Bent Høie (Høyre), 2014-12-16:
La meg først si at jeg er glad for den oppmerksomheten som er viet IKT i helse- og omsorgssektoren i den senere tid. Selv om oppmerksomheten ikke bare er positiv – det skal jeg understreke – mener jeg det er viktig at de faktiske forholdene blir belyst. Både Riksrevisjonen og forvaltningen, helsepersonell og pasienter beskriver situasjonen som utfordrende, og krever handling. Jeg mener at Riksrevisjonen har gått grundig inn i problemstillingene knyttet til elektronisk meldingsutveksling. Både rapporten og høringen i kontroll- og konstitusjonskomiteen pekte på viktige strukturelle, juridiske og økonomiske problemstillinger som må løses. Jeg vil gjenta et av mine budskap fra høringen i komiteen. Riksrevisjonens undersøkelse ble avsluttet i 2012. På det tidspunktet var det aktuelle prosjektet re-planlagt, og i tiden etter 2012 har det vært en god utvikling i sektoren. Vi ser nå at de aller fleste målene nås, men senere enn først antatt. Alle kommuner, unntatt fem, bruker nå elektronisk meldingsutveksling. Det utveksles over 600 000 elektroniske meldinger hver dag. Dagens situasjon er vesentlig bedre enn da helsepersonell brukte bare papir og post. Det sier helsepersonell selv, og Helsetilsynet legger også vekt på dette i sin siste årsrapport. Elektroniske tjenester og løsninger gir aktørene store gevinster. Men vi har fortsatt en rekke utfordringer – utfordringer som er krevende hver for seg, og som på grunn av sammenhengen også forsterker hverandre. Jeg vil presisere at regjeringens mål er å skape pasientens helsetjeneste. En forutsetning for det er en offensiv tilnærming i disse spørsmålene. Vi er nødt til å gå fra ord til handling. For å vite hvilke grep som skal gjøres, må vi også vite hvor vi står, og hva som er forhistorien. Erfaringene som Riksrevisjonen og sektoren har presentert, er derfor veldig nyttige i arbeidet med å styrke IKT-området. Det er bevilget en økning på 80 mill. kr til IKT i statsbudsjettet for 2015. Noe av det jeg tidlig tok tak i som helseminister, var å bestille tre rapporter fra Helsedirektoratet for å beskrive nå-situasjonen innen IKT i helsesektoren. Rapportene skulle beskrive et samlet utfordringsbilde, en analyse av arbeidet med IKT i spesialisthelsetjenesten og en analyse av det norske leverandørmarkedet for elektroniske pasientjournaler. Jeg har mottatt analysene, og de bekrefter mye av innholdet i Riksrevisjonens rapport. Det pekes på behovet for en betydelig styrking av gjennomføringskraften for å sikre en mer helhetlig og forutsigbar IKT-utvikling. Sektoren er avhengig av en langt bedre felles ressursutnyttelse. Dette krever en sterkere styring og en sterkere virkemiddelbruk. Regjeringen har iverksatt tiltak innenfor disse områdene. For et år siden varslet jeg en full gjennomgang av dagens organisering av IKT i helse- og omsorgssektoren. Jeg mener det er nødvendig å gjøre endringer i organisering og ansvarsfordeling for å sikre effektiv styring og ressursutnyttelse. Jeg vil derfor styrke den nasjonale styringen. Dette oppfatter jeg også er et vesentlig poeng for komiteen. Det er etablert IKT-tiltak i regi av Helsedirektoratet, som blir viktige for å nå målene om pasientens helsetjeneste. Jeg mener tiden er inne for å vurdere om den nasjonale styringen med sentrale IKT-tiltak bør styrkes ytterligere. Jeg har derfor gitt Helsedirektoratet i oppdrag å vurdere en bærekraftig organisering av IKT-området som er rigget for nye roller og ansvar. En av de modellene Helsedirektoratet skal vurdere, er å etablere et eget forvaltningsorgan for helse-IKT. Målet er, uavhengig av hvilken modell som anbefales, å etablere en robust organisering som kan forvalte nasjonal utvikling og nasjonalt ansvar for IKT. Det er i tillegg behov for en organisering som kan utvikle og forvalte relevante styringsvirkemidler som lovverk og finansieringsordninger. Helsedirektoratet skal levere en rapport om dette i 2015. Men organisatoriske endringer er ikke tilstrekkelig alene. Som Riksrevisjonen påpeker, må også virkemiddelbruken styrkes. Helsedirektoratet har derfor også fått i oppdrag å etablere et samarbeid med kommunene, regionale helseforetak og Norsk Helsenett SF, der hensikten er å vurdere ny statlig virkemiddelbruk for å styrke gjennomføringsevnen på IKT-feltet. Arbeidet skal inkludere vurderinger knyttet til nye modeller for finansiering av IKT-utviklingen på tvers av aktørene i sektoren etablering av felles beslutningsprosesser for IKT-utvikling som omfatter hele sektoren behov for nye eller endrede lov- og forskriftshjemler for å kunne iverksette statlige føringer for IKT-utvikling samt regulere aktørenes plikter til å følge opp disse Riksrevisjonen og komiteen har videre pekt på at det mangler en nasjonal samhandlingsarkitektur, at tekniske løsninger ikke er tatt i bruk, og at det har vært mangel på standarder og krav. Utviklingen har i for stor grad vært basert på frivillighet. Det har derfor vært viktig for regjeringen å legge forholdene til rette for å kunne gi bedre juridiske rammebetingelser – både for teknologisk utvikling og gjennom tydeligere krav. Jeg er derfor glad for at Stortinget i år har vedtatt nødvendige endringer i den sentrale lovgivningen som berører IKT-feltet. Den gamle helseregisterloven ble delt i to lover i juni – en ny helseregisterlov for sekundærbruk av helseopplysninger og en ny pasientjournallov for primærbruk, altså helsehjelp. Disse lovene trer i kraft 1. januar 2015. Lovene sikrer en mer hensiktsmessig regulering av behandlingen av helseopplysninger og ivaretar høyere krav til personvern og informasjonssikkerhet. Lovverket legger til rette for å utvikle moderne løsninger, slik at nødvendige helseopplysninger bedre, raskere og sikrere kan utveksles mellom helsepersonell som har tjenstlig behov. Samtidig ivaretas pasientenes kontroll over egne opplysninger. Det skal etableres en felles løsning for identitets- og tilgangsstyring som legger til rette for samhandling og informasjonsdeling mellom virksomheter. Det er i statsbudsjettet for neste år bevilget 55 mill. kr til dette arbeidet. Sammen med den nye pasientjournalloven vil jeg vedta forskrift om tilgang til helseopplysninger mellom virksomheter. Forskriften regulerer én måte å dele informasjon mellom virksomheter på og stiller krav som må være oppfylt for å kunne gi helsepersonell i én virksomhet adgang til å lese relevant journalinformasjon i en annen virksomhets systemer. Det arbeides nå i tillegg med en forskrift for IKT-standarder. Vi skal bort fra frivillighet. Forskriften skal hjemles i den nye pasientjournalloven og vil tydeliggjøre overfor leverandører og helse- og omsorgstjenesten hvilke IKT-systemer som skal brukes. Det tas sikte på at denne forskriften skal vedtas i februar 2015. Erfaring har vist oss at dagens arkitektur – med elektroniske meldinger sendt fra aktør til aktør – er komplisert. Tilbakemeldingene fra sektoren er at vi ikke kan nå de ambisiøse målene om én innbygger – én journal, som det er lagt opp til i stortingsmeldingen, med dagens arkitektur. Det er viktig å få fram at meldingsutveksling har vært den eneste lovlige løsningen for kommunikasjon av helseopplysninger generelt inntil det nye lovverket nå trer i kraft. Helsedirektoratet og sektorens aktører arbeider med en utredning av framtidens helseinformasjonssystem. I dette arbeidet er det viktig å inkludere både nasjonale og internasjonale erfaringer og løsninger. Helsepersonell må få de beste verktøyene vi kan tilby. Helsedirektoratet skal levere en forstudierapport høsten 2015. Det er bevilget 20 mill. kr til dette arbeidet til neste år. Riksrevisjonens rapport har pekt på helt sentrale problemstillinger som må håndteres dersom vi skal klare å nå de ambisiøse målene som Stortinget har sluttet seg til på feltet – problemstillinger der regjeringen er godt i gang med å gjennomføre tiltak. Jeg vil imidlertid gjenta at målene i det prosjektet Riksrevisjonen har evaluert, for alle praktiske formål er nådd. Dagens løsninger med elektronisk meldingsutveksling gir, som nevnt innledningsvis, gevinster – både for pasienter og helsepersonell. Men det er mer å hente, både på kort og lang sikt. Det er derfor viktig å ha to tanker i hodet samtidig. På kort sikt vil jeg i min styringsdialog sørge for at ytterligere forbedringer og flere gevinster av elektronisk meldingsutveksling kommer på plass. Samtidig må vi nå jobbe hardt og følge opp de langsiktige tiltakene og vurdere ytterligere grep som en følge av utredningen av Én innbygger – én journal. Jeg vil selvfølgelig følge opp det tydelige vedtaket som flertallet i komiteen inviterer Stortinget til å gjøre i dag, og komme tilbake med en rapportering til Stortinget om status og tiltak. Det er viktig for meg, etter å ha hørt debatten, å understreke at de ambisjonene som lå i Samspill 2.0 2008–2013, baserer seg på elektronisk meldingsutveksling. Det er de ambisjonene som Riksrevisjonens rapport har evaluert, og som er dagens sak. Siden den gangen har Stortinget sluttet seg til enda større ambisjoner for feltet gjennom behandlingen av stortingsmeldingen Én innbygger – én journal. Det er ikke mulig å nå de ambisjonene som ligger i meldingen Én innbygger – én journal, basert på de teknologiske utviklingene som Samspill 2.0 bygger på, knyttet til elektronisk meldingsutveksling. Da må vi over på en ny generasjon teknologiske løsninger. Den typen løsninger var ikke lovlige under den forrige lovgivningen. Derfor var det helt vesentlig å få på plass det nye juridiske grunnlaget for arbeidet som Stortinget sluttet seg til i juni. Det er en forutsetning for å nå målsettingene som ligger i stortingsmeldingen Én innbygger – én journal, som Stortinget også har sluttet seg til.