Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Da passet det godt at forrige taler var inne på boligpolitikk, for det er en av de viktige pilarene i velferdspolitikken. Jeg har lyst til å si at norsk boligpolitikk i all hovedsak har vært vellykket. De fleste bor i egen bolig, og vi har en av verdens høyeste boligstandarder. Men et høyt prisnivå har gjort terskelen for å komme inn på boligmarkedet unødvendig høy for noen. Derfor økte den rød-grønne regjeringen bostøtten, vi økte lånerammene til Husbanken ved flere anledninger, flere unge og vanskeligstilte har fått startlån, og det er nå bygget 100 000 kommunale boliger. Det viktigste for Arbeiderpartiet i boligpolitikken er at vi må bygge mer. Vi trenger en stat og kommune som tar et større ansvar, vi ønsker oss en mer aktiv og koordinert stat og fremmer bl.a. forslag om en forsterket innsats for flere boliger i Fornebuområdet i denne innstillingen. Jeg registrerer at Høyre snakker om nye ideer og bedre løsninger, men stemmer vårt forslag ned i dag. Så vil vi trappe opp innsatsen på studentboliger. Vi vil opp mot 3 000 nye studentboliger i året, for studentboliger er som et kinderegg: Det bidrar til studentvelferd, til lik rett til utdanning og demper prisen på andre utleieboliger. Det er tre gode ting på en gang. Så er vi opptatt av å gjøre det enklere å bygge. I vår regjeringsperiode endret vi bl.a. våtromsnormen og fjernet søknadsplikten for enkle tiltak på egen eiendom. Direktoratet for byggkvalitet gjør mye for forenkling og digitalisering, og vi går derfor imot regjeringens forslag til kutt til dette viktige arbeidet. Men forenkling må ikke gå på bekostning av kvalitet. Arbeiderpartiet er opptatt av å bygge for framtiden. Er det noe vi har lært av historien, er det nemlig at framtiden kommer uansett. Vi holder derfor fast ved klimakravene til bolig og målsettingen om at det skal bygges passivhus i 2015 og nesten null-energibygg i 2020. Vi står også fast på krav til tilgjengelighet, for det handler om at alle skal ha frihet til selv å velge hvor de vil bo. Så må vi fortsette med den innsatsen som er gjort med en sosial boligpolitikk. Det boligsosiale arbeidet ble styrket under den rød-grønne regjeringen, og vi varslet bl.a. at vi i 2014 ville komme tilbake med en boligsosial strategi. Arbeiderpartiet mener det er viktig at dette arbeidet videreføres, særlig sett i lys av regjeringen Solbergs forslag om en ytterligere renteøkning i Husbanken. Husbanken er et av våre viktigste politiske verktøy i boligpolitikken. Aldri før har så mange mottatt startlån fra Husbanken. Det er derfor urovekkende at regjeringen i tilleggsproposisjonen viser en manglende vilje til å øke Husbankens låneramme. Så registrerer jeg at de blå-blå har vannet ut ambisjonene på boligområdet. De gikk høyt på banen i valgkampen når det gjaldt egenkapitalkravet, som representanten Michael Tetzschner så friskt omtalte som et «masseødeleggelsesvåpen» i Stortinget rett før sommeren. Nå har pipa fått en helt annen tone, og de borgerlige partiene har løpt fra sine valgløfter. Vi er mange i denne sal som vet at forhandlinger kan være vanskelig – særlig hvis man er uenig om noe. Men forhandlinger burde jammen meg være enklere når man i utgangspunktet er hjertens enig. Det var de borgerlige partiene før valgkampen. De fikk rent flertall på Stortinget, sikkert takket være bl.a. unge mennesker som stemte på dem fordi de hadde fått et konkret løfte. Et av disse løftene er nå blitt til et brev til Finanstilsynet hvor finansministeren ber om at dagens politikk med fleksibel praktisering videreføres. Jeg kaller det manglende gjennomføringskraft. Byggenæringen kaller det med rette «en hån mot alle de unge som har stemt borgerlig fordi de trenger et sted å bo». Da blir det en fattig trøst at regjeringen øker BSU-grensen. En økning når bare noen få og overhodet ikke de vanskeligstilte. I 2009 var det bare 11 pst. av målgruppen som utnyttet ordningen fullt ut. Arbeiderpartiet mener det er klokere å investere i Husbanken og andre ordninger som virkelig når de unge som trenger det, og de som er vanskeligstilte. Men jeg registrerer at også på dette området prioriterer regjeringen en politikk til de som har mest fra før, og det fører til økte forskjeller.