Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Det er bred enighet i komiteen om hensikten med å innføre arbeidsavklaringspenger, arbeidsevnevurderinger og aktivitetsplaner for tidligere og tettere oppfølging av mottakerne. Fremskrittspartiet tror at jo tidligere og tettere en klarer å følge opp brukerne, jo større er mulighetene for at vedkommende kommer raskt tilbake i aktivitet. Dette er et viktig skritt for å nå målet som alle er enige om er målsettingen med Nav. I innstillingen legges det også opp til at det klart skal komme fram hvilke rettigheter og plikter en mottaker har. Dette vil etter vårt syn bidra til at både Nav og brukerne på en langt bedre måte vet hva de har å forholde seg til. For Fremskrittspartiet er det viktig at en bruker raskt får avklart sin arbeidsevne, og at personen basert på dette får ta del i utformingen av en aktivitetsplan – en plan som skal ha konkrete mål. Flertallet foreslår i innstillingen at den nye sammenslåtte ytelsen skal hete arbeidsavklaringspenger. Selv om det viktigste er hva som er innholdet i disse pengene, mener vi at ordet er kronglete og langt, noe som støttes av både Kreftforeningen og NHO. Fremskrittspartiet mener, som mange av høringsinstansene, at det burde hete avklaringspenger. Selv om Fremskrittspartiet langt på vei er enig i innstillingen, er det i tillegg til navnet en del områder hvor vi er uenige. Dette gjelder bl.a. at flyktninger skal ha særrettigheter, noe som etter vårt syn er med på å skape et sorteringssamfunn. Fremskrittspartiet viser til at for dem som ikke har opparbeidet seg rettigheter i folketrygden, er det gitt de samme rettighetene i forhold til behandling og arbeidsmarkedsrettede tiltak i forbindelse med innføringen av kvalifiseringsprogrammet, noe Fremskrittspartiet støttet. Fremskrittspartiet ser derfor ingen grunn til å gi særregler for flyktninger. I folketrygdloven ligger flere bestemmelser som gjør at flyktninger automatisk oppnår de samme rettigheter som norske borgere må opparbeide seg over tid. I noen tilfeller har flyktninger flere folketrygdrettigheter enn norske statsborgere som har betalt inn trygdeavgift i flere tiår. Fremskrittspartiet viser til at Regjeringen i den nye utlendingsloven opphever skillet i beviskravene knyttet til hvem som anerkjennes som flyktninger etter Flyktningkonvensjonen, og hvem som blir vernet mot retur av andre grunner. Fremskrittspartiet viser til at dette innebærer at flere blir definert som flyktninger, og at dette også har konsekvenser for offentlige ytelser. Fremskrittspartiet ønsket i motsetning til Regjeringen ved behandlingen av Ot.prp. nr. 75 for 2006–2007 Om lov om utlendingers adgang til riket og deres opphold her(utlendingsloven) (utlendingsloven) Flertallet vil gi arbeidsavklaringspenger bare i tre måneder etter endt behandling/skolering, mens man leter etter jobb. Fremskrittspartiet er klar over at en søkeprosess tar tid, og spesielt når en har vært borte fra arbeidslivet over en lang periode. Derfor mener vi at tre måneder er for kort tid og ønsker at grensen utvides til seks måneder. Fremskrittspartiet legger selvfølgelig til grunn at arbeidet med at brukeren skal tilbake til arbeidet, starter på et langt tidligere tidspunkt, altså før behandlingen/skoleringen er ferdig. Fremskrittspartiet viser også til at Regjeringen legger opp til at en arbeidssøker skal kunne være borte i en dag i meldeperioden, noe som betyr at en kan ta to fridager i måneden. Jeg synes en slik ordning er uforståelig. At arbeidssøkere skal kunne ta fri på linje med andre som er i arbeid, vil være helt normalt – det være seg sykdom eller sterke velferdsgrunner – men at en skal kunne ta fri utover det, støtter ikke Fremskrittspartiet. Jeghar problemer med å se at forskjellen i om sykdom eller skade er en annen eller den samme, skal ha betydning for at arbeidsavklaringspenger igjen skal kunne utbetales. Fremskrittspartietvil likestille dette, og mener at rettigheten bør inntreffe så snart sykdom/skade inntreffer, og så lenge arbeidsforholdet har vart for kort tid til at en har krav på sykepenger. Det vil ettervårt syn være uholdbart å stå uten noen form for inntekt dersom f.eks. en kreftsykdom blusser opp igjen etter at man er kommet i arbeid, men før man har rukket å opparbeide seg rett til sykepenger. Det fremmes på denne bakgrunn forslag om at retten til arbeidsavklaringspenger inntreffer på nytt når skaden eller sykdommen igjen oppstår, og dersom arbeidsforholdet har vart for kort tid til at en har rukket å opparbeide seg rett til sykepenger. Fremskrittspartiet støtter ikke bortfall av arbeidsavklaringspenger mens behandling av søknad om uførepensjon er til vurdering. Fremskrittspartiet mener tvert imot at dersom man ikke i løpet av åtte måneder har greid å gjøre ferdig et vedtak om uføretrygd, kan ikke den enkelte lastes for dette ved å bli stående uten inntekt. Det å straffe bruker er etter Fremskrittspartiets syn en søkt måte å presse Nav til å holde sine tidsfrister. Da burde det heller være Nav som ble straffet på en eller annen måte. Det er svært viktig at dette arbeidet prioriteres, slik at man unngår unødvendig ventetid på endelig vedtak. Vi er kjent med at det forekommer at personer står uten inntekt i påvente av endelig vedtak om uførepensjon med dagens ordning. Å bruke en tidsfrist hvor virkemiddelet er å frata noen livsgrunnlaget, slik regjeringspartiene viser til i sine merknader, er ikke en akseptabel metode å bruke for å oppnå kortere saksbehandlingstid ved Nav. Det fremmes på denne bakgrunn forslag om at arbeidsavklaringspengene skal løpe inntil endelig vedtak om uføretrygd er gjort. Alt i alt ønsker Fremskrittspartiet at det stilles strenge krav til både Nav og brukerne, men samtidig må disse kravene være realistiske. Fremskrittspartiet mener at loven, med de forandringer Fremskrittspartiet har fremmet, vil gi et godt arbeidsdokument til både Nav og brukerne, og framfor alt sørge for at flere kommer raskere tilbake til arbeidslivet. Jeg tar herved opp de forslag Fremskrittspartiet selv eller sammen med andre har fremmet i innstillingen.