trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Som det har vært sagt fra talerstolen her før i dag, er full barnehagedekning en av de viktigste sakene for Regjeringen. Men minst like viktig er det for de mange småbarnsforeldrene i landet. Vi hørte i NRK-nyhetene 22. november at fem høyrestyrte kommuner topper listen når det gjelder å ha lange ventelister til barnehagene. Oslo, Bergen, Bærum, Sandnes og Ålesund har til sammen ansvar for over halvparten av barnehagekøene her i landet. Den rød-grønne regjeringen har bevilget mer enn 6 milliarder kr for å få full barnehagedekning. Dette har de klart å gjøre i flere kommuner, men altså ikke i disse høyrestyrte kommunene. Vil Høyre sentralt ta et initiativ overfor sine ordførere og be dem om å prioritere dette høyere?
Bent Høie (Høyre), 2007-11-27:
Statsrådene har i løpet av det siste halve året lovet mer på stort sett alle områder på vegne av landets lokalpolitikere. De har lovet mer til rusavhengige, mer til idretten, mer til helsepersonell, mer til rehabilitering, mer til kultur, mer til bibliotek, mer til skole, bedre sosialhjelpssatser, mer til boligløse, bedre legedekning, mer til eldreomsorg, mer til vedlikehold av kirker, skoler og andre offentlige bygg – og det i en situasjon der Regjeringen for andre år på rad legger opp til en reduksjon i kommunenes frie inntekter. Eller som KS sa i Aftenposten på lørdag: «Kommuneopplegget for 2008 innebærer egentlig en lavere vekst enn budsjettene fra Erna Solberg. Dermed må kommunene begynne å kutte igjen». Det er virkeligheten i Kommune-Norge. Når skal regjeringspartiene ta denne virkeligheten inn over seg og slutte å love mer på vegne av Kommune-Norge?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
SV gikk inn i Regjeringen med løfte om å gjenreise Norge som miljønasjon. Representanten Ryan stilte selv spørsmålet: Klarer vi å levere? Det har vært langt mellom SVs miljøseire så langt i denne regjeringsperioden. Regjeringen er ikke i nærheten av å nå målet om å realisere 3 TWh ny fornybar energi innen 2010. I statsbudsjettet for 2008 innføres det en kraftig skatteskjerpelse når det gjelder småkraftverk, støttesatsene til ny fornybar energi økes ikke, kapitalen i grunnfondet økes ikke, og bevilgningene til energiforskning økes ikke. Så langt er det realisert fattige 0,6 TWh ny fornybar energi i Norge. Spørsmålet mitt blir da: Hvor gjenreises Norge som miljønasjon i budsjettet for 2008?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-11-27:
Lærertettheten i den videregående skolen går ned, og vi står som kjent overfor store utfordringer med å rekruttere flere lærere. Regjeringen gjør lite for å rette opp denne situasjonen og for å møte framtidens utfordringer. Venstre foreslår i dag å styrke fylkeskommunenes økonomi med 500 mill. kr for å sikre nok lærere i den videregående skolen i framtiden. I tillegg foreslår vi i vårt budsjett 175 mill. kr til utarbeidelse og innføring av nasjonale rekrutteringsplaner for lærere. Mitt spørsmål er da: Hvorfor tar ikke regjeringspartiene den store utfordringen det er å rekruttere nok lærere, på alvor?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Kristeleg Folkeparti får skryt så langt i replikkordvekslinga, men eg skal love at det ikkje skal bli ein vane. Men i all hovudsak så er det støtte til Regjeringas budsjettforslag frå Kristeleg Folkeparti. Vi har om lag same budsjettbalansen, det er små kosmetiske endringar. Me er veldig einige når det gjeld profilen på helse-, omsorgs- og velferdstilbodet, bistandspolitikken, landbruks- og distriktspolitikken osv. – eg kan òg nemne foreldrebetalinga i barnehagen. Det synest eg er bra, og det teiknar bra for framtida. Det som er overraskande, er kuttforslaga til Kristeleg Folkeparti. Eg skal nemne eit par forslag som har næringspolitisk interesse. Kristeleg Folkeparti kuttar 130 mill. kr i vedlikehald av riksvegar. Vidare er det kutt i næringspolitiske verkemiddel. Kristeleg Folkeparti seier i sine merknader at «verdiskaping er grunnlaget for velferd. Difor er næringspolitikk avgjerande for Kristeleg Folkeparti». Dette er eg einig i. Men likevel kuttar altså Kristeleg Folkeparti med over 330 mill. kr på næringspolitikken.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-11-27:
Regjeringen har utpekt det maritime næringslivet til en spesiell og viktig sektor for Norge. Det synes jeg er klokt, for denne kystnæringen er global, den har over 100 milliarder kr i omsetning og sysselsetter mer enn hundre tusen mennesker. Derfor blir det uforståelig når Regjeringens forslag til budsjett for 2008 går til frontangrep på rederinæringen. Riktignok kommer et nytt rederiskattesystem, men Regjeringen annullerer altså skattefritaket i det nåværende systemet hele veien tilbake til 1996, og forsøker å kreve inn 14 milliarder kr i skatt med tilbakevirkende kraft. Det finnes sannsynligvis ikke et eneste rederi i Norge som ville brukt dagens ordning hvis de visste at fritaket ville bli reversert. Mange ville faktisk ha spart skatt på å bruke ordinær selskapsbeskatning. Forslaget vil svekke investeringsevnen langs kysten med nærmere 50 milliarder kr og er sannsynligvis i strid med Grunnloven. Representanten Lundteigen sa litt lettvint tidligere i dag at Senterpartiet tar dette til etterretning. Men mener faktisk parlamentarisk leder i Senterpartiet at det er greit at Regjeringens rammebetingelser blir fastsatt gjennom lange rettsprosesser i norsk høyesterett?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Representanten Lars Peder Brekk sa i sitt i innlegg at det var viktig å skape trygge lokale velferdssamfunn. Det er Kristelig Folkeparti helt enig i. Vi er enige i at en god skole, gode omsorgstjenester, et rikt kulturtilbud og en positiv utvikling lokalt er helt avhengig av en god kommuneøkonomi. Kristelig Folkeparti er glad for at den opptrappingen av kommuneøkonomien som startet i forrige periode, i flere år har blitt fulgt opp av den nåværende regjering. Men nå har det stoppet opp. Etter en topp i 2006 er det nå en stopp i satsingen på kommuneøkonomien. Når representanten Lars Peder Brekk sier at en fortsatt skal ha en bærekraftig kommuneøkonomi, mener han at opptrappingen er slutt, og at den bare skal være status quo, eller ser han en nedgang?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-11-27:
I august i år var det paneldebatt i forbindelse med Småtinget på Hamar. Temaet for debatten var rammebetingelsene for små og mellomstore bedrifter. I den debatten deltok også representanten Lars Peder Brekk på vegne og Regjeringen og lovet at det ikke ville komme ytterligere skatteskjerpelser for næringslivet i budsjettet for 2008. Nå er det ikke noe nytt at denne regjeringen sier én ting, men gjør noe annet. Og det viste seg at løftet hadde en gyldighet på ca. en måned – før vi fikk se sannheten i 2008-budsjettet: Aksjerabatten som stimulerer til spredt eierskap, blir fjernet, 80 pst.-regelen strammes inn, økt kraftverksbeskatning på småkraftverk, økt trygdeavgift for næringsdrivende, endringer i rederibeskatningen, dieselavgiften økes osv. Mitt spørsmål til representanten Brekk blir: Hva er det i Regjeringens skatte- og avgiftsopplegg som oppveier disse skatteskjepelsene for næringslivet, og som dermed gjør at representanten har sine ord fra NHOs småting i behold?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-27:
Venstre mener at vi i framtiden skal leve ikke minst av de nye mulighetene, og ikke av de gamle, foreldede og subsidierte løsningene. Det er et tankekors at dagens regjering bruker mer på nettolønnsordningen enn de bruker på å satse på fornybare energikilder. Jeg er helt overbevist om at de pengene flyttet over til fornybar energi-produksjon ville gitt flere arbeidsplasser og desentraliserte arbeidsplasser. Og jeg tror ikke at Venstres politikk på dette området ville føre til nedgang av antall arbeidsplasser i en næring som går svært godt. Når det gjelder prosessindustrien, gjør vi det som vi sier at vi skulle gjøre. Jeg var i debatt med representanten Klungland på Folkets Hus i Sauda. Han lå nesten under taket da han lovte at det skulle bli nye subsidierte kraftpriser til industrien i løpet av kort tid. Industrien venter fortsatt på de løsningene han lovte. Hadde vi fulgt Venstres råd og gått i markedet, ville vi fått vesentlig lavere priser enn det vi nå har, og vi hadde fått sikre arbeidsplasser – som er blitt usikre fordi man trodde på Klungland.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Først til hva velgerne gjør: Velgerne i et demokratisk land mener heldigvis litt forskjellige ting, så de stemmer på ulike partier og går i litt ulike retninger. Men det vi kan si helt trygt, er at kommunevalget for få uker siden gav et resultat som er et godt grunnlag for at vi også skal kunne sikre flertall for de tre regjeringspartiene ved valget i 2009. Meningsmålingene går litt opp og ned, men også de gir absolutt grunnlag for at vi skal kunne sikre en fortsatt flertallsregjering etter valget i 2009. Det er det ene. Det andre er at jeg ikke kan skjønne at det er spesielt ansvarlig av meg å nevne fem områder hvor jeg mener vi – hva skal jeg si – bør gjøre enda mer, for jeg mener at det nesten ikke er ett område hvor vi ikke bør gjøre mer enn det vi gjør i dag. Jeg kan jo starte med samferdsel. Det er klart at jeg gjerne skulle ønsket meg enda mer penger til samferdsel. Kommunene kunne jeg godt tenke meg å finne enda mer penger til. Finansministeren burde hatt enda litt mer penger til å lage en sosialt innrettet skattepolitikk eller aktiv miljøpolitikk. Nesten alle områder burde hatt enda mer. Men vi er i gang på alle områder, og det er det viktige.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Regjeringspartiene gjorde et godt kommunevalg, og vi gjorde det vesentlig bedre enn regjeringer pleier å gjøre i det utenriksministeren kaller mellomvalg, også kalt kommunevalg, i Norge. Så det mener jeg fortsatt er et godt grunnlag for å vinne i 2009. Det som burde bekymre representanten Solberg litt mer, er at hun ikke vet hva hun skal bruke et flertall til hvis hun får flertall, for representanten Solberg skal samarbeide med et parti som har som hovedsak, som nærmest eksisterer på formålet, å bruke mange ekstra oljemilliarder. Høyre har garantert at det ikke kommer til å komme én krone utover handlingsregelen. Det går ikke i hop, og det bør representanten Solberg tenke mye på. Kommunene får mer penger, og de får mer penger på et svært høyt nivå, slik at vi ligger langt over det kommunalminister Solberg noen gang var i nærheten av å tenke på i sine kommunebudsjett.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
For det første er det slik at denne regjeringen har trappet betydelig opp kampen mot fattigdom, dels ved å gjøre det aller viktigste, nemlig å sørge for at flere kommer i jobb, at køene ved arbeidskontorene går ned – altså færre arbeidsløse. Køene ved sosialkontorene går også ned. Det er kampen mot fattigdom i sin fulle bredde. Vi har også gjort mer med de mer målrettede tiltakene, f.eks. når det gjelder tiltak for folk som lever på trygd, med sosialhjelpssatser, bostøtte og den type ting. Der har vi samlet sett foreslått 1,6 milliarder kr mer enn den forrige regjeringen. Når det så gjelder mulighetene for å gjøre endringer her i Stortinget, har jeg stor respekt for at det er i Stortinget den type drøftinger bør skje. Jeg har merket meg at stortingsgruppene til regjeringspartiene har – hva skal jeg si – gjort et godt budsjett enda bedre ved at de har tatt 100 mill. kr og brukt vesentlige deler av det nettopp til tiltak for å styrke fattigdomsprofilen i budsjettet. Det viser jo at regjeringspartiene tar fattigdommen på alvor.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
I den grad det har vært oppfattet annerledes, vil jeg understreke at når jeg skryter av Regjeringen, så skryter jeg av alle de tre regjeringspartienes innsats. Det var jo nettopp det jeg prøvde å få fram også i innlegget mitt, at det som jeg mener er spesielt imponerende, er at tre partier – SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet – som i mange saker og historisk har stått langt fra hverandre i viktige og vanskelige spørsmål, som utenriks- og europapolitikken, har funnet fram til kompromisser, funnet fram til måter å håndtere også de sakene på hvor vi er uenige, for å kunne samarbeide om det viktige vi er enige om – satsing på fellesskap og rettferdig fordeling. Så jeg mener at noe av det det står respekt av, er nettopp de tre partienes evne til å finne fram til felles løsninger også der hvor utgangspunktet er ulikt, for vi er tre ulike partier. Min utfordring var egentlig at det har ikke opposisjonen i samme grad lyktes med. Når det gjelder nettolønn, er det slik at både den forrige og denne regjeringen lovet nettolønn. Vi er også opptatt av at når vi har gitt løfter, skal vi stå ved dem. Det er en viktig grunn til at vi følger opp det løftet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Jeg mener at det representanten Jensen nå gjør, er å reise et viktig spørsmål: hva som er «et godt budsjett». Er «et godt budsjett» et budsjett der vi kan si at vi er i mål på alle områder? Det budsjettet tror jeg nesten aldri kommer til å bli lagt fram. Men hvis det er slik at «et godt budsjett» er et budsjett der vi er godt i gang med å nå de målene vi har satt oss, er dette et godt budsjett. For vi er godt i gang, men vi er ikke fullt i mål på alle områder. For eksempel mener jeg det er imponerende at vi nå ligger foran skjemaet på 10 000 nye årsverk i eldreomsorgen. Men det er fortsatt store mangler i eldreomsorgen. Jeg synes det er imponerende at vi finner nesten 4 milliarder kr – den sterkeste veksten noen gang – til sykehus. Men det er fortsatt store mangler i norsk sykehussektor. Og jeg er veldig stolt av at vi har fått mange milliarder ekstra til barnehager. Men vi er fortsatt ikke helt i mål når det gjelder barnehager. Sånn er det på nesten alle områder: Vi har gjort mye, men vi er ikke i mål, og vi er ikke fornøyd. Det er fortsatt store mangler. Det var det jeg prøvde å få fram i stad, at det er nesten ikke ett område – ikke én statsråd – hvor jeg ikke mener at vi kan bruke enda mer penger på en fornuftig måte.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Jeg vet ikke hvor representanten Nesvik har de tallene fra. La meg for det første gjenta at 66 pst. av alle pasienter kommer inn på øyeblikkelig hjelp, dvs. uten noen form for ventetid i det hele tatt. Det er slik at siden staten overtok sjukehusene, har ventetida i gjennomsnitt gått ned med 18 dager. Det er slik at siden vi overtok regjeringsmakta i 2005, har ventetida gått ned med ni dager, og den siste utviklinga som vi har tall for, viser at når det gjelder sjukehusbehandling, er ventetida uendra, på 69 dager. Når det gjelder barne- og ungdomspsykiatrien, har den gått ned med ti dager, og når det gjelder voksenpsykiatrien, har den gått ned med sju dager. Det er de siste tallene som vi har, og jeg har ingen grunn til ikke å stole på de tallene. Men vi skal videre, for det er et mål at pasientene skal vente enda kortere tid, særlig de som har de alvorligste sjukdommene, og at de som er sjukest, må få komme inn for å få nødvendig behandling i vårt helsevesen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
For det første kan jeg si meg enig i at det fortsatt er en vei å gå når det gjelder rehabilitering og habilitering. Men når det er sagt, kjenner jeg meg ikke igjen i den virkelighetsbeskrivelsen som Høyre stadig prøver å gi av stoda på dette viktige området. For rehabilitering i regi av våre regionale helseforetak er styrket betydelig siden vi overtok for to år siden. Det er også sånn at kjøp hos private har økt med 14 pst. fra 2005 til 2007. Vi bruker egne midler som er særskilt øremerket dette. I tillegg kommer ordninga Raskere tilbake, hvor flere plasser i de private opptreningsinstitusjonene nå fylles opp, og vi er nødt til å styrke det ytterligere i kommunene. Men altså: Vi gjør enda mer når det gjelder rehabilitering i sjukehus nå enn før. Vi kjøper mange plasser i de private opptreningsinstitusjonene. Og vi skal gjøre enda mer der – det kommer til å fylles enda mer opp. Vi må også styrke innsatsen i kommunene der folk bor, for det er mange som er nødt til å få rehabilitering der. Men det er altså ikke riktig at vi bruker mindre penger på dette området. Sannheten er det motsatte.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Den faglige vurderinga, som vi nå har til behandling, kan jeg sjølsagt ikke svare på her og nå. Det som er viktig når det gjelder diabetes, for det er jo en sjukdom som dessverre er i veldig stor vekst, er at vi må gjøre enda mer for å forebygge det. De aller fleste tilfeller av diabetes, og da diabetes 2, som tidligere var noe særlig eldre menn fikk, men som nå stadig rammer yngre mennesker, faktisk helt ned i 30-årsalderen, henger – i tillegg til arv – veldig mye sammen med den måten vi lever på. Derfor er det særdeles viktig at vi greier å sette inn større trykk på det som dreier seg om fysisk aktivitet og kosthold – alle de tingene som vi vet virker. Når så folk er blitt sjuke, er det sjølsagt viktig at de får god nok behandling og god nok oppfølging, og der mener jeg at det er en god del å hente på informasjon og på samhandling mellom sjukehus og kommunehelsetjenesten. Jeg synes også Diabetesforbundet, i forbindelse med at vi nå nylig har markert internasjonal diabetesdag, har kommet med veldig gode innspill til hvordan vi bør gå videre på den veien.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
Den senere tid har statsråden flere ganger nevnt at ventetidene i spesialisthelsetjenesten ikke har gått opp. Derfor gikk jeg inn på Norsk pasientregisters statistikksider før jeg gikk i salen, og hentet ut tallene. Det som dette viser, er at på de områder der vi snakker om dem som får hjelp i løpet av første måned, går tallene ned. Videre øker ventetiden for alle gruppene med 3–6 måneder – de får 6–12 måneder ventetid. Da kan jeg ikke skjønne at statsråden kan stå her på denne talerstol og hevde at ventetidene ikke har økt. Hvis vi går inn i det som gjelder gjennomsnittlig ventetid, har den fra 1. tertial til 2. tertial økt fra 88 til 102 dager. Hvis vi så ser på fjoråret, slik at vi får med sommersvingningene som vi har hvert eneste år, har gjennomsnittlig ventetid økt fra 98 til 102 dager, altså fire dager gjennomsnittlig økning. Hvor har statsråden det fra at det ikke har vært noen økning i gjennomsnittlig ventetid?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-11-27:
I forrige uke fikk helse- og omsorgskomiteen, og jeg vet også statsråden, overlevert 225 000 underskrifter fra folk fra hele landet med krav om bedre rehabiliteringstilbud. Det gjorde et sterkt inntrykk på meg, men det ser ikke ut til at det har gjort noe særlig inntrykk på Regjeringen. Fra Finansdepartementet har vi fått bekreftet at det ikke er noen økning i bevilgningene til rehabilitering når det korrigeres for pris- og lønnsvekst. Man har altså ikke klart å gi en krone mer til rehabilitering, til tross for at Regjeringen har hatt 130 milliarder kr mer å rutte med fra 2005 enn det sentrum–Høyre-regjeringen hadde. En enstemmig helse- og omsorgskomite gikk inn for at rehabilitering skal bli den neste store satsingen, og da er mitt spørsmål: Ser statsråden for seg at løftet om en økonomisk opptrapping skal holdes, og hvordan har hun tenkt å klare det når det bare er ett år igjen å gjøre det på?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Jeg mener at det representanten Amundsen sier, er feil, for i budsjettforslaget for 2008 er det bevilget 10 mill. kr ekstra til returarbeid. Det er det som danner budsjettgrunnlaget for at vi nå øker antall returattacheer ved utenriksstasjonene, altså folk som skal være behjelpelig nettopp med f.eks. å fremskaffe id-dokumenter, som er en av hovedutfordringene for å kunne gjennomføre returer. Så vi får flere returattacheer på plass, og vi er nå i ferd med å etablere dette samarbeidet med Utenriksdepartementet for å lokalisere illegale innvandrere. I tillegg vil vi bruke av den bevilgningen til å få flere avtaler à la den vi har med Afghanistan om å etablere returprogram. Vi jobber nå særlig med sikte på å få på plass et returprogram i forhold til Nord-Irak, og jeg tror vi skal greie å få til det i 2008. Det er konkrete eksempler på at det Amundsen sier, er feil.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Vi har f.eks. gjort et grep i forslaget til budsjett for 2008 hvor vi da har gjennomgått ulike velferdsordninger knyttet til arbeidsmarkedspolitikken, og vi foreslår nå å avvikle ventestønaden som ordning. Så det er et helt konkret eksempel på at vi har gjennomgang av ulike velferdsordninger. Det at vi har hatt et system der folk som har gått lenger enn to år på dagpenger, har kunnet gå over fra dagpengeordninger til en ventestønad uten noen tidsfrist, mener vi har ført til at mange har blitt innelåst på denne type ordninger i stedet for gjennom den situasjonen vi har i arbeidsmarkedet nå, å komme seg over i jobb. Jeg skal være veldig klar på å innrømme at vi har gjennomgått mange ordninger og snudd mange steiner. Men det man jo ser, er at det er ganske gode begrunnelser for de fleste av disse ordningene.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Det som har vært begrunnelsen for at vi har holdt av en del penger, er at vi mener det har vært en gråsone mellom det en kan kalle medisinsk rehabilitering, og arbeidsrettet rehabilitering, med noen glidende overganger. Derfor har vi brukt tid og krefter Arbeids- og inkluderingsdepartementet og Helse- og sosialdepartementet imellom for å prøve å gå opp grensene på en skikkelig måte. Det mener vi at vi nå har gjort. I budsjettopplegget for neste år har vi en klar satsing også på arbeidsrettet rehabilitering gjennom NAV, og så har vi det av denne bevilgningen som disponeres av Helsedepartementet. Da har vi pengene i arbeid med det som siktemål at flere sykmeldte skal komme raskere i arbeid, etter to hovedspor, både medisinsk rehabilitering og arbeidsrettet rehabilitering.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-27:
I dagens Aftenposten går arbeids- og inkluderingsministeren ganske sterkt ut og signaliserer at han ønsker å returnere, sende hjem, illegale innvandrere som befinner seg – ulovig selvfølgelig – i Norge. Dette er et problem som har vokst de seneste årene, nettopp fordi man har manglet tiltakene å sette inn for å bekjempe det som er i ferd med å bli et vanskelig problem å håndtere. I statsbudsjettet legger Regjeringen i realiteten ikke opp til noen økt ressursinnsats fra Arbeids- og inkluderingsdepartementets side for å hjemsende, returnere, flyktninger som ikke har krav på opphold i Norge. Mens Fremskrittspartiet i sitt alternative statsbudsjett mer enn dobler den budsjettposten, gjør altså ikke Regjeringen noe som helst. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva slags tiltak er det da statsråden ønsker å bruke for å returnere illegale flyktninger eller innvandrere når det er sånn at han ikke er villig til å øke budsjettposten?
Martin Engeset (Høyre), 2007-11-27:
Jeg er glad for at statsråden var så tydelig på at det i arbeidet med å bekjempe fattigdom ikke fins noen enkle grep. Det er uttrykk for en fornuftig og ydmyk holdning til at dette er et sammensatt og vanskelig område – en atskillig mer ydmyk og nyansert holdning enn hos daværende SV-leder og herværende finansminister Kristin Halvorsen, som mente at fattigdom kunne utryddes bare med et pennestrøk, og at det bare var et spørsmål om politisk vilje. Statsråden har sagt mye fornuftig mens han har vært statsråd, bl.a. uttalte han til Dagens Næringsliv ikke lenge etter at han tiltrådte: «Velferdsordninger kan stå for fall.» Og: «Jeg vet det kommer til å bli bråk.» Videre: «Hvis jeg skal gjøre nye grep for å avskaffe fattigdommen og få ned ledigheten, må jeg ta penger fra eksisterende velferdsordninger.» Når kommer de konkrete forslagene om å avvikle velferdsordninger?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
Regjeringens snuoperasjon om sykelønnsordningen førte til at vel 600 mill. kr ble omprioritert til helse- og rehabiliteringstjenester og fordelt mellom statsrådens og helseministerens departementer. I år finner vi at en del av dette, 140 mill. kr, er oppført med følgende kommentar: «(…) fordeles senere basert på erfaring med hvordan bruken av midlene utvikler seg og andre behov og muligheter.» (…) Det kan virke som en har en pen slump med penger som en i hvert fall ikke for øyeblikket vet riktig hvordan en skal benytte innenfor det formålet budsjettkapitlet gjelder. Samtidig opplever flere rehabiliteringsinstitusjoner eid av ideelle stiftelser eller organisasjoner at de har faktisk både ledig kapasitet og solid kompetanse når det gjelder arbeidsrettet rehabilitering. Det er et stort paradoks. Kan statsråden love å være positiv til å la deler av denne foreløpig udisponerte posten gå til å utnytte den ledige kapasiteten hos de private, ideelle rehabiliteringsinstitusjonene?
Børge Brende (Høyre), 2007-06-15:
På vegne av representantene Gunnar Gundersen, Sonja Irene Sjøli, Olemic Thommessen og meg selv har jeg gleden av å fremlegge forslag om en handlingsplan for opprydding i Mjøsa.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-06-15:
På vegne av representantene Børge Brende, Sonja Irene Sjøli, Øyvind Halleraker, Martin Engeset og meg selv vil jeg fremsette forslag om en generell utvidelse av jakttiden for hjortevilt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-06-15:
Representanten Sandal svarte på en replikk fra representanten Dørum at han var optimist på vegne av forskningen, men han innrømmet manglende satsing og i og for seg at man ikke hadde gjort noe for å rette det opp i revidert nasjonalbudsjett. Sandal vet vel at det er lenge siden man levde godt på vann og brød i Norge. UH-sektoren er skuffet og er også utsatt for en bruk av tall som man vet er gal. Det gjelder særlig likviditetsreserve. Faren er stor for at det undergraver den ansvarlighet som er utviklet i sektoren, og at man kan få sykehustilstander også der. Konsekvensene av kuttene begynner å bli synlige. Så skuffelsen over budsjettet er stor innenfor forskning og høyere utdanning. Satsingen på framtiden ofres. Det er ganske bekymringsfullt å observere at statsråd Djupedal har utviklet en sirkelargumentasjon rundt 3 pst.-målet. Statsråden har gjort den sterke veksten i norsk økonomi til et problem i forhold til å nå målet. Den sterkt økte frihetsgraden er altså blitt et problem! Videre er næringsstruktur et problem, og en årsak, og mangel på forskere en annen. Hvis næringsstrukturen hadde vært et problem, burde man jo snarere øke fokuseringen på aktivitet. Næringsstruktur som er et problem, er jo da samtidig et problem for framtidig vekst og velferd i Norge. Det er lite tegn til at Regjeringen tar det alvorlig. Man kutter i SkatteFUNN og retter det ikke opp. Det vil føre til en nedgang i satsingen på forskning i bedriftene, og det vil føre til en nedgang innenfor næringsrettet forskning. Man kutter all støtte til stipendiater og retter det ikke opp. Man bruker i tillegg mangelen på forskere som årsak til at man heller ikke opprettholder ambisjonene på forskningsfronten. Man har også en dom fra Trondheim tingrett der SINTEF blir pålagt skatt på forskning. Det er ingen signaler om at man vil gjøre noe med det. Norge ligger lavt på forsknings- og innovasjonsaktivitet. Vi ligger lavt på alle statistikker når det gjelder inntekter fra nye produkter i Bedrifts-Norge. Regjeringen følger en politikk der vi kanskje blir fanget av vår egen oljerikdom. Vi mangler strategier for å skape det framtidige velferdsgrunnlaget vi er avhengige av. Man velger bort framtiden til fordel for nåtiden. Som representanten Eriksen Søreide sa: Vi er ikke bare inne i et hvileskjær på området, men Regjeringen har lagt seg til hvile på skjæret. Det kan blir en skjebnesvanger og dyr hvilepause.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
På vegne av representantene Laila Dåvøy, Åse Gunhild Woie Duesund, Jan Sahl og meg selv vil fremmer jeg et representantforslag om universell utforming av Moss Lufthavn Rygge.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Representanten Siv Jensen begynte sitt innlegg med at hun ventet på svar fra landets statsminister om å inngå et klimapolitisk samarbeid, der hovedhensikten er å unngå tiltak som merkes i Norge. Også Kristelig Folkeparti har invitert, ikke bare Arbeiderpartiet, men alle partier, til et bredt og forpliktende klimaforlik der betydelige klimatiltak må skje i Norge. Det må være en viktig del av forliket. Det er helt urealistisk at vi i løpet av noen tiår skal kunne kutte mellom 70 og 80 pst. hvis ikke vi, som bor i den rike del av verden, skal ta våre kutt. Mitt spørsmål blir: Hva er det som får Siv Jensen og Fremskrittspartiet til å tro at Stoltenberg og Arbeiderpartiet likevel kan, eller bør, ha interesse av et klimaforlik – eller snarere mangel på klima, men et forlik med Fremskrittspartiet?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
På vegne av Per-Willy Amundsen, Torbjørn Andersen, Hans Frode Kielland Asmyhr, Ketil Solvik-Olsen og meg selv vil jeg fremlegge forslag om å begrense fylkeskommunens og fylkesmannens innsigelsesrett i kommunale plan- og arealsaker.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
I St.prp. nr. 1 for 2006-2007 kommer det fram at Trillemarka skal vernes i løpet av dette året. Det er ikke kommet noen avkreftelse fra Regjeringen av dette. I valgkampen var budskapet fra Senterpartiet krystallklart: Tvangsvern i Trillemarka er uaktuelt. Siden den gang har Senterpartiets stortingsgruppe to ganger stemt imot forslag i Stortinget om å akseptere tvangsvern i Trillemarka i Buskerud. I dag kan bli den tredje gangen Senterpartiet gjør det. Og da lurer jeg på: Er det fortsatt uaktuelt for Senterpartiet å bidra til tvangsvern av Trillemarka? Og hvordan – om noen gang – vil dette komme til uttrykk i Stortinget?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Saken om vernet av Trillemarka som Regjeringen kom med allerede i St.prp. nr. 1 for inneværende år, er på mange måter merkelig. Nå er det blitt klart i dag at Høyre støtter vårt forslag nr. 103. Det setter jeg stor pris på. Det er ikke merkelig – det var på høy tid. Fremskrittspartiet setter stor pris på den støtten vi får. Det som imidlertid er merkelig, er egentlig at SV prinsipielt ikke støtter et frivillig vern av Trillemarka. Det som grunneierne har lagt fram i Trillemarka-saken, er altså et forslag om det største skogvernet som noensinne er gjennomført i Nord-Europa – 100 000 mål er foreslått vernet. Her kunne SV med begge hendene grabbet til seg et verneområde på 100 000 mål, samtidig som man kunne ha fratatt Fremskrittspartiet, og nå også Høyre, muligheten vi har fått i dag til å peke på at så ikke skjer. Konsekvensen av det som Regjeringen nå ser ut til å gjøre, er jo at alle de frivillige verneprosessene rundt omkring i Norge, kommer til å gå i stå. Konfliktnivået kommer til å øke dramatisk, og det kommer til å bli både vanskeligere og dyrere å gjennomføre vern rundt omkring i Norge. Det trodde ikke jeg at SV var interessert i. Men når denne saken ikke får en avklaring, må det være fordi SV kjører denne saken knallhardt – mot lokaldemokratiet og egentlig også mot naturvernet. Det er for så vidt også merkelig at Arbeiderpartiets representanter er uklare på dette. Noen mener noe, og andre mener noe annet. I Arbeiderpartiet virker det som om jo nærmere fjellet man bor, jo mer vennlig innstilt er man overfor frivillig vern – men det er uklart hva Arbeiderpartiet mener om saken. Men det mest merkelige med denne saken er jo at Senterpartiet ikke klarer å klinke til i dag og si at det er uaktuelt for Senterpartiets stortingsgruppe å støtte et tvangsvern av Trillemarka. Det hadde jeg ventet, og om det også skulle medføre at Regjeringen sier ok, vi tar ikke noe vern i denne perioden, vi venter med vernet til etter 2009, hadde det for så vidt vært greit, men det er rart og trist at vi i dag ikke får en klargjøring, og at det er frivillig vern i Trillemarka som blir gjennomført.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Regjeringspartia er sjølvsagt opptekne av at dei som har behov for det, får behandling ved sjukehus så raskt og effektivt som mogleg. Men vi er ikkje einige i det som dei borgarlege partia har foreslått, nemleg at ein skal lage ordningar som favoriserer dei som får arbeidsgivar til å betale for at dei skal rykkje fram i køen. Vi er opptekne av at vi skal ha eit tilbod som fungerer likt for alle, og derfor har vi på inneverande års budsjett òg lagt til rette for ein spesiell innsats for den gruppa som representanten Leirstein her siktar til. Det er løyvt midlar – over ein halv milliard kroner – for nettopp å tilretteleggje for dei.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Eg aksepterer ikkje utgangpunktet og heller ikkje konklusjonen til representanten Skovholt Gitmark. Eg synest det er ei fordreiing av dei faktiske forholda. Samla sett har det i den perioden som den noverande regjeringa har styrt, vore ei aktiv og offensiv satsing på helse og omsorg. Det har vore ein stor realvekst i løyvingar til dette føremålet, og så seint som i forslag til revidert nasjonalbudsjett, som vi no handsamar, har Regjeringa lagt på bordet forslag om 800 mill. kr meir til helseformål, som òg opnar for innsats på rusområdet. Det er viktig å prioritere dette, det er regjeringspartia opptekne av. Men den verkelegheitsframstillinga som representanten Skovholt Gitmark gir uttrykk for, synest eg er historisk og politisk ukorrekt.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Eg meiner faktisk det er all grunn til å vere stolt av den innsatsen vi har gjort på arbeidsmarknadsområdet. Det er rett som representanten Syversen peika på, at vi har ei fantastisk flott og gledeleg utvikling ved at arbeidsløysa går ned. Og i ein situasjon der vi har hatt eit sterkt fall i arbeidsløysa og sysselsetjinga framleis går opp, beheld Regjeringa nivået på arbeidsmarknadstiltak både for dei ordinære og for dei spesielle tiltaka. Det synest eg vitnar om at ein tek situasjonen på alvor og er oppteken av at dei som har hatt særleg vanskeleg for å komme inn på arbeidsmarknaden, skal få ei eineståande moglegheit i ei tid då arbeidsmarknaden er veldig positiv. Det kan likevel vere grupper som ikkje får eit godt nok tilbod. Det tek vi på alvor, og vi arbeider konstruktivt med å få til betre ordningar for dei.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Forsking er eit viktig område for regjeringspartia å få til gode resultat på. Det har vore vår målsetjing og er det framleis. Eg vedkjenner meg fullt og heilt den utsegna som eg kom med her i huset den 28. november, om at den forskingsløyvinga som bl.a. representanten Dørum har vore så misfornøgd med, ikkje nødvendigvis er ein varig tilstand. Eg har òg sagt at løysinga ikkje er ideell, og det er det ikkje berre eg, men faktisk fleire frå regjeringspartia som har gitt uttrykk for. Eg understrekar dette for ikkje å komme i den fella at eg forsvarar noko som er eit tiltak for eitt år. Vi har ambisiøse mål på dette området. Her er ikkje noka stor satsing i revidert budsjett, men eg vil seie til representanten Dørum at han må sjå relativt optimistisk på framtida. Eg legg i alle fall eit slikt framtidssyn til grunn.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Eg synest at utgangspunktet og tilnærminga til representanten Tybring-Gjedde er forkjært. Eg aksepterer ikkje det utgangspunktet at vi har for mange tilsette i offentleg sektor. For regjeringspartia er det viktig at vi har mange hender i offentleg sektor som kan utføre dei tunge og viktige velferdsoppgåvene som er eit av dei svært høgt prioriterte områda for oss for å få gode nok resultat. Vi ser på bakgrunn av det som har skjedd bl.a. i kommunal sektor sidan vi overtok regjeringsmakta, at det gror, det spirer, det er optimisme, og kvaliteten på velferdstilbod er blitt betre. Det er det all grunn til å gle seg over, og eg må seie at den negative tilnærminga som representanten Tybring-Gjedde legg til grunn når han framstiller det nesten som noko nedverdigande å leve av overføringar frå stat til kommune, aksepterer ikkje eg. Men det illustrerer vel noko av den politiske avstanden det er i desse spørsmåla mellom Framstegspartiet på den eine sida og oss som tilhøyrer regjeringspartia, på den andre.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
I innstillinga som vi no debatterer, foreslår Framstegspartiet at kommunane skal få 1 milliard kr øyremerkt til ei eldreomsorg som kan «skinne», som det blir uttrykt i teksten. Tidlegare denne veka foreslo det same partiet, Framstegspartiet, at ein skal fjerne den kommunale retten til å ha eigedomsskatt. I år tek kommunane inn 4,4 milliardar kr i eigedomsskatt, og eg viser til dei vurderingane og berekningane som er gjorde i nasjonalbudsjettet for i år. Spørsmålet mitt til representanten Leirstein er derfor: Trur Framstegspartiet at vi kan få ei eldreomsorg som skin, ved å fjerne 3,4 milliardar kr frå inntektene til kommunane og dermed sterkt forverre økonomien deira?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
80 pst. av den renteauken vi har hatt sidan 2005, blei varsla medan Per Kristian Foss var finansminister. Representanten Lars Sponheim har gitt uttrykk for at innstrammingsforslag frå opposisjonen ikkje vil ha nokon isolert effekt på renta, men at det skal vise ei retning. Venstre har altså ei heilt anna tilnærming i saka enn t.d. representanten Jan Tore Sanner. Spørsmålet mitt til representanten Sponheim er slik: Vil Venstre fortsetje den konstruktive linja i rentedebatten, slik at Stortinget på ein god måte kan diskutere både dei positive og òg dei problematiske sidene ved renteauken i tida som kjem?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg registrerte at representanten Sandal var opptatt av dette med tilgangen på arbeidskraft. Vi vet at det er mange i dag som venter på behandling ved et av våre sykehus, enten en privat eller en offentlig institusjon. Og mens man venter på å få nødvendig behandling, går man arbeidsledig, går på sosiale ordninger og venter. Ville det ikke vært fornuftig i en tid da vi faktisk mangler arbeidskraft innen en del sektorer, at man nå hadde fått speedet opp dette med pasientbehandling, slik at de menneskene som venter på behandling, får det raskere, slik at de kan komme tilbake til arbeidslivet?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Fremskrittspartiet har virkelig tro på at med vårt opplegg for finansiering av eldreomsorgen i det ganske land ville vi fått nettopp en eldreomsorg som skinner. Problemet i dag er at den enkelte kommune får en pott penger, og så skal man selv disponere dette. Til tross for at det er store avstander i Kommune-Norge, vil man mange steder ha noen utfordringer med disse overføringene, selv om overføringene har økt. Vi konstaterer at eldreomsorgen ikke skinner. Når Fremskrittspartiet da ønsker å ha en direkte overføring fra staten til den enkelte bruker, ville dette vært sikret, uavhengig av om man har eiendomsskatt eller ikke. Så til eiendomsskatt: Ja, Fremskrittspartiet er for å fjerne eiendomsskatten. Vi er stolte av at vi faktisk er det partiet i denne sal som faktisk er for å fjerne hele loven om eiendomsskatt, slik at man ikke skal ha mulighet til å inndrive denne urettferdige skatten. Det var ikke noe problem for mange norske kommuner ikke å ha eiendomsskatt, til tross for at de kanskje også satset på eldreomsorg. I alle fremskrittspartistyrte kommuner sørger man for ikke å ha eiendomsskatt, men for å jobbe for å få en eldreomsorg som skinner. Dette vil altså ikke være noe problem.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg har ikke sett de oppslagene som representanten Lundteigen refererer til. Men la meg først si: Inngangen på spørsmålet her er at Fremskrittspartiet angivelig er det partiet som byr over alle andre. Men jeg konstaterer at når vi diskuterer økonomisk politikk, er det jo slik at det ikke er så lenge siden også Senterpartiet og representanten Lundteigen var opptatt av økte investeringer, f.eks. til veisektoren. Jeg husker selv et oppslag på TV 2-nyhetene i fjor sommer, hvor Lundteigen var ute og lovte at nå skulle det virkelig bli et løft på veisiden. Likevel forfaller altså norske veier fortsatt, og riksveiinvesteringene uteblir i den størrelsesorden de faktisk burde være. Så hvem som overbyr hvem, burde man kanskje ta en diskusjon på. Så til regler for hva som er god organisasjonskultur i Fremskrittspartiet. I Fremskrittspartiet er vi opptatt av gode og levende debatter. Vi har store debatter om alle programpostene vi til enhver tid måtte ha, på vårt landsmøte, og jeg antar også at Senterpartiet har gode debatter om det. Men når Fremskrittspartiet har fastsatt en politikk for fire år, vil selvfølgelig vi som er i Fremskrittspartiets stortingsgruppe forholde oss til det, og fremme den politikken. At noen velger å ha divergerende syn, og eventuelt mener noe om den i media, det klarer vi å leve godt med.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Hvis representanten Holmås hadde satt seg inn i hva Fremskrittspartiet foreslo i sitt alternative statsbudsjett for 2007, tror jeg problemstillingen hans hadde vært litt annerledes. Det vi gjorde sist, var også å satse på jernbane i de områdene i dette landet hvor jernbane faktisk vil lønne seg, og hvor jernbanen bør styrkes. Så har man mange andre typer prosjekter på jernbanesiden som vi har liten tiltro til vil lykkes. Når vi nå behandler det reviderte budsjettet, har vi sett at på noen områder hvor en stor del av befolkningen faktisk bor, må vi ha noe mer penger til jernbanen. Men siden vi er midt i et budsjettår, går vi altså ikke inn og begynner å kutte i driftsbudsjett og vedlikeholdsbudsjett som allerede er bevilget til andre områder i Norge. Vi kommer tilbake til vår helhetlige jernbanepolitikk når vi skal diskutere det alternative statsbudsjettet til høsten. Så til klimaet: Representanten vil gjerne ha en oppdatering på hva som er Fremskrittspartiets klimapolitikk. Jeg antar at vi får en lang debatt om klima neste tirsdag i Odelstinget, og da skal vi selvfølgelig komme tilbake til dette. Jeg bare konstaterer at det er mange forskere som er til dels uenig i den virkelighetsoppfatningen som representanten Holmås har, om hva som er menneskeskapt og ikke menneskeskapt. Og så konstaterer jeg at vi har noen utfordringer, og dem skal vi løse ved gode, konstruktive forslag som vi bl.a. kommer tilbake til neste tirsdag.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Hvis det er slik at man er veldig imot denne typen ordninger fordi denne ordningen angivelig bare gagner dem som er veldig rike her i landet, er det jo underlig at Arbeiderpartiet først går inn for å fjerne ordningen, for så å innføre ting igjen – men det kan sikkert representanten Aasen Agdestein svare på ved en senere anledning. Det jeg konstaterer, er at man med de tallene vi får fra de selskapene som har disse typene spareprodukter, kan legge fram god statistikk på at det er vanlige mennesker i Norge som faktisk har IPA, og som har livrenteavtaler. Det automatisk å sette alle disse menneskene i en bås og si at de er så veldig rike, tror jeg faller på sin egen urimelighet. Så er jo dette veldig positivt, det oppfordrer folk til å spare. For veldig mange vanlige mennesker har dette vært gode spareprodukter, som man ønsker for å spare for sin framtidige pensjon. Jeg synes det er trist at man skaper så mye usikkerhet rundt en ordning som man nå har gjort. De som er veldig rike, klarer seg selv, og de klarer seg godt uten IPS og livrente. De har andre ordninger og vil ikke være berørt av dette.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg var ikke selv til stede og hørte denne debatten i går. Jeg vet ikke hva representanten Kielland Asmyhr sa i går. Jeg har foreløpig bare måttet tro på det Lundteigen påstår at han har sagt, at det er det jeg skal ta for god fisk. Det velger jeg altså ikke å gjøre, og det må ikke representanten Lundteigen synes er ille. Hva representanten Kielland Asmyhr har sagt, får han svare på. Men utgangspunktet, det Lundteigen sier om at veldig mange lokale ordførerkandidater for Fremskrittspartiet er uenig i Fremskrittspartiets økonomiske politikk, det forundrer meg. For jeg er altså finanspolitisk talsmann for Fremskrittspartiet, og har hatt gleden av å være det i snart to år. Det er ingen lokalpolitikere i Fremskrittspartiet som har kommet til meg, som er finanspolitisk talsmann, for å fortelle at de er uenig i Fremskrittspartiets økonomiske politikk. Jeg konstaterer at programmet som vi gikk til valg på ved stortingsvalget 2005, på nesten samtlige områder faktisk var enstemmig vedtatt av vårt landsmøte. Det forholder jeg meg til, og det forholder helt sikkert også representanten Kielland Asmyhr seg til når vi diskuterer disse spørsmålene også i denne sal.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det var et replikkordskifte her i sted mellom representanten Lundteigen og meg, hvor jeg bl.a. henviste til noe som representanten var veldig opptatt av for et års tid siden, nemlig manglende satsing på veisektoren og investeringer på riksveier. Da var representanten Lundteigen bekymret for den situasjonen som er på mange av våre riksveier. Så er det slik at denne regjering riktignok har lagt inn noe mer penger på statsbudsjettet for 2007, men i det statsbudsjettet som gjaldt for i fjor, fulgte man altså ikke opp Nasjonal transportplan. Det betyr at det fortsatt er et betydelig etterslep i forhold til riksveiinvesteringer og det som ligger i Nasjonal transportplan. Bekymrer dette representanten Lundteigen? Hva vil han selv ta initiativ til å få gjort med hensyn til å få på plass nødvendige, viktige veiinvesteringer, noe som bl.a. er utrolig viktig for eksistensgrunnlaget ute i distriktene, for innbyggerne som bor der, og for varer og tjenester som skal transporteres?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
På landsmøtet til Norsk Pensjonistforbund sa statsministeren at denne avkortingen for 67–70 åringer som arbeider, skulle fjernes/avvikles så fort som mulig. Jeg er litt spent på å få vite om finansministeren faktisk er enig i denne uttalelsen – og hvis hun er enig i det, hva legger hun i så fall i begrepet «så fort som mulig»?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det er interessant å merke seg at representanten Solberg, som er parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet, snakker om spriken på borgerlig side – all den tid vi vet at regjeringspartiene til tider krangler så busta fyker, slik at bl.a. en del saker kommer helt på tampen av sesjonen og Stortinget må utvide sesjonen nå for å ha mulighet til å behandle dem før sommeren. – Men det var ikke det jeg skulle spørre om. Jeg konstaterer at representanten Solberg også er veldig opptatt av Distrikts-Norge. Veldig mange i Distrikts-Norge er avhengig av bl.a. båttrafikken, fraktefartøyene og fiskebåtene. Den regjering som sitter nå, har innført en NOx-avgift som gjør det veldig tungt for mange som driver innenfor denne bransjen. Bransjen melder om store utfordringer så lenge denne avgiften er der. Fremskrittspartiet ønsker å avvikle hele NOx-avgiften fra 1. juli, men konstaterer at Arbeiderpartiet og de andre rød-grønne partiene ikke er enig i det. Synes representanten Solberg det er bekymringsfullt det bransjen melder om, og hva vil hun i så fall gjøre med det?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg hørte at representanten avsluttet sitt innlegg med å si at man var på rett vei. Jeg vil for så vidt diskutere nettopp vei. I programmet til Senterpartiet står det svart på hvitt: «Utbygging av vei er en offentlig oppgave.(…) finansieringa av nye veiprosjekter bør skje over offentlige budsjetter.» (…) Det er det stortingsprogrammet Senterpartiet gikk til valg på for denne stortingsperioden. Hvordan kan det da ha seg, når Senterpartiet nå også har samferdselsministeren, at stort sett alle nye veiprosjekter skal finansieres med bompenger? Vi har aldri sett en så galopperende økning av nye bompengeprosjekter som under denne regjeringen, og Senterpartiet har samferdselsministeren. De har allikevel også en forpliktelse gjennom sitt partiprogram til å finansiere dette over offentlige budsjetter. Jeg vil gjerne ha en forklaring på det, om man også er på rett vei når det gjelder denne programposten i Senterpartiets program.