også etterpå at det var manglende kunnskaper i Stortinget om vær. Bare de to forholdene er nok til at man stiller seg noen spørsmål: Er det noen som står bak og trekker i noen tråder, når faglige vurderinger presenteres for Stortinget positivt for det ene stedet og negativt for det andre, og begge deler er mangelfulle, og det er faglig usikkert? Derfor tror jeg det er veldig viktig at man i enda sterkere grad får skilt ut direktoratene til langt større grad av uavhengighet og får lovgivning som styrker plikten for de faglige direktorater til ikke noen gang å kunne legge politiske vurderinger til grunn for sine synspunkter. Her er det behov for en opprydding, og Smith-kommisjonens rapport, som jeg er enig med Myrvoll i er mye god voksenopplæring, bør studeres av mange. Så til våre forslag. Det er helt riktig som representanten Inger Lise Husøy sa, at det har vært enkelte forslag – det har ikke vært mange – om å opprette protokollkomite fra Fremskrittspartiets side. Det er fordi vi lenge har ment – jeg erkjenner at andre har en annen oppfatning, og forskjellige meninger politisk er greit – at det er i ferd med å utvikle seg et samfunnssystem hvor folk i det private som foretar grove feil som medfører betydelige kostnader, får både bøter og fengselsstraff, mens det i det offentlige når embetspersoner eller statsråder gjør grove feil, unnlater å gjøre en god jobb og unnlater å sørge for god nok kvalitetssikring av det de fremlegger for Stortinget, aldri skjer noe. For oss i Fremskrittspartiet er dette et problem. Det kan ikke være slik at f.eks. administrerende direktør for rederiet som eide «Sleipner» – en tragisk ulykke – må forlate sin post, og man vurderer om det skal være foretaksstraff og bøter, mens det ved et usedvanlig slett arbeid som medfører at 7 milliarder kr kanskje har vært brukt til ett formål, men som ville vært brukt til andre formål hvis alle fakta hadde vært på bordet, ikke skal vurderes om det er gjort noe lovstridig, av den rette myndighet, nemlig av en protokollkomite oppnevnt av valgkomiteen. Det er for oss et problem. Jeg skjønner at i de andre partiene ser man ikke denne problemstillingen med forskjellsbehandlingen av kong Salomo og Jørgen hattemaker, som jeg vil hevde at det nåværende system innebærer. Det er en av årsakene til at vi flere ganger har tatt dette opp. Jeg kan nevne et annet eksempel, som er en litt dagligdags sak, kanskje. Ifølge dagens nyheter er det en som er ansatt i et sprengningsfirma, som har – helt selvsagt lovstridig og regelstridig – oppbevart dynamitt i sin privatbil, som er blitt oppdaget. Da er det øyeblikkelig snakk om foretaksstraff overfor firmaet i tillegg til vedkommende. Sett i sammenheng med 7 milliarder kr brukt uten at noen har vurdert det, syns jeg det viser at det er behov for langt mer alvor når det gjelder forskjell i holdning overfor kong Salomo og Jørgen hattemaker enn det flertallet ved sin bileggelse av saken går inn for. La meg også nevne at jeg for litt siden sa: grove feil og mangler som ble gjort både av embetsverk og regjeringsmedlemmer. Jeg tar altså med embetsverk. Jeg tror faktisk at man må se litt på personalsystemene også i det offentlige. Jeg tror at man kanskje burde innføre noen regler om at de som tar feil med en viss prosentsats når det gjelder kostnadsvurdering, automatisk slutter i sin jobb når det avdekkes. Når en embetsperson – det være seg i ytre eller indre etat – går til statsråden med noen anslag over kostnader, skal man personlig ha satset på at det er riktig, og risikerer jobben hvis det sprekker med en viss prosentsats. Dette sa jeg også når det gjaldt Fatima, hvor man brukte en milliard, som man sannsynligvis ikke ville ha brukt hadde Stortinget fått beskjed om det. Nå er det altså 7 milliarder kr som er brukt, uten at det har vært noen politisk vurdering. Når det gjelder alle de andre tingene i den foreliggende sak, vil jeg vise til merknadene i innstillingene, og jeg vil få lov å ta opp de forslag som er inntatt i innstillingene om å oppnevne protokollkomite for å vurdere om det skal reises påtale overfor tidligere statsråder Kjell Opseth, Sissel Rønbeck og Lars Gunnar Lie.