Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-06:
Jeg er glad for å kunne konstatere at innenfor et relativt stramt statsbudsjett øker helsebudsjettet med vel 2 mrd. kr. Det samlede budsjettet er nå på ca. 140 mrd. kr. Det gir 1,4 mrd. kr mer til sykehusbehandling, over 1 pst. vekst i pasientbehandlingen, 6,5 pst. vekst i det polikliniske tilbudet, 120 mill. kr til 1 500 heldøgns omsorgsplasser, 150 mill. kr til dagtilbudet til demente – 500 flere får tilbud. I tillegg blir tiltak knyttet til oppfølgingen av Samhandlingsreformen økt med 150 mill. kr. Hovedlinjen i årets helsebudsjett følger de politiske prioriteringene fra foregående budsjett og prioriteringene i Nasjonal helseplan – tidlig innsats og mer penger til forebygging. Det norske helsevesenet har høy standard. En nylig utkommet OECD-rapport bekrefter det. Norge er blant de OECD-landene som har best resultat på overlevelse av hjerteinfarkt, hjerneslag, brystkreft, livmorhalskreft og flere andre kreftformer. Norge ligger også i verdenstoppen når det gjelder omsorgstjenester og eldreomsorg. Det er kanskje ikke et bilde som passer inn i opposisjonens beskrivelse av det norske helsevesenet. Men det er all grunn til å understreke at dette kun har vært mulig å oppnå fordi vi i Norge har basert utbyggingen av vårt helsevesen på at det skal bygges ut i hele landet, at det skal være likeverdige tilbud uansett bosted og størrelsen på pengeboken, og i tillegg at det norske helsevesenet er offentlig eid, bygd på fellesskapsprinsippene. Alternativet – et privatisert, kommersialisert helsevesen, sånn som høyresiden foreslår – hadde ikke gitt oss disse resultatene, det hadde gitt oss økte forskjeller. Det er ikke slik at vi er best på alt, og heller ikke slik at denne OECD-rapporten skal få oss til å tro at det ikke er mangler i helsevesenet. Norge er ikke best i verden når det gjelder korte ventetider. Norge, Canada og Sverige kom dårlig ut med hensyn til ventetider i denne rapporten jeg viste til – både i forhold til spesialist, i forhold til elektiv kirurgi og i forhold til ventetid hos primærlege. Det har vi også fått presentert mange eksempler på i media den siste tiden – personer som har ventet på kreftbehandling. Derfor er det viktig at helseministeren har satt et kraftig søkelys på at ventetidene skal ned, spesielt for prioritert behandling – kreftpasienter – i bestillerdokumentene til helseforetakene og krav til regelmessig rapportering. Det arbeides også systematisk med pasientforløpet, redusert ventetid fra fastlege, diagnostisering til behandling på sykehusene. Disse utfordringene er ikke løst over natten, men målsettingene som er satt i forbindelse med kreftbehandling, skal innfris. Jeg er også glad for at den samlede ventetiden har gått ned fra 2010 til 2011. Vi er på rett vei. Vi har også store utfordringer i forhold til sosiale helseforskjeller. Årsakene ligger i grunnleggende faktorer som økonomi, oppvekstvilkår, frafall i utdanning, arbeidsledighet og boforhold. Det er i utgangspunktet ingen god forklaring på hvorfor det skal være større helseforskjeller i Norge enn i våre naboland. Den nylig vedtatte folkehelseloven er, etter min mening, et av våre aller viktigste tiltak mot sosiale helseforskjeller. Oppfølgingen av loven, med konkrete tiltak i alle landets kommuner, på tvers av alle sektorer, vil være avgjørende for om vi over tid skal makte å redusere de sosiale helseforskjellene. Det er bevilget 144 mill. kr til folkehelse i 2012 på helsebudsjettet. Det skal komme i tillegg til det som blir bevilget i andre departementers budsjetter og i kommunene og fylkeskommunene. Helseministeren får i 2012 et hovedansvar for å koordinere den nasjonale oppfølgingen av folkehelseloven, utarbeidelse av en nasjonal folkehelsestrategi. Det blir et svært viktig arbeid som må gis høyeste prioritet. Samhandlingsreformen skal innføres i 2012. Det vil stille krav til både kompetanse og organisering i kommunesektoren. Kommunene får betalingsplikt for utskrivingsklare pasienter fra dag én. Det har de også blitt økonomisk kompensert for. Det innføres en medfinansieringsordning for behandling av pasienter på sykehus. Det var en ordning som SV i utgangspunktet var skeptisk til, vi tvilte på effekten. Nå er denne ordningen betydelig moderert i forhold til det opprinnelige forslaget. Vi håper den vil gi den effekten som er målsettingen. Det er grunn til å understreke at både staten og kommunene i fellesskap må bidra til at Samhandlingsreformen lykkes. Vi har ikke råd til noe annet. Problemer som måtte oppstå, skal løses i fellesskap, befolkningen skal sikres et bedre helse- og omsorgstilbud i alle landets kommuner ved innføring av den nye reformen. Det skal også iverksettes en følgeevaluering. Kommunene må få den nødvendige tid. Alt kan ikke være på plass 1. januar. Psykiske problemer er anslått til å være den vesentligste årsaken til at 700 000 nordmenn står utenfor arbeidslivet. Psykiske lidelser er anslått å koste det norske samfunnet ca. 70 mrd. kr per år i behandling og omsorgstiltak. Flere undersøkelser tyder på at personer med psykiske lidelser er de som har det svakeste tilbudet i kommunene og dårligst levekår. Etter at Opptrappingsplanen for psykiatri ble avsluttet i 2010, og de øremerkede pengene ble innfaset i de ordinære budsjettene i kommunene og staten, er det positivt å konstatere at i 84 pst. av kommunene meldes det at bevilgningene til psykisk helse er videreført, og i en del kommuner også økt. Samtidig er det bekymringsfullt å lese at i 16 pst. av kommunene varsles det om kutt i budsjettene. Det er all grunn til å følge med i denne utviklingen. Hvordan vil det se ut i kommunesektoren når budsjettene for 2012 er behandlet? Øker eller reduseres andelen av kommuner som kutter i psykiatrien? Det må følges nøye opp. Opptrappingsplanen som har vært gjennomført i psykisk helse, skal følges opp, og tilbudet skal styrkes i årene som kommer. Det er intensjonen i Samhandlingsreformen. Det er det et stort behov for. Komiteen har også i budsjettinnstillingen understreket at det blir viktig å rekruttere flere psykologer til kommunehelsetjenesten. Erfaringene viser at når det er god tilgang på psykologer, når disse samarbeider med den øvrige kommunehelsetjenesten, gir det gode resultater for mennesker med somatiske og psykiske lidelser. Derfor må det etableres gode økonomiske virkemidler for å styrke rekrutteringen av psykologer til kommunehelsetjenesten. Det er i budsjettet også gitt en grundig beskrivelse av oppfølgingen etter terroraksjonen 22. juli. Det er svært viktig at alle som ble rammet av terroraksjonen på Utøya og i regjeringskvartalet, får den oppfølgingen som er nødvendig på både kort og lang sikt. Det gjelder dem som ble direkte rammet, og det gjelder de pårørende. Den nasjonale støttegruppen etter 22. juli-hendelsen har gitt gode innspill, og det er viktig at det i framtiden blir et nært samarbeid mellom denne støttegruppen og andre som ivaretar de pårørende fra Utøya og regjeringskvartalet, i det videre oppfølgingsarbeidet. I dag er det slik at altfor mange med rusproblemer ikke får den hjelpen de trenger. Det har vært nevnt tidligere: 4 000 venter på behandling. Rus rammer sosialt skjevt, og ruspasienter har både den høyeste sykeligheten og den høyeste dødeligheten. Det er om lag 250 mennesker som dør av overdose hvert år – flere enn det som dør i trafikken. Men når var det sist en overskrift om overdosedødsfall? Rusmisbrukere er blant samfunnets tapere. Et av problemene med dagens rusbehandling er de store glippene mellom behandlingsnivåene og manglende samhandling mellom ulike etater. Gjennom Samhandlingsreformen arbeider vi for at ruspasienter skal sikres en helhetlig, sømløs behandlingskjede gjennom endringer i både finansieringssystemer og lovverk. Rusavhengige må sikres et variert behandlingstilbud, herunder en økt satsing på medikamentfrie behandlinger. Jeg er glad for at rammen til rusbehandlingen er økt med 100 mill. kr, men det er etter SVs mening behov for en forpliktende opptrappingsplan, på samme måte som den som er gjennomført for psykisk helsevern. På den måten kan vi jobbe med en systematisk opptrapping på alle områder som er viktig i rusomsorgen, fra forebygging til rehabilitering, ettervern, skadebegrensning og forskning. Regjeringen har varslet en egen stortingsmelding om ruspolitikken. Denne stortingsmeldingen blir veldig viktig. Verdien på samfunnet vårt måles i hvordan vi behandler våre mest utsatte. For folk flest koster det svært mye å gå til tannlegen om det kreves behandling av et visst omfang. Det har vi nylig fått beskrevet eksempler på i bl.a. Aftenposten. Statistisk sentralbyrå har sett på bruken av tannhelsetjenester. Byråets funn er som man kan forvente: Det er de rikeste med de største pengebøkene og de med høyest utdanning som går til tannlegen. Det er en historisk merkverdighet at ikke tannhelse er inkludert i det vanlige helsevesenet. Derfor er jeg helt uenig med dem som varsler at tiden for store velferdsreformer er forbi, at vår velferdsstat står på historiens topp. Vi er nødt til å få en ny tannhelsemelding som sikrer oss et tak på tannbehandlingen. Så vil jeg helt avslutningsvis si at jeg er fornøyd med at vi har fått et helsebudsjett med vekst i et stramt budsjett, som gir mer penger til pasientbehandling på alle områder.