Bent Høie (Høyre), 2009-10-12:
Alle representantene har denne uken fått et brev fra jentene på Capio Anoreksi Senter i Fredrikstad. De ber om hjelp til å beholde et privat behandlingstilbud som virker. En av disse er Heidi – som før hun kom til Fredrikstad, hadde vært i terapi hos 53 forskjellige psykiatere og psykologer. Henne møtte vi også i Dagsrevyens innslag 4. oktober. Da ble det skapt et inntrykk av at den nye regjeringsplattformen skulle inneholde en positiv formulering om bruk av private sykehus for å redusere ventelistene. Det var en positiv nyhet etter at vi i hele valgkampen hadde hørt det motsatte. Derfor var også skuffelsen stor da regjeringsplattformen ble lagt fram. Der er det ingen ambisjoner om å redusere helsekøene. En er fortsatt mer opptatt av hvem som eier sykehusene, enn å gi syke mennesker rask behandling. Alle begrensinger på bruk av private sykehus – som har ført til at ventelistene har økt med 50 000 pasienter de siste fire årene – er videreført. Avtaler mellom helseforetak og private sykehus skal begrenses, ledig kapasitet på offentlige sykehus skal utnyttes først, og det skilles fortsatt mellom private kommersielle tilbud og sykehus eid og drevet av frivillige organisasjoner. Høyre vil bruke ledig kapasitet i de private sykehusene til å redusere helsekøene og gi pasientene raskere behandling. Helseminister Bjarne Håkon Hanssen har jo snakket om både narkotika og Gerd-Liv etter at hans avgang ble annonsert, og den samme ærlige erkjennelsen kom han også med da han snakket om behovet for å bruke private for å få helsekøene ned. Men han forlater Regjeringen nå, og i regjeringserklæringen har man ikke tatt inn over seg den erkjennelsen Hanssen har kommet til. Jentene på Capio senter for spiseforstyrrelser fortjener nå et ærlig svar fra regjeringspartiene om deres behandlingstilbud skal videreføres eller ikke. Helsevesenet er overmodent for reformer. Norge er av de landene i OECD som bruker flest offentlige helsekroner pr. person, men vi får ikke tilsvarende god helse igjen for det. Vi kommer til å få flere eldre som vil ha behov for mer pleie og trenge hjelp over lengre tid, vi får nye behandlingsmetoder, og flere får livsstilssykdommer. Dagens utvikling er rett og slett ikke bærekraftig. Avgående helseminister Bjarne Håkon Hanssen har beskrevet dette på en utmerket måte i samhandlingsreformen. Høyre slutter seg fullt og helt til behovet for en reform, men ikke hvilken som helst reform. Stortingsmeldingen viser en riktig retning og har gode visjoner. Men virkemidlene er både uklare, ikke godt nok faglig fundert og på flere områder mangelfulle. Det å gi helseminister Bjarne Håkon Hanssen ros for samhandlingsreformen er like prematurt som å gi Nobels fredspris til Obama. Begge har skapt begeistring for en god visjon, men ingen av dem har levert resultater ennå. Høyre er positivt til et bredt forlik om samhandlingsreformen, men har klare krav til endringer av reformen for at et forlik skal være aktuelt. Kommunene må bl.a. være i stand til å ta på seg de nye oppgavene. Fastlegene må kunne bruke mer tid på den enkelte pasient, og vi må få bedre legedekning på sykehjemmene. Men det gjør vi ikke gjennom å kutte i alle fastlegenes lister eller tvinge dem til å bli deltids sykehjemsleger. Da får vi enda lengre ventetid for å komme til fastlegen, og vi får uinteresserte leger på sykehjemmene. Vi må heller endre dagens system som gjør at fastlegene tjener mest mulig på å behandle flest mulig på kortest mulig tid, og ansette dedikerte leger til å være leger på sykehjemmene. Når det gjelder både bruk av private sykehus for å få ned helsekøene og behovet for endringer i kommunestrukturen for å få bedre samhandling til beste for pasientene, vil det være avgjørende at vi er villige til å forandre velferdsstaten for å bevare velferdssamfunnet.