Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-06-12:
La meg først takke interpellanten for å ha reist et veldig viktig spørsmål. Det er en grunnleggende menneskerett å bestemme over egen kropp og egen seksualitet. Seksuell og reproduktiv helse er avgjørende for å hindre unødig lidelse og, dessverre, ofte død forårsaket av seksuelt overførbare sykdommer og, ikke minst, komplikasjoner knyttet til graviditet og fødsel – for ikke å snakke om hiv/aids. Det er på området seksuell og reproduktiv helse at vi kanskje finner de største sosiale helseforskjellene i verden. Utdanning og likestilling er helt grunnleggende for å hindre vold og skadelige skikker, som kjønnslemlestelse og barneekteskap. Kunnskapsbasert seksualundervisning må inkluderes i skole- og utdanningssatsingen og i annet utviklingsarbeid, som også må omfatte begge kjønn. Bevisstgjøring av unge gutter i f.eks. afrikanske land blir helt nødvendig i dette arbeidet. FNs konferanse om befolkning og utvikling, helt tilbake til 1994, i Kairo, definerte reproduktiv helse som en tilstand av fullstendig fysisk, mental og sosial velvære – og ikke bare fravær av sykdom eller lidelser – i alt som angår det reproduktive systemet og dets funksjoner og prosesser. Dette betyr trygg graviditet og trygge fødsler. Det betyr forebygging og behandling av seksuelt overførbare infeksjoner, og det betyr naturligvis familieplanlegging og prevensjon. Men kanskje er det i denne delen av tusenårsmål 5 det fortsatt gjenstår for mye. Likevel ser vi at det nytter. I en artikkel i The Lancet i 2010 anslår FN og Verdensbanken en reduksjon i graviditetsrelatert dødelighet på 34 pst. fra nivået i perioden 1990–2008. Utviklingen går i riktig retning, men det går langsommere enn ønsket. Undervisning om graviditet møter selvfølgelig fordommer. I de fleste kulturer er det normer for hvem som har sex med hvem, og ofte er man mest opptatt av normer og ser bort fra konsekvensene. Det er viktig også å bevisstgjøre om voldtekt og seksuelle overgrep. Jeg vil vise til det som også skjer i konflikter og borgerkriger. Sikkerhetsresolusjon 1325 er her et nødvendig redskap. Mange steder tas jenter ut av skolen for at de skal jobbe eller passe på småsøsken mens mor er ute og tjener penger. I tillegg kommer faktorer som barneekteskap og tvangsekteskap, som hindrer jenters videre skolegang. Norge har lenge hatt en lederrolle i arbeidet for å bedre tilbudet om mødrehelse og kamp mot barnedødelighet. Erfaring viser at hvert år på skole minsker småbarnsdødeligheten, fordi det tar lengre tid før jentene blir gravide. Også derfor er satsing på skole og seksualundervisning viktig. La meg legge til at kvinnelige lærere kan være viktige i denne sammenheng, fordi de spiller en nøkkelrolle. De kan være viktige også som forbilder for jentene, også fordi de forstår kjønnssensitive problemstillinger. Blant faktorer i skolehverdagen som fører til at jenter faller ut, er sanitære forhold for jenter. Derfor utvikles det nå såkalt barnevennlige skoler, der det bl.a. er separate toaletter for jenter og gutter, og hvor det jobbes særskilt med kjønnsproblematikk, f.eks. det at barna får med seg rent vann hjem. Det globale fondet samarbeider bl.a. med UNICEF om denne problemstillingen og også om utdanning av lærere. Norge bidrar også til å få ned prisen på prevensjonsmidler ved å stille garanti for store innkjøp. La meg legge til at det er viktig at vi viderefører arbeidet for å sikre helse til barn, unge kvinner og mødre når vi nå går inn og skal jobbe med bærekraftsmålene. Til slutt: Da vi som medlemmer av den daværende utenrikskomiteen var i Mosambik i 2007, besøkte vi en klinikk som håndterte hivsmittede, ofte gravide jenter. En sykepleier så på oss med et fast blikk og sa: Det verste er å fortelle de unge jentene at de skal dø. Dagen etter besøkte vi en videregående skole drevet av FN. Der hadde elevene teaterforestilling om hvor kult det var å bruke kondom – en seksualundervisning som slo skikkelig an.