Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Statsbudsjettet for 2009 inneholder en rekke viktige grep både for å møte den vanskelige økonomiske situasjonen vi er inne i, og for å styrke velferdssamfunnet. Her blir det også tatt viktige helse- og omsorgspolitiske grep. Blant de viktigste sakene finner vi: en gledelig, nødvendig og etterlengtet satsing på rusfeltet en rekke grep i sykehusbudsjettet satsing på mer samhandling i helsetjenestene oppfølging av Omsorgsplan 2015, med bl.a. støtte til 1000 nye sykehjemsplasser og omsorgsboliger i 2009 midler til å forbedre nasjonale medisinske kvalitetsregistre Noen av de viktigste målene i helsepolitikken må være å redusere helseforskjeller som er knyttet til levekår, gi alle et like godt helsetilbud uansett hvor i Norge de bor, og å tilpasse helsetjenesten til en framtid med et annet sykdomsbilde enn i dag. Noen sykdommer er heldigvis på retur, eller det finnes bedre og mer effektiv behandling enn tidligere, mens andre store folkesykdommer er i kraftig vekst, som kreft, KOLS, diabetes og demens. Veksten i disse sykdomsgruppene gjør behovet for samhandling og for en sterk kommunehelsetjeneste enda sterkere enn før. I Arbeiderpartiet er vi derfor svært positive til den samhandlingsreformen som statsråd Bjarne Håkon Hanssen har varslet i april, og til at vi allerede i budsjettet får en forsmak på reformen gjennom midler som er prioritert til pilotprosjekter og forskjellige samhandlingstiltak. Dette er et godt helsebudsjett som skal kunne gi svært gode helsetjenester i Norge. Men en debatt om helse kan fort bli slik at regjeringspartiene blir anklaget for å skryte. La meg derfor si helt tydelig at alt selvsagt ikke er perfekt. Det er nettopp derfor helsepolitikken engasjerer meg så sterkt. La meg likevel nøkternt og saklig konsentrere meg om sykehusene og gå gjennom de viktigste grepene som blir tatt. Det første sykehusbudsjettet som jeg var med på å vedta, for 2006, var på rundt 73 milliarder kr. For 2009, bare tre år senere, har Regjeringen foreslått 102,7 milliarder kr til sykehusene. Jeg sier ikke at disse tallene uten videre er direkte sammenlignbare, men jeg sier at de iallfall er et signal om at sykehus samlet sett har hatt svært høy prioritet i de budsjettene som er lagt fram. Sykehusbudsjettet stiller vel nå i en egen klasse på statsbudsjettet sammen med folketrygden og pensjonsfondet som de eneste som overstiger den symbolske summen 100 milliarder kr. Pensjonskostnader blir det ryddet opp i. Det som kom i revidert, blir fulgt opp, slik at det bevilges en økning på over 3,9 milliarder kr i forhold til budsjettet som ble vedtatt i fjor. Driftskreditter i private banker blir omgjort til lån i Norges Bank. Forrige regjering budsjetterte aldri med aktivitetsvekst i sykehusene. Den rød-grønne regjeringen gjorde det for 2008, og gjør det for 2009. Derfor legger budsjettet opp til å finansiere økt pasientbehandling med over 1 milliard kr, som kommer alle regionene til gode. Skjevdeling mellom regionene skal rettes opp, og den blir rettet opp med friske midler og uten kutt i Helse Sør-Øst. Til sammen blir det foreslått 600 mill. kr til Helse Vest, Helse Midt-Norge og Helse Nord som en del av satsingen for å gi en rettferdig inntektsfordeling mellom regionene. Skjevdelingen skal bli historie. I tillegg foreslås det å styrke basisbevilgningen til regionene med til sammen en halv milliard kroner for å lette omstillinger i regionene. Samlet sett blir det altså tatt grep for å finansiere pensjonskostnader, for å finansiere økt pasientbehandling og skjevdeling i 2009. Det blir bevilget midler for å lette omstillingen i sykehusene, og vi husker at det ble tatt grep i 2008-budsjettet for å gjøre det enklere å fornye sykehusbygg og utstyr. Flere av disse grepene er viktige for å rydde opp i strukturelle utfordringer som har vært der siden sykehusreformen. Jeg sier altså ikke at ting er perfekt, men jeg sier at det har skjedd en betydelig utvikling, og at det blir en betydelig utvikling i 2009. Jeg begynte med å nevne at vi i 2009 får en satsing på rusfeltet. Vi vet at behandlingstilbudet som finnes på dette feltet, ikke er godt nok. For å si det som det er, tror jeg at de manglene vi har innen rusfeltet, ikke ville blitt godtatt på mange andre områder. Nå skal vi følge opp Opptrappingsplanen for rusfeltet. Vi må få på plass mer behandling som virker, og en sammenhengende behandlingskjede. Man skal også sørge for at behandlingsgarantien for barn og unge under 23 år virker.