Inger S. Enger (Senterpartiet), 2008-03-07:
Jeg vil begynne med å rose saksordføreren, som har gjort en stor jobb og en god jobb, og langt på veg har fått til en samla komite. Det er en samla komite som er tilfreds med at Regjeringa legger fram ei stortingsmelding med bakgrunn i evaluering av innføringa av Kvalitetsreformen i høgere utdanning. Samtidig veit vi jo at reformen har virka i kort tid, og at mange av prosessene er tunge å endre. Det understrekes da også av evalueringsforskerne. De vektlegger at det er flere grunner til å være forsiktig med å trekke klare og bastante konklusjoner. Mange resultater vil ikke være synlige før det har gått lengre tid. Dessuten er det noen lokale løsninger som ennå ikke har fått sin endelige form. Det er jo rimelig. Evaluering er allikevel nyttig. Siden innføringa av Kvalitetsreformen i 2003 viser evalueringa at det har skjedd store forandringer på universitets- og høgskolesektoren. Det er grunn til å berømme sektoren for måten Kvalitetsreformen har blitt gjennomført på. Premissene som ligger til grunn for Kvalitetsreformen, gjelder fortsatt, og hovedmålene for Kvalitetsreformen er fortsatt viktige og relevante. Det er grunn til å holde fast ved disse som grunnlag for det videre arbeidet med å utvikle norsk høgere utdanning. Kvalitetsreformen er jo både en studiereform og en styringsreform, der elementene i reformen skal bygge opp under målsettinga om økt kvalitet i høgere utdanning og forskning. Med tanke på studiereformdelen var bedre kontakt mellom foreleser og student og bedre veiledning i forbindelse med studentenes studier en av målsettingene. Nå er det allikevel slik at studentene gir uttrykk for at de ikke alltid opplever innholdet i veiledning og undervisning som tilfredsstillende, dette til tross for at lærerne bruker mer tid til undervisning og veiledning, og det avlegges i gjennomsnitt flere studiepoeng pr. student enn før Kvalitetsreformen. På den andre sida gir lærerne uttrykk for at de ikke får nok sammenhengende tid til forskning. Dette er tydeligvis et av de områdene hvor det er mulighet til forbedring. Det er betryggende å vite at departementet følger dette godt opp. Med Kvalitetsreformen fikk institusjonene autonomi til å opprette nye studietilbud. Det har ført til etablering av et stort antall bachelorprogram som inneholder mange nye emner. Det blir viktig at institusjonene må gjennomgå sin egen studieportefølje med tanke på lærestedets faglige profil. Det er også viktig at det tas hensyn til regionale og nasjonale behov. Når det gjelder ekstern sensor, er det flere aktører, bl.a. innenfor næringslivet, som har kritisert at det ikke lenger er krav om dette ved eksamener i bachelorprogrammet. Jeg er veldig glad for at dette følges opp av departementet, og tror det er viktig at vi får eksterne sensorer. Samarbeid med næringslivet er viktig, og næringslivet gir også uttrykk for at det ønsker mer samarbeid om utviklinga av praksisdelen ved høgere utdanning. Det er heilt forståelig. Jeg syns det er hyggelig at komiteen i innstillinga nevner det gode samarbeidet mellom Høgskolen i Gjøvik og Raufossmiljøet. Det er helt rett. I tillegg vil jeg nevne at ingeniørhøgskolen på Jørstadmoen også har tett samarbeid med Høgskolen på Gjøvik, bl.a. om et masterstudium i informasjonssikkerhet. Så her er det gode effekter begge veier. Litt om likestilling: I 2005 var 17 pst. av professorene kvinner. Det er derfor viktig å fortsette et målretta arbeid for å øke andelen kvinner. Det er bra at statsråden er bevisst på dette og satser på øremerking på spesielle områder. For egen regning må jeg si at jeg med åra har blitt mer bevisst på dette med kjønnsbalanse i ulike sammenhenger. Likestilling går ikke av seg sjøl - det må en kanskje ha blitt noen år for å oppdage. Det må også understrekes at det ikke bare er likestillingshensyn som gjør det viktig å rekruttere flere kvinner til forskning. Realiteten er også at den kunnskapen som etableres gjennom forskning, kan bli mangelfull når det ene kjønnet i så stor grad er underrepresentert som forskere. Statsråden har sagt at det skal legges opp til evaluering av finansieringssystemet i 2009. Det er veldig bra. Det er grunn til å understreke at finansieringssystemet er et viktig styringsvirkemiddel, og at systemet må trekke i samme retning som de overordnede målsettingene i sektoren.