Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-06-11:
Regjeringen har lagt fram en lovproposisjon om endringer i deltakerloven. Den sentrale endringen består i at såkalt splitting av fisketillatelse mellom to fartøy heretter skal kunne skje uten hensyn til om de to fartøyene har samme eier. Formålet er å forenkle prosessen ved tildeling av en fisketillatelse, en prosess som i dag framstår som svært ressurskrevende for alle berørte parter. Både fiskerinæring og forvaltning vil spare betydelige kostnader dersom forslaget vedtas. Dette er en sak mange fiskere har tatt opp med meg, og forslaget har da også bred støtte i fiskerinæringen. I dag er det slik at rederier som ønsker å splitte fisketillatelser, må gjennomføre minst tre søknadsprosesser overfor fiskeriforvaltningen og i tillegg gjennomføre kjøp og tilbakesalg av et av fartøyene. Disse kravene framstår som meningsløse for involverte parter, og det finnes etter min mening ingen fornuftig begrunnelse for at det må være slik. Lovproposisjonen legger opp til at det blir tilstrekkelig med bare én søknad, og det vil ikke lenger være nødvendig med kjøp og tilbakesalg av fartøy. Forvaltningen behandler årlig 100–200 slike saker, så det er relativt enkelt å se for seg at forslaget innebærer en betydelig ressursbesparelse. Dette er forenkling i praksis. Det er viktig for meg å understreke at forslaget ikke innebærer endringer i de underliggende vilkårene for fisketillatelse. Rederiene vil ha nøyaktig samme muligheter som før til å få tildelt ny fisketillatelse til sine fartøy. Det er kun prosessen for å nå dette resultatet som nå blir enklere. Lovendringene berører ingen av de grunnleggende vilkårene for eierskap til fiskefartøy, som nasjonalitetskravet og aktivitetskravet. Heller ikke regler om eierskapsbegrensninger, regionale bindinger osv. berøres. Det vil fortsatt være slik at fisketillatelser og kvoter tildeles av forvaltningen og skal knyttes til et bestemt fartøy som det skal fiskes med. Regjeringen har også vurdert om det bør innføres karantenetid ved splitting av fisketillatelser for å unngå omgåelse av regelverket. Vi har kommet til at dette ikke er nødvendig fordi gjeldende regelverk har bestemmelser som i tilstrekkelig grad motvirker slike omgåelser. En karantenetid ville dessuten ha begrenset rederienes valgmuligheter med tanke på gjeldende regelverk, som ikke inneholder noen slik bestemmelse. Dette ville ingen ha vært tjent med. Jeg er derfor glad for at en enstemmig komité er enig i at det ikke må legges til rette for løsninger som undergraver den nye ordningen. Hovedformålet med proposisjonen er utvilsomt å forenkle søknadsprosesser som er svært krevende. Men forslaget har også en annen positiv effekt ved at alle de grunnleggende reglene om tildeling av fisketillatelser nå samles i deltakerloven. Det dreier seg om sentrale regler om salg av fiskefartøy for fortsatt drift og utskifting av fartøy. Det legges imidlertid ikke opp til materielle endringer i disse reglene, som i dag er forankret i forskrifter. Det er ryddig at de mest grunnleggende prinsippene på denne måten forankres i Stortinget gjennom et lovvedtak og ikke bare i forvaltningens forskrifter og praksis. Forslaget vil også bidra til et mer oversiktlig og lettere tilgjengelig fiskeriregelverk for næringen ved at alle de viktigste bestemmelsene nå kan gjenfinnes i lovverket. Lovforslaget bør på denne bakgrunn være et betydelig bidrag til et enklere og mer brukervennlig fiskeriregelverk. Altfor mange ressurser går i dag med til unødvendig prosessarbeid. Ressursene bør i stedet brukes på mer meningsfullt arbeid til beste for utviklingen av norsk fiskerinæring og samfunnet. Jeg er svært tilfreds med at det er en samlet komité som slutter seg til dette lovforslaget.