trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-12-08:
Også under en pandemi må vi skape rom for å reise andre, viktige spørsmål, og mitt handler om skole. Regjeringen Solberg hevet kvalitet og kunnskap på alle nivåer i utdanningssystemet, og et viktig resultat av det var at stadig flere ungdommer fullfører videregående skole. Vi står overfor en lang rekke utfordringer som vi må håndtere med klokskap: klimakrise, migrasjon, digitalisering, omstillingsbehovet i arbeidslivet. Dette krever vilje og evne til å prioritere kunnskap på alle nivåer for å skape læringsglede, og som er tilpasset arbeidslivets behov. Det er derfor nedslående å se at de grepene som regjeringen tar, handler om å reversere tiltak som løfter kunnskap og kvalitet, til fordel for struktur og skolefritid. Regjeringen kutter i innføringen av en ekstra time på ungdomstrinnet, avvikler lærerspesialistordningen, kutter midler som var satt av til tapt læring under pandemien, kutter kompetansekrav i norsk, matte og engelsk for alle lærere, fjerner fraværsgrensen som sikrer økt tilstedeværelse – ikke bare under pandemien, men frem til neste høst – kutter bevilgning til universiteter og høyskoler, bl.a. tiltak til å utvikle digital undervisning, prioriterer de store pengene på lavere barnehagepris og SFO – ikke til lavinntektsfamiliene, men til alle andre – og prioriterer kommuner for å opprettholde gamle skolestrukturer. I tillegg har regjeringen allerede lagt bort Arbeiderpartiets lese-, skrive- og regnegaranti. Mitt spørsmål handler rett og slett om hvorvidt denne nedprioriteringen av kunnskap og kvalitet er å svare på de store utfordringene som vi står overfor som nasjon.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-12-08:
Jeg merket meg at statsministeren sier at han ikke ønsker avskilting av lærere. Nå sørger regjeringen for å avskilte nesten 2 000 lærerspesialister. Lærerspesialistene skal sikre at vi beholder dyktige lærere i skolen. Det skal sikre profesjonsfellesskapet og skoleutvikling. Der kom det en sluttrapport fra NIFU noen dager etter at regjeringspartiene sammen med SV har vedtatt at man skal avvikle hele ordningen. Den sluttevalueringen er positiv. Den viser at man beholder flere dyktige lærere i skolen, og den bidrar positivt til profesjonsfellesskapet og skoleutviklingen. Så mitt spørsmål er: Hva kommer det av at statsministeren, som ellers er opptatt av at man ikke skal avskilte lærere, ønsker å avskilte 2 000 lærerspesialister som er i skolen, og at man beslutter dette bare dager før det kommer en sluttrapport fra NIFU?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-12-08:
Jeg er enig i behovet for å løfte spesialpedagogikk. Derfor startet vi et løft for spesialpedagogisk kompetanse. Jeg har respekt for at statsministeren ikke har hatt tid til å lese sluttrapporten fra NIFU om lærerspesialistordningen, men jeg vil anbefale statsministeren å be kunnskapsministeren om å gjøre det. For det er litt pussig, for å si det forsiktig, at man avvikler en ordning dager før det kommer en sluttrapport. Og sluttrapporten er positiv – den viser at flere dyktige lærere ønsker å bli i skolen. Mitt andre spørsmål knytter seg til forliket, hvor man kutter i midler som skulle gå til tapt progresjon og å tette kunnskapshull for elever som har mistet verdifull undervisningstid under pandemien. Hva kommer det av at regjeringen, sammen med SV, velger å kutte i en så målrettet ordning, som handler om barn og unge som har sittet på hjemmeskole og tapt undervisningstid? Det blir jo særlig spesielt når vi nå er på vei inn i en ny smittebølge.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-12-08:
«Etter nokre få måneder med Senterpartiet i regjering ser me allereie resultatet av politikken. Bedriftseigar Ola Braanaas flytter frå distriktskommunen Gulen fordi skattetrykket blir så stort og han ikkje vil tappa pengar ut av distriktsbedrifta for å betala skatt til Finansdepartmentet. FrP har alltid sagt at distriktspolitikk er å sørga for lokaleigde arbeidsplassar i privat sektor. Vil statsråden gjera det betre å eiga arbeidsplassar i distrikta?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-12-08:
Eg trur ikkje nokon i Distrikts-Noreg blir imponert over den opplistinga, at ein skal få bygdevekstavtalar til småpengar som kompensasjon for at ein skattlegg distriktsarbeidsplassar. Statsråden fortalde noko om rettferdigheit i formuesskatten. Då skal eg ta han med på eit lite eksperiment. Ein har jo auksjonar som no dannar grunnlaget for kva ein skal betala i formuesskatt på oppdrettskonsesjonar. Der konkurrerer norske familieeigde gründerar langs kysten med f.eks. utanlandske Cermaq, som driv og byr opp prisane, som igjen gjer at ein skal betala formuesskatt. Eg veit ikkje om dei som sit ute på øyane, synest det er rettferdig at ein aktør som har heilt andre konkurransevilkår, som slepper denne formuesskatten, då kan bruka meir av sitt overskot til å kjøpa nye konsesjonar, som igjen gjer at konkurrentane deira blir skatta i hel og må flytta ut av landet eller ut av kommunen sin. Synest statsråden verkeleg dette er rettferdig skattepolitikk, som han omtalte formuesskatten som?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-12-08:
Det er interessant at statsråden tek kreditten for skattelistene som vart offentleggjorde no, som baserer seg på det skattenivået som har vore under åtte år med borgarleg fleirtal. Han har dobla skatten for desse aktørane her, så ein må sjå på framtidige skattelister – viss dei framleis skattar til Noreg. Det er det som er mi bekymring, at ein er nøydd til å sjå seg tent med å selja bedrifta ut eller flytta ut, sånn som Braanaas, som flytta til Bø fordi dei har eit meir konkurransedyktig skattesystem enn resten av Noregs kommunar. Eg synest det er ein merkeleg argumentasjon ein har. Det er ikkje sånn at desse aktørane berre berikar seg sjølve. Dei aktørane som er ute i Distrikts-Noreg, bidreg jo til meir sysselsetjing, dei kjøper tenester, dei bidreg til idrettslag, dei er patriotar. Eg kan ikkje skjøna at det blir betre av å skattleggja desse, å ta pengane inn i Finansdepartementet og dela dei ut igjen, enn at desse faktisk er aktørar i lokalsamfunnet. Det er dette som er god distriktspolitikk. Er ikkje finansministeren einig i det?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-12-08:
I dag har skattelistene kommet, og heldigvis ser vi at det er mange langs kysten som tjener gode penger, og at det også er mange familier som tjener gode penger på f.eks. oppdrett. Det er veldig bra for oss alle at vi har hatt en politikk som gjør at en kan skape arbeidsplasser og ha verdiskaping, og at enkelte også har klart å skape seg milliardformue. Vi trenger den type gründere i Norge. Noe av grunnlaget for at vi har den verdiskapingen, veksten og utviklingen i hele Norge, er at vi har et godt velferdssamfunn, og det er et spleiselag. Hele tenkningen til Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen er at de som har sterkest rygg, skal bidra litt mer, og så gir vi skattekuttene til dem som har lavest inntekter. Det er den omfordelingen vi mener er riktig, og som alle har glede av. Også de som har klart å skape seg store formuer og høye inntekter, har glede av det felles velferdssamfunnet som vi alle nyter, og som gjør at vi kan skape god økonomisk vekst og utvikling i alle deler av Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-12-08:
Vi i regjeringen er veldig glad for at det er mange som klarer å skape verdier, arbeidsplasser og utvikling i hele Norge, og at det også er noen som da, selvfølgelig, klarer å skape seg en formue med basis i at de er dyktige, at det er et velfungerende lokalsamfunn, at en har blitt gitt tilgang til felles naturressurser – det er mange grunner til at en har klart å skape den næringsvirksomheten. Ære være dem for det! Det er viktig for oss alle at vi har den type næringsaktører. Men det er også viktig for oss alle at vi har hatt et omfordelende skattesystem i Norge, at hvis en har spesielt høye inntekter, bidrar en litt mer til fellesskapet. Hvis en har spesielt høye formuer, så bidrar en litt mer til fellesskapet, men så har en også bygd opp de inntektene og de formuene i det samfunnet som Norge er. Det en ser, er at Norge er et av de samfunnene i verden der det er enklest å skape seg høye inntekter, og også formuer, fordi vi har et velfungerende, godt samfunn og en god offentlig sektor som også legger til rette for verdiskaping og næringsutvikling.
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2021-12-08:
«Arbeid til flere er vår viktigste jobb. På Høyres vakt innførte vi derfor aktivitetsplikt for unge sosialhjelpsmottakere. Det er viktig for å gi folk den oppfølgingen og verdigheten de fortjener. Å hjelpe flere til å holde seg i aktivitet bidrar til å gi flere en sjanse til å komme tilbake i jobb. I Hurdalsplattformen kan vi lese at regjeringen vil innføre en aktivitetsreform for nye mottakere av arbeidsavklaringspenger og uføretrygd samt gi en jobbgaranti. Kan statsråden utdype hvordan dette rent konkret skal gjøres?»
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2021-12-08:
Det er veldig godt å høre at vi deler målet om å få flere i aktivitet, og det er en del positive elementer i dette forslaget som vi gleder oss til å se nærmere på. Det var nettopp for å få folk i aktivitet at Høyre i sin tid innførte aktivitetsplikt, en forsterket ungdomsinnsats, som hjelper unge raskt over i arbeid, utdanning og annen aktivitet, og forskningen viser gode resultater. Det er veldig bra at arbeidsministeren vil lære og videreføre dette arbeidet. Men jeg er fortsatt litt nysgjerrig og vil veldig gjerne ha et konkret svar – gjerne ja eller nei – siden det er snakk om jobbgaranti. Kan statsråden da, når dette forslaget er innført, garantere og love at alle som kan og vil jobbe, har jobb?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2021-12-08:
Det er faktisk en Fafo-rapport som viser at den ungdomsinnsatsen vi la opp til i Nav, har ført til bedre resultater for å få ungdom over i arbeid, utdanning og annen aktivitet, og at Nav-kontorene nå jobber mye bedre mot de unge. Det er fakta; det er forskning. Jeg merker at jeg ikke helt fikk svar på spørsmålet. I forrige spørretime døpte statsråden meg til «det vandrende språkrådet», og det er en forpliktelse som hviler tungt på mine skuldre. Så jeg sjekket med Språkrådet, og der står det at «garanti» er en forpliktelse, altså ikke et mål. Grunnen til at jeg spør om dette, er at jeg er lite grann bekymret for at denne garantien ender som Arbeiderparti-garantier ellers, at de garantert ikke blir holdt. Vi så at Arbeiderpartiets garanti om ikke å øke skatten for vanlige folk, sprakk ganske fort. Så jeg vil gi statsråden mulighet til å være tydelig her: Vil hun garantere, når dette tiltaket er innført, at alle som vil og kan jobbe, har en jobb? Det må jo være poenget med en garanti.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-12-08:
For denne regjeringa er arbeid til alle eit hovudmål. Det er nøkkelen til ei meir rettferdig fordeling og meir fridom for den enkelte. Det er eit mål for oss at fleire unge skal få ein ordentleg sjanse i arbeidslivet. Alle som kan og vil jobba, skal få moglegheita til det. Me legg arbeidslina til grunn i arbeids- og velferdspolitikken, og det betyr òg at fellesskapet må stilla opp med fleire og betre tiltak enn det ein har i dag. Det er spesielt viktig å få unge menneske som er mottakarar av passiv trygdeyting, over i aktivitet. Det er viktig for oss at det vert lettare å kombinera det å ta imot ei trygdeyting og det å vera i arbeid. Det betyr at arbeidslivet skal vera ope og inkluderande òg for dei som har nedsett funksjonsevne og/eller andre helsemessige utfordringar. Eit av tiltaka for å oppnå dette er ei aktivitetsreform for nye mottakarar av arbeidsavklaringspengar og uføretrygd. Som det går fram av plattforma, skal dei som kan jobba noko, få ein jobbgaranti som reelt sikrar moglegheita til å kunna kombinera trygd og arbeid. Det er Nav som kjem til å ha eit overordna ansvar for å sikra jobbar som er tilpassa denne gruppa, samtidig som kommunane får ei plikt til å sikra at denne gruppa får ein jobb. Ordninga skal verta fasa inn gradvis, og ho skal starta med dei unge. Me er i gang med å følgja opp plattforma, og dette punktet inneber ei reform som vil få betyding både for mottakarane, for Nav og dels òg for kommunane. Det betyr at detaljane rundt det vil eg koma tilbake til på eit seinare tidspunkt, for at ting skal kunna takast i rett rekkjefølgje.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-12-08:
Eg trur eg vil nyansera representanten Stokkebø sitt syn på effekten av aktivitetsplikta for mottakarane av sosialhjelp, som han trekkjer fram her, retta mot dei som er under 30 år. Ein har fått ein første delrapport, som har evaluert nokre av effektane, og han viser at det er ein generell og betydeleg mangel at få Nav-kontor evnar å gje meiningsfull og veleigna aktivitet til heile breidda av ei samansett brukargruppe. Ein ser òg i delrapport II at det er ingen teikn til auka deltaking i utdanning eller arbeid, men eg kan tryggja representanten Stokkebø med at me heller ikkje finn det motsette – så ein får ingen negativ effekt. Men eg vil tru at når dette vert trekt fram som ei storsatsing, som noko som har vore viktig for unge menneske som står utanfor arbeidslivet, er det høgst beklageleg at resultata ikkje ser ut til å byggja opp under slikt høgverdig språk. Eg ser fram til å rulla ut aktivitetsreforma for unge uføre med ein jobbgaranti, og detaljane på det vil eg koma tilbake til på eit eigna tidspunkt.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-12-08:
Skatteløftet til Arbeidarpartiet er halde i regjering. Det å påstå noko anna er direkte feil. Om det er slik at representanten Stokkebø bekymrar seg for noko, er det valfritt for han om han vil fortsetja å bekymra seg for aktivitetsreforma for unge uføre med jobbgaranti. Men eg kan forsikra representanten Stokkebø om at me kjem til å jobba systematisk og grundig for å sikra at det vert ei reform både for mottakarane, for Nav og for kommunane. Representanten Stokkebø refererer til forsking. Det var altså forsking eg refererte til då eg tok opp resultata som aktivitetsplikta for sosialhjelp har hatt. Når det gjeld ungdomsinnsatsen til Nav, skal eg gje representanten Stokkebø rett i at ei evaluering frå Fafo viser at innsatsen har hatt ein signifikant positiv effekt på kor sannsynleg det er at unge Nav-brukarar tek formell utdanning, men diverre viser evalueringa ingen tilsvarande effekt for overgangen til arbeid. Og det må jo vera viktig at me bidreg til at unge kjem over i arbeid.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-08:
Mange av legene i Norge utdannes i utlandet. Et utvalg ledet av Hilde Grimstad anbefalte i 2019 at Norge bør utdanne flere leger her i Norge. Grimstad-utvalgets utredning var grundig på mange områder, men hadde sine begrensninger i å synliggjøre kostnader og konsekvenser av å øke utdanningskapasiteten her hjemme. Derfor har en arbeidsgruppe med deltakelse fra flere departementer siden starten av året jobbet med å vurdere kostnader og muligheter for å øke utdanningskapasiteten i Norge. Det er en helt normal saksforberedende prosess internt i regjeringen. Arbeidsgruppen har befatning med komplekse spørsmål som krever grundige vurderinger. Økt utdanningskapasitet har konsekvenser for både utdannings- og helsesektoren. Gruppen har innhentet vurderinger og kostnadsberegninger fra universiteter, helseforetak og Statsbygg for å vurdere konsekvenser for bl.a. areal, vitenskapelige årsverk, infrastruktur og praksis. Gruppen har også hatt møter med Legeforeningen og KS og har vurdert alternative studiemodeller. Denne grundige prosessen gir regjeringen et godt beslutningsgrunnlag. For regjeringen er det viktig at kunnskapspolitikken er ambisiøs, og at vi bygger sterke profesjonsutdanninger av høy kvalitet, i hele landet. I tråd med Hurdalsplattformen ønsker regjeringen å trappe opp tallet på nye studieplasser for områder med særlig stort kompetansebehov. Dette inkluderer medisinutdanning. Regjeringen har allerede foreslått å øke kapasiteten i medisinutdanningen fra 2022 med 15 studieplasser ved Universitetet i Tromsø. Jeg er opptatt av at regjeringen skal ha et godt kunnskapsgrunnlag når den skal vurdere hvordan disse ambisjonene kan følges opp best mulig. Jeg vil minne om at hovedmodellen for norsk medisinutdanning er et seksårig integrert utdanningsløp, jf. Stortingets behandling av statsbudsjettet for 2021. Grimstad-utvalget anbefalte bruk av desentrale studiemodeller som tar i bruk en større del av helsetjenesten. Dette er en interessant måte å øke utdanningskapasiteten på, som regjeringen vil vurdere. Både utdanningene og helsetjenestene styrker vi nå gjennom å ta hele landet i bruk. Rapporten arbeidsgruppen skal levere, er en del av regjeringens beslutningsgrunnlag og er et internt saksforberedende dokument for å vurdere budsjettkonsekvenser av ulike veivalg. Etterspørselen etter leger er stor. Derfor er det viktig at vi utdanner flere leger i Norge, også på en måte som innebærer effektiv bruk av offentlige midler. I løpet av 2022 vil jeg komme tilbake til Stortinget om hvordan regjeringen vil følge opp ambisjonene for medisinutdanningen, og både beslutningen og grunnlaget for denne vil bli presentert for Stortinget på vanlig vis.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-08:
Det er helt åpenbart at denne regjeringen har store ambisjoner også innenfor profesjonsfagene, og det er også helt åpenbart at vi trenger å utdanne en større andel av legene våre i Norge. Det var bl.a. derfor at denne regjeringen la til ytterligere 15 plasser på medisinstudiet i Tromsø, utover det som den forrige regjeringen hadde foreslått. Så tror jeg det store bildet er at vi kommer til å trenge flere av de aller fleste profesjonene våre framover, og det blir en viktig oppgave for denne regjeringen å dimensjonere utdanningssektoren vår på en måte som gjør at disse behovene kan møtes over hele landet. Det er et arbeid som vil gå uavhengig av stortingsmeldingen om profesjonsutdanningene, og opptrappingen er vi, med all respekt å melde, i gang med.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-08:
Når det gjelder legeutdanning ved et eget medisinsk fakultet ved Universitetet i Stavanger, vil vi komme tilbake til det gjennom valg av modell for hvordan vi skal trappe opp kapasiteten på medisinutdanningen i Norge. Jeg skal til Stavanger nå, allerede fredag, for å treffe både kommune og universitet der og sette meg grundig inn i saken. Hvis man går tilbake til Grimstad-utvalget, er det, iallfall slik jeg leser det, stor enighet om at man ønsker å videreføre modellen med seksårig integrert utdanning, og så er det uenighet knyttet til om man mener at man kan akseptere en midlertidig ordning knyttet til det konseptet som Stavanger har presentert. Det er vurderinger som regjeringen kommer tilbake til på et senere tidspunkt.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-08:
Siden jeg tiltrådte den 14. oktober, har det å få reetablert aktivitet på Nesna vært en viktig prioritet. Jeg er veldig stolt og glad over at vi på mindre enn to måneder har klart å legge til rette for at det blir opptak av nye studenter på Nesna allerede for neste studieår, altså opptak nå i vår. Dette er likevel bare en start. Så til representantens spørsmål om hvordan jeg vil sikre at tilliten til Nord universitet blir bygd opp igjen. Tillit er ikke noe som kan bestilles fra et regjeringskontor. Tillit bygges stein på stein. Jeg vil likevel sørge for at det er en solid grunnmur å bygge denne tilliten på. Den grunnmuren er bl.a. en kongelig resolusjon som viser hele regjeringens støtte og legger rammene for framtidig ro og forutsigbarhet. Den grunnmuren innebærer selvsagt også elementer av direkte finansiell støtte, og ikke minst er det mitt engasjement for å støtte partene til nå å jobbe for å finne en ny start, det å se framover, det å konsentrere seg om det som skal bli, istedenfor det som har vært. Jeg vil også vise til at Nord universitet er opptatt av å få til et konstruktivt og godt samarbeid med alle interessenter på Nesna gjennom samhandling og dialog. Ingen er tjent med å se bakover, sier styreleder ved Nord universitet, Øyvind Fylling-Jensen. Det mener jeg at han har helt rett i. Til slutt: Når det gjelder entusiasme for framtiden på Nesna, er jeg full av optimisme. Vi ser på muligheter for mer aktivitet på Nesna framover gjennom flere utdanningstilbud og forsterket forskningsaktivitet. Så vil jeg vise til det lokale engasjementet på Helgeland. Uten det ville dette aldri ha skjedd. Det viser at engasjement nytter. Det viser at politikk nytter. Det viser at valg er viktig, og at det har noe å si hvem det er som styrer. Det smitter selvsagt over på meg og motiverer meg til å arbeide målrettet med å gjøre det jeg kan for å få en vellykket reetablering og fortsettelse på Nesna.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-08:
Jeg tror det er hevet over enhver tvil at hvis vi skulle lykkes med å reetablere høyere utdanning på Nesna på så kort tid, var det ingen andre måter å gjøre det på enn i regi av Nord universitet. Hastighet tror jeg er overordnet viktig. Det er veldig mye lettere å få til et godt resultat hvis man kan bygge videre på kompetanse, kapasitet og strukturer som allerede eksisterer, enn om man tillater at disse forvitrer, flytter til andre steder og finner seg andre ting å gjøre. Av mange årsaker var det uhyre viktig å ha god styringsfart i denne saken. Jeg tror at hva gjelder framtidig tillit eller muligheten for suksess, hadde det hjulpet oss alle sammen hvis man nå hadde kikket framover, konsentrert seg om hva dette kan bli og hvilke ambisjoner som ligger for lærestedet, universitetssenteret Nesna, framover – istedenfor å fokusere på en historie som jeg er enig i er problematisk for mange.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-08:
Først et steg tilbake: Hovedpoenget med å få fart på dette raskt er den lærermangelen som vi for så vidt ser i hele landet, men spesielt i vår nordligste landsdel. Det haster med å få opp kapasiteten på lærerutdanningene, og det haster med å få på plass nok kvalifisert personell i skolene våre. Vi vet også at tilbøyeligheten til nettopp å betjene et lokalt og regionalt behov er veldig mye større hvis utdanningen tilbys i de områdene det er bruk for den. Så er våre ambisjoner for Nesna – og det opplever jeg at Nord universitet er enig med oss i – noe mer enn lærer- og barnehagelærerutdanning. Det handler også om over tid å kunne tilby andre former for høyere utdanning, kanskje i samarbeid med næringsliv og høyere yrkesbasert utdanning, og det handler om innslag av forskning og utvikling innenfor disse områdene.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-12-08:
«Etter at fusjonen ble iverksatt i 2016, jobbet Nord universitets ledelse systematisk for å rive ned det som Høgskolen i Nesna hadde bygd opp. Hvordan vil statsråden sikre den nødvendige tilliten og entusiasmen som forutsettes for at reetableringen av en utdanningsinstitusjon på Nesna skal bli vellykket?»
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-12-08:
Vi i SV var mildt sagt overrasket over at regjeringen velger å legge lærerutdanningen på Nesna under Nord universitet. I valgkampen sto vi sammen med sentrale politikere fra Senterpartiet som lovet gjenoppbygging av høyskolen i Nesna som en fullverdig institusjon. Det var en sånn løsning vi sammen med Senterpartiet gikk for i forrige stortingsperiode. Da regjeringen satte av penger til dette i budsjettet, forventet vi at dette løftet ble fulgt opp, men nå ser vi at Ola Borten Moe, ministeren, har andre planer. Hvordan vil ministeren sikre at en mildt sagt tynnslitt tillit mellom to parter blir gjenopprettet, og var det andre alternativer enn Nord inne i bildet da ministeren – på usedvanlig kort tid etter valget, som han var inne på – fikk på plass en avtale med Nord universitet?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-12-08:
At man skal bygge på allerede eksisterende struktur, synes jeg er veldig bra at ministeren er inne på. Men kan ministeren være litt mer tydelig på hvilken organisasjonsstruktur det er ment at Nesna skal få med Nord universitet? Det er nemlig et skille mellom det som kan defineres som en campus, og det som er et studiested eller utdanningssted. Campus skal være et sted lagt til rette med universitetsbibliotek, vesentlige administrative støttefunksjoner for ansatte og studenter i tillegg til en studentsamskipnad som skal tilby ulike studentvelferdstilbud som studenthybler, rådgivningstjeneste og kantine, mens et utdanningssted jo bare er et sted som skal tilby samlingsbaserte og nettbaserte grunnutdanninger. Det jeg vil hevde, er at campusstrukturen er det som ligger nærmest det som var på Nesna – Nesna var en campus – og det som også står i Hurdalsplattformen. Hva er det som ligger i avtalen som statsråden har gjort med Nord universitet per nå?
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-12-08:
«Regjeringen Solberg økte kjernestøtten til Verdens matvareprogram, WFP, kraftig i 2021. I neste års budsjett gjennomfører Støre-regjeringen to kraftige kutt i bevilgningen til WFP, i tillegg til generelle kutt i det humanitære budsjettet. I regjeringens tilleggsproposisjon ble det foreslått et kutt på 200 mill. kr til WFP, og i budsjettforliket med Sosialistisk Venstreparti ble det kuttet ytterligere 120 mill. kr i bevilgningen. Hvilken informasjon om verdens sultsituasjon er det regjeringen besitter, som hverken FN eller vi andre har del i?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-12-08:
Jeg takker statsråden for at hun svarer på vegne av utenriksministeren. Verdens matvareprogram har gjort en uvurderlig innsats for å bekjempe sult globalt siden organisasjonen ble grunnlagt i 1961. Regjeringen Solberg økte som sagt kjernestøtten til WFP for i år kraftig, som en respons på det sterkt økte behovet for å redusere sult og øke matsikkerhet. Mener statsråden at sult og matsikkerhet ikke er et viktig spørsmål for norsk bistand i 2022?
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-12-08:
Denne statsråden har i tidligere spørretimer sagt at det er viktig at også de som får hjelp, er mette – når det var snakk om å kutte i utdanningsstøtten. Slik sett er det bemerkelsesverdig at kuttene til WFP blir gjennomført i to omganger, først i Støres tilleggsproposisjon og dernest i regjeringens budsjettavtale med Sosialistisk Venstreparti. På hvilket grunnlag gjør regjeringen dette til en salderingspost?
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-08:
La meg først gjøre oppmerksom på at ansvaret for Verdens matvareprogram rent konstitusjonelt ligger hos utenriksministeren. Så vil jeg få understreke at kampen mot sult – og for matsikkerhet – har den høyeste prioritet i regjeringens arbeid for å nå bærekraftsmålene. Derfor forsterker regjeringen nettopp satsingen på matsikkerhet og klimasmart landbruk med 500 mill. kr i 2022. En halv milliard kroner skal også styrke fattiges tilgang til fornybar energi, og vi skal bygge opp en solidaritetspott for mennesker på flukt. I arbeidet mot sult vil WFP forbli en av våre aller fremste allierte. WFP er en dynamisk nøkkelaktør som både når ut til mer enn 100 millioner kriserammede mennesker i året, og som arbeider langsiktig med matsikkerhet. Derfor foreslår vi en kjernestøtte til WFP som ligger 33 pst. over det den forrige regjeringen foreslo i fjor. Så vil jeg minne om at det var Stortinget, gjennom budsjettforliket, som sto for den ekstraordinære økningen vi så i 2021. Når vi ikke viderefører denne ekstraordinære økningen fra Stortingets forlik, har det en begrunnelse som jeg straks vil forklare. Verden over stiger tallet på folk som sulter – måned for måned. Ifølge FN befinner 283 millioner mennesker i 80 land seg i en akutt matkrise. Disse krisene skyldes væpnet konflikt, økonomiske nedgangstider som forsterkes av pandemien, og flom og tørke som følge av klimaendringer. Ikke minst derfor prioriterer vi klimatilpassing og matsikkerhet så høyt. Akutt humanitær bistand i stort omfang er også helt nødvendig, men vi kan ikke lenger bare fortsette å gi akutt humanitær bistand uten også å se på årsakene til at krisene stadig kommer nærmere, og kommer tilbake igjen og igjen. De fleste sultkriser kan varsles på forhånd, og mye kan gjøres gjennom forebygging. Langsiktig bistand skal derfor gi en robusthet mot svingninger i matproduksjonen. Vi vil satse på forebygging og bedre varsling, slik at vi kan planlegge kriserespons i god tid. Vi må i stadig større grad se langsiktig utviklingssamarbeid i sammenheng med humanitær innsats – ikke minst i samarbeid med WFP. Vi skal legge til rette for den beste og den mest bærekraftige formen for utvikling, nemlig den veksten som et folk skaper selv – nedenfra. Derfor må en framtidsrettet utviklingspolitikk bidra til samfunnsendring som styrker evnen til å vokse av egen kraft.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-08:
Jeg tror regjeringen har gjort sine prioriteringer gjennom Hurdalsplattformen og gjennom budsjettet for neste år meget tydelig. Matsikkerhet prioriteres opp som et av de aller viktigste prosjektene, og WFP er en viktig aktør både når det gjelder det humanitære, og ikke minst også i større grad når det gjelder det langsiktige. Kjernestøtten til WFP har ligget nokså stabilt gjennom mange år, også under forrige regjering, på ca. 300 mill. kr i året. Gjennom budsjettforliket ble årets budsjett skrudd betydelig opp, og det er bra, men regjeringens foreslåtte nivå på 400 mill. kr ligger altså 100 mill. kr over 2020-nivået.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-08:
Matsikkerhet er en av de aller største prioriteringene for denne regjeringen, men vi er opptatt av å jobbe langsiktig og sørge for at vi kan vri stadig mer av innsatsen over mot den langsiktige kampen for matsikkerhet. Målet må jo være å skape varig og robust motstand mot sult for på sikt forhåpentligvis å kunne redusere de stadig tilbakevendende humanitære krisene. Så vil jeg minne representanten om at kjernestøtten bare er en del av de midlene som Norge formidler til WFP. Den samlede norske støtten til WFP ligger i år på nær 1,3 mrd. kr fordi svært mye av støtten også går gjennom tematiske og landspesifikke appeller. Slik sett vil WFP fortsatt være en av våre aller viktigste partnere i kampen mot sult.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-08:
Jeg setter stor pris på representantens spørsmål fordi jeg nå får anledning til å informere Stortinget om beslutningen i en viktig sak – like etter at beslutningen er fattet. Global helse har i flere tiår vært et av de viktigste satsingsområdene i norsk utviklingspolitikk, og Norge har hatt – og vil fortsatt ha – et betydelig lederskap på dette feltet. Vi viderefører pådriverrollen, noe vi ikke minst ser i det internasjonale samarbeidet for å håndtere pandemien. Norge har akkurat tatt på seg å være medleder i fasiliteringsrådet til den globale pandemi-koalisjonen ACT-Accelerator i ett år til, og regjeringen har foreslått for Stortinget å bevilge nye 2 mrd. kr til koalisjonens viktige arbeid. UNICEFs arbeid med innovasjon innen helse er viktig. Det samme er etableringen av et globalt knutepunkt for helseinnovasjon. Men etter å ha vært i denne jobben i nesten to måneder, og etter å ha blitt kjent med postene på statsbudsjettet som går til global helse, har jeg kommet til at det ikke er like avgjørende hvor dette knutepunktet ligger. Med tanke på de store utfordringene der ute – og i lys av våre egne prioriteringer innenfor bistanden – fant vi det ikke riktig å binde opp så store bistandsmidler til bruk i Norge. Kostnaden ved å fullfinansiere et UNICEF-kontor i Norge var beregnet til rundt 500 mill. kr over ti år. Dette inkluderer administrative kostnader til lønninger og drift, men ikke støtte – ikke støtte – til konkret oppfølging av konkrete løsninger i utviklingsland. Det var heller ikke slik at forpliktelser eller avtaler var blitt inngått – etter at samtaler med UNICEF om mulig etablering av et slikt knutepunkt hadde startet opp under den forrige regjeringen. Norge verdsetter UNICEFs innsats for innovasjon og utvikling rettet mot barnerelaterte bærekraftsmål høyt. Vi har meddelt vår beslutning, og UNICEFs hovedkontor har tatt dette svært konstruktivt og sagt at de fortsatt vil benytte seg av norske kompetansemiljøer i det videre arbeidet. Det er selvfølgelig svært gledelig. Vi har innledet en dialog om hvordan vi kan støtte opp, bl.a. som medlem av UNICEFs styre. I 2019 var Norge UNICEFs femte største giver, men den største giveren per innbygger. Regjeringen vil videreføre Norges sterke partnerskap med UNICEF, som er en av våre nøkkelallierte i kampen for å utrydde ekstrem fattigdom innen 2030.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-08:
Helse er fortsatt en betydelig prioritet, som jeg har redegjort for i regjeringens arbeid internasjonalt. Det samme gjelder helseinnovasjon og samarbeidet med UNICEF. Men det kan være fristende å stille et spørsmål tilbake til representanten, om hvorvidt representanten er sikker på at 500 mill. kr over ti år til å etablere en organisasjon i Norge er helt riktig prioritering av knappe bistandsmidler midt i en pandemi. Når det er sagt, er jeg svært glad for den gode dialogen vi har med hovedkontoret til UNICEF. De har, som sagt, sagt at de ønsker å videreføre dialogen med norske kompetansemiljøer. Det er selvfølgelig gode nyheter. Vi vil videreføre støtten til dette arbeidet gjennom vår rolle bl.a. i styret til UNICEF.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-08:
Det var ikke fattet noen beslutning om at dette innovasjonskontoret skulle legges til Norge; det var under vurdering og var en beslutning som ble lagt til den nye utviklingsministeren å fatte. Jeg trengte å områ meg i den saken og kom etter nøye vurderinger til at våre forpliktelser på global helse og ikke minst de enorme behovene som nå ligger i årene framover for å håndtere en pandemi og å innhente verden etter en pandemi, ikke gjorde det tilrådelig å prioritere å opprette et kontor i Norge, som ville binde minst 500 mill. kr til administrasjon og drift i Norge de neste ti årene, og da ikke iberegnet konkrete tiltak på bakkenivå i utviklingsland.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-08:
«I Prop. 1 S fra Solberg-regjeringen beskrives det globale knutepunktet for helseinnovasjon i Oslo som skal drives av UNICEF, og at det er avsatt midler til dette på kap. 160 Helse. UNICEF valgte Norge som globalt knutepunkt for helseinnovasjon etter å ha vurdert seks ulike lands helseinnovasjonsarbeid og tilhørende økosystemer for forskning og innovasjon innen helse, fordi Norge ble ansett for å være det mest relevante stedet å lokalisere knutepunktet. Hvorfor har regjeringen uten forvarsel plutselig skrinlagt dette arbeidet?»
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-08:
Det er jo bra at statsråden omsider informerer Stortinget, for det var satt av 45 mill. kr på budsjettet, og det er viktige samarbeidsarenaer. Grunnen til at Solberg-regjeringa var en pådriver for dette, var både at vi har veldig sterke fagmiljøer i Norge, helse var et tydelig satsingsområde for den forrige regjeringa i utviklingspolitikken, og ikke minst at UNICEF er en solid og stabil partner på dette feltet. Det er åpenbart at det har skapt betydelig undring og skuffelse hos UNICEF at disse planene plutselig skrinlegges, åpenbart uten noen nærmere dialog på forhånd. Ut fra hva jeg forstår, vil dette også få ganske store konsekvenser for UNICEFs strategiske plan som gjelder fra årsskiftet, for dette var jo en stor del av det UNICEF skulle arbeide med. Da er spørsmålet til statsråden: Hvordan vil nå dialogen med UNICEF fortsette, slik at man faktisk kan få fokusert på helseinnovasjon, som er ekstremt viktig i UNICEFs arbeid?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-12-08:
Det er vel ikke helt riktig å snakke om knappe bistandsmidler når vi har et bistandsbudsjett som er på over 40 mrd. kr, og dette var snakk om ca. 50 mill. kr i året i ti år – på noe som ville vært viktig for helseinnovasjon, som på sikt vil hjelpe mennesker. I Norge har vi heller ikke en lang tradisjon for eller særlig erfaring med å ha FN-kontorer. Det var også et av poengene: å kunne knytte oss tettere til FN og det arbeidet FN gjør, ved å få dette innovasjonskontoret, og på samme tid bidra til å styrke norske kompetansemiljøer, slik at norske kompetansemiljøer fortsatt kan være ledende i det arbeidet som gjøres med helseinnovasjon. Og selv om UNICEFs hovedkontor tar dette konstruktivt, som statsråden sier, er det åpenbart at det har skapt mye frustrasjon i disse miljøene i Norge, både hos UNICEF og ikke minst hos helseinnovasjonsklyngen, som jo var klar til å ta dette store ansvaret og den viktige oppgaven.
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-08:
«Etter samtale med den amerikanske forsvarsministeren i Washington uttrykte Norges forsvarsminister et behov for bedre samordning av alliert øvelsesaktivitet i nord og «et ønske om å koordinere dette bedre for å få til avspenning mot Russland», ifølge NTB. VG gjengir 29. november at regjeringen ønsker begrenset aktivitet i nord fra allierte fartøy og fly. Legger regjeringen opp til nye varslingsrutiner og endrede seilingsmønstre for allierte flåtestyrker i nordområdene?»
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-08:
Jeg la merke til at ministeren brukte ordet «transparent». Det brukes jo om noe som er gjennomsiktig og nødvendigvis må kunne gjennomskues og gi innsyn fra begge hold. Et viktig tillitskapende tiltak mellom de allierte og Russland er åpenhet om øvelser – hvor de foregår, størrelsen og omfanget. Men vi har sett at Russland har gjennomført øvelser som åpenbart har vært større enn de terskelverdiene som man gjensidig har forpliktet seg til å rapportere øvelsene inn på. Spørsmålet er: Vil ministeren følge opp denne høyst kritikkverdige praksisen fra russisk side? Og hvilken alliert aktivitet som i dag gjennomføres, ser regjeringen for seg eventuelt skal begrenses i nordområdene?
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-08:
Jeg la merke til at ministeren ikke berørte transparens-begrepet – jeg får håpe at vi har en felles oppfatning av hva det egentlig innebærer. Det er i hvert fall håp i det svaret som ennå ikke er avgitt. Regjeringen har også sluttet seg til å møte som observatør når statene som har undertegnet forbudstraktaten mot atomvåpen, skal møtes i Wien. Man har, nok ikke uventet, pådratt seg kritikk fra våre allierte for å innta en slik posisjon. I Hurdalsplattformen står det også at man skal etablere nye møteplasser for det sikkerhetspolitiske samarbeidet i nordområdene. Når man begynner å se disse tingene i sammenheng, er det grunn til å spørre: Legger regjeringen opp til et linjeskift i vår utenriks- og sikkerhetspolitikk, knyttet til de samme forholdene?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-08:
Regjeringen ønsker alliert aktivitet i Norge og norske nærområder velkommen. Samtidig vektlegger vi i dialogen vår med allierte betydningen av å koordinere den samlede norske og allierte aktiviteten. Dette er helt i tråd med lange linjer i norsk forvars- og sikkerhetspolitikk, og det bidrar både til forutsigbarhet og stabilitet i våre nærområder. Alt utenfor nasjonalt territorialfarvann er internasjonalt farvann, og det betyr at våre allierte i utgangspunktet kan operere som de selv vil. Derfor er det viktig med tett og løpende dialog med våre allierte om aktivitet i nord. På den måten kan vi søke innflytelse på innretning av den allierte aktiviteten, i balansegangen mellom avskrekking og beroligelse i nærområdene våre. Regjeringen vil fortsette å opptre forutsigbart og transparent i nærområdene. Derfor kommer vi til å fortsette den tette dialogen med våre allierte i alle faser av gjennomføring av aktivitet i nord, for nettopp å tilstrebe disse elementene. Vi legger i Hurdalsplattformen opp til å styrke og videreutvikle samarbeidet med allierte og legge til rette for trening og øving med allierte i Norge og i norske nærområder. Til slutt: Min invitasjon til bedre koordinering av alliert aktivitet ble også godt mottatt av min amerikanske kollega.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-08:
Vi har ikke på noen som helst måte tatt til orde for å begrense aktiviteten – vi har tatt til orde for å koordinere den på en best mulig måte, slik at den samlede aktiviteten er samordnet på en best mulig måte. Det er det initiativet går ut på, ikke en begrensning av aktiviteten, og det er viktig for meg å understreke. Vi ønsker allierte øvelser, vi ønsker samøving med våre allierte, noe øvelsen Cold Response til vinteren med ca. 30 000 deltakere er et godt eksempel på. Regjeringen tar også sikte på å ha en god og tett dialog med vår nabo i øst – vi ønsker også å ha dialog med Russland om viktige spørsmål som gjelder oss som naboer i nord. På noen områder har vi klart å opprettholde den gode dialogen i perioden etter 2014, på andre områder ikke så godt. Men regjeringen prøver å ta opp igjen dialogen på flere områder.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-08:
Det er en velkjent øvelse å stille spørsmål om flere forskjellige temaer, og temaet for representanten Elvenes’ spørsmål er i utgangspunktet allierte aktiviteter i nordområdene og min dialog med den amerikanske forsvarsministeren om samordningen av disse. Det har jeg besvart. De lange linjene i norsk utenriks- og forsvarspolitikk ligger fast, også med denne regjeringen. Vi ønsker en tett dialog med våre allierte, vi ønsker et utvidet og nært samarbeid også om allierte øvelser, og vi ønsker å ha en god dialog med Russland om relevante spørsmål. Det er ingen endring i norsk holdning til NATO og de lange linjene i norsk forsvars- og utenrikspolitikk.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-08:
«I spørretimen 17. november fikk vi vite at overføring av noen av statsforvalterens oppgaver til fylkeskommunen er blant de viktigste grepene regjeringen vil å ta for å desentralisere makt. Basert på tidligere Senterparti-statsråders ambisjoner om utflytting av oppgaver og arbeidsplasser fremstår det noe passivt, spesielt med tanke på hva representanter for partiet tidligere har uttalt om statlige etater og direktorater. Kan statsråden derfor være mer konkret på hvilke oppgaver regjeringen vil flytte ut og ikke minst overføre fra statsforvalteren?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-08:
Til å være et parti som ved enhver anledning markerte sitt ståsted i den såkalte sentraliseringsdebatten, er kontrasten til statsrådens svar – for å si det litt forsiktig – ganske stor. Som opposisjonsparti var Senterpartiet lite konkret på hvilke desentraliserte grep en kom til å ta i regjering, men nå er tiden kommet for å være mer konkret. Jeg vil da også minne statsråden om at tidligere kommunalminister Åslaug Haga ønsket å flytte 6 000 arbeidsplasser fra Oslo. Hun mente da at enheter i alle departementer kunne være gjenstand for utflytting. Da er mitt spørsmål til statsråden, som ikke var spesielt konkret i sitt svar nå: Er statsråden villig til å se på det igjen? Eller har Senterpartiet erkjent at det ikke blir noe utflytting av å sitte sammen med Arbeiderpartiet?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-08:
Etter at en har gjentatt uttrykket sentralisering av makt i det uendelige i forrige periode, er det nesten litt merkelig hvor ullent det kan være når en har den makten – og kan bruke den. Det er nesten så det kunne vært fristende å spørre om statsråden er enig i de utflyttingene som skjedde i forrige periode, f.eks. Norec til Førde og deler av Landbruksdirektoratet til der statsråden har sitt bosted – og til og med var ordfører da det kom dit. Da er mitt spørsmål: Er statsråden nå villig til å gjøre grep sånn at en faktisk gjør en reell desentralisering, eller er dette bare ordgyteri om hva vi ikke klarte å få til, og hva de skal klare å få til selv i regjering?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-08:
«I Helse Sør-Øst har de etablert en praksis hvor de enkelte sykehusene ikke selv trenger å spare opp 30 pst. egenkapital for å igangsette nye prosjekt. I stedet kan de låne oppsparte midler fra andre sykehus. Ordningen er brukt både ved Ahus, i Østfold og nå i Vestre Viken. Også i de gigantiske prosjektene til Oslo universitetssykehus planlegges det å bruke oppsparte midler fra andre sykehus. Mener statsråden at dette er en bærekraftig og stabil finansieringsordning som bidrar til å igangsette nødvendige investeringer?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-08:
En av grunnene til at Venstre er skeptisk til planene for Nye Oslo universitetssykehus, er at det er så dyrt, og at OUS ikke har nok egenkapital. Dermed vil økonomien i det nye sykehuset bli svak. Kostnadene til lønn er naturlig nok en stor utgiftspost i sykehusene. Hvor mye reduseres bemanningen i sykehusene? Alternativt: Hvor mye mer effektivt må de ansatte i sykehusene arbeide for å finansiere regjeringens planer for Oslos nye sykehus?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-08:
Stor effektivisering betyr i praksis redusert bemanning. Gitt at så store deler av utgiftene i et sykehus går med til lønn, blir det nødvendig å kutte bemanning ved Oslo universitetssykehus på grunn av svak økonomi. Ser statsråden da for seg å skaffe helsepersonell fra resten av landet – som bor i landlige omgivelser, som statsråden var innom i en tidligere runde – noe som igjen vil gi et stort problem der det også mangler helsepersonell? Og hvis prosjektet i OUS blir dyrere enn planlagt, eller den beskrevne gevinsten ikke lar seg realisere, vil ikke det da ramme øvrige, nødvendige investeringer i helseregionen?
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-12-08:
Fylkeskommunene har ansvar for mange viktige tjenester for folk og lokalsamfunn, som bl.a. videregående skoler, skoleskyss, samferdsel og tannhelse. I tillegg har fylkeskommunene ansvar for utviklingen i regionen gjennom bl.a. overordnet planarbeid, kultur, kompetansepolitikk, folkehelse, næringsutvikling og miljøoppgaver. Et velfungerende folkestyre på regionalt nivå er viktig, og regjeringen ønsker å styrke fylkeskommunen som samfunnsutvikler. Et særdeles viktig tiltak for det er å styrke den fylkeskommunale økonomien. Det gir armslag for fylkeskommunene til også å gå tyngre inn i ulike lokale og regionale prosesser for samfunnsutvikling og tilrettelegging for verdiskaping. Regjeringen varsler i Hurdalsplattformen en satsing på bygdevekstavtaler og regionvekstavtaler. Jeg vil komme nærmere tilbake til innretningen på disse satsingene, men her vil opplagt fylkeskommunene få en rolle. Ikke minst gjelder dette regionvekstavtalene. Fylkeskommunene kan samkjøre eksisterende og eventuelt nye virkemidler, slik at vi kan oppnå størst mulig kraft i det regionale utviklingsarbeidet. Det lokale demokratiet må utvikles gjennom desentralisering av oppgaver til kommuner og fylkeskommuner. Som en del av dette vil regjeringen vurdere å overføre statsforvalternes oppgaver som ikke omhandler tilsyn, kontroll eller klage, til fylkeskommunene. Jordvern skal være unntatt. Statsforvalterne utfører oppgaver på flere sektorområder. Jeg vil i samråd med de berørte departementene legge opp en prosess for å få vurdert hvilke oppgaver som kan overføres fra Statsforvalteren til fylkeskommunen.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-12-08:
Først vil jeg si at jeg var opptatt av å beskrive fylkeskommunenes rolle som viktige samfunnsutviklere og behovet for å styrke den rollen. Det kan være aktuelt å vurdere om det er andre statlige oppgaver som kan overføres til fylkeskommunene, men det er noe som en må komme tilbake til, og en må også gjennomføre en nærmere prosess knyttet til statsforvalterne spesifikt. Så er regjeringen i Hurdalsplattformen opptatt av en jevnere fordeling av statlige arbeidsplasser. Det kan i noen grad handle om utflytting eller lokalisering av nye statlige virksomheter, men det handler også noe om hva som skjer innad i de ulike statlige etatene. Og det som vi har sett de siste årene – selv om statistikken har sine styrker og svakheter – er en tendens til at veldig mye av veksten i statlige arbeidsplasser kommer i de største byene.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-12-08:
Det har under ulike regjeringer skjedd både utflytting av eksisterende arbeidsplasser og etablering av nye rundt omkring i landet. Det har vært viktige grep, men det har samtidig skjedd det jeg vil kalle en stille sentralisering innad i en rekke statsetater, noe som i realiteten har flyttet på et betydelig antall arbeidsplasser fra ulike distriktsområder og inn til de største byene. Det mener jeg er en utvikling som representanten Skjelstad også bør erkjenne har skjedd, og være villig til å gå inn i. Så jeg tror vi er nødt til å se på hele bredden av lokaliseringspolitikken knyttet til ulike statlige virksomheter, men det handler i tillegg til det om å styrke bl.a. fylkeskommunenes samfunnsutviklerrolle. Det i seg selv vil være viktige grep i en distrikts- og desentraliseringspolitikk.