Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2012-03-26:
En takk til Kristiansen, som tar opp det viktige spørsmålet om vårt forhold til naboen i nord, og også for den grundige – synes jeg – redegjørelsen som utenriksministeren ga som svar på interpellasjonen. Situasjonen i nordområdene er for tiden preget av stor internasjonal interesse, som ikke kommer til å avta. Men dagens konfliktpotensial er begrenset, fordi vi har en del i orden i eget hus. Men det er også andre krefter som driver utviklingen og endringen i området. Man kan vel si at situasjonen er mer sammensatt enn den har vært tidligere, og også at den er litt mer uoversiktlig, selvfølgelig som følge av den store aktiviteten vi nå ser bygger seg opp, både kommersielt og sivilt. Klimaendringer, tilgang til naturressurser og økende menneskelig aktivitet medfører større oppmerksomhet. Det kan selvfølgelig skape potensial for både samarbeid og interessemotsetninger i området. Arbeiderpartiets og regjeringens politikk er helt klar – etter det jeg ser. Den politikken vi har lagt opp til, er å slå fast at Norge skal opprettholde en konsekvent suverenitetshevdelse i området. Men vi skal også være oppmerksom på det faktum at Russland har den lengste kystlinjen av polarstatene. Russland har også en stor befolkning i disse områdene. Derfor er samarbeidet med Russland i kontinuerlig utvikling. Konfliktflatene blir selvfølgelig bredere dess flere ting som oppstår. Dette gjelder spesielt områder som fiskeri, økonomi, miljø og, ikke minst, atomsikkerhet, som ble berørt av interpellanten. Fra vår side må politikken være fast, gjenkjennelig og forutsigbar. Det er på denne måten vi kan hevde våre interesser i området. For en tid siden behandlet vi Meld. St. 11 for 2009–2010, Samarbeidet med Russland om atomvirksomhet og miljø i nordområdene. Dette samarbeidet viste at vi hadde bidratt til å få redusert atomulykker og radioaktiv forurensning i våre nærområder. Jeg vil oppsummere de viktige resultatene som ble oppnådd den gangen, og som vi arbeider videre med: opphugging av atomubåter – ikke noen ubetydelig sak og er det fortsatt ikke brukt kjernebrensel under myndighetskontroll – også en stor sak fjerning av 180 fyrlykter drevet med radioaktiv kilde, nå drevet med solenergi Dette er viktige områder, der vi har fått resultater. Jeg ser at vi også skal behandle en annen sak litt senere i dag, om Riksrevisjonens bemerkninger til den saken. Som man har vært inne på, var brannen på atomubåten i romjulen svært alvorlig. Hovedmålet for begge parter – som også utenriksministeren ga uttrykk for – er å beskytte befolkningen og miljøet mot radioaktiv forurensning og hindre at materiale kommer på avveier. Det er det store her. Men varslingen var totalt mangelfull. Dette er, som jeg sa, alvorlig. Jeg er glad for at utenriksministeren nå forfølger denne saken og på absolutt høyeste plan, slik at dette ikke oppstår på nytt, at man kan være tilfreds, og at det er tillit mellom partene. Det er veldig viktig i en sak som dette. Vi må videreføre det etablerte samarbeidet med Russland om sikkerhet, øvelse og beredskap, som vi har en del av allerede i dag. Søk og redning i disse store områdene må og skal settes høyt på dagsordenen. De mest sentrale områdene i den sammenheng er: forbygging av ulykker strengere sjøsikkerhetskrav samarbeid mellom landene tidsfaktoren, avstanden og klima Aktiviteten i disse områdene må legges til grunn for dimensjoneringen av dette arbeidet. Rednings- og beredskapssamarbeidet må også baseres på gjensidig bistand i en krise- og/eller ulykkessituasjon. Det var en viktig erklæring som ble vedtatt av de fem polhavstatene Canada, Danmark, Norge, Russland og USA, om å styrke søke- og redningstjenesten i området.