Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 1999-03-25:
Vi behandler de statlige eierinteressene som hører inn under Nærings- og handelsdepartementet. Men når vi tenker helhetlig, må vi huske at de viktigste statlige eierinteressene ligger under andre departementer, f.eks. innenfor olje, tele osv. Og begrunnelsen for statlig eierskap er ikke entydig, den er ganske mangslungen. Det kan være strategiske forhold til nasjonale ressurser, det kan være rammebetingelser, f.eks. infrastruktur, det kan være langsiktighet i eierskap, det kan være sysselsetting og det kan være distriktspolitiske hensyn. SV vil vektlegge slike hensyn. Det som er forunderlig når jeg leser merknadene som står i innstillinga, er at sentrumspartiene, og Senterpartiet i særdeleshet, bare vektlegger forretningsmessige prinsipper. De sier ikke noe særlig om de samfunnsmessige hensyn som må tas. Det er i grunnen litt forunderlig med tanke på sentrumspartienes og spesielt Senterpartiets historie. De er også mer opptatt av dobbeltrollen enn at det kan være viktig å ha offentlig eierskap ut fra et samfunnshensyn. Det var de ikke i forrige stortingsperiode. Det er ikke noe overraskende at Høyre i innstillinga sier at «det ikke er en naturlig oppgave for staten å drive næringsvirksomhet». Nei, det er vel naturstridig for høyrefolk at det skal tas samfunnsmessige hensyn. For Høyre er det mer naturlig at all makt samles i aksjonærenes hender, og at makta sitter i lukkede styrerom når det gjelder viktige samfunnsmessige områder. Fra noen generelle betraktninger skal jeg over til et konkret og veldig lokalt problem, nemlig Sulitjelma. Departementet viser til at det er bevilget 2 mill. kr som en statlig engangsbevilgning til Fauske kommunes tiltaksplan for opprydding. Siden jeg lurte på hvorfor det står «engangsbevilgning», gikk jeg tilbake til den gang pengene ble bevilget, og fant da ut at det i innstillinga ikke står noe om at det skal være en engangsbevilgning. Så gikk jeg videre fram til revidert budsjett i fjor, hvor et flertall i finanskomiteen viser til at «Stortinget tidligere har bevilget 2 mill. kroner til opprydding etter 100 års gruvedrift ved Sulitjelma bergverk. Det gjenstår fremdeles et betydelig oppryddingsarbeid ved det tidligere bergverket. For at dette arbeidet ikke skal stoppe opp, vil det være nødvendig med et fortsatt statlig engasjement». Dette sa et flertall i finanskomiteen i fjor. Så ser jeg at Næringsdepartementet i fjor høst uttalte at «dette er å anse som et engangsbidrag». Samtidig kan vi lese fra budsjettinnstillingen i fjor høst, hvor det står: «Komiteen» – dette er en enstemmig komite – «viser til at det fortsatt er store miljøforurensninger i Sulitjelma etter 104 års gruvevirksomhet. Staten var siste eier, og staten må derfor ha ansvaret for miljøoppryddingen i tråd med prinsippet om at forurenser betaler.» Med andre ord: De forskjellige komiteer i Stortinget har flere ganger sagt at det er et statlig ansvar å rydde opp etter 104 års gruvedrift. Dersom jobben er gjort, kan en si at det er en engangsbevilgning, men dersom jobben ikke er gjort, betyr det at staten fortsatt må ha et ansvar. Nå kan man sikkert diskutere hvilke departementer som skal ha ansvar for hva. Men uansett er det staten som har ansvar for at det blir ryddet opp etter 104 års gruvedrift, og det har flere komiteer sagt. Derfor er det forunderlig at departementet bruker begrepet «engangsbevilgning». Jeg vil gjerne ha en kommentar fra statsråden når det gjelder dette spørsmålet. Jeg går ut fra at når man skal gjøre opp for fortidas synder, så får man ikke syndenes forlatelse før man har gjort ordentlig opp for seg.