Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-03-24:
Om en ikke er helt enig med det ene regjeringspartiet, er det godt å trøste seg med at det andre regjeringspartiet hadde et veldig godt innlegg, for innlegget til representanten Tina Bru fikk meg til å tenke på at Kristelig Folkeparti har vært en sterk pådriver for klimalov over lang tid, og i siste sving i klimaforhandlingene fikk vi det inn, og da skulle hensiktsmessigheten utredes. Jeg husker at i et av de siste innleggene jeg hadde før valget i 2013, stilte jeg spørsmål til daværende miljøvernminister Bård Vegar Solhjell om han hadde fulgt det opp. Det hadde jo skjedd året før, og ingenting var satt i gang. Som representanten Tina Bru var inne på, kom det fram i et oppslag senere at han var sterkt imot det. Derfor var det viktig for oss, sammen med Miljøpartiet De Grønne og Senterpartiet, å fremme forslaget her fordi vi mente det hastet. Derfor er jeg veldig glad for at det er blitt et flertall i denne saken. Storbritannia, som jeg har vist til mange ganger, høster gode erfaringer med sin klimalov, som ble vedtatt i 2008. Den britiske loven lovfester 80 pst. reduksjon i klimagassutslippene fram mot 2050, med 1990 som referanseår. Alle departementene er forpliktet til å følge sine tildelte karbonbudsjett, og derfor vil jeg si til representanten Grimstad at en dermed også vil være pliktig gjennom loven til å følge opp. Derfor tror vi at det vil være et viktig virkemiddel. De ser den som et godt redskap for å skape langsiktige forpliktende politiske løsninger, og den har styrket klima- og energidepartementets innflytelse i regjeringa. Storbritannia har også endret sin energipolitikk betydelig etter at de fikk loven. Flere andre land har innført, eller er i ferd med å innføre, nasjonale klimalover. I 2012 fulgte Mexico og så Finland og Danmark, og Kina jobber med lovforslag. Det er stor grunn til begeistring over at nær sagt samtlige partier nå går inn for at også Norge skal få sin klimalov i denne stortingsperioden. Det er helt avgjørende at den enigheten vi har når det gjelder dette forslaget, resulterer i en sterk og forpliktende klimalov. Vi mener det er helt grunnleggende at nasjonale klimamål bygger på fakta fra klimavitenskapen. Det er bred politisk enighet i Norge om mange av tiltakene for å nå 2-gradersmålet, men mange av de viktigste tiltakene som trengs, kan fort bli prioritert bort i konkurranse med mer kortsiktige tiltak. En klimalov med karbonbudsjett etter britisk modell vil sikre en mer langsiktig klimapolitikk. Den vil flytte diskusjonen fra om til hvordan, fordi vi fastsetter rammene, men overlater til politikerne å bestemme tiltakene som skal få ned utslippene tilstrekkelig. En klimalov vil forplikte enhver regjering til å følge opp klimamålene og gi verktøy for systematisk rapportering av hvilke tiltak som iverksettes. Vi mangler i dag et overordnet verktøy som sørger for langsiktige utslippsreduksjoner i alle sektorer. En klimalov vil gjøre de overordnede utslippsmålene juridisk bindende. WWF, som er den organisasjonen som har gått i bresjen for innføring av klimalov de siste fem årene, har pekt på fire elementer for å sikre en sterk klimalov: Tallfeste nasjonale utslippsmål for 2030 og 2050, som er i tråd med Norges ansvar for å unngå 2 graders global oppvarming – det gjorde vi i forrige sak. Karbonbudsjetter som fordeler norske utslippskutt på alle sektorer, slik at vi sikrer forutsigbare rammer for næringslivet, og som ligger til grunn for alle beslutninger som skal tas i forvaltninga. En detaljert og sektorvis rapportering i de årlige statsbudsjetter som viser hvordan summen av planlagte utslipp og utslippsreduserende tiltak sikrer en utvikling i tråd med de vedtatte klimamål. Et sekretariat som har ansvar for å gi regjeringa faglige anbefalinger, inkludert utarbeidelsen av karbonbudsjettet og den årlige rapporteringa til Stortinget. Vi mener dette er viktige punkter som regjeringa må se på når man skal følge det opp, og en klimalov etter det mønster, og etter mønster fra den britiske loven, er en av de viktigste lovene Stortinget kan vedta, fordi vi tror det vil sikre en mer langsiktig klimapolitikk.