Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 1999-06-16:
Stortinget behandler et forslag om å be Regjeringen medvirke til at den akuttmedisinske beredskap ved Sykehuset Østfold Askim blir videreført på nivået pr. 1. januar 1999 inntil akuttmeldingen basert på NOU 1998:9, Hvis det haster… Faglige krav til akuttmedisinsk beredskap, er behandlet av Stortinget. Vi mener det logiske må være at Stortinget først behandler denne melding, som er ventet i vårsesjonen år 2000, og som omhandler hele den akuttmedisinske kjeden i en helhetlig sammenheng, før det foretas omstrukturering av lokalsykehusene, bl.a. sykehuset i Indre Østfold. Hva skulle ellers være hensikten for Stortinget med å behandle en slik akuttmelding, hvis ikke den får praktiske konsekvenser i positiv retning for pasientene? Jeg bare spør. Nordland fylkeskommune har etter vår mening vært mer fornuftig enn Østfold fylkeskommune, hvor behandlingen av somatikkplaner er blir utsatt i påvente av akuttmeldingen og Stortingets behandling. Dette er en riktig konklusjon, fordi sentrale føringer vil gis for fremtidig akuttberedskap, som er et vesentlig element i og i betydelig grad styrende for sykehusstrukturen. For oss i Fremskrittspartiet er det uforståelig og beklagelig at det vel fungerende Indre Østfold lokalsykehus gjøres om til et elektivt sykehus uten fullverdig akuttberedskap. Tidligere har lokalsykehusene i Halden og Sarpsborg fått en lignende skjebne. Kunne vi bare forstå hvorfor! For det første: Forholdene for Indre Østfolds befolkning vil helt klart bli dårligere når den ikke lenger får et akuttilbud preget av nærhet og tilgjengelighet. Moss sykehus, som nå skal ha Askims akuttfunksjoner, vil ikke ha kapasitet til å ta imot 2 000 tilleggspasienter fra denne delen av fylket. Ambulansetjenesten og økt transporttid gir ikke like god hjelp eller sikkerhet som før. Nyere forskning har vist at tidsfaktoren for igangsetting av behandling av mange ulike lidelser er helt avgjørende for overlevelse og positivt sykdomsforløp. Dette hensyn ivaretas ikke ved en sterk sentralisering av akuttberedskapen. Og i tillegg, hvis ambulansetjenesten ikke er tilstrekkelig dimensjonert, noe vi opplever i Østfold, kan det skje i perioder med stor trafikk at pasienter med livstruende skader må vente altfor lenge før de får ambulanse. Og for det annet: Begrunnelsen for å avvikle akuttberedskapen ved lokalsykehusene er å få til økonomiske besparelser og en mer effektiv produksjon. Men går man til rapporter og utredninger, har man ikke funnet belegg for at større sykehus er billigere pr. behandlet pasient enn mindre lokalsykehus, selv korrigert for behandlingens vanskelighetsgrad. Snarere er det indikasjoner på at store sykehus kan bli dyrere. Grunnen kan være at de er vanskelige å styre. Administrasjonen svulmer opp og kan bli som et forvokst hode på en sliten kropp. Ingenting tyder heller på at kvaliteten av behandlingen gjennomgående er bedre på store sykehus. Riktignok kan de behandle flere alvorlige skader og sykdommer, men til gjengjeld er ofte presset på institusjonene så stort at det blir mindre tid til å behandle hver pasient med tilhørende fare for feilbehandling og reinnleggelse. Og i tillegg kommer krevende og kostbare transporter av alvorlig syke. NOU 1998:9 gir solid faglig støtte for å opprettholde akuttmedisin ved sykehus av Sykehuset Østfold Askims størrelse. Erfaringer tilsier at et sykehus på denne størrelse er godt egnet for å ha medisinsk akuttberedskap. Derfor er det Fremskrittspartiets bestemte oppfatning at Askim sykehus og befolkningen er best tjent med å beholde sin beredskap. Ved å fortsette som før frem til akuttmeldingen behandles gis Stortinget en mulighet til å vurdere og få avdekket realitetene bl.a. om kostnader, effektivitet og hensiktsmessighet. I mellomtiden kan fylkespolitikerne legge sin eksperimentering med sykehusstrukturen til betydelige millionbeløp på hylla. Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag, inntatt i innstillingen.