Harald Victor Hove (Høyre), 1998-10-22:
I og med at Venstre ikke er representert i justiskomiteen, er det vel riktig å starte med å gi en klar ros og honnør både til stortingsmeldingen og komiteinnstillingen. Saksordføreren gav uttrykk for at det er en bred tilslutning til hovedprinsippene i meldingen. Og så langt det i alle fall gjelder Arbeiderpartiet, regjeringspartiene og vel også SV, er det riktig å gi uttrykk for det. Når det gjelder Fremskrittspartiets dissenser, vil jeg klart si fra om at de er av en slik karakter at skulle man ha fulgt dem, ville vi ha hatt med en helt annen kriminalomsorg og straffegjennomføring å gjøre enn det de øvrige partiene går inn for. Når det gjelder Høyre, kan man kanskje være litt mer i tvil om hvordan man skal karakterisere partiet. Men slik det fremtrer i innstillingen, er det vel riktig å si at også Høyre er med på det som betegnes som rimelig bred enighet. Det er kanskje i spørsmålet om prøveløslatelse man egentlig reelt finner den største uenigheten med Høyre. Jeg vil gjerne gi uttrykk for at Fremskrittspartiets kraftige utsagn mot Høyre i hovedinnlegget bør Høyre ta som en kompliment. Jeg tror jeg vil si det slik at jeg sjelden har hørt at Høyre har fått så klare komplimenter og så mye ros fra andre enn Høyre-folk. Til Fremskrittspartiet får man også si at generelt mindre bruk av samfunnstjeneste og et strengere strafferegime trolig vil føre til langt flere straffbare handlinger – til det som egentlig er realiteten – så det Fremskrittspartiet prøver å gi uttrykk for, nemlig at vi andre på en måte er på forbryternes parti, blir en fullstendig misforståelse og et feilspor i debatten. Forslag vedrørende varetekt er også en del av saken. Stavanger Aftenblad hadde på nyåret en lang og informativ artikkelserie om bruk av varetekt i Norge i forhold til i andre land. Det som kom fram der, og for så vidt også gjennom kunnskap på annen måte, viser at situasjonen i Norge langt fra er tilfredsstillende når det gjelder bruk av varetekt. Det er trolig for mange som settes i varetekt, og altfor mange har altfor lang tid i varetekt. Komiteen viser her til departementets arbeid med dette spørsmålet, og jeg har lyst til å gi uttrykk for at det er grunn til å ha tillit til Justisdepartementet når det gjelder disse spørsmål. Noe av det første justisministeren gjorde, var å sende ut et rundskriv vedrørende bruk av politiarrest, noe som i komiteinnstillingen får en svært positiv omtale. Men i forhold til dette spørsmålet vil jeg gi uttrykk for at det er viktig med en oppfølging, både med hensyn til kapasitet i ulike ledd og det å ha øye for eventuelle lovendringer som måtte være nødvendige for å få en endring på dette. Når det gjelder hovedsaken i meldingen, økt bruk av samfunnstjeneste, er både det meldingen og det komiteinnstillingen gir uttrykk for, positivt. Det er videre positivt at flertallet så klart gir uttrykk for at man vil opprettholde dagens ordning med prøveløslatelse, og det er positivt med større muligheter for differensiering med hensyn til soningsformer. Men når det gjelder spørsmål knyttet til samfunnstjeneste og prøveløslatelse, og for så vidt også til betinget dom, har man konsentrert mye oppmerksomhet omkring vilkår, tilsyn og eventuelle reaksjoner ved brudd på vilkår. Det kan nok være riktig å få en mer effektiv oppfølging og klarere sanksjoner ved brudd på vilkår. Men det er da viktig å understreke at det sentrale blir hvordan vilkårene utformes, og at det er viktig å ha for øye at disse må være realistiske og på et vis ikke idealistiske. Det at man skal ha sterkere – og jeg vil veldig klart understreke også mer fleksible – sanksjoner ved brudd på vilkår, er i denne sammenhengen viktig. Jeg tror det er et poeng at man ved brudd på vilkår ikke kommer i den situasjonen at det blir et enten – eller. Videre vil jeg understreke viktigheten av overgangen mellom soning og løslatelse, og det at man er så sterkt opptatt av dette i meldingen, er sentralt og viktig. Ellers vil jeg til slutt si at når det gjelder spørsmålet om en elektronisk overvåking, er det viktig å være oppmerksom på at man ikke må bli så teknologifrelst at man her går inn på ordninger hvor man blir for omfattende i sin kontroll.