Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
Jeg ser ikke noe stort behov for å gjenta Fremskrittspartiets argumenter og synspunkter verken i denne saken eller da vi behandlet oppgavefordelingen i 2002, så jeg skal prøve å holde et innlegg som litt mer er basert på det vi driver med i offentlig forvaltning. Men la meg først få lov å si at jeg er særdeles fornøyd med at noen av representantene i kommunalkomiteen har vært i frokostmøte med NHO i dag, og da kom de tilbake med siste nummer av Horisont. På forsiden står det: «Ordførerne vil rive kommunegrensene». Og når en slår opp på side 22, er det hyggelig å se at det i hvert fall er 94 pst. av Høyres ordførere som fortsatt ønsker å legge ned fylkeskommunen, hvis vi skal tro på undersøkelsen som er gjort. Det er dette jeg ønsker å fokusere litt på, og jeg hørte representanten Hogsnes peke på et vesentlig poeng. I dag er vi i den situasjonen at vi holder på å bygge opp flere og flere forvaltningsledd. Jeg vet ikke hvorvidt Hogsnes kan dokumentere at vi nærmer oss seks forvaltningsledd, men jeg er stygt redd for at han har rett, fordi det foregår svært omfattende prøveprosjekt i offentlig sektor, særlig på primærkommunenivå, i forhold til interkommunalt samarbeid, storkommune, samkommune osv. Og det er klart at når staten, storting og regjering, står på den ene siden med tilbud om midler som de enkelte kommunene kan ha til prosjekter og til å foreta utredninger i forhold til sammenslåinger og slike ting, er det mye av det som skjer. Og så er det til syvende og sist bortkastede penger, for når de har fått disse handlingsplanene sine, ønsker de ikke å ta beslutningene likevel. – Det viser denne undersøkelsen som er gjort her, at ordførerne rundt omkring i det ganske land ønsker at vi her på Stortinget skal ta beslutningene for dem, at vi på Stortinget skal gå inn og si at nå må vi gjøre noe med kommunestrukturen. Det er et flertall av ordførerne som faktisk ønsker å slå seg sammen med nabokommunen eller legge ned kommunen. – Det er interessant lesning, synes jeg. Når det gjelder fylkeskommunen og forsøk med enhetsfylke, ble det ikke, slik som flertallet ønsket seg, et bredt område med forsøk. Nå er det to fylkeskommuner som står igjen. Det er klart at da blir det ikke noe bredt forsøk som vi kan høste noen erfaring fra. Jeg skal ikke dra opp de innvendingene Fremskrittspartiet hadde mot hele forsøksordningen med enhetsfylke, men jeg skal heller se på det som skjer i forhold til kommuneproposisjonen, og det som skjedde for kort tid tilbake. Det er klart at det er ingen ting igjen å drive med i fylkeskommunen! Her har både Senterpartiet og SV rett. Det er ingen ting igjen å drive med! Nå drar vi også av gårde med det som har med rus, psykiatri og barnevern å gjøre. Da skjønner jeg godt at SV og Senterpartiet ønsker å tilføre fylkeskommunen oppgaver, hvis den skal bestå i framtiden, for det er jo det store problemet. Da er spørsmålet hvorvidt vi skal være ansvarlige her i huset og innse at fylkeskommunen ikke har noe å drive med, og hvorvidt vi skal la dem få lov til å gjøre det i tre, fire, fem, seks eller sju år til. Det er det som er noe av problemet. Derfor etterlyser jeg mer trykk fra Regjeringen – særlig fra en regjering der kommunalministeren er fra Høyre – og at det signaliseres at fylkeskommunens eksistens er over i 2008, slik at vi kunne hatt noe å forholde oss til og planlegge ut fra – særlig de menneskene som er ansatt i dette leddet, og de politikerne som er engasjert i dette leddet. Da hadde de hatt noe å planlegge ut fra og sett framover til, for vi kan ikke drive på på den måten vi gjør nå! Jeg synes også det er litt interessant – og kanskje jeg frykter det litt også – at flere og flere politikere i Norge begynner å snakke om en regionalpolitikk og viser til EUs regionalpolitikk. Der har vi et problem i dette landet. Vi har et befolkningsgrunnlag som regionalt sett, sammenlignet med Europa, knapt utgjør en forstad til Hamburg, men så har vi et areal som kanskje kan tilsvare fire-fem regionale områder i EU. Å kombinere det tror jeg blir utrolig vanskelig. Jeg vil avslutte med å si at jeg synes det er trist at vi i Stortinget ikke nå kan ta beslutninger som sier at fylkeskommunenes dager er talte, i hvert fall innen et visst tidsperspektiv.