Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-05-31:
Arbeidet med U-864 og håndteringen av forurensingen fra kvikksølvlasten er en krevende sak. Av hensyn til både sikkerhet, vårt produktive hav- og kystområde og folk som lever langs kysten, må vi være sikre på at en hevingsoperasjon er grundig nok planlagt og akseptabel med tanke på miljøhensyn og risiko. Jeg skal ikke gå inn i detaljene om hva som har skjedd siden vraket av U-864 ble funnet utenfor Fedje i Hordaland av Sjøforsvaret i 2003. Det gjorde jeg rede for under den åpne høringen om saken 27. april. Jeg vil imidlertid gjenta at regjeringen i januar 2009 gikk inn for at vraket av U-864 skal heves. Da hevingsprosjektet har en kostnadsramme på mer enn 500 mill. kr, ble det samtidig gjort klart at det ville bli gjennomført en ekstern kvalitetssikring. Det er rapporten fra denne kvalitetssikringen jeg mottok 16. desember i fjor. I rapporten konkluderes det med at prosjektet, ut fra de foreliggende planer, ikke er tilstrekkelig forberedt, og at det foreligger meget høy risiko knyttet til arbeidsomfang, kontraktsforhold og styringsevne. Videre sier rapporten at det dermed er tvil om at prosjektet kan styres på en tilstrekkelig kontrollert måte, noe som også er uheldig når det gjelder sikkerhet og miljø. I proposisjonen om saken går regjeringen ikke inn i enkelthetene i den eksterne kvalitetssikringen, men konkluderer ut fra en samlet vurdering med at ytterligere utredning er nødvendig før endelig beslutning tas. Jeg mener at det med bakgrunn i kvalitetssikringen vil være uansvarlig av regjeringen å gå videre med hevingsprosjektet som det nå foreligger. I etterkant av fremleggelsen av proposisjonen har det kommet innspill fra bl.a. Mammoet Salvage, som er tildelt hevingskontrakten. Det har også vært kontakt mellom selskapet og Kystverket, som jeg har orientert om i eget brev. Jeg vil gjenta at det ligger en samlet vurdering til grunn for regjeringens konklusjon om at ytterligere utredninger er nødvendig. Eventuelle innspill knyttet til enkeltheter etter at KS2-rapporten ble fremlagt, enten de er fra Mammoet eller andre aktører, endrer ikke den vurderingen. I Stortingets spørretime 26. mai ble jeg spurt om jeg er enig med statsministeren i at U-864 bør heves. Flere av komiteens medlemmer har uttrykt overraskelse over dette. Det forundrer meg. I proposisjonen står det på side 4: «Rapporten fra den eksterne kvalitetssikringen anbefaler at det gjennomføres et forprosjekt for en hevingsoperasjon. Regjeringen vurderer det som viktig å få gjort nødvendige tiltak for å håndtere forurensningen fra U-864. Å utrede hevingsalternativet ytterligere bør derfor sees i sammenheng med andre mulige tiltak som kan gi en miljø- og risikomessig god løsning. Det er en risiko for at man selv etter en gjennomføring av et forprosjekt for heving av U-864 ikke vil ha et alternativ som tilfredsstiller de samlede miljøhensyn, og er akseptabelt med tanke på styring, risiko og kostnader. Regjeringen vil derfor igangsette en forstudie og deretter en KS1 som inneholder følgende fire alternativer: nullalternativet, tildekking, heving og et alternativ der heving og tildekking kombineres.» Regjeringen har altså aldri gått bort fra beslutningen om at U-864 skal heves, men dersom en ny vurdering i verste fall skulle vise at heving ikke er miljømessig forsvarlig, vil det være veldig uheldig å stå uten alternativer for håndtering av kvikksølvet. Vi er alle enige om at det ikke er en løsning ikke å gjøre noen ting. Det er grunnen til at regjeringen har valgt å inkludere tildekkingsalternativet av vraket i tillegg til et alternativ som kombinerer heving og tildekking. La meg bare minne om at det foreliggende prosjektet faktisk også handler om en heving og en tildekking. Tildekking må til uansett. Med denne lille sitatlesingen fra proposisjonen håper jeg at ingen lenger er like overrasket over at regjeringen står fast ved sine beslutninger. Etter behandling i Stortinget vil arbeidet med de nødvendige utredninger starte opp så raskt som mulig. Når utredningene og kvalitetssikringen er gjennomført, vil regjeringen komme tilbake til Stortinget med denne saken. Jeg legger opp til å informere Stortinget om den videre prosessen, både i budsjettproposisjonen i høst og i revidert nasjonalbudsjett for 2011. Jeg må også si at jeg blir til dels ganske imponert over den tekniske kompetansen som foreligger. Jeg har lest Dovre-rapporten grundig. Når det gjelder det å si at det som nå har skjedd under og etter høringen, svarer på alle påpekningene i Dovre-rapporten, synes jeg det er ganske krevende å komme til samme konklusjon. Videre er det vel kanskje ikke en statsråds lodd i livet å spørre når man er i Stortinget, men jeg må i hvert fall få si at jeg forundrer meg over det som har skjedd etter den åpne høringen. Der sa representanten Halleraker, og viste til, at det også hos Høyre ble en reaksjon på KS2-rapporten. I den høringen sa Halleraker at han skjønte godt at statsråden trakk denne saken tilbake, for dette ville være et særdeles stort risikoprosjekt å gå videre med. Jeg skulle gjerne likt å vite hva som har gjort at Høyre nå har snudd så til de grader, som det vi har hørt her i dag. Jeg vil helt til slutt understreke at regjeringens fokus i denne saken er hensynet til miljøet. Vi har ikke råd til å utsette miljøet for risikoen ved en mislykket hevingsoperasjon. Det ansvarlige er derfor ikke å gå videre med dette hevingsprosjektet nå. En grundigere utredning vil gi oss den kunnskapen vi mangler.