trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Den 29. mai 2013 sto de fire borgerlige partilederne på Fornebu i Bærum med sitt aller første felles utspill. De lovet fortgang i byggingen av Fornebubanen. Vi kan begynne å bygge allerede nå, sa de. Nå, fire år etter, kjenner vi historien: Populistiske valgløfter for å skaffe stemmer. Spaden skulle stå i jorda, men ikke en centimeter er bygd på fire år. Velgerne som stemte for en raskere utbygging, har all grunn til å føle seg lurt. I år prøvde de seg på nøyaktig det samme. Og det ble jo helt komisk da NRK Dagsrevyen klippet sammen løftene fra 2013 og 2017. På nøyaktig samme sted kom man med nøyaktig de samme løftene. Samferdselspolitikk løses ikke med populisme, men med handlekraft. Rundt de store byene er det et stort behov for rask utbygging av kollektivtrafikk, både som en del av klimaløsningen og for å gjøre livene til folk enklere og bedre. Arbeiderpartiet foreslår i dag at staten skal bidra med opptil 70 pst. av regningen på kollektivprosjektene rundt de store byene. Det ville kunne bety mye for f.eks. byggingen av Fornebubanen, og det er synd det ikke kommer til å få flertall i dag. I dag behandler Stortinget også Oslopakke 3 – et forlik mellom tre likeverdige partnere: Oslo kommune, Akershus fylkeskommune og staten. Alle som jobber med et forlik, vet hvor vanskelig det kan være. Alle må gi og ta for at man i sum skal gjøre den jobben man er satt til å gjøre – skaffe vei og bane til befolkningen. Høyre har f.eks. godtatt at penger fra bompenger også skal gå til kollektivtrafikk. Venstre har vært med på prosjekter de helt sikkert hadde sett annerledes. I Arbeiderpartiet har vi også vært med på å gi og ta. Men et forlik må behandles med respekt og varsomhet, noe jeg opplever at i alle fall de fleste lokalpolitikere har, men virkelig med et stort unntak av samferdselsministeren. Det virker som om han har som formål å skape mest mulig splid og spetakkel. Alle vet at E18-saken har vært en stor og vanskelig sak. Arbeiderpartiet mener at de opplysningene som har kommet fra Vegvesenet, er relevante og gode. Kan prosjektet gjøres bedre og billigere, er det noe vi støtter – selv om det er åpenbart at samferdselsministeren kunne og burde håndtert saken på en mye bedre måte. Men også nå, etter at innstillingen fra komiteen er klar, ser vi at ministeren ikke gjør annet enn å prøve å skape usikkerhet om hvor Arbeiderpartiet står, selv om det står svart på hvitt i innstillingen. Han må være den første samferdselsministeren som virkelig prøver å få folk til å være uenig med ham. Samferdselsministeren må slutte å spre usikkerhet. Vi hørte ham nå, og vi hørte Håkon Elvenes tidligere i dag, som sa at det lå en «svart sky» foran Oslopakke 3. Det er grunn til å minne om at det eneste partiet som står utenfor Oslopakke 3, er Fremskrittspartiet. Jeg er glad Solvik-Olsen i dag bryter med sine partifeller i Oslo og Akershus og står for tidenes løftebrudd når han blir den samferdselsministeren i norsk historie som foreslår mest bompenger. Men at det er han og Fremskrittspartiet som – av alle – skal mene at andre skaper usikkerhet, det faller på sin egen urimelighet.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Jeg er svært glad for den store satsingen samferdselsministeren og regjeringen, sammen med samarbeidspartiene, gjør innen både vei, bane, sjø og luft. Innen disse områdene har det ikke vært større satsing enn nå. På kyststripen fra Kristiansand til Trondheim foregår det en formidabel verdiskaping både til havs og til lands, og det er her avgjørende for effektiv distribusjon av varer og tjenester at vi har et oppegående transportnett som kan besørge god logistikk. Jeg er spesielt glad for at regjeringen har som ambisjon å knytte Vestlandet sammen med en ferjefri og opprustet E39, og det er flott at en samlet komité deler denne ambisjonen. Komiteen viser til at reisetiden vil bli redusert med om lag ti timer når prosjektet er gjennomført. Den dag en oppjustert og ferjefritt E39 står ferdig, vil vi ha lagt til rette for en meget fremtidig transportåre som vil bidra til å sikre og forbedre konkurransekraften med andre land. Tidligere i vår ble prosjektet Rogfast vedtatt, og dermed er en meget viktig brikke i ferjefri E39 på plass. Når det gjelder transportkorridorer, må det ses i sammenheng, og i tillegg til å oppruste nord-sør-korridoren E39 må en også snarest mulig få på plass en tidsmessig forbindelse øst-vest. Regjeringen har pekt på E134 som en fremtidig hovedvei mellom øst og vest i Sør-Norge. Valget av E134 som fremtidig forbindelse er et naturlig valg, og det er også konkludert med dette valget i mange rapporter og utredninger fra Statens vegvesen, som fagetat. Det er også slått fast at dette er det mest samfunnsøkonomisk gunstige prosjektet å få på plass, og det vil bli et spesielt gunstig prosjekt dersom armen til Bergen en gang inkluderes i prosjektet. I dag er E134 dessverre ikke vintersikker vei over Haukelifjell, og stans i trafikken og kolonnekjøring går spesielt negativt ut over næringstrafikken. Fra mange hold har det blitt arbeidet hardt i mange år for å få etablert nye tunneler fra Seljestad til Vågsli for å gjøre veien vintersikker. I foreliggende innstilling har komiteens flertall pekt på at E134 er utpekt som hovedveiforbindelse mellom Østlandet og Vestlandet, og at det viktigste punktet å utbedre på strekningen, er Haukeli-tunnelene. Dette er jeg fullstendig enig i, da jeg selv mange ganger har blitt stående fast på Haukeli vinterstid. Komiteens flertall viser til at planarbeidet for strekningen snart er ferdig, slik at byggestart kan bli tidligere enn i 2024, slik det var lagt opp til i NTP fra regjeringen. Flertallet legger da til grunn at bompengebidraget kan benyttes først, slik at byggestart for første Haukelitunnel, fra Seljestad til Røldal, kan komme innenfor første planperiode. Jeg finner det svært gledelig at komiteen her har funnet en løsning på en tidlig oppstart av Haukeli-tunnelene, noe som spesielt har vært etterspurt av næringsliv og andre trafikanter i mange, mange år.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2017-06-19:
Mange har lenge vært spent på hva som ville bli prioritert til å komme inn i Nasjonal transportplan, og regjeringen leverer og innfrir løfter. NTP-en vi har til behandling, er tidenes satsing på vei og bane – tusen milliarder de neste tolv årene. Det skal bygges mer, vedlikeholdes mer, og vi skal få mer ut av de kronene som bevilges til samferdsel. Endelig får ny E18 i Vestkorridoren sin rettmessige plass og prioritering i denne planen, og det er gledelig at utbyggingen skjer sammenhengende og helhetlig fra Lysaker til Asker, at strekningen Strand–Drengsrud bygges ut som et ordinert prosjekt med statlige tilskudd. Arbeidet med å få ny E18 har tatt tid. Statens vegvesen har jobbet med prosjektet i nesten 30 år. Norges mest trafikkerte vei får nå endelig en oppgradering. I løpet av disse årene har vi fått ny kunnskap om klimaforandringer og hvor ødeleggende utslipp fra biltrafikken er for miljøet. Vi har inngått et klimaforlik som sier at veksten i persontrafikken inn mot de store byene skal skje med kollektivtrafikk eller sykkel og gange. Disse hensynene er tatt med i Oslopakke 3 og de nye planene for ny E18. Den nye veien vil ha egen bussvei, gjennomgående sykkelveisystem og store deler av dagens biltrafikk i tunnel. Det blir lettere å komme fram, vi får renere luft og mindre støy i områdene nær E18. Ny E18 blir en miljøvei. Heldigvis har Arbeiderpartiets stortingsgruppe sagt ja til planene for ny E18, men jeg føler meg likevel litt usikker på hvor mye vi kan stole på dem. I Oslo er ikke Arbeiderpartiet enig med sin egen stortingsgruppe. De følger Miljøpartiet De Grønnes syn, som ikke vil ha utbygging av E18. Det samme skjer i Trondheim. Arbeiderpartiet følger også der Miljøpartiet De Grønne når det gjelder motorveiutbygging. Jeg frykter at det også kan skje på landsbasis. Med Senterpartiet på slep kan penger bli flyttet fra hovedveier til bygdeveier, for Senterpartiet har sagt at de vil prioritere ned E18 i Vestkorridoren og utsette prosjektet. Og SV vil jo ikke ha E18 i det hele tatt, slik planene nå foreligger. Vi har i det siste registrert at Arbeiderpartiet ikke går av veien for å reversere det som er besluttet, så derfor er det grunn til uro. Høyre og Fremskrittspartiet, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, er tydelige og er garantistene for at veiprosjektet ny E18 gjennomføres. Vi kommer til å følge opp NTP slik den nå foreligger, med nødvendige årlige bevilgninger. Etter mange år med planlegging, kø, kork og kaos er det endelig lys i tunnelen. Miljøveien E18 ønskes velkommen.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Da Solvik-Olsen overtok Samferdselsdepartementet, fikk han også ansvar for kystdelen av Nasjonal transportplan, inklusiv fiskerihavner. Fiskerihavner har ingenting med samferdsel å gjøre. Det er derimot en avgjørende viktig infrastruktur for sjømatnæringene og utviklingen av disse. Derfor lyder det noe hult når statsministeren til stadighet trekker fram sjømatnæringene som næringer det skal satses på, og fiskeriministeren reiser verden rundt og selger inn norsk fisk – og så legger regjeringen fram en NTP med en sensasjonell svak og sen satsing på nettopp fiskerihavner. Samferdselsministeren har vært på signingsferd langs kysten. Da hadde mange forventninger til at det skulle vises i forslaget til NTP. Tvert imot – andelen av NTP som går til kyst, er redusert med 1 pst. Nå høres kanskje ikke det så mye ut, men i kroner utgjør det faktisk drøye 10 mrd. kr. Sjøveien ligger der – ferdig saltet, ferdig brøytet – og den kan tilby en trygg og effektiv transport av store godsmengder, med klare miljøgevinster. Derfor er det direkte ubegripelig at regjeringen ikke har fulgt opp den gjeldende nasjonale transportplanen på dette området. I den lå det nemlig tre konkrete områder som Stortinget vedtok og dermed forventet at regjeringen skulle følge opp. Det var å styrke havneinfrastrukturen, støtte og incentiver til havnesamarbeid og en incentivordning for overføring av gods. Det ble lagt inn 3 mrd. kr til disse områdene. Så når statsråden skryter av en overoppfylling av NTP, unnlater han å nevne at innenfor kystdelen er den bare på 86 pst. Dette forteller meg om et manglende fokus på feltet. Sjøtransporten er også i all hovedsak brukerfinansiert. Derfor er det også viktig å styrke konkurransekraften. Det kan man gjøre med de incentivordningene som jeg nevnte. Regjeringen Stoltenberg fjernet flere avgifter, bl.a. sikkerhetsavgiften og kystavgiften, men viktigere enn det: Regjeringen Stoltenberg foreslo, etter tett dialog med nærskipsfarten, en incentivordning for å få flere rederier til å starte opp godsruter på sjø. Dessverre har Solvik-Olsen brukt nesten fire år på å foreslå en ordning, og til alt overmål en ordning som næringen selv mener er underfinansiert med 200 mill. kr. Så når representanten Halleraker åpenbart har kjedet seg i åtte år, vet jeg ikke hvordan han har hatt det de siste fire årene. Jeg har mine ord i behold. Dette er et område som interesserer samferdselsministeren midt i ryggen. Derfor er jeg glad for at jeg tilhører et parti som løfter fram kystdelen. Folk langs kysten merker seg også dette. Godt valg.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Jeg merket meg at statsråden heller ikke i dag kommenterte manglende fokus på kysten i NTP-en, annet enn at jeg hørte antydningen av en liten latter idet jeg holdt innlegget mitt, men den var nok for lav til å bli referert som munterhet i salen. Uansett, for ytterligere å dokumentere regjeringens ambisjonsnivå når det kommer til godsoverføring til sjø og bane, vil jeg referere fra forslaget til NTP: «Regjeringen har som ambisjon å overføre 30 pst. av gods over 300 km fra veg til sjø og bane innen planperiodens utløp.» Videre sies det: «For å kunne oppnå godsoverføring i et så stort omfang vil det være behov for omfattende økonomiske virkemidler og investeringer utover det som foreslås i denne meldingen.» Her innrømmer regjeringen at de ikke greier å oppfylle målet om 30 pst. innen 2030 dersom man følger den meldingen som regjeringen selv har lagt fram. Som om ikke dette er ille nok, tallfester de det også: «Effekten av de foreslåtte tiltakene i meldingen er beregnet til om lag 30 pst. av potensialet på 7 mill. tonn(…)(…) fra veg til sjø og bane.» (…) (…) Det betyr at med de tiltakene som regjeringen har presentert i NTP, vil de oppnå om lag en tredjedel av målet om 30 pst. innen 2030. Da er det ikke til å undres over at også KS Bedrift Havn mener sjøtransporten burde vært sterkere prioritert. I dag har jeg min siste mulighet til å ta igjen etter fire år med klaging og beskyldninger av ymse slag vedørende U-864. Særlig ivrige var representantene Halleraker fra Høyre og Sortevik fra Fremskrittspartiet, som ikke lenger er i lag med oss andre her. De sto faktisk i denne sal og garanterte heving av ubåtvraket med dets innhold. Så ble det regjeringsskifte, og hva skjedde? Fremskrittspartiets statsråd Solvik-Olsen overtok ansvaret, og det ble stille – dørgende stille. Nå vet jeg at dette ikke er en del av NTP, men det er absolutt en del av samferdselsministerens portefølje – og det var utrolig godt å få sagt!
Bjørn Lødemel (Høyre), 2017-06-19:
I dag vedtek Stortinget den mest offensive og framtidsretta Nasjonal transportplan gjennom tidene, og det skal investerast over 1 000 mrd. kr i tallause store og små prosjekt over heile landet. I Sogn og Fjordane er det vist til mange viktige samferdsleprosjekt som skal startast opp eller som skal planleggjast i NTP. Den mest gledelege saka er at det no endeleg blir bygging av Stad skipstunnel. Stad skipstunnel blir verdas første skipstunnel og vil bli ein verdssensasjon, både under bygginga og når han er ferdig. Det vil gje ein tryggare og raskare sjøfart for kystnæringane, og han vil leggje til rette for at det kan byggjast ein sterk bu- og arbeidsregion på kysten av Nord-Vestlandet. I fleire tiår har det vore jobba målretta for å byggje Stad skipstunnel. No blir dette ein realitet, takka vere regjeringspartia Høgre og Framstegspartiet og samarbeidspartia Venstre og Kristeleg Folkeparti. Det er òg ei sterk satsing på E39 i Sogn og Fjordane i NTP. I tillegg til at ein i desse dagar startar opp bygginga av Bjørset-Skei, blir Myrmel-Lunde også starta opp i fyrste planperiode. Bogstunnelen og fleire rassikringsprosjekt er på plass i løpet av planperioden. Rassikring av rv. 5 i Kjøsnesfjorden er også fullfinansiert i fyrste del av planperioden, berre synd at representanten Navarsete ikkje har fått med seg det. Eg vil nytte høvet til å gratulere regjeringspartia og samarbeidspartia for å ha fått på plass ein svært viktig merknad om rv. 15 Strynefjellet. Opprusting av vegen over Strynefjellet er avgjerande for å gje vintersikker og rassikker veg. Desse partia har med denne fleirtalsmerknaden følgd opp grundige og gode innspel i høyringa til NTP frå tre fylkeskommunar, regionråd, kommunane og ikkje minst frå brukarane av dette viktige sambandet mellom aust og vest. Merknaden viser til at alternativet B1 med arm til Geiranger er den løysinga som gjev best måloppnåing, og ein ber om rask konklusjon av trasévalet frå regjeringa. Alt dette er viktige signal frå desse partia på Stortinget. I merknadene til NTP frå desse partia blir det vist til behovet for vidare utgreiingar av Vikafjellet, og det er også ein viktig merknad om utbetring av flaskehalsane mellom Byrkjelo og Sandane. Som medlem av kommunalkomiteen er det svært gledeleg å sjå at den nye ferjeavløysingsordninga som regjeringspartia og samarbeidspartia har fått på plass, allereie gjev resultat når vi seinare i dag skal godkjenne Nordøyvegen. Også her måtte ei blå-blå regjering til for å rette opp ei pinglete raud-grøn ordning – på 20 år – som var totalt ubrukeleg. Eg skal ikkje bruke mykje tid på opposisjonen sine prioriteringar, for alle kan sjå at det raud-grøne alternativet sprikjer som staur, i alle retningar. Aller verst er Arbeidarpartiet med sine fullstendig urealistiske overbod på ufattelege 120 mrd. kr–160 mrd. kr. Når ein bruker fleire titals milliardar meir enn ein har dekning for, betyr det at deira såkalla prioriteringar ikkje har nokon verdi. I fylket vårt er det mange helsingar heim frå Arbeidarpartiet om framskunding og nye prosjekt. Felles for alle er at det er som fuglar på taket og ingen realisme.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2017-06-19:
Med gode samferdselsløsninger bygger vi dette landet. Det var Høyre garantisten for i valgkampen i 2013, og vi har fulgt det opp i regjering. De årlige investeringene i samferdsel er økt med 50 pst., og Nasjonal transportplan er overoppfylt. Gjennom denne ambisiøse transportplanen prioriterer vi 1 000 mrd. kr de neste tolv årene på tidenes satsing på nye veier og jernbanelinjer. Vedlikeholdet styrkes, og viktige prosjekter som binder landet sammen, gjennomføres. For Nordland – fylket som går så det suser og med et næringsliv som kanskje mer enn noe annet er avhengig av gode samferdselsløsninger – gir denne transportplanen et løft. Nesten 27 000 mill. kr til å løfte samferdselen i Nordland betyr mye. Et av de kanskje mest ambisiøse tiltakene for nord, er prosjektet «Ny by – ny flyplass» i Bodø. Etter vedtaket fra den forrige regjeringen om å legge ned Bodø hovedflystasjon, satte daværende Høyre-ordfører seg i førersetet for å bringe byen framover. Det er et prosjekt som bl.a. Arbeiderpartiet da ikke trodde på, men som i dag heldigvis har et bredt politisk flertall bak seg, og som landets statsminister òg har latt seg begeistre av. Dette er ikke bare et nasjonalt samferdselsprosjekt. Det er et prosjekt hvor en planlegger, bygger og utvikler en ny, smart, kompakt og miljøvennlig framtidsby i nordområdene, og som også har fått internasjonal oppmerksomhet. Så har regjeringen prioritert et annet viktig flyplassprosjekt som det er jobbet godt med både fra næringsliv og lokale politikere, nemlig ny lufthavn på Hauan utenfor Mo i Rana. Det gir næringslivet nye muligheter. Her vil det legges til rette for oppstart raskest mulig med lokale midler. Den største utfordringen i nord er en kronglete og dårlig veistandard. Gjennom denne NTP skjer det mye i nord. Og for å nevne noe er det oppstart av gigantprosjekt med nye tunneler gjennom Sørfold, som ikke bare er viktig for næringslivet og trafikksikkerheten, men det gjør også at veilengden kortes kraftig ned. Hålogalandsveien er et prosjekt som er tredoblet i kostnad. Begge disse prosjektene har oppstart i første periode. E6 Helgeland er godt i gang, og E6 Helgeland nord skal gjennomføres helhetlig og sammenhengende. Videre er det viktig å merke seg at Stortinget gjennom denne behandlingen også har løftet inn framdrift i prosjektet ved å legge E6 gjennom Narvik i trasé utenfor bykjernen. Det samme gjelder Ofotbane-prosjektet. Her må prosjektets framdrift ses sammen med hva som skjer på svensk side. Med denne ambisiøse transportplanen bygger vi Nordland og knytter mennesker sammen. Ikke minst gir vi folk flest en bedre transporthverdag, og ikke med en overbudspolitikk, som vi ser kommer fra Arbeiderpartiet. Nordlendingene kan i alle fall ikke vite hva som blir prioritert om Arbeiderpartiet skulle vinne fram.
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Når vi nå behandler en tolvårig infrastrukturplan, må den selvsagt handle om å bygge en infrastruktur for framtiden – ikke bare på vei, sjø og bane, men også på nett. Det må handle om å bygge bredbånd og nettilgang som kan møte framtidens behov for digital kommunikasjon og dataoverføring. Det er en av hovedsatsingene til Arbeiderpartiet i vårt alternative opplegg. Det skiller seg tydelig fra dagens regjering, som er blitt dratt baklengs inn i framtiden gjennom fire år da det gang på gang er blitt foreslått færre penger til bredbåndsutbygging. Hvis vi ønsker å bygge hele landet, skape arbeidsplasser og legge til rette for bosetting over hele landet, må bredbåndstilgangen bygges ut. I store deler av vårt spredtbygde land kommer ikke markedet til å fikse den jobben alene. Utbygging av digital infrastruktur er et nasjonalt ansvar, og det må bety nasjonale ressurser. En NTP og en regjerings NTP-framlegg er ellers gjerne en øvelse i å telle opp hvor mange og hvilke nye prosjekter som har kommet inn. Slik er det ikke denne gangen. For oss i Hedmark har det i større grad handlet om å lete med lys og lykte etter ikke bare nye prosjekter, men også eksisterende prosjekter – og så skuffet slå fast at dette var litt stusslig. Flere av de viktige prosjektene i Hedmark som skyves ut i tid eller så godt som legges på is, forklares med økte kostnader. Det gjelder ikke bare Hedmark. Det bygger opp under et inntrykk av en regjering med manglende kostnadskontroll. Vårt opplegg inneholder en klar plan for å få kontroll på kostnadsveksten. Det behovet burde også regjeringen ha sett. Bedre kostnadskontroll vil være nødvendig for å få gjennomført de planer som vedtas i dag. Arbeiderpartiet mener at ambisjonene om full intercity-utbygging innen 2030 må fastholdes. Dette er et godt eksempel på hvordan regjeringen har latt kostnadene løpe. Vi mener at regjeringen må komme tilbake til Stortinget med en gjennomgang og en helhetlig plan for hele intercity, med full utbygging innen 2030 som mål. Et annet eksempel er E16, og E16 Slomarka–Nybakk blir stående som et monument over denne regjeringens manglende gjennomføringsevne. Ifølge Fremskrittspartiets nåværende stortingsrepresentant fra Hedmark i forrige valgkamp kunne hele E16 gjennom Akershus og Hedmark stå ferdig utbygd i 2017. Nå skriver regjeringen i NTP at det legges opp til forberedende arbeider og eventuell anleggsstart i prosjektet i siste del av planperioden. Om regjeringen hadde fulgt opp gjeldende NTP, ville vi nå vært godt i gang med utbygging av første del av den gjenværende strekningen, men nå er det altså skjøvet ut i tid nok en gang. Vi mener at dette er en typisk strekning som kan forseres og bygges raskere enn det regjeringen legger opp til, ikke minst for å tette et hull mellom to firefeltsstrekninger. Vi setter også av penger som kan bidra til å forsere aktuelle veiprosjekter. Det er noe helt annet enn det representanter fra stortingsflertallet har gjort: å selge det inn som en seier at veien i 2021 skal vurderes tatt inn i Nye Veiers portefølje.
Sveinung Stensland (Høyre), 2017-06-19:
Det er interessant å følge denne debatten som helsepolitiker. Jeg trodde vi i helsekomiteen hadde stort renn av folk som ville ha gode penger til gode formål, men jeg tror representantene i transportkomiteen har det tøffere enn oss helsepolitikere. Det var en viss skuffelse i min region da NTP ble lagt fram, av den enkle grunn at vi lette etter oppstart på strekningen Seljestad–Røldal i første periode. Det ligger nå inne i innstillingen en flertallsmerknad som sørger for at den kan starte opp i første periode. Det er vi veldig glad for, alle som kommer fra min del av landet. En spesielt viktig grunn til å få tatt fatt på det er at vi snart setter i gang Rogfast, som vi nettopp har vedtatt, og det er et poeng at ferdigstillelsen av Rogfast henger sammen med ferdigstillelsen av Seljestad–Røldal, fordi det vil generere mye trafikk. Så det er flotte greier. Men midt oppe i alt dette er det litt for få som er opptatt av ferjefri E39. Vi har nettopp hatt en regiondebatt og en diskusjon om hvor grensene skal gå på Vestlandet. Jeg tør påstå at det er mye viktigere for samhandlingen og sameksistensen på Vestlandet med veiforbindelser og å fjerne ferjer enn hvor denne regiongrensen skal gå. Det er veier og samferdsel som bygger sammen Vestlandet, ikke hvor de forskjellige embetene blir å finne. Jeg vil takke komiteen for et godt arbeid. Nå sitter ikke jeg der – heldigvis, holdt jeg nesten på å si. Dere har fått mange innspill og tatt godt imot dem, og jeg synes det som kommer nå, har en god sammenheng. Så får jeg overlate til dere proffe transportpolitikere å krangle om detaljene.
Sveinung Stensland (Høyre), 2017-06-19:
Først av alt takk til komiteen for konstruktivt samarbeid. Fastlegene er et viktig tema, og vi ser også at komiteen stiller seg enstemmig bak veldig mange av merknadene til denne saken. I den grad det er uenighet, gjelder det listelengdene. Flertallet i komiteen mener det ikke er hensiktsmessig å redusere fastlegelistene på generell basis, men en samlet komité stiller seg bak at en trenger en evaluering av fastlegeordningen. Denne og tidligere debatter viser at det er hensiktsmessig. Vi bruker mye ressurser på helse i Norge, og primærhelsetjenesten er en viktig del av dette. Fastlegene er en av søylene i denne delen av helsetjenesten, og det er vesentlig å sikre en god dekning. Det kan vi selvfølgelig gjøre ved å rekruttere flere, men vi kan også få til mye med å jobbe annerledes. Oppgavene forandrer seg gradvis, befolkningsgrunnlaget likeså, og vi må derfor sørge for at også denne delen av helsetjenesten omstiller seg, noe den selvfølgelig gjør hele veien. Én ting er sikkert, vi kan ikke møte alle utfordringene i helsetjenesten med utelukkende å ansette flere folk. Primærhelsemeldingen beskrev en lang rekke tiltak for å løse utfordringene. Utfordringsbildet og forslagene til en nødvendig videreutvikling har Stortinget sluttet seg til, og vi er gjort kjent med at regjeringen jobber med å følge opp dette. Sammenligninger viser at Norge ligger bedre an enn mange med tanke på fastlegedekning, Men det er utfordringer, spesielt sliter en i noen deler av landet, i distriktene bl.a. Dette er ikke en ny problemstilling og har flere forklaringer. Det påhviler kommunene et spesielt ansvar når det gjelder å rekruttere fagfolk innen alle deler av primærhelsetjenesten, men vi har selvsagt et overordnet ansvar også her i Stortinget for å sikre tilgangen på helsepersonell i Norge. Staten sitter på en rekke virkemidler som kan bidra til å legge forholdene til rette for bedre rekruttering, men til slutt er det kommunene som må ta de nødvendige beslutningene. Leger i primærhelsetjenesten utfører oppgaver på vegne av kommunene. Det er kommunene som må sørge for tilstrekkelig legedekning, for å oppfylle kravene som påligger kommunen i fastlegeforskriften og annet relevant regelverk. Det er imidlertid sånn at kommunene har samme ansvar for rekruttering av mange forskjellige typer helsepersonell, men vi ser at det med å få tak i fastleger er en spesiell utfordring. Statsråden er tydelig i sitt svar til komiteen: Regjeringen vil stimulere til bedre rekruttering. Det skal igjen etableres en tilskuddsordning for rekruttering av fastleger og kompenserende tiltak i allmennlegetjenesten. Høyre mener det viktigste ansvaret fastlegen har, er medisinsk behandling og medisinske avklaringer. Likevel vet vi at legene bruker mye tid på annet mer administrativt eller rutinepreget arbeid. Det er det et poeng å ta med seg i denne debatten, at når noen foreslår at andre yrkesgrupper skal ta over eller samarbeide om legeoppgaver, vekker dette fort motstand fra legehold. Heldigvis er regjeringen godt i gang med tiltakene som er besluttet gjennom primærhelsemeldingen. Det vil hjelpe både pasienter og leger til en bedre hverdag.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2017-06-19:
Jeg har lyst til å benytte anledningen til å gratulere samferdselsministeren med dagen. Det er en strålende dag for regjeringssamarbeidet mellom Fremskrittspartiet og Høyre, og ikke minst for støttepartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre. Vi har fått tidenes nasjonale transportplan, med en vanvittig satsing på kollektivtransport og jernbane. Nedkorting og standardisering av planprosesser bidrar til at vi får mer vei og bane og flere gang- og sykkelveier. For første gang er også barn tatt inn i planen. I Buskerud er det et vei- og baneprosjekt, nemlig Ringeriksbanen, som etter tiår med utredninger og uenigheter, nå blir realisert. Ringeriksbanen er en 40 km lang helt ny jernbane som gir en reisetid mellom Oslo og Hønefoss på 35 minutter. Det blir to tog i timen og en mulighet for fjerntog. Parallelt med dette bygges en firefelts motorvei på E16 mellom Skaret og Hønefoss. Helt fantastisk! Veien mellom Oslo, Geilo og til Bergen kortes ned. Det gledelige er at for første gang har man finansiert gjennomføringen av dette i NTP. Med en tradisjonell planprosess hadde prosjektet vært klart til byggestart i 2024. Det gjør denne regjeringen noe med. E16 og Ringeriksbanen har blitt kraftig framskyndet i denne NTP-en sammenlignet med NTP-en for 2014–2023. Der lå det inne bare 1,5 mrd. kr til Ringeriksbanen og null kroner til E16. I NTP 2018–2029 er prosjektene fullfinansiert, og det ligger i den sammenlignbare perioden om lag fire ganger så store statlige midler til Ringeriksbanen, og mulighet til å bruke 3,2 mrd. kr i forskutterte bompenger på E16. Ringeriksregionen er etter år i mørket blitt løftet fram. Nå har vi vedtatt prosjektet Bjørum–Skaret, og Sandvika–Wøyen bygges nå. Med finansiering og mer effektiv og raskere planlegging vil en kunne bidra til å framskynde prosjektet Ringeriksbanen til 2021. Representanten Myrli sier i sitt innlegg at det ikke var sikkert at nåværende samferdselsminister skal gjennomføre denne planen. Da sier jeg bare: Grøss og gru! Da er det stor grunn til bekymring. Ringeriksbanen risikerer da å gå en usikker framtid i møte. Arbeiderpartiet sa i sine merknader knyttet til behandlingen av NTP 2014–2023 at det skulle bli byggestart i 2018, men pengene lå ikke inne. Løftet er nå 2019, men pengene ligger fortsatt ikke inne. Det er høyst usikkert hva Arbeiderpartiet prioriterer opp og ned. Pengene må på bordet – noe annet er useriøst!
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2017-06-19:
Representanten Kjersti Toppe med flere fremmer forslag om å erstatte helseforetaksloven med en egen helseforvaltningslov, der flertallet i et sykehusstyre skal settes sammen av representanter fra fylkestinget. Senterpartiet vil også endre finansieringen av sykehus, med et mål om at alle sykehus i all hovedsak skal rammefinansieres. I 2015 oppnevnte regjeringen et offentlig utvalg, Kvinnsland-utvalget, som fikk i oppdrag å utrede hvordan det statlige eierskapet i spesialisthelsetjenesten skulle organiseres. Utvalget ble bedt om å vurdere tre alternativer til dagens organisering: et eget foretak, direkte underlagt departementet et nytt direktorat til erstatning for dagens helseforetak et nasjonalt helseforetak som erstatter dagens fire regionale foretak 13 av utvalgets 16 medlemmer mente at det fortsatt bør være et regionalt beslutningsnivå. En av begrunnelsene fra utvalget er at et regionalt forankret nivå gir større legitimitet. Regional forankring vil gi en bedre regional planlegging og dimensjonering av spesialisthelsetjenesten. Kvinnsland-utvalget hadde altså ingen bedre alternativer enn dagens modell. Jeg må si meg enig i Arbeiderpartiets merknader om at en omfattende omorganisering av foretakene vil kreve både økonomiske og personellmessige ressurser, og at man må være ganske sikker på at en ny organisering gir et bedre og mer effektivt resultat når det gjelder å drive helsetjenester, enn det som gjelder i dag. Det konkluderte altså utvalget med at det ikke gjør. Modellen Senterpartiet foreslår, skaper egentlig et inntrykk av at fylkesting og fylkespolitikerne har et direkte ansvar for sykehusdriften. Men i realiteten må disse styrene forholde seg til de styringssignalene som kommer fra regjeringen og fra Stortinget. Modellen skaper egentlig uklare ansvarsforhold. Et sentralt virkemiddel for gjennomføring av helsepolitikken er finansieringsordningene, og spesialisthelsetjenesten er finansiert dels gjennom en basisbevilgning og dels gjennom ulike aktivitetsbaserte finansieringsordninger. Denne såkalte ISF-ordningen ble innført i 1997. Den er altså ikke ny, og i motsetning til rammefinansiering stimulerer ordningen til en mer kostnadseffektiv pasientbehandling. Dette var en av grunnene til at regjeringen økte andelen innsatsfinansiert styring fra 40 pst. til 50 pst. Kvinnsland-utvalget så på mange ulike problemstillinger i tillegg til styringsmodell. Jeg er glad for at regjeringen ønsker å se disse i sammenheng, og den har varslet at den vil gi en samlet framstilling av retningen for den videre oppfølgingen i statsbudsjettet for 2018.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2017-06-19:
Bare noen kommentarer til saken. Høyre deler forslagsstillernes syn – at de ansatte skal ha gode og trygge arbeidsforhold. Det skal være en god kultur for varsling og, ikke minst, en kultur for å sette pasientsikkerhet høyt på dagsordenen. Vi vet at gode arbeidsforhold og godt miljø på avdelingene smitter over på pasientene. Sykehus med høyt konfliktnivå – avdelinger med det vi kan kalle et surt arbeidsmiljø – kommer heller ikke pasientene til gode. Det er helt klart et ledelsesansvar å sørge for god ledelse helt nede på avdelingsnivå. Det er der samhandlingen skjer, mellom pasienter og den enkelte sykepleier eller lege – eller laborant, for den saks skyld. Vi er enig i at trepartssamarbeidet skal sikre samarbeidet mellom partene i sykehussektoren. Statsråden har også skrevet i brev av 15. mai at det å sikre samarbeid og tillit mellom partene er «godt ivaretatt» i våre sykehus. De ansatte er selvsagt med i styrer og med på utarbeidelse av planer og strategier. Når det gjelder ledelse i sykehusene, har Stortinget diskutert Nasjonal helse- og sykehusplan, og i flertallsmerknader i forbindelse med den påpeker man viktigheten av at nettopp åpenhet, kvalitet og tillit skal være bærende prinsipper i sykehusene. Styrene har ansvar for å følge opp statens – ministerens – forordninger i foretaksmøtet. Slik sett er det en rød tråd fra ministeren og ned til det enkelte sykehus når det gjelder å fokusere på ledelse. Og det synes jeg sannelig denne salen har gjort. Vi har vært opptatt av ledelse. I forbindelse med Nasjonal helse- og sykehusplan diskuterte vi også viktigheten av nærhet til sin leder og det å vite hvem den overordnede er. Et resultat av det var nettopp at vi ønsket at det i all hovedsak skal være stedlig leder i det enkelte sykehus. Arbeidsmiljøet er viktig. Vi snakker om ledelse, men vi vet også at man må akseptere å bli ledet i sykehus. Det er ikke alltid det er enighet når det gjelder ledelsens mål og det som de ansatte har. Da har vi tillitsvalgtordningen, som skal være en meklingsording. Den fungerer godt.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Jeg skal i dette innlegget konsentrere meg om rv. 7 og rv. 52, som er viktige forbindelser mellom Østlandet og Vestlandet i Norge, med to sentrale fjelloverganger. Både ved rv. 7 over Hardangervidda, som er valgt som hovedvei for personbil- og bussturisttrafikk øst–vest, samt rv. 52 Hemsedalsfjellet, som er valgt som hovedvei for tungtransport, er avhengig av opprustning og større investeringer. Og for at det ikke skal være noen form for tvil: Arbeiderpartiet støtter forslaget om rv. 7 og rv. 52 som hovedveier mellom øst og vest. Hallingdal har, på linje med de fleste distrikter og regioner, behov for god kommunikasjon for å ha en positiv utvikling. Hallingdal er også i særstilling den største reiselivsregionen i landet, med mellom 5 millioner og 6 millioner gjestedøgn. Ikke for noen annen region i landet har reiselivet så mye å si som for Hallingdal. Det er godt dokumentert i flere rapporter. Analysene tydeliggjør Hallingdals spesielle situasjon med tanke på at en svært stor del av trafikken er reiselivsrelatert. Rv. 7 og rv. 52 har to hovedformål: Det er hovedvei til og fra Hallingdal, der reiselivets transportbehov i stor grad er med på å legge føringer for utviklingen, og det er hovedvei mellom øst og vest. Rv. 7 Hønefoss–Gol vil uansett løsning være den viktigste og mest trafikkerte øst–vest-forbindelsen i lang tid framover. Det er svært positivt at Ramsrudhellingane og Sokna–Ørgenvika på rv. 7 er ferdig utbygd, men det vil være halvgjort arbeid dersom det ikke blir lagt til rette for en videre utvikling av rv. 7 Hønefoss–Gol, som er og vil være en hovedveiforbindelse mellom øst og vest. Som den desidert mest trafikkerte øst–vest-forbindelsen vil det i første omgang være rett å prioritere Ørgenvika–Gol, og da som et helt prosjekt. Uansett valg av hovedveiforbindelse øst–vest er det avgjørende å styrke vinterregulariteten. Dette gjelder spesielt over Hardangervidda. For rv. 7 Hardangervidda må også villreinsproblematikken løses en gang for alle.
Torhild Aarbergsbotten (Høyre), 2017-06-19:
Som trønder er jeg utrolig glad for at vi i dag skal vedta store og viktige samferdselsprosjekter som vi har jobbet for i årevis. For første gang føler vi oss trygge på at vi får ferdig E6 gjennom hele Trøndelag i løpet av perioden. Tidligere har det vært klattvise utbedringer av mindre strekninger. Nå får vi motorvei gjennom store deler av det nye Trøndelag. Startskuddet for oppstart av E6 sør gjør vi gjennom bompengeproposisjonen Vindåsliene–Korporals bru. Tidligere har det vært som en liten skive salami som har blitt skjøvet bortover skiva uten at vi har nådd den. I dag får vi hele pølsa! Det er også interessant å se at Arbeiderpartiet ikke kommer med forslag om å ta ut E6 sør fra Nye Veier, men heller signaliserer at enda flere strekninger burde vært lagt inn i deres portefølje. Det er egentlig et godt bilde på Arbeiderpartiets samferdselspolitikk: Det skrikes høyt, det kritiseres, men det kommer få forslag til endringer til slutt. Det andre store prosjektet som gleder et trønderhjerte, er dagens tydelige vedtak om ny godsterminal på Torgård. Etter flere titalls år med utredninger og en sak som den forrige regjeringen ikke klarte å ta stilling til, besluttet Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen at godsterminalen for Trøndelag skulle lokaliseres sør for Trondheim, etter faglige råd og næringslivets ønsker. I dag vedtas alternativet Torgård og at planlegging og gjennomføring av ny godsterminal gjennomføres raskest mulig. Men jeg er svært bekymret for hva som vil skje om Arbeiderpartiet skulle komme til makten fra høsten av. Arbeiderpartiet setter ny godsterminal i fare. Det er et veldig urovekkende signal når Arbeiderpartiet sier de vil utsette godspakken på jernbane for å bygge mer dobbeltspor på Østlandet. Nå har vi jobbet knallhardt sammen over tid. Arbeiderpartiet har ved hver korsvei forsøkt å stanse godsterminalen. De ville ikke bestemme seg for hvor den skulle ligge, og skulle ha enda flere utredninger, det tok dem lang tid å støtte Torgård, og da la de inn mange forbehold. De støttet ikke trinnvis utbygging og la inn et krav om full utbygging som ville betydd at vi måtte vente enda lenger på å få terminalen ut av Trondheim sentrum. Nå setter de utbyggingen i fare ved å åpne for å utsette godspakken for å få mer jernbane på Østlandet. Hvordan skal det gå med resten av jernbanesatsingen i Trøndelag – som økt sporkapasitet Trondheim–Stjørdal, noe som er helt nødvendig for å få redusert reisetid og gjøre jernbanen som en vesentlig og nødvendig aktør i kollektivtrafikken i Trondheims-regionen – om Arbeiderpartiet kommer til makten? Det er med glede jeg skal få være med å vedta en historisk samferdselssatsing for landet og for egen region. Nå handler det om å få satt ord ut i handling, og da er det åpenbart at det er dagens regjering som med tydelighet kan gi oss trygghet for at så vil skje.
Laila Davidsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Høyre gikk til valg på å satse på samferdsel. Etter fire år kan vi si: Høyre leverte. Aldri før har det blitt levert en så ambisiøs Nasjonal transportplan som nå, og det er en grunn til det. Over mange rød-grønne år har forfallet på veiene økt og økt, og en rekke veistrekninger var faktisk karakterisert som direkte farlige. Derfor var det på høy tid med en ny regjering. Nå er forfallet på veiene stoppet, og etterslepet er redusert. Infrastruktur er viktig for alle, både privatpersoner og næringsliv, og for distriktene er trygge og gode veier helt avgjørende. Jeg kommer fra et fylke som er helt avhengig av en regjering som satser på infrastruktur. Arbeidet med E6 mellom Finnmark og Troms fortsetter nå med full styrke, noe som betyr at vi om få år vil ha en ferdselsåre som kobler Finnmark opp mot resten av landet, på helårsbasis. I en årrekke har en utvidelse av rullebanen i Kirkenes stått på prioriteringslisten fra Finnmark, og nå, ved god hjelp av et Sør-Varanger Høyre som aldri ga opp, har det prosjektet blitt framskyndet. Oppstart skjer umiddelbart, og rullebanen skal stå klar i 2019. Her må regjeringen og Avinor takkes, som har vært svært lydhøre i denne prosessen. Ja, fortsatt har flere rullebaner behov for utvidelse. Vår jobb stopper ikke her. I forslaget fra regjeringen var det lagt inn 1,3 mrd. kr til utbedring av rv. 94, under posten «programområder». Så viser det seg at fylkeskommunen ønsker å prioritere litt annerledes, slik at man kan både punktutbedre rv. 94 og i tillegg forsere oppstart av rassikring og veiutbedring i Kløfta på rv. 93. Det vil muliggjøre bruk av modulvogntog helt fra Hammerfest til finskegrensen, og det gir i dag stortingsflertallet sin tilslutning til. Dagens rv. 93 skal oppgraderes til E45, og det vil nå være mulig. Da får vi E45, «The Northern Light Corridor», helt fra Italia og opp til nordlysbyen Alta. Det åpner for enda flere muligheter for Finnmark og er en viktig promotering også for økt turisme og reiselivsaktivitet. Når vi i tillegg får bygd en etterlengtet tunnel gjennom det rasfarlige Skarvberget mot Nordkapp, kan vi trygt si at nå leveres det på mange områder, både i Finnmark og i viktige ferdselsårer ut og inn av fylket. Mange viktige prosjekt gjenstår, men vi er i gang.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Endelig er dagen her – en historisk dag og en historisk sak. Vi skal vedta NTP. Det blir og er en skikkelig positiv gladsak. Det er også en annen historisk sak vi skal behandle i dag, men det er absolutt ingen historisk, positiv gladsak. Det er en meget trist, stygg og tragisk sak, saken er så ille at flertallet i komiteen har prøvd å gjemme den bort i den store NTP-debatten, og det synes Fremskrittspartiet er en dårlig løsning. For dette er en for alvorlig sak – som vil få dramatiske konsekvenser for bilistene – til at den kan kamufleres bort i en NTP-debatt. Jeg snakker selvfølgelig om Oslopakke 3. Når det gjelder bompenger, er dette ekstremisme på sitt verste. Det har dessverre blitt mer og mer vanlig med såkalte bymiljøpakker. De er basert på lokalt ønske og er såkalte pakker som Fremskrittspartiet og våre velgere absolutt ikke vil ha. Lokalt stemmer Fremskrittspartiet imot, og det har vi selvfølgelig også gjort i Oslopakke 3. Men Oslopakke 3 går så mye lenger enn tradisjonelle bypakker med én bomring rundt en by. I Oslopakke 3 kommer det nå, mot stemmene fra Fremskrittspartiet i Oslo, bom på bom på bom innenfor selve bomringen. Det er et ekstremt tiltak som kun har som hensikt å flå og plage bilistene så mye at de indirekte skal tvinges til å gå, sykle eller reise kollektivt. Som sagt, Fremskrittspartiet stemmer lokalt mot slike pakker, men i regjering med Høyre har vi et forpliktende samarbeid med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti, som alle er for slike pakker, og følgelig må vi dessverre tilpasse oss og stemme for. Men vi i Fremskrittspartiet gir oss uansett ikke i kampen for bilistene, og følgelig fremmer vi et eget forslag om å gi 20 pst. rabatt ved bombrikke, og vi håper selvfølgelig stortingsflertallet støtter det forslaget. Fremskrittspartiet reagerer på flere forhold i Oslopakke 3. Det ene er omfanget av antall bommer, for det er bom på bom etter hverandre innenfor den generelle bomringen. Det andre er satsene, dvs. kostnadene dette vil påføre bilistene som trenger å reise innenfor forskjellige steder i Oslo – de kostnadene blir altfor høye. Når kostnadene blir så høye, blir bilistene enda engang en melkeku, siden bompengene ikke nødvendigvis står i forhold til hva bilistene får tilbake i form av bedre, tryggere og sikrere veier. Pengene brukes på alle andre mulige tiltak. Dette tar Fremskrittspartiet sterk avstand fra, og derfor har vi også tidligere – i en sak om endringer i vegloven og vegtrafikkloven, Prop. 82 L for 2016–2017 – fremmet et generelt og overordnet forslag om at ved slike bypakker må det være en forholdsmessig sammenheng mellom andelen bompenger bilistene betaler, og hva bilistene får tilbake i form av bedre og tryggere veier. Videre ser vi at bilistene igjen skal tas, ved at det ikke umiddelbart legges opp til en bombrikkerabatt på 20 pst. Det synes Fremskrittspartiet er uakseptabelt, og vi fremmer følgelig et forslag om at det skal gis 20 pst. rabatt ved innføring av trinn 1 i Oslopakke 3.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Dagens NTP, den som ikke gjelder lenger enn fram til i dag, er på ca. 500 mrd. kr, mens den vi nå kommer til å vedta, blir på over 1 000 mrd. kr. Det er en massiv satsing på infrastruktur, og da spesielt på vei og bane. Når det gjelder vei, har jeg lyst til å trekke fram et annet vesentlig historisk grep som Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, med støtte fra Venstre og Kristelig Folkeparti, har tatt, nemlig etableringen av Nye Veier. Til stadighet må vi slåss om små eller store veiprosjekter for å få dem inn i NTP. De kommer inn, og de faller ut igjen. Det er en veldig kortsiktig, dyr, uøkonomisk, urasjonell og ineffektiv måte å bygge veier på. Nye Veier, som vi har etablert, skal utfordre det etablerte. De skal tenke økonomi, de skal tenke helhet, de skal tenke trafikksikkerhet, de skal tenke effektivitet, og de skal tenke langsiktig. Allerede nå ser vi at denne måten å organisere veibygging på er en suksess. Nye Veier bygger både billigere og raskere. Foreløpig ser det ut til at man kan spare hele 30 mrd. kr på den porteføljen de har fått ansvaret for. Det er ingen grunn til å holde igjen på en suksess som vi ser fungerer. En bedrift som har nye produkter, som selger bra, vil selvfølgelig øke produksjonen og sørge for å utnytte den effekten mest mulig. For vår egen del er det viktig at Nye Veier får ansvaret for nye firefelts riksveier og europaveier. I den forbindelse signaliserer både Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti i denne NTP-en at vi allerede nå ønsker å prioritere f.eks. E16 inn i Nye Veier og se på porteføljen. Når vi snakker om E16 – både representantene Sverre Myrli, Lasse Juliussen og Tone Merete Sønsterud har vært kritiske til regjeringen der. Sverre Myrli dro det historiske perspektivet at det har tatt veldig lang tid å bygge E16 – at planleggingen startet for over 20 år siden. Ja, dessverre, det har vært den typiske Arbeiderparti-måten å planlegge og bygge veier på. Det er snakk om å bygge ca. seks mil med firefelts motorvei, som skulle ta nesten en halv generasjon. En slik måte å bygge veier på ønsker vi ikke. Det var også nettopp derfor vi ønsket å spille inn Nye Veier til E16. Sverre Myrli sa at det er uforståelig at vi utsetter og ikke vil gjøre veien ferdig, men det er nettopp det vi ønsker å unngå ved å spille E16 inn til Nye Veier. I dagens NTP skulle faktisk heller ikke byggingen av den siste parsellen på E16, som er i Akershus, begynne før i 2023. Hvis vi får gitt E16 til Nye Veier innen 2021, ligger alt til rette for at vi kan komme i gang før 2023, som er dagens mål for de rød-grønne. Når det ellers gjelder hvordan Arbeiderpartiet skal finansiere E16, er vi tilbake til starten på debatten, og da må vi finne fram igjen tryllestaven til Harry Potter, for de finansierer ikke de prosjektene de påstår at de skal bygge ut.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Jeg vil følge opp kritikken fra Arbeiderpartiet om at vi såkalt forsinker intercity. Den kritikken bare preller av. Litt fakta i saken: Arbeiderpartiet har ikke fullfinansiert sine ambisjoner om å bygge ytre intercity. Det vil koste 27,8 mrd. kr, og Arbeiderpartiets løfter totalt sett er kostnadsberegnet til mellom 142,4 og 182,4 mrd. kr, litt avhengig av kostnaden med ferjefri E39. Så her mangler Arbeiderpartiet flere milliarder og kommer med store, tunge løfter som de ikke klarer å innfri. Da møter de seg selv i døra når de samtidig kritiserer representanten Bård Hoksrud og prøver å lage et nummer av at vi og Fremskrittspartiet lovte for mye tidligere. Uansett om Arbeiderpartiet hadde hatt nok penger, ville de ikke klart å fullføre Oslo-Navet. Tunnelen som skal bygges gjennom Oslo, må bygges først – den må være ferdig før man får noen effekt av ytre intercity. Da hjelper det heller ikke om man har tryllestav og tryllepenger – siden fakta ikke er på bølgelengde med planene til Arbeiderpartiet.