trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-12-14:
Jeg blir litt overrasket når jeg hører debatten i dag. Det står 180 barn i kø for å få fosterfamilie. Det står 39 barn i kø for å få institusjonsplass, og det er flere tusen barnevernssaker som henlegges hvert år. Hva gjør regjeringen og de rød-grønne med det? Jo, de rød-grønne står her i salen og legger skylden på opposisjonen, og de hakker og kritiserer. De kommer ikke med noen tanker, har ingen ambisjoner, ingen visjoner om hva de skal gjøre for de stakkars barna som er der ute, og som forventer at det tas politiske grep. Jeg synes det er smålig at når vi her har en debatt om barnevernet og fremtiden til disse barna, kommer man og beskylder opposisjonen for usannheter. Jeg hadde også håpet at man, når man sitter på Stortinget, ser at det er en forskjell på kutt og omdisponeringer, at det er en vesensforskjell – særlig siden det også er de rød-grønnes måte å forsvare seg på. Jeg tror ikke de er veldig bekvemme med at Høyre er de som øker bevilgningene til barnevernet i kommunene, mens vi kutter 300 mill. kr i det statlige barnevernsbyråkratiet, hvor alle kommer og foreslår et sånt kutt. Jeg synes det også er veldig spesielt at når de rød-grønne uttaler seg om en så alvorlig sak som barnevernet, bruker man sterke ord. Lederen av familiekomiteen går ut og sier at Høyre raserer barnevernet. Kristina Nilsson Ramsøy, representanten fra Senterpartiet, sier at Høyre raserer barnevernet. SV legger seg på et nivå der de forteller at Høyre spiller russisk rulett med disse barna. Det bekymrer meg at ansvarlige politikere, med det øverste ansvaret for barnevernet, legger opp til at vi skal ha en debatt på dette nivået. Det bekymrer meg at vi har en regjering og rød-grønne politikere i Stortinget som ikke bruker denne muligheten til å komme med konstruktive tiltak, forslag til hvordan vi skal bedre barnas hverdag – all den tid de selv evaluerer, utreder og setter ned utvalg. Det er trist. Så til representanten Gjul. Hvis Høyres forslag er et så stort problem, må man be Finansdepartementet ta kontakt med Stortinget i dag. Vi har spurt om hva provenyet på fedrekvoteforslaget vårt er. Det har vi fått. Vi har spurt om hvor mange fedre det er som ikke har selvstendig opptjeningsrett. Vi har fått tallet på de fedrene. Vi refererer til likelønnsmeldingen, hvor disse fedrene står omtalt, som ikke får foreldrepenger fordi det ikke er noen fedrekvote.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-12-14:
Jeg skal gi representanten Gullvåg et vennlig råd, og det er å lese denne innstillingen. For det Gullvåg her står og tar til orde for, er tiltak for å la barn få muligheten til å bidra i fritidsaktiviteter. Høyre foreslår 20 mill. kr til det. Hans eget parti stemmer imot. Før han tar sitt neste innlegg, bør han se på hva som står i innstillingen, og kanskje vurdere å endre oppfatning når vi skal ha voteringen i dag. Så vil jeg si til representanten Ramsøy at det er veldig flott at regjeringen bruker tid og er grundig i sin utredning og evaluering. Men regjeringen har gjort dette i seks år, og det er derfor disse barna og barnevernet ikke har grunn til å vente noe mer. Det har så å si skjedd nesten ingenting på dette feltet siden de rød-grønne tok over. Så, til sist, til representanten Stokkan-Grande: Høyre vil hjelpe de barna som trenger det, og la familier og andre barn leve sine liv slik de selv ønsker. Det er det enkle svaret på det.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Representanten Gjul snakker varmt om valgfrihet. Det er jo interessant. Vi ser fra siste Nav-rapport, om bruk av kontantstøtten, at et flertall av foreldrene bruker kontantstøtten i en eller annen form i løpet av kontanstøtteperioden. Da blir det interessant å lese de merknadene som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har skrevet inn i innstillingen som vi i dag behandler. Der heter det: «De velferdsordningene vi har, skal gjenspeile de behov og de liv familiene lever.» Videre heter det: «Derfor må familiepolitikken være i takt med tida, og de velferdsordningene vi har, skal være de som barnefamiliene etterspør.» Betyr de tydelige signalene om valgfrihet fra representanten Gjul og de merknadene man nå har skrevet, at vi kan forvente en mer positiv holdning til kontantstøtten fra de rød-grønne i tiden framover?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
SV er jo et parti med et stort hjerte som vil veldig mye, i likhet med mitt eget. Nå snakker representanten varmt for barnevernet, og det gleder meg å høre. Det er jo slik at regjeringen, og representanten representerer regjeringspartiene, har ambisiøse planer om full sykehjemsdekning innen 2015. Det er en regjering som er veldig stolt av at den hadde store ambisjoner for barnehageutbygging, og at det skulle være full barnehagedekning innen 2007, med til dels drastiske konsekvenser for partilederen dersom man ikke klarte å oppfylle det. For barnevernet, som ikke representerer de samme brede velgergruppene som de to andre sektorene, finnes det ingen tilsvarende opptrappingsplan, det finnes ingen tilsvarende tidsfrist – det finnes ikke noe tilsvarende trykk for å komme i mål innen en gitt frist. Er representanten Barstad stolt av regjeringens prioriteringer i så henseende?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Representanten Ramsøy var rørt over Høyres omsorg for norske bønder. Jeg kan si for mitt vedkommende at jeg i hvert fall gleder meg over Senterpartiets omsorg for familievernet. Representanten Ramsøy er faktisk den eneste representanten fra de rød-grønne som snakker med entusiasme om familievernet. Det har jeg også merket meg tidligere. Det er en omsorg som om mulig er enda mer troverdig enn Høyres omsorg for norske bønder. Så får vi håpe at det også gir seg utslag i politiske gjennomslag i den rød-grønne regjeringen. Mitt spørsmål dreier seg om de ideelle institusjonene i barnevernet. I går kveld behandlet vi en sak der flertallet i denne salen sa at det haster med å få på plass mer langsiktige rammebetingelser fordi de faktisk er i ferd med å dø ut. Så spørsmålet er: Hva vil Senterpartiet bidra med i det rød-grønne flertallet for å sikre at det faktisk blir handling ut av ord, og at vi redder de ideelle institusjonene i barnevernet?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Det er veldig hyggelig at både Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å invitere med Kristelig Folkeparti i regjering. Vi merker også en betydelig interesse fra den andre siden av banehalvdelen, for å si det sånn, og det tar vi i Kristelig Folkeparti som en stor tillitserklæring. Som jeg sa i mitt innlegg, er vi opptatt av å bygge opp om de verdiene som betyr mest for folk, om familieverdiene, nærmiljøverdiene, lokalsamfunnene, frivillighet og det som styrker fellesskapet. Vi er opptatt av ikke-materielle verdier, for vi tror at det er det som betyr mest når det kommer til stykket. Da slåss vi for det, da løfter vi fram det, og så får de andre partiene forholde seg til det. Hvis de ønsker vår gunst og ønsker et samarbeid, må man legge i bunnen de prioriteringene som vi ønsker. Vi skal slåss for de verdiene vi står for, og så skal vi samarbeide med de partiene som gir oss gjennomslag for de viktige sakene vi har på dagsordenen.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Vi hørte jo først i debatten et entusiastisk innlegg om valgfrihet fra fraksjonslederen for de rød-grønne i familiekomiteen. Hvis valgfrihet skal legges til grunn, må disse foreldrene få lov til velge hva slags omsorgsform de synes er best for sine unger. Da viser jo resultatene av det at de aller, aller fleste norske foreldre ønsker å bruke barnehage for ungene sine, i en eller annen form, enten man er norsk, eller man har innvandrerbakgrunn. Så ønsker veldig mange av dem igjen å blande det med ulike former for uttak av kontantstøtte i hele eller deler av kontantstøtteperioden. Hvis den valgfriheten skal gis norske foreldre, må den jo også kunne gis innvandrerforeldre, i tillit til at de velger fornuftig for sine unger. Når det gjelder språkutvikling, er det viktig å minne om at kontantstøtten faktisk er for 1-åringer og 2-åringer, og du skal faktisk ha fylt tre, fire og fem år før du begynner på skolen. Det tror jeg er en utfordring som er fullt mulig å sikre, bl.a. med gratis kjernetid og andre tiltak, uten å ta fra foreldrene valgfriheten.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Fra Kristelig Folkepartis side vil jeg ønske statsråden velkommen inn på familie- og kulturkomiteens ansvarsområder. For Kristelig Folkepartis vedkommende ser vi faktisk positivt på at vi har en statsråd som nå er ansvarlig for Barne- og likestillingsdepartementet, og en finansminister som begge har bakgrunn som fylkesmenn, med den innsikt i barnevernet og de utfordringene i barnevernet som følger med det. Nå er det slik at regjeringen når det gjelder barnevernet, har satt i gang en del prosesser som gjør at man skal gå igjennom mange ting, ikke minst organisering og struktur, og komme tilbake til Stortinget om et par år. Men som vi vet veldig godt, er det barn som står i kø for fosterhjem, det er barn som står i kø for å få sine saker behandlet i fylkesnemnda, for å få bekymringsmeldinger behandlet, som trenger mer ettervern enn det de får, og som ikke får den hjelpen de trenger. Hva har regjeringen tenkt å gjøre i mellomtiden, mens man venter på utvalgene, for å gi barnevernet det løftet som trengs?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Det er godt å høre at statsråden har ambisjoner for hva som skal skje videre, men spørsmålet vi må stille oss i Stortinget, er: Hvorfor får ikke Stortinget seg dette forelagt i de dokumentene som blir lagt fram for Stortinget? Det som statsråden viste til, fra rundskrivet til kommunene, står ikke i budsjettet. Det forteller meg noe så ganske enkelt som at det er departementets ønske. Men finansministeren, statsministeren, regjeringen og Kongen i statsråd har ikke vedtatt at så skal skje. Det er det som skaper usikkerhet for barnevernet i tiden framover. Det er det som viser at regjeringen prioriterer barnehager og sykehjem og tidsfrister og opptrappingsplaner for disse sektorene, mens det ikke er tilsvarende for barnevernet. Mitt spørsmålet er: Når finner regjeringen det riktig å lage en opptrappingsplan og legge den fram for Stortinget, med klare tidsfrister for når man skal være i mål med å ha fjernet køene også innenfor barnevernet?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Barnehagesektoren har vært og er fortsatt i en rivende utvikling gjennom en sterk opptrapping der vi i hvert fall er i nærheten av å sikre full dekning. Men det er fortsatt store utfordringer for å få full dekning. Det gjelder de minste barna, og ikke minst i storbyene der det stadig skjer en demografisk utvikling. Midt oppe i dette innlemmes jo barnehagene i rammeoverføringene til kommunene, og lenge før vi er i mål med opptrapping for likestillingen mellom private og offentlige barnehager. Vi får stadig historier fra kommunene om hvordan de ser på dette, og hvordan de ser seg i stand til å ivareta det. Barnehage.no skriver advarsel: Nå står barnehagene på kuttlisten. Så spørsmålet til statsråden er: Er statsråden enig i at vi nå får en mer varierende kvalitet i barnehagene fra kommune til kommune rundt omkring i landet?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Jeg benytter anledningen til å melde fra om at Kristelig Folkeparti kommer til å stemme for forslag nr. 35, fra Venstre. Jeg er for øvrig enig med siste taler i at det ikke holder når de som faktisk sitter ansvarlig for barnevernet, bruker store deler av debatten til å kritisere det de, for så vidt med rette, kaller urealistiske budsjettforslag fra Høyre og Fremskrittspartiet. De skryter av sitt eget statsbudsjett, uten å bruke tiden på å snakke om hva man ønsker å gjøre i tiden framover, og uten å legge fram noe forpliktende overfor Stortinget om hva man ønsker å gjøre framover for barnevernet – for det er det barnevernet trenger. Så er det også interessant å se hvordan debatten om pappaperm igjen polariseres mellom en høyreside som ikke skjønner betydningen av at pappapermen faktisk er et virkemiddel for å sikre valgfrihet, fordi menn ønsker å ha fedrekvoten og trenger det trumfkortet overfor sine arbeidsgivere. På den andre siden har man venstresiden som ønsker å misbruke fedrekvoten til å gjøre den til en tvangstrøye, å ta flere måneder av det som er felles del, og dele ut dette til foreldrene i en ferdig pakke som foreldrene må forholde seg til. Kristelig Folkeparti ønsker å beholde fedrekvoten som et positivt virkemiddel, et positivt verktøy/trumfkort for fedre, som gjør at det fortsatt er entusiasme, støtte og oppslutning om det virkemidlet, slik at det kan være som et gode for familiene og likestillingen også i lang tid framover. Så viser representanten Stokkan-Grande til at han er bekymret for et klasseskille mellom norske familier. Kunnskapsministeren sier at hun er bekymret for de barna som ikke går i barnehage. Når jeg hører at de rød-grønne har bekymringer og snakker om dette klasseskillet, får jeg inntrykk av at det er noen som tar seg veldig godt av barna sine, og noen som tar seg dårlig av barna sine – og at det beste hadde vært noe midt imellom for alle sammen. Svaret er angivelig at vi bare må passe på at det offentlige tar en større del av omsorgen for alle barna – ikke bare for de mest utsatte, men for alle barna – slik at det blir et gjennomsnitt, og at staten overtar ansvaret. Hvis det er slik at man ikke har godt nok språk ved fireårskontrollen – hva er grunnen til det? Er det kanskje fordi man har dårlig hørsel, eller fordi man trenger en logoped, eller fordi man trenger annen oppfølging? For de rød-grønne er det slik at barnehage er svaret – hva var spørsmålet? Hvis statsråden leste rapporten fra sitt eget utvalg, Brenna-utvalget, om barnehager og obligatorisk barnehage, ville hun finne at forskningen viser at det ikke nødvendigvis er de mest utsatte barna som ikke går i barnehage. Det er noen ganske få som ikke lenger bruker barnehage før skolestart. Men det er faktisk veldig mange ressurssterke foreldre som gjør bevisste valg. La dem få lov til det, så kan de fleste av oss velge en god barnehage av høy kvalitet, som skal være bra for barna og de familiene som velger det i årene framover.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Representantene Ramsøy og Barstad bruker behovet for grundig behandling som en slags unnskyldning for at vi skal bruke så lang tid på å gå igjennom strukturen i barnevernet. Det er greit, det er ingen som har kritisert at man bruker lang tid på strukturen. Det er også sånn at det var hele Stortinget som sto bak den forrige barnevernsreformen. Men det var en forutsetning den gangen at ressursene skulle kanaliseres inn mot de ungene som trengte hjelp. Det er den sittende regjeringen, som har styrt dette apparatet i fem år, som har ansvaret for at så ikke har skjedd. Så vil jeg til slutt i debatten henlede oppmerksomheten på et forhold som ikke har fått så mye oppmerksomhet i innstillingen, nemlig at Fremskrittspartiet sier i merknadene sine at generelle samlivstiltak ikke er noen offentlig oppgave, men at det er veldig viktig å støtte familier som har et høyt konfliktnivå etter samlivsbrudd – noe som jo er veldig inkonsekvent og viser at man er mer opptatt av å reparere enn av å forebygge.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Representanten er veldig fornøyd med sin egen regjerings budsjett. Det har jo vært en sterk økning, og det skal vi gjerne gi honnør for, selv om vi godt kunne tenke oss mer til andre ting som vi har foreslått mer til. En viktig del av Kulturløftet II, som riktignok ikke er denne komiteens ansvar, gjelder kulturskolene. Det er den delen av Kulturløftet som retter seg mot barn og unge, som har potensial til å nå flest, og som betyr veldig mye for veldig mange rundt omkring i hele landet. Her har det jo skjedd veldig lite, for å si det forsiktig. Det er kommet noen stimuleringsmidler, og vi hører en del retorikk; det høres ut som om kulturskolene bare er ett av mange tilbud i skolefritidsordningen, og ikke en institusjonen med den kraften som den faktisk har. Er representanten fornøyd med regjeringens oppfølging av kulturskolene så langt?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Representanten Barstad snakker om at man vil kjempe for at alle skal få tilgang til kulturopplevelser – som om det er noen som ikke har det. Eventuelt hvem det skulle være, er jeg litt nysgjerrig på. Men uansett er det i hvert fall viktig å sørge for at alle har muligheter til å skaffe seg både kulturopplevelser og opplæring innenfor musikk, dans og andre kulturformer. Siden SV er så opptatt av nettopp det at alle skal ha muligheter, lurer jeg på om representanten er fornøyd med sin egen regjerings innsats på kulturskolene, der egenandelen er så høy at det faktisk bare er dem som har høy inntekt og er godt bemidlet, som har mulighet til å betale for at barna skal få det tilbudet.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Jeg vil gjerne følge opp forrige replikant nettopp på det. For i lys av Senterpartiets engasjement burde det nettopp være det frivillige organisasjonslivet og de frivillige barne- og ungdomsorganisasjonene som på en måte var kjernen i en slik desentralisert satsing, gjennom et kulturløft som nå har gått over mange år. I høst har Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner lagt fram en rapport som går gjennom rammevilkårene for barne- og ungdomsorganisasjonene. Her sier man ganske enkelt: «LNU er dypt skuffet over at løftene om samordning og avbyråkratisering fra to rødgrønne regjeringserklæringer og fra frivillighetsmeldingen er brutt.» Da er jo spørsmålet til representanten fra Senterpartiet: Er man fornøyd med å få en slik attest, og hva vil Senterpartiet gjøre for å komme seg ut av denne situasjonen der ungdomsorganisasjonene er så misfornøyd?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Nå svarer jeg for Kristelig Folkepartis alternative budsjett og ikke Høyres og Fremskrittspartiets. Dette er kanskje et eksempel på det som jeg prøvde å referere til i mitt innlegg, at det er mange områder av kulturpolitikken som det faktisk er bred enighet om, der man skaper kunstige skiller ut fra en hypotetisk samarbeidsdiskusjon. Kristelig Folkeparti står bak en aktiv mediestøttepolitikk, som det er flertall for i Stortinget. Vi avventer nå Mediestøtteutvalgets innstilling og kommer til å gå grundig gjennom den, og er innstilt på å modernisere ordningene i den grad det skulle være nødvendig. Men de intensjonene som ligger i den politikken som har vært ført til i dag, står vi fortsatt ved. Så får vi vurdere hva som er virkemidlene for å oppfylle det. Så skal vi samarbeide med de partiene som gir oss støtte fra sak til sak i Stortinget, og få gjennomslag for mest mulig av Kristelig Folkepartis politikk.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Det skjer en rivende utvikling i mediesektoren, ikke minst når det gjelder eierskap til store medier. Det siste nå er at det spekuleres i hvorvidt Telenor ønsker å ta over TV 2 – for å si det som det er. Nå skal statsråden slippe å saksbehandle det over bordet her, men jeg ønsker å reise en mer prinsipiell side av saken og utfordrer statsråden på å reflektere omkring behovet for å se nærmere på hvordan myndighetene skal se på at én aktør kan få en tung posisjon når det gjelder både innholdsproduksjon og distribusjon i tv-markedet, og hvorvidt et dominerende statlig eierskap i våre to ledende kanaler også er et problem.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-12-14:
Debatten i dag har, i forhold til fjorårets debatt, vist en større grad av samling og erkjennelse med hensyn til at det er et bredt flertall som står bak det løftet av kulturbevilgningene som har skjedd i de foregående årene, og som vil fortsette neste år. Det at vi ikke har de samme splitt-og-hersk-forsøkene og forsøkene på at noen få partier skal ta eierskap til noe som flere partier har vært med på, bidrar til å styrke kulturpolitikken og grunnlaget for videre vekst i kulturbudsjettene i årene framover. Så var representanten Tove Karoline Knutsen ikke fornøyd med kritikken som ble rettet mot de rød-grønne for at de fører en instrumentell kulturpolitikk. Jeg er enig i at kulturen tåler møtet med livets ulike områder og livets utfordringer. Spørsmålet er om kulturpolitikken tåler det samme møtet med andre sektorer. Dette er jo en diskusjon ikke bare om praktiske forhold og hensiktsmessighet, men en debatt som handler om hvordan politisk makt kan brukes, og hvordan politisk makt kan misbrukes. Det er det denne debatten handler om, og derfor er det behov for større ydmykhet i forhold til det. Når det gjelder det som flere representanter har vært inne på vedrørende profesjonalisering av kor, skal det sies at det er veldig bra at det nå er flertall for å løfte korfeltet. Når vi vet hvor mye et profesjonelt nivå kan inspirere bredden, er det et paradoks at det instrumentet vi alle sammen har, er det vi har neglisjert nettopp når det gjelder å satse på et profesjonelt nivå. Det er bra at det er oppslutning om å styrke korfeltet, men det som ligger inne i budsjettet her, legger ikke noe grunnlag for noen profesjonalisering. Man er langt unna noe som gjør at vi kan snakke om å ha et profesjonelt kor på det nivået som vi ønsker og bør ha ambisjoner om, i det som ligger her nå. Til slutt vil jeg si at Kulturskoleutvalget, som det har vært referert til mange ganger i dag, overhodet ikke peker på det som de rød-grønne i hvert eneste innlegg om kulturskolen kommer inn på, at kulturskolen og SFO nærmest skal smelte sammen. Utvalget sier tvert imot at vi har kulturskoler over hele landet, tilpasset de lokale forholdene som de faktisk lever under. Så må vi videreutvikle løsningene basert på de lokale forholdene. Det er det det utvalget faktisk løfter fram, og det er det som er jobben framover.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2010-12-14:
Framstegspartiet skriv i eigen merknad at statleg politikk innanfor likestillings- og diskrimineringsarbeidet er eit stort feilgrep. I 2009 fekk Likestillings- og diskrimineringsombodet inn 302 klagesaker og gav rettleiing i 1 624 saker. Eit eksempel er Hanne, som i 2006 blei utelaten frå lønnsforhandlingane fordi ho var i foreldrepermisjon. Her blei konklusjonen frå ombodet at arbeidsgjevaren hadde brote lovverket, og saka ordna seg. Det hjelpte ikkje Hanne å ha rett, før ho juridisk sett fekk rett. Framstegspartiet sitt forslag om å leggje ned ombodet er nedlatande overfor Hanne og alle dei som har følt seg diskriminerte. Var det ifølgje Framstegspartiet eit stort feilgrep at Hanne fekk hjelp? Korleis kan Framstegspartiet forsvare at personar som blir diskriminerte og heller ikkje har råd til å gå rettens veg, berre skal klare seg sjølve, slik dei formulerer seg i alternativt statsbudsjett?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2010-12-14:
Fremskrittspartiet sier stadig vekk at de er opptatt av å ivareta den norske kulturarven. Samtidig som de formulerer dette i ord, kutter de totalt 1 mrd. kulturkroner i sitt alternative budsjett. Jeg lurer på hvordan representanten kan forsvare et slikt kutt, samtidig som de kommuniserer til omverdenen at de er opptatt av å ta vare på norsk kulturarv. Spørsmålene mine er: På hvilken måte mener Fremskrittspartiet at de kan sikre norsk kulturarvs framtid gjennom massive kutt i statlige tilskuddsordninger? Kan representanten være sikker på at dette ikke vil føre til at en stor del av norsk kunst- og kulturarv og ikke minst norsk kunst- og kulturframtid kan forsvinne eller aldri bli oppdaget?
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Fremskrittspartiet har sagt i debatter og skrevet i sine merknader at de er enig i at vi har en av verdens beste foreldrepermisjonsordninger i Norge. Vi har mulighet til å kombinere familie og jobb. Regjeringen har faktisk styrket og utvidet ordningen med nye uker. Dette gjør at familien får enda mer tid i lag – noe som er positivt. For dem som har opptjent rettigheter, er det eneste kravet for å kunne ta ut hele permisjonen at både mor og far prioriterer 12 uker av sitt liv med det nye familiemedlemmet, noe som kan være både rimelig og ønskelig i familiepolitisk sammenheng, i og med at det er viktig at mor og far deler på dette ansvaret. Disse familiene er ofte dem som klarer seg best, viser en del forskning. Så da lurer jeg på hvordan dette ganske rimelige kravet med å prioritere 12 uker med et nytt familiemedlem kan være en «sosialistisk tvangstrøye», som Fremskrittspartiet skriver i sine merknader?
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Representanten Hofstad Helleland har vært inne på at man ønsker å styrke det kommunale barnevernet. Det gjør også regjeringen i sitt budsjett. Høyre argumenterer også med at mer av arbeidet burde gjøres i det kommunale barnevernet og burde gjøres lokalt. Jeg kan være enig i det også, og at mindre byråkrati kan være et av resultatene hvis kommunene får mer oppgaver enn de har i dag. Men Høyre flytter jo ikke oppgaver i budsjettet, kun midler – noen hundre millioner kroner, dvs. at det er jo oppgaver det kuttes i og ikke byråkrati når man gjør dette over natten. Da må man jo eventuelt ha en ny oppgavefordeling hvis målet skal være å kutte byråkrati. Derfor lurer jeg på hvordan dette kan være å styrke barnevernet og være en reduksjon i byråkratiet, når man velger å gjøre det på denne måten?
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Jeg er enig i at vi har utfordringer med byråkratiet i det statlige barnevernet, og det ønsker vi å se på når vi skal ha den evalueringen av barnevernet som er varslet fra regjeringen. Så er det viktig å nevne at Steinkjer-ordføreren også snakket om at man har prioritert veldig mye også på forebygging. Det er nettopp noe som er prioritert gjennom økte midler fra regjeringen til kommunene, og har vært med og styrket bl.a. kommuneøkonomien, som igjen er med på å gjøre at vi kan styrke barnevernet i kommunene, slik man bl.a. har gjort på Steinkjer. Så har ikke jeg heller sagt at denne ordningen er den vi skal ha i alle år framover. Nå må vi se på hvordan denne ordningen fungerer. Den har jo ennå ikke trådt i kraft. Det er viktig å se hva slags effekt den får. Jeg er villig til å diskutere om vi skal ha noen andre innretninger på den ordningen. Men det som er viktig å si, som både ordføreren på Steinkjer og mange andre har sagt, er at det er viktig at vi nå kommer med midler som er prioritert til barnevernet. Så kan vi gjerne se på hvordan disse midlene skal fordeles. Det viktigste er at pengene nå er på bordet.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Jeg er ikke enig i premissene i spørsmålet – at det er tvang som er løsningen. Denne regjeringen har faktisk satset på foreldrepermisjonsordningen ved å gjøre den mer fleksibel. Jeg må si jeg er litt overrasket over den rørende omsorgen for norske bønder. Senterpartiet har gått inn for å styrke velferdsordningene. Det er vi gjerne med på videre, og det virker jo som Høyre og Fremskrittspartiet også er med på det. Så der vil jeg ikke si at det er tvang. Der er det en veldig fleksibel ordning vi har. Fedrekvoten er jo en mulighet, og ikke tvang. Når det gjelder private barnevernsinstitusjoner, vil jeg heller ikke si at det er et korstog mot dem. I våre merknader kan representanten Hofstad Helleland lese at hele regjeringen legger til grunn at det er barnets beste som skal ligge til grunn. Så i de tilfellene det er private barnevernsinstitusjoner som er den beste løsningen for ungene, er det de institusjonene som skal velges. Det er vårt utgangspunkt også videre. Vi er gjerne med og diskuterer hvordan denne fordelingen skal gjøres, og det er det også lagt opp til i den evalueringen av barnevernet som er varslet.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Det er en veldig viktig debatt som representanten fra Kristelig Folkeparti løfter fram. Mange av svarene fra Senterpartiet kom under debatten i går. Jeg tror at det vi er nødt til å gjøre på dette feltet, er ganske mange ting. Vi er nødt til å se på hvordan vi legger opp hele det anbudssystemet vi har i dag. I den evalueringen som er varslet av gjennomgangen av barnevernet, skal man også se på forholdet mellom institusjoner og fosterhjem. Da er vi nødt til å se på hva slags institusjoner vi ønsker å bruke. Vi må vurdere størrelsen på institusjonene: Hvem er det som passer best? Jeg tror mange av de kriteriene vi legger til grunn, vil komme nettopp på den bruken av institusjonene som representanten fra Kristelig Folkeparti er innom. Et av tiltakene er å se på hele systemet, hvordan det er lagt opp i dag, og få det mer langsiktig, mer forutsigbart og gå inn og mene noe om hvilke institusjoner vi mener er de beste løsningene for ungene, for det er de som skal være i sentrum, og ikke hvilke institusjoner vi ønsker å bruke.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Representanten Hofstad Helleland hadde et angrep på regjeringen som jeg synes det er naturlig å svare på. Jeg vil ikke si at vi har lagt skylden på opposisjonen for situasjonen i barnevernet, og at vi ikke er konkret. Ja, jeg er enig med representanten Hofstad Helleland i at det trengs endringer. I mitt tidligere innlegg her var jeg bl.a. inne på hva Senterpartiet mener er viktig. Vi ønsker mer kompetanse og ressurser, og mer ansvar til kommunene. Vi ønsker mer forebygging, mer krav til samarbeid på tvers av etater, mer forutsigbarhet for en del av tilbyderne i barnevernet, og en annen ansvarsfordeling enn i dag. Men før vi hopper til en slik kjapp konklusjon og kommer med enkle løsninger, vil jeg minne om at det er satt ned et utvalg som skal evaluere barnevernsreformen. Jeg er overrasket over at opposisjonen velger å latterliggjøre dette på den måten. Dagens barnevernsreform er jo kanskje et bevis på at det er viktig at vi bruker tid på å komme fram til en barnevernsreform for framtiden, en barnevernsreform til beste for ungene, for dagens barnevernsreform har ikke vært en suksess. Så blir vi beskyldt for arroganse, og at vi er fornøyd. I mitt tidligere innlegg sa jeg at mye er gjort, og at mye gjøres i dette budsjettet, men at det ikke er tvil om at vi også har mye ugjort foran oss. Så til Høyres og Fremskrittspartiets budsjetter. Vi har ikke brukt så mye taletid på dem, i hvert fall ikke jeg. Men poenget er at så lenge det statlige barnevernet i dag har ansvaret for fosterhjem og institusjonsplasser og for mye av det de har ansvaret for i dag, før vi foretar en slik oppgaveendring som Høyre og Fremskrittspartiet ønsker, vil et kutt her føre til et kutt nettopp i det tilbudet. Så kan vi gjerne være enig i at vi ønsker en slik oppgaveendring, men før den endringen har skjedd, vil det i realiteten være et kutt i tilbudet til de ungene, for man klarer ikke å kutte så mye byråkrati over natten. Vi kan være enige om at det trengs endringer, men før de endringene man ønsker, er gjort, vil dette bety et veldig dramatisk kutt. Mitt ønske er at vi skal komme fram til en barnevernsreform for framtiden som et samlet storting kan stille seg bak. Det er ikke bare panel og utvalg som skal diskutere dette temaet, men det er et tema som skal diskuteres i Stortinget, og som bør finne sin løsning i Stortinget, nettopp fordi dette er en viktig sak også for framtiden, hvordan vi skal få et barnevern som klarer å ta tak i alle de problemene som vi er enige om finnes. Da må vi ha en diskusjon her om hvordan vi skal løse det. Men jeg mener det nesten er uansvarlig at vi skal trekke lette og enkle konklusjoner uten at vi har hatt en skikkelig gjennomgang for å se hva evalueringen kommer fram til. Dette er så krevende og komplekst at vi kan ikke bare gjøre små endringer her og der. Dette må ses i en sammenheng.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Jeg må korrigere litt av det som ble sagt av representanten fra Fremskrittspartiet. Senterpartiets leder har vært ute og sagt at det er viktig at vi er med på å ta vare på gamle bygg, så partiet har ikke endret standpunkt i denne saken. Vi er klar over at Oslo Senterparti har hatt et annet utgangspunkt i dette spørsmålet. Koblingen til slottsmuseet vet jeg ikke om jeg helt skjønte. Men det er viktig for Senterpartiet at vi har en plan for etterbruk av disse bygningene. Det er brukt mye penger på dem, og det er viktig å se hvordan en skal bruke bygningene videre, slik at de blir ivaretatt. Partiet har ikke endret noe standpunkt, og Senterpartiets leder har heller ikke gått ut mot noe av det regjeringen har sagt tidligere om dette. Men vi har vært i en diskusjon om hvordan vi ønsker å bruke bygningene – det er et krevende spørsmål, som vi har diskutert tidligere i Stortinget. Dette er bygg som krever ganske mye når de skal restaureres. Det er ikke gjort på en, to, tre, og vi er nødt til å bruke en del penger på det.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Det er alltid viktig at vi tar opp spørsmål i forhold til sentralisering. Det går på kulturfeltet og på andre ting. Så skal jeg være ærlig og si at også på kulturfeltet har vi utfordringer med hvordan vi skal klare å sentralisere midlene mest mulig. En ting handler om strukturgrepene. Det representanten fra Høyre var innom om Kulturrådet og den biten, mener jeg det er viktig at vi ser konsekvensene av når det har kommet i gang, og så er åpne for å evaluere det for å se om dette får negative virkninger med hensyn til det med sentralisering. Når vi skal se på midler, penger, er det en litt annen debatt. Der er det en evig kamp om hvordan vi skal klare å desentralisere midlene. Der er jeg fortsatt ikke fornøyd, men det er ikke en utvikling bare under denne regjeringen. Det er en utvikling under alle regjeringer at midlene har en tendens til å suge seg til hovedstaden, for her er de nasjonale institusjonene, vi har mange kunstnere her. Så dette må vi ta i en større debatt – nesten en strukturdebatt. Hvordan skal vi bruke midler til å flytte både institusjoner og penger ut i landet? Dette henger litt sammen.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2010-12-14:
Jeg er fornøyd med at vi har hatt en massiv satsing på frivillighet og på barne- og ungdomsorganisasjoner, for det har denne regjeringen hatt. Så er det slik at vi også i våre merknader sier at flertallet på Stortinget og regjeringen har som mål å forenkle og avbyråkratisere forholdet mellom offentlig sektor og frivillig sektor og den samhandlingen som er der. Det er også, i likhet med det forrige det ble spurt om, en ganske krevende oppgave. Du ser ikke bare på dette feltet, men på veldig mange felt at vi som politikere innfører gode ordninger som vi mener skal fungere og være med og styrke frivillighet og lokale barne- og ungdomsorganisasjoner, men som også fører med seg en del papirarbeid som kan være med på å vanskeliggjøre deres hverdag. Derfor er det satt i gang et arbeid på dette nå, og vi har bedt regjeringen rapportere tilbake til Stortinget neste år for å se hvor langt man har kommet med dette arbeidet. Så vi tar med oss innspillene fra LNU. Jeg synes det er nyttige og konstruktive innspill som vi er nødt til å ta med i debatten nå for å se på hvordan vi skal innrette ordningene framover. Så det tar vi på høyeste alvor.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Fremskrittspartiets alternative budsjett heter «Dine valg avgjør», og representanten Horne brukte veldig mye tid i sitt innlegg på å snakke om valgfrihet. Men det finnes én gruppe Fremskrittspartiet ikke unner valgfrihet, og det er den gruppen som er forelsket i noen av samme kjønn. Derfor lurer jeg på, når Fremskrittspartiet fremmer individ som verdi – at det er våre valg som skal avgjøre – hvorfor Fremskrittspartiet ikke vil at disse menneskene skal ha valgfrihet til å gifte seg med hvem de vil?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
I Høyres alternative budsjett fjerner de maksprisen for barnehager. Som følge av det øker de også kvoten på hvor mange som skal ta ut kontantstøtte. Er det en erkjennelse av at færre foreldre vil ha råd til å ha barna sine i barnehage, med Høyres nye alternative regime? Hva slags valgfrihet ligger det egentlig i det å ikke ha råd til barnehageplass?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
SV i regjering styrer mye, men vi styrer ikke hvem som kommer hit, eller hvem som ikke kommer hit. Grunnen til at det var kuttet i disse bevilgningene var nettopp at det kommer færre til Norge. Det handler om at vi skal ta vare på dem som kommer hit. Jeg holder fast på det jeg har sagt om at Fremskrittspartiet står for en inhuman asylpolitikk, og at de jobber konsekvent, hver dag, for at vi skal ha et strengere asylregime i Norge.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Høyresiden kommer ikke unna at de sier at de overfører penger, og det gjør de kanskje, men de overfører ikke oppgaver. Det er en byråkratiutfordring i Bufetat, men ikke en byråkratiutfordring på en halv milliard kroner. De kuttene tilsvarer 830 årsverk og mange institusjonsplasser. Jeg har lyst til å minne om at det statlige barnevernet tar seg av de barna som trenger det aller mest. Dermed synes jeg at høyresiden maler med en svært bred pensel i sine forslag, og at det er litt spesielt at man kritiserer de kuttforslagene som er gjort. Konsekvensen av det forslaget vil være mindre kompetanse, mindre hjelp til de ungene som i dag får hjelp av det statlige barnevernet.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Jeg er stolt av regjeringens prioriteringer på barnevernsfeltet, og jeg er stolt av at mitt eget parti har vært med på å sette dette aller høyest på den politiske dagsordenen det siste året. Det er jeg stolt av. Jeg er stolt av at vi har en opptrappingsplan. Man må tenke på at vi har flere problemstillinger i barnevernet. Den ene er den umiddelbare problemstillingen som handler om å få flere stillinger inn i barnevernet nå, for de klarer ikke å behandle de sakene de har. Og det andre er den strukturelle problemstillingen. Da vil SV prøve å unngå å gjøre den feilen som ble gjort forrige gang man hadde en stor barnevernsreform, og det var å trekke ned en reform over hodet på de ansatte, noe ingen i denne salen står og forsvarer i dag. Vi må gjøre grundig arbeid når vi har strukturelle problemer i barnevernet. Men jeg er stolt av at vi tar i et tak og har den største satsingen på 20 år på dette feltet.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Kristelig Folkeparti har tidligere i debatten erklært seg som en varm tilhenger av kontantstøtten. Men i en by som Oslo viser det seg at veldig mange av dem som mottar kontantstøtte, har unger som har ekstra behov for å gå i barnehage. Da snakker jeg om barn med minoritetsbakgrunn som har behov for språkutvikling, og som trenger det ekstra det er å gå i barnehage, for å få et bedre utgangspunkt når de begynner på skolen. Har Kristelig Folkeparti noen kommentar til hva de ønsker å gjøre for å hjelpe disse barna?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Det er få i familie- og kulturkomiteen som er fremmed for litt frisk ordbruk i saker som engasjerer oss veldig. Barnevernet er en av de sakene. For eksempel har representanten Hofstad Helleland omtalt statsråd Lysbakken som en desperat mann, som en mann som har privatallergi, og hun har omtalt foreldrepengeordningen som en sosialistisk tvangstrøye. Og slik diskuterer vi litt fram og tilbake når vi blir engasjerte. Det synes jeg det skal være takhøyde for i denne sal. I denne sal må også alle tåle å få politikken sin og forslagene sine diskutert. Jeg tar Høyre og Fremskrittspartiet på alvor, fordi de har ambisjoner om å styre landet. Representanten Hofstad Helleland ramser opp at barn står i kø for å få fosterhjemsplass, og barn står i kø for å få institusjonsplasser, men i sitt alternative budsjett kutter de nettopp i bevilgningene til de etatene som har ansvaret for disse plassene. Da synes jeg det er litt merkelig å hevde at det er løsningen. Det synes jeg at vi må ha anledning til å arrestere henne på. Vi er i gang med en evaluering av det statlige barnevernet, fordi vi mener, i likhet med veldig mange representanter her, at det må gjøres systemendringer i barnevernet. Men vi har ikke lyst til å gjøre den samme feilen som den borgerlige regjeringen gjorde sist, nemlig å tre en reform ned over hodet på de ansatte. Jeg merker meg at det er ingen av dem som var pådrivere for den reformen da, som forsvarer den i denne sal i dag. Det er viktig at vi, som representanten Nilsson Ramsøy var inne på, bruker tid på at de reformene vi gjennomfører, skal bli skikkelige og varige, for det unner vi disse barna. Ellers vil jeg også legge til at det er svært mange rød-grønne representanter som her i dag har vist entusiasme for budsjettet, for egne forslag, og snakket mye om det. Det synes jeg ikke fortjener å bli usynliggjort.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Min replikk er litt i samme retning som replikken til Lene Vågslid. Representanten Thomsens kollega, Christian Tybring-Gjedde, sa i en kronikk i Aftenposten tidligere i år at det flerkulturelle Norge var en trussel mot norsk kultur. Men det jeg tror er den største trusselen mot norsk kultur, er Ib Thomsen-epoken, for han vil kutte med 1 mrd. kr til Kultur-Norge. Mitt spørsmål er: Hvordan kan representanten Ib Thomsen forsvare sånne kutt i kulturen, også kutt i kulturen til eldre?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Mitt anliggende er også mediepolitikk. Jeg venter også i spenning på Mediestøtteutvalgets uttalelse. I 2005 snakket Høyre høyt om å avskaffe kringkastingsavgiften og legge NRK inn som fast post på statsbudsjettet under direktebevilgning. Så kom det utredninger som viste at dette kan true pressens uavhengighet i NRK, fordi de må slåss mot helsekroner, mot andre kroner, og at det å være kritisk til regjeringen kan føre til mindre bevilgninger. Har Høyre skrinlagt disse planene som følge av utredningen, og er de nå for kringkastingsavgift, eller er de enig med sine venner i Fremskrittspartiet og vil privatisere NRK?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Da Winston Churchill ble spurt om å kutte i bevilgningene til kultur under annen verdenskrig, skal han ganske enkelt ha svart: Men hva er det da vi slåss for? Mer enn 60 år senere deler SV det perspektivet. På tross av finanskrise i verden og Europa og våre naboland følger vi opp Kulturløftet, og vi er på god vei mot 1 pst. I dette landet skal vi ikke bare ha noe å leve av. Vi skal også ha noe å leve for. Kultur er ikke et luksusgode eller et overskuddsprosjekt. Det er en helt sentral del av det som gjør et land godt å leve i. Kultur er et velferdsgode. Festtaler av denne typen er blitt holdt i kulturdebatter i årevis, men siden 2005 har vi heldigvis hatt en regjering som har fulgt opp med midler og med handling. Kulturbudsjettet er i dag på totalt 8 mrd. kr, en økning på hele 3 mrd. kr siden vi tok over for fem år siden. Jeg vet at opposisjonen irriterer seg grenseløst over at regjeringspartiene skryter av Kulturløftet, men det bryr jeg meg ikke om. Jeg er stolt av å være en del av en regjering som følger opp egne løfter på et felt som altfor ofte har vært nedprioritert. Det å si at kultur er et velferdsgode er også å si at alle skal ha krav på det. Alle som bor i Norge, skal ha en mulighet til å oppleve og til å utøve kunst og kultur. Derfor er det å sikre at alle får glede av Kulturløftet et sentralt politisk mål. Derfor gjør vi det motsatte av Fremskrittspartiet, som ønsker å øke prisene på kultur og opplevelser. Fremskrittspartiet markedsfører seg selv som vanlig som et parti som er opptatt av folk flest, og vil arrestere det elitistiske smakspolitiet. Men det mest elitistiske smakspolitiet som finnes, er Fremskrittspartiet selv, som vil gjøre kulturopplevelser du kan benytte deg av, enda mer avhengig av størrelsen på lommeboken din. For eksempel koster en billett til «Reisen til julestjernen» på Nationaltheatret i dag mellom 200 kr og 300 kr. Uten statlig subsidiering ville billetten kostet over 1 000 kr. I sine merknader sier Fremskrittspartiet rett ut at de synes det skal bli dyrere for vanlige folk å gå på teater. Fremskrittspartiets politikk er å ta kulturen fra folk, og den er elitistisk. SVs politikk er det motsatte. Vi løfter kulturen i alle sjangre, fra opera til revy, rock, country, vi løfter dansen, vi løfter filmen, fordi det verken er politikere eller lommeboken din som skal avgjøre hva slags kulturopplevelser du skal kunne oppleve. Jeg er spesielt glad for at vi skal få en egen nasjonal scene for rock, jazz og elektronisk musikk på USF Verftet i Bergen. Dette er en sjanger som altfor lenge har ligget etter på bevilgningssiden. Hva gjenstår? Det gjenstår fortsatt oppfølging av Kulturløftet. Vi ønsker en sterkere fokusering på kulturskolen i årene framover. Det er tydelig at der trenger vi større satsing. Jeg ønsker mer fokus på at kunstnere i større grad skal kunne leve av kunsten sin. Helt til slutt vil jeg si at pressestøtten er en av de viktigste premissene for et velfungerende demokrati, for god samfunnsdebatt og for et godt mediemangfold. Jeg ser fram til Mediestøtteutvalgets innstilling, men jeg er fornøyd med at vi opprettholder pressestøtten og styrker NRK.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
For det første vil jeg si at denne regjeringen har hatt store økninger i kommuneøkonomien og har gjort det til et av sine varemerker. Det er jeg veldig glad for. I tillegg er jeg glad for spørsmålet om kulturskolen, som er en hjertesak for SV. Det er mange måter vi skal gjøre kulturskolen mer tilgjengelig og bedre for folk. For eksempel ønsker SV at den skal bli en del av skolehverdagen, en del av SFO, som representanten Gjul var inne på. Vi må diskutere makspris, og vi må selvfølgelig diskutere større bevilgninger.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Jeg tror Kulturløftet interesserer veldig mange flere enn regjeringspartiene, for ikke å snakke om kulturlivet selv og alle dem som er storforbrukere av kultur. Jeg er enig i at det sikkert kan være interessant å se på om vi skal forske mer eller annerledes eller lenger, men jeg synes det er naturlig å se på effekten av den massive opptrappingen vi har hatt på kultur, og hva det har gjort med institusjoner, kunstnere, osv. – og oss som forbrukere. Forbruker vi mer kultur nå, f.eks., som staten bruker mer penger på kultur, eller ikke?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-14:
Jeg er for en større og bredere satsing på kulturskoler, at det skal inn i skolen, og at vi skal få ned prisene, for vi vet at pris er noe av det som holder folk utenfor. Makspris kan f.eks. være et godt virkemiddel i den sammenheng. Ellers er jeg fornøyd med at vi har fått i gang pilotprosjekter, men jeg tror at vi må trappe opp og ha en større satsing.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2010-12-14:
På vei til Stortinget i dag hørte jeg på radioen. Der var temaet vennskapet mellom Erna Solberg og Siv Jensen i forbindelse med det å starte ny regjering, og det er vel ingen som er i tvil om at det vennskapet er så godt at det blir ny regjering. Men det var også interessant å registrere at de så gjerne ville invitere Kristelig Folkeparti inn i det vennskapet og inn i en sånn regjering. Når vi ser på det framlagte budsjettet som vi behandler i dag, registrerer vi store forskjeller mellom de blå vennene og verdipartiet Kristelig Folkeparti på viktige politikkområder som likestilling, barnevern, familiepolitikk, barnehagetilbud til samiske barn, for å nevne noen. Så mitt spørsmål til Kristelig Folkeparti er: Vil Kristelig Folkeparti i et framtidig blått regjeringssamarbeid gi opp disse politikkområdene på bekostning av en framtidig regjeringsposisjon?
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2010-12-14:
Jeg registrerer at de blå vennene her på Stortinget ønsker å gjøre store innhugg i det norske medielandskapet. Fremskrittspartiet kutter 150 mill. kr i pressestøtten, og dere i Høyre ligger som en god nummer to med bare å kutte med 100 mill. kr. Kuttet tenkes gjort ved å sette et tak for tildelingen. Mitt spørsmål blir da todelt: Hvordan skal dette taket bygges, og hvilke aviser i det norske medielandskapet vil lide en brå avisdød etter 2013, hvis dere kommer til makten sammen med deres blå venner fra Fremskrittspartiet?