Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-12-02:
Denne dagen, når justiskomiteen har sin budsjettbehandling, er bestandig interessant. Den er interessant i forhold til hva de forskjellige grupperingene legger vekt på. Den er interessant i forhold til hva vi fokuserer på, og hva slags tilnærming vi har til justissektoren. Innledningsvis har jeg for min egen del tenkt å si litt om det som jeg oppfatter er en hovedutfordring i dag, og det er rett og slett hva slags tilnærming de politiske partiene og Stortinget som institusjon har til justissektoren. Etter hvert har jeg dessverre havnet på det at jeg føler at vi ser på justissektoren som en utgiftspost. Vi er altså kommet i en situasjon hvor vi tidvis sparer og setter i verk tiltak som vi strengt tatt ikke har ønsket å iverksette ut fra rettssikkerheten til enkeltmennesker, men også ut fra de føringer vi ønsker at f.eks. politiet skal ha. Hvis vi ser på politiloven §§ 1, 2 og 3, som er de overordnede styringsmål for politiet, er de ganske tydelige på hva som skal gjøres. Samtidig er altså resultatet ikke bedre enn de bevilgningene vi greier å framskaffe gjennom de forhandlingene som skjer her. Det synes jeg vi skal være opptatt av, for det er, etter mitt skjønn, sånn nå at justissektoren tidvis er en salderingspost, og ikke det den egentlig bør være, nemlig et av hovedelementene i et demokrati som vårt og et annet hovedelement i rettsstaten. Hvis man ikke har full tillit til justissektoren, da har vi en utfordring. Det er altså et av de absolutte fundamentene våre. For å bruke justisminister Odd Einar Dørums ord fra tirsdagens debatt, hvor han brukte ordene «etterretning, etterretning, etterretning», kan jeg lett omskrevet si det på min måte: Det er tillit, tillit, tillit som er grunnsteinen i justissektoren. Uten det tror jeg vi vil oppdage at avstanden mellom det som skjer her inne, og det som folk ute oppfatter som fornuftig og korrekt, blir større og større. Det er ingen av oss tjent med, for det vil kun føre til manglende tillit til oss som bedriver politikk. Så om Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett. For oss er det hele tiden et mål å ha en helhetlig kriminalitetsbekjempelse. Vi har fremmet mange forslag om det, vi har hatt mer enn én debatt her, og det er et ganske stort sprik i forhold til det vi synes er fornuftig, og det en del av de andre partiene synes er fornuftig. Men det er greit nok, det er politikkens måte å være funksjonell på, og det er en god ting. Så lenge man tar høyde for ulikheter og er åpen og ryddig i tilnærmingen til hverandre, kan vi godt være uenige om sak. Vi har altså funnet det nødvendig i vårt alternative statsbudsjett å styrke politiet med ca. 430 mill. kr, kriminalomsorgen med 160 mill. kr og domstolene med 40 mill. kr. Vi fjernet selvfølgelig egenandelen på fri rettshjelp, og vi reduserte statens inntekter i forhold til rettsgebyret. Det må jo være bekymringsfullt nå, når vi ser at det faktisk ligger an til store overskudd på inntektene fra rettsgebyret. Vi brukte altså i underkant av 1,1 milliarder kr i vårt alternative justisbudsjett for neste år. Grunnen er ganske enkelt den at utfordringene står i kø. For å følge opp det som representanten Gjul var inne på i stad, har det inneværende år vært mange, mange oppslag om langt på vei unntakstilstander i dette landet. Ingen av oss som sitter i justiskomiteen eller i Stortinget for øvrig, har vært komfortabel med det som har skjedd. Tvert imot. Når politiet står fram og sier: vi må selge båter, vi selger utstyr, vi kan ikke rykke ut – terskelen for å bistå publikum blir altså høyere og høyere – da skal varsellampen gå på hos noen hver av oss. Vi kan ikke og vi skal ikke ha det sånn. Når politidirektør Killengreen sier at vi driver ikke uforsvarlig, men vi driver helt på grensen, da har en av Norges mest lojale embetspersoner vært veldig, veldig tydelig i sitt budskap utad. Det skal vi tenke over. Så kan man selvfølgelig spørre: Er det en problemstilling? En tid tilbake var det en artikkel om Norges Bank som viste at de faktisk manglet halve kontantbeholdningen sin. Jeg tror det var 27 milliarder kr som var på avveie. Da har vi to muligheter: Enten er det noen som er ganske bratte i nakken i forhold til hodeputa, eller så er det slik at de som bedriver kriminalitet her i landet, har stor tilgang på kapital. Kanskje er det fristende å bruke et sitat fra Woody Allen. Han har sagt mye bra, han har bl.a. sagt: Jeg tror at forbrytelser lønner seg, det er fin arbeidstid og mange reisedager. Noen vil kanskje si at der bør vel Stortinget kjenne seg igjen. Men det skal jeg la ligge. Hvorfor er det så viktig med Fremskrittspartiets fokus på kriminalitetsbekjempelse? Jo, det handler om trygghet. Den utryggheten som publikum ute føler, den ønsker vi å bekjempe for enhver pris. Vi ønsker å bekjempe den voldsbruken som skjer ute. Vi ser at skal politiet lykkes med det, har vi behov for å styrke investeringene bl.a. på utstyrsiden. Det er et gjennomgående behov for et løft. Domstolene er vi skjønt enige om vil ha behov for raskere saksbehandling. Vi trenger flere soningsplasser, og ikke minst bør vi styrke de frivillige organisasjonene som bistår der. Redningstjenesten er et annet område hvor vi har mange utfordringer og mye å ta tak i. Det samme gjelder for å fjerne egenandeler, som vi var inne på i stad. Over til budsjettavtalen: Jeg underslår vel ingenting når jeg gir uttrykk for at vi er godt fornøyd med det resultatet vi sitter igjen med. Jeg vil aller først få lov til å skryte av måten prosessen foregikk på. Jeg synes det har vært stor takhøyde, det har vært åpenhet rundt muligheter og umuligheter innenfor det de forskjellige partiene ønsket seg. Men alt har skjedd på en ryddig og eksemplarisk måte. Det har jeg satt stor pris på, jeg synes det har vært til de grader veldig, veldig bra, og det skal alle som har vært med, ha honnør for, etter mitt skjønn. Samtidig er det klart hos oss at vi sitter igjen med den formening at det var en tydelig forbedring etter at vi hadde ei hånd på rattet. Tonen var utmerket, herr Marthinsen. Det var, som sagt, et godt, konstruktivt samarbeid, og det var et ganske tydelig fokus på hvor vi ønsket å komme til slutt. Det er også viktig. Politikk handler om å ville ting og å gjøre ting, og det gjorde vi gjennom budsjettforliket. Vi økte satsingen på politiet ytterligere. Vi økte satsingen på domstoler, kriminalomsorgen, Politihøgskolen, Riksadvokaten, Redningstjenesten og offer- og pårørendeomsorgen. Vi gav tilskudd til Stine Sofies Stiftelse, familevoldprosjektet i Vestfold var med, vi har sett på det som går på etterbruk av politimestre – hvis jeg kan bruke et slikt uttrykk – og vi skal ta tak i gråsoneproblematikk. Som en oppsummering av de siste punktene ønsker jeg å sette fokus på en annen ting, og det er voldsoffererstatningsloven. Det er sånn at vi tidvis i dette landet har oppslag om saker som jeg ikke tror noen av oss egentlig ønsker å se der, for de viser at vi har et system som ikke fungerer godt nok. Derfor er det viktig at vi nå samles om å utvikle en offer- og pårørendeomsorg. Jeg må si at jeg blir ganske lei meg når jeg får telefon fra en forelder som har mistet sønnen eller datteren i en kriminell handling, og vedkommende forteller meg om den kampen som må føres mot det offentlige. Da blir jeg ganske lei meg, og jeg blir skuffet, for det som jeg har tillit til, det fungerer altså ikke for enkeltmennesket. Det står i et grelt lys når vi ser statsministeren stå fram og si at Norge på nytt er kåret til verdens beste land å bo i. Det kan godt tenkes at vi er det i gjennomsnitt, men, med all mulig respekt, det er altså noen som treffer en skyggeside som de egentlig skulle ha sluppet å treffe. Et hovedelement og den utfordring som ligger i det, er å utvikle en god offer- og pårørendeomsorg. Vi har sagt at der mener vi klart at Stine Sofies Stiftelse kan gi gode bidrag. De har flinke folk, og de jobber målrettet. De har vært i inngrep med Stortinget før, og er tydelige i sitt budskap om hva de mener Stortinget bør ta tak i. Dette er altså folk som bygger sine innspill på erfaringer, på til de grader dyrt kjøpte erfaringer – jeg regner med og håper at vi andre aldri kommer opp i en tilsvarende situasjon. Vi skal ha stor respekt for det. Samtidig har vi en forpliktelse til å bistå, for å gjøre hverdagen for mennesker som har vært utsatt for slike ting, bedre og enklere, såfremt det er mulig. Det samme gjelder familievold. Det er vel den verste voldsutøvelsen man kan tenke seg, når volden skjer innenfor hjemmets fire vegger. Det er tabubelagt, det er kanskje vanskelig å håndtere, og det er terskler. Hva betyr det for familier og samboerskap? Det er også holdninger blant dem i det offentlige som skal inn og gjøre en jobb i ulike sammenhenger, det være seg politifolk eller andre. Er vi gode nok på det? Jeg tror svaret ganske enkelt er nei. Derfor har Fremskrittspartiet og regjeringspartiene nå bevilget 2 mill. kr til et prosjekt i Vestfold i regi av politiet der som skal sette dette i fokus. Så er det slik at erfaringene fra de ulike aktørene som spiller på lag med oss, er bidrag til at vi skal være i stand til å gjøre vår jobb enda bedre. Det er det viktigste her: Andres erfaringer skal bistå oss. Vi har en del ting å ta tak i, men det skal vi altså gjøre. Tilbake til politiet: Jeg er ikke i tvil om at med bakgrunn i det som har skjedd i år, har det vært et behov for et vesentlig løft. Det har langt på vei vært unntakstilstander i år, etter mitt skjønn. Og bestandig blir det en diskusjon som går på at en styrking av politiet fører til flere saker, flere blir dømt, flere blir tatt, og vi får nye problemer. Men man kan snu det og si: OK, hvis vi nå legger ned politiet, da fjerner vi kanskje de andre problemene også, men vi fjerner ikke problemene hos dem som blir utsatt for kriminalitet. Så jeg er ganske skeptisk, og jeg vil på det sterkeste advare mot en slik tilnærming. Det er strutsepolitikk, etter mitt skjønn. Man kan definere seg bort fra hva som helst, men virkeligheten er likevel ubehagelig. Målene våre må være at vi skal ha mer synlig politi, fordi det virker forebyggende, og politiet skal ha en lokal nærhet. En annen hovedutfordring tror jeg er at vi må foreta investeringer innen sektoren som gjør at politiets hverdag blir enklere, bedre og mer effektiv. Det kan vi gjøre gjennom IKT-løsninger, vi kan ha flere sivilt ansatte, og vi bør styrke en del av de spesialfunksjonene man har – én av dem er hundetjenesten, som i alle fall vi mener bør styrkes innenfor det offentlige tjenesteapparatet. Det er viktig at man samtidig fokuserer på en likebehandling innen kriminalomsorgen, Tollvesenet og politiet, for den saks skyld. Det vil også bli tatt tak i. Oslo-politiet er fremmet av noen her som en budsjettvinner. Samtidig har Oslo-politiet helt klart spesielle utfordringer. Som en hjørnesteinsbedrift – for å bruke et slikt begrep – har de det vesentlige av den tunge kriminaliteten, og de har en del spesialfunksjoner. Derfor er de også et eget kapittel på statsbudsjettet. Jeg håper at den satsingen som nå gjøres, fører til at man bl.a. styrker spesialseksjonene for bombehundtjeneste og livvakt/eskorte. De som jobber der, har noen tøffe hverdager, og de jobber mye, har jeg inntrykk av. Hvis vi nå kan være med og ta ansvar gjennom et løft, vil vi tjene på det, ikke minst av hensyn til dem de skal bistå, og av hensyn til vårt ansikt utad som en ansvarlig nasjon. Når det gjelder politihelikopteret, er det i alle fall noen av oss som er veldig opptatt av at det må bli plassert nær sentrum. Så til kriminalomsorgen: På tross av at enkelte har kritisert oss for at det ikke var prioritert, har vi altså funnet rom for en styrking. Den kan man selvfølgelig si er for dårlig, og det kan godt hende at det aldri blir godt nok, men vi fikk altså til et løft på tross av at det ikke var prioritert i starten. Jeg er godt fornøyd med det. Og styrkingen av varetektsplasser sentralt på Østlandet vil avhjelpe der hovedproblemene er. Så fra vår side har det vært en til de grader bevisst handling. Vi fikk også rom for en sikkerhetspakke. Den kunne selvfølgelig også ha vært større. Men vi har altså tatt tak i en del ting som andre partier har beskyldt oss for ikke å ta tak i. Jeg benytter selvfølgelig også sjansen til å nevne at vi har styrket Stiftelsen Livet Etter Soning. Vi i Fremskrittspartiet blir beskyldt for å tenke ganske svart/hvitt: Få tak i de kriminelle, lås dem inn og kast nøkkelen. Jeg synes at hvis man ser på det vi får til her, er det en ganske stor bredde i en del ting. Og jeg er veldig stolt av å få være med på å øke bevilgningen til Stiftelsen Livet Etter Soning. Fremskrittspartiet var det partiet som fikk til det første løftet, under behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i 2002, hvis jeg ikke husker feil. Nå gir vi dem et nytt løft. Domstolene har behov for et løft. De vil få det gjennom budsjettavtalen. Bergen og Oslo har hovedutfordringene, og styrkingen bør komme der. Samtidig må vi rette søkelyset mot tilrettelegging for funksjonshemmede. Vi har også en annen utfordring som jeg tror vi skal være veldig bevisst, og det er sikkerheten til de ansatte og dem som er i norske domstoler. Vi ser at hverdagskriminaliteten i en del miljøer er rimelig tøff, vi ser at truslene kan øke på, og derfor mener vi at vi også må sette i fokus sikkerheten til de ansatte og dem som oppholder seg i norske domstoler. Det er noe som vi ikke har råd til å la være å rette søkelyset mot. Redningstjenesten er også et av Fremskrittspartiets hjertebarn. Det var en stor redningsaksjon i går. Jeg tar sjansen på å nevne at det faktisk var et privat selskap som plukket opp dem som lå i sjøen. Selv om enkelte representanter i denne salen sa under behandlingen av en sak om redningshelikoptertjenesten den 16. mai 2002 at man ikke ville bli reddet av et privat selskap fordi man da må ta med seg Visa-kortet, er det altså et faktum at de som ble reddet i går, ble reddet av et privat selskap. Det det offentlige gjorde, var å hente de to som var døde og lå i sjøen. Det må være et dårlig alternativ, selv for Arbeiderpartiet, etter mitt skjønn. Men jeg registrerer at Arbeiderpartiet sier én ting og gjør en helt annen ting. Men det er jo ikke noen overraskelse, det er noe man blir vant til etter hvert. Jeg tar opp vårt forslag i saken.