Svein Harberg (Høyre), 2017-01-17:
Først vil jeg takke for godt samarbeid i komiteen. Det har for så vidt ikke vært så vanskelig å samarbeide, for dette er en sak som alle partiene i komiteen har vært enige om og kjempet for på forskjellige måter og på forskjellige tidspunkt. Da er det godt når en kan samles i en sak og få ting på plass. Kunstnerøkonomi er et krevende politikkfelt å arbeide med. Vi arbeider med tiltak og ordninger som skal ta vare på kunstnere i forskjellige faser av sin utvikling, vi skal gi dem mulighet til å komme videre, vi skal stimulere til at kunstnere vil drive på med sin virksomhet og dermed berike våre liv, og vi skal være med og skape et grunnlag for en god framtid. Mange kunstnere gjør det på en god måte, mange får en «flying start» av forskjellige grunner, mange kommer inn under systemer som hjelper dem videre, men en god del opplever at på et punkt i karrieren sin, så stopper det litt opp. De tar sin utdannelse, de lærer mye, og nyhetens interesse kan ofte være gjeldende, og så kommer de til en fase der de må bevise mer, der hverdagen innhenter dem med hensyn til å leve av dette. Hvordan skal vi da hjelpe dem videre? Det har vært diskutert i flere runder, og forslaget som nå ligger i denne saken, eller som lå i Dokument 8-forslaget, var altså: «Stortinget ber regjeringen utrede hvordan en kunstnerassistentordning kan innføres og organiseres, samt vurdere hvilket organ som på best måte kan forvalte en slik ordning, og komme tilbake til Stortinget». Det har vært en utvikling underveis i denne saken. I budsjettforhandlingene ble det slik at det rett og slett ble lagt inn penger til en kunstnerassistentordning – 4 mill. kr – og det betyr at en allerede da har initiert en oppstart og – skal vi kalle det – en pilotperiode. For det er utfordringer med hvordan det skal innrettes. Hvordan skal vi få etablerte kunstnere til på en god måte å ta nye inn sammen med seg? Hvordan skal utbetalinger skje? Hvem skal det treffe? Det blir veldig viktig at vi nå får en treffsikker ordning. Det er det viktigste vi kan gjøre med kunstnerlønnsordningene, at det treffer dem det gjelder, dem det skal treffe, og at det virkelig gjør det vi vil, hjelper dem videre. Jeg snakker ofte med kunstnere, og så spør jeg om det er sånn at de helst ville bare hatt statlig lønn. Jeg tror jeg kan si at samtlige sier nei, de vil jo helst greie seg på egenhånd, men det er godt å få hjelp underveis. Det er det vi må få til. Det er det en slik ordning skal bidra til, den hjelpen underveis, og samtidig få andre kunstnere som er mer etablert, til å være med å inspirere, gi gode råd og vise hvordan en hverdag må håndteres fordi det er mange ting som skal håndteres i hverdagen. En treffsikker ordning som vi kan evaluere og si at dette var måten å gjøre det på, og som kanskje også kan være modell på andre områder. Det er viktig med nytenkning, det er viktig å tenke nye måter å hjelpe norske kunstnere og norske kulturarbeidere til en hverdag der de kan leve av virksomheten sin. Den utfordringen vet jeg at statsråden tar, det har statsråden også sagt i svarbrev til komiteen, og det er bra. Nå har vi fått en litt kjappere start enn da saken ble fremmet, det er bra, og i dag er vi glad for at den ordningen er på plass, og at alle kan samle seg om det.