Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-06-14:
Denne langtidsplanen danner slutten på en omfattende, riktig og nødvendig omstilling av Forsvaret – riktig fordi dagens og morgendagens trusler mot vår sikkerhet ikke kunne håndteres med gårsdagens forsvarsstruktur, nødvendig fordi gapet mellom struktur og ressurser innebar en stadig mer svekket forsvarsevne. Omstillingene har vært krevende politisk. Kampen for å unngå at tradisjonsrike forsvarsleire tømmes, vil alltid være intens. Omstillingen har vært krevende for Forsvaret, slik omfattende omstillinger i alle store og komplekse organisasjoner er. Derfor skal Forsvaret og dets personell i dag ha ros for at det nå er god orden også på økonomistyringen, og at de har levert sin del av forutsetningen, nemlig en nødvendig effektivisering. Derfor har vi nå et forsvar hvor det er balanse mellom struktur, oppgaver og ressurser, når vi nå forlater én langtidsplan og går inn i den nye perioden. Enda viktigere er det at vi har et forsvar som er bedre enn det gamle – bedre sett i lys av dagens og morgendagens trusler, som like gjerne oppstår langt borte, som i et Afghanistan eller i et Libya, og hvor invasjonene skjer hver dag i cyberspace. Når vi i dag vedtar kjøp av nye kampfly og pansrede kjøretøy, vil vi ha fornyet Forsvarets plattformer og utstyr, alt fra gamasjer og kokekar til fregatter og kampfly. Ja, på noen områder gir vi Forsvaret mer enn det forsvarssjefen mener er nødvendig, når vi opprettholder en HV-styrke på 45 000 kvinner og menn. Jeg tror enhver annen etatsleder misunner forsvarssjefen dette: å få mer av regjering og storting enn man ber om! Jeg vil understreke at denne regjeringen også har fått på plass en god veteranpolitikk. Det fortjener de som risikerer så mye for å ivareta landets interesser – over 120 000 har tjenestegjort i utenlandsoperasjoner, fra Tysklandsbrigaden i 1947 til Afghanistan i dag. Denne omstilling, som forsvarsminister Bjørn Tore Godal la grunnlaget for, og som ble påbegynt under Bondevik-regjeringen og nå fullføres, gir oss et av verdens mest moderne forsvar. Mens andre land må kutte i budsjettene, kan vi øke dem – 10 mrd. kr til pansrede kjøretøy, 60 mrd. kr til nye kampfly. Men det viktigste er at fordi vi har evnet å gjøre noe med en utdatert struktur, går nå bevilgningene til forsvarsevne, til det vi har Forsvaret for – ikke til bygninger, asfalt og betong Forsvaret ikke har behov for. Det har vært bred enighet om denne vridningen av Forsvarets ressurser, fra ting de ikke trenger, til våpen, utstyr, mannskap og trening som gir forsvarsevne. Derfor er det så skuffende å se at Høyre og Kristelig Folkeparti ved denne korsveien forlater denne linjen. De skyver upopulære valg foran seg. Unnskyldningen er at beslutningsgrunnlaget ikke skal være godt nok. Teknikken er å stille 291 spørsmål, men ikke godta svarene, fordi de ikke liker de svarene de får. Det er ikke beslutningsgrunnlaget som er for dårlig, det er beslutningsevnen i Høyre og Kristelig Folkeparti som ikke er god nok. Likevel skal ikke beslutningen i dag gjøres om, hvis det skulle gå så galt at de to partiene kan innta regjeringskontorene etter neste valg. Klarere kan det derfor ikke uttrykkes: Høyre og Fremskrittspartiet – ja, også Kristelig Folkeparti – presenterer her i dag noe som likner atskillig mer på partienes valgkampplan enn en langtidsplan for Forsvaret som de kunne regjert på. Fremskrittspartiets Morten Høglund sa at vi måtte foreta valg. Det er en interessant uttalelse fra et parti som ved enhver langtidsplan vegrer seg for å foreta valg og skal beholde alt som det er. Så vil jeg understreke noe som ikke har vært så fremme i debatten, nemlig viktigheten av industriprogrammet knyttet til kampflykjøpet og vårt behov for at Joint Strike Missile skal inn på disse flyene. Lockheed Martin og amerikanske myndigheter bør merke seg at en samlet komité understreker at amerikanerne må bidra til at JSM integreres i F-35 før forsvarsministeren signerer kontrakten. Jeg er også glad for at en samlet komité peker på at radar også er et område det skal samarbeides om mellom Forsvaret og norsk forsvarsindustri. Det kan bety mye for utviklingen av arbeidsplasser i Norge. Til slutt litt om verneplikten: Selv om et mindretall av ungdomskullet avtjener førstegangstjenesten i dag, er den allmenne verneplikten viktig. Den gir alle et ansvar for landet sitt, og den gir Forsvaret mulighet til å velge ut de mest motiverte og de best egnede til å avtjene verneplikten. Derfor skal vi beholde den og tilpasse den de behov et forsvar for sin tid krever. Men jeg mener også, som andre har pekt på, at tiden er inne for at verneplikten også gjelder kvinner. Vi trenger mer kvinnelig kompetanse i et forsvar for vår tid.