trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-05-29:
Det er liten tvil om at lovregulert krav om kjønnsbalanse virker. På fem år, fra 2003 til 2008, har statlig eide aksjeselskaper økt andelen som oppfyller kravet om kjønnsbalanse, fra 7 pst. av selskapene og til 100 pst. Selv om kommunene har vært flinkere enn staten uten lovregulering, er det ingen grunn til ikke å bruke det samme effektive virkemiddelet også i kommunene. Dette handler ene og alene om verdien av kjønnsbalanserte styrer og har svært få økonomiske eller praktiske konsekvenser. Venstre er ikke et parti som er prinsipielt for kvotering, men vi støtter virkemidler som oppfyller viktige politiske målsettinger. Fremskrittspartiet sier i sine merknader at kjønnskvotering er gammeldags og har preg av en nedvurdering av kvinner. Ja, samfunnet er i utvikling. Ideelt sett skulle ikke oppvurdering av kvinners kompetanse være nødvendig å lovfeste, men når det over tid har opparbeidet seg en så kjønnsdelt sammensetning i sentrale styrer, råd og utvalg, mener Venstre det er et riktig virkemiddel å lovregulere en minste representasjon for hvert kjønn. Venstre mener det er en styrke for de kommunale selskapene at en gjennom dette kravet tar utgangspunkt i hele befolkningen når en leter etter kompetente styremedlemmer. Vi mener det er helt naturlig at også kommunene tar et særlig ansvar for å fremme likestilling, gjennom en kjønnsbalansert sammensetning av styrene i sine aksjeselskap. Venstre støtter derfor forslaget om at hvert kjønn skal være representert med et visst antall medlemmer i styret, tilnærmet lik 40 pst.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-05-29:
Eg er glad for at eit breitt fleirtal i komiteen støttar Regjeringa sitt framlegg om endringar i kommunelova, og på den måten får på plass krav om at styret i kommunale aksjeselskap òg skal ha ei kjønnsbalansert samansetning. Lovforslaget vil sikra at dei aksjeselskapa som i all hovudsak forvaltar offentlege verdiar, i sine styre gjer seg nytte av den kompetansen som kvinner har. Eg er stolt over å kunna visa til at Noreg her er i front, slik vi òg var då reglane om kjønnsrepresentasjon i styra i allmennaksjeselskap og statsaksjeselskap vart innførde. Den gongen var det mange kritikarar. I dag kan vi seia at regelverket har verka, det har vore ein suksess. Mange land har sett med interesse til Noreg. Så vidt eg veit, er vi det einaste europeiske landet som innfører så absolutte reglar om kjønnsrepresentasjon i kommunale aksjeselskap som vi gjer i dag. Eg trur vi kjem til å erfara at regelverket vil verka positivt inn i desse selskapa, fordi det kjem på plass ein breiare kompetanse. Så er det fleire representantar som har omtalt spørsmålet om likestilling skal koma, som det heiter, «som følge av en naturlig utvikling og ikke som følge av byråkratiske detaljregler og vedtak» – det er Framstegspartiet som har det synet. Lat meg for det fyrste nemna at dei siste åra har kommunale selskap som organisasjonsløysing hatt vind i segla i kommunane våre. Det kan vi lika eller ikkje lika, det kan vera gjenstand for eigne diskusjonar. Men det er slik at som følgje av denne utviklinga skjer no meir og meir av den kommunale aktiviteten på utsida av den kommunale basisorganisasjonen. Det tilseier òg at kommunale selskap har stor betydning for lokalpolitikken. I dag, snart 100 år etter at kvinnene fekk stemmerett til kommunestyra, har vi i gjennomsnitt 37,5 pst. kvinner i kommunestyra, men berre 23 pst. i leiarverv. I kommunalt eigde aksjeselskap er kvinnedelen i snitt 30 pst. i styra. Det inneber at om vi skal følgja den såkalla naturlege utviklingstakten framover, kan det ta meir enn 30–40 år før vi har kjønnsbalanse i kommunalt eigde selskap. Eg må då rekna med at representantane frå Framstegspartiet meiner at det er naturleg å venta 30–40 år på å oppnå ein balanse som altså vil sikra breiare kompetanse. Eg skjønar ikkje at det på den eine sida går an å skriva at ein er sterk tilhengar av likestilling, samtidig som ein ikkje kan støtta eit forslag som dette. Det inneber jo eit verkemiddel som har vist seg å vera effektivt og vellukka når det gjeld statsaksjeselskap og allmennaksjeselskap. Lat meg minna om at eit vellukka kvoteringssystem i dei kommunale selskapa kan, om vi lukkast, sjølvsagt resultera i ei forandring av dei mekanismane som i dag skapar ubalanse i kjønnssamansetninga av desse styra. Det kan gjera kvotering overflødig på sikt. Så må eg få lov til å gjera merksam på at vi føreslår ikkje i denne omgangen noko sanksjonssystem for å handheva reglane. Eg kjem til å følgja utviklinga nøye. Skulle det visa seg at det er selskap som ikkje følgjer opp reglane, skal vi sjølvsagt på nytt vurdera ein eventuell sanksjonsregel.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-05-29:
Det er fint med desse påminningane frå Framstegspartiet. Mi erfaring med dei kvoteringssystema som har vore så langt, er at dei som skal oppnemna medlemmer til styre, faktisk legg inn ein eigen sjølvkontroll, tenkjer breiare når ein vurderer kven som kan vera aktuelle i eit verv. Så skal eg svara på spørsmålet: Denne vurderinga av om ein skulle plassera dette i lova om aksjeselskap eller i kommunelova, går fram av punkt 4.1.3 på side 24 i sjølve proposisjonen. Det er rett som det her vert hevda: Dette forslaget kunne det vore aktuelt å plassera i aksjelova. Vi har funne det rett å plassera òg denne føresegna i kommunelova. Det viktige her er at sjølve forslaget kjem på plass. Det er eg veldig glad for.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-26:
På vegne av representantene Ingebrigt S. Sørfonn, Dagrun Eriksen, Hans Olav Syversen og én representant til vil jeg fremme et forslag om skattekutt for frivillige organisasjoner. Jeg beklager at jeg ikke hadde med forslaget.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-26:
Jeg har ikke noe behov for å småkjekle. Men jeg synes kanskje at man også fra Regjeringens side bør ha anledning til å se litt i bakspeilet på hva man egentlig sa, og hvordan man karakteriserte forslag fra andre partier da de kom på et tidspunkt som tydeligvis ikke passet Regjeringen. Jeg holder faktisk fast på at forklaringen på at man ikke gjorde mer i ordinært budsjett, nemlig at det ville hindre en rentenedgang, ikke holder lenger, når vi ser hvordan situasjonen utviklet seg fra budsjettet ble lagt fram og framover. Det er ikke ofte at vi fra Kristelig Folkepartis side går utover Regjeringens forslag når det gjelder økt bruk av oljepenger. Men i den situasjonen vi var i, mente vi at det var rett for å hindre at flere enn absolutt nødvendig skulle bli arbeidsledige. Det er en målsetting jeg tror og håper vi kan dele med Regjeringen. Når det gjelder samarbeidet framover, er vi veldig åpne for å gå inn i det arbeidet som Stortinget nå skal gjøre med å behandle denne pakken, sørge for at effektene blir så gode som mulig, og at vi bruker denne muligheten til også å fremme miljørettet atferd, sikre nye bedrifter, sikre at rehabilitering skjer, på en slik måte at det også gagner miljøet. Det er jeg helt sikker på at mange vil være enig med oss i. Vi skal bidra til at tiden som går med her i Stortinget til å behandle denne pakken, blir så kort som mulig, slik at effekten kan komme så raskt som mulig. Som jeg sa: Arbeidsledighet er sløsing med ressurser, og vi ønsker virkelig å bidra til å hindre at ledigheten øker mer enn nødvendig og befester seg på et høyt nivå.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-26:
For det første har representanten Leirstein rett i at mange av de tiltakene som ligger i tiltakspakken på budsjettets utgiftsside, er forslag som jeg ser igjen noen av hos Fremskrittspartiet. De andre opposisjonspartiene har hatt mange av dem på sine lister. Jeg tror det kan bli bred enighet om de tiltakene som ligger der, slik at Stortinget raskt kan behandle og vedta pakken. Så er det et par ting som representanten Leirstein ikke legger vekt på, bl.a. at vi har vedtatt et ekspansivt statsbudsjett for 2009. Det ligger 16 milliarder nye oljekroner i statsbudsjettet for 2009. Det er ingen som har klart å bruke opp dem på 26 dager. Det er tvert imot slik at det er masse planlegging, masse aktivitet i gang allerede ut fra den bevilgningen som er gjort. Og nå kommer vi med ytterligere tiltak. Så bildet av at vi er sent ute, med små tiltak, er helt feil. Denne tiltakspakken viser at vi bruker de sterkeste virkemidlene i hele Europa i kampen mot arbeidsløsheten. Så legger ikke representanten Leirstein vekt på den rentenedgangen vi har fått. Virkningen av en rentenedgang på 2,75 prosentpoeng er 20 milliarder kr i økt kjøpekraft for husholdningene. Det er mye mer enn noe skatteforslag kan bety – også mye mer enn noen av de skatteforslagene Fremskrittspartiet har fremmet, vil bety. I seg selv vil det være en kraftig stimulans for norsk økonomi. Men grunnen til at vi ikke har gått videre etter den veien, er at vi fra mange hold får analyser av personskatteletter som sier at i den usikre situasjonen som vi nå er i, vil mange flere spare mye mer enn tidligere. Det er ikke slik at man springer rett i butikken og bruker alle pengene, og dermed får man i gang aktivitet. Det er mye mer målrettet for å bekjempe arbeidsløsheten å sette i gang fornuftige tiltak som treffer dem som er arbeidsløse. Det er preget på denne pakken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-26:
Det var VG som ønsket det!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-26:
Jeg takker for en i utgangspunktet konstruktiv tone fra representanten Sanner. Det er helt riktig, det ligger mange tiltak i denne pakken som det vil være bred enighet om i Stortinget. Jeg tror de ulike vurderingene først og fremst kommer til å dreie seg om skatt. De forslagene som jeg har fremmet for Regjeringen, er de forslagene vi nå fremmer for Stortinget. Jeg er veldig godt fornøyd med det konjunkturgrepet vi gjør, som jeg også ser at Norsk Industri har foreslått, og mener at det i veldig stor grad vil treffe de bedriftene som har livets rett, som kan leve når krisen er over, som hadde overskudd i 2006 og 2007, men som nå kan gå på en betydelig smell. Det er om å gjøre å få dem til å klare seg over dette. Vi har vurdert mange andre skattetiltak. En del av vurderingene våre har vi tatt med i proposisjonen, for vi regner med at debatten om dem kommer til å være betydelig. Jeg vil anbefale opposisjonen å se på vårt forslag til konjunkturskattelette til erstatning for sitt eget, fordi opposisjonens forslag bare vil komme bedrifter som går med overskudd, til gode. Hvis de bruker samme proveny, altså drøyt 3 milliarder kr, vil det gjelde ca. 4 pst. av overskuddene. Så det er et mindre treffsikkert forslag enn vårt. Vi har vurdert skattelette for privat sektor. Vi har avvist det i denne omgang, ikke av prinsipielle eller ideologiske grunner, men fordi vi mener at direkte tiltak overfor bygg, anlegg – alle disse områdene – er mye mer effektivt også for næringslivet. For det er jo næringslivet som skal bygge og vedlikeholde rundt omkring i kommunene. Det er jo oppdrag til store og små entreprenører rundt omkring i hele landet. Næringslivet har også vært veldig opptatt av at vi skal få gode veier og god framkommelighet. Det er en veldig god næringspakke gjennom det hele – i tillegg til tiltakene direkte rettet mot arbeidsmarkedet – Innovasjon Norge, alt dette som kan hjelpe enkeltpersoner og enkeltbedrifter tilstrekkelig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-26:
Det er pengepolitikken og rentenedgangen som er førstelinjeforsvaret i en krise som den vi har nå. Det har vært veldig viktig å kunne følge den rentenedgangen som er rundt oss. En rentereduksjon på 2,75 prosentpoeng har veldig kraftig effekt. Så jeg har alle mine ord fra i høst i behold: Det var viktig å skape det rommet som gjorde at renten kunne gå ned. Så synes jeg kanskje at representanten Syversen er litt høy og mørk med tanke på hva de faktisk selv la fram i forbindelse med statsbudsjettet for 2009. Det var 4–5 milliarder kr utover de 16 milliardene som Regjeringen hadde foreslått. Nå kommer vi med 27 milliarder kr i en ekstra tiltakspakke. Men jeg tror egentlig ikke at tiden er slik at vi skal småkjekle om dette. Vi legger fram en kraftfull pakke for å bekjempe arbeidsløsheten. Vi er mye tidligere ute enn de fleste land rundt oss, tross alt, med mindre utfordringer når det gjelder arbeidsløsheten. Men den store utfordringen vi kommer til å ha, er det representanten Syversen startet med: Selv om vi nå legger fram den kraftigste pakken, der den direkte effekten er anslått til 15 000 nye arbeidsplasser – arbeidsplasser som ellers ikke ville vært der – så kan ikke det fallet i etterspørsel som norsk næringsliv står overfor, kompenseres gjennom disse tiltakene. Derfor er det så viktig at pakken er så sterk på tiltak overfor næringslivet når det gjelder omstilling og kunnskap. Det er en veldig klar miljø- og kunnskapsprofil på de tiltakene som ligger der. Jeg mener ikke at det kan være noe prinsipp for opposisjonen heller at det er skattestimulanser som skal til for å få miljøinvesteringer på plass. Det er kraftfulle tiltak på miljøsiden, mange viktige oppfølginger av det som ligger i klimaforliket, nettopp fordi vi vet at en stor del av den omstillingen som vi som samfunn må gjennom, og som næringslivet må gjennom, handler om å ta klimautfordringen på alvor.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-26:
Jeg takker representanten Lars Sponheim for en konstruktiv tone, for det er krevende tider. Han har helt rett i understrekningen av – og det er veldig viktig at vi gjentar det hele tiden – at for de fleste av oss vil 2009 bli et supert år: Vi får reallønnsvekst, og vi får virkningen av rentenedgang. Det er ingen grunn til at det store flertallet i Norge skulle være den viktigste målgruppen når vi vurderer tiltak over statsbudsjettet. Det er de som nå er usikre på om de mister jobben, som møter permitteringsvarsler eller som frykter for permitteringsvarsler, og det er de som faktisk mister jobben, som må være hovedmålgruppen når vi legger fram en tiltakspakke. Det er også dem vi har rettet våre tiltak inn mot. Det er derfor det er så mange direkte tiltak over statsbudsjettet, fordi vi mener at de er de mest målrettede i forhold til de utfordringene vi har. Det vil være gode tiltak for næringslivet over hele fjøla. Men det er en veldig offensiv tiltakspakke. Hvis vi ser summen av forslagene for å styrke Næringsdepartementets budsjett, Kunnskapsdepartementets budsjett og Arbeids- og inkluderingsdepartementets budsjett, så vil det være muligheter der for det. Jeg oppfatter at opposisjonen har tenkt i samme baner som oss for å finne et grep som er treffsikkert når det gjelder den konjunktursituasjonen som mange bedrifter nå kommer til å slite med. Jeg vil oppfordre Lars Sponheim til å gå grundig inn i det forslaget som vi nå har lagt fram. Han har helt rett i at det er målrettet i forhold til mindre bedrifter, men hvis vi tar utgangspunkt i – riktignok veldig usikre – 2006-tall, er det altså 95 pst. av dem som går med underskudd. Så jeg mener at det er et godt grep med hensyn til dem som gikk med overskudd, som nå går med underskudd, men som har mulighet for å komme seg over kneika. Det er penger som de uansett vil ha rett til i framtiden. Det er også et grep som styrker egenkapitalen i bedriftene, i motsetning til den skissen som jeg har sett fra opposisjonen, som ikke vil gjøre det, og det er et grep som når de bedriftene som går med underskudd, mens opposisjonens forslag når dem som går med overskudd.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-01-26:
Nå tror jeg både finansministeren og jeg er enig i at det er fornuftig at folk opprettholder en viss form for forbruk. Før jul ønsket jo finansministeren at folk skulle handle betydelig.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-01-26:
Det var VG som ønsket det, ja, men jeg tror finansministeren var relativt enig i det. Da bør vi også være enige om at hvis folk skal opprettholde forbruket, eller kjøpe mer, bør man kanskje ha noe mer penger å kjøpe for. Og der kommer skattelettelsen inn. Men jeg konstaterer at vi er uenige på det punktet. Jeg tror også det er bred enighet om mange av de tiltakene som ligger her, og jeg føler at finansministeren langt på vei på mange måter også innrømmer at det som kommer nå, er ting man for så vidt kunne ha vedtatt før. Jeg hører man sier at de pengene som kom i statsbudsjettet nå i høst, har man ikke klart å bruke opp ennå. Men poenget med den type bevilgningsforslag og de vedtak som Stortinget fatter når det gjelder investeringer, er jo nettopp at disse tingene skal prosjekteres, de skal gå på anbud, og så skal de iverksettes. Jo tidligere den type investeringsvedtak kommer på plass i Stortinget, jo viktigere er det for å få sysselsettingseffekt for inneværende år. Jeg registrerer at flere at de beløpene som er foreslått i denne tiltakspakken, også gjøres overførbare, slik at hvis man ikke får brukt opp pengene, vil noe av dette ha effekt først neste år. Så til rentenedgangen. Fremskrittspartiet er i likhet med resten av Norge veldig glad for at Norges Bank satte styringsrenten kraftig ned for en liten tid tilbake. Hvis man leser begrunnelsen til Norges Bank, var det ikke det statsbudsjettet som Regjeringen fikk trumfet gjennom i Stortinget før jul. Bakgrunnen for rentenedsettelsen fra Norges Bank var den betydelige internasjonale finansuroen, med de betydelig negative innvirkningene dette har også for Norge. Det er begrunnelsen for at Norges Bank setter styringsrenten ned. Jeg konstaterer nå at Regjeringen foreslår en oljepengebruk som er i tråd med det Fremskrittspartiet foreslo i november. Da var kanskje ikke Fremskrittspartiets budsjettforslag så veldig uansvarlig allikevel.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-01-26:
Tiltak som kan bidra til å dempe veksten i arbeidsledigheten, særlig innenfor bygg og anlegg og når det gjelder veibygging og jernbane, er bra. Men vi må også se på krisen som et vendepunkt hvor vi hever blikket og ser på tiltak som kan bidra til at vi får flere lønnsomme og sterke bedrifter. Da mener jeg at det er helt nødvendig å satse på kunnskap og å satse på miljøtiltak. Der håper jeg vi kan ha et samarbeid også med Regjeringen for å iverksette tiltak som gjør at vi kan løse både finanskrisen og miljøkrisen. Vi må ha to tanker i hodet samtidig. Det vil også bidra til at bedriftene er mer lønnsomme og sterkere når vi kommer ut av krisen. La meg ta de to eksemplene som statsråden var enig i. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre la frem et forslag som vil kunne bidra til at flere bedrifter kan beholde overskuddet sitt fra 2008 inn i 2009. Jeg registrerer at Regjeringen har lagt frem et eget forslag. Vi vil være åpne for å se på om Regjeringens forslag er godt nok, og vi håper at vi kan samarbeide for å få et enda bedre forslag som kan hjelpe flere bedrifter. Så har Regjeringen foreslått å øke tilskuddet til lærlinger. Hvorfor kunne man ikke heller bare foreslått å fjerne hele arbeidsgiveravgiften for lærlinger? Vi vet at mange bedrifter nå varsler at de vil ta inn færre lærlinger i 2009. Hvis bedriftene tar inn færre lærlinger, rammer det hele yrkesopplæringen i Norge. Istedenfor bare å gi litt mer i tilskudd, kunne vi fjernet hele arbeidsgiveravgiften for lærlinger. Det ville kunne ha gjort det billigere å beholde lærlingene og kanskje mer fristende for bedriftene å ta inn flere lærlinger. Det er et konkret forslag som dreier seg om en skatte- og avgiftslettelse som vil kunne trygge jobber og også bidra til å styrke yrkesopplæringen i Norge.
Lars Sponheim (Venstre), 2009-01-26:
Først: Jeg liker ikke å snakke mye om meg selv i en sammenheng som dette, men siden det er snakk om økonomi, og jeg må si at jeg har greie på penger, og prøver å ivareta mine personlige lodd ganske godt, får jeg si: Ja, for en velfødd 50-åring som har kommet på plussiden med formuesskatt, blir 2009 et godt år, og jeg hadde levd med dårligere år enn det. Det som gleder meg mer – for jeg må innrømme at jeg har brukt mye tid på å bekymre meg for mine barn som har kjøpt seg bolig i det siste, og som har levd lenge med en økende rente – er at det blir et all right år også for barna våre. Det trodde jeg kanskje ikke for et halvt år siden. Siden mange er i den situasjon, tror jeg mitt personlige vitnesbyrd favner ganske mange. Barna våre har fått det bedre på grunn av fallende rente på boliglån den siste tiden. Det tror jeg mange skal glede seg over, også vi i foreldregenerasjonen. Så til dette med bedriftene. Jeg har brukt den tiden jeg har hatt – en times tid – og prøvd å sette meg inn i denne skattepakken, og det er ingen tvil om at den treffer mange. Hvis en bedrift er så liten at 1,4 mill. kr i økt likviditet i 2009 er viktig – og det gjelder veldig mange – og bedriften hadde underskudd i 2008, som er en forutsetning, er det klart at det betyr en likviditetstilførsel. For bedrifter med opp til 15–20 ansatte, og som gikk med underskudd i 2008, er dette bra. Men ifølge de rapportene vi nå får når det gjelder bedrifter som står overfor dramatiske endringer, der man sitter i styrerom og lager budsjetter, lager prognoser for sysselsetting og ekstremt fallende salgsinntekter, bedrifter som gjorde det bra i 2008, treffer ikke denne pakken disse. Det hadde en alternativ måte å gjøre det på gjort. Det undrer meg hvis dette er Norsk Industris pakke, om de har vært helt våkne når det gjelder å se på alle konsekvenser av det. Her inviterer jeg finansministeren til å være med på å gjøre noe som er all right, faktisk ganske bra, til å bli enda bedre der hvor massearbeidsledigheten kan slå inn i mange lokalsamfunn. Hjørnesteinsbedrifter lever av eksportmarkeder som ikke treffes godt nok av denne. Dette er en invitasjon og ikke først og fremst en kritikk.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Jeg har den ære, sammen med representanten Abid Q. Raja, å fremme et forslag om en opptrapping av norsk klimapolitikk før klimatoppmøtet i København.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Jeg vil også gratulere statsministeren med valget. Sist fredag, samtidig med trontalen, fikk vi avgjørelsen om at Obama skulle få fredsprisen. Det er egentlig en fredspris mest for håp, muligheter og visjoner for de store tingene framover. Alt som er vanskelig, er heller ikke enkelt. Skal man gjøre store ting, skal man tørre å ta noen upopulære avgjørelser. Samtidig hørte vi på en trontale basert på en regjeringserklæring som ikke akkurat tar tak i de store utfordringene samfunnet står overfor. En av de store utfordringene er klimaet. Her mener Regjeringen at man skal kjøpe seg fri, man skal gjøre det meste i utlandet. Men vi ser at andre land er villige til å lage store kompromisser på store løft, og også offer i eget land. Er statsministeren i stand til å se den visjonen, i stand til å se at man også må ta noen upopulære avgjørelser i eget land for å kunne være en statsminister som blir stående i historien for å ha hatt noen viktige og store visjoner?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Jeg vil gjerne stille spørsmål til representanten Jensen på bakgrunn av hennes ønske om å få en klimadebatt i Stortinget før København-møtet. Jeg mener at det fortsatt er en del ting som er uklart etter valgkampen. Derfor har jeg noen spørsmål som kan være en fin oppstart til den type debatt som vi kanskje kan ha i Stortinget. Jeg vil gjerne ha et klart svar fra Siv Jensen på punkt en: Fins det menneskeskapte klimaendringer? Og på punkt to: Er det egentlig behov for en avtale i København ut fra Fremskrittspartiets standpunkter? Hva synes representanten Jensen den avtalen bør inneholde?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Vi gikk til valg på at vi ønsket en borgerlig regjering, basert på Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre. Det var det bred enighet om i Venstre, det var et bredt mandat vi hadde fra vårt landsmøte. Det sa velgerne nei til, og da må vi ta det til etterretning. Det som er viktig for oss i Venstre nå, er å etablere sentrum i norsk politikk, styrke sentrum i norsk politikk og kjempe for de viktige sakene. Det gjør vi gjerne i samarbeid med andre partier, både til høyre og til venstre for oss. Jeg må si at for oss er det sakene som er viktige, og det var derfor jeg kritiserte Regjeringa i forhold til saker – manglende visjoner, manglende fokus på klima, og at man drar fram asylinnstramming som en av de viktigste utfordringene nasjonen vår står overfor. Det mener jeg er et feil fokus, og vi kommer til å bruke disse fire årene på å bringe politikken inn på å fokusere på de store utfordringene som vi mener er viktige. Det er det vi kommer til å bruke tida på.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Hvis Stokkan-Grande var til stede i valgkampen, har han nok sett at forskjellene mellom Venstre og Fremskrittspartiet er klare og åpenbare. Jeg tror vi drev en ganske klar valgkamp på det. Det kreves store endringer i Fremskrittspartiets politikk for at det skal skje en tilnærming mellom Venstre og Fremskrittspartiet i løpet av denne perioden, så det har jeg ingen store forventninger om skal skje. Men det er klart at for oss er det de politiske sakene som er viktige, og vi samarbeider med de partiene som hjelper oss med å få gjennom de sakene som vi syns er viktige, og som Venstres landsmøte har prioritert som viktige. Det er det mandatet velgerne har gitt meg, og det er det mandatet partiet mitt har gitt meg.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Jeg håper at SV vil ta godt imot den invitten vi la fram i dag, med ti forslag knyttet til fattigdom. Det er jo ikke sånn at det å ta mest mulig fra de rikeste alltid har gitt noe til de fattige. For det vi snakker om her, er jo at man faktisk skaper arbeidsplasser – knyttet til det som er formuesskatten. Det handler om den håndverkeren som må slite veldig for å klare å få inn penger til en skatt basert på et varelager han har, eller den forskeren som må sørge for at kona hans betaler formuesskatten basert på noen tenkte tall knyttet til aksjer han har. Når det gjelder formuesskatten, har heldigvis SV hatt noen gode symboler å vise til. Men hvis SV hadde brydd seg om å snakke med den enkelte næringsdriver, brydd seg om å åpne døra til en bedrift og spørre hvordan de har det, så hadde de fått se en helt annen virkelighet når det gjelder hva formuesskatt betyr. For formuesskatt betyr faktisk arbeidsplasser, og arbeidsplasser er også viktig i kampen mot fattigdom.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Mitt håp er ikke knyttet til representantene til Venstre, men til de sakene vi faktisk kjemper for. Hvis Regjeringa virkelig er villig til å snu seg mot Venstre og se på de forslagene vi har når det gjelder utdanning og forskning, kutte hvileskjæret på forskning, som denne regjeringa har innført, gjøre noe med basistilskuddet til alle forskningsinstitusjoner, bry seg om alle de tiltakene vi har lagt inn når det gjelder å rekruttere flere lærere, se på om vi kan øke lærerutdanningen med ett år – altså se på alle disse tiltakene – ja, da er vi gjerne med på kompromisser om å finne løsningene. Men hittil har vi ikke sett at et fokus på dette er noe Senterpartiet har nådd fram med i regjering, hvis dette er øverst på Senterpartiets ønskeliste.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Jeg har lyst til å stille et spørsmål som går på en sak som Senterpartiet og Venstre har hatt en stor felles tradisjon for å jobbe for, nemlig småbedrifter. I forrige periode fremmet vi en rekke forslag som Senterpartiet ble tvunget til å stemme imot – sjøl om jeg egentlig tror at de har et hjerte for småbedrifter. Det ser ikke noe bedre ut med dagens regjeringserklæring, da, som sagt, ordet «gründer» ikke engang er nevnt i regjeringserklæringa. Samme hvor mye jeg leser, finner jeg ikke noen store tiltak som vil gjøre det bedre for småbedrifter. Kanskje representanten kunne ha gitt Stortinget en liten leserveiledning med hensyn til hvor de store tiltakene som gjør det lettere å starte nye bedrifter og leve som småbedrifter i samfunnet framover, er.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
I valgkampen lovet Senterpartiet 40 000 nye grønne arbeidsplasser de neste fire åra. I den nye regjeringsplattformen, Soria Moria II, er det vanskelig å se hvordan Senterpartiet skal klare å gjennomføre det løftet, for det ligger veldig mange gode intensjoner og løfter i plattformen, men Senterpartiet har tydeligvis tapt slaget om å gi grønne skatteletter eller mer konkrete støttetiltak, slik statsråd Navarsete lovet i valgkampen. Mitt spørsmål er: Er Senterpartiets leder enig med Venstre i at det snart er på tide med et litt kraftfullt skatteskifte, fra mer rød skatt til mer grønn skatt, slik at vi klarer de 40 000 grønne arbeidsplassene – ja, kanskje 80 000 – for vi trenger dem for å løse både klimakrisen og trygge velferden for framtida?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Jeg vil gjerne forfølge den samme saken, for dette betyr at Regjeringa ikke hadde plass til å skrive det – de ville prioritere plass til andre ting, men de kan godt gjøre det. Det interessante her er jo at statsråden har gått til valg på å være garantist for dette. Da er spørsmålet: Er statsråden fortsatt garantist for at dette skal gjennomføres i denne regjeringa, eller er det en garanti som har gått over?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-10-12:
Det var en litt underlig oppsummering Arbeiderpartiet foretok av dagens debatt. Det er veldig positivt at Venstre blir sett på som en konstruktiv samarbeidspartner – og som uttrykker seg konstruktivt. Men hovedkritikken vår mot Regjeringas erklæring er den samme kritikken som den samme personen var veldig forundret over å ha fått. Jeg må si at for meg handler ikke visjoner bare om noen reformer i velferdsstaten vår, men det handler om visjoner langt utover det. Klimautfordringene våre handler faktisk om det vi skal gjøre sjøl, ikke bare om det vi skal kjøpe oss bort fra og som andre skal gjøre for oss. Det handler om å sette seg noen lengre mål i forhold til forskning, utvikling og kunnskap. Det handler om at man faktisk prioriterer kunnskap i skolen foran SFO. Det er ganske mange store og viktige prioriteringer man snakker om i forhold til disse visjonene. Men vi i Venstre vil gjerne delta i prosesser, og vi skal bidra med alle de gode ideene vi har, til bedre løsninger for Regjeringa. Så den må bare komme til oss hvis den vil ha gode ideer. Så vil jeg komme med min stemmeforklaring. Vi kommer til å stemme for forslag nr. 1. Jeg kunne også ha stemt for forslag nr. 2, men med samme begrunnelse som Erna Solberg kommer vi til å stemme imot. Vi ønsker å ha en litt mer grundig gjennomgang enn én setning på et papir i en trontaledebatt. Vi kommer til å stemme imot forslagene nr. 3, nr. 4 og nr. 5. Vi skulle gjerne ha stemt for forslag nr. 6, men nå er det gjort om til et oversendelsesforslag. Så vil jeg bare knytte noen merknader til forslag nr. 7, som jeg skjønner vil bli oversendt. Det handler om at det faktisk er i denne sal at folkets ombud sitter. Vi er nå i ferd med å lage oss ombud som gjør de folkevalgte mindre verd. De som har stemt på meg, har meg som sitt ombud. Når de blir tråkket på av den norske stat, er det jeg som skal ordne opp i det. Hvis vi ender i en situasjon der folkevalgte bare blir saksbehandlere på veien, mens vi lager byråkrater som skal ivareta ombudsrollen, undergraver vi hele det folkevalgte systemet vårt. Jeg mener at det skal finnes ett ombud, og det er barneombudet, fordi barn ikke har stemmerett. Men det er ingen grunn til at vi skal kave oss unna alle problemer vi har ved å lage ombud som skal ta fra oss jobben. Det er vår plikt som politikere, som folkevalgte og som valgt ved folks stemmegivning, å ivareta ombudsrollen. Den kan vi ikke kjøpe oss bort fra. Vi kan ikke lene oss på byråkratiske stillinger for å ivareta den. Den er det vår jobb å ivareta.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
På vegne av representanten Trine Skei Grande og meg selv har jeg gleden av å fremme et representantforslag om en tiltakspakke for å begrense og bekjempe fattigdom blant barn.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Antall barn i Norge som vokser opp i fattige familier, er økende. Så mange som hvert tredje barn med ikke-vestlig bakgrunn lever i husholdninger med inntekt under fattigdomsgrensen. Hvert tredje innvandrerbarn i Norge lever under fattigdomsgrensen. Venstre la i dag fram en tiltakspakke for å begrense og bekjempe fattigdom blant barn. Venstres leder, Lars Sponheim, har tatt til orde for et felles politisk løft for å redusere fattigdommen blant barn. Det samme har Kristelig Folkepartis leder, representanten Dagfinn Høybråten, gjort. Jeg hørte ikke at statsminister Stoltenberg helt ut tok utfordringen gitt fra representanten Høybråten i dag, i hvert fall ikke foreløpig. Men spørsmålet er om Høyre vil være med på en politisk dugnad for å begrense og bekjempe fattigdom blant barn og barnefamilier.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
På nyhetene i dag tidlig kunne vi høre at elever i små kommuner risikerer å få dårligere opplæring enn de som bor på større steder. En rektor som ble intervjuet, sa til NRK at de manglet et system som støtter og hjelper rektorene i det pedagogiske lærearbeidet. Den samme problemstillingen ser vi innen barnevernet. Små kommuner har vanskeligheter med å bygge seg opp kompetanse, slik at de kan tilby god støtte til vanskeligstilte barn. Venstre gikk til valg på et program som tar til orde for større kommuner med større ansvar enn dagens, særlig for å kunne tilby bedre tjenester innen velferd og helse. Spørsmålet til Arbeiderpartiets parlamentariske leder er om hun er enig i at dagens kommunestruktur gjør at innbyggerne i små kommuner ikke får den samme kvaliteten på tjenestene som borgerne i større kommuner. Mener representanten Pedersen at vi trenger større kommuner for å viske ut denne forskjellen?
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Venstre jobbet i hele forrige stortingsperiode for at enslige mindreårige asylsøkere mellom 15 og 18 år skulle overføres til barnevernet. Disse barna er blant de mest sårbare og mest utsatte barna i Norge i dag. Regjeringen snakket i forrige periode varmt om at denne overføringen skulle skje, men vi fikk høre at en slik overføring ville ta litt tid. Det var derfor jeg med vantro og skuffelse leste Soria Moria II, der Regjeringen rett ut sier at disse barna velger man å nedprioritere. Ansvaret vil ikke overføres til barnevernet i løpet av stortingsperioden. På vei inn i Stortinget fikk jeg utdelt en løpeseddel fra Redd Barna Ungdom, som reagerer på dette og stiller spørsmålet om man nå legger asylbarnas barndom på is. Spørsmålet er: Hvordan kan SV stå for en slik politikk?
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Utenriksministeren har vist et engasjement for verdens fattige og snakket varmt om å utjevne sosiale forskjeller, et engasjement Venstre og jeg deler. Norge er verdens rikeste land og har enormt stor andel av verdens ressurser fordelt på et lite antall mennesker, sett i et globalt perspektiv. Utgangspunktet for en regjering som påberoper seg å være solidarisk, burde være å ta et større ansvar for å dele våre økonomiske ressurser med flere. Da statsministeren la fram den nye regjeringsplattformen, viste han til kampen mot asylstrømmen. Det skal være et område hvor Regjeringen er reformvennlig og strammer inn. Jeg har et spørsmål og et håp. Spørsmålet er om utenriksministeren mener at Regjeringens innstramming i asylpolitikken er et ledd i en internasjonal solidarisk politikk med verdens fattige – eller har krefter innad i statsrådens eget parti fått gjennomslag for å tekkes en velgermasse som ikke vil dele vår rikdom? Håpet er at utenriksministeren vil lykkes med å dra krefter i Arbeiderpartiet mer mot sentrum, i tråd med de verdimeldingene utenriksministeren har kommet med i valgkampen – som f.eks. at alle skal ha rett til arbeid, selv om de kommer uten id.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Ikke mindre enn Norges største avis spurte meg nylig om hva jeg syntes om at en med kriminelt rulleblad ble leder av justiskomiteen. Svaret er at Venstre gir alle angrende syndere en ny sjanse. Derfor vil jeg aller først gratulere representanten Sandberg med vervet som ny leder av justiskomiteen. Jeg ønsker å stille spørsmål om noe representanten kommer til å jobbe mye med i denne perioden, straff og straffeprinsipper. I Fremskrittspartiets handlingsprogram står det at Fremskrittspartiet ønsker å ha høyere straffer generelt. I tillegg ønsker Fremskrittspartiet å innføre minimumsstraffer for flere lovbrudd. Mener representanten Sandberg at det å heve strafferammene generelt og å innføre flere minimumsstraffer og dermed frata domstolene en mulighet til å utmåle straffen individuelt, vil føre til mindre kriminalitet? Eller er det andre grunner som ligger bak denne politikken?
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Vi har vært igjennom en valgkamp hvor asyl- og innvandringspolitikken har vært en av hovedsakene. Asylsøkende ble gjort til hovedfienden og var nærmest skyld i alt som ikke fungerer i Norge. De ble rakket ned på, de som er blant de svakeste og de mest taleløse. I valgkampen har også Høyre vært med på kritikken av at Regjeringen ikke har vært streng nok i asyl- og innvandringspolitikken. Et av de store debattemaene har vært økt bruk av internering. Til VG 24. mai sier representanten Høie følgende: «Det er ikke ulovlig å søke asyl i Norge. Derfor vil det ikke være mulig å internere dem.» Videre sier Bent Høie at han «mener at bare de asylsøkere som begår lovbrudd skal straffes». Kan representanten Høie avklare om Høyre vil støtte Regjeringens forslag om økt adgang til å frihetsberøve utlendinger som har såkalt uavklart identitet, slik jeg har forstått at Høyres leder vil, eller er det Bent Høies meninger i VG 24. mai, som Venstre deler, som er Høyres politikk?
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
I den første Soria Moria-erklæringen stod det at Regjeringen ville «gi far rett til å opptjene selvstendige permisjonsrettigheter». Dette løftet innfridde ikke Regjeringen. I den nye Soria Moria II-erklæringen er denne målsettingen redusert til å skulle «sikre flere fedre selvstendige opptjeningsrettigheter til fedrekvote». Jeg ønsker at fedre skal ta hånd om sine småbarn, særlig også innvandrerfedre. Er det da ikke lenger et mål om reell likebehandling av mor og far i regelverket om foreldrepenger? Vil ikke selvstendig opptjeningsrett gi nødvendige insentiver til at flere fedre tar hånd om sine små barn, i tråd med det statsråden ønsker?
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Det er en veldig viktig problemstilling som representanten tar opp. Jeg er svært opptatt av at innvandrerbarn lærer seg norsk før de starter på skolen. Nå er det et faktum at kontantstøtten bare gjelder fram til treårsalderen. Det er ikke med det sagt at man får barnehageplass, eller at innvandrerforeldrene vil skaffe barnehageplass for barna deretter. Da må man stimulere på en annen måte. Som jeg nettopp var inne på: Hvert tredje innvandrerbarn lever under fattigdomsgrensen. Jeg tror man skal se nærmere på den maksprisen som representantens parti har vært med på å innføre. Den har jo ført til at de rike betaler mindre, mens de som har minst fra før, ender opp med å betale mer. Jeg ønsker å ha gratis kjernetid i barnehage. Det er mitt parti for. Det er jeg glad for at vi skal fortsette med. Jeg er også for å språkteste alle fireåringene, slik at dersom man har dårlige norskkunnskaper, skal man få mulighet til gratis språkopplæring, slik at man er godt rustet til norsk skolegang når man møter første skoledag.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Nå er det slik at man, som Per-Willy Amundsen var inne på, sier mye rart i valgkampen. Per-Willy Amundsen ser splinten i andres øye, men ikke bjelken i sitt eget. Bare for saksopplysningens skyld er det slik at Venstre ikke stemte imot forslaget. Man stemte for å sende dette tilbake, slik at det kan utredes bedre. Dersom representanten leste avisene nøye, og det er jeg helt sikker på at representanten gjorde, fikk han også med seg at Sponheim hadde sans for det forslaget jeg lanserte.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Jeg takker for rosen for at jeg har drevet en aktiv valgkamp, og tatt opp viktige problemstillinger. Det har jeg forsøkt å gjøre hele valgkampen, og det kommer jeg til å fortsette å gjøre i den grad jeg er her og i den grad jeg ikke er her også. Når det gjelder statsfinansierte imamer: Hadde representanten Haugli vært på noen av de dialogmøtene han har omtalt som «freak show», hadde han faktisk fått med seg at jeg ikke snakket om statsfinansierte imamer. Jeg snakket om å øke støtten til Islamsk Råd, slik at de f.eks. kan ansette flere personer som kan gå inn i de lukkede miljøene, som dessverre ikke alle i Stortinget har tilgang til. Det viktigste for meg er at vi klarer å forebygge tvangsekteskap, kjønnslemlestelse, kvinneundertrykking, vold mot barn, forebygge radikal Islam, eller radikal islamisme, som er fenomenet som representantens partikollega ikke hadde fått med seg. Det viktigste for meg er at den jobben blir gjort. Om det kan gjøres ved at man gir mer midler til Islamsk Råd, mener jeg det er et godt forslag. Jeg har ikke snakket om statsfinansierte imamer.
Abid Raja (Venstre), 2009-10-12:
Jeg takker for rosen fra representanten. Når det gjelder miljøpolitikken og også integreringspolitikken, er det slik at jeg er veldig enig i mye av det SV står for. Jeg ønsker bare at man har et forpliktende engasjement når det gjelder miljøet, at man ikke forhandler bort dette for å sitte i regjeringsposisjon. Jeg er opptatt av saker som må være vanskelige for regjeringspartiet SV, som f.eks. oljeutvinning i Canada, som er et prosjekt som SV er med på. Om man under valgkampen spissfindig karakteriserer dette som å svelge en kamel, er det kanskje å ta hardt i. Jeg skal ikke gjenta det her. Det viktigste for oss i Venstre er at SV holder fast på de miljøforpliktelsene de har bundet seg til i programmet – ikke forhandler dem bort mot å få fortsette å sitte i regjering, i posisjon.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Som det står i Soria Moria-erklæringen, og som jeg også la vekt på i mitt innlegg, er våre mål, våre visjoner for samfunnet, at vi skal lage et samfunn der vi evner å forbedre, fornye og forsterke det norske velferdssamfunnet. For å lykkes med det må vi i hvert fall greie to ting. Det ene vi må greie, er å sikre lav arbeidsløshet, at mange er i jobb. Det handler både om å redusere den åpne arbeidsløsheten og om å bygge broer inn i arbeidsmarkedet for alle dem som stenges ute, som ikke er en del av arbeidsstyrken. Der har vi konkrete forslag i Soria Moria-erklæringen. Vi har satt opp visjonen om at vi skal bli et mer inkluderende samfunn, der færre stenges ute av arbeidsmarkedet. Det gir oss en dobbel gevinst: Det gir mer rettferdighet i seg selv, men det gir også økt verdiskaping og dermed bedre grunnlag for å finansiere velferden i framtiden. Det andre vi må gjøre, er å forsterke og forbedre velferdsordningene. Vi har lagt fram flere konkrete forslag i Soria Moria-erklæringen, både det vi formulerer rundt eldreomsorg, og det vi formulerer rundt skole, som er to viktige løft.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
I Regjeringens politiske plattform slår vi fast at vi skal videreføre det militære engasjementet fra Norges side i Afghanistan. Så det er ikke et signal om å trappe ned. Det er et signal om å videreføre et sterkt militært engasjement. I forhold til folketall er Norge blant de landene som bidrar mest militært til NATOs operasjoner i Afghanistan, og vi slår altså fast at det skal vi videreføre. Men i tillegg sier vi at det er viktig med sivil innsats, med politisk innsats, fordi alle ser at man løser ikke utfordringer i Afghanistan med militære virkemidler alene, det må til også en politisk og en humanitær prosess i tillegg. Også der er Norge ledende, og vi får også anerkjennelse, bl.a. i NATO, for vår betydelige sivile innsats. Og vi ser ikke at det er noen motsetning mellom det å ha et militært engasjement og det å ha et sivilt engasjement.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Først vil jeg takke for gratulasjonene. Så vil jeg si at vi vet lite, egentlig, om hvor vanskelige tidene kommer til å bli, for det er stor usikkerhet. Men det vi vet, er at det er en voldsom vekst i arbeidsløsheten i våre naboland, at industrien møter store utfordringer fordi markeder forsvinner, og at oljepengebruken er på et veldig høyt nivå, og det setter noen begrensninger i de årene som kommer, som kan være krevende å møte. Et av svarene på det er nettopp å bidra til fornyelse av offentlig sektor. Et av målene i Soria Moria-erklæringen er at vi skal fornye og forbedre velferdsordningene. Ett viktig prosjekt der er reform av helsevesenet, samhandlingsreformen, som blir en stor oppgave for dette stortinget i denne fireårsperioden. En annen ting er gjennomføringen av pensjonsreformen og det vi nå varsler: at vi fjerner all avkorting for alderspensjonister. Så det er store og små eksempler på at vi fortsetter å forbedre og fornye offentlig sektor gjennom å få mer igjen for pengene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg gjentar gjerne alt det jeg sa i 2000. Jeg synes det er veldig godt formulert, og jeg gjentar det gjerne – punkt 1. Punkt 2 er at det er nettopp fordi vi er for en sterk offentlig sektor der vi bruker mye penger på skole, på helse og på velferd, at vi er opptatt av at vi organiserer offentlig sektor på en god måte. Og den største enkeltreform målt i kroner og øre og antall mennesker som omfattes av offentlig sektor, er pensjonsreformen. Det er ingen annen reform i offentlig sektor som er større, målt i kroner og øre og antall mennesker. Men det er ikke lite vi starter med når det gjelder helse, heller – samhandlingsreformen. Og så er det mange små beslutninger, f.eks. økt bruk av IKT, bedre organisering av saksbehandling i offentlige tjenester, som også er et uttrykk for en fornyelse av offentlig sektor. Så denne regjeringen er for en sterk offentlig sektor, derfor er vi også for å fornye og forbedre den.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
For det første vil jeg si at i innlegget mitt pekte jeg på noen av de viktigste virkemidlene vi har for å bekjempe sosial urett for å redusere fattigdom, ikke minst det vi gjør når det gjelder langtidsmottakere av sosialhjelp og styrking av kvalifiseringsprogrammet, men også det vi gjør ved økt bruk av lønnstilskudd for å få dem som sliter i arbeidsmarkedet, inn i jobb. Så det er tiltak for å redusere sosial ulikhet i Norge og hjelpe dem som har det økonomisk vanskelig. For det andre vil vi ved hvert budsjett fremme konkrete tiltak for å redusere sosial ulikhet og bekjempe fattigdom i Norge. Det kommer tiltak i morgen i statsbudsjettet. Det vil også komme tiltak i de ulike budsjettene framover, og det er da også selvsagt anledning for Stortinget til å diskutere og eventuelt samle seg om forslag som ligger i statsbudsjettet. For det tredje er det slik at vi i Soria Moria-plattformen har varslet at vi vil fremme en egen sak knyttet til oppfølging av det store utvalget, Fordelingsutvalget, som har lagt fram mange forslag – eller kommet med mange vurderinger. Det vil da bli ytterligere en anledning for Stortinget til å drøfte Regjeringens politikk og se om det er mulig å samle seg om felles standpunkter.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Det er ikke et mål i seg selv at beslutningen er upopulær. Målet er at den bidrar til reduserte utslipp. Da kan det hende at man noen ganger må gjøre upopulære ting. Det overordnede er ikke at det skal plage oss mest mulig. Det overordnede er at det gir størst mulig reduksjoner. I Soria Moria-erklæringen står det tydelig at vi både skal gjennomføre betydelige tiltak for å redusere utslippene her hjemme – jeg viste til Mongstad, jeg viste til jernbanesatsing, jeg viste til det vi nå gjør i forhold til industrien – men også betydelige tiltak ute. Jeg mener det er veldig feil å omtale innsats ute som noe mindreverdig. Nøkkelen til å få store nok reduksjoner er at vi lykkes i å få utslippene ned i land som India, Brasil, Sør-Afrika, Kina. Uten det er vi sjanseløse – fordi det er der praktisk talt all veksten i utslipp kommer de nærmeste årene, men også fordi de landene overhodet ikke kommer til å undertegne noen avtale, de blir ikke med på noen avtale om reduksjoner, hvis ikke den rike verden legger penger på bordet for å finansiere utslippsreduksjoner i den fattige verden. Det er ikke snakk om å kjøpe seg fri, det er snakk om å legge på bordet penger den rike verden egentlig skylder den fattige verden fordi vi har forurenset så mye i så mange år.