Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-12-12:
Jeg har lyst til å starte med den saka som jeg tror folk flest er opptatt av i dag, og det er selvfølgelig de skyhøye strømregningene som mange kommer til å få rett over jul. Vi omtaler også dette i innstillinga, og selv om vi får en redegjørelse om dette fra ministeren på tirsdag, kommer jeg likevel til å bruke litt tid på å kommentere nettopp kraftsituasjonen. Arbeiderpartiet har advart mot denne situasjonen lenge, men jeg mener at vi i altfor stor grad har talt for døve ører. Hovedårsaken til at vi nå er i den situasjonen vi er i, er at det er for lite kraft på markedet. Vi ser at veksten i forbruket øker ganske mye, mens tilgangen på kraft er veldig liten. Jeg skal ikke bruke mye tid på å rippe opp i gasskraftsaka, men jeg vil minne om at det er enkelte partier i denne salen som har kjempet imot gjennom lang tid. Svaret skulle isteden være gasskraftverk med CO2-håndtering. Da er det ganske oppsiktsvekkende at nettopp regjeringspartiene i samarbeid med Fremskrittspartiet nå bidrar til å utsette realiseringa av CO2-frie gasskraftverk fordi det kuttes så betydelig i forskning til dette. Da må jeg si at nå er det bare ei lita jolle igjen av det som skulle bli Bondevik II-regjeringas flaggskip i energipolitikken. At det bare bevilges 20 mill. kr til dette formålet for neste år, betyr selvfølgelig at dette skyves ut i tid. Jeg vil vise til at det for inneværende år er bevilget 65 mill. kr. Jeg viser til finansinnstillinga der Arbeiderpartiet foreslo å bruke 50 mill. kr til dette formålet, men vi må ta til etterretning at stortingsflertallet har redusert ramma. Det er ikke mulig å opprettholde denne forskninga med så lave rammer som nå er stilt til disposisjon. Debatten om strømpriser handler også om i større grad å ta i bruk fornybare energikilder, slik Hallgeir Langeland var inne på. Det er framtidsrettet både hvis vi tenker miljø, og hvis vi tenker økonomi. Arbeiderpartiet har – også i denne innstillinga – flere forslag om dette. Jeg vil bl.a. vise til det forslaget vi står sammen med SV om, om en plan for økt bruk av biobrensel. Heller ikke nå er regjeringspartiene med på dette forslaget. Vi hadde også noen av de samme forslagene da vi behandlet klimameldinga i vår. Vi foreslo i vårt alternative budsjett også å bruke mer penger på Enova. Hvis det hadde blitt vedtatt, hadde Enova fått 500 mill. kr neste år, slik Stortinget har lagt opp til. Jeg opplever at det er stor interesse blant mange for å spare strøm og ta i bruk mer miljøvennlige energikilder. Denne interessen må vi sørge for å opprettholde. Derfor er det viktig at vi også er villig til å gi tilskudd til folk som ønsker å installere f.eks. varmepumpe i hjemmene sine. Det mener vi er et nødvendig forslag, og det er et framtidsrettet forslag. FNs konferanse om bærekraftig utvikling gav oss alle en påminnelse om at vi har langt fram til vi har et bærekraftig samfunn. Til det er miljø- og fattigdomsproblemene for store. Men vi må ha håp. Vi må ha håp om at verdenssamfunnet sammen kan løse disse enorme utfordringene, for miljøet kan bare reddes dersom vi arbeider sammen, på alle nivåer og på tvers av sektorer. Vi må arbeide aktivt for et bedre miljø globalt, regionalt, nasjonalt og lokalt. Og jeg oppfatter at det langt på vei er bred enighet om dette. Jeg vil fra Arbeiderpartiets side gi støtte til det engasjementet miljøvernministeren har hatt internasjonalt når det gjelder dette. Men miljøarbeid handler også om å sette tanker og ord ut i livet, både hjemme og ute. Man må rett og slett gå fra prat til praksis. Da må jeg dessverre si at Regjeringas praksis nå går for mye i feil retning. Slik går det når en velger å samarbeide med Fremskrittspartiet i miljøpolitikken. Budsjettforliket mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet førte til flere uheldige kutt på viktig miljøforskning og på andre områder innenfor miljøpolitikken. Vi har fra Arbeiderpartiets side tilbudt Regjeringa å gjøre noe for å rette opp igjen dette ved å tilby mer penger til miljø. Men det ville Regjeringa ikke ha. Som jeg sa tidligere i mitt innlegg, er lokalt miljøengasjement en forutsetning for å få til en bærekraftig utvikling. Regjeringas politikk har så langt vært å svekke dette engasjementet. I årets budsjett har Regjeringa foreslått – og får flertall for det ved hjelp av Fremskrittspartiet – et kutt på om lag 20 pst. til lokalt miljøvern. Vi behandlet tidligere i år friluftsmeldinga her i Stortinget. Den synliggjorde store og tradisjonelle skillelinjer i norsk politikk. Grunneierinteressene ble satt opp mot allemannsretten, og etter vår oppfatning vant grunneierinteressene på vesentlige punkter. For eksempel har det bare blitt mer hyttebygging i strandsonen, og tilgjengeligheten for folk flest har blitt dårligere. I Arbeiderpartiet er vi svært bekymret over denne utviklinga. Desto viktigere er det å sikre offentlige friareal. Derfor mener vi at bevilgninga til dette formålet må økes betraktelig. Å ta vare på villaksstammene våre er en av mange viktige oppgaver for å ta vare på det biologiske mangfoldet. Det får vi god anledning til å behandle seinere i vinter når vi skal behandle saka om nasjonale laksevassdrag og laksefjorder. At Regjeringa velger å foregripe denne saka med å dele ut de 40 nye laksekonsesjonene før denne saka er behandlet, og på tvers av det Regjeringa tidligere har sagt, kan en bare stille seg uforstående til. Men jeg vil allikevel understreke så sterkt jeg kan, viktigheten av at vi nå starter det krafttaket som må til over flere år for å bekjempe lakseparasitten gyro. Det er også derfor at vi fra vår side foreslår mer penger til dette formålet. Å gjennomføre verneplanen for barskog og nasjonalparkplanen er også svært viktig. Dette er planer som Arbeiderpartiet i stor grad har bidratt til å legge fram og få vedtatt. Det er viktig å ta vare på den uberørte naturen vår. Det er viktig for oss som lever nå, men det er også svært viktig for dem som kommer etter oss. Jeg mener det er et negativt eller i beste fall et svært uklart signal når Regjeringa nå i forhandlinger med Fremskrittspartiet har gått med på at en skal utrede større grad av næringsvirksomhet i verneområder. Det kan ikke være i tråd med de signaler som miljøvernministeren tidligere har gitt. Og slik jeg leser det, betyr det bl.a. at det her ligger an til mer åpning for f.eks. scooterkjøring o.l. i verneområder, slik Fremskrittspartiet har ønsket. Det må bety at Fremskrittspartiet har vunnet og miljøvernministeren tapt. Det er handlinga som teller, og ikke de fine ordene. Til slutt vil jeg ta opp noe som mange naturlig nok er opptatt av, og det er arbeidsledigheten som stiger altfor mye. Fra alle deler av landet kommer det inn meldinger om bedriftsnedleggelser, utflagginger, oppsigelser og permitteringer. Situasjonen er meget alvorlig. Også innenfor oljesektoren er det nå en vanskelig situasjon mange steder, fordi leteaktiviteten er lav og borerigger ligger i opplag. Ved mange verft er det få oppdrag, og utsiktene framover er ikke lyse. Hallgeir H. Langeland nevnte situasjonen ved Aker Kværner som ett eksempel, der 140 nå er blitt sagt opp på grunn av at det spanske verftet vant konkurransen. Situasjonen der – og ved andre verft – er det behov for å undersøke nærmere. Prisforskjellen er – vil jeg si – mistenkelig stor, og den er det all grunn til å sjekke nærmere. Vi mener også det er all grunn til å ta situasjonen i norsk verkstedindustri alvorlig, og vi er derfor glad for at det er en samlet komite som støtter forslaget der vi ber Regjeringa gå gjennom konkurransesituasjonen for denne industrien og melde tilbake til Stortinget i revidert nasjonalbudsjett. Til slutt vil jeg ta opp de forslag hvor Arbeiderpartiet står alene eller sammen med andre partier.