Kristin Krohn Devold (Høyre), 2000-06-06:
Stortinget tar i dag et viktig steg for å sikre rettssikkerheten. Intet samfunn kan fungere eller håndheve lov og rett hvis folk ikke tør å vitne om alvorlige forbrytelser i en rettssal. Jeg regner med at saksordfører vil komme inn på alle de tekniske sidene ved loven, så jeg vil bruke tiden min til å gi en del eksempler på situasjoner som vi i justiskomiteen synes har vært uholdbare, og som vi ønsker å forandre. Jeg vil begynne med å nevne barneransakene som var oppe til doms i fjor høst og delvis også året før. I mange tilfeller opplevde vi da at barn helt nede i 14-15-årsalderen som hadde vært ofre, var livredde for å vitne om grove fysiske overgrep og ran. I Bærum ble det sagt at det var vanskelig å føre barneransakene for retten fordi så mange som halvparten av ofrene ikke torde å vitne. Jeg snakket også med en mor som sa at de ble anbefalt både av politi og forsvarsadvokater ikke å vitne, at det faktisk kunne være farlig for barnas sikkerhet å vitne. Under slike omstendigheter er det viktig at dommeren føler at han med stor sikkerhet og med loven i hånd kan lukke rettssalen og sende tiltalte ut på gangen mens vitnet avhøres, slik at man får fram viktige vitnesbyrd. I Oslo skjedde dette bare i ett tilfelle, og det gjaldt det aller yngste offeret, som var 14 år da han ble overfalt og mishandlet. Dommeren lukket da rettssalen og sendte ut tiltalte og deres heiagjeng. Jeg snakket med faren til dette offeret. Han beskriver hvordan hans lille gutt skulle stå inne i rettssalen og se på fem tiltalte, fem forsvarsadvokater i svarte kapper og en hurragjeng på tribunen som alle satt med truende blikk og med varsel om at dette skal du få igjen for etterpå. Det å stille opp i en slik situasjon og fortelle om alvorlige overgrep, er jammen ikke lett. Denne minste gutten klarte det fordi rettssalen ble lukket, og fordi dommeren reagerte slik som alle dommere i landet bør reagere. Men det nest yngste vitnet fikk ikke denne beskyttelsen, og han besvimte i rettssalen og ble forhindret fra å gi sin forklaring. Etter at justiskomiteen i dag foretar denne lovendringen som vi gjør, kan ikke dommerne heretter si at de ikke har lovgrunnlag for å beskytte ofre ved å sende ut tiltalte når det er høyst påkrevd, og det er særlig påkrevd der ofrene er barn. En annen viktig sak som vi har som et eksempel, og som justiskomiteen var inne på da vi behandlet Metodeutvalgets innstilling, er den kjente «Skrik»-saken, der politifolk som var avhengig av å jobbe «under cover», som var avhengig av at ingen kjente identiteten deres, ble nektet å fremsette sitt vitnemål anonymt eller uten at identiteten deres ble kjent. Disse jobbet i et internasjonalt miljø, og det ville være umulig for dem å drive sin etterforskning internasjonalt hvis deres identitet ble kjent. Domstolen fant den gangen at det ikke var grunnlag for å holde identiteten til disse politimennene ukjent, og sa man trengte en avklaring fra lovgiver. En sånn avklaring håper vi nå at vi har vært med på å gi. Politifolk som jobber «under cover», og som er avhengig av det for å utøve yrket sitt, skal selvfølgelig kunne vitne uten å stå frem med full identitet. Vi har også hatt andre lignende saker i Norge, der viktige mennesker fra spanermiljøet ved Oslo politikammer vet at skal de tvinges til å vitne i full offentlighet i rettssalen, sitter hele det organiserte kriminelle miljøet i rettssalen og ser på og ser hvem de er, og de er ubrukelige til å kunne gjøre jobben sin i spaningsgruppen i Oslopolitiet etterpå. Vi har ikke så mange dyktige spanere å ta av i Norge at vi kan kassere dem hver gang de har vitnet i en rettssal. Denne type situasjoner vil vi også nå sikre oss mot skal oppstå. Et annet praktisk problem for mange politifolk har vært at det er så lett for de kriminelle miljøene å få tak i adressene deres, bl.a. ved å gå gjennom Folkeregisteret. Vi sier helt klart at det skal være adgang til å stå i Folkeregisteret med hemmelig adresse, det skal være adgang til at enkelte også kan holde navnene sine skjult og at ikke hvem som helst kan få vite hva de heter og hvor de bor. Denne avklaringen har vi ventet på, og vi ber om å få en tilbakemelding allerede til høsten på at avklaringen er foretatt, og at politifolk heretter – og andre som trenger det – kan være sikre på at Folkeregisteret har en praksis som ikke utleverer dem unødig til voldsmenn. Dette har også vært et stort problem for kvinner som har flyktet fra særs voldelige ektemenn, og der ektemennene med letthet har kunnet spore dem opp, bl.a. ved å identifisere personnummeret deres. Da justiskomiteen var i Italia og møtte antimafiaetterforskerne der og spurte om det var en enkel sak å få skiftet personnummer når man skiftet identitet i Italia, så de himmelfalne på oss. Går det an å skifte identitet uten å skifte personnummer? Det var spørsmålet de stilte tilbake, og det var et godt spørsmål. Når justiskomiteen i dag sier at mulighetene for å få et helt nytt personnummer må være til stede, er vi også med på å avhjelpe situasjonen for f.eks. unge kvinner som har vært utsatt for tvangsgifteforsøk, og som blir gjenfunnet av sine voldelige fedre flere ganger fordi de bruker personnummeret som identifikator. Vi er også kjent med at politifolk i Norge har måttet ha døgnvakt både for seg selv og for sine barn. Barn av politifolk har vært avhengig av å bli fulgt til og fra barnehagen, nærmest med livvakt, fordi disse familiene har vært utsatt for trusler fra det organiserte kriminelle miljøet. Hadde den loven vi vedtar i dag, vært vedtatt tidligere, kunne flere familiers liv vært atskillig enklere, og de kunne vært spart for en betydelig psykisk og fysisk belastning. Det er også en økt tendens til å bruke trusler på ulike stadier av en sak som skal opp for et rettsapparat, både i venterommet utenfor rettssalen, mot vitner før de i det hele tatt har avgitt forklaring og etter at dom har falt. Det gjør at komiteen har sett et klart behov for å øke strafferammene for bruk av trusler. Trusler skal tas langt mer alvorlig. Og på dette punktet har vi kanskje foran oss en liten jobb å gjøre, etter dagen i dag. Vi vet at det er en økt tendens til at butikkansatte blir utsatt for trusler. De blir bedt om å lukke øynene så organiserte kriminelle miljøer kan bære varer rett ut av butikken, eller får vite at anmelder du oss, så er din personlige sikkerhet i fare. Disse personene må i dag gå til sak selv, personlig. Disse bedriftenes ledere kan ikke gå til sak for dem, det har med lover og regelverk å gjøre. Og på dette området er det behov for å se på lovverket for å kunne reagere tøffere mot trusler. De siste års hendelser også når det gjelder drap, der drapene eller voldshandlingene har vært varslet på forhånd i et lokalmiljø, men der den lokale lensmannen har følt at han har ikke hatt nok virkemidler til å kunne reagere, viser også at det ikke blir reagert godt nok og tidlig nok på trusler i et lokalmiljø, i et nærmiljø, og at det kan være behov for å se på lovmessige virkemidler for å kunne lette på dette. Til slutt vil jeg svare på Fremskrittspartiets angrep om at vi ikke gjør noe her og nå med å øke sikkerheten for politiet i form av å øke straffereaksjonene for dem som bl.a. avfyrer skudd mot politiet. Til det vil jeg si at komiteen gjør noe som kanskje er viktigere: Vi har flertall for å pålegge Regjeringen å komme tilbake med en egen sak som skal ivareta nettopp dette så snart Riksadvokaten, som jobber med disse spørsmålene i dag, har avsluttet sitt arbeid. Så også der gir vi et arbeidsoppdrag som betyr at vi kanskje allerede til høsten kan få en lovendring som får flertall fordi den samler bred støtte, og som sikrer liv og helse til politifolk. Summen av disse situasjonene jeg har redegjort for og det vedtaket vi kommer til å fatte i dag, øker tryggheten til aktørene i rettsapparatet betydelig. Jeg er svært glad for at det har vært mulig å samle så bred politisk støtte til dette på tross av en del skandaleoppslag både fra ulike avisredaksjoner og ulike forsvarsadvokatmiljøer om at vi fjerner rettssikkerheten. Det gjør vi ikke. Vi avleverer et alvorlig premiss for at rettssikkerheten i det hele tatt skal finnes!