Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-12-10:
Bakgrunnen for at Høyre har fremmet forslaget om en opptrappingsplan for å styrke tilbudet om habilitering og rehabilitering både i kommunehelsetjenesten og i spesialisthelsetjenesten, er at mange pasienter opplever et svært mangelfullt tilbud. Habilitering og rehabilitering handler om å gi mennesker som er rammet av sykdom, skade eller funksjonshemming, en ny mulighet til å mestre hverdagen og til å delta aktivt i arbeids- og samfunnsliv. Et bedre tilbud vil være en investering i bedre livskvalitet for mange mennesker. Samtidig vil det redusere behovet for omsorgstjenester. Høyre mener det er nødvendig å vedta en forpliktende opptrappingsplan med øremerkede midler som sikrer bedre kapasitet og kvalitet i tilbudet. Det må gis særskilte tilskudd til forskning og til tiltak som stimulerer til et helhetlig tjenestetilbud for pasientene, og private aktører må sikres mer langsiktige og forutsigbare rammebetingelser. Høyre prioriterte rehabilitering i budsjettet for 2007, og har foreslått å styrke feltet med 550 mill. kr utover Regjeringens forslag også for 2008. Med en så stor politisk enighet som det er om at rehabilitering må prioriteres og bli det neste store satsingsområdet, er det nesten uforståelig at det nå skyves enda lenger ned på prioriteringslisten av Regjeringen. Vi forventet en forpliktende opptrappingsplan for feltet, men fikk en mindre forpliktende strategi som verken innfrir forventningene som er skapt, eller løser utfordringene. En mangelfull satsing fra Regjeringens og regjeringspartienes side har naturlig nok skapt sterke reaksjoner i fagmiljøene og hos pasientorganisasjonene. Som jeg var inne på i budsjettdebatten tidligere, fikk helse- og omsorgskomiteen for et par uker siden overlevert ca. 220 000 underskrifter fra Landsforeningen for hjerte- og lungesyke med krav om at det må utarbeides en rehabiliteringsreform som skal gi bedre kvalitet og kapasitet og en bedre organisering, og ikke minst styrke pasientenes rett til rehabilitering. I sommer var det en stor demonstrasjon utenfor Stortinget med krav fra pasienter og fagmiljøer om at Regjeringen måtte stoppe raseringen av rehabiliteringstilbudet. Det har gjort inntrykk på meg, det har gjort inntrykk på flertallet i komiteen, men det ser ikke ut til å ha gjort synlig inntrykk på verken regjeringspartiene eller helse- og omsorgsministeren. En litt større ydmykhet i forhold til hvordan pasientene og fagmiljøene faktisk opplever dagens situasjon, hadde vært å foretrekke. Regjeringspartiene stemte til og med ned forslaget om en åpen høring om Høyres forslag i Stortinget. Opposisjonspartiene måtte derfor arrangere en egen høring hvor hele ti sentrale høringsinstanser møtte og støttet vårt forslag om en opptrappingsplan. Jeg må tillegge at gjennom mine ti år på Stortinget har jeg aldri opplevd maken til maktarroganse i komitearbeidet. At regjeringspartiene stemmer ned et forslag om en høring på en sak som Regjeringen selv sier er så viktig, er helt uforståelig. Det skapte naturlig nok også reaksjoner hos høringsinstansene, spesielt fordi dette er et område som de mener trenger et skikkelig løft, og et tverrpolitisk løft. Som flere har vært inne på, er det dessverre grunn til å frykte at Regjeringen av ideologiske grunner bygger ned det viktige, verdifulle private rehabiliteringstilbudet, uten at det finnes et fullgodt tilbud i offentlig regi. Dette går ut over pasientene. Helseforetakene har både i 2006 og i 2007 blitt instruert av statsråden om å begrense bruken av private aktører og primært utnytte kapasiteten i offentlige institusjoner. Det har for så vidt også kommet fram fra flere av regjeringspartienes talsmenn her tidligere i dag. Som en følge av dette drives mange rehabiliteringsinstitusjoner over hele landet nå med redusert kapasitet, samtidig som mange pasienter mangler et tilbud om behandling. Private aktører er ikke bare et supplement til det offentlige, slik representanten Asphjell sa i sitt innlegg, men det er faktisk en del av – og en betydelig del av – tilbudet innen rehabilitering. Uten det private tilbudet om rehabilitering hadde nok tilbudet til pasientene vært betydelig dårligere.