Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-17:
Jeg skal ikke gjenta det som er sagt før, men gå rett på sak. I innstillingen skriver regjeringspartiene selv at dette er et område som er beheftet med stor usikkerhet, og at det kreves empirisk kunnskap. Det er hele mitt og Venstre poeng og begrunnelse for å stemme for forslaget. Det er så stor usikkerhet at det er behov for en egen uavhengig utredning og en seriøs debatt i Stortinget basert på nettopp en slik utredning. For det er jo ingen tvil om at det hersker forvirring internt i regjeringspartiene også. I årets finansdebatt var det ingen som betvilte at det er slike effekter, mens man i finansdebatten i fjor åpenbart mente at de ikke fantes. Statsministeren uttalte da følgende: «Vi er vitne til den dynamiske skattepolitikkens endelige død. La oss ikke her i Norge gjenopplive en politikk som har avgått ved døden i resten av verden.» Men i dagens innstilling, i en merknad fra flertallet, står det: «Ifølge grunnleggende økonomisk teori kan skattelettelser både ha en positiv virkning på arbeidstilbudet gjennom substitusjonseffekten og en negativ virkning gjennom inntektseffekten. Den totale effekten vil i stor grad avhenge av hvordan skattelettelsen er utformet.» Altså: Den dynamiske skattepolitikken lever i beste velgående. Det er jo nettopp dette som er sakens kjerne. Venstre og de andre opposisjonspartiene mener det er formålstjenlig for alle parter at når man – i f.eks. alternative statsbudsjetter – foreslår skatteletter, kan det være fint om man har en felles forståelse av om dette vil medføre dynamiske effekter, både på kort og lang sikt, eller om det ikke vil gjøre det. Det er derfor vi foreslår at det settes ned et utvalg som utreder spørsmålet, og at Stortinget får en egen sak. Da kan vi ha en grundig diskusjon om dynamiske effekter basert på en felles utredning og ikke basert på de utredninger som regjeringen til enhver tid mener underbygger deres påstander. Verden er ikke så enkel som at når regjeringen foreslår enkelte skattelettelser/-endringer, slik som pensjonistbeskatningen i 2011, legger man til grunn dynamiske effekter, mens når opposisjonen på ulike områder legger til grunn dynamiske effekter av sine skatteletteforslag, er det useriøs budsjettering. For eksempel skriver finansministeren i svar på spørsmål fra Venstre: «Enhver endring i toppskattesatsen vil påvirke insentivene til å arbeide for dem som er i toppskatteposisjon.» Altså vil det ha dynamisk effekt. Men hvor stor denne effekten er, kan ikke finansministeren svare på. Er Venstre anslag på en dynamisk effekt på 10 pst. da useriøs, eller svært konservativ? I det samme svaret skriver Finansdepartementet at enkelte undersøkelser viser at reduksjon i toppskatt kan ha en selvfinansieringsgrad – altså dynamisk effekt – på 17 pst. Jeg forstår ikke hvorfor man ikke kan få en uavhengig utredning om dynamiske effekter av skatteendringer, når det åpenbart hersker forvirring om dette hos regjeringen selv. Hvorfor er det så farlig at Stortinget får seg forelagt en egen sak som følges opp av høringer og seriøs behandling i komiteen? Jeg vil helt til slutt utfordre finansministeren: Hva er det som vil bli de negative konsekvensene dersom mindretallets forslag blir vedtatt her i dag?