trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Det er Regjeringas ambisjon at vi faktisk skal styrke bemanningen ute i distriktene. Den bemanningsanalysen som nå kom, som jeg håper og tror at også representanten Aspaker setter pris på, viser at vi har et akutt behov for flere politifolk. Det gjelder ikke bare i distriktene, men også i de store byene. Det er her den forrige regjeringas unnlatelsessynd ligger. Det at man kjørte et så lavt opptak til Politihøgskolen i forrige periode, innebærer at vi i dag har såpass få uteksaminerte politifolk. Det finnes bare én resept i forhold til det, og det er den resepten som står i Soria Moria-erklæringen - og som jeg har lovet - at vi skal ha dette opp på et rekordhøyt nivå. Det er derfor vi i fjor og i år tar opp 432 politistudenter. Den forrige regjeringa var jo ikke i nærheten av det nivået engang. Skal vi ha flere politifolk til Porsanger eller Oslo, er vi nødt til å utdanne flere. Når det gjelder spørsmålet om biometriske pass, mener jeg at det ikke skal utstedes på hvert eneste lensmannskontor. Det er ikke nødvendig. Folk må finne seg i å måtte reise noe for å få et pass. Folk reiser til Drammen for å klippe seg, og må fint også kunne kjøpe et pass i Drammen. Vi skal ha en viss spredning med hensyn til hvor man utsteder biometriske pass, det skal vi ha, men det skal ikke skje på hvert eneste lensmannskontor.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Dette er jo et spørsmål som jeg syns er særs viktig. Det er helt riktig, som representanten påpeker, at vi ser en forråelse. Jeg er ikke sikker på om den forråelsen ikke var der tidligere, men vi har i større grad nå klart å få øye på den. Det må jeg si kommer som et veldig gledelig resultat av Oslo politidistrikts innsats, særlig opp mot den STOPP-gruppen som undertegnede og andre har ivret lenge for å få opprettet. Det er godt å se at man kommer i posisjon til å få se. Vi må gjøre to ting: Vi er nødt til å ha politikraft for å oppdage og oppklare disse sakene, og så må vi ikke glemme at det er mennesker som er i bunnløs sosial nød, man har med å gjøre, og som trenger hjelp til bolig, eventuelt arbeid her i landet, eventuelt det å få lov til å være her lenger, som Regjeringa har tatt initiativ til, eller få reise tilbake til sitt eget hjemland for å skape seg et nytt liv der. Det er flere tiltak som må satses på, og det er viktig at disse tiltakene er klare når den generelle kriminaliseringen også kommer.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Det er bestandig interessant å høre den evne justisministeren har til å beskrive virkeligheten. Den er fascinerende. Hvis «solskinnsminister» hadde vært et begrep, hadde justisministeren utvilsomt vært i stand til å bekle en slik tittel. Hvis det er noe statsråden har evne til, er det å være til stede når alle positive ting skal beskrives, og han har samtidig evne til å være fraværende når de vanskelige ting kommer opp. Vi så det nylig under brannen i Froland. Jeg registrerte at statsråden indirekte mente at DSB hadde sviktet, og statsråden reiste egenhendig nedover pr. helikopter for å rydde opp. Det står det respekt av. For noen dager siden spankulerte og patruljerte statsråden i Oslo sentrum. Om det var som et ledd i å bli tatt opp til Politihøgskolen for å få uniform, skal jeg la være usagt. Men på nytt var det en tilstedeværelse mens solen skinte. Det er for meg rart. Mitt spørsmål til statsråden er: Er statsråden komfortabel med å bli sett på som en statsråd som kun er til stede når solen skinner, og når alt er bra? Er statsråden på samme måte komfortabel med å bli betegnet som «løftebruddminister» i en av landets største aviser?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
I mange deler av politikken har denne regjeringen forandret folks liv. For noen år siden kostet en barnehageplass i min kommune 4 700 kr for én unge. Den gangen uttalte daværende kommunalminister Erna Solberg: Hva i all verden skal jeg med billigere barnehageplass? I den samme kommunen får man nå omtrent tre unger for prisen av én i barnehagene. Det er klart at det har forandret folks liv! Det har gjort at de som ønsker det, kan gå ut i yrkeslivet. Det har gjort at folk har en reell valgfrihet, og at de er sikret et godt og forsvarlig tilbud for ungene. Det gjør også at det er mye lettere for dem som ønsker det, å kombinere arbeid og det å ha unger. Vi vet at er det noe som er viktig i familiepolitikken, så er det god arbeidsfordeling i hjemmet. Til de av dere som er mest opptatt av at vi skal ta vare på familien - det er jeg også opptatt av - vil jeg si at forutsetningen for å ta vare på tradisjonelle familieverdier i vår tid og bekjempe skilsmisser er bedre fordeling av arbeidsoppgavene i hjemmet. Slik blir det mer harmoni og bedre for barna. I en tid hvor vi har mange penger, er det veldig viktig at vi er opptatt av de ungene som har det vanskeligst. Derfor la vi for noen år tilbake til rette for en stor endring i barnevernet. Det statlige barnevernet ble i den forrige regjeringsperioden etablert for å gi et bedre tilbud, et bedre og mer forsvarlig tilbud til fosterfamiliene og bedre kvalitetssikring av det tilbudet som kommunene gir. De trenger mer faglig veiledning. Derfor har vi vært opptatt av å ha et godt statlig barnevern, og det har trengt mange ressurser. Når vi er rike, er det viktig å tenke på de ungene som ikke har det så lett. Nå tar vi også ansvar for det statlige barnevernet i Trondheim. Det krever en del ekstra midler, som vi bevilger i dette budsjettet. I går fikk jeg i praksis sett hva Regjeringens politikk betyr for de ungene i Norge som kanskje har det vanskeligst - enslige, mindreårige asylsøkere. Jeg var på Skiptvet i Østfold og så der unger med helt spesielle behov. Når vi nå får bygd disse omsorgssentrene, får disse ungene et langt bedre tilbud enn det de hadde for noen år siden. De blir godt tatt vare på av lokalsamfunnet, men det er også en god del utfordringer. Det er bygd to omsorgssentre, ett i Skiptvet og ett på Eidsvoll, og ved omsorgssenteret på Eidsvoll har de ønsket å styrke samarbeidet med skolen og sette skolen bedre i stand til å ivareta alle disse ungene med mange behov. Derfor har vi foreslått å gi ekstrabevilgninger til dette. I tiden som kommer, blir det viktig at vi høster erfaringer med det å ta imot enslige mindreårige asylsøkere. Nå har vi tatt imot dem under 15 år, og i neste omgang skal vi ta imot dem under 18 år. En del av disse ungdommene har sammensatte og kompliserte problemer. Derfor må vi høste erfaringer fra Skiptvet og Eidsvoll i arbeidet med å bygge opp et godt og forsvarlig tilbud for enslige mindreårige asylsøkere.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Det viktigste vi kan gjøre, er å bygge opp gode institusjonstilbud for de ungene som trenger det, og gode, sterke fosterfamilier for dem som trenger det. Det er veldig vanskelig å plassere unger i fosterhjem. De skal ofte plasseres i nærheten av der de kommer fra, og fosterhjemmene skal være motivert for å ta imot den enkelte ungen. Vi har veldig mange fosterfamilier som er klare. De har gjennomgått en lang skolering, men det er ikke alltid slik at alle med veldig spesielle behov er i det fosterhjemmet de har krav på. Jeg mener at vi har et veldig systematisk arbeid i gang nå for å rekruttere gode fosterhjem, gi dem god opplæring og fokusere på å ha faglig sterke institusjoner.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
I forrige statsbudsjett var rettighetene for selvstendig næringsdrivende - ikke kvinner, men selvstendig næringsdrivende kvinner og menn - et hovedfokus for denne regjeringen. Det er mange som har vært opptatt av denne gruppen, men det er først og fremst vi som gjennom foregående statsbudsjett har levert inn forslag til endringer som vil føre til ganske store forandringer for dem som er selvstendig næringsdrivende. Derfor står jeg oppreist på at vi nå har gjennomført gode endringer. Høyre har snakket om dette i mange år, men det er vi som har levert i forhold til selvstendig næringsdrivende, menn og kvinner, med barn.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Familievernet har fått tildelt en god del oppgaver den siste tiden, og de gjør en kjempeinnsats. Jeg ser at det er behov for å ha fokus på det som er familivernets oppgaver. Det ønsker vi en dialog med familievernet om. Når det gjelder spørsmålet om prisene i barnehager, er det sånn at de har gått dramatisk ned. Langt flere har fått barnehageplass, og det har vært en stor sosial endring. Når det gjelder inntektsgraderte satser, var det før, og er det fortsatt, et ansvar som kommunen har. Så det er ikke sånn at vi på en måte har spent beina under de gode løsningene som kommunen har valgt i forhold til inntektsgraderte satser. Barnevernets innsats i mange kommuner handler jo nettopp om å gi gratis barnehageplass til de familiene som sliter mest, for barnehage er så viktig for å komme inn sosialt, som skoleforberedende tiltak og som et godt omsorgstiltak for de ungene som trenger gode tilbud.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Først vil jeg gjerne gratulere statsråden med at vi omsider har fått et nytt barneombud, men det var ikke det jeg skulle ta opp. Vi har den siste tiden lest om at det er et skrikende behov for fosterhjemsfamilier, og at barn faktisk må bo i inntil ett år i midlertidige boliger eller beredskapshjem før de får et permanent tilbud. Dette har en samlet opposisjon advart mot, og den har ment at man måtte ha alternative tiltak på plass før man bygde ned de eksisterende tilbudene, altså barnehjemsinstitusjonene. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at de mest utsatte barna ikke lider mer enn nødvendig?
Wenche I. S. Høye (Høyre), 2008-06-20:
Selvstendig næringsdrivende kvinner har endelig blitt likestilt med andre kvinner når det gjelder noen av de rettigheter de trenger for å opprettholde sin virksomhet også når de får barn. Høyre har vært initiativtaker og pådriver i denne saken. Nå foreligger det et opplegg fra Regjeringen som bare er en delvis innfrielse av Høyres forslag. Andre arbeidstakere får full dekning i form av omsorgspenger, pleiepenger og opplæringspenger, men ikke de selvstendig næringsdrivende. Det er ingen grunn til å tro at ikke selvstendig næringsdrivende kvinner også vil få syke barn. Gründerkvinner som kommer i en vanskelig situasjon, vil med Regjeringens opplegg tape økonomisk hvis de ikke har tegnet tilleggsforsikring, og det er et paradoks når man snakker om å gi mer til dem som trenger det aller mest. Mitt spørsmål er: Når har statsråden tenkt å ta initiativ for å sikre at denne sårbare gruppen av kvinner får de rettigheter de med rimelighet har krav på, uten å måtte betale særskilte tilleggsforsikringer?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-06-20:
Sjølv om statsråden seier at det er denne regjeringa som har levert, kan eg ikkje vere heilt einig i det - eit lite stykke på veg, men den førre regjeringa var godt i gang, og vi ventar fleire steg innanfor dette feltet. Statsråden snakka om billegare barnehagar. Det er veldig viktig. Men ei av utfordringane er at sjølv om det er mange barnehagar, er det berre ein av fire kommunar som har inntektsgradert foreldrebetaling. Så når vi har fått ein makspris i barnehagen som betyr at dei aller fleste foreldre har fått lågare foreldrebetaling, er det faktisk dei med lågast inntekt som ikkje har fått det. Kristeleg Folkeparti har gjort framlegg om 15 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett. Vi har gjort framlegg om dette mange gonger. Regjeringa har ikkje gitt støtte til dette. Vil dei ta grep, slik at dei med dei lågaste inntektene kan vere sikra lågare foreldrebetaling enn det som er? Vi gjer også framlegg om 15 mill. kr til familievernet. Det er sommar, sol og romantikk i lufta, men mange har utfordringar. Kva vil statsråden gjere for å hjelpe dei mange som ønskjer det?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Kampen mot fattigdom går som en rød-grønn tråd gjennom Regjeringens økonomiske politikk. Rekordmange mennesker har kommet i jobb. Ledigheten har gått markert tilbake i alle fylker og i alle bransjer. I mai var det under 37 000 helt ledige. Vi holder likevel trykket oppe på arbeidsmarkedstiltak. Ungdom, langtidsledige, innvandrere og yrkeshemmede som fortsatt sliter med å få innpass i arbeidslivet, har krav på det. Vi vet at arbeid er det viktigste virkemiddelet mot fattigdom. Derfor fortsetter vi en aktiv arbeidsmarkedspolitikk. I motsetning til borgerlig politikk holdes det totale nivået på 40 000 plasser. Grunnen til det er at dagens arbeidsmarked gir oss en unik mulighet til å få folk i jobb. Jobbmulighetene har ikke vært bedre siden 1960-tallet. Arbeidsgiverne leter etter arbeidskraft, men kvalifisering er helt nødvendig for mange. Jan Tore Sanner sa tidligere i debatten at Høyre satser mer. Det er feil. Høyre kutter med 2 000 tiltaksplasser. Antall tiltaksplasser i prosent av antall ledige og yrkeshemmede har økt jevnt og trutt fra 22 pst. i 2004 til 32,1 pst. i 2008. Det er denne regjeringen som satser. I tillegg øker vi nå tilskuddssatsene til attførings- og vekstbedrifter med 32 mill. kr til 3,3 pst. Det bidrar til bedre kontinuitet i det viktige inkluderingsarbeidet disse bedriftene driver. Så er det slik at flere i arbeid krever tettere oppfølging av sykmeldte. Ordningen «Raskere tilbake» skal bli mer kjent, oppfølging overfor behandlere, arbeidsgivere og arbeidstakere skal bli bedre. Regjeringen setter derfor inn 140,4 mill. kr for å forebygge utstøting fra arbeidslivet. Kvalifiseringsprogrammet er et svært viktig virkemiddel i fattigdomsbekjempelsen. Formålet med program og økt stønad er å gi en sjanse til dem som så langt har falt utenfor det meste, er uten trygderettigheter og ofte på langtids sosialhjelp. NAV gjør nå en viktig innsats for å gi programmet en god start. For å få en bedre gjennomføring i alle fylker styrkes Arbeids- og velferdsetaten med ressurser tilsvarende én person i hvert fylke. Vi ser at politikken virker. SSBs tall for sosialhjelp i 2007 bekrefter at den brede innsatsen til Regjeringen gir resultater. Stadig færre får sosialhjelp. Nedgangen har faktisk aldri vært så sterk som i 2007. Fra 2005 til 2006 var nedgangen 5 pst., fra 2006 til 2007 10 pst. Årlig utbetaling for hver mottaker har gått opp til 38 900 kr, en økning på 1 000 kr siden 2006. To av fem mottakere har også mottatt trygd. Med flere i arbeid øker verdiskapingen. Trygden sparer penger, nærmere 900 mill. kr. Dette er penger som ikke skal gå til skattelette. Pengene bidrog i stedet til gårsdagens historiske trygdeoppgjør, med en skikkelig sosial profil. Store uttellinger for minstepensjonister og unge uføre vil gi de fleste en trygd å leve av. Gledelige resultater inspirerer til fortsatt innsats for å bekjempe fattigdom.
Michael Momyr (Høyre), 2008-06-20:
Gjennom alle de årene jeg har drevet med politikk, har det blitt mange valgkamper og mange timer på stand. Det gir grunnlag for mange hyggelige erindringer. Jeg har møtt oppglødde og entusiastiske mennesker, noen har vært misfornøyd med tingenes tilstand, og mange velgere har hatt klare oppfatninger om hvem av oss som har mest velgerappell. Jeg har ennå til gode å møte en velger som med stor iver har spurt meg: Michael, kan du fortelle meg litt om budsjettbalansen og litt om presset i økonomien? Nå er det engang slik at det absolutt viktigste vi gjør i dag, er å gjøre et vedtak som vil være med på å dempe presset i økonomien. Vi er vel enige om at hvis vi er med på å dempe presset i økonomien, er vi med på å dempe presset på renten. Det er kanskje det som betyr mest, enten vi er opptatt av boliglånet vårt eller vi er opptatt av kommuneøkonomien. Høyres alternativ innebærer mindre bruk av pensjonsfondet, men vi har samtidig tanke for og mulighet til å foreslå kompenserende tiltak, bl.a. overfor økende drivstoffpriser. Det er en situasjon som nå merkes for alvor, spesielt i Distrikts-Norge. Jeg mottar hver dag bekymringsmeldinger om alvorlige konsekvenser både for bedrifter og privatpersoner når det gjelder transportkostnader. I denne situasjonen virker det som om Regjeringen sitter med lukkede øyer og håper at dette vil gå over. De vil ikke foreta seg noe som helst. En god begynnelse ville det i hvert fall ha vært om Regjeringen hadde vist forståelse for all den bekymring for verdiskaping og arbeidsplasser som det meldes om fra ulike plasser i landet. Revidert nasjonalbudsjett er en arena der man har god anledning til å forbedre ting som ble gjort i budsjettbehandlingen, men jeg ser ikke at Regjeringen nevner problemene rundt drivstoffprisene med en eneste bokstav. Høyre har i sitt forslag til revidert nasjonalbudsjett lagt inn forslag som bedrer situasjonen for store grupper som blir hardt rammet: kollektivtrafikken, fiskeriflåten og transportavhengige bedrifter i distriktene. Vi foreslår 25 mill. kr til strakstiltak i kollektivtrafikken, 5 pst. økning i avskrivningssatsene og en betydelig økning i det særskilte skattefradraget for fiskere.
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
I budsjettet for 2008 er de samlede forskningsbevilgningene økt med nær 1,2 milliarder kr til totalt 17,8 milliarder kr. Det er en realvekst på 3 pst. I tillegg har Fondet for forskning og nyskaping økt med 6 milliarder kr fra 2007 til 2008 og er nå på 66 milliarder kr. Dette betyr en styrking av vår evne til å drive forskning av høy kvalitet. Forskningsrådets oppretting av Sentre for fremrangede forskning har styrket vår evne til å drive spissforskning, mens breddeforskningen må sikres gjennom å øke kompetansen ved universiteter, høyskoler og forskningsinstitutter. Ved å opprette 350 nye stipendiatstillinger i denne sektoren har vi i årets budsjett også sørget for å styrke bredden, samtidig som vi sikrer rekruttering til forskningen. Dette er vi avhengige av om vi skal møte framtidas utfordringer, det være seg innenfor miljø, klima, helse eller andre kritiske områder for utviklingen av velferdssamfunnet vårt. Det er derfor gledelig at vi i revidert budsjett for 2008 ytterligere styrker universitets- og høyskolesektoren med 143,1 mill. kr i basistilskudd. Det vil gi sektoren muligheter til både å gi studentene bedre tilbud og ikke minst å sikre institusjonenes muligheter til å følge opp de stipendiatene som nå tilsettes fra høsten av. Universitetene og høyskolene har vært svært opptatt av at basistilskuddet igjen skal opp på 2006-nivå, slik at de nettopp skal kunne ivareta de tidligere omtalte områdene. Vi innfører fra høsten 2008 fem nye skoletimer for de fire første årene i grunnskolen. Det er for å styrke undervisningen i viktige basisfag som lesing og matematikk, som er områder der vi er bekymret for nivået blant norske elever. En av fem går ut av grunnskolen med for dårlige ferdigheter i lesing til å kunne greie seg i den videregående skolen eller i arbeidslivet. Vi vet at det er svært viktig med tidlig innsats i den sammenheng. Vi øker derfor antall timer nå i høst i disse viktige basisfagene. I kommuneproposisjonen for neste år, som ble vedtatt tirsdag, vedtok vi å sette av 430 mill. kr for å finansiere en kommunal plikt til å styrke lærertettheten i nettopp disse fagene for de samme fire årstrinnene som nå får en timetallsutvidelse. På årsbasis blir styrkingen av tiltaket på ca. 1 milliard kr. Det betyr 2 000 nye lærerstillinger i småskolen. Derfor er det svært skuffende at både Kristelig Folkeparti og Venstre tar bort de ekstra fem timene i småskolen i sine alternative reviderte budsjett. Jeg oppfatter det slik at begge partier er svært opptatt av kvaliteten i skolen, og at de vil styrke basisfagene lesing og matematikk. Derfor er dette så skuffende og nesten ikke til å forstå. Jeg håper disse partienes standpunkt vil endre seg over tid.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-06-20:
I dag behandler vi i sannhet revidert nasjonalbudsjett fra røyktepperegjeringen. I dag, på kanskje den mest turbulente dag for denne regjeringen noen gang, velger statsministeren å reise til Vestlandet for å sole seg i glansen av å legge fram to veiprosjekter, Jondalstunnelen og T-forbindelsen, istedenfor å være her i Stortinget. Påtroppende leder i det skadeskutte Senterpartiet, samferdselsministeren, er selvsagt med. Prosjektene er vel og bra, men de er stort sett finansiert av andre. De var overmodne og burde for lengst vært fremmet. Spørsmålet er imidlertid: Burde ikke statsministeren og statsråden heller være til stede her i Stortinget, i en såpass uklar situasjon, for i det minste å svare Stortinget på spørsmål i denne anledning? Nei - isteden iverksettes en gladsak-setting som man håper vil trekke vekk uheldig oppmerksomhet. Onsdag så vi en annen røykteppeaksjon. Statsministeren reiste til Skien for å være til stede ved åpning av svømmebasseng - et kombinert bygg hvor barneskole, videregående skole og kulturbygg inngår. Haken er imidlertid at bygget ble vedtatt av et høyrestyrt Skien og et høyrestyrt Telemark under regjeringen Bondevik II. Arbeiderpartiet lokalt var meget lunkne til prosjektet. Statsministeren soler seg i høyresuksessen og krevde også at han skulle være den eneste som skulle ha ordet under denne åpningen. Slikt vitner om en desperat statsminister, som leder en regjering snart uten tillit i folket. 75 pst. av det norske folk tror ikke Regjeringen overlever valget. Og folk er ikke dumme. De ser at Regjeringen ikke leverer varene, men er best på store ord. I min sektor, samferdsel, har det vært total stillstand i nye reformer og nytenkning. Mens Bondevik II-regjeringen reformerte og moderniserte transportsektoren med Mesta, Avinor, innenfor jernbane og Posten, skjer det ingen fornying og modernisering under denne regjering. Bondevik II-regjeringens suksess på veisiden, OPS-prosjektene på Sørlandet og i Trøndelag, følges ikke opp. I tre år har vi fått det samme svaret: Vent og se - dette til tross for at alle involverte, inklusiv Vegdirektoratet og Jernbaneverket, nå ser at dette er veien å gå. Prosjektfinansiering, står det i Soria Moria-erklæringen - det alternative mantra til OPS. Nei, sa Stoltenberg året etter, vi finansierer jo prosjekter. På veibevilgningssiden har den relative andelen sunket under de rød-grønne. Og vi får mindre vei for pengene. Etter de to første regnskapsårene, 2006 og 2007, ser vi at denne regjeringen ligger på kun 90 pst. av oppfyllelsesgraden til Bondevik II-regjeringens to første år. Til tross for dette kommer det altså ikke mer penger til vei i revidert nasjonalbudsjett.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Vi har så visst ikkje behov for å røykleggje noko. Det faktiske forholdet er at denne regjeringa og dette stortingsfleirtalet har brukt ca. 8 milliardar kr meir på samferdsel enn om vi hadde vidareført Bondevik II-nivået frå førre periode. Og dersom ein ser på årets reviderte nasjonalbudsjett, er det rett og slett ei storsatsing på kollektivtransport - og det toler så visst dagens lys. Det er vi i Arbeidarpartiet glade for. Attraktive kollektivtilbod er eit gode i seg sjølv i kvardagen til folk. Når fleire reiser kollektivt, blir det mindre biltrafikk, færre ulykker og mindre utslepp. Gode kollektivløysingar er eit effektivt verkemiddel for å nå mange viktige mål. Og det er god sosialdemokratisk politikk. 100 mill. kr til fornying av Oslotunnelen er viktig for svært mange reisande. Utbetringane skal gi høgare driftsstabilitet på den tettast trafikkerte togstrekninga i Noreg, slik at folk tør å stole på at toget faktisk tek dei til og frå arbeid. 100 mill. kr ekstra til kollektivtransport i fylka er òg viktig. Fleire fylke har varsla kutt i rutetilbod, men det raud-grøne stortingsfleirtalet sit ikkje roleg og ser på at kollektivtilbodet i fylka blir dårlegare. Med ekstraløyve får fylka og dei mange som reiser kollektivt, ei hjelpande hand for å unngå rutekutt og for å skape nye attraktive kollektive tilbod. 115 mill. kr til å styrkje ferjetilbodet langs kysten er svært viktig for dei mange som er avhengige av ferje kvar dag. I tillegg til å sikre rutetilbodet gir løyvinga òg rom for ekstra kapasitet i viktige samband og auka rabatt for dei som brukar mest pengar på å reise med ferje. I tillegg til alt dette blir om lag 150 mill. kr prioritert direkte til betre buss- og T-banetilbod i Oslo og Akershus gjennom Oslopakke 3. T-banen i Oslo har 70 millionar reisande i året. Fleire avgangar og etter kvart også fleire ny vogner vil vere til stor nytte og glede for mange. Når eg oppsummerer desse kollektivtiltaka, ligg det ei kollektivsatsing på heile 465 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett. Det gir meg ei god moglegheit til å slå fast at det raud-grøne stortingsfleirtalet satsar på kollektivtransport, og at Regjeringa held lovnadene i Soria Moria-erklæringa om auka satsing på kollektivtransport og jernbane. Til slutt vil eg halde fram at regjeringa vår prioriterer forsking på alternative drivstoff. I dag skal vi løyve 5 mill. kr ekstra til å fremme hydrogen som drivstoff i bil. Til saman har vi da auka løyvingane til utvikling av alternative drivstoff med 67 pst. berre sia i fjor. Eg er glad for å vere ein del av eit stortingsfleirtal som tek aktivt ansvar i miljøpolitikken.
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2008-06-20:
Når fylkeskommunene nå får 100 mill. kr i revidert, gis det et viktig signal om at vi i regjeringspartiene ønsker å komme fylkeskommunene i møte, siden de har ansvar for velferdstjenestene, som er svært følsomme for den kostnadsveksten vi opplever i dag. De aller fleste fylkeskommunene ser da også ut til å ville bruke denne ekstrabevilgningen på kollektivtrafikk. Det synes jeg er bra, for det er ingen tvil om at dersom vi skal legge til rette for at det skal være et alternativ til bilen som transportmiddel til og fra jobb, må alternativet være der, og alternativet bør helst være billigere. Spesielt for oss som bor i distriktene, er det ingen tvil om at kollektivtilbudet er viktig for store og små. At mange kan bli pålagt å kutte flere ruter, vil ikke bli forstått, både fordi det er bred politisk enighet om å satse på kollektivtrafikk, og på grunn av det faktum at reduksjon i bussruter i de fleste tilfeller er dårlig miljøpolitikk. Bevilgningen på 100 mill. kr kan derfor være med og forebygge en nedleggelse av rutetilbud over hele landet. For Oppland fylke utgjør bevilgningen de får, om lag 4 mill. kr, og det virker som om det er enighet om å bruke pengene på kollektivtrafikken i fylket. Det siste året har dieselprisen økt med rundt 3 kr, noe som har gjort at prisveksten har resultert i en manko på 12 mill. kr i forhold til vedtatt budsjett. Denne bevilgningen til fylkeskommunene er imidlertid bedre enn ingenting. Selv om bevilgningen på 100 mill. kr i dag blir vedtatt og kan overføres fylkeskommunene, er det ingen tvil om at det fortsatt er store utfordringer med tanke på de økte utgiftene innenfor transport- og samferdselssektoren. Ikke minst for de av oss som pendler til og fra jobb, er avgiftsøkningene på drivstoff i ferd med å bli en utfordring. Med tanke på neste års statsbudsjett har jeg derfor et ønske om at Finansdepartementet går igjennom satsene for pendlerfradraget. I mitt eget hjemfylke, Oppland, er det mange som er avhengige av bilen som framkomstmiddel, idet ikke alle områder er like godt forsynt med buss. Pendlerfradraget på 1 kr og 40 øre pr. km er imidlertid lite, sett i forhold til prisveksten. Jeg har derfor forhåpninger om at pendlerfradraget vil bli endret i kommende statsbudsjett, slik at fradraget står mer i forhold til de reelle utgiftene som pendlerne har.
Bent Høie (Høyre), 2008-06-20:
Statsminister Jens Stoltenberg har vært pompøs nok til å utnevne seg selv til garantisten for et varmt velferdssamfunn. Noen av de aller dårligst stilte i vårt samfunn, nemlig de rusavhengige, opplever bare en kald skulder fra Stoltenberg og Regjeringen. Representanter for Frelsesarmeen beskrev dette i et innlegg i Dagbladet den 26. mai i år: «Den rød-grønne regjeringen har lovet å øke kvalitet og kapasitet innen rusomsorgen. Istedenfor raseres både innhold og omfang.» Da Regjeringen presenterte den såkalte opptrappingsplanen for rusfeltet i fjor høst, ble den ledsaget av det nest dårligste budsjettet for rusavhengige på ti år. Det dårligste var i 2007. I Helse Sør-Øst ble det avviklet 20 behandlingsplasser i en privat institusjon i fjor, og i år kuttes det 49 plasser. Samtidig er ventetiden for rusbehandling på landsbasis økt med 20 dager det siste halvannet året. Rusavhengige dør i kø, mens Regjeringen legger ned behandlingsplasser som kunne gitt dem nye muligheter for et rusfritt liv. Høyre har fremmet forslag om å be Regjeringen stanse denne nedleggingen og holde dagens struktur fram til nye tilbud eventuelt er etablert. Vi har bedt Regjeringen utnytte alle gode krefter i private tilbud for å gi rusavhengige en ny sjanse til et bedre liv. Dette stemmer de rød-grønne partiene imot. De stemmer også imot forslaget i vårt alternative budsjett om å bevilge 25 mill. kr som et strakstiltak for å forhindre rasering av tilbudet til rusavhengige i Helse Sør-Øst. Dagen i dag startet med at 40 pasientorganisasjoner demonstrerte utenfor Stortinget under mottoet «Soria Moria bla bla bla», fordi, som de sa, de skulle demonstrere hvor mye Regjeringen hadde gjort for rehabilitering, nemlig ingenting. I replikkordskiftet med Erna Solberg påstod representanten Hill-Marta Solberg at flere rehabiliteringsinstitusjoner var blitt nedlagt under Bondevik II-regjeringen. Jeg må be representanten Hill-Marta Solberg i løpet av debatten i dag gå på talerstolen og lese opp navnene på de rehabiliteringsinstitusjonene som ble nedlagt under Bondevik II-regjeringen. Dette er udokumenterbare påstander fra Arbeiderpartiet - men det er ikke noe nytt i denne debatten. Det er blitt 20 000 flere i pasientkøer siden denne regjeringen overtok, og køene vokser mest i Helse Vest-området. Det skyldes både skjevfordelingen og den allergien som Regjeringen har mot private tilbud. En må nå få rettet opp den skjevfordelingen som får som konsekvens at helsetilbudet i landet er ulikt. I Høyres alternative budsjett foreslår vi derfor å øke bevilgningen til Helse Vest med 250 mill. kr, bevilgningen til Helse Nord med 200 mill. kr og bevilgningen til Helse Midt-Norge med 261 mill. kr. Dette får dessverre ikke flertall.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-20:
Den rød-grønne Regjeringa har fått mye kritikk for å ha sviktet høyere utdanning og forskning, og det meste av kritikken er dessverre veldig velbegrunnet. Den eventyrlige veksten i norsk økonomi som denne regjeringa har hatt, med 153 milliarder kr ekstra i skatteinntekter, har gitt et økonomisk handlingsrom som få andre regjeringer kan vise til. Til tross for det har altså universiteter, høyskoler og forskning vært de områdene som har opplevd sterke kutt under denne regjeringa. Det har ikke vært noen satsing, og det merker sektoren godt nå. Høyre sørget i regjering for at Kvalitetsreformen i høyere utdanning var fullfinansiert. Dagens regjering har svekket denne fullfinansieringa, og det betyr at kjernen i reformen angripes. Kjernen i Kvalitetsreformen i høyere utdanning er tettere oppfølging av studentene og bedre undervisning - og det er det nå blitt mindre av. Regjeringa har tidligere gjennomført et kutt på 274 mill. kr til universiteter og høyskoler. Det er et kutt som har fått ganske dramatiske konsekvenser rundt om ved universitetene og høyskolene i landet. Universitetet i Oslo måtte alene kutte 205 mill. kr. Ikke nok med at kuttet kom i budsjettet for 2007 - Regjeringa lovte at det skulle være et såkalt hvileskjær, og at dette skulle tilbakeføres til sektoren året etter. Det skjedde ikke! Det faktum at Regjeringa har sviktet høyere utdanning, bekreftes også av regjeringspartiene sjøl. I et veldig interessant intervju i bladet Utdanning, nr. 10 for 2008, sier tidligere kunnskapsminister Øystein Djupedal - blant mye annet - at Regjeringa har påført sektoren kutt, og at han «advarte meget sterkt Kristin Halvorsen om at vi kom til å få kritikk og tape titusener av stemmer i høyere utdanning». Som vi alle vet, hjelper det lite å advare, det er de praktiske handlingene som teller. Høyre har hele tida advart sterkt mot det kuttet som universiteter og høyskoler har blitt påført, og vi har foreslått i våre alternative budsjetter å rette opp hele kuttet. Det vi foreslår i dette alternativet budsjettet, er å rette opp den delen av kuttet som regjeringspartiene sjøl ikke finner penger til å gjøre noe med. Det er jo litt pussig at Regjeringa forventer ros for å sette plaster på det såret de sjøl har skapt, særlig når de ikke engang plastrer hele såret. Høyre mener det er viktig å bygge opp Forskningsfondet for å nå målsettingen om at 3 pst. av BNP skal gå til forskningsformål innen 2010. Forskning er investering for framtida. Derfor foreslår Høyre å styrke Forskningsfondet med 10 milliarder kr, noe som vil bety omtrent en halv milliard kroner mer til forskning i 2010.
Martin Engeset (Høyre), 2008-06-20:
Norge er et av verdens aller beste land å bo i - for de fleste av oss. Det er lett å si dette for oss som har det bra, som har mat på bordet, og som ikke er avhengige av andre til de aller mest nødvendige ting. Heldigvis er ikke Norge et land preget av sosial nød. Fattigdom er ikke et svært utbredt problem i Norge. Men det er et stort problem for dem som er fattige. Nettopp derfor la Bondevik II-regjeringen, som den første i Norge, frem en målrettet plan for fattigdomsbekjempelse. Vi fikk flere i jobb. Vi gav rusavhengige pasientrettigheter, og vi sørget for gradvise forbedringer i bostøtten. De fattige og alle vi andre hadde grunn til å tro at den rød-grønne regjeringen ville sette alle kluter til for å følge opp dette. Men Kristin Halvorsens avskaffelse av fattigdom med et pennestrøk ble dessverre for de fattige likevel bare et slag i løse luften. Bjarne Håkon Hanssen skulle få folk «opp om mårran». Hittil har prestisjeprosjektet Kvalifiseringsprogrammet kun gitt tilbud til om lag 700 mennesker. Regjeringens allergi mot private bidrar til å svekke hjelpeapparatet for de rusavhengige, og forbedringen i bostøtten har nærmest stoppet opp. Dette er oppsiktsvekkende. Ja, det er faktisk både flaut og pinlig at de rød-grønne, som la så mye vekt på å være på de svakes lag i valgkampen i 2005, og som i dag har 153 milliarder kr mer til disposisjon, ikke klarer å gjøre mer for de rusavhengige, de bostedsløse og de som trenger omfattende bistand for å komme ut i jobb. Regjeringens programerklæring blir dens misere. Det er flere blant de aller fattigste i dag enn da Jens, Kristin og Åslaug kom til makten og skulle forandre Norge. I revidert budsjett har Høyre funnet rom for å styrke fattigdomssatsingen med 200 mill. kr. Vi utvider bostøtten, slik at flere skal få trygghet for hus og hjem. Vi foreslår å styrke arbeidstreningen for unge sosialhjelpsmottakere, slik at disse kan snu i døra istedenfor å havne i fattigdomsfella. Vi foreslår mer penger til tiltak for barn og unge, slik at disse skal ha like muligheter som andre til utvikling og trivsel. Vi foreslår å styrke bevilgningene overfor rusavhengige, og vi foreslår gradert barnehagepris, slik at de med minst økonomiske ressurser skal ha råd til å ha barn i barnehage. Ingen av disse forslagene vil få flertall i dag. Det er trist, for dette ville ha hjulpet mange fattige mennesker til et bedre liv. Regjeringspartiene i denne salen har ikke engang funnet rom for å støtte Høyres forslag om 500 000 kr til Fattighuset, som driver utdeling av mat til de aller svakeste - 500 000 kr av et budsjett på mer enn 700 milliarder kr. Det får ikke de rød-grønnes støtte. Høyre vil ikke at staten skal være alt for alle, men vi vil at staten skal være sterkere for dem som har behov for hjelp. Kan virkelig Kristin Halvorsen og Jens Stoltenberg se folk i øynene og si at de gjorde hva de kunne for å hjelpe de svakeste i samfunnet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-06-20:
Regjeringen foretar noen positive grep på energi- og miljøfeltet i revidert nasjonalbudsjett. Kristelig Folkeparti er bl.a. glad for at store deler av skatteskjerpelsene overfor vannkraftbransjen som ble innført i budsjettet for 2008, blir reversert. Vi er også glad for at klimaforliket følges opp i forhold til forskning og utvikling på fornybare energikilder og CCS, og at det settes av mer penger til konsesjonsbehandling i NVE, selv om jeg ikke tror at dette er nok penger for å ta unna den køen som allerede er der. Men dette overskygges dessverre av det jeg vil kalle et mageplask i de virkelig store klima- og miljøsatsingene - Regjeringens egne prestisjeprosjekter «månelandingen» og «regnskogsatsingen». I statsbudsjettet for 2008 ble det satt av i underkant av 1 milliard kr til arbeidet med CO2 -håndtering - en relativt beskjeden satsing til månelanding å være. I revidert budsjett viser det seg at det ikke er behov for mer enn 550 mill. kr. Regjeringen trekker ca. 380 mill. kr ut av satsingen grunnet forsinkelse i arbeidet. For meg begynner dette å minne mer om en buklanding enn en månelanding. På Bali lovet miljøminister Erik Solheim 3 milliarder kr til vern av regnskogen hvert år i fem år framover og mente dermed å ha innfridd opposisjonens krav i klimaforhandlingene. Løftet ble oppfattet som å gjelde fra 2008, og Solheim fikk tilnavnet «regnskogkonge» i VG. I dag kan vi konstatere at kongen har abdisert, og at milliardløftet er utsatt til neste stortingsperiode. 3 milliarder kr er blitt til 250 mill. kr. Det er lett å love penger på vegne av kommende regjeringer. Kristelig Folkeparti gjør flere viktige grep i sitt alternative budsjett. For å redusere utslippene fra biltrafikken foreslår Kristelig Folkeparti å øke engangsavgiften for biler med et CO2-utslipp på mer enn 140 gram pr. kilometer med 20 pst. Dette grepet vil kunne bidra til å vri forbruksmønsteret i retning av mer miljøvennlige biler med lavere utslipp og få de mest forurensende bilene ut av markedet. Jeg oppfordrer Regjeringen til å kopiere denne avgiftsendringen i statsbudsjettet for 2009. Når det gjelder budsjettet for 2010, er det en annen regjering som skal overta, og da skal vi se til at kopieringen blir ivaretatt også i det budsjettet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Debatten om revidert nasjonalbudsjett er en viktig debatt. Jeg registrerer at samferdselsministeren tydeligvis har viktigere ting å gjøre enn å være her og diskutere den samferdselspolitikken som denne Regjeringen har lagt fram. Mange representanter er opptatt av at dette er en revidering, altså ikke et nytt statsbudsjettframlegg. Da burde man i hvert fall sørget for å rette opp de skjevhetene som har skjedd gjennom året. Én ting som i hvert fall er helt klart, er at man hadde forutsatt å asfaltere 1 800 km vei, mens asfaltbransjens entreprenørforening sier at det man nå klarer å asfaltere, er 1 400 km. Det betyr altså at man ikke har fulgt opp det man lovet i statsbudsjettet for 2008. Det mangler 400 km, nesten strekningen Flekkefjord-Oslo, som denne regjeringen ikke har sørget for å oppfylle. Men i revidert nasjonalbudsjett er det null kroner til ekstra asfaltering. Det er i hvert fall ikke god samferdselssatsing. Det hjelper ikke bare å prate om hvor mye penger man har bevilget, man må faktisk se på måloppnåelsen: Har man oppnådd de resultatene man ville, eller har man ikke gjort det? Når det gjelder asfalt, er det ikke tvil om at man ikke har oppnådd det man lovet i forbindelse med statsbudsjettet, og som denne regjeringen solgte som god politikk: Man skulle nå sørge for å asfaltere Norge. Men det mangler altså en strekning på nesten 40 mil i forhold til det man lovet, og det man solgte i forbindelse med statsbudsjettet. Når man nå skal behandle og diskutere revidert nasjonalbudsjett, vil jeg utfordre alle de representantene som sier at dette handler om at man skal rette opp i skjevheter. I VG fra i går er det et eksempel på noen av de utfordringene vi står overfor nå. Her står det om de farlige dødsveiene. Vi vet at vi har hatt en økning i antall drepte i trafikken til nå i år på bortimot 50 pst. Likevel er det altså null kroner til nye trafikksikkerhetstiltak på veisektoren fra denne regjeringens side. Mange av dem som snart skal ut og ferdes på veiene, som skal på sommerferie, skal nedover mot Telemark og videre mot Kristiansand og andre steder, og skal da kjøre på disse veiene som denne regjeringen ikke har valgt å prioritere og bruke en eneste ekstra krone på, til tross for at vi altså har hatt en økning på 50 pst. drepte i trafikken. Hvis man mener at det er viktig å ta tak i de utfordringene som kommer gjennom året og fram mot revidert nasjonalbudsjett blir lagt fram, bør man i hvert fall ta tak i disse to utfordringene og sørge for å få måloppnåelse, ikke bare prate om penger, at man har fulgt opp med kroner og øre, men faktisk følge opp: Er dette noe vi gjennomfører i tråd med det vi har vedtatt at vi skal gjennomføre, eller er det det ikke? Er det ikke viktig å sørge for å iverksette tiltak for å snu den utviklingen som vi nå opplever, både når det gjelder å få ny asfalt og å redusere antall skadde og drepte i trafikken?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg har veldig mange ganger i løpet av de siste tre årene blitt utfordret av Fremskrittspartiet og andre partier til å gjøre noe for minstepensjonistene, for det er de som har det vanskeligst. Hver gang har jeg svart: Det er jeg enig i, det skal vi prøve å gjøre noe med. Nå har vi gjort det. Jeg er da ganske forundret over den mottakelsen dette har fått fra Høyre, som verken i merknader eller i debatten i går greide å avklare om de ville stå fast ved opptrappingsplanen for minstepensjonen til 2 G. Det mener jeg de bør avklare. Enda mer forundret er jeg over Fremskrittspartiet, som i mange år har ment at dette var den viktigste fattigdomssaken. Men når vi får det til med en kombinasjon av omfordeling mellom pensjonister og et stort, supplerende bidrag fra Regjeringen for å heve ytelsene for enslige, unge og uføre, og får den opptrappingsplanen som ligger til 2 G - det er veldig mye penger fra myndighetene inn i dette oppgjøret - sier Fremskrittspartiet at nei, da er det ikke minstepensjonistene som er viktigst allikevel. Når det ligger et omfordelingselement i det, var plutselig løftet for minstepensjonistene ikke viktig, og de valgte å ikke stemme for det forslaget som for første gang på ti år ville gi et ekstra løft for dem som har de minste pensjonene, når de ikke fikk hele sin pakke igjennom. Jeg har merket meg det. I så fall er SV og Fremskrittspartiet motpoler her, fordi vi har vært mest opptatt av dem med minst pensjon. Jeg er så glad for at vi nå har fått på plass den opptrappingsplanen, for dette kommer til å være av de viktigste fattigdomsløftene som er innfridd. 37 pst. av dem som må ha supplerende sosialhjelp over lang tid, lever på de minste ytelsene i folketrygden, så dette vil hjelpe. Når vi i tillegg ser at andelen sosialstøttemottakere går ned, er jeg glad for det. I tillegg holder vi tiltaksnivået for arbeidsmarkedstiltak høyt. Jeg ser i innstillingen at flere partier, inklusive Høyre, kutter i tiltakene og later som om vi fremdeles har dette på to poster - én for ordinære tiltak og én for yrkeshemmede. Det er ikke slik. Dette er én post nå, og NAV har fått beskjed om å innrette tiltakene mot dem som trenger tiltak. De som ikke trenger tiltak, skal ikke ha det. Så når partier kutter i tiltaksposten, kutter man i hjelpen til dem som er arbeidsledige, og som trenger oppfølging for å komme i arbeid. Det betyr at noen av de fattigdomspakkene som er lagt fram her i dag, er saldert med mindre tiltak for dem som er arbeidsledige. Da går, i hvert fall etter mitt syn, vinninga minst opp i spinninga. Så har jeg lyst til å si noe om et annet grep som Regjeringen har gjort nå som er meget viktig, og det er endringen i boligtilskuddet for de mest vanskeligstilte. Boligtilskuddet er nå endret slik at man kan gi opp til 40 pst. tilskudd. Det betyr at mange av de vanskeligstilte kan få mulighet til å skaffe seg egen bolig, fordi egenkapitalbiten nå kan være større enn den var før. Da er utfordringen å få flere penger inn i denne ordningen etter hvert, slik at enda flere kan få et sted å bo, for det er «basic».
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg skjønner at det opprører Fremskrittspartiet når jeg påpeker det faktum at de i debatten i går argumenterte for at de ikke kunne gå for denne løsningen fordi det var en omfordeling. Det betyr at de synes det er viktigere å legge fram et forslag som ikke får flertall, enn å støtte det forslaget som faktisk får flertall, og som er cash ut til de fattigste minstepensjonistene nå. Det tror jeg pensjonistene merker seg. Fremskrittspartiet har aldri tatt testen på at de er nødt til å prioritere noe som helst. De bare deler ut på toppen, og da er det greit å få til noe for dem som er mest vanskeligstilt. Men testen står om man greier å prioritere de vanskeligstilte når man skal dele en viss sum penger. Og den testen bestod selvfølgelig pensjonistorganisasjonene og de funksjonshemmedes organisasjoner, for de vet hva dette dreier seg om. De har vært med på å husholdere før. De har erfaringer som sier at det ikke er lurt å være bare «big spender» hele tiden. De skal ha stor ros for at de har gått foran og vist vei, at dette er mulig - og Regjeringen har gjort det mulig fordi de i tillegg har lagt store penger i potten. Men jeg registrerer at Fremskrittspartiet sender ut leserinnlegg nå som er direkte feil, der de påstår at dette bare gjelder de enslige minstepensjonistene - det har jeg lest, det ligger på mitt kontor, fra lokalavisen hjemme. Det er feil. Gifte minstepensjonister får denne økningen, og det er også slik at en minstepensjonist som har ektefelle med tilleggspensjon, vil kunne få en høyere pensjon fordi ekteparet samlet sett er sikret to ganger ordinær sats. Så det er en feil framstilling Fremskrittspartiet gir. Jeg registrerer at de er mer opptatt av det enn det som de sjøl har sagt var viktigst, nemlig å løfte minstepensjonistene og å få opp nivået i pensjonssystemet til 2 G. Det når vi nå. Jeg må si jeg er veldig glad for det, for det er så riktig. For det er disse menneskene som trenger disse pengene mest. Og når vi nå får til det i en kombinasjon av en omfordeling av penger nå og en opptrappingsplan opp til 2 G som Regjeringen skal legge penger i, og Regjeringen også har bidratt med penger slik at løftet for de unge uføre har blitt mulig, så må jeg si at vi har tatt viktige og store steg i forhold til å bekjempe fattigdom. Derfor blir det helt feil når Fremskrittspartiet og andre i dag sier at ingenting er gjort. Det blir også feil når man ikke registrerer det som er gledelig, nemlig at det faktisk er færre som trenger sosialhjelp nå enn før. Så skal vi gå bak de tallene selvfølgelig, og se hva som ligger bak dem. Men det må være lov å være litt glad for de tingene som går i riktig retning, og ikke være så ensidig opptatt av at man ikke får sin løsning igjennom akkurat nå, når man faktisk når de målene man har sagt var viktigst. Så savner jeg fremdeles en avklaring fra Høyre om de vil stå på denne avtalen med opptrapping til 2 G framover. Det er ikke avklart verken i den innstillingen vi har i dag, i debatten i går eller i debatten i dag.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg skjønner at det opprører Fremskrittspartiet veldig at SV har fått til det som Fremskrittspartiet har slåss for lenge. Jeg synes det er veldig rart at Fremskrittspartiet ikke er glad for at vi nå får til det som også Fremskrittspartiet synes har vært viktig. Men jeg registrerte i debatten i går at man ikke var enig i det forslaget som forelå fra Regjeringen, og som var framforhandlet med partene som var enige om den omfordelingen, fordi man ikke kunne løfte minstepensjonistene hvis det var en omfordeling i det. Jeg bare registrerer det. Det er et faktum. Sånn er det. Og SV er opptatt av å få flertall for sine forslag. Vi har fått det. Vi er glad for det, og vi har fått det på et område der jeg trodde Fremskrittspartiet faktisk skulle være glad. Så: Grunnen til behovet for presiseringen fra Høyre er at det ikke står i merknads form, Høyre er ute av merknadene som sier at man støtter innholdet i proposisjonen, med en opptrapping til 2 G. Det står heller ikke i forslaget til vedtak. Der er det jo en ren bevilgningssak. Så jeg er glad for at Høyre i dag har bekreftet at de også er med på opptrappingen til 2 G på minstepensjonen, for det er nødvendig.