Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-11-27:
Sent i går kveld kom jeg hjem fra Brussel. Møter med andre europeiske politikere som sliter med gjelds- og jobbkrise, er en kraftig påminnelse om hvor privilegerte vi er i Norge. De fleste av oss har en jobb å gå til og velferdsordninger som fanger oss opp når vi har behov. Som nasjon har vi store naturressurser, et omstillingsdyktig næringsliv og penger på bok, som gir oss et godt utgangspunkt og store muligheter. Samtidig kan man fort bli blind om man bare soler seg i glansen. Også i vårt velferdssamfunn er det mennesker som faller utenfor, som barn og unge som ikke lærer å lese og skrive skikkelig i grunnskolen og faller fra i videregående skole, unge mennesker som blir uføretrygdet i en alder da de burde være på vei inn i arbeidslivet, personer med rusproblemer eller psykiske helseutfordringer som blir stående i kø for å få hjelp eller aldri får den oppfølgingen de burde ha krav på. Jeg tror ikke regjeringen mangler gode hensikter. Problemet er idétørke og manglende gjennomføringskraft. Skal vi sikre at alle barn lærer å lese, skrive og regne skikkelig, må man, som Høyre, prioritere det som er viktigst, nemlig gode lærere, og ikke, som de rød-grønne, alt mulig annet. Skal vi få ned antallet unge uføre, må man, som Høyre, våge å stille krav og legge bedre til rette, og ikke som de rød-grønne tro at Nav kan løse alt. Skal vi hjelpe mennesker med rusproblemer eller psykiske helseutfordringer, må vi, som Høyre, prioritere opp rusomsorgen og psykiatrien, ikke som de rød-grønne legge ned gode plasser som kunne hjulpet mange. Ett statsbudsjett kan selvfølgelig ikke løse alle utfordringer. Men alle små og store tiltak må være del av en strategi for å løse utfordringer og skape muligheter. I Høyres alternative budsjett presenterer vi to hovedstrategier – en strategi for en velferd som virker, hvor flere kan få behandling raskere, hvor vi løfter de svakeste og hjelper flere fra trygd til arbeid og en strategi for kunnskap og konkurransekraft som kan skape og trygge norske arbeidsplasser og bygge Norge som kunnskapsnasjon. I vårt alternative budsjett presenterer vi konkrete tiltak for å få ned de altfor lange helsekøene. Vi lyktes sist vi satt i regjering. Da gikk helsekøene ned. Med de rød-grønne har helsekøene gått opp. Vi setter av penger til kjøp av privat kapasitet, slik at 20 000 flere kan få behandling neste år. Velferdssektoren er avhengig av varme hender og kompetente medarbeidere. I vårt alternative budsjett foreslår vi økte midler til kompetanseheving, slik at ufaglærte kan bli faglærte og flere generalister kan bli spesialister. Rusomsorgen og psykiatrien blir nedprioritert under de rød-grønne. Vi opprettholder øremerkede midler for å trygge rusomsorgen, og vi øker bevilgningene for å sikre flere bedre hjelp. Arbeid er velferd for den enkelte, og arbeid skaper velferd for fellesskapet. Siden 2008 har sysselsettingen blant funksjonshemmede sunket, og bare i fjor økte antallet uførepensjonister under 30 år med 10 pst. Høyre presenterer en omfattende strategi for å gi nye muligheter til unge uføre og legge bedre til rette for funksjonshemmede i arbeidslivet. Som samfunn må vi stille krav til dem som mottar støtte. Det gjelder særlig unge sosialhjelpsmottagere. Har man rett til støtte, skal man selvsagt få støtte, men man må også ha en plikt til å yte noe tilbake. Derfor lanserer Høyre et prosjekt – arbeid for unge på sosialhjelp – i sitt alternative budsjett. Kommuner som har gjennomført dette, ser at utgiftene til sosialhjelp går ned, og at antall unge som er tilbake i jobb, går opp. Høyre har nye ideer og bedre løsninger for å få ned helsekøene og få flere fra trygd til arbeid. Etter syv år med rød-grønt styre har det ikke manglet på politiske utspill fra regjeringen, men på gjennomføringskraft. Velferd bæres av arbeidskraften, og økt velferd må finansieres av økt arbeidsinnsats. De senere år har veksten i vår produktivitet gått ned, og den er nå lavere enn hos våre handelspartnere. Samtidig bevilger vi oss mer velferd og høyere lønn. Mens andre land tvinges til omstilling, kostnadskutt og innovasjon, er vi i ferd med å pådra oss særnorske utfordringer som kan gjøre våre jobber og vår økonomi mer sårbar. Derfor mener Høyre at Norge trenger en strategi for kunnskap og konkurransekraft. Når andre blir billigere, må vi jobbe smartere. Vi må løfte i bånn og strekke oss lenger. I syv år har Arbeiderpartiet overlatt til SV å styre kunnskapspolitikken i Norge. Resultatet er at regjeringen har prioritert alt annet enn det vi vet skaper en bedre skole – nemlig å sørge for at våre gode lærere blir enda bedre. Den gode læreren utjevner sosiale forskjeller og løfter alle elever. Derfor foreslår Høyre mer enn en dobling av antall lærere som skal få etter- og videreutdanning. Vi lar staten ta en større del av regningen, og vi setter av penger til å heve kvaliteten på etterutdanningen og midler til å utvikle nye karriereveier for de beste lærerne, slik at vi beholder dem i skolen. Mens de rød-grønne tok et hvileskjær i høyere utdanning og har nedprioritert forskningen i tre av fire år i denne stortingsperioden, vil Høyre satse på både bredde og spiss innen høyere utdanning og foreslår nesten en milliard til forskning og utvikling. Høyre har ambisjon om at Norge skal utvikle noen av verdens beste universiteter, men da må vi også være villig til å satse på det. Det gjør Høyre i sitt alternative budsjett. Økte investeringer til infrastruktur – veier og kollektivtransport – og målrettede skattereduksjoner som gjør det mer lønnsomt å jobbe og investere i norske arbeidsplasser, er viktige tiltak i Høyres strategi for kunnskap og konkurransekraft. Derfor foreslår Høyre 1,2 mrd. kr ekstra til bedre og tryggere veier. Vi åpner for flere OPS-prosjekter, slik at vi kan få økt fart på veibyggingen. Dagens skattesystem belønner forbruk og straffer sparing og investeringer i norske arbeidsplasser – det er godtgjort i tall både fra OECD og fra Finansdepartementet. Det er urimelig at pensjonister og andre som har betalt ned gjelden på huset og har litt penger på bok, må bruke av sine sparepenger for å betale formuesskatt. Det er like urimelig at eiere av små og mellomstore bedrifter må tappe sine bedrifter for kapital for å betale formuesskatt til staten. Det svekker det mangfoldige private eierskapet og norske arbeidsplasser. Det har også LO-leder Roar Flåthen, næringsministeren, fiskeriministeren og kommunalministeren forstått. De har alle snakket om skadevirkningene av formuesskatten. LO-leder Roar Flåthen sa til Dagens Næringsliv høsten 2011 at formuesskatten kan true norsk industriutvikling og norske arbeidsplasser. Roar Flåthen snakket den gang nesten som en Høyre-mann. Men Høyre gjør noe med det. Derfor foreslår vi lettelser som vil motivere flere til å spare og til å investere i norske arbeidsplasser. Høyre har nye ideer og bedre løsninger for å få mer kunnskap i skolen og for å skape trygge jobber. Etter syv år med rød-grønt styre har det ikke manglet på utspill fra regjeringen, men på gjennomføringskraft. Ti måneder før neste valg kan vi konstatere at de borgerlige partiene har samlet seg om mer enn det de rød-grønne partiene var enige om ti måneder før forrige valg. Vi ser faktisk at en del av det de rød-grønne partiene var enige om før 2005, er de nå i ferd med å sprekke på. Det gjelder både skattenivå og EØS-avtalen. Høsten 2005 klarte de rød-grønne partiene å samle seg om en håndfull merknader og tre–fire forslag i finansinnstillingen, mens de borgerlige partiene har fremmet en serie forslag for å styrke frivilligheten, for å satse på forskningen, for å stimulere privat sparing, for å modernisere offentlig sektor, og for å løfte de svakeste innenfor helsesektoren. I dag har de borgerlige partiene i helsekomiteen fremmet ytterligere 13 felles forslag for å bedre helsevesenet. Med det vil jeg ta opp de forslag hvor Høyre er forslagsstiller eller medforslagsstiller.