Terje Johansen (Venstre), 2000-06-16:
Revidert nasjonalbudsjett for 2000 har fått en fornuftig løsning. Det er i all hovedsak en oppfølging av budsjettavtalen mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet. Sentrumsregjeringens hovedprioriteringer videreføres i budsjettet, samtidig som de fleste av Arbeiderpartiets uheldige kuttforslag avvises. Vi i Venstre er fornøyd med at budsjettbalansen er bevart på samme nivå som i sentrumsregjeringens forslag til budsjett for 2000. Dette har sentrumspartiene bidratt aktivt for å få til. Av inndekningen er de fleste forslag fremmet av sentrum, som så de andre partiene inkludert Arbeiderpartiet har sluttet seg til. Arbeiderpartiet har i årets forhandlinger om reviderte budsjett møtt en opposisjon som har stilt opp og bidratt til et budsjett i balanse. Dette er en helt annen vilje til å finne løsninger enn sentrumsregjeringen ble møtt med fra den daværende opposisjonen. Vi har hørt påstander fra arbeiderpartistatsråder om at det lå igjen såkalte ubetalte regninger fra sentrumsregjeringen. Men på direkte spørsmål har ikke Finansdepartementet gitt noe klart svar på hva disse regningene er. Det eneste de peker på, er endrede anslag for regelstyrte ordninger, noe som vil være usikkert for enhver regjering. Det er i årets behandling av revidert flyttet på i overkant av 1 500 mill. kr på henholdsvis inntekts- og utgiftssiden. Av dette er det bare to små millioner der ikke sentrum er med. Dette vitner om at sentrumspartiene igjen har satt et tydelig stempel også på dette budsjettet. Venstre kan peke på at vi innenfor et stramt finanspolitisk opplegg har funnet plass til en rekke forbedringer i forhold til Regjeringens forslag. Sentrums alternative budsjettforslag i revidert er en videreføring av sentrumsregjeringens politiske profil. Det er sikret flertall for 520 mill. kr mer til drift av sykehusene, både gjennom innsatsstyrt finansiering og gjennom fylkeskommunene. Venstre og sentrum vil videre gi kommunene ca. 120 mill. kr mer i frie midler, noe som vil hjelpe til med å opprettholde et godt velferdstilbud. I tillegg går sentrum mot forslaget om utvidelse av arbeidsgiverperioden i sykelønnsordningen, noe som sparer kommunene for hundrede mill. kr i økte utgifter. Sentrum får gjennomslag for 120 mill. kr mer til samferdsel enn det Regjeringen foreslår. Dette vil bidra til en bedre satsing på trafikksikkerhet, vedlikehold, fast dekke og å opprettholde ferjetilbud. Sentrum går også inn for 30 mill. kr mer til jernbanen, slik at vi unngår å redusere investeringsnivået. Venstre er glad for at komiteen står samlet om forslaget om å støtte utenlandsstudentene, som har tapt på grunn av store endringer i valutakursene. Det er også bevilget ekstra midler for at ikke studenter fra Nord-Norge skal komme dårligere ut enn andre utenlandsstudenter på grunn av dyre innenlandsreiser. Det er også flertall for Venstre og sentrums forslag om til sammen 6,5 mill. kr til Kunsthøgskolen i Oslo og Bergen. Vi skulle ønske det hadde vært mulig å rette opp de store kuttene Arbeiderpartiet foreslo på bistandsbudsjettet. Kutt på 431 mill. kr går ut over verdens fattigste. Det er trist at ikke vi, et av verdens rikeste land, kan bidra mer til den fattige del av verden og de enorme uløste oppgavene som venter der. I tillegg må det bemerkes at å kutte i bistanden har minimal inndragende effekt på norsk økonomi. Derfor øker sentrum bevilgningene til bistand med 212 mill. kr i forhold til Regjeringen forslag. Dette vil gjøre det mulig for Norge å opprettholde aktivitetsnivået på bistanden. Venstre går mot forslaget om å utvide arbeidsgiverperioden i sykelønnsordningen til tre uker. Forslaget ville påført næringslivet en ekstra utgift på 310 mill. kr, og kommunene 100 mill. kr. Dette står en samlet komite, bortsett fra Arbeiderpartiet, sammen om. Sentrum øker videre bevilgningene til næring og distriktsutvikling med nærmere 190 mill. kr. Dette innebærer bl.a. at vi går mot de aller fleste forslagene om kutt på SND. Og det er gledelig at sentrum har fått flertall for å opprettholde bevilgningene til Eksportrådet, Norges Turistråd, Teknologisk Institutt og Veiledningsinstituttet i Nord-Norge. Venstre går også inn for 85 mill. kr mer til barnefamiliene, i og med at vi avviser forslaget om å korte ned perioden for kontantstøtte, barnetrygd og småbarnstillegget i barnetrygden. Det blir også forbedringer på miljø. Vi får flertall mot kuttene i kalking, Lokal Agenda 21, Aksjon Jærvassdraget og internasjonale miljøtiltak. Det er også flertall for å be Regjeringen legge fram forslag om å frita produsentene av fjernvarme for elavgift. Sentrum går videre mot det store kuttet på 57 mill. kr til energiøkonomisering. Det er gledelig at en samlet komite følger opp løftene om å sikre politihøyskolestudentene arbeid i politiet. Videre er det gledelig at Venstre og sentrum har fått flertall for 5 mill. kr til å sette i gang rådet mot organisert kriminalitet allerede i år. Det er også positivt at det i salen i dag blir flertall for 2,5 mill. kr mer til Datatilsynet til oppfølging av personopplysningsloven, med støtte fra sentrum, Høyre og Fremskrittspartiet. Et krafttak for næringslivet vil det være at sentrum, sammen med Høyre og Fremskrittspartiet, sikrer flertall for å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital. Formuesskatten er en uheldig beskatningsform som rammer uavhengig av om det er overskudd i bedriften, eller ikke. En fjerning av formuesskatten på arbeidende kapital er derfor en håndsrekning til norsk næringsliv. For Venstre er dette et første skritt på veien mot å oppheve formuesskatten helt, men dette må skje som en del av en større skatteomlegging. Norge er et velferdssamfunn. Velferdsstaten sikrer de fleste, men det er ikke gode nok tilbud til alle. Det er mennesker som faller utenfor, og etter Venstres mening er et samfunn ikke bedre enn det de svakeste opplever. Venstre vil hjelpe de svakeste, og det krever omfordeling. Jeg stiller spørsmål ved om dagens velferdsstat og våre ordninger er målrettet nok i forhold til å heve livsstandarden for dem som trenger det mest. Det brukes i dag for mye penger på dem av oss som i all hovedsak har det bra, ressurser som kunne vært målrettet mot dem som trenger det mer enn oss. Vi må overføre større ressurser til skole, helse, omsorg, forskning, nyskapning og samferdsel. Selv om de ressurser vi allerede tilfører disse områdene, som skal gjøre samfunnet varmere, tryggere og mer fremtidsrettet, aldri har vært større, klages det likevel fra nær sagt alle hold. Derfor mener vi i Venstre at den aller viktigste reform dette storting må enes om, er en radikal omstilling av det offentlige apparat. Jeg ser små muligheter til å tilføre offentlig sektor større andel av verdiskapingen i Norge enn det vi allerede gjør. Vi må omfordele innenfor de rammer vi har, uten å bruke mer av oljefondet, både av hensyn til fremtidige generasjoner og for ikke å skape dyrtid i en økonomi som jobber langs sine kapasitetsgrenser. Det er min overbevisning at Norge er overadministrert, og at fremtidige og nødvendige overføringer til omsorg, til skole og til helse bare oppnås ved at vi flytter mennesker og ressurser fra byråkratiets indre kontorer og ut der hvor borgerne trenger dem. Oppgavefordelingsutvalget vil forhåpentligvis legge grunnlag for en bred debatt om disse problemstillingene. Den store utgiftsveksten hvert år ligger i lovfestede ordninger, spesielt innenfor trygdesystemet. Disse automatiske utgiftsøkningene binder opp det meste av handlefriheten for oss politikere og hindrer oss i å skaffe nok ressurser til tiltak for dem som trenger mer. Derfor må vi ta en grundig revisjon av disse ordningene. Vi kan ikke fortsette å smøre velferden tynt utover dem av oss som har det godt nok, når noen lider nød. Norge har på grunn av oljeinntektene ikke gjennomført nødvendige reformer av velferdsstaten, slik de fleste andre land har vært gjennom. Dette bør ikke fortsette. Det taler til fordel for Stortingets flertall at vi har vist beherskelse og avsatt deler av vår oljerikdom for å ha forråd i trangere tider. Vi må isteden søke å få mer velferd ut av de kroner vi i dag bruker. Det er nødvendig å reformere overføringsordningene våre for å utvikle og bevare velferdssamfunnet. På denne bakgrunn nedsatte sentrumsregjeringen Sandman-utvalget, for å søke å nå fram til at partene i arbeidslivet sammen med deltakere fra staten og fra forskningsmiljøene i fellesskap skulle kunne foreslå løsninger som er mer solidariske enn dagens ordninger. Det er derfor underlig at arbeiderpartiregjeringen foreslo å skyve regningen for veksten i sykelønnsordningen, en såkalt ubetalt regning, over fra eget bord og til kommunenes og bedriftenes, uten å vente på Sandman-utvalgets innstilling, som vil være ferdig 15. august, mens de samtidig bruker Sandman-utvalget som påskudd for å vente med forslag til endringer i uføretrygden. Venstre er enig i at det er nødvendig å reformere disse ordningene, men vi ønsker at partene skal få være med og legge premissene for de nye løsninger. Vi ser fram til forslagene fra de to nevnte utvalgene, og vi ser fram til debatter som kan avføde gode løsninger for å utvikle velferdsstaten videre.