trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
For det første tror jeg ikke at jeg er helt enig i premisset. Er det én ting vi har sett det siste året, er det at vi har et taktskifte i miljøpolitikken, og det er et taktskifte spesielt i klimapolitikken. Det er faktisk det nye borgerlige flertallet som gjør at vi nå har en satsing. Vi gjennomfører et grønt skatteskifte i dette budsjettet som vi ikke har vært i nærheten av med forrige regjering, og man har en dynamikk som man heller ikke har sett de siste åtte årene. Når det gjelder klimamål, har jeg tro på at vi også der skal klare å komme fram til en offensiv enighet. Men jeg er helt enig med representanten i at dette må til Stortinget, og det er Stortinget som må vedta de formelle målene som også skal meldes inn til FNs klimapanel. Og vi må i hvert fall som et minimum legge oss på en målsetting tilsvarende det EU har – etter Venstres mening i tillegg til at vi må ha en offensiv tilnærming til det internasjonale arbeidet som Norge kan gjøre utover det vi skal forplikte oss til å kutte her.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Det er nettopp Venstres posisjon i Stortinget som gjør at vi i det hele tatt har denne debatten. Senterpartiet har jo sittet åtte år i regjering og ikke vært villig til å ta diskusjonen om vi skal bruke oljefondet mer aktivt i en klimaretning. Så det at vi nå har den prosessen, er et utslag av valget i fjor. Venstre er godt fornøyd med at vi har et ekspertutvalg. Nå får vi den første rapporten, og så skal vi ha en høringsrunde på den – som er veldig viktig – og når den er i gang, skal man selvfølgelig med grundighet gå inn i det, og ha avstemninger også i Stortinget. Fra Venstres side er det helt klart at man skal trekke seg ut av kull, og vi mener at man skal se videre, at man også skal se på olje- og gasselskaper. Hvis man ikke skal gjøre det, må man ha en miljøbegrunnelse for hvorfor man ikke trekker seg ut, nemlig at man er med på å drive bedriften i en mer klimavennlig retning, eller at bedriften i seg selv driver i en mer klimavennlig retning. Dette er en historisk og veldig god prosess som vil kunne gi et resultat som har betydning langt utover Norges grenser – med det som jo er landets viktigste muskel internasjonalt.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Måling skjer jo. Vi får rapporter hvert år fra Statistisk sentralbyrå om resultatene. De kommer nå til våren også. Så er jeg ikke enig i at det ikke gjøres store grep. Særlig på transportsektoren gjøres det et stort grep med et grønt skatteskifte. Med de elbilfordelene vi har fra tidligere, er vi helt ledende i verden. Det vi nå gjør med ladbare hybrider, det vi gjør med biodrivstoff, det vi gjør med biogass, er noe som vil få økt betydning i årene framover. Og det er helt klart at med dette ligger Norge helt i front internasjonalt. Det har også en betydning utover landets grenser gjennom at man er et godt eksempel. Det Venstre helt konkret jobber etter nå, med fast blikk, er 2020-målene, som er å få landet ned på 46,7 mill. tonn, som ligger i klimaforliket. Det er vanskelig, men Miljødirektoratet har vist at det fortsatt er mulig. Det er også nødvendig for å ha mulighet til å nå en reduksjon på minimum 40 pst. fram mot 2030.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
For det første er forskjellen på Venstres miljøpolitikk og Miljøpartiet De Grønnes miljøpolitikk at Venstre gjennomfører dette. Dette legger vi fram, og vi får det til – akkurat som vi har fått det til tidligere, på lokalt plan, med Oslo som eksempel. Det er ikke bare statsbudsjettet som er avgjørende. Når det gjelder bilbegrensende tiltak, er det mye viktig som gjøres også i de ulike kommunene rundt omkring i landet. Vi er ikke enig i at dårlige veier nødvendigvis er god miljøpolitikk – vi må se alt i en sammenheng. Det ligger også en betydelig satsing på jernbane i budsjettet. Også der legger vi oss på nesten det nivået som jernbanen klarer å håndtere i dag, og dette må fortsette i årene framover. For å få godstransport over på skip må vi bruke den lærdommen vi har fra omleggingen av veitransporten, også for å få skipstrafikken renere. Vi må også gjøre den mer konkurransedyktig i forhold til tungtransport på vei. Man vil aldri kunne gi alle svarene på forhånd – det vil heller ikke Miljøpartiet De Grønne kunne gjøre. Det som er viktig, er at man setter i gang med konkrete tiltak som gir en effekt lokalt – og så vise vei internasjonalt.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Det vi var tydelige på da budsjettet ble lagt fram, var at det ikke var forslaget som var lagt fram, som var avgjørende. Det er det som vedtas i Stortinget, som er det helt avgjørende. Når det gjelder dette budsjettet som nå vedtas i Stortinget, mener jeg at det er offensivt, spesielt på klima. Vi gjennomfører tiltak som det ikke har vært vilje til å gjennomføre i de siste årene. Det viktige for Venstre er å se på hva partier faktisk er villige til å gjøre, og ikke bare hva partier er villige til å si. Det avgjørende nå er det som faktisk vedtas, som skal gjøres til neste år, og da tar vi et betydelig steg i riktig retning med dette budsjettet.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Mange av de klimatiltakene som vi vedtar i budsjettet nå – jeg har gått gjennom mange av dem, spesielt innenfor bilsektoren: endring i avgift for biodrivstoff, ladbare hybrider, det vi har gjort tidligere for å fjerne moms på leasing også av elbiler, biogass – er forslag som Venstre har lagt fram i hvert budsjett de siste årene, uten at det førte til noen som helst slags endring da Arbeiderpartiet satt i regjering. Venstre er glad for at dette nå gjennomføres. Vi er også glad for at vi har bidratt til miljøprofilen i Arbeiderpartiet ved å få Arbeiderpartiet ut av regjeringskontorene, og vi er litt forundret over dette ønsket nå om å dra klimaforliket tilbake i Stortinget med et bredt forlik, siden vi nå må gjennomføre for å nå målene i 2020. Da lurer jeg på: Hva er det Arbeiderpartiet, av konkret politikk, har endret standpunkt på, som man er villig til å gjøre av klimatiltak nå, som man ikke var villig til å gjøre i regjering?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Jeg har et veldig enkelt, men oppklarende spørsmål. Representanten refererte til oppslag i dag om at regjeringen har doblet bevilgningene til Det grønne klimafondet, men det er vel egentlig ikke regjeringen som har doblet det grønne norske bidraget inn til Det grønne klimafondet, det er vel egentlig et resultat av budsjettavtalen med Venstre, Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene. Er representanten enig i det?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Skog- og landskapspleie er viktig for å binde karbon, og klimautfordringene er enorme. Samtidig har verden en like stor utfordring når det gjelder opprettholdelse av biologisk mangfold. Bare i Norge er det 2 400 arter som er rødlistearter, i tillegg til at det er viktig å ivareta et kulturlandskap. Da er mitt spørsmål: Ser representanten Arnstad ingen motsetning mellom skogplanting, opprettholdelse av biologisk mangfold og det å ivareta kulturlandskap? Er representanten Arnstad uenig i at dette må utredes nærmere både på Vestlandet og nord for Salten?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Det er egentlig ingen grunn til å betvile SVs engasjement verken i klima- eller i miljøpolitikken. Som det ble nevnt her, har det kommet veldig alvorlige rapporter de siste par årene, samtidig som disse rapportene jo har vært alvorlige veldig lenge. Det er vel flere her som har vært opptatt av drivhuseffekten og dens effekter fra tilbake til midten av 1980-tallet. Da Kåre Willoch var statsminister, var dette et tema som burde vært tatt på høyeste alvor den gangen. Så dette er jo ikke noe nytt. Men mitt spørsmål blir da: Nå har SV gjort det man har kunnet – og det tror jeg på – i regjering i åtte år, men likevel er det utvilsomt slik at det siste året har klima dominert debatten i Norge, og det er også en tiltaksliste som er mye lengre enn det den var i perioden med forrige regjering. Er representanten enig i at vi nå har et taktskifte når det gjelder gjennomføring?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Vi er i en situasjon med lave oljepriser – først og fremst pga. skiferoljeproduksjonen i USA, som påvirker resten av verden. Samtidig er det mer enn nok av olje i verden, så det er ingenting som tyder på at dette er en svingning – det er mer at det kan være et skifte. Bruken av olje har heller ikke økt like mye som forventet internasjonalt. Etter hvert som verden skal ta inn over seg hva vi må gjøre for å redusere utslipp – for å nå et togradersmål – vil også forbruket måtte gå ned internasjonalt, med den konsekvensen det har for prisene i Norge. Og det er jo prisene som er avgjørende for hvor mye produksjon det vil være, og hvor mange felt som kommer opp. Det er ikke ressursmengden i seg selv. I en sånn situasjon – er statsråden villig til å se på endringer i skattesystemet og støtteordninger for leting etter olje og gass, og ha en annen risikofordeling(presidenten klubber) mellom stat og selskap? (presidenten klubber)
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Regnskogsatsingen er veldig viktig og et område hvor Norge virkelig leder an internasjonalt og får mye anerkjennelse for den jobben som gjøres. Og det er brede, stabile flertall som står bak satsingen, som det er viktig å videreføre med vekt ikke bare på å bevare skogen, men også på å legge til rette for en utvikling for dem som bor i skogen. Men det er andre områder som er vel så viktige som regnskog når det gjelder å binde karbon. Mangroveskog binder mer i areal. Det er saltvannsvåtmarker, det er sjøgressområder, og det er tangområder. Bare i Norge, hvor vi har en halvering av områder med tang, kan man binde 21 millioner tonn hvis vi får dette på plass igjen. Det er også viktig for å beskytte kystområdene. Da er mitt spørsmål: Er statsråden villig til å se på andre områder enn bare regnskog for å utvikle vår satsing …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Det har vært en interessant debatt. En av de mer påfallende tingene, synes jeg, er at faktisk alle partier snakker om hvor viktig det er å gjennomføre klimatiltak – jeg understreker alle partier. Det bør være en betryggelse og en styrke for statsråden, som reiser til Lima nå, og skal være der neste uke sammen med deler av komiteen, at det i det arbeidet som gjøres der, virkelig er et politisk samlet storting som går inn for å gjennomføre aktive klimatiltak. Vi må se på hvem det er som gjennomfører, og da må jeg gjenta det jeg sa også tidligere: Det er borgerlig side som gjennomfører de tiltakene som nå ligger her, og det er et taktskifte i forhold til det vi har hatt tidligere. Det er ikke noen tvil om at man har en større vilje til å sette inn tiltak som vil føre til endring i årene framover, og man skal ikke se seg blind på størrelsen av endringen nå, for hvis man ønsker å se tilbake, er det akkurat som da man satte i gang med elbilfordelene tilbake i 2002–2003, og det har vokst som en stor budsjettpost fram til i dag. Endringene i det grønne skiftet, bilavgifter, vil føre til store kostnader og ha stor betydning i årene framover. Dette er et stort skifte. Storbyene er tatt opp. Dette er et veldig godt budsjett for de store byene. Det er over 30 pst. økning i belønningsordningen, som nå kommer opp i 1,3 mrd. kr, og som virkelig begynner å få stor betydning i de store byene, og nå har man også et flertall som spiller på lag med de store byene og deres utfordringer. Jeg har selv sittet som byråd i Oslo – bare for to år siden – med et samferdselsbudsjett og ikke fått én krone av statlige midler inn i den satsingen som var den gangen. Så også her er det et skifte. Tilbake til da Venstre sist var i regjering og hadde samferdselsministeren. Den gangen var det ganske mye kreativitet på det feltet. Det var da man fikk mye av det vi jobber med i dag, man fikk inn belønningsordningen, som var nevnt tidligere. Man slapp fri ekspressbussene, som har hatt stor betydning, vi jobbet oss igjennom mye av grunnlaget for Oslopakke 3, og man hadde konkurranseutsetting på jernbane – mange av disse elementene som vi jobber med framover. En ting vi også kan legge merke til i dette budsjettet, er at vi har en belønningsordning for sykkel, på 70 mill. kr, selvfølgelig med ambisjoner om at den skal bli mye større Jeg har lyst til å si til slutt: Det som er bemerkelsesverdig, er at selv om det er mye debatt, er det ingen som klager på budsjettresultatet. Det virker som om man er samstemte i at resultatet vi skal vedta på klima og miljø, er godt.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Nå skal jeg bare takke for debatten, og prøve å ikke si noe som forlenger den ytterligere. Jeg vil gjenta det jeg sa tidligere i dag, at det som er påfallende, er at man har et samstemt storting, med alle partiene, som er veldig opptatt av at vi må ha tiltak i klimapolitikken. Det er en ganske stor samstemmighet om det vi må gjøre internasjonalt, og det er sterk støtte til klima- og miljøministeren i hennes internasjonale arbeid. Og vi har en levende debatt om hvordan vi skal gjennomføre tiltak, og om den viljen man har til å gjennomføre tiltak i Norge. Jeg gjentar det jeg sa i stad, at jeg synes også det er bra at det ikke er noen stor uenighet om klimatiltakene og det som ligger i budsjettet, og lite kritikk. Men jeg har tenkt å nevne én liten ting – ikke kritikk av meg selv, men mer en utfordring – om hva som er viktig å gjøre framover. Det er klart at med dette budsjettet må vi også satse på biologisk mangfold, og kulturlandskap og kulturminnevern vil bli viktig i årene framover.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-05:
Jeg skal ikke holde et innlegg om selve saken, den er det enstemmighet om. Men jeg skal gjøre oppmerksom på en feil i innstillingen. Under III skal det stå «Inntekter». Videre er det feil i beløpet under kap. 3595 post 01. Der skal det stå «fra kr 57 900 000 til kr 59 900 000». Jeg vil be om at dette rettes opp når vi skal ha votering.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Jeg har lyst til å bruke denne replikken til å rose Venstre, både for å ha vært så tydelige på at det regjeringen la fram, rett og slett ikke var godt nok, og for å ha rettet opp en del av det som var et dårlig utgangspunkt. Statsbudsjettet viser virkelig at regjeringen er et ytterpunkt i miljøpolitikken, eller som Trine Skei Grande sa det i valgkampen: Fremskrittspartiet er ikke bare på en annen planet, men i et annet univers i klimapolitikken. Nå skal regjeringen legge fram sine internasjonale klimaforpliktelser fram mot 2030. Det er veldig uklart hvor regjeringen vil lande. Det eneste som vel er klart, er at det er mulig å få til noe mer offensivt i denne sal basert på et annet flertall enn det regjeringen tilhører. Så mitt spørsmål til Elvestuen er om han og Venstre vil være med og kreve at Stortinget på en formell måte blir involvert i arbeidet med innleveringen av våre internasjonale klimamål.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Vi legger bak oss et år da FNs klimapanel har lagt fram sin femte hovedrapport. Med all tydelighet slås det fast at det ikke lenger er noen form for tvil om hvorvidt klimaendringene er menneskeskapt, og at konsekvensene er mer alvorlig enn hva vi tidligere har trodd. Dette enes nå hele verden om, med unntak av noen representanter i vår egen regjering. Representanten Jan-Henrik Fredriksen sa tidligere i år at FNs klimapanel drev med kvasiforskning, og satte store spørsmålstegn ved deres funn. Hva er egentlig Fremskrittspartiets syn på FNs klimapanel? Og kan representanten Grimstad uten forbehold si at de klimaendringene vi ser, er et resultat av menneskelig aktivitet?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Jeg merker meg at representanten Grimstad setter sin lit til de siste 5 prosentene av tvil. Hvis representanten Grimstad hadde kommet til en lege som sa at han med 95 pst. sannsynlighet hadde kreft, tror jeg nok at representanten Grimstad hadde latt seg behandle ut fra det. Igjen er mitt spørsmål til representanten Grimstad: Kan Fremskrittspartiet uten noe forbehold ta inn over seg det alvoret FNs klimapanel varsler verden om?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Det er å merke seg av denne debatten at klima har fått mye fokus. Men naturvern er glemt, både av statsråden og av resten av posisjonen. Klimautfordringen er den største trusselen vi står overfor, men tap av biologisk mangfold er den andre store trusselen. Vi har sett sak på sak hvor regjeringen her tråkker feil. Jeg utfordret miljøvernministeren til å komme med ett eksempel på hvor de hadde tatt et initiativ. Statsministeren var her i spørretimen, og hun klarte ikke å svare, bortsett fra at de prioriterte det viktigste – kunnskap, klima og andre ting som regjeringen var opptatt av. Men spørsmålet var om hun kunne vise til én konkret ting som regjeringen hadde gjort for naturvern. Så er jeg enig med dem som sier at det er en annen debatt om klima nå enn det som har vært tidligere. Det tror jeg det er to grunner til. Den ene grunnen er at vi vet mer om klimaendringene nå. I løpet av året som har gått, har vi fått FNs femte klimarapport, som med all tydelighet sier fra om både hvor alvorlig dette er, og hvor nær konsekvensene er rundt oss. Den andre grunnen til at det er mye mer klimadebatt nå, er at vi har en regjering som står for et ytterpunkt i klimadebatten, som ikke har et flertall verken av politikere eller av folk for øvrig med seg. Jeg har tidligere stilt spørsmål til statsråden om hvordan hun ville ta med seg Stortinget og der forankre målene vi nå skal sette oss fram mot 2030, uten egentlig å fått noe godt svar på det. Men jeg ber regjeringen merke seg at det både fra Arbeiderpartiet og – nå også – fra Venstre er et tydelig krav om at dette må innom Stortinget, for vi har ikke tro på at regjeringen kommer til å være ambisiøs nok. Helt til slutt: Jeg har i utgangspunktet av hele mitt hjerte lyst til å være raus med Venstre, for jeg synes at Venstre og Kristelig Folkeparti har fått til en del bra på klima- og miljøområdet i statsbudsjettet, og at et fryktelig dårlig utgangspunkt definitivt har blitt bedre. Men måten man legger det fram på, gjør det i og for seg litt vanskelig å være så hjertelig som jeg har lyst til å være. Det er noe med måten man nå skal overselge dette på som tidenes klimabudsjett. Etter at statsbudsjettet ble lagt fram av Siv Jensen, sto Terje Breivik på talerstolen og sa at «skuffande» var et lite treffende ord. Trine Skei Grande sier at hele jobben til miljøvernministeren er overlatt til Venstre. Jeg synes jo det er flott at Venstre har fått gjennomslag for en del ting, men «historisk» er det ikke – det er ikke et historisk klimabudsjett vi i dag vedtar. Jeg skjønner at Venstre har valgt seg sine allierte for denne perioden, og på en del områder er det klart at de har noe til felles med regjeringen – formuesskatt og en del andre ting. Men på klima- og miljøsiden er det helt åpenbart at det hadde vært et annet flertall i denne sal dersom man bare skulle ta primærstandpunktene som ligger i forslagene til statsbudsjett.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Først til representanten Rotevatn som nærmest insinuerte at vi hadde manglet kunnskap, og at det var det vi hadde fått det siste året. Det var snakk om å misforstå med vilje. Det jeg sa, var at FNs klimarapporter åpenbart har ført til mer politisk debatt i Norge. Det tror jeg også representanten Rotevatn er enig i. Så er det påfallende at de som synes å være mest fornøyd med dette klimabudsjettet, er Fremskrittspartiets representanter, som kaller det en historisk dag, som kaller det taktskifte. Det er de som går lengst i jubelen over budsjettet. Det burde være et tankekors for alle oss andre. Så helt til slutt: Det var en som nevnte at den rød-grønne regjeringen var tvunget til et forlik om klima. Nei, den rød-grønne regjeringen var ikke det. Den rød-grønne regjeringen hadde flertall. Men man gikk til Stortinget for å få et forlik på klima fordi man syntes det var lurt, fordi man syntes det var smart. Nå har et flertall i Stortinget satt det eneste partiet som ikke var med på forliket, til å forvalte forliket. Og på toppen av det hele sier man at forliket gjennom det har blitt forsterket. Det har det ikke. Derfor har Arbeiderpartiet tatt initiativ nettopp til å få et nytt klimaforlik som skal forsterke det.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Vi behandler et budsjett som det har blitt mindre uenighet om – det må vi erkjenne – fordi Venstre og Kristelig Folkeparti har klart å bevege Høyre og Fremskrittspartiet i riktig retning, sjøl om det på mange områder fortsatt er ting som burde ha vært gjort på en annen og langt bedre måte enn det regjeringen foreslår. Vi kommer til å ha mange diskusjoner framover om klimapolitikken og ulike deler av den, og et av de punktene vi kommer til å snakke om, er hvordan oljefondets rolle skal være når det gjelder klima. Et ekspertutvalg – som Venstre og Kristelig Folkeparti har ventet på – sa i går at en skal bruke eierskapsutøvelse i stedet for å trekke oljefondet ut av kull. Men Terje Breivik fra Venstre har jo sagt at Venstre står fast på at den beste løsningen er den de sto for i fjor, nemlig å trekke seg ut av kullselskapene. Spørsmålet er: Synes Venstre det er greit med eierskapsutøvelse i stedet for å trekke seg ut? Og hvis en vil trekke seg ut av kull i oljefondet: Når har Venstre tenkt å stemme for det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Arbeiderpartiet og Senterpartiet står sammen om mange ting i innstillingen, men det er ett punkt jeg må utfordre Arbeiderpartiet på: I klimaforliket var Stortinget enige om at skog er et viktig tiltak i klimasammenheng, både skogvern og skogplanting. I den sammenheng har også en faglig gruppe utredet spørsmålet om skogplanting og kommet fram til at det er mulig å gjennomføre skogplantingstiltak i et omfang på minst 50 000 dekar, og det er på linje med det laveste ambisjonsnivået i beregningseksemplet fra Klimakur 2020. Problemet er at hvis man ekskluderer Vestlandet og Nord-Norge nord for Saltfjellet – da blir det ingen skogplanting. For den samme gruppa sier nemlig at arealene for skogplanting i stor grad ligger «i områder med liten tradisjon for skogbruk», og mange av de aktuelle eiendommene er små og er plassert på Vestlandet og i Nord-Norge. Hvorfor vil Arbeiderpartiet være med og avlyse skogplanting som klimatiltak?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Det er mye å glede seg over i dette budsjettet, sa representanten Astrup. Det var jo en litt underlig debatt i etterkant av framleggelsen av budsjettet fra regjeringens side. Det ble ikke veldig hjertelig mottatt fra miljøbevegelsen. Det ble heller ikke så veldig hjertelig mottatt fra samarbeidspartnerne i Stortinget, Venstre og Kristelig Folkeparti. Venstres leder, Trine Skei Grande, var meget fortørnet over miljø- og energiprofilen i dette budsjettet. Enova var ikke økt, det var stor uklarhet omkring avskrivningene på vindkraft, og skogvernet var trukket betydelig ned. I tillegg viser det seg også at en har finansiert dette på en litt pekuliær måte, kan en kanskje si – iallfall en måte som Høyres parlamentariske leder sier er realistisk budsjettering, men som Miljøverndepartementet sier er urealistisk budsjettering når en fjerner 300 mill. kr fra kvotekjøp. Men mitt spørsmål er rett og slett: Når budsjettet ble rettet opp av Venstre og Kristelig Folkeparti, hva gledet representanten Astrup mest?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Jeg kan ikke si annet enn at jeg synes det er artig at Fremskrittspartiet i dag står her og er stolt over det de mener er et godt klimabudsjett, for det betyr at verden går litt framover, og det betyr at Fremskrittspartiet har gått fra å være dem som er skeptisk til klimapolitikken og som ikke vil være med på klimaforliket, til å være dem som markedsfører regjeringens klimabudsjett. Det er bra, og det viser på en måte at verden går framover. Så handler spørsmålet – også til Fremskrittspartiet – om skog, for der har man valgt formuleringer som gjør at man ikke kommer til å kunne bruke skogen som et klimatiltak. Man kommer til å øke skogvernet, men man kommer ikke til å kunne gjennomføre den skogplantingen man ønsker, og som er anbefalt faglig fra Miljødirektoratet og Landbruksdirektoratet i fellesskap – dette på grunn av de formuleringene som handler om at man skal utelukke Vestlandet og Nord-Norge nord for Saltfjellet. Hvis man ikke tillater å plante skog der, blir det ikke noen skogplanting.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Jeg ba ikke om ordet, men jeg kan godt fortsette.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
For det første er jeg glad for det som nå blir gjort for de småkrafteierne som ikke var inkludert i den grønne sertifikatordningen. Det er fortsatt mye uklarhet om hvordan de vil bli behandlet i sertifikatmarkedet framover, og det skal vi komme tilbake til også videre i debatten. Men representanten Grimstad kan ikke helt slippe unna klimapolitikk og skog i den sammenhengen. Han gikk raskt over til energi og de temaene som han føler seg vel med, men han må svare på om det er sånn at man kan risikere ikke å få noen skogplanting med det som Fremskrittspartiet har vært med på å skrive i denne innstillingen. Det Fremskrittspartiet har vært med på å skrive i innstillingen, vil sette en effektiv blokkering for det man faglig har anbefalt når det gjelder skog og skogplanting. Gran tar opp to til tre ganger så mye karbon som bjørkeskogen gjør. Hvis man på en måte skal nøye seg med bare å se på bjørkeskogen på Vestlandet og i Nord-Norge nord for Salten, er det ikke så veldig mange områder å plante skog på. Hva vil Fremskrittspartiet gjøre framover for å sikre skogplanting i tråd med faglige råd?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Det har vært en nedgang i tap, og det er bra. Problemet er jo at det er større tap i prioriterte beiteområder enn det har vært tidligere, og det at man i for liten grad tar ut rovdyr i prioriterte beiteområder, mener Senterpartiet er i strid med rovviltforliket. Jeg tror nok også en av årsakene til at man har reduserte tap, er at mange av dem som bor i rovdyrsonene, rett og slett har sluttet med sau og også andre husdyr etter hvert, fordi tapene tidligere år har vært så store. Det kan også ha litt sammenheng med det reduserte antall tap. Senterpartiet kan ikke se at det foreløpig har vært noe taktskifte i det hele tatt i rovviltforvaltningen. Vi setter pris på at regjeringen nå ser ut til å ville følge opp de forslagene fra Senterpartiet de stemte ned i vår, om bedre og mer effektivt uttak av jerv. Det er bra. Her ser det ut som regjeringen kopierer de forslagene som Senterpartiet fremmet i vår, og det er bra, det er viktig. Men det er ikke noe taktskifte i rovviltforvaltningen, tvert imot. Vi ser jo nå en situasjon der man fastsetter kvoter, kaster blår i øynene på folk om hvilke kvoter som skal tas ut, og så tas det nesten ikke ut rovdyr.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Jeg sa vel at jeg synes det er bra at tapene går ned, men jeg tror det kan være et årsaksbilde bak det som er litt urovekkende. Jeg er også bekymret over at man får økte tap i det som rovviltforliket benevner som prioriterte beiteområder, for der skal det egentlig ikke være særlig grad av tap. Jeg tenker da bl.a. på områder i Oppland og Sogn og Fjordane. Når det gjelder Krokann-dommen: Ja, det synes jeg er bra, men det mener jeg regjeringen var forpliktet til. Det skulle bare mangle når Høyesterett har tatt en avgjørelse som er prinsipiell, som angår én driver, men som også har betydning for mange andre drivere, at ikke den dommen også ble vurdert i relasjon til de andre som har akkurat samme problemstilling. Senterpartiet ser gjerne at vi får et taktskifte i rovviltpolitikken, og vi håper jo at regjeringen i tida framover vil være både mer imøtekommende og mer åpen for dialog med Senterpartiet omkring disse sakene, for da kan vi også bidra til et flertall i Stortinget for fornuftige endringer i rovviltpolitikken.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Vi mener at en bør følge de faglige anbefalingene fra den ekspertgruppa fra Miljødirektoratet og Landbruksdirektoratet som er kommet med en anbefaling nettopp om skogplanting. Deres anbefaling er at en kan plante 50 000 dekar skog, men det må skje bl.a. på Vestlandet og i Nord-Norge, og de sier også at gran vil binde to–tre ganger så mye karbon som det bjørkeskog vil gjøre. Det betyr at hvis en skal bruke skogplanting som en del av et klimatiltak, kan en ikke utelukke Vestlandet og Nord-Norge, for hvis en gjør det, blir det ikke noe skogplanting. Da snakker vi ikke nødvendigvis om sitkagran. Jeg skjønner at mange i salen her er usikre på det, men problemet er at flertallet også inkluderer norsk gran i de kritiske merknadene de her kommer med. Det står – må jeg si, oppriktig talt – i sterk kontrast til det som Kristelig Folkepartis næringspolitiske talskvinne, Line Henriette Hjemdal, har sagt når det gjelder bruken av skog i klimasammenheng og skogen som en del av en total bioøkonomi.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Sjølsagt ser jeg de utfordringene. Det er nettopp de utfordringene som denne fagutredningen fra Miljødirektoratet og Landbruksdirektoratet adresserer. Det er nettopp disse avveiningene mellom areal som kan tilplantes, areal som har så store naturvernverdier at de ikke bør tilplantes, og kulturlandskapet, som den faggruppa fikk i oppdrag etter klimaforliket å gå gjennom. Nå har de levert rapporten sin, og de kommer med en klar faglig anbefaling. Det er en faglig anbefaling som nesten ingen av partiene her i salen er villig til å se på med alvor en gang, og det synes jeg er høyst merkverdig når en tar i betraktning at det var Stortinget sjøl som bestilte en faglig utredning knyttet til klimaforliket.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Jeg forstår ikke helt representantens anklager mot Senterpartiet på det punktet. Vi har i vårt budsjettalternativ foreslått å øke midlene til skogvern med 220 mill. kr. Vi var sterkt misfornøyd med det nedtrekket på skogvern som denne regjeringen foreslo. Vi mener at den ordningen som er over Miljøverndepartementets budsjett, har fungert veldig godt. Den har fungert godt fordi en har prøvd å redusere konfliktene og legge til rette for mest mulig grad av frivillig vern, i tillegg til at en også har brukt aktivt muligheten til vern på Statskogs arealer og Opplysningsvesenets Fonds arealer. Det er positivt, og det er et arbeid som må fortsette. Ellers må jeg si at jeg også har lagt merke til at vi er enig med Miljøpartiet De Grønne på en del felt, og har sett eksempler på at Miljøpartiet De Grønne har vært enig med Senterpartiet når det gjelder viktige deler av jordbrukspolitikken og jordvern. Jeg vil rett og slett komme med en unnskyldning for at jeg ikke er med på en merknad som Miljøpartiet De Grønne har om fjellreven i dag. Det er den eneste merknaden i denne innstillingen som jeg har glippet på, og som jeg mener at jeg burde ha vært med på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Senterpartiet mener at Enova reelt sett svekkes når det gjelder neste års oppgaver og budsjett. Det er riktig at fondskapitalen økes, men å øke fondskapitalen i seg sjøl bidrar ikke til noen umiddelbar styrking av Enovas arbeid. Når en samtidig presser inn oppgaver fra Transnova til 80 mill. kr og også en støtteordning for husholdninger som kan komme til å koste 240 mill. kr, betyr det at en reelt svekker Enovas muligheter til å utføre sine oppgaver på andre områder. Nå er det slik at i budsjettet ble forslaget om et skattefradrag for enøk slaktet av Finansdepartementet. Det heter fra Finansdepartementet at det vil gjøre det «gunstigere å investere i bolig», det vil «favorisere boligeiere framfor leietakere», det er et tiltak som «uansett ville ha blitt gjennomført», og det er derfor «en ren inntektsoverføring» – og derfor ikke særlig bra. Dessuten vil provenytapet «komme opp i flere milliarder kroner». Spørsmålet er om statsråden er enig i Finansdepartementets kritikk av skattefradragsordningen, og hvordan den saken vil bli fulgt opp videre.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Jeg må nok si at det står fast fra denne merkverdige budsjetteringen til regjeringen at parlamentarisk leder i Høyre synes det er realistisk å kutte klimakvotene. Klima- og miljødepartementet skriver i brev til Stortinget at det er urealistisk å kutte dem, og statsråden står i Stortinget i dag og vil egentlig ikke svare på om det er realistisk eller urealistisk. Men jeg har et litt annet spørsmål. Jeg skjønner at statsråden brukte innlegget på klima, men statsråden er jo også minister for kulturminner, og jeg synes det er viktig at en også ser litt på det. Jeg synes det er bra at regjeringen foreslår økt brannsikring i år, men det er sørgelig at de tar det fra andre poster på kulturminnebudsjettet. Vi vet at det er mange private eiere rundt omkring som bidrar til vedlikehold og restaurering av kulturminner. De har behov for støtte og hjelp. Senterpartiet mener at de burde fått et skatte- og avgiftsfritak som kunne ha hjulpet dem med den jobben de gjør på vegne av samfunnet. Ser ikke regjeringen også et behov for å gi den typen skatte- og avgiftslettelser til private eiere?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Det er så mange nye fenomener man må forholde seg til når teknologien gjør sitt inntog, bl.a. at politiske rådgivere sitter i diplomatlosjen og skriver at jeg ikke kan ha lest budsjettet. Jeg kan forsikre diplomatlosjen om at jeg har lest budsjettet. Jeg har også lest det som står med liten skrift. Det er derfor jeg stiller en del spørsmål knyttet til hvilken mulighet Enova vil få til å gjennomføre sine oppgaver i året som kommer, når de skal både gjennomføre en støtteordning til 240 mill. kr og ta Transnovas oppgaver inn i Enova. Senterpartiet mener at de ikke har fått tilført de midlene de trenger. Jeg stiller også spørsmål når det gjelder avskrivningene på vindkraft. Hvor raskt kan de komme på plass? Hvor lang vil den prosessen være? Hvor stor er risikoen for at man får en formell undersøkelse som kan ta et par år – og dermed igjen skaper økt usikkerhet hos investorene? Dette har ikke vært noe jubelbudsjett på energi- og miljøsida. Det har ikke vært noe taktskifte i klimapolitikken. Det er det ikke bare vi fra Stortingets talerstol som sier, det har også miljøbevegelsen sagt. Forliket som ble inngått, er bra, men det er ikke store pengene i den helheten man snakker om. Man når ikke ambisjonsnivået til Kristelig Folkeparti og Venstre. Så var representanten Rotevatn inne på samferdsel. Jernbanen lå med brukket rygg etter sist Venstre satt i regjering. Vi økte jernbaneinvesteringene fra 2 mrd. kr til 10 mrd. kr i løpet av den perioden de rød-grønne satt i regjering. Budsjettet vi la fram i fjor høst, hadde en økning til jernbane på 30 pst. Det som Ketil Solvik-Olsen la fram, hadde 12 pst. Sjøl med noen hundre millioner som ble lagt inn i forliket, er man langt fra den økningen som den rød-grønne regjeringen hadde i sitt siste budsjett. Vi tidoblet, og over tidoblet, belønningsordningen, som Venstre prisverdig innførte, jeg tror den var på 70 mill. kr, mens de satt i regjering. Jeg skal også bruke et lite minutt på spørsmålet om overføringstariffer. Jeg må si at jeg lurer på om det er slik at denne regjeringen har lett på alle fagbudsjetter for å finne ordninger som bidrar til geografisk utjamning, og tenkt at disse postene tar vi. Det virker det som de har gjort når det gjelder overføringstariffer. Først ble det kuttet i fjor høst, og så ble det kuttet ytterligere i forslaget i år. Mens den posten var på 120 mill. kr da de rød-grønne gikk av, er den nå på 40 mill. kr, etter at Kristelig Folkeparti og Venstre har strammet opp Høyre og Fremskrittspartiet. Det betyr at to tredjedeler av bevilgningen er radert ut – forduftet, og jeg tror sjølsagt at regjeringens mål er å avvikle hele ordningen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-12-05:
Bare en kort merknad til Rotevatns småkoselige belæring i Stortinget om forhandlinger. Jo da, vi har vært med på det tidligere. Også i perioder da Venstre ikke var på Stortinget, har både Senterpartiet og Arbeiderpartiet vært med på utallige forhandlinger i Stortinget om budsjettforlik, og det jeg kan si, er at dette forliket ikke er noen revolusjon. Det er ikke noe stort taktskifte. Og det er ikke slik at det er endret veldig mye i budsjettet. Jeg tror det var en promille eller under. Ellers velger sjølsagt Rotevatn ut en post i jernbanebudsjettet og viser til den, og det er «fair enough». Det er riktig at Venstre satset 70 mill. kr på en belønningsordning, som i dag er på 1 mrd. kr, men de satset ingenting på investeringer i jernbane – ingenting – og det var derfor jernbanen lå med brukket rygg da de gikk ut av regjeringskontorene i 2005, og vi kom inn. Der har den rød-grønne regjeringen ryddet opp og mangedoblet investeringene i jernbane.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Norsk klimapolitikk har vært preget av mye snakk om målsettinger og det faktum, som alle kjenner godt til, at det ikke blir levert på de målsettingene. Klimakuttene, utslippskuttene, kommer ikke. Alle regjeringer har stort sett vært bedre enn forrige regjering i form av litt flere investeringer på miljøsiden, litt flere nye tiltak osv., og har sånn sett kunnet slå seg på brystet med framgang. Venstre representerer et regjeringssamarbeid som gjør det samme: viser til gode tiltak, hevder at de kommer til å snu trenden, men de er fortsatt i samme norske tradisjon: ikke å dokumentere på noe område og ikke å forplikte seg på noe område når det gjelder hvor mye utslippskutt vi skal få, ved hjelp av hvilke virkemidler og når. Så spørsmålet er: Hvordan vil Venstre sørge for at vi denne gangen kan måle om løftene om utslippskutt faktisk lar seg realisere?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Dette er nok en gang en oppramsing av de gode tiltakene. Spørsmålet er: Hvordan vet Venstre og regjeringen at økt veibygging, overgangen til godstransport på skip, fortsatt høy oljesatsing og en grunnleggende oljeavhengighet i det norske samfunnet, ingen restriksjoner på fossilbiler, osv., ikke vil oppveie eller til og med motvirke de gode miljø- og klimatiltakene som man går inn for?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Jeg er ikke i tvil om Kristelig Folkepartis gode intensjoner i klima- og miljøpolitikken, så jeg vet ikke hvor glad representanten fra Kristelig Folkeparti ble for arbeiderpartirepresentanten Ljunggrens konstatering, at Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet står nær hverandre i oljepolitikken. Vi har jo hørt arbeiderpartirepresentanten Aasland slå fast at det partiet står fast på oljemeldingen, som er grunnlaget for den politikken regjeringen fører i dag, som er en fortsatt ekspansiv olje- og gasspolitikk, med store investeringer og et mest mulig langsiktig tidsperspektiv for norsk oljevirksomhet. Kan representanten forklare på hvilken måte Kristelig Folkeparti mener at olje- og gasspolitikken, som Kristelig Folkeparti er en del av, bidrar til en langsiktig klimaløsning?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
For å presisere spørsmålet: Er det noe i Kristelig Folkepartis oljepolitikk som begrenser det totale uttaket av hydrokarboner på norsk sokkel? Én ting er å la være å hente ut hydrokarboner i sårbare områder – det er vel og bra – men det kan jo kompenseres ved å hente ut hydrokarboner andre steder. Slik jeg leser Kristelig Folkepartis politikk, er det akkurat det den går ut på: nei til boring i sårbare områder, men ja til desto mer boring ellers. Hvordan hjelper det klimaet?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Hvis vi legger til side oljepolitikken og scooterpolitikken og rovdyrpolitikken og blyhaglene, er det mange felt hvor Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne har felles interesser, og hvor Miljøpartiet De Grønne synes Senterpartiet viser gode takter på miljø- og klimafronten. Ett av de interessante områdene er utviklingen av grønne næringer, inklusiv skognæringen. Her er det grunnlag for brede allianser som kan gi betydelige endringer i det norske samfunnet, men et av hindrene er Senterpartiets ryggmargspregede aggresjon mot vern. Nå er 2,6 pst. av norsk produktiv skog vernet, og behovet hvis vi skal stanse tap av biologisk mangfold, er om lag 10 pst. Alle er enige om at de resterende 90–97 pst. av skogen skal drives. Kan Arnstad forklare hvorfor det er så viktig å opprettholde konflikt innenfor denne potensielle alliansen om vern av disse få prosentene, som det er så bred faglig enighet om at bør vernes?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Representanten Hansson tror det blir flere grønne arbeidsplasser med Miljøpartiet De Grønnes grep, fordi den økningen på 38 mrd. kr, som representanten Astrup viser til, er hovedsakelig en økning av grønne avgifter på varer og tjenester som har en mye høyere miljøkostnad enn det prisen innebærer i dag. Vi har en 9 milliarders økning på skatter og avgifter som ikke rammer de laveste inntektsgruppene, og vi har sterkere incentiver og skattefradrag for småbedrifter og gründere enn Høyre har i sitt budsjett, og vi har tunge innsatsmidler for idéutvikling, for innovasjon og for satsing på grønt næringsliv. Disse midlene henter vi inn i skatter på miljøfiendtlig forbruk og på de skattyterne som tåler det, og overfører til investering i nytt næringsliv, som jeg vil tro at et konservativt parti som Høyre vil juble for.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Som sagt anbefaler jeg alle å lese Miljøpartiet De Grønnes budsjett og de veldig sterke incentivene vi har for etablering og for små bedrifter innen grønne næringer. Det er meget sterke virkemidler. Vi beskatter store formuer og høye inntekter fordi vi mener at store formuer og høye inntekter har god rygg til å bære en større andel av felleskapet og vil kunne hente inn igjen de skattene og de avgiftene i et framtidig næringsliv som norsk kapital må leve av når de ikke lenger kan leve av olje.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Miljøpartiet De Grønne, og ikke minst Miljøpartiet De Grønne i Finnmark, ser lyst på Finnmarks framtid. Det gjør vi ikke minst fordi vi vet at Finnmark har vesentlig flere bein å stå på enn olje og bør snarest skaffe seg flere bein å stå på enn olje, fordi ikke engang Fremskrittspartiet ser bort fra det faktum at i løpet av ikke altfor mange tiår vil Finnmark måtte det, og vi ønsker Finnmark en god forberedelse på den situasjonen. Miljøpartiet De Grønne er ikke mot gruvedrift verken i Finnmark eller i Norge, men vi er mot gruvedrift som er miljømessig uforsvarlig, og det gjelder f.eks. gruvedriften i Repparfjord. Og vi skulle tro at Fremskrittspartiet også er mot uforsvarlig gruvedrift. Når det gjelder kull på Svalbard, er vi for det første i den situasjonen at det selskapet ser ut til å forsvinne av seg selv, og hvis Fremskrittspartiet tror at det er slutten for norsk eksistens på Svalbard, er jo det trist. Miljøpartiet De Grønne er overbevist om at Svalbard har mange andre gode bein å stå på som ikke vil rokke det minste ved norsk suverenitet.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
For det første vil jeg understreke at vi har også satt pris på både samtalene og de signalene som er kommet fra Arbeiderpartiet. Vi ser fram til å videreutvikle det og utfordrer Arbeiderpartiet på å levere på mye av den interessante tenkingen som kommer, samtidig som vi fortsatt gjerne vil samarbeide med Høyre og Fremskrittspartiet om en enda bedre miljøpolitikk, som de jo jevnlig lover at de kan levere. Når det gjelder de to utfordringene fra representanten Aasland, vil jeg for det første si at forslaget om å utnytte kompetansen i oljen er et forslag som vi kanskje ikke har sett godt nok på, og som jeg absolutt ser poenget med, og som vi skal tenke nøye over om vi vil være med på. Når det gjelder karbonfangst og -lagring, tillater ikke de resterende 14 sekundene å svare nok på det. Det er et felt hvor vi erkjenner teknologiens nødvendighet, men vi er ikke enig i at Norge kan og skal være en pådriver for den teknologien, for vi mener – dessverre – at Mongstad-prosjektets havari tok grunnlaget vekk fra den argumentasjonen.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-05:
Jeg vil starte med å si: Ett poeng til Kristelig Folkeparti – flott at Kristelig Folkeparti har klart å øke den posten! Det tar seg ikke like flott ut at vi ikke har et like høyt tall i vårt budsjett. Så her har vi en utfordring vi skal ta med oss. Så vil jeg understreke at helheten i Miljøpartiet De Grønnes budsjett jo går på at det er et budsjett for å ta vare på fri, norsk natur, nettopp av hensyn til folks bruk og friluftsliv – det er viktigere enn å betale friluftslivet selv. Vi har et budsjett som peker i retning av et samfunn hvor folk har mer tid, på bekostning av materielt forbruk, tid som ikke minst skal kunne brukes til friluftsliv i den norske naturen, som vi er veldig opptatt av å betale. Det kan være vel så viktig som å bevilge midler direkte til friluftslivet. Men jeg anerkjenner at det er flott at Kristelig Folkeparti har fått presset fram en økning på denne posten.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Representanten Elvestuen uttrykte stor glede over det borgerlige flertallets klimaprofil og sa at det nå var et taktskifte i klimaprofilen. Jeg registrerte betydelig vrede, nærmest sinne, fra Venstres representanter da statsbudsjettet ble lagt fram, på grunn av den manglende klimaprofilen i det statsbudsjettet regjeringen la fram. Da er mitt spørsmål: Er representanten Elvestuen enig i at det budsjettet denne regjeringen la fram, var svært dårlig med tanke på klima?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Det vil jeg svært gjerne.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Vi har veldig tydelig – både i den innstillingen vi nå behandler og i alle tidligere dokumenter i denne stortingsperioden – understreket at vår petroleumsmelding og de politiske avklaringene vi gjorde der, ligger fast. Jeg synes det er en styrke at vi, som parti, har representanter som tør å ta opp tema som det er viktig å få diskutert, og som en tør å utfordre lite grann på. Det er ingen tvil om at haleproduksjon eller senfasedrift er krevende i et klimaspor. Men vi er tydelig på at god ressursutnyttelse handler også om å utnytte de ressursene som er i feltene, og at feltenes utnyttelsesgrad er ganske vesentlig når det gjelder akkurat dette med god ressursforvaltning. Vi står fast på det vi hele tiden har sagt, og det er det som kommer fram i den petroleumsmeldingen som vi la fram i vår regjeringstid.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Nå er vel ikke siste ordet sagt i den saken som representanten Grimstad her viser til. Den skal vel gjennom Stortinget en runde, forhåpentligvis, og så får vi drøfte den når den tid kommer. Et par elementer: For det første synes jeg det er viktigere å fokusere på framtid enn fortid, fordi framtiden krever at vi tar viktige valg, nettopp for å bygge opp under de mulighetene vi har knyttet til verdiskaping, sysselsetting osv. Da mener jeg det er mye riktigere å fokusere på framtid også når det gjelder fornybar energi. Så jeg kunne egentlig stilt spørsmålet tilbake til representanten Grimstad: Hvorfor vil en ikke være med og foreta en teknologinøytral meravskrivning innenfor sertifikatmarkedet? Hvorfor vil en ikke være med og prioritere vannkraft der, når en kikker inn i framtiden? Jeg har forståelse for at Fremskrittspartiet velger å se på fortiden. Så til utjevning av nettariffene: Da Fremskrittspartiet var i opposisjon, var det en betydelig sak også for Fremskrittspartiet. Den saken ble forlatt da de kom inn i regjeringskontorene. Jeg synes det er synd at en ikke evner å trekke ut ulikheter også på nettariffer i dette landet.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
La meg aller først si meg enig med representanten Eide i at Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet har veldig mange sammenfallende interesser i denne budsjettinnstillingen, og det har vi vist i andre viktige saker for landet vårt, ikke minst i saken om elektrifisering knyttet til Johan Sverdrup og Utsirahøyden. Så jeg mener at vi har veldig mange parallelle interesser. Når det gjelder vårt forhold til å fastsette et mål for energieffektivisering, mener vi at det foreligger et mål for energieffektiviseringen, og at det er et sterkt fokus på det. Men vi får vurdere, når den saken kommer til Stortinget, hvordan vi skal forholde oss til det. Det vi mener uansett er det viktigste nå, er at Stortinget på en god måte blir inkludert i hvordan vi skal fastsette våre klimamål og klimaforpliktelser fram mot 2030, og at vi kan få en så bred tilslutning til det som mulig i Stortinget.