Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-01-21:
Først må jeg si at det er litt hyggelig å følge etter min datter på talestolen. Det er første gang vi er i samme debatt, tror jeg. Det er jo litt spesielt. Jeg skal begynne med å ønske representanten Torstein Tvedt Solberg velkommen etter, for disse debattene har vi hatt flere ganger i stortingssalen. Jeg behøvde ikke lete mye i papirene før jeg fant forrige gang jeg hadde innlegg her og forrige gang jeg var i Dagsnytt 18 for å debattere dette. I 2018 viste NRK et sjokkerende innlegg på nyhetene om unge jenter som sloss i klasserommet. Det husker man kanskje når man tenker seg om. Etter det skjedde det ingen ting. Året før det igjen, i 2017, var det rektor på Hersleb skole, Terje Wold, som var ute og varslet om at på hans skole var det helt umulig å holde ro i klasserommene og på skolen. Han visste ikke sin arme råd om hvordan han skulle løse dette. Det var angrep på elever fra medelever, og det var angrep på lærere. Ingenting skjedde. Det fortsatte som før, og alle snakket som de hadde gjort før. Ingen tør å gjøre noe. Man tar hensyn til de få istedenfor de mange – man gjør det om og om igjen. Etter det, i 2017, satt jeg i Dagsnytt 18 og debatterte med Trine Skei Grande, som da var leder av forsknings- og utdanningskomiteen. Hun sa det ikke var noe problem. Hun hadde hatt møte med seks elever fra Stovner videregående skole på sitt kontor, og de hadde sagt at de bare hadde sett slåsskamp én gang. Derfor var det ikke noe problem. Og sånn fortsatte det, og sånn kommer det til å fortsette neste år og neste år der igjen. Man snakker om forebygging uten å ta tak i det som er aller viktigst. Det begynner i hjemmene – oppdragelse begynner i hjemmene. Hvis man har lært hjemme at oppdragelse betyr å slå hverandre, klarer man ikke å skjerpe seg når man kommer på skolen, for det er helt uvanlig når man først opplever det hjemme. Da har man et aggressivt nivå som gjør at man ikke klarer å forholde seg til de reglene vi har etablert i vårt land. Det er sannheten. Vi kan gå til Malmø, hvor det er helt ekstreme forhold. I skolene i Malmø – det visste man også for lenge siden – er det fullt kaos og slåsskamper mellom grupper. Skolene måtte stenges fordi ledelsen mistet kontrollen med en voldelig elevmasse. Det var i 2016. Og det fortsatte. I Sverige er det enda verre i dag. Så snakker man om forebygging. Hvor skal forebyggingen begynne? Forebygging begynner i hjemmene, og da må man begynne der og fortelle foreldrene hva som er forventet i klasserommet. I 2017, da jeg satt i Dagsnytt 18, foreslo jeg at det burde være verstingklasser. De som ikke klarer å oppføre seg, og som ødelegger for de mange, bør settes i egne klasser, hvor noen tar vare på dem, hvor de faktisk lærer seg folkeskikk, for dette dreier seg om folkeskikk og innføring i norsk kultur og hvordan våre skoler fungerer. Man må kalle en spade for en spade og slutte å be om unnskyldning hver eneste gang noen gjør noe som ikke er akseptabelt i vårt samfunn. Verstingklasser er noe man kan vurdere. Da må noen passe på dem, og de som ikke kan oppføre seg, blir plassert der, slik at det store flertallet kan lære. Det store flertallet ønsker å lære og bli produktive mennesker i samfunnet. Det som burde gjøres nå, er å kartlegge utviklingen i Oslo-skolen, helt konkret. Man må se på hvor i Oslo utfordringene er. For det finnes ikke. Folk liker ikke å ta tak i det. Dette er utfordringer man ikke liker å ta tak i. Og det kommer ikke til å bli tatt tak i heller. Verken denne regjeringen eller byrådet ønsker å ta tak i det, for det er så ubehagelig å putte fingrene sine borti det. Selv om dette er en god interpellasjon, dreier det seg ikke om erstatning til en lærer. Det dreier seg om en kultur i skolen og i samfunnet. Den kulturen må kartlegges, og det må faktisk få konsekvenser hvis man ikke klarer å oppføre seg – enten mot lærere eller medelever. Jeg oppfordrer denne regjeringen til å kartlegge skolen og også forstå at det må få konsekvenser dersom man ikke er i stand til å oppføre seg ordentlig i skolen.