trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
I denne saken mener jeg at vi bør ha for øye det problemet vi ønsker å løse. De aller fleste aktørene i denne bransjen får stilt garantier sånn at de kan drive videre. Det de mangler for øyeblikket, er jo turister. Og det håper vi å se en ende på nå som vi har startet gjenåpningen – nå som det er mulig å reise innenlands, og nå som det jobbes med koronapass, både til bruk innenlands og ute i Europa for øvrig. Jeg mener at forslaget Arbeiderpartiet har om å ta en fot i bakken i september for å vurdere hvordan situasjonen er, er fornuftig. Det er fortsatt knyttet stor usikkerhet til dette, men vi vet at de store aktørene har andre forutsetninger for å klare seg i markedet enn det de små og mellomstore har. Jeg vil bekrefte overfor representanten Aasland, som spør ganske direkte om vi har til hensikt å følge opp det vedtaket, at det har vi selvfølgelig. Regjeringen er opptatt av at vi skal stille opp så lenge det er nødvendig. Og vi vil jo selvfølgelig vurdere den informasjonen vi får i september, når denne ordningen forhåpentligvis har fungert en stund, sånn at vi kan se og vurdere om det er behov for å gjøre ytterligere tiltak. Som jeg sa i mitt innlegg, har det vært god dialog med ESA om denne saken. Vi må få det vedtatt i Stortinget før vi kan sette i verk ordningen. Og så vil det selvfølgelig være behov for GIEK og de som skal stille disse garantiene, altså forsikringsselskapene, bankene osv., for å legge til rette for at man kan komme i gang, men vi skal ha noe å evaluere i september. Det er i alle fall det som er vårt mål og vår intensjon nå. Og så skal vi bruke den informasjonen vi da får, til å vurdere situasjonen videre.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Små og mellomstore bedrifter er viktige hjørnesteiner i norsk økonomi. De er på en måte hverdagsnæringslivet vårt, og jeg mener at det er avgjørende at det stimuleres til økt gründervirksomhet. Regjeringen har allerede lagt fram mange tiltak som skal bidra til nettopp det. Blant annet kan jeg nevne handlingsplan for kvinnelige gründere. Representantene Bjørnstad, Strifeldt, Gulati og Wiborg fra Fremskrittspartiet har foreslått at regjeringen skal tilrettelegge bedre for at personer under 18 år kan opprette enkeltpersonforetak. Næringskomiteens flertall har innstilt på at forslaget ikke skal vedtas, og selv om jeg også heier på at vi skal få ungdommer til å ønske å bli gründere, er jeg enig i at forslaget ikke bør vedtas. Det er det flere grunner til. Jeg har også utbrodert det i brevet jeg har sendt næringskomiteen, men jeg ønsker å nevne noen vesentlige punkter. Det er i dag gode ordninger for unge gründere. Skolene har ulike programmer, bl.a. det nevnte Ungt Entreprenørskap, som gir ungdommer mulighet til å prøve ut det å drive næringsvirksomhet. Personer over 15 år kan også ha et enkeltpersonforetak i sitt navn hvis vergen, som regel foreldrene, og statsforvalteren samtykker til det. Begrensningen i muligheten til å ha et enkeltpersonforetak i eget navn for folk under 18 år er på mange måter sammensatt. For det første understreker vi at et enkeltpersonforetak er næringsvirksomhet som en person driver i eget navn og med ubegrenset personlig ansvar. For det andre er personer som nettopp ble nevnt, ikke myndige og har sånn sett ikke rettslig handleevne. Det vil si at de som utgangspunkt ikke kan påta seg gjeld, inngå avtaler eller liknende forpliktelser. Det er viktig for ungdommer å ha personlig autonomi og frihet og muligheten til å prøve seg på nye områder. Min vurdering er at dagens løsning, at ungdom over 15 år med støtte fra verge og statsforvalteren kan opprette enkeltpersonforetak, på en god måte balanserer de ulike hensyn, og jeg mener at regelverket allerede legger godt til rette for at unge gründere kan starte sin egen virksomhet. Det opplever jeg også at komiteen har pekt på i innstillingen.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Som representanten selv er inne på, bærer dette litt preg av at representantene fremmet et forslag som de etter hvert ikke syntes var en særlig god idé. Det kan vi jo på mange måter være enige om. Så lager de noen veldig runde og generelle forslag, og det er egentlig litt vondt å vite hva de mener vi skal gjøre. Ungt Entreprenørskap er en privat, ideell organisasjon og sånn sett ikke noe vi styrer over. Det gjøres veldig mye bra arbeid i dag som vi kan heie på og bygge opp under, men jeg har problemer med å forstå hva slags tiltak det egentlig er representantene ønsker med dette. For vi kan ikke styre over de private, ideelle organisasjonene eller gå inn og detaljstyre skolen og hvordan man skal operere. Jeg er mer overrasket over at Fremskrittspartiet ikke hadde noe mer håndfast å komme med, hvis de hadde så mange gode ideer.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Innledningsvis vil jeg minne om det som er regjeringens førsteprioritet, og det er å få til en robust og varig gjenåpning av samfunnet. Det er også det beste vi kan gjøre nå for reiselivsnæringen for å gi dem kundene og inntektene raskere tilbake igjen. Samtidig står vi ved et slags veiskille der reiselivet skal bygge seg gradvis opp igjen, og det kan nå være et gunstig tidspunkt for å ta noen langsiktige grep som kan gi oss et mer lønnsomt og bærekraftig reiseliv i framtiden. Behovet for å ta tak i strukturelle utfordringer var også bakgrunnen for at regjeringen i fjor ba Innovasjon Norge om å utarbeide en nasjonal reiselivsstrategi. Den fikk jeg overlevert for noen uker siden. Strategien inneholder 23 anbefalte tiltak, og flere av dem har paralleller til tiltakene som omtales i representantforslaget. Regjeringen har allerede vedtatt to tiltak med direkte tilknytning til strategien. Vi har økt det statlige bidraget til internasjonal markedsføring av Norge som reisemål med 50 mill. kr i år. Det tilsvarer i praksis en dobling av Innovasjon Norges kampanjemidler i 2021. Regjeringen vil også sette ned et offentlig utvalg for å utrede rammevilkårene for reisemålsutvikling og besøksforvaltning lokalt. Dette tiltaket berører temaer som fellesgoder, cruisetrafikk og kommunens rolle i reisemålsutviklingen, og sånn sett omfatter det flere tiltak i reiselivsstrategien. Når det gjelder norsk eierskap i reiselivsnæringen, som det fremmes forslag om her, så kan jeg bekrefte at regjeringen ikke ser behovet for noen statlig inngripen i den forbindelse. Det sentrale er å få inn eiere med et langsiktig perspektiv og både vilje og kompetanse til å utvikle sin bedrift i en lønnsom og bærekraftig retning. Det er de viktigste faktorene for regjeringen. Når vi nå skal rigge oss som en reiselivsnasjon for framtiden, er det viktig å ha en helhetlig tilnærming til oppgaven. Jeg anbefaler at vi tar utgangspunkt i tiltakene i den nasjonale reiselivsstrategien, og stiller meg sånn sett bak næringskomiteens anbefaling i saken.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Dette var et stort tema før pandemien traff oss. Det ble også fremmet et Dokument 8-forslag. I alle fall deler av dette kom akkurat i starten av pandemien. Det er utfordringer som sånn sett har ligget litt på vent fordi vi ikke har hatt så veldig mye reiseliv. Riktignok – noen steder klumpet nordmenn seg sammen og må ha sett disse utfordringene likevel i fjor, men jeg forventer at de kommer tilbake med full styrke nå som vi åpner opp igjen – kanskje ikke i 2021, men i 2022 osv. Jeg opplever veldig sterkt at reiselivet selv ønsker at vi ser dette i sammenheng. Jeg opplever at da vi gikk ut med at vi skulle sette ned et NOU-utvalg, ble det veldig godt mottatt nettopp fordi vi må se ting i sammenheng, og det er problemstillinger der som vi må ta tak i. Vi har ikke spikret mandatet eller satt ned utvalget ennå, men jeg har allerede mottatt gode innspill fra reiselivet om nettopp det.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg vil ikke på dette tidspunktet utelukke noe som helst. Jeg er opptatt av at man skal gjøre den jobben litt grundig. En av de aktørene jeg har fått innspill fra allerede, er Stiftelsen Preikestolen. Der har de et stort og flott parkeringsanlegg, og så bruker de de pengene til også å finansiere tiltak knyttet til framkommelighet og sikkerhet på turstien opp til Preikestol-platået. Nå er det stilt spørsmål ved hvorvidt de kan bruke parkeringsmidler til den typen finansiering. Jeg er opptatt av at vi må se på disse tingene, for jeg tror vi er enige om, representanten Lyngedal og jeg, at friluftsloven, allemannsretten, muligheten for folk til å bruke norsk natur, står veldig sterkt. Vi må klare å kombinere folks allemannsrett med en hensiktsmessig forvaltning av de viktigste turområdene vi har i landet.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg synes representanten Lyngedal sa det ganske godt i innlegget sitt at det vi ønsker, er et grønnere og mer bærekraftig reiseliv i framtiden. Vi ønsker turister som er her lenger, og som bruker penger og opplever mer når de er her. Jeg opplever at vi har en næring som er veldig offensiv for å oppnå nettopp dette. Jeg er også enig i at det er behov for å trekke inn akademia i dette. Det er også en vurdering jeg sitter med nå når jeg skal sette ned dette NOU-utvalget – hvilket bidrag vi kan få derfra. Regjeringen vil vurdere de tiltakene som Innovasjon Norge har lagt fram, men som også er lagt fram i tett samarbeid med reiselivet. Innovasjon Norge har hatt et veldig stort engasjement knyttet til denne jobben og fått mange innspill underveis. Det som representanten tar opp nå, om akademia og forskning, mener jeg er en viktig del av veien framover.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Det som er viktig for reiselivet nå – og jeg vil si hele bredden i reiselivet nå – er at vi når vi nå starter gjenåpningen, klarer å holde kontroll på smittesituasjonen. Det kommer til å være utbrudd her og der, men vi håper at vi ikke får nye, store bølger og kan ha en jevn og gradvis åpning. Det er bra for serveringsbransjen. Vi så jubelen her i går. Det er også bra for reiselivet som er avhengig av turister, enten de er innenlandske eller utenlandske, at man ser at det jobbes systematisk, at det er lys i enden av tunnelen, at vi jobber med å få på plass koronapass både for innenlandske og ikke minst for utenlandske turister som kommer, for det er bare slik de kan ha forutsigbarhet i gjenåpningen sin.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Vi har utenlandske eiere i dag i ulike reiselivsbedrifter, og det er ikke nødvendigvis negativt at Norge framstår som et attraktivt land, eller at reiselivet framstår som en attraktiv bransje å investere i. Det å tiltrekke seg kapital er også en viktig del av det å få næringslivet til å gå rundt. Det som er viktig for regjeringen, er at vi har eiere som er langsiktige og strategiske, og som er med og utvikler arbeidsplassene. Det vi i stor grad lever av i hele landet, er folk som har jobb i reiselivsnæringen eller annen næring, enten det er nasjonale eller internasjonale eiere.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Vi er opptatt av å hjelpe denne næringen gjennom denne pandemien slik at vi på den andre siden har et reiseliv, at vi har arbeidsplasser, at folk kan komme tilbake til jobbene sine. Og vi har et mangfold i reiselivet. Det er lokale, det er nasjonale og det er internasjonale eiere. Det som er viktig for meg, og det som er viktig for regjeringen, er at vi har gode eiere – at vi har eiere som utvikler bedriftene sine, som er med på å omdanne reiselivet vårt til et grønnere og mer bærekraftig reiseliv i framtiden, som er med på å lage helårige arbeidsplasser, som gjør det til en attraktiv bransje å jobbe i og leve av i hele landet.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg har veldig stor forståelse for at mange bedrifter og arbeidstakere er i en krevende situasjon og har vært det lenge. Det gjelder ikke minst aktører innenfor turbussbransjen. Spørsmålet om å likebehandle dem som eier driftsmidler, med dem som leier dem, har vært grundig vurdert en rekke ganger tidligere. Rentekostnader og leie av driftsmidler inngår i grunnlaget for kompensasjon, og regjeringen har flere ganger begrunnet overfor Stortinget hvorfor avskrivninger og avdrag på lån ikke gjør det. Hensikten med kompensasjonsordningen er å kompensere for betalbare, faste, uunngåelige kostnader og på den måten redusere risikoen for konkurs. Ikke-betalbare kostnader, som avskrivninger, belaster ikke bedriftens likviditet og vil i mindre grad øke konkursfaren. Å yte kontantstøtte for avskrivninger vil dreie ordningen mot tapsdekning for foretakets aksjonærer. I tillegg vil det innebære å øke støtten til solide foretak med lavere fare for konkurs. En praksis der ellers like bedrifter får like mye støtte, uavhengig av likviditetsbehov, går dermed imot formålet med ordningen. Bedrifter som eier egne driftsmidler, og som har finansiert driftsmidlene med lån, betaler ofte avdrag og renter på lånet. Det finnes tilfeller der det er inngått leasingavtaler som ligner på lånefinansiering, og i kompensasjonsordningen behandles disse avtalene likt som andre leie- og leasingavtaler, mens avdrag på lån ikke gir grunnlag for støtte. Forsøk på å rette opp denne forskjellen ved å øke støtten til dem som har lånefinansiert, har noen uheldige sider. Det er som sagt drøftet tidligere i proposisjonen til Stortinget. Andre mulige løsninger er også tidligere drøftet i skriftlige svar på spørsmål fra Stortinget. En særregel for turbussbransjen vil ikke bare komplisere ordningen og skape nye skjevheter internt i turbussbransjen, men også framstå som urettferdig overfor andre bransjer og næringer som befinner seg i lignende situasjoner. Eventuelle endringer i hele ordningen vil medføre store endringer i regelverket og i praksis en betydelig omlegging. Kompensasjonsordningen er ment å treffe bredt, med like vilkår for alle næringer, bransjer og bedrifter, der tilskuddet utmåles etter objektive kriterier. Det har vært en viktig ordning for næringslivet så langt i pandemien og kommer til å være det i fortsettelsen også, men det er ikke den eneste ordningen for næringslivet. Etter hvert har de pengene som utbetales via kommunene, vært svært viktige for reiselivet.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Det er fristende å stille spørsmålet tilbake igjen, der en har én bedrift som driver med turbuss, en annen bedrift som driver innenfor et annet segment av reiselivet, og den ene plutselig skal få støtte for avdragskostnadene, mens den andre ikke skal få det. Kompensasjonsordningen er en ordning som på ingen måte er perfekt. Det har vi aldri påstått at den er. Men det å rette opp en skjevhet kan også lage nye skjevheter. Vi har valgt å prøve å rette opp eventuelle skjevheter også gjennom denne kommuneordningen, denne ventilordningen, som vi har kalt det, nettopp for at kommunene, som kjenner sitt eget næringsliv best, skal kunne målrette støtte, f.eks. til busselskaper, hvis det er behov for det lokalt.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Aldri i denne pandemien har vi påstått at vi kan gjøre bedrifter skadesløse som følge av pandemien, som ikke bare rammer oss, men hele verden. Det har hele veien vært klart for de fleste at staten tar én del, men at bedriftene selv også må ta en stor del av de utfordringene som nå oppstår økonomisk. For regjeringen har dette handlet om å få bransjer, næringer og bedrifter ut på den andre siden av pandemien. Nå ser vi heldigvis et slags lys i enden av tunnelen, men det er fortsatt tunge tider foran oss, og særlig for reiselivet, som har slitt over lang tid, og som får en litt sånn sakte oppstart igjen. Nettopp fordi vi ser at den brede, store kompensasjonsordningen ikke klarer å målrette støtte til alle bedrifter, har vi nå gjort denne kommuneordningen ganske stor etter hvert, og mange har hatt stor nytte av den.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg har redegjort flere ganger overfor Stortinget om utfordringene – og for så vidt også kostnadene – knyttet til å gjøre endringer i kompensasjonsordningen som skal likestille leasingkostnader og det å eie selv. Denne kompensasjonsordningen er en ordning som har vært viktig særlig for de små og mellomstore bedriftene, men det er en bred ordning, og den treffer ikke alle. Det er derfor vi må legge ordninger oppå hverandre. Busselskaper som eier sine egne driftsmidler, kan få støtte de også, gjennom f.eks. den kommunale ordningen. Akkurat på lik linje med dem som startet opp og derfor ikke har et sammenligningsgrunnlag, og på den måten detter utenfor kompensasjonsordningen, har også de både fått og har fortsatt muligheten til å få støtte, f.eks. gjennom den kommunale ordningen. Vi kan ikke bare se på ordningen isolert sett, vi må se på totalen av den koronastøtten som blir gitt.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg registrerer jo også hva Stortinget iallfall planlegger å gjøre i denne saken. Jeg mener selv at regjeringen har fulgt godt opp. Vi har gjort grundige vurderinger av både dette og av andre ting som Stortinget har bedt om, og vi har lagt fram våre vurderinger for Stortinget. Det er noen åpenbare fordeler ved å gjøre det, men det er også noen åpenbare nedsider ved å gjøre det på denne måten. Så er det riktig at ja, vi forskjellsbehandler også i dag ulike bransjer, f.eks. gir vi tapt varelager for driftsmidler som går ut på dato, men ikke for klær. Stortinget og regjeringen har fra tid til annen gjort grep som sånn sett kan føles urettferdige. Men vi har redegjort grundig for dette ved flere anledninger, og jeg mener at den ordningen vi har nå, er veldig bra – men da kombinert med en kommunal ordning som gjør at bl.a. busselskaper kan få mer støtte gjennom denne ordningen.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg må bare presisere at begrunnelsen for å flytte det fra skatteetaten til Brønnøysund ikke var at vi skulle kunne legge inn flere komponenter – det er riktignok mulig å gjøre det – men rett og slett at skatteetaten ikke så seg i stand til å ivareta den ordningen lenger. Vi måtte gjøre noe med selve ordningen, og vi har derfor tatt store grep. Nå har vi kontrollen i forkant gjennom revisor i stedet for at det er slik skatteetaten nå holder på, med å kontrollere tidligere utbetalinger. Som jeg sier: Det er noen fordeler, og det er noen ulemper. Skal vi inkludere noen bransjer, er det åpenbart urettferdig for de bransjene som ikke inkluderes. Det vil kunne ha betydning for om man har høye avskrivninger, eller om man har lave avskrivninger. Én ting er det tekniske. Dette er en total som vi har redegjort for ved flere anledninger. Men jeg er uenig med representanten, som ikke sier at den kommunale ordningen også kan være viktig for denne bransjen. For nettopp den kommunale ordningen er blitt veldig stor etter hvert. Det er reiselivet mange har prioritert, og disse – de små og de mellomstore turbusselskapene der ute – er blant dem som også kan få penger fra denne kommunale ordningen.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Regjeringens overordnede mål for næringspolitikken er størst mulig samlet verdiskaping i norsk økonomi innenfor bærekraftige rammer. For at vi skal nå dette målet, må mange næringer bidra. Vi må ha et næringsliv med god omstillingsevne, der naturressurser, arbeidskraft og kapital benyttes der de skaper størst verdi. Det er derfor ikke hensiktsmessig å sette konkrete mål for eksakt sysselsetting eller verdiskaping i enkeltnæringer. Næringsmiddelindustrien går godt. Næringens andel av sysselsetting og verdiskaping i industrien har økt over tid. Det tyder på at regjeringens samlede næringspolitikk, landbrukspolitikk og fiskeri- og sjømatpolitikk fungerer godt overfor næringen. God kapitaltilgang og regjeringens satsing på næringsfremmende skatte- og avgiftslettelser, forenklingsarbeid, næringsrettet FoU og eksportfremme er helt avgjørende for næringsmiddelindustrien og for et næringsliv i kontinuerlig omstilling. Vi har satset på kompetanse og livslang læring, og det er etablert et eget treparts bransjeprogram for næringsmiddelindustrien med mål om kompetanseutvikling i tråd med bransjens behov. Vi har flere frakttilskuddsordninger som bidrar til en geografisk spredt næringsmiddelindustri, det er etablert en rekke merkeordninger som gir informasjon om og fremmer norske matprodukter, og regjeringen vil bygge videre på dem. Videre vil satsingen på grensehandelspakken i statsbudsjettet for 2021 kunne bidra til å redusere handelslekkasje og gagne norsk næringsmiddelindustri. Vi har en sterk næringsmiddelindustri som produserer trygg mat og drikke. Det gode fundamentet som er skapt, skal vi bygge videre på, sånn at næringsmiddelindustrien, sammen med industrien for øvrig, kan utvikle seg og skape store verdier i framtiden. Samtidig bør vi ikke se på næringsmiddelindustrien isolert, men vektlegge en politikk som bidrar til størst mulig verdiskaping og vekst i privat sektor samlet sett. Gjennom gode rammevilkår og ved å fremme velfungerende markeder og sunn konkurranse legger regjeringen til rette for at bredden av næringslivet, også næringsmiddelindustrien, selv kan gripe muligheter for verdiskaping og vekst.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg synes representanten Skjelstad hadde et veldig godt innlegg, for han beskrev det som jeg tror mange opplever i hverdagen sin. De opplever at det nå er mange flere spennende lokale variasjoner i de produktene de får tilgang til. Det har vært en voldsom utvikling på dette området.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Det er noen forskjeller på Venstres og Fremskrittspartiets politikk, men det er ikke forskjeller på festtaler og praktisk politikk. Det er riktig, som representanten sier, at det går godt i norsk næringsmiddelindustri, og det har gått godt i norsk næringsmiddelindustri også i de åtte siste årene, da de fire borgerlige partiene har hatt hånda på rattet. Så det er åpenbart at politikk fungerer. Den politikken som føres nå, fungerer i hvert fall veldig godt for næringsmiddelindustrien. Importvern – ja, det er omtalt i Granavolden-erklæringen. Det er viktig særlig for primærnæringen landbruk. Her har jo primærnæringene litt ulike utgangspunkt. For fiskeri og sjømat handler det om å eksportere. Der handler det om frihandel og nulltoll, mens på landbrukssiden er det mye større behov for å beskytte våre interesser og legge et grunnlag for at vi fortsatt kan ha et godt, levedyktig og framtidsrettet landbruk.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
På generelt grunnlag er jeg tilhenger av at beslutninger skal fattes nærmest mulig dem det gjelder. Hvis man ønsker å gå til anskaffelse av frukt på en skole eller på en kommunal institusjon av et eller annet slag, er det klart at kommunen kan sende ut et offentlig anbud og be om tilbud ut fra det. Det må de gjerne gjøre, og det gjør de helt sikkert også. De må selvfølgelig forholde seg til de overordnede reglene som gjelder for anbud, men her er det muligheter som man selvfølgelig kan benytte seg av. Det representanten var litt inne på i starten, handler jo om rekruttering til bransjen – hvis ungene sitter i klasserommet og ser en næring rett utenfor døra. Ikke minst i det siste har vi jo sett hvilket behov det er nettopp for å styrke både kompetansen og rekrutteringen til disse næringene, for akkurat nå sliter de, som mange andre, med å få tak i den utenlandske arbeidskraften som har vært god for dem i mange år, og som de fortsatt trenger. Men også her er det satt i gang mye spennende arbeid som vi kommer til å se fruktene av i årene som kommer.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Det jeg i alle fall kan si, er at den ikke blir signert før det er en enighet. Det forhandles fortsatt om en frihandelsavtale. Det har vært krevende forhandlinger. Det er en viktig avtale for næringslivet vårt. Storbritannia er vår aller viktigste handelspartner etter EU. Det er en frihandelsavtale som skal være omfattende og ambisiøs, og som skal forhandles fram på veldig kort tid. Jeg kan forsikre representanten Pollestad om at det jobbes veldig hardt nå fra alle parter, men jeg kan ikke si noe om når vi eventuelt blir enige.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
Jeg kommer ikke til å si noe om de diskusjonene vi har hatt internt i regjeringen. Men jeg skal si at de diskusjonene som nå foregår eksternt, de spekulasjonene som nå er der ute, den bekymringen, den uroen, den iveren vi ser fra ulike deler av næringslivet, nettopp er et resultat av hvor betydningsfull denne avtalen er, og hvor viktig den er for totalen i norsk næringsliv. Vi er i den situasjonen, som alltid når vi forhandler frihandelsavtaler, at vi er en liten og åpen økonomi som er avhengig av å eksportere våre varer. Selv har vi ikke industritoll inn til landet, vi har noe smått på tekstil, som sånn sett sikkert blir gitt ganske raskt, men på landbruk er det toll, det er et vern, og det er det en grunn til at vi har. Det er selvfølgelig en av de tingene vi har diskutert mye, og som vi tar mye hensyn til i forhandlingene.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-27:
For meg framstår det som ganske åpenbart at hvis hjulet ennå ikke hadde vært oppfunnet, hadde det skjedd med de fire borgerlige partiene og ikke fra SVs side. Det hadde åpenbart kommet som et forslag fra regjeringen. Jeg er uenig i den virkelighetsbeskrivelsen som representanten Knag Fylkesnes legger til grunn. Ja, det funker – det er bra at det funker. Det er godt at vi ser en økning. Det er godt at det går bra i Nord-Norge, for fiskeri- og sjømatnæringen går godt. Det er bra at folk er sysselsatt i hele landet i næringsmiddelindustrien. Det er noen motsetninger, man kan ikke bare si at næringsmiddelindustrien er én industri med de samme interessene. Det er litt ulike motsetninger. Særlig når man kommer til eksport og import, er det store forskjeller på om man tilhører landbrukssiden eller fiskeri- og sjømatsiden. Det må vi selvfølgelig ta hensyn til i den politikken vi driver. Når det kommer til frihandelsavtaler, når det kommer til eksport og import, så er det om å gjøre å finne en god balanse, for vårt næringsliv, vår økonomi, er avhengig av verdenshandelen.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-05-27:
Det har vore litt av eit syn å vera vitne til ein næringsdebatt der underteikna er meir einig i SV si historieforteljing enn det tradisjonelle næringspartiet Høgre si. Der SV faktisk har forstått at det er ei næringskjede og ei verdikjede, snakkar Høgre om at dette ikkje er eit problem, fordi ein ikkje har fått særleg mange førespurnadar. Eg synest det blir litt for enkelt viss næringspolitikken skal basera seg på kor mange førespurnadar ein får inn i dette huset. For Framstegspartiet handlar det om å sjå heile næringslivet. Reiselivsnæringa er ei næring som er spesielt hardt ramma av vedtak som er gjorde av myndigheitene med tanke på pandemien, og derfor skal me stilla opp. Når ein har eit enormt potensial og stor verdiskaping når pandemien er slutt, skulle det berre mangla at me ikkje stiller opp no, sånn at desse selskapa har ei moglegheit til å bruka kapitalen sin på å selja Noreg, selja reiseprodukt, heller enn å stilla garantiar som blir dyrare etterpå. Det er det som er heile kjernen i denne saka, at me vil at reiselivet skal vera klart til å skapa verdiar og unngå å gå konkurs. Må dei binda opp for stor kapital no, vil utfordringa vera stor når ein kjem ut i andre enden. Eg hadde trudd at Høgre ville forstått sånne ting, men registrerer at her er det opposisjonen som har måtta pressa fram både saka i dag og eit forslag. Det som bekymrar meg, er den snuoperasjonen presidenten sitt parti og Arbeidarpartiet her står for. Det har vore eit fleirtal i Stortinget for å forstå heile verdikjeda og forstå heile reiselivsnæringa sin situasjon – fram til i dag, når partiet Arbeidarpartiet vel å snu og seier at ein ikkje skal vera med på ei ordning for dei store. Eg hadde håpt at ein hadde fått ei forklaring i debatten på kvifor Arbeidarpartiet har vore oppteke av dette før, stilt skriftlege spørsmål og vore i media, mens når ein kjem til oppløpssida og skal levera på den politikken ein har vore einig om lenge, går ein i lag med regjeringspartia og seier nei fordi ein ikkje vil hjelpa dei store. Det er ikkje dei store ein hjelper med å stilla garanti for dei, det er alle underleverandørane til dei store. Det er heile verdikjeda, som heng saman, som SV har forstått, men som regjeringspartia lèt som dei ikkje er opptekne av. Det er det som er bekymringa vår, at Arbeidarpartiet hadde kunna danna fleirtal. Hadde dei stemt for forslaga nr. 2–4, i lag med SV, Senterpartiet og Framstegspartiet, hadde det vore fleirtal. Då hadde ein sikra ei god ordning, ein hadde sikra alle underleverandørane som er avhengige av oppdrag. Arbeidarpartiet vel altså å gå vekk frå den einigheita som har vore, gå vekk frå det gode samarbeidet dei har hatt om reisegarantiordninga, og slutta seg til regjeringa, som seier nei. Eg hadde håpt at debatten kunne ha gjeve oss ei forklaring på kvifor Arbeidarpartiet, når dei har moglegheita til å hjelpa distriktsnæring, reiselivsnæring og mange små aktørar, vel å seia nei i dag.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-05-27:
Det er hyggeleg at debatten utvikla seg litt etter at Framstegspartiet hadde fleire innlegg og Arbeidarpartiet skulle forsøka å forklara seg ut av snuoperasjonen sin. Dei har ikkje i det heile bidrege til å gjera meg klokare med det dei sa her, iallfall. Ein seier at ingen underslår at dette er ein diskusjon. Det er gjennom voteringa ein avgjer kva ein har som posisjon. Arbeidarpartiet, som har etterlyst ordningar og vore oppteke av ordningar, kunne no i dag ha sørgt for at det kom på plass ordningar, men dei stemmer imot. Då hjelper det lite med eit forslag om at ein skal evaluera eller sjå på noko i september, etter valet. Eg trur ingen reiselivsaktørar ser på det som noko anna enn ei utsetjing for på ein måte å sleppa unna å stå til ansvar for at dei no seier nei til ei ordning som vil vera avgjerande. Når ein samtidig innrømmer og er tydeleg på at prisen for å få desse garantiane i marknaden, er høgare, har ein frå Arbeidarpartiet si side akseptert at dei store aktørane skal binda opp endå meir kapital i å stilla garantiar og ha mindre moglegheiter og mindre musklar til å selja Noreg som reisemål. Då kan ein stilla seg spørsmål om kvifor andre land har gjort dette på ein smidigare måte. Tyskland har f.eks. gjeve store statlege garantiar til TUI. Skal det verkeleg vera sånn at norsk politikk handlar om å gjera kva ein kan for at norske aktørar ikkje kan konkurrera mot utanlandske aktørar? Me veit me har den særnorske formuesskatten, som er ei stor ulempe for norske bedrifter. Òg i reiselivsnæringa er det ei ulempe å vera norsk eigar. No får me – sannsynlegvis – eit vedtak i dag som òg gjer det til ei ulempe å vera stor norsk aktør, men er ein stor tysk aktør, kan ein selja reiser til nordmenn med tyske statlege garantiar. Kvifor skal me stilla oss på ein sånn måte at det å vera norsk skal vera ei ulempe i næringspolitikken? Det har eg aldri skjønt. Her ligg ansvaret og kviler på Arbeidarpartiet. Stemmer ein for forslaga nr. 2–4, bidreg ein til verdikjeda til reiselivsaktørane, ikkje berre dei store, men òg alle underleverandørar. Stemmer ein imot og berre har eit forslag om at ein skal sjå på det etter valet, er det inga god sak for reiselivsnæringa. Det er diverre ein snuoperasjon Arbeidarpartiet må ta ansvar for, og det skal me minna dei på. Her er det tydeleg at Framstegspartiet, SV og Senterpartiet står på lag med reiselivsnæringa, Arbeidarpartiet står på lag med regjeringa.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg synes dette er en vanskelig sak, og det er ingen enkle svar. For det første er det ingen tvil om at det er en verdikjede. Det er ingen som unnlater å prate om at reiselivet er en sammenhengende verdikjede, at de store pakkereiseselskapene har en betydning for de små reiselivsbedriftene. Det er ingen som underslår det i denne diskusjonen. Det det handler om, er hvordan en kan klare å få finansiert pakkereisene og gitt garantier på en tilfredsstillende måte. Klarer de store å hente dette i markedet på en bedre måte enn de små? Det er en vesentlig diskusjon oppe i det hele. De største selskapene er ikke helt ubetydelige, og de har heller ikke vært helt ubetydelige med tanke på statens oppmerksomhet gjennom pandemien. Det er selvfølgelig en problemstilling i dette. De minste har mest sannsynlig ikke fått noe gjennom de ulike støtteordningene vi har, mens de store her egentlig har fått ganske betydelig oppmerksomhet gjennom de andre ordningene i forbindelse med denne pandemien og den tragiske situasjonen vi befinner oss i. Arbeiderpartiet har ikke til hensikt å avvise at det kanskje er et behov for også å få de store inn i en garantiordning og få avlastet garantibestemmelsene på statens hånd. Men vi ber om at vi får en vurdering av det, ser om det går an å restarte det og komme i gang med det som er utgangspunktet her. Vi ber derfor om den vurderingen som vi gjør i vårt forslag. Når regjeringspartiene stemmer for det, og statsråden understreker at hun vil vurdere det, regner jeg med at hvis vi nå ikke får et velfungerende garantimarked for de store pakkereiseselskapene også, kommer regjeringen tilbake til Stortinget med en ordning som inkluderer dem. Det er forutsetningen i det. Jeg håper statsråden kan bekrefte at det er sånn hun har til hensikt å følge opp vedtaket av forslaget som Arbeiderpartiet har fremmet. Men usikkerheten ligger der, og det synes jeg alle i utgangspunktet burde ta inn over seg. Vår hensikt er å bistå og hjelpe reiselivet på en god måte, inkludert de minste reiselivsbedriftene og de største pakkereiseselskapene.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Går vi 15–20 år tilbake i tid, var utsiktene for norsk reiseliv – jeg vil si – ganske utfordrende. Besøkstallene var dårlige, reiselivsdestinasjonene ble utnyttet dårlig, og en hadde også krevende markedsføringssituasjon og besøkstall. Så har det vært en veldig positiv utvikling, og fram til pandemien har det vært både økt verdiskaping, økt sysselsetting og et økt antall besøk. En har også fått diskusjoner om områder som er underlagt betydelig press. Et mindretall i Stortinget ber om en «prosess 21» for reiselivet – en helt naturlig prosess for de aller fleste andre områder for å hente inn kunnskap og vurderinger som gjør at en kan bygge gode konklusjoner for framtiden. Flertallet sier nei, det vil de ikke være med på. En «prosess 21» fortjener i hvert fall ikke reiselivet; det er det flertallet nå sier. Det er helt uforståelig. Det er også helt uforståelig at en motsier å legge fram en plan for en næring som er så viktig, med utgangspunkt i å styrke norsk reiseliv etter koronapandemien og å sikre norsk eierskap til reiselivsbedriftene. At et flertall sier nei til det, er komplett umulig å forstå. Jeg skjønner ingen av begrunnelsene for det. Så kommer Fremskrittspartiets representanter på talerstolen og sier at vi burde stemme for reisegarantiene, at staten skal avlaste også de store selskapene, og bruker det som unnskyldning for ikke å stemme for dette. Det er et dårlig argument. Jeg skjønner at det er viktig for Fremskrittspartiet å stille reisegarantier og statlige garantier – skattebetalernes penger – overfor de store selskapene og de store kapitalistiske eierne i de store selskapene i Norge, men hvorfor ikke være med på å ta dugnaden og få kunnskap om mangfoldet i norsk reiseliv og om reiselivsbedriftene? Hvorfor ikke legge mest mulig forpliktelse i hvordan vi skal utvikle det på en bærekraftig, grønn måte – en måte som gjør det enda mer interessant å legge mer penger igjen i norsk reiseliv? Nei, det vil de ikke være med på. Her har Fremskrittspartiet en unik mulighet til å få flertall for en sånn plan, som de kanskje ikke får for det som handler om næringslivet generelt. Hvis Fremskrittspartiet er spesielt opptatt av reiseliv, burde de ikke være imot forslag som spesielt har til hensikt å styrke norsk reiseliv, for da rakner argumentasjonen om kjærligheten og omsorgen for norsk reiseliv.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Til det å fremme konkrete tiltak: Reiseliv 21 er jo konkrete tiltak som etterspørres av næringen, og som er viktige for næringen. Det å lage planer for hvordan en skal restarte og få reiselivet tilbake, er jo konkrete tiltak, men Fremskrittspartiet velger altså å ikke gjøre det, og de velger å ikke forholde seg til det som er av ganske stor betydning også for reiselivet. Jeg konstaterer bare det.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Det er ingen tvil om at den generelle kompensasjonsordningen som er etablert, treffer næringslivet dårlig. Den treffer spesielt små og mellomstore bedrifter dårlig. Og den treffer spesielt dårlig de bedriftene som gjennom enten lokale eller nasjonale smitteverntiltak er direkte eller indirekte stengt ned. Derfor har Arbeiderpartiet siden i fjor høst en rekke ganger foreslått en omsetningsbasert tilskuddsordning, en ordning som er veldig enkel å administrere, og som i utgangspunktet støtter opp under segmentet små og mellomstore bedrifter på en tydelig og enkel måte. Det forslaget som vi har fremmet, og som ligger til behandling i Stortinget, betyr at en enkeltbedrift kan få 20 pst. av omsetningen i støtte ut fra det som var omsetningen i tilsvarende måned i 2019, altså før covid. Men det vil ikke Fremskrittspartiet stemme for. Det har de ikke støttet på noen som helst måte. Men det ville gitt f.eks. et turbusselskap langt større økonomisk tilskudd enn det forslaget som Fremskrittspartiet nå har, som det egentlig ikke er så mye penger i. Det ville også støttet taxinæringen langt bedre enn det Fremskrittspartiet foreslår, og leiebilmarkedet bedre enn det Fremskrittspartiet foreslår. For eksempel ville en taxisjåfør som hadde en omsetning på 100 000 kr i mars 2019 kontra mars i år, som følge av det forslaget fått utbetalt 20 000 kr i tilskudd på grunn av omsetningssvikten. Men hvor mye ville han fått dersom Fremskrittspartiets forslag ble vedtatt? Jo, han ville fått en andel av leasingkostnadene dekket – langt mindre, mest sannsynlig under 6 000–7 000 kr for en måned. Det er realiteten. Så det å si at ikke Arbeiderpartiet er opptatt av denne type næringer og denne type virksomheter, blir totalt feil. Vi kan ikke lage én ordning for hver enkelt næring som blir rammet av den situasjonen vi er i. Derfor må vi ha generelle ordninger som treffer, og som treffer bedre enn det som er vedtatt i Stortinget. Arbeiderpartiet har altså foreslått det med en slik omsetningsbasert tilskuddsordning, pluss en ventilordning, som for så vidt også Fremskrittspartiet har stemt for tidligere – en statlig ordning som de gikk bort fra og fikk over til en kommunal ordning som ikke treffer næringslivet like godt på samme måte. Så her er det all grunn til å tenke gjennom hva man kan gjøre i fortsettelsen, før Stortinget tar ferie, ikke minst når det gjelder den omsetningsbaserte tilskuddsordningen som Arbeiderpartiet har foreslått, og som vil treffe de næringene som Fremskrittspartiet nå fremmer enkeltforslag om, på en bedre måte.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Dette med i utgangspunktet å likestille leasingkostnader og eiekostnader i kompensasjonsordningen var vi med på å støtte 19. januar, men da gjaldt det alle. Nå er det blitt sånn at det er om å gjøre å – skal vi si – treffe på en Fremskrittsparti-representant som har lyst til å fremme et forslag spesifikt for den næringen en er opptatt av, og som så fremmer et forslag i Stortinget. Hvorfor fremmer en ikke da igjen forslaget om å lage det helhetlig, sånn at det gjelder alle, ikke bare enkeltnæringer, sånn at en likestiller alle næringer? Er det noen god grunn til det? Det kunne jo Fremskrittspartiet svart på. Hvorfor skal en spesifikt gjøre dette for turbussbransjen og taxinæringen og leiebilene? Hvorfor ikke gjøre det generelt, som var utgangspunktet i januar? Jeg er helt enig i kritikken som blir reist mot regjeringen her, at en ikke har svart på det som et flertall i Stortinget var veldig tydelig på 19. januar. Men istedenfor å gå videre på det sporet har vi sagt at vi ønsker å ha en omsetningsbasert tilskuddsordning – en omsetningsbasert tilskuddsordning som treffer de minste bedriftene langt bedre, de som i dag overhodet ikke blir ivaretatt gjennom den generelle kompensasjonsordningen som er vedtatt i Stortinget. Det betyr ikke at vi ikke tar hensyn til turbussene eller til taxinæringen eller til andre områder i norsk næringsliv som sliter med manglende oppmerksomhet på grunn av bl.a. denne ulikheten og urettferdigheten i kompensasjonssystemet. Så da har vi valgt å følge opp når det gjelder det. Da kan jo Fremskrittspartiet, når det kommer til votering senere mot sommeren, stemme for det. Så kunne de sånn sett sørget for at turbussene, taxinæringen og en rekke av de andre småbedriftene også får en bedre støtteordning enn det de har i dag.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Jeg oppfordrer landbruksministeren til å lese innstillingen nøye, for der står det veldig tydelig hva Arbeiderpartiet mener. Arbeiderpartiet mener veldig tydelig at vi må ta bedre vare på myra som grunnlag for framtiden vår og for den kvaliteten som myra innehar. Det står veldig ettertrykkelig i merknaden, som grunnlag for det vi nå skal gjøre. Jeg vil også anbefale statsråden å lese grundig sine egne brev til Stortinget. Fordi det kom ganske sterke oppfordringer når det gjelder problemstillinger knyttet til dispensasjonsretten i forskriften som regjeringen har fått ordnet for myr, som bare handler om nydyrking, spurte vi om en vurdering av vårt lovforslag, av hvordan det faktisk ville treffe med tanke på beskyttelse av myr. Da skriver statsråden i svarbrev til komiteen: «Endringen i andre punktum innebærer at det i praksis blir et «forbud» mot nydyrking av myr» – siden det også omhandler nedbygging – «selv om hjemmelen for å fastsette forbud i forskrift sløyfes.»
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Beklager, jeg ble så ivrig, for jeg synes statsrådens svarbrev til komiteen var så godt skrevet. Hun skriver altså: «Endringen i andre punktum innebærer at det i praksis blir et «forbud» mot nydyrking av myr, selv om hjemmelen for å fastsette forbud i forskrift sløyfes.» Er statsråden enig i den uttalelsen som hun skrev til komiteen? For det betyr i praksis at det blir forbud mot nydyrking av myr.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Da tror jeg at statsråden er enig med meg i at dispensasjonene som gis rundt omkring i kommunene, ofte blir veldig tilfeldige, og at når det gjelder forvaltning av myr, som er et så viktig spørsmål for å ivareta det biologiske mangfoldet og av hensyn til klimaet osv., er det bedre å gjøre det ut fra helhetlige planer enn dispensasjonsadganger enkeltvis. Et godt eksempel som jeg liker å bruke, er nedbyggingen av strandsonen i Oslofjorden, hvor en snart har fått nedbygd hele strandsonen på grunn av dispensasjonsadgangen som har ligget der. Er ikke det en dårlig løsning? Er det ikke bedre å ta det inn og forvalte viktige områder i helhetlige planer med tydelig ansvar for hva som skal forvaltes?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Det var ikke det jeg sa – at ikke kommunene tenker ordentlig, grundig og saklig på ting eller ikke er vettuge. Tvert om – det gjør de. Men de må gjøre det ut fra helhetlige planer, for da ser en konsekvensene over tid av det en holder på med. Det som ofte skjer gjennom dispensasjoner, er enkeltvedtak som gjøres der og da, uten å se den store helheten og det betydelige ansvaret som kommunene har i forvaltningssammenheng. Da var mitt spørsmål om det ikke er bedre å gjøre den typen vedtak ut fra helhetlige, ansvarlige planer som må vedtas av kommunen, enn at en gjør det gjennom dispensasjonsvedtak enkeltvis, som kun handler om enkeltsaker, og hvor det foretas forvaltning stykkevis og delt, noe som Oslofjorden og nedbyggingen av strandsonen er et utmerket godt eksempel på.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Dette er en litt underlig debatt, spesielt også når statsråder, representanter for regjeringen, går inn i debatten uten å være forberedt på hva den andre statsråden faglig har opplyst til Stortinget. Det synes jeg er litt underlig. Med spørsmålet om juridisk bistand eller en juridisk tolkning av det vi foreslår, har vi spurt hva som i praksis ligger her. Da svarer statsråden tydelig at i praksis betyr dette et lovforbud mot nydyrking av myr. Et lovforbud mot nydyrking av myr er etter min erfaring, selv om jeg ikke er noen juridisk ekspert, langt sterkere enn en forskriftsfesting av et forbud mot nydyrking av myr med en forholdsvis vid adgang for dispensasjon. Det er utgangspunktet, så enkelt og så vanskelig. Det blir ikke mer klimagassutslipp selv om Fremskrittspartiet og Senterpartiet stemmer for forslaget i denne salen. Det blir litt dumt, og det blir å tillegge disse partiene litt kunstige evner. Vår hensikt er veldig tydelig. Det er å ta bedre vare på myra enn det vi har gjort fram til nå, og å ta bedre vare på arealet ut fra det vi har god erfaring med når det gjelder f.eks. dispensasjonsadgangen til nedbygging av strandsonen langs Oslofjorden. Jeg går ut fra at statsråd Rotevatn er veldig enig med undertegnede i at det har vært en veldig uheldig situasjon, hvor kommunene gjennom dispensasjoner fra plan- og bygningsloven veldig tydelig kan foreta nedbygging av strandsonen, sånn som det har foregått. Det er en veldig uheldig praksis. Det er mye bedre å få det inn i helhetlige planer og ha veldig tydelige regler om det. Staten kan gripe inn. Nydyrkingsforskriften åpner for at statsforvalteren kan gripe inn på et hvilket som helst tidspunkt hvis det er sånn at en bryter med forutsetningene for nydyrking. Det som er Arbeiderpartiets motiver her, er at vi også legger inn nedbygging, den generelle adgangen til å bygge ned myr. Hvis ikke det er bedre for klimagassutslippene, bedre for ivaretakelsen av myr, da skjønner jeg egentlig ingen verdens ting. Da skjønner jeg i hvert fall ikke hvordan denne regjeringen har tenkt å følge opp det eventuelle lovvedtaket som blir gjort i Stortinget, når forutsetningene og lovforslaget er så entydig som det Arbeiderpartiet har satt fram her. Det er helt uforståelig hvis det ikke blir fulgt opp på den måten, med den praksisen, som er lagt til grunn her. Vi stoler også på kommunene når det gjelder å ta det ansvaret de blir pålagt av Stortinget. Det gjør de på alle andre områder, og jeg synes det er en kvalitet i demokratiet vårt også å hegne om lokaldemokratiet på denne måten. Men staten sitter med fulle rettigheter hvis det er sånn at de må bruke dem.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Når jeg hører representanten Heggelund, kunne det ha vært morsomt å ha et litt artig replikkordskifte i denne debatten, men saken er for alvorlig til det. Noe av problemet her er at myra i dag ikke har noen bestemt lovbeskyttelse, dessverre. Det er kun i forskriften at myra har en klart definert beskyttelse, og forskriften kan endres i morgen hvis regjeringen finner det for godt. Men vi ønsker altså å forsterke det og å innta myrbeskyttelsen i loven. Så må en gjerne lage noe billig retorikk om at dette er en svekkelse av myrbeskyttelsen. Intensjonen bak forslaget, i merknadene og i det jeg nå har sagt gjentatte ganger, er å forsterke beskyttelsen av myra, både med hensyn til nydyrking og til det som kanskje er det store problemet, som er nedbygging. Jeg håper regjeringspartiene og regjeringen tar det på alvor hvis det er slik at det forslaget blir vedtatt, for saken er for alvorlig til å rotes bort i billige retoriske poenger.