Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Utgangspunktet for trontaledebatten er trontalen, der regjeringa legger fram sine prioriteringer og visjoner for det neste året. Årets trontale var ikke akkurat rik på nye ideer, det var heller som Dagbladet kommenterte: Det var mer grått enn blått. Som utdanningspolitiker var det lite å ta tak i i trontalen, kunnskap var en overraskende liten del av årets trontale, og det var mangel på nye initiativ. Arbeiderpartiet vil ha en skole der elevene lærer mer og trives bedre. Vi mener at i denne trontalen kunne regjeringa tatt opp f.eks. situasjonen for de yngste elevene, femåringene og seksåringene. Nå ser vi at det er mange foreldre, lærere og forskere som er bekymret for mangelen på lek, for mye stillesitting, manglende aktivitet, stress og psykiske problemer i skolehverdagen. Det mener vi kan løses gjennom både tidlig innsats, ved å dempe presset i et overivrig testsystem og ved å sørge for mer lek for de yngste elevene. Skolen har en veldig viktig jobb i å utjevne forskjeller og sikre like muligheter for elevene. Satsing på fagarbeid og yrkesfag burde være en naturlig del av enhver trontale og trontaledebatt. Vi trenger mange flere stolte fagarbeidere i framtida. Fortsatt er det for høyt frafall, det er for store sosiale forskjeller med hensyn til hvem som faller fra. For Arbeiderpartiet er det å satse på fagarbeid og yrkesfag en av de viktigste investeringene vi som samfunn kan gjøre. En av utdanningssakene som ble nevnt i trontalen, var kompetansereform. Det er en viktig reform for den enkelte, for bedriftene og for samfunnet. Men sannheten om regjeringas kompetansereform er at vi så langt bare har sett små drypp av en reform – ikke et helhetlig grep, en helhetlig reform, som Arbeiderpartiet mener trengs. Vi burde allerede hatt på plass et mye sterkere rammeverk for en offensiv kompetansesatsing. Derfor har Arbeiderpartiet foreslått bl.a. et kompetansefond for å sørge for at man starter de store investeringene som trengs. Vi vil ha på plass et helhetlig system som for det første støtter dem som må bytte jobb på grunn av digitalisering, automatisering og endring i arbeidslivet, som støtter dem som får jobben sin endret, og for å sikre dem som skal fra skole og inn i arbeidslivet. For Arbeiderpartiet er det åpenbart at det er fellesskapets ansvar å sikre folk kunnskap og kompetanse, også i arbeidslivet. Det er ikke noe den enkelte skal stå alene om. Derfor er vi uenig med regjeringa, og vi sier at vi vil gi folk rett til kompetanseheving gjennom arbeidslivet. Vi vil gjøre det klart allerede nå at staten skal stille med finansiering som monner, og sørge for et samarbeid med partene om rammer og avtaler som sikrer dette i alle bransjer. Det er sånn vi investerer i det viktigste fortrinnet Norge har: folk og deres kompetanse. Til slutt: Det har i debatten i dag kommet flere påstander fra Høyre og Fremskrittspartiet om at Arbeiderpartiet vil kommunalisere velferden, tvinge ut private. Det er helt tydelig at disse partiene er ute på sin helt egen skremmeaksjon før datoen 2. november. Arbeiderpartiet sier nei til kommersialisering av velferden, det er fordi det politiske veivalget enten er at store konsern, gjerne internasjonale, overtar stadig mer av velferden, at beslutninger om velferden tas på bedriftsstyremøter – eller at beslutninger tas på kommunestyremøtene, at velgerne og de folkevalgte i kommunene sitter i førersetet, tar ansvar for å utvikle tjenestene og har kontroll med både kvalitet og økonomi. I kommuner der Arbeiderpartiet styrer, gjør vi nettopp det. Våre folkevalgte tar mer kontroll over tjenestene som befolkningen er avhengig av. Vi er tydelige på retningsvalget, akkurat som Fremskrittspartiets ungdomsorganisasjon i Aftenposten 5. september er tydelige på det motsatte. Ønsket fra Fremskrittspartiets ungdom er følgende: «Privatiser alt fra fengsler og sykehus til universiteter. Fjern folketrygden. Innfør private helse- og pensjonsforsikringer – og fjern all støtte til kultur.» For Arbeiderpartiet er dette veldig enkelt, vi vil ha en sterk offentlig velferd for alle, supplert av private, ideelle leverandører. Og vi vil at velferden skal utvikles tett på dem som skal motta den.