Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-06-18:
La meg starte med å gi honnør til forslagsstillerne for å ha fremmet et godt forslag. Trafikksikkerhet må ha høyeste prioritet i transportpolitikken, og streknings-ATK er ett av mange virkemidler som vi vet virker. Trafikksikkerhetsgevinsten er godt dokumentert, både i Norge og internasjonalt. Da er det litt rart at regjeringen velger å si nei til dette. Statsråden har mer tro på andre tiltak, som utbedrete veier, flere kontroller av bl.a. vogntog og flere rumlefelt eller midtdelere. Alt dette er veldig gode tiltak, og han har Kristelig Folkepartis fulle støtte. Men for oss er det ingen motsetning her. Dersom vi skal få tryggere trafikk på veien, må vi gjøre flere ting samtidig. For eksempel har rumlefelt og gjennomsnittsmåling to helt ulike formål og bør derfor ikke stilles opp mot hverandre og sammenlignes. Mens forsterket midtoppmerking er et tiltak rettet mot trøtthet og uoppmerksomhet, er streknings-ATK et tiltak for å få ned farten. Mens ATK virker på alle ulykker på strekningen, virker forsterket midtoppmerking kun på møteulykker og utforkjøringer mot venstre. Vi må ha begge deler. Så sies det at streknings-ATK fører til rykk-og-napp-kjøring eller dårlig trafikkflyt. Ja, enkelte opplever det sikkert slik. Følelser er subjektive. Men hadde streknings-ATK ført til flere alvorlige ulykker, ville det ha vist seg i ulykkesstatistikken. Fagmiljøene må jobbe kunnskapsbasert. Vi vet at dette virker. Noen få enkeltstrekninger har hatt flere ulykker etter at ATK ble installert, det har vi registrert. Andre steder er ulykkene helt borte. Men tallene er små, og vi kan derfor ikke splitte opp tallene på denne måten. Vi må se på den gjennomsnittlige effekten, som ifølge Transportøkonomisk institutt er inntil 54 pst. færre drepte eller hardt skadde. TØI mener at denne konklusjonen er meget solid og står på trygg faglig grunn. Det vil si at vi her snakker om et tiltak med en betydelig positiv effekt. Hvilke tiltak kan gi over 50 pst. reduksjon i antall drepte og hardt skadde? To rapporter fra TØI, bestilt av dagens regjering, dokumenterer effekten av fotobokser. På 14 strekninger med gjennomsnittsmåling av fart er antall personskadeulykker redusert med mellom 12 og 22 pst., og antallet drepte eller hardt skadde er redusert med mellom 49 og 54 pst. Rapporten konkluderer med at effekten ved bruk av gjennomsnittsmåling er minst like stor i tunneler som på åpen vei. Også TØIs konklusjoner for punktmålinger ved fotobokser viser at fotoboksene har god effekt på farten der målingen blir gjort. Nå satses det på infrastruktur og utbedringer. Det er veldig bra. Veiens beskaffenhet er veldig viktig for sikkerheten. Men vi må ikke bruke det som argument for å utelukke fotobokser. Vi må bruke ulike tiltak, avhengig av behovet som er på den enkelte strekning. Det hjelper f.eks. ikke med tungbilkontroll og vedlikehold når problemet er høy fart i en spesifikk tunnel. Det nasjonale målet om reduksjon i antall drepte og hardt skadde fram mot 2018 bygger på at reduksjon av fartsnivået skal stå for 25 pst. av denne reduksjonen. Da må vi bruke ulike virkemidler, og streknings-ATK er ett av dem, et av de veldig effektive.