Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2011-11-28:
Jeg synes det er riktig både å takke saksordføreren og starte med det som er positivt, og det er jo at det siden 2005 og fram til i dag heldigvis har vært en positiv utvikling der stat og kommune har økt innsatsen når det gjelder sikring og vedlikehold av kirkebygg. Men likevel slår Riksrevisjonen fast at det er mye som gjenstår. Det mest alvorlige etter mitt syn er at det er i kirker som er bygd før 1650 – altså kirker som automatisk er fredet – i denne kirketypen, man finner den største andel av kirker med utilfredsstillende tilstander, hele 41 pst. Manglende vedlikehold over tid kan bli en svært kostbar affære. Eksemplet med Oslo domkirke, som er omtalt i saken, viser nettopp det. Mangel på planer og prioriteringer gjør det også vanskelig å drive et jevnt vedlikehold, noe som også kan bli svært kostbart over tid. Det pekes også på at manglende kompetanse i forbindelse med vedlikehold av så gamle bygg kan føre til at det øker risikoen for at vedlikeholdsarbeidet ikke blir utført med tilfredsstillende kvalitet og til rett tid, som igjen kan føre til økte vedlikeholdskostnader og tap av viktige kulturminner. I Norge har vi ikke veldig mange slott og borger som står som historiske signalbygg, slik vi finner i mange andre europeiske land. Men vi har mange kirker, mange til dels svært gamle kirker, og de står der som viktige kilder til vår felles kulturhistorie. Det er slik som statsråden sier i sitt svar: «Kyrkjene formidlar kunnskap om den kristne kulturarven, om trusliv og trusskikkar(…) Dei er blant dei viktigaste symbolberarane av stadeigen kultur og identitet, noko som reaksjonane etter ein kyrkjebrann sterkt vitnar om. Å sikre kyrkjebygga for framtida er ei stor og viktig oppgåve.» (…) Dette er jeg selvfølgelig helt enig i. KA har beregnet at 10 mrd. kr må legges på bordet for å ta igjen etterslepet når det gjelder vedlikehold av kirker i Norge. Uansett hvor mye man argumenterer med at kommunene har fått økt sine rammer siden 2005, vet vi at dette er summer kommunene alene ikke kan bære og bevilge. Når vi også vet at kommunegjelden har nådd historiske høyder, er muligheten begrenset for å kunne prioritere sikring og jevnt vedlikehold av kirkebygg i mange kommuner. Derfor mener Kristelig Folkeparti at staten må sterkere på banen. Vi er enig med Riksrevisjonen som sier at staten må ha et særlig ansvar for å følge opp at kirkene blir holdt ved like og sikret. Departementet må sørge for at kommunene tar hånd om sitt ansvar og om nødvendig setter i verk videre tiltak når vedlikeholdsansvaret for kirkene ikke blir tatt godt nok hånd om på lokalt nivå. På den måten er departementet også med på å minske faren for at enda flere kirker brenner ned til grunnen eller råtner på rot. Kristelig Folkeparti mener det er behov for sterkere grep for å sette i stand kirkene. Vi foreslår i vårt alternative budsjett for 2012 å øke rammen for rentefrie lån med 500 mill. kr samt å bevilge 17,5 mill. kr til sentrale tiltak for kirkebygg. Når det gjelder vedlikehold – vi vet jo at dette er svært gamle bygninger – trenger man selvfølgelig å ha kompetanse, ha kunnskap om gammel håndverkstradisjon. Kommunal- og forvaltningskomiteen var på komitéreise til Vestfold, og vi var bl.a. innom Holmestrand kommune. Der er man i gang med å renovere Holmestrand kirke – et svært gammelt bygg, det også. Der møtte vi noen unge snekkere som var lært opp i det arbeidet som måtte gjøres der. På spørsmål om de syntes dette var en interessant oppgave, kom det et unisont ja. Men når denne kirken er ferdig renovert, går disse unge snekkerne tilbake til sitt vanlige arbeid, og mitt spørsmål er: Hvordan skal vi kunne klare å ivareta den gamle håndverkstradisjonen? Mange av disse håndverkstradisjonene er i ferd med å dø ut. Her må vi ha en offensiv, slik at vi kan bevare en tradisjon som faktisk er med på å sette oss i stand til å kunne ta vare på gamle bygninger også.