Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2010-03-02:
Jeg vil konsentrere innlegget mitt om Dokument 1 Tillegg 2. Vi vil fra Fremskrittspartiets side komme tilbake til sak nr. 1 i et senere innlegg. Jeg vil innledningsvis få lov til å takke saksordføreren for et veldig godt samarbeid i komiteen og en god evne til å finne konstruktive løsninger på de områdene hvor det har vært viktig å samle komiteen. Dernest vil jeg takke Riksrevisjonen for en god rapport, og ikke minst for at de har tatt utfordringene i Arbeids- og velferdsetaten så alvorlig at de har laget en egen tilleggsrapport til Dokument nr. 1. Så vil jeg understreke hvor alvorlig det er når en statsetat ikke får sine regnskaper bekreftet av Riksrevisjonen. Det er altså slik – som jeg sa i vandrehallen, og som ble sitert her tidligere – at dette dreier seg ikke om hva som helst, det dreier seg om hele ryggraden i det norske velferdssamfunnet, det dreier seg om en tredjedel av statsbudsjettets utgiftsside. Det er meget alvorlig når Stortingets kontrollorgan ikke kan bekrefte pengebruken i et slikt system. Riksrevisjonen har pekt på en rekke alvorlige mangler i virksomhetsstyringen og rapporteringen, samtidig som det avdekkes flere strukturelle forhold som påvirker kvaliteten på tjenestene og kontrolloppfølgingen på en negativ måte. Under den åpne kontrollhøringen ble det også klart at styringssignalene fra politisk ledelse har vært for svake. Under gjennomføringen av en så stor reform som Nav-reformen er, er det ikke unaturlig at en møter utfordringer underveis. Men da er en helt avhengig av en tydelig politisk ledelse i departementet, som i etatsstyringen sikrer at Stortingets vedtak og forutsetninger gjennomføres. Mye tyder på at den politiske styringen burde vært bedre og tydeligere fra departementets side. Særlig var det grunn til å forvente en sterk politisk oppfølging fra departementets side i 2008, fordi Riksrevisjonen peker på feil og mangler da som også er påpekt flere ganger tidligere. Det er statsrådens ansvar å sikre en slik oppfølging. Det er mye som tyder på at den politiske bevisstheten rundt disse problemstillingene har vært for svak. Det er naturligvis viktig at internkontrollrutiner fungerer godt også under gjennomføringen av en stor reform. Kanskje er det ekstra viktig under gjennomføringen av en så stor reform at slike rutiner er tidlig på plass, sånn at en sikrer seg mot feil, mangler og redusert tjenestetilbud. Derfor er det alvorlig at Nav har fremstilt sin egen internkontroll som om den var bedre enn tilfellet faktisk var. Nav-direktøren sa i høringen at han lenge levde i den villfarelse at internkontrollrutinene var gode. Det har Fremskrittspartiet og komitéflertallet stilt seg uforstående til. Det er vanskelig å forstå at Nav-direktøren kan ha hatt inntrykk av at internkontrollrutinene er gode, når Riksrevisjonen siden igangsettingen av Nav-reformen har pekt på at internkontrollrutinene har vært for dårlige. Etter hva jeg har forstått hadde også Nav-ledelsen kjennskap til den omfattende feilrapporteringen om utviklingen av internkontroll i Nav. Fremskrittspartiet mener, i likhet med komiteens flertall, at dette viser at ledelsen i Nav ikke har vært tilstrekkelig aktsom på dette området, hvilket har medvirket til at regnskapene til Nav ikke kan bekreftes av Riksrevisjonen. Da Nav-reformen ble vedtatt av Stortinget, ble det også vedtatt som uttrykkelig forutsetning at brukerne ikke skulle oppleve et redusert tilbud eller redusert oppfølging. En kan da konstatere at denne forutsetningen i forhold til 2008 ikke er oppfylt. Tilbudet til brukerne i 2008 var vesentlig dårligere enn forutsatt, brukerne ble utsatt for lang saksbehandlingstid, dårligere oppfølging, feilutbetalinger og utbetaling til feil tid. Det er også avdekket dels alvorlige feil i grunnlagsdokumentasjonen. Mye av dette skyldes også et utdatert IKT-system. En av erfaringene fra gjennomføringen av Nav-reformen må være at slike systemer må raskere på plass ved gjennomføringen av slike reformer, slik at kontroll og oppfølging og internkontrollrutiner blir forenklet, samtidig som brukerne får bedre ivaretatt sine interesser og sine rettigheter på en mer effektiv måte. Sykefraværet er en utfordring i Norge generelt. Nav skal ivareta det offentliges ansvar for oppfølgingen av sykmeldte, men Nav opplever altså selv et svært høyt sykefravær for tiden. Det er grunn til å tro at en del av dette sykefraværet skyldes etatens manglende evne til kompetanseheving underveis i reformen. Det er alvorlig når en ser konsekvenser av at en har satset for dårlig på kompetanseheving av egne ansatte. Når innholdsreformen nå blir iverksatt, vil det skape store utfordringer for Nav om ikke Navs eget sykefravær går drastisk ned raskt. Fremskrittspartiet skiller seg noe fra de øvrige opposisjonspartiene og øvrige partiene, som saksordføreren også nevnte i sitt innlegg, idet vi har uttrykt det selvfølgelige i at en statsråd til enhver tid må sikre seg at det er den best egnede og best kompetente ledelse som sitter i førersetet i Nav på den videre ferden. Vi har registrert at statsråd Bjurstrøm er svært fornøyd med Nav-ledelsens arbeid, og Fremskrittspartiet har funnet det noe underlig, sett i lys av hva Riksrevisjonens rapport kan fortelle oss, ikke bare for 2008, men også i forhold til tidligere rapporteringer om Nav. Vi erkjenner imidlertid – naturligvis – at dette er et vurderingstema som statsråden må forholde seg til, og som statsråden alene må ta ansvar for. Til slutt: Under komiteens behandling av saken har vi fått forsikringer om at en ved Riksrevisjonens rapport for 2009 vil se at det har skjedd store forbedringer, og at det ikke er grunn til å frykte at regnskapene for 2009 ikke kan bekreftes. Det er ikke lenge til vi nå får fasiten på det, og jeg håper at den fasiten stemmer overens med de forsikringene vi har fått. Det vil nemlig være en helt uakseptabel situasjon dersom en fortsatt tillater videreført vesentlige svakheter i styringen og oppfølgingen av Nav.