Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-06-16:
Det er ikke all verden man får sagt om denne saken i løpet av fem minutter. Men det bildet som er forsøkt tegnet rundt salget av SND Invest, vil jeg si i beste fall er egnet til å forvirre. Jeg vil derfor prøve å gå igjennom de kanskje to-tre aller viktigste punktene, slik de fremkommer i innstillingen fra komiteen, der det kanskje mest sentrale har vært knyttet til fullmakten. Stortinget gav 6. desember 2001 Nærings- og handelsdepartementet fullmakt til "å lage et opplegg for og gjennomføre et salg av aksjene i SND Invest". Det har vært hevdet, også i dag, at dette vedtaket ble omstøtt av et senere vedtak samme kveld. Min tolkning av det er ganske stjerneklar. Det er bare litt beklemmende at de av medlemmene fra næringskomiteen som var med på de forhandlingene, ikke er til stede, særlig selvfølgelig representanten Hedstrøm. Det som var tilfellet, var at vi hadde bedt om fullmakt til nedsalg i 13 selskap, slik det fremkommer i St.prp. nr. 1, Tillegg nr. 4. Det var ikke Stortinget villig til å gi fullmakt til. Det gjaldt mange selskap. Men det var fire selskap der Stortinget var beredt til å ta stilling til å gi en fullmakt, og det var selskapene Moxy Trucks AS, i Arcus, AS Olivin og SND Invest. Jeg har ikke på noe tidspunkt før nå de siste to-tre månedene hørt antydninger om at det vedtaket som ble fattet to minutter etterpå, gjaldt de fire selskapene. Det gjaldt, så langt det er mulig å tolke dette, de ni andre. Det er den tolkningen jeg har lagt til grunn i utallige dokumenter til Stortinget, og det har vært utallige debatter i denne salen om dette. Det er det vi har lagt til grunn når vi har solgt resten av Arcus og meddelt Riksrevisjonen og meddelt Stortinget. Det er det vi har lagt til grunn når vi har solgt i AS Olivin og meddelt Riksrevisjonen og Stortinget. Det var det som var ideen da vi prøvde å få solgt Moxy Trucks før de gikk konkurs. Det greide vi ikke. Vi var altså ikke raske nok på det området. Jeg må si at etter å ha studert alle innstillingene og dokumentene som har gått til Stortinget, og alle debattene, har jeg ikke hørt ett ord eller funnet én bokstav som tyder på at noen i denne sal har hatt en annen forståelse av det. Vi har heller ikke fått noen anmerkning fra Riksrevisjonen om at vi har lagt til grunn en forståelse som er feilaktig. Jeg har et ubetinget inntrykk av at det embetsverket som jobber med disse tingene i det daglige, har akkurat den samme respekten for Riksrevisjonen som jeg har, nemlig at det vi gjør, skal være innenfor de fullmaktene som Stortinget har satt. Jeg legger til grunn at jeg hadde en fullmakt. Jeg registrerer imidlertid at et flertall i komiteen er av en annen oppfatning. Et annet spørsmål er om det er oppnådd en rimelig pris. For det første ble altså ikke salget av SND Invest noen hastesak. Vi brukte 22 måneder på den prosessen, etter å ha gjort alle de undersøkelser, juridiske og finansielle, og andre nødvendige undersøkelser som vi pleier i denne type saker. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå at vi på det området ikke har gjort det alvoret krever når man skal avhende statlig eiendom. Jeg har ikke sett, verken i media, i innstillinger, i debatten eller andre steder, det jeg vil kalle påviste feil som gjør at man kan si at man er sikker på at man kunne ha oppnådd en annen og bedre pris for dette. Så var det et spørsmål om salgstidspunktet var fornuftig. Det var i alle fall slik i 2003 at børsen hadde steget med 50 pst. fra årsskiftet frem til oktober, da vi solgte. Det kan godt tenkes at noen ville kunne ha sagt den aktuelle dagen at det sikkert vil stige 30 pst. til. For å dra en liten analogi til andre saker som har vært til behandling: Da arbeiderpartiregjeringen børsintroduserte Telenor på forsommeren, da det gikk til Stortinget, var det antydet i dokumentet at det ville medføre 200 milliarder kr i verdi for det selskapet. Børsintroduksjonen seks måneder senere viste at selskapet var verdt mellom 60 og 80 milliarder kr. Det var ikke det at det som ble presentert i proposisjonen til Stortinget, var feil. Det var bare det at ting hadde endret seg. Man skulle selvfølgelig ha solgt på det tidspunktet da det var verdt 200 milliarder kr, og ikke da det var verdt under halvdelen. Det står at fellesskapet gikk glipp av 100 milliarder kr. Det blir litt håpløst å operere langs slike linjer. Tiden er dermed oppbrukt.