Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Det siste året har vært preget av finanskrisen og det påfølgende tilbakeslaget i verdensøkonomien. Fra høsten 2008 og langt inn i 2009 har det vært stor fare for at også norsk økonomi skulle gå inn i en langvarig nedgangskonjunktur. Mange prognosemakere har de siste månedene blitt mer optimistiske med hensyn til utviklingen i internasjonal økonomi. OECD mener at Norge ser ut til å bli det landet som raskest kommer seg ut av finanskrisen. Men det er stor usikkerhet omkring den økonomiske utviklingen og utviklingen i arbeidsledigheten, for fremdeles sliter store deler av norsk næringsliv, spesielt innenfor industrien. Budsjettet vi behandler i dag, er godt tilpasset situasjonen vi er i nå. Ny informasjon om den økonomiske utviklingen etter framleggelsen av nasjonalbudsjettet er i hovedsak i tråd med de anslagene som lå til grunn da budsjettet ble lagt fram, og viser at det er riktig å bruke mer oljepenger enn handlingsregelen tilsier også neste år. Den internasjonale finanskrisen har vært svært godt håndtert av Regjeringen. Det at vi i gode tider har holdt igjen på pengebruken, har gitt oss muligheter til å stimulere økonomien kraftig under det verste økonomiske tilbakeslaget siden 2. verdenskrig. Budsjettet vi behandler i dag, bærer preg av fortsatt satsing på arbeid, velferd og klima. Støyen omkring innføring av avgift på biodiesel har overskygget det faktum at neste års budsjett følger opp det vi har lovet at vi skal gjøre på svært viktige samfunnsområder. Vi satser på barnehager, skole og barnevern, og vi følger opp det vi har sagt om fortsatt satsing på høyere utdanning og forskning. Alt dette er satsingsområder som vil sikre velferd og verdiskaping i framtiden. Som flere har vært inne på i dag, er det nå nødvendig å komme tilbake til handlingsregelen når det gjelder bruken av oljepenger. Vi har en generasjonskontrakt vi skal oppfylle. Vår oljerikdom skal også komme nye generasjoner til gode. Det blir krevende og vil føre til nye debatter om hva vi skal bruke de store pengene på. Flere partier har i høst skrytt av at de bruker mindre oljepenger enn Regjeringen i sine budsjetter til neste år. Men ved nærmere ettersyn viser det seg at det er heller tvilsomt. Fremskrittspartiet bruker i sitt budsjett langt mer oljepenger enn Regjeringen. Deres inndekningsforslag for å finansiere store skatteletter og påplusninger i budsjettet er like urealistiske i år som tidligere år. Det som imidlertid er mer overraskende, er at Høyre, som liker å framstå som svært ansvarlig i sin økonomiske politikk, også har en inndekning for sine skatteletter og omprioriteringer som ikke står til troende. Jeg kan gi mange eksempler på det. Et eksempel er å redusere budsjettoverføringene til jordbruket med 1,9 milliarder kr, som mange har vært inne på før. Dette innebærer at jordbruksavtalen Stortinget vedtok i sommer, settes til side. For mitt hjemfylkes vedkommende ville et slikt kutt fått dramatiske konsekvenser, og det over natta. Ikke bare for jordbruket, men også for mange industriarbeidsplasser innenfor meieri, slakteri og møllevirksomhet ville det ha blitt en svært vanskelig situasjon. Kombinert med kutt i regionale utviklingsmidler, regionale forskningsfond og bygdeutviklingsmidler samt kraftig reduksjon i fylkeskommunens virkemiddelapparat hadde neste år blitt et vanskelig år for store deler av landet vårt – og det står ikke til troende. Forutsigbarhet i rammene, som har vært et stort tema i dag når opposisjonen har omtalt innføring av avgift på biodiesel, gjelder dermed ikke for all næringsvirksomhet i landet. Vi ser at de store pengene, både i Fremskrittspartiets og Høyres budsjetter, skal brukes til skattelette for de aller rikeste. Høyre gjeninnfører f.eks. aksjerabatten. Den vil først og fremst gi skattelettelser til personer med høye inntekter, fordi disse personene gjennomgående har en større andel av sin formue plassert i aksjer, mens personer med lavere inntekter har plassert mesteparten av sin formue i bankinnskudd og bolig. En slik politikk gir ikke en fordelingsprofil Arbeiderpartiet vil stille seg bak. Vi er opptatt av å oppfylle generasjonskontrakten, ikke bare ved lavere oljepengebruk, men også ved å sørge for at alle mennesker har like muligheter, uansett hvor de bor, hva slags sosial bakgrunn de har eller hvor tykk lommeboka er. Vi vil fortsette å prioritere det viktigste, nemlig arbeid og velferd til alle.