Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
I kredittmeldingen vises det til at økningene i BNP for 2008 er klart avdempet i forhold til fjoråret og er anslått å øke med 2,8 pst. i år. Arbeidsmarkedet er stramt, og høy lønnsøkning i husholdningene bidrar til økt forbruk. Samtidig ser man at det er mer tilbakeholdenhet i boliginvesteringer, og at både kunder og banker er mer tilbakeholdne med de store lån. På høringene nylig hørte vi at det fremdeles er stor optimisme i bedriftene. De fleste regner med økt vekst i året som kommer. Det er fremdeles god vekst i både arbeidstilbud og sysselsetting. Vi skiller oss ut fra de fleste land rundt oss, og vi har styrt økonomien slik at vi har en sterkere rygg enn de fleste til å møte utfordringene. Signalene vi mottar nå, tyder likevel på at ikke alle piler går rett til værs, og vi må forberede oss på at enkelte grupper går tøffere tider i møte. Flere utviklingstrekk tyder på at utsatte grupper kan få problemer med å håndtere gjelden sin. Nordmenns gjeld har økt sterkt de senere årene som følge av økte boligpriser, lav rente og nye låneprodukter fra bankene. Lav andel fastrentelån gjør oss mer sårbare for renteøkning enn de fleste andre land. Særlig utsatt er de som nylig har kjøpt sin første bolig, og har lånt hele kjøpesummen og kanskje mer til. 7 pst. av Norges husholdninger, i underkant av 150 000, har så stor gjeld at de har problemer med å betjene lånet sitt selv med forsiktig levesett, ifølge Norges Bank. 30 000 husholdninger, i hovedsak unge førstegangsetablerere, har gjeld opp mot fem ganger inntekten. Både Norge Bank og Kredittilsynet har uttrykt bekymring for bankenes utlånspolitikk. Både størrelsen på lånene, stadig lengre tilbakebetalingsperiode og avdragsfrie perioder gjør at den totale gjeldsbyrden øker. Vi deler denne bekymringen. For utsatte grupper skal det ikke mye til av arbeidsledighet, sykdom eller boligprisnedgang før dette utvikler seg til alvorlige gjeldsproblemer. Å bremse bankene blir derfor et av målene for tiltakene som vurderes i denne prosessen. Jeg har merket meg at Bankklagenemnda denne uken har gitt låntakere medhold i at de har fått lån de ikke burde ha fått. I Dagens Næringsliv i dag ser vi at enkelte personer har fått ni ganger årsinntekten innvilget i lån. Den aktuelle banken, som har blitt behandlet i Bankklagenemnda, hadde ikke oppfylt den lovbestemte frarådningsplikten og er bedt om å slette lånet. Dette er et veldig tydelig signal til landets banker om at utlånspolitikken som er ført de senere årene, i en del tilfeller ikke har vært grundig nok. Det er synd at bankene ikke har skjønt dette av seg selv, men jeg er glad for at Bankklagenemnda har vært så tydelig i sin konklusjon. Måtte erfaringene føre til mer kritiske og realistiske vurderinger til låneopptak, både fra bankenes og fra låntakernes side. Men også andre tiltak kan være nødvendige for å øke fokuseringen på disse problemstillingene. Målet med dette arbeidet må være å sikre at folk faktisk betaler gjelden sin uten å havne i gjeldsproblemer som de ikke klarer å håndtere. Det er for tidlig å konkludere i dette arbeidet, men reduserte kostnader knyttet til inndriving av gjeld bør være en del av dette svaret. Selv om vi har en viss utflating på lån i boligmarkedet, har vi fremdeles økende gjeldsvekst. Folk har lengre løpetid på lån, og mange skyver gjelden foran seg og låner seg opp slik at de bare kan betjene renter. Dette fører til at mange ender i en situasjon der de er meget sårbare for endringer i rentenivået. Er man i en slik posisjon, vil fort skilsmisse og sykdom føre til situasjoner som blir helt uhåndterlige. Selv kort tid uten inntekt vil slike situasjoner raskt få katastrofale konsekvenser for dem som rammes. Det gode i denne situasjonen er at vi har et sterkt bankvesen. Vi må håpe at de lærte på begynnelsen av 1990-tallet at de bør vise tålmodighet med dem som sliter. Det vil på sikt lønne seg for bankene å hjelpe folk gjennom trøblete perioder, slik at de på denne måten får sine penger tilbake, og at bankene ikke bidrar til å påføre den enkelte låntaker og storsamfunnet mer skade enn nødvendig. Selv om det fremdeles er relativt stabilt og rolig i det norske finansmarkedet, ser vi at bankene nå skrur renten oppover og utover det nivået som Norges Banks styringsrente skulle tilsi. Dette skyldes, som sentralbanksjefen viste til, at bankene her hjemme i stor grad finansierer seg i utlandet. Når man får turbulens og store påslag i pengemarkedene i USA og Europa, får dette konsekvenser også i det norske lånemarkedet. Dette er problemer og årsakssammenhenger vi som politikere og Norges Bank kan gjøre mindre med. Jeg mener dette er særdeles bekymringsfullt i tiden som kommer. Jeg har merket meg at representanter fra enkelte partier i denne sal er svært opptatt av at rentenivået nå ligger høyere enn det Norges Bank anslo i 2005. Da minner jeg om at vi parallelt med dette har fått langt flere i arbeid enn det Norges Bank og alle andre anslo i 2005. 200 000 flere er nå i jobb, og arbeidsledigheten er halvert. Jeg er usikker på om de samme representanter også er negative til dette.