trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Sponheim (Venstre), 2005-03-16:
Jeg har lagt til rette for et samarbeid og endrede rammevilkår innenfor meierisektoren som gir alle lik konkurranse. Derfor har vi nå en ny markedsordning på plass fra 1. januar i år som vil bli fullt ferdig fra 2006. Den gir like vilkår. Så er det ulike interesser blant de ulike aktører. Det må vi akseptere. Noen vil ha enda flere av betingelsene til sin fordel, som er det motsatte av det andre vil ha. Det er f.eks. spesielt aktuelt mellom to private aktører. Det er Synnøve Finden, som lager ost, på den ene siden og Q-meieriene, som produserer melk, på den andre siden. Det offentlig regulerte kryssubsidieringssystemet, prisutjamning, er jo slik at man flytter penger, i dette tilfellet fra Q-meieriene til Synnøve Finden, som lager ost. Det er klart at man da har ulike interesser. Da er det viktig å ha en nøytral myndighet oppe i dette som sier at når det gjelder konkurranse, går det her en lik strek for alle. Det sier vi. Så er det selvsagt slik at ostetilvirkeren vil ha billigere melk, og melkeprodusenten vil ha en høyest mulig pris for melk. Vi er rettferdige myndigheter for alle. Men når det oppstår en politisk debatt, forbeholder jeg meg som politiker retten til å få lov til å ha meninger i åpent lende og debatt.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Det er bra at representanten Hedstrøm tar opp dette med at kjedene får for store marginer. Men Fremskrittspartiet er også en viktig del av et hylekor som gang på gang roper om at vi har altfor høye matvarepriser i Norge, og Hedstrøm står stadig vekk fram med ønsket om å få redusert matvareprisene. Det betyr også at man reduserer inntektene til norske matvareprodusenter. Jeg vil be statsråden svare på om det er slik at Norge i forhold til inntekt har høye matvarepriser. Og hvorledes er utviklingen på matvarepriser i Norge i forhold til inntekt de siste årene?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-16:
Jeg kan ikke oppfatte statsråden annerledes enn at han er passiv i forhold til prisøkningene som ser ut til å komme på matvarer. Statsråden har også tidligere vært passiv i forhold til konkurranseforholdene, bl.a. når det gjelder Tine-saken, hvor giganten Tine herjet med Synnøve Finden og man fra Regjeringens side ikke gjorde noe som helst. Man må kunne etterlyse en mer offensiv konkurransepolitikk innen landbruket, og hvis man ønsker å etterlyse Konkurransetilsynet, kan man jo ta vekk det unntaket landbruket har innenfor konkurranseloven. Man må kunne stille seg spørsmålet om det er slik at statsråden bare er minister for landbruket og ikke for forbrukerne. Det hjelper ikke å si det slik som statsråden sier det, at man følger saken nøye, når man faktisk ikke gjør noe.
Morten Lund (Senterpartiet), 2005-03-16:
Senterpartiet har selvfølgelig vært opptatt av at det er forbrukerne som skal ha gevinsten av momsreduksjoner – den store momsreduksjonen som vi fikk for noen år siden, og den lille vi fikk nå – og vi har vært opptatt av at den gevinsten man får når man setter ned prisene til gårdbrukerne, også skal komme forbrukerne til gode. Men det er ikke det som har skjedd. Senterpartiet har tatt opp dette gang på gang, og det er blitt lovet nøyere oppfølging, eller svaret har vært: Dette greier Konkurransetilsynet, de fokuserer på kjedene – som da tar den store gevinsten. Senterpartiet har bedt om en kontinuerlig prisovervåking, som tydeligvis ikke har blitt fulgt opp, men er etter innfallsmetoden. Og rett etter jul, da Dagens Næringsliv avslørte det som skjedde med kjedene, virket det som om direktøren i Konkurransetilsynet var overrasket over at dette hadde skjedd. Men det er ingen andre som har kunnet unngå å se hvor gevinstene har havnet. Det er store milliardgevinster. Er det slik at det nå kan være enighet innenfor Regjeringen om at Konkurransetilsynet først og fremst skal se på konkurransen, den manglende konkurransen, mellom matvarekjedene?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-03-16:
Jeg har et spørsmål til barne- og familieministeren. I går ble det lagt fram tall over barnehageutbyggingen i 2004. Nå er det helt klart at målet for full barnehagedekning nok en gang skyves på. Opprinnelig var målet at vi skulle ha full dekning i 2000. Det satte Bondevik I-regjeringen en stopper for. Da vi nådde det laveste barnehageutbyggingsnivået på 15 år, sa Sem-erklæringen at man skulle ha full barnedekning i 2003. Det nådde man heller ikke. Så sa man i barnehageforliket i Stortinget at målet skulle nås i løpet av 2005. Nå er det klart at med dagens barnehageutbyggingstakt vil målet tidligst nås i løpet av tre år. Skjønner barne- og familieministeren den fortvilelsen de 20 000 barn og deres foreldre føler når de får nei på søknad om barnehageplass, når de må organisere livet sitt på en annen måte på grunn av problemer med jobb osv., og ikke får den omsorgen for barna? Kan barne- og familieministeren ta ansvar for at vi når full barnehagedekning raskest mulig?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-03-16:
Det er ingen tvil om at barnehageforliket har ført til at barnehageutbyggingen går raskere, men den går altså ikke raskt nok. 20 000 står fortsatt i kø. Det er også slik at barnehageforliket har sørget for å få prisen ned, mot Regjeringens opprinnelige vilje. Nå betaler ingen mer enn 2 750 kr. Men vi må sørge for at alle får plass. Og én ting som vi tok opp i barnehageforliket, men som Regjeringen sa nei til, var en lovfestet rett for hver enkelt til en barnehageplass dersom man ønsket det. Arbeiderpartiet foreslo at det skulle være like naturlig å få en barnehageplass når man ville ha det, som at skoleplassen er der når man er seks år. Det er jo ingen kommune som ville ha funnet på å si: Her kommer det mange 6-åringer, men vår kommune har dessverre ikke kapasitet til skole for alle. Slik må det bli når det gjelder barnehageplasser også. Jeg lurer på hvorfor Regjeringen er så imot å innføre en lovfestet rett til barnehageplass for alle.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Ja, jeg tar ansvar for at vi når full barnehagedekning så raskt som overhodet mulig. Jeg har stor forståelse for dem som fortsatt står i kø. Det har vist seg at barnehageutbyggingen har tatt lengre tid enn det mange regjeringer – også før denne – har tenkt seg. Noe av det vi har sett etter barnehageforliket, er at tusenvis har hatt et ønske om å få heltidsplass til barnet framfor deltidsplass, som de har hatt. Så mange som 10 000 flere barn fikk heltidsplass i 2003. 14 000 flere barn fikk heltidsplass i 2004. Det er klart at det gjør veldig mye i forhold til kapasiteten. Og når det gjelder kapasiteten i dag, bygger vi en og en halv ny barnehageplass pr. nytt barn vi får inn i barnehagen. Altså: Vi bygger en og en halv plass for å få inn ett nytt barn i barnehagen. Det er den ene årsaken til at det tar noe mer tid. Den andre årsaken er at kommunene sier – og det er i særdeleshet de store kommunene – at de ofte trenger ett til to år, noen faktisk mer, for å finne tomter og for å regulere tomter. Og det er kommunene som bygger barnehager. Barnehageforliket som sådant er under to år, faktisk. Men det gledelige i dette er jo at over 60 pst. av kommunene allerede har fått full dekning, og at staten fullfinansierer alle nye barnehageplasser. Så det står ikke på økonomien, det er penger i sektoren. Uansett hvor mange barnehageplasser man bygger i år, og for den del, bygde i fjor, er pengene til stede i sektoren og blir utbetalt.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Først har jeg lyst til å si at forliket ble jo inngått også av regjeringspartiene, så det blir på en måte feil å stå her i dag og si at Regjeringen var imot maksimalpris. Forliket gjennomføres. Maksimalpris trinn 1 er gjennomført. Det er faktisk nærmere 100 pst. som betaler maksimalpris i dag, hvis vi ser på alle barnehagene samlet. Til det andre: Representanten vet godt at dette ble diskutert i forbindelse med forliket. Stortingsflertallet har faktisk sagt at man eventuelt skal komme tilbake til en rettighetslovfesting etter at man har nådd full dekning. Det er ikke tatt prinsippvedtak om at vi skal gjøre det, men man vil først prioritere å bygge ut nok barnehageplasser.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Det er viktig å prioritere velferdsordningene i tiden framover. Mitt ansvar er å prioritere barnehageutbyggingen, hvilket vi også gjør. KS la fram en undersøkelse bare for et par uker siden, der de dokumenterte at staten gjennom barnehagereformen faktisk dekker det det koster å bygge nye barnehager. Denne reformen er altså fullfinansiert fra statens side. Når det gjelder kommunene, krever vi at kommunene skal opprettholde sin andel i sektoren, slik at denne reformen – det må jeg bare få gjenta – er fullfinansiert totalt. Pengene ligger der. Det er bare å bygge plasser, og hver eneste plass som bygges, dekker vi.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Det hadde vi også gjort hvis det var det som skulle til. Men poenget er at det er ikke staten som bygger barnehagene, det er det kommunene og private som gjør. Aktiviteten og utbyggingen i kommunal sektor, det være seg fra kommunene eller fra private, den er like høy som de måltallene Stortinget satte seg i fjor. Det er riktignok 7 900 nye barn som er kommet inn i barnehage. Men faktum er at for å få disse inn, har vi bygd langt flere enn 7 900 barnehageplasser, fordi så mange ville ha deltid. Vi har nådd et mål om en kapasitetsøkning tilsvarende 13 300 plasser, fordi ett nytt barn i barnehage medfører en og en halv ny barnehageplass. Slik sett bygges det mer enn noensinne, og vi har bygd like mye som vi hadde lagt inn i budsjettet, faktisk mer. Det går altså ikke på det, det går på at så mange ville ha heltidsplass. Det går også på at noen kommuner sier at de ikke klarer det før i 2006 – et mål også Stortinget sluttet seg til gjennom budsjettbehandlingen i fjor.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Jeg kan dessverre ikke her fra talerstolen gå god for de tallene som PBL har beregnet. De har kommet med mange regnestykker de siste dagene som faktisk er ganske feil. Disse tallene kjenner jeg ikke til, jeg hører dem først i dag. Men det jeg kan forsikre representanten om, er at når vi like over påske kommer med en stortingsmelding som dreier seg om evaluering av maksprisreform trinn 1, vil faktisk alle tallene, helt eksakt, komme på bordet. De er nok litt annerledes enn disse tallene, men jeg er ikke ferdig med meldingen ennå. Men den kommer, og da skal det bli rikelig anledning for representanten til å diskutere tallene.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Vi jobber med disse tallene når det gjelder hvor mange private barnehager og andre som eventuelt har gått konkurs. Meg bekjent er det omtrent på samme nivå som tidligere, men disse eksakte tallene må vi få komme tilbake til når vi kommer med de endelige oversiktene. Når det gjelder fullfinansiering, er det entydig også i den undersøkelsen fra KS at selvsagt beregner vi et gjennomsnitt. Jeg kan ta et eksempel på hvordan en privat barnehage kanskje kan komme til å få problemer: Når en stor kommune i dette landet eier en barnehagetomt, kan kommunen selvfølgelig selge den for den prisen den vil. Så selger man denne tomten, som det skal bygges en barnehage på, for 9 mill. kr til en privat utbygger. Det er klart at de private da kan få ganske store problemer med å få hjulene til å gå rundt, hvis de velger å bygge. Det er et eksempel på at kommunene kanskje setter noen barnehager i vanskeligheter. Men i det store og hele: Noen kommuner sier at de har mer enn rikelig med penger fra staten. Andre har kanskje en liten egenandel, men den er så liten at den er helt marginal. Det er fullfinansiert fra staten, og det er jeg veldig glad og stolt over å kunne si.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Det er riktig at Stortinget har besluttet en overføring og en innlemming fra 1. januar 2006. Spørsmålet om innlemming kommer Regjeringen tilbake til i kommuneproposisjonen. Jeg kan ikke si noe annet enn at jeg er opptatt av at vi skal ha virkemidler som gjør at vi klarer å nå målet om full utbygging i barnehagesektoren, og at jeg jobber for at dette skal ivaretas på en god måte. Det aller viktigste vi kan gjøre innenfor barnehagesektoren nå, er å sørge for at vi får full dekning i løpet av 2006, slik alle kommuner – også de store – nå har lagt til rette for.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
På en måte er svaret det samme. Det er klart at vi studerer nøye denne rapporten som er kommet om innlemming og prioritering for kommunene, men vi kommer tilbake til dette spørsmålet i forbindelse med kommuneproposisjonen. Vi skal og må finne et system som gjør at vi klarer å bygge nok barnehageplasser til alle i 2006. Det er mitt mål. Det går an å gjøre dette på en god måte, og det skal vi klare.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Det var mange spørsmål. Jeg klarer nok ikke å svare på alle, men jeg får begynne med det første. Da barnehageforliket ble inngått for knapt to år siden, var vi i en situasjon der svært mange ønsket større fleksibilitet i barnehagene. Etterspørselen etter deltidsplasser var faktisk større enn etterspørselen etter heltidsplasser. Så fikk vi barnehageforliket, og vi har sett at dette har snudd totalt. Heller ikke Stortinget og Stortingets representanter på den tiden tok høyde for at dette kunne skje så raskt som det faktisk gjorde. Det er noe av årsaken. Vi har selvsagt tatt høyde for dette, spesielt er det tatt høyde for det i forbindelse med budsjettet for 2005. Først da vi fikk de endelige budsjettallene for 2004, litt ut på nyåret i fjor, så vi denne enorme strukturendringen som faktisk var i ferd med å skje. Det må vi ta høyde for, men det er jo positivt at vi altså klarer å bygge så raskt at også de som har deltidsplasser, får heltidsplass. Takten er i tråd med det vi har lagt til grunn i budsjettene, men det er bare det at vi bygger en og en halv plass for hvert nytt barn som kommer i barnehage. Men vi skal klare dette innen utgangen av 2006. Det er mitt mål.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Det er selvfølgelig vanskelig for en statsråd å svare for et budsjett som først kommer i forbindelse med 2006, og som et nytt storting skal vedta. Men jeg kan jo være såpass åpen å si at jeg tror det er viktig at vi fortsatt har rikelig med ulike stimuleringstiltak, så lenge vi bygger ut barnehagesektoren i den takten vi gjør. Og så kan jeg komme med et eksempel fra i år. Trygge Barnehager, som er den største private barnehageutbyggeren i landet vårt, har på planen at de kommer til å bygge 30 nye barnehager i 2005. De har aldri før hatt så mange barnehager på trappene. Vi vet at Husbanken heller aldri tidligere har hatt så mange henvendelser som akkurat nå. La oss håpe at det blir bygd enda flere plasser i 2005, slik at vi får mindre vei å gå i 2006.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Barne- og familiedepartementet har ikke sagt nei til videre drift av Bokollektivet i Oslo. Bokollektivet ble nedlagt av Oslo Krisesenter 1. desember 2004, og Oslo Krisesenter søkte ikke om midler fra departementet til videre drift før de la det ned. Den nye finansieringsordningen for krisesentrene ville gjort det enklere økonomisk å drive tilbudet i 2005, ved at statens dekningsandel er økt fra 50 pst. til 80 pst. av driftsutgiftene. Den resterende delen dekkes av kommunen. Tanken med Bokollektivet var at det skulle være et tilfluktssted for unge kvinner med minoritetsetnisk bakgrunn som måtte bryte med familie og/eller ektemenn på grunn av tvang, trusler og vold, herunder tvangsekteskap. Jeg ser helt klart at disse kvinnene har et beskyttelsesbehov, og for at de skal få et best mulig tilbud, mener jeg derfor at det er helt nødvendig at det foretas en helhetlig vurdering av både behov, tilbudsform, hvor tilbudet best kan gis, og hvilke instanser som kan være med på å finansiere et slikt tilbud. En slik vurdering mener jeg er helt nødvendig, ikke minst for kvinnenes egen skyld. Søknaden fra Kirkens Bymisjon og Oslo Røde Kors om et nytt og utvidet tilbud, som Barne- og familiedepartementet mottok 10. desember i fjor, vil derfor bli utredet og tatt stilling til i løpet av våren. Siden tilskudd til krisetiltak betinger kommunal grunnfinansiering, vil søknaden også bli drøftet med Oslo kommune. Jeg er svært opptatt av tryggheten og tilbudet til disse kvinnene. Ingen kvinner har blitt eller skal bli satt på gaten. Oslo Krisesenter har opplyst at de kan tilrettelegge et tilbud for disse kvinnene med to–tre sengeplasser til enhver tid. Mange av kvinnene vil også kunne omfattes av det ordinære tilbudet ved krisesentrene. For dem som i dag er i direkte fare, vil politiet kunne iverksette beskyttelsestiltak med hemmelig adresse og/eller fiktiv identitet. Ingen er tjent med at disse kvinnene igjen utsettes for vold eller trusler fordi det ikke tas ansvar for de tiltak som iverksettes og dekkes av det offentlige.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Dette var en forklaring på hvordan dette botilbudet tidligere har vært finansiert, nemlig via Krisesenteret i Oslo; det var altså mer en forklaring på hvordan systemet var. Det som nå foreligger, er altså en helt annen søknad om et utvidet tilbud, fordi man, slik vi har forstått det, ikke har kunnet gi god nok beskyttelse for disse kvinnene slik det har vært drevet fram til i dag. Bokollektivet der de har bodd, har også vært kjent, slik at når vi da får høre at botilbudet er nedlagt på helt selvstendig grunnlag, uten departementets medvirkning, og vi har fått en søknad i etterkant om et helt nytt tilbud, så har vi gitt et foreløpig svar, ikke om at vi avslår det, men at vi må gå nærmere inn i denne søknaden, fordi det søkes om et helt annet tilbud enn det som har vært drevet tidligere. Vi gjennomgår søknaden og skal selvfølgelig komme tilbake til svaret senere.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Jeg blir faktisk litt usikker på dette siste spørsmålet, om å «rydde opp i dette finansieringssystemet». Vi har nettopp, som representanten også sier, gjort en endring i det som gjelder finansieringen av Krisesenteret, som mitt departement har ansvar for. Så har vi fått en søknad om et helt annet tiltak, som jeg har sagt at vi nå skal se på, men departementet har altså ikke hatt styring med denne nedleggelsen. Denne nedleggelsen har vært gjort helt på selvstendig grunnlag, helt uavhengig av departementets medvirkning, og en søknad om et nytt tiltak har altså kommet i ettertid. Så har jeg til slutt lyst til også å nevne at det finnes andre botilbud som er hemmelige, nemlig et av tiltakene i tvangsekteskapsplanen vår, der Kommunal- og regionaldepartementet i samarbeid med Husbanken har laget en del boliger – ti stykker – med nødvendig utstyr. De er gjort tilgjengelige for ungdom som er kommet i en tvangssituasjon, og de kan på meget kort varsel tilbys ungdom over hele landet. Så dette er også et tiltak vi har i denne sammenhengen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Som representanten May Hansen kjenner til, har Regjeringen vedtatt en handlingsplan mot vold i nære relasjoner, en plan som går ut 2007, der mitt departement har selvstendig eller delt ansvar for 24 av de 30 tiltakene i planen. Hovedtyngden av departementets midler til tiltak mot vold går til gjennomføring av denne handlingsplanen, herunder vår andel av driftsstøtten til Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress, NKVTS. Departementet har for øvrig begrensede midler til disposisjon til å støtte søknader om andre voldsforebyggende tiltak. Vi har imidlertid to år på rad gitt 50 000 kr til Menn Mot Vold. Fordeling av midler til organisasjoner på dette området er i forbindelse med barnevernsreformen fra 1. januar 2005 lagt til Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet. Siden departementet ikke lenger disponerer midler til dette formålet, har vi bedt Menn Mot Vold ta kontakt med direktoratet og søke om midler derfra. Departementet gir også støtte til Reform – Ressurssenter for menn – med 2 mill. kr årlig. Vi har bedt Reform om å samhandle med de miljøer som jobber med menn og vold, for å utvikle strategier for forebygging. Jeg vil be Reform om å invitere Menn Mot Vold med i dette arbeidet. Jeg setter stor pris på at Trondheim kommune og Helseregion Midt-Norge ser behovet for en slik forebyggende virksomhet som Menn Mot Vold driver i regionen, og departementet har altså bidratt med et mindre beløp til Menn Mot Vold for bl.a. å styrke muligheten til å finne lokale løsninger.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Dette tiltaket er ikke direkte knyttet til handlingsplanen, slik jeg husker det. Denne organisasjonen er en medlemsorganisasjon med 200 medlemmer, og den har vært i virksomhet siden 2001, etter det jeg har kjennskap til. De gjør en veldig god jobb. De arbeider og har fantastisk gode formål. Men det er altså slik at vi har utrolig mange søknader fra medlemsorganisasjoner og frivillige organisasjoner på ulike områder, og vi har svært begrensede midler uavhengig av denne handlingsplanen. Som jeg sa i svaret mitt, går de midler vi bruker i Handlingsplan mot vold, i hovedsak via andre kilder. Det er det som gjør at jeg ikke kan se at vi på vårt departements budsjett for 2005 er i stand til å løse ut en søknad om 500 000 kr.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-03-16:
Jeg er helt enig med representanten May Hansen i at vi har behov for ulike tiltak, og at det er utrolig positivt at også menn engasjerer seg sterkt mot vold i vårt samfunn. Nå er det også slik at vi i og for seg ikke har avslått at Menn Mot Vold kan få støtte i 2005. Det er bare det at midlene altså kanaliseres via direktoratet. Vi har bedt Menn Mot Vold ta kontakt der. Det håper jeg selvsagt at de kommer til å gjøre. Når det er sagt, har jeg også lyst til å si at vi kanaliserer en god del midler gjennom Reform, som også er et veldig godt tiltak, der menn er engasjert i stor skala, og der det også er hjelpetilbud for menn. Samtidig har vi det nye Kunnskapssenteret, der vi innen 2007 skal etablere behandlingstilbud for menn som er eller har vært voldsutøvere. Det tror vi også blir et viktig tilskudd. Det andre spørsmålet går mer generelt på barn og problemstillinger i Oslo. Jeg tror faktisk ikke tiden strekker til til å svare på det. Men det går an å stille nye spørsmål.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-03-16:
Senest i dag har vi hørt på radio at kommunene er nødt til å kutte i skoletilbudet til våre barn, på grunn av at Regjeringen har satt så stramme rammer når det gjelder kommunesektorens økonomi. Regjeringen og Fremskrittspartiet har jo valgt å betale skattelettelsen gjennom å kutte i skoletilbudet og kutte i tilbudet til våre eldre. Selv med statlig finansiering er det all grunn til å tro at dette gir en usikkerhet for kommunene i forhold til barnehageutbygging og med det også påvirker barnehageutbyggingen. Er statsråden enig med Arbeiderpartiet i at det nå er nødvendig å prioritere et bedre barnehagetilbud, prioritere et bedre skoletilbud, prioritere en bedre velferdstjeneste til våre eldre framfor skattelettelser?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Det er jo veldig nedslående at Regjeringen for tredje år på rad ikke har nådd de målsettingene Stortinget har satt. Regjeringen har gjentatte ganger forsikret Stortinget om at den mener at utbygging er viktigst. Pris er ikke så viktig som utbygging, har ikke minst barne- og familieministeren sagt en rekke ganger fra Stortingets talerstol. Men det er åpenbart ikke viktig nok, når man for tredje år på rad ikke når disse målsettingene. Hvis det virkelig var slik at utbygging var det viktigste for Regjeringen, hvorfor kommer man ikke da tilbake til Stortinget hvis det er nye ting som må gjøres, noe statsråden ikke har gjort? Det har altså ikke vært et storting som har vært mer velvillig til barnehager enn det stortinget vi nå har. Det er en stor satsing fra Stortingets side, og så opplever vi at Regjeringen ikke er i stand til å få til det Stortinget vil. Spørsmålet blir: Hvis det er slik at Regjeringen har vanskeligheter med å få til det Stortinget vil, kunne det ikke da være en idé å komme tilbake til Stortinget og si at vi må gjøre sånn eller sånn for å få utbyggingen i gang fordi det fremdeles er over 20 000 barn som står i barnehagekø i Norge?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til barne- og familieministeren. 20 kommuner i Norge har hatt forsøk med at man ikke øremerker tilskuddene til barnehagene, men lar dem bli en del av rammefinansieringen. Dette har Telemarksforskning forsket på på vegne av Kommunaldepartementet. Ikke overraskende, primært på grunn av dårlig kommuneøkonomi, viser det seg at disse 20 kommunene har 50 pst. mindre vekst i barnehageutbyggingen enn de som har dette som øremerket tilskudd. Det sies veldig klart fra forskernes side at det er ingen lur strategi å gi rammefinansiering før målet om full barnehagedekning er nådd. La meg da spørre: Regjeringen har sammen med Arbeiderpartiet inngått et forlik om at det skal rammefinansieres til neste år. Det vil bety at barnehagemålene ikke vil nås, simpelthen fordi kommunene har så dårlig råd at man ikke kan prioritere utbygging av barnehager. Vil statsråden revurdere dette, og sørge for at dette tilskuddet blir øremerket inntil målet om full barnehagedekning er nådd, slik Stortinget opprinnelig har fastsatt?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Det som er realiteten, er at hvis man velger å rammefinansiere dette, vil den samme utviklingen skje i alle kommunene, simpelthen fordi kommunene har så dårlig råd at man ikke vil kunne prioritere barnehager på samme måte. I tillegg har Stortinget vedtatt at vi skal ha makspris trinn 2 fra 1. august 2005. Det betyr at prisen vil gå ytterligere ned, og at etterspørselen vil gå ytterligere opp. Det betyr at det vil bli enda flere barn som står i kø. Hvis man da velger den tilnærmingen som Regjeringen har, med elendig kommuneøkonomi på den ene siden og rammefinansiering på toppen, kan man skyte en hvit pinn etter full barnehagedekning. Derfor utfordrer jeg på nytt: Ser ikke statsråden faren ved dette? Rapporten fra Telemarksforskning er entydig i konklusjonen: Dessverre lar det seg ikke gjøre å kombinere full utbygging med rammefinansiering, på grunn av dårlig kommuneøkonomi.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-03-16:
Som statsråden sikkert også er kjent med, har PBL i februar og mars gjort en undersøkelse blant en rekke private barnehager som viser at 18 pst. av de spurte barnehagene ikke hadde fått melding om hvor stort kommunalt tilskudd de fikk for 2004, altså 2004. Dette resulterer i at mange private barnehager heller ikke får lagt frem regnskapene sine for 2004, da deler av inntekten ikke er kjent. I tillegg er det fremdeles 53 pst. av de spurte barnehagene som ikke kjenner tilskuddene sine for 2005. Nå er vi i mars. Hva har statsråden tenkt å gjøre med den uholdbare situasjonen og de uforutsigbare rammevilkårene for de private barnehagene?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-03-16:
Det er en rekke problemstillinger som fremdeles ikke er avklart når det gjelder barnehageforliket. Da det ser ut til å ta lengre tid enn opprinnelig planlagt å få bygd nok plasser til å dekke behovet, må man antakeligvis forberede seg på at det også vil foregå utbygging i 2006. Jeg blir litt matt når jeg hører Arbeiderpartiet kritisere hver gang statsråden legger fram nye tall. 12 000 barnehageplasser er det som står i forliket, og at statsråden har greid å få til mer enn det, synes jeg egentlig er bra – 12 000 plasser, det stod ikke antall barn. Men likevel må vi foreta en utbygging også i 2006. Da vil jeg spørre statsråden: Har hun tenkt seg at man skal videreføre stimuleringstilskuddene også i 2006, for å sikre videre utbygging?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-03-16:
I den KS-rapporten som statsråden har omtala når det gjeld økonomien – det vart sitert under pressekonferansen i går – heiter det at resultata gir «ikke grunnlag for å hevde at reformen generelt har vært underfinansiert». Men faktum er at det er ei rekkje kommunar i dag som må kutte på mange velferdstilbod på grunn av dårleg kommuneøkonomi. Spørsmålet mitt til statsråden er: Er det eintydigheit i rapporten om at kommunane er einige om at denne reforma er fullfinansiert? Litt om private barnehagar: Det var mange av dei private barnehagane som var misnøgde med finansieringsordninga då vi inngjekk barnehageforliket. Dei hevda at det ville bli konkursar, og at det ville bli nedlegging av private barnehagar. Det andre spørsmålet er: Er det mange private barnehagar som har gått konkurs, og som er forsvunne?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Det forundrer meg at hver gang vi får nye tall på bordet om barnehageutbygging, blir statsråden overrasket over at så mange nye barnehageplasser blir spist opp av barn som ønsker heldagsplass. Hvorfor har ikke statsråden lagt inn en beregning av en økning i etterspørselen etter barnehageplasser når prisen går ned? Når prisen går ytterligere ned ved innføring av makspris trinn 2, til kr 1 750, vil behovet bli betydelig økt. Hvorfor har ikke statsråden sett at det er en sammenheng mellom pris og etterspørsel? Dette har vi fortalt statsråden mange ganger, og det vet vi også fra erfaringene i Sverige da man innførte makspris der. Foreldre i Norge vil nå ha rimeligere barnehager. De velger bort kontantstøtte, og det må statsråden snart ta innover seg. Hva vil statsråden gjøre for å få på plass det reelle behovet for barnehager i Norge? Hva er det reelle behovet når det gjelder utbyggingstakten?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Jeg vil få lov til å stille et spørsmål til barne- og familieministeren: «Menn Mot Vold(MMV) har fått støtte til sin drift fra Barne- og familiedepartementet, Trondheim kommune og Helseregion Midt-Norge. MMV jobber med bevisstgjøring av i hvor høy grad kvinner er utsatt for risikoen for å bli voldtatt eller utsatt for fysisk vold i nære relasjoner. MMV har søkt om driftsmidler for å ansette en daglig leder som skal være hovedansvarlig for koordinerings-, administrasjons- og undervisningsarbeidet. Arbeidet står nå i fare for å opphøre grunnet økonomi. (MMV) Hva vil statsråden gjøre med dette?»
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Jeg vil takke for svaret. Det forrige spørsmålet, som ble stilt av Signe Øye til barne- og familieministeren, kan etter min mening sammenliknes med dette spørsmålet. Gode, målrettede lavterskeltilbud blir lagt ned over hele landet. Jeg har stilt noen spørsmål til barne- og familieministeren i det siste som omhandler det. Jeg mener at når man har et tiltak som virker, som er målrettet, og som koster lite, må det videreføres. Jeg mener at dette til en viss grad er statsrådens ansvar når man lager en handlingsplan. Hva fungerer? Hvilke tiltak skal videreføres? Hva skal vi bruke penger på? Mener statsråden at gode, målrettede tiltak skal videreføres? Og mener statsråden at det er hennes ansvar?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-16:
Jeg vil igjen takke for svaret. Jeg tror det er ekstremt viktig at menn kommer på banen i disse spørsmålene. Det er få tiltak i Norge der menn tar dette ansvaret og gjør denne jobben. Reform er i så måte et veldig bra tiltak. Vi har en negativ utvikling. Jeg mener at prostitusjon er vold mot kvinner. Vi ser i Norge i dag at prostituerte etablerer seg i Norge fordi vi har et stort marked. Det er nå barn på gata i Oslo. Det er jeg overbevist om etter å ha tatt noen runder med Barnevernsvakten. De kan selvfølgelig legitimere at de er over 18 år, men de ser ut som de er langt under 18 år. Dette er en utvikling som jeg vet at også statsråden er opptatt av. Når menn er på banen, er det viktig at disse tiltakene blir prioritert. Jeg kunne også tenke meg å høre hvilke tanker statsråden har om det som nå skjer på gata i Oslo.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-16:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til fiskeriministeren. Vi har gjort unna snart et år med strukturordninger innenfor kystfiskeflåten, med en betydelig omsetning av kvoter, eierkonsentrasjoner og ikke minst en kraftig kostnadsøkning på de kvotene som blir omsatt. Fiskeriministeren har nylig, uten å konsultere Stortinget, gjort en forskriftsendring som innebærer at man også innfører en strukturkvoteordning i havfiskeflåten, hvor man innenfor denne flåtegruppen kan få evigvarende kvoter. Fiskeriministeren antydet i en tidligere spørretime at han ville vurdere å ta denne saken til Stortinget. Jeg vil gjerne høre fiskeriministerens begrunnelse for at han ikke har ønsket å få denne saken behandlet i Stortinget.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-16:
Jeg kan ikke tro at fiskeriministeren har tenkt å gjøre det til et prinsipp at et utsagn fra partier i Stortinget som sikrer Regjeringen flertall, skal være avgjørende for om en sak skal behandles i Stortinget eller ikke. Dette er ikke ubetydelige endringer av politikken innenfor denne flåtegruppen, og det gjelder ikke bare de vel 7 pst. som fiskeriministeren gjentatte ganger har sagt har deltatt i denne strukturordningen så langt. Det er nemlig åpnet for en generell strukturordning også innenfor havfiskeflåten som innebærer at vi vil få en EU-konsentrasjon, og at vi vil komme til å få en mer kapitalintensiv næring over tid, på samme måte som vi nå ser i kystflåten. Det forundrer meg at fiskeriministeren, med en politikkendring som over tid vil få såpass omfattende konsekvenser, ikke ser behovet for å få en bredere politisk drøfting av denne saken. Vi har i dag tre trålerselskap som har kontroll med ca. 45 pst. av torske- og hysekvantumet innenfor havfiskeflåten. Jeg kunne tenke meg å spørre fiskeriministeren: Hvor sterk eierkonsentrasjon vil han kunne komme til å tillate i framtiden?
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
For det første er det feil å påstå at vi har tildelt evigvarende kvoter til noen grupper. Vi har likestilt en mindre del av kvotegrunnlaget som var knyttet til enhetskvoteordningen for havfiskeflåten, og likestilt det med alle andre kvoter, enten vi snakker om sjarkflåten eller om havfiskeflåten. Strukturkvoteordningen for havfiskeflåten som vi har iverksatt, hjemles i saltvannsfiskeloven, og vi har derfor ment at det rettslige grunnlaget ligger i loven. Så er det heller ikke slik at vi har innført noe nytt prinsipp. Vi har hatt sammenslåingsordninger innenfor ringnotfiske og innenfor reketrålgruppen i en årrekke, og for småtrålerne i torsketrålgruppen fra 2000. Stortinget behandlet disse spørsmålene i hele sin bredde da man behandlet St.meld. nr. 20 for 2002-2003 om strukturtiltakene i kystfiskeflåten, og da aksepterte flertallet også der dette prinsippet. Så er det slik at om det er uenighet i Stortinget, er ikke det avgjørende for om det skal til Stortinget. Jeg registrerer at det er et flertall i Stortinget som ønsker å innføre det, og vi har en usedvanlig bred støtte i næringen for å gjennomføre disse tiltakene. Dermed har vi valgt å gjennomføre ordningen på den måten som nå er varslet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Det foreligger begrensninger på hvor mange enheter trålkvote man kan ha pr. rederi eller knyttet til hvert anlegg. Det er ikke endret. Det vi har gjort nå, er at vi har fjernet tidsbegrensningen for en mindre del av kvotegrunnlaget. Det berører altså da knapt 8 pst. av torskekvoten og vel 9 pst. av sildekvoten. Dette er en liten del av kvoten, som nå blir likestilt med alle andre kvoter hva angår eierskapet. Det vi har fjernet, er tidsbegrensningen i strukturkvoteordningen. Det var ikke slik at den kvoten som da ble frigjort, skulle fordeles på hvem som helst. Den skulle gå tilbake til den samme gruppen og fordeles blant de samme fartøyene. I så måte foregår det ikke noen større konsentrasjon enn det som det var lagt opp til av tidligere storting og tidligere regjeringer.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Det vi har gjort i denne sammenhengen, er å fjerne tidsbegrensningen i strukturkvoteordningen for havfiskeflåten, en mindre del av kvoten. Hjemmelsgrunnlaget ligger i saltvannsfiskeloven. Stortinget har ved flere anledninger behandlet både prinsippet og praktiske tilordninger, bl.a. da man behandlet stortingsmeldingen om strukturtiltakene i kystflåten. Så registrerer jeg at et bredt flertall av partiene har gitt sin fulle tilslutning, akkurat som også næringen har gjort. Jeg har registrert at man, ikke minst på et møte i Fiskebåtredernes Forbund, jo til de grader gjorde det klart at dette ønsket man innført. Der var bl.a. representanten som nå spør, til stede og fikk klar melding om at dette er sterkt ønskelig, dette er ønskelig for å skape lønnsomhet og sikre arbeidsplassene langsmed kysten. Derfor må jeg si at jeg er skuffet over at man bruker så stor energi på å bekjempe gode tiltak som skaffer arbeidsplasser og skaper økt verdiskaping langsmed kysten, for det er det representanten Arnesen tilkjennegir ved sin aktivitet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Når det gjelder den holdningen man tilkjennegir ved å si at dette ble presset igjennom i Stortinget med støtte fra Fremskrittspartiet, må jeg si at jeg betrakter Fremskrittspartiet som et likeverdig parti – det er mange ganger større enn Senterpartiet – som likeverdig representant i Stortinget. Det flertallet som er i Stortinget, uavhengig av hvilke parti, respekterer jeg. Dernest er det slik at prisen på kvoter fastsettes av kjøper og selger. Det er ikke myndighetene som fastsetter den. Det er ingenting til hinder for at en fisker også gir bort fartøy med kvoter. Det er klart at kvotene har en pris, men det er også bare på den måten en kan finansiere fartøyer. Hvis ikke kvoten fulgte med fartøyet, etter godkjenning fra fiskerimyndighetene – det må foreligge en godkjenning fra fiskerimyndighetene – ville man ikke fått finansiert fartøyet. Der er det en sammenheng. Prisen er det ikke myndighetene som fastsetter. Når det gjelder det med færre fiskere, er det klart at vi har en overkapasitet i flåten, og i enkelte tilfeller vil det også kreves færre fiskere. Et eksempel fra Husøya viser at sammenslåing av fartøyer ikke betyr redusert antall fiskere, men det betyr helårsarbeidsplasser.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Jeg synes det er flott at det er en verdi i norsk fiskerinæring i den størrelsesorden som her tilkjennegis. Det er flott at det er verdiskaping i næringen, at det er høye verdier – det er det vi ønsker, for det er det som kan skape arbeidsplasser langsmed kysten. Så er det slik at det refereres til en enkeltperson som er en betydelig eier i rederinæringen, hr. Røkke, et framtredende arbeiderpartimedlem, ifølge eget utsagn. Han er i hvert fall fornøyd med den politikken som føres. Jeg kan også vise til to unge fiskere i Finnmark som stod fram i Fiskeribladet og sa at de gruer seg hvis denne regjeringen blir skiftet ut og visse andre partier – som jeg ikke skal nevne ved navn her – kommer til makten, for det vil rive unna grunnlaget for unge fiskeres framtid i norsk fiskerinæring. Jeg kan vise fram det store intervjuet til representanten Elvik hvis hun ikke har fått det med seg. Men jeg synes det er pussig at det ikke blir referert til det. Så er det slik at en 19-åring har stått fram og sagt at hun ikke har råd til å kjøpe båt. Ja, det forstår jeg, men så kan man samtidig spørre: Hvor mange 19-åringer har kapital til å gå inn og kjøpe en industribedrift, en butikk eller hva det måtte være? Men det er også mulig. Jeg kan vise til en ung fisker, vel 20 år, i Havøysund, som med god hjelp fra ulike aktører har kjøpt seg båt og kvote. Det er mulig, så la oss nå ikke tegne et helt svart bilde.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Jeg er enig med representanten Solholm i at kvotefordelingen ligger rimelig fast mellom de enkelte gruppene, og at de utsagn som nå kommer om at vi rokker ved sentrale fordelingsgrep, er feil. Eksempelvis har kystflåten 70 pst. av torskeressursene, og da blir det litt feil. Ja, det blir like feil å framstille det som om det er trålerne som er vinnerne. Det blir like feil når Dagbladet slår opp at et av de store feilgrepene i norsk fiskeripolitikk som jeg har gjennomført, er å la fabrikktrålerne ha fryseanlegg om bord. Ja, det begynner å bli noen tiår siden de fikk det, men det er mulig at det er min feil, det også. Men hvis det er begrunnelsen for å kritisere politikken, ja da blir det feil. Så til dette med kondemnering av fartøy. Jeg har holdt på det, fordi overkapasitet både nasjonalt og internasjonalt er et betydelig problem i norsk fiskerinæring. Jeg har av den grunn fastholdt at et fartøy må ut, men vi har åpnet for at det ikke nødvendigvis er et bestemt fartøy som skal tas ut. Men det å få redusert kapasiteten er vesentlig. Vi må unngå at fartøy kommer inn i norsk fiskerinæring eller i andre fiskerier som allerede har overkapasitet på fangstsiden.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Når alarmen går om at skipet har problemer, er både Hovedredningssentralen og Kystverkets beredskapsorganisasjon beredt til å håndtere det. Første prioritet er å berge liv og helse, og deretter å gjøre det som er mulig for å unngå skade på miljøet, det være seg på grunn av oljeutslipp eller annen last, så vel som bunkersolje. Det er da slik at Kystverket nå skal evaluere hendelsen med «Fjord Champion», et 174 meter langt fartøy som gikk i ballast, som fikk motortrøbbel, som kom i brann – og flere av disse tingene bidrog til å vanskeliggjøre redningsaksjonen. Vi kan da konstatere at aksjonen var vellykket i den forstand at ulykken ikke medførte tap av liv og helse, og det kom heller ikke skade på miljøet. Vi er ikke like tilfreds med andre sider ved aksjonen, og derfor har vi også igangsatt en evaluering av den. Det er klart at det hadde vært ønskelig at en slepebåt hadde nådd havaristen tidligere, slik at grunnstøting hadde vært avverget. Derfor går vi igjennom aksjonen, derfor går vi også igjennom og evaluerer hele sakskomplekset, inklusiv slepebåtberedskapen. Men det at vi også innenfor slepebåtberedskapen bygger på en kombinasjon av private og offentlige ressurser, er ikke noe nytt. Det har vært grunnleggende i beredskapen til alle tider. Men, som sagt, det gikk lang tid – skjønt det gikk ikke 15 timer, det gikk tolv og en halv time – fra havaristen begjærte slepebåt, til bistanden kom. For man skal da være klar over at på ett tidspunkt, ca. 2 timer etter at hendelsen inntraff, meldte kapteinen at faren var over – brannen var under kontroll. Så blusset brannen opp igjen. Men alle disse sider skal vi nå evaluere, og Stortinget vil på en egnet måte få seg tilstilet den evalueringen. For som vi alle vet, ligger det en stortingsmelding til behandling om disse spørsmålene, slik at Stortinget skal bli orientert og få se og gjennomgå den evalueringen som vi gjennomfører.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Kystverket har berammet et møte med Kystvakten og slepebåtnæringen den 21. mars for å gå igjennom en del av disse spørsmålene. Da dette inntraff, befant det seg et mindre kystvaktfartøy i nærheten av havaristen. Etter hvert kom det to redningsskøyter til og et roroskip, «Tor Hollandia», og etter hvert, etter at det grunnstøtte, kom kystvaktskipet «Eigun» til og deretter slepebåt. Så er det jo slik at det raste en dramatisk brann om bord. Det vanskeliggjorde det å få en sleper, det vanskeliggjorde redningsarbeidet i betydelig grad, men det bortforklarer ikke det at vi ikke er tilfreds med at det tok så lang tid. Så skal det samtidig sies at det i regionen er betydelig slepebåtkapasitet, men omstendighetene gjorde at et fartøy i Kristiansand ikke lot seg bemanne, et annet lå i Hirtshals, et tredje var i arbeid med slep av en lekter, og det tok fire og en halv time lenger før slepebåten kom enn det som var meldt da den ble alarmert.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Jeg vil avvise at vi ikke prioriterer beredskapen langs kysten. Og som jeg sa i mitt første svar, førsteprioritet er å avverge skade på liv og helse, dernest på miljøet. Så må man ikke tape av syne at denne aksjonen, som dessverre endte med at fartøyet gikk på grunn, endte uten skade på liv og helse, og det endte uten skade på miljøet. Det synes jeg vi skal være tilfreds med. Vi skal også berømme redningsmannskapene, både dem som kom til i sivile fartøy, og dem som kom til med slepebåt og kystvaktfartøy. Men, som jeg sier, vi er ikke like tilfreds med at det tok så lang tid. Det må samtidig tas i betraktning at det var kuling, og at en eksplosjonsartet brann – stor eksplosjonsfare – vanskeliggjorde forholdene man arbeidet under. Det å komme nært nok havaristen og få satt sleper om bord viste seg å være vanskelig på grunn av omstendighetene. Det er sider ved denne aksjonen som vi nå gjennomgår, deriblant ser vi også på om slepebåtkapasiteten kan være overvurdert med hensyn til forholdene her. Men jeg minner igjen om at det i området befant seg et betydelig antall slepefartøy. Dessverre var ingen tilgjengelige.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Denne referansen til uttalelsen fra Kystverket tror jeg er udokumentert, så vidt jeg har brakt i erfaring. Det er ingen i Kystverket som går god for denne uttalelsen. Jeg må nok få en dokumentasjon på at Kystverket virkelig har uttalt det, for det er ikke riktig. Jeg ser at denne uttalelsen skal ha vært koblet til «Prestige». Jeg har gått igjennom dette med Kystverket. De har ikke kunnskaper om kostnadene ved «Prestige», så det er lite sannsynlig at en slik uttalelse skulle være kommet. Jeg kan ikke kommentere en uttalelse som ikke er dokumentert.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-16:
Det skal jeg vel ikke være uenig i. Det er ikke unaturlig med denne regjeringen.(Munterhet i salen) Samarbeidet er godt. (Munterhet i salen) I nordområdene er det dårlig privat slepebåtkapasitet, derfor har staten leid inn tre fartøyer i samarbeid med Kystvakten. I andre deler av landet er det, som jeg har sagt, og som alle regjeringer har bygd på, et samarbeid med private ressurser i regionen. Også i denne delen av landet kan man vise til at man har kapasitet, men under denne aksjonen viste det seg at fartøyene ikke var tilgjengelige, delvis fordi man ikke klarte å bemanne dem, delvis fordi de var opptatt med andre oppdrag, og delvis fordi de brukte fire og en halv time mer enn det som ble meldt. Så her var det flere omstendigheter. Det var fartøy som kunne ha holdt havaristen, men brannen hindret en effektiv sleping. Derfor har nå Kystverket berammet et møte med slepebåtnæringen, for nettopp å se på om man skal finne fram til andre måter å organisere på og trekke på den private beredskapen. Her er avtaler ett element.