Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-10-20:
La meg først få lov til å gratulere statsministeren, Arbeiderpartiet og Senterpartiet med å ha dannet en ny regjering og med en ny regjeringsplattform. Selv om mye er uklart og kostbart, og selv om noe er slik at det rett og slett tar Norge i feil retning, vil jeg gi regjeringen honnør for flere gode og nødvendige grep som tas i plattformen. Dette er tiltak som Kristelig Folkeparti, som et sentrumsparti, kan støtte opp om. Vi er enige om retningen i distriktspolitikken, f.eks. at statlig ansatte kan jobbe i distriktene, og at det legges til rette for tilpassede boliger for eldre i distriktene, slik at eldre kan bo hjemme lenger. Begge deler var noe også den forrige regjeringen tok initiativ til. Vi er enige om at dette er lurt. Kristelig Folkeparti er også enig i retningen i landbrukspolitikken, med tetting av inntektsgapet og tilrettelegging for et levende landbruk med små og store bruk i hele landet, slik også Kristelig Folkeparti prioriterte da vi satt i regjering. Kristelig Folkeparti er også veldig glad for at regjeringen bevarer søndag som en annerledes dag og legger opp til en solidarisk alkoholpolitikk. Videre har regjeringen satt arbeid til alle som jobb nummer én. Det er vi enig i, og sammen med Stortinget og partene i arbeidslivet leverte vi på dette i regjering. Norsk økonomi er ute av krisen, og ledigheten har falt raskere nå enn under både bankkrisen og finanskrisen. Det er gledelig og betyr utrolig mye for folk – eller «vanlige folk», som det nå heter. Regjeringen skal «flytte makt til vanlige folk på alle områder i samfunnet», heter det i Hurdalsplattformen. Det er vel og bra, men det er likevel noe grunnleggende som mangler i oppfølgingen, for på flere områder er regjeringsplattformen gjennomsyret av skepsis til å la vanlige folk få lov til å bestemme selv. Vi ser det klarest i familiepolitikken. Statsministerens parti gikk til valg på å fjerne en velferdsordning for familiene, nemlig kontantstøtten. Det klarte de heldigvis ikke fullt ut, men vi ser nok en gang at straks Arbeiderpartiet og Senterpartiet kommer i regjering og får makten, starter nedprioriteringen av kontantstøtten, som er familiens valgfrihet. Det å redusere kontantstøtten og erstatte den med en ventestønad sender et signal til småbarnsforeldre om at barnehage er det eneste rette alternativet. Valgfriheten angripes. For Kristelig Folkeparti er ikke målet at flest mulig foreldre skal benytte seg av kontantstøtten. Målet er at foreldrene skal ha valgmulighet. Familiene skal støttes, ikke styres. De skal hegnes om, ikke herjes med. Familieperspektivet glimrer for øvrig med sitt fravær i regjeringens plattform. Det står ingenting om barnetrygd, fritidskort, utbygging av flere barnehageplasser, fleksibel foreldrepermisjon eller familiens rolle som fellesskap. Familien blir bare et middel for å nå andre mål, som likestilling og arbeidslinja. Her tar Hurdalsplattformen Norge i feil retning. Kristelig Folkeparti er et kristendemokratisk sentrumsparti. Vi mener at samfunnet bygges best nedenfra. Det arbeidet starter i familien. Trygge omsorgspersoner og en god oppvekst er noe ungene tar med seg hele livet. Vi har tillit til at familiene kan velge det som er best for seg. Ja, vi må flytte makt til vanlige folk. Regjeringens frykt for at vanlige folk skal velge, skinner også gjennom når det gjelder utdanningsfeltet. Menneskerettighetene beskytter foreldrenes rett til å velge alternativ opplæring for sine unger. Den nye regjeringen vil derimot at foreldreretten skal være avhengig av hvilken kommune man bor i. Det undergraver friskolene som et supplement til den offentlige skolen. Det undergraver foreldrenes valgmulighet og mangfoldet i sektoren. Kristelig Folkeparti vil sikre dette mangfoldet. Vi vil sikre foreldreretten, og vi vil sikre økonomiske rammer for friskolene som gjør at det kan være et reelt alternativ, uavhengig av folks lommebok. I frivillighetspolitikken er det mange gode anslag i regjeringsplattformen – det er bra. Men når vi kommer til trossamfunnene, byttes ord ut. Ord som «tillit» og «frihet» byttes ut med ord som «kontroll» og «styring». Statsstøtten går fra å være en støtte til trossamfunn og livssynssamfunn fordi de har en egenverdi, til å bli et redskap for statlig styring, kontroll og innsyn. Flertallet av handlingspunktene handler om å stille krav til trossamfunnene. Trosfrihet er en grunnleggende pilar i vårt demokrati. Vår oppgave som politikere er å sikre mennesker en grunnleggende rett til trosfrihet og tankefrihet. At tros- og livssynssamfunnene i så stor grad som mulig skal få lov til å styre seg selv, er viktig. De må ikke bli behandlet som et redskap for politikere for å oppnå egne mål. Regjeringen strammer nå skruen til for trossamfunnene, og trosfriheten svekkes. Også når vi blir eldre, skal vi få lov til å være sjef i eget liv. Valgfriheten er viktig i denne livsfasen. Dersom det kommer et behov for å ha både helsehjelp og omsorg døgnet rundt, skal det være trygt å få god hjelp fra helsetjenesten. Her er det fortsatt mye å gå på i Norge i dag. For andre kan pårørende være viktige hjelpere i deler av livet. Omsorg fra familie og de nærmeste bidrar til trygghet, aktivitet og meningsfulle dager. Det kan ikke telles i timer, kroner og øre, men det kan likevel anerkjennes og verdsettes i større grad enn i dag. Kristelig Folkeparti har foreslått en pårørendestøtte. I regjeringens plattform er det lite nytenkning på dette feltet. Det hadde vi trengt. Behovene i eldreomsorgen vil øke kraftig framover. Det er ingen tegn til at regjeringen har en plan for å møte disse behovene. For et kristendemokratisk parti vil ansvaret for å forvalte klima, natur og miljø på en god måte alltid være grunnleggende. Å håndtere klimakrisen er helt avgjørende, og det er helt avgjørende at vi klarer å løse dette i fellesskap. Vi kjenner problemstillingene, og nå gjelder det å handle målrettet og systematisk. Kanskje er det slik at de som har forurenset minst, betaler den største regningen – de som ikke har forurenset, ikke har midler og ikke har mulighet til å betale seg ut av dette, ei heller har et oljefond. Jeg er stolt av at vi i regjering har levert på at vi skal ha et ansvar internasjonalt. Vi har fått på plass et klimafond som skal sikre utvikling av ren energi også til land som ikke har mulighet til det selv. Men da er det viktig at regjeringen ikke sender regningen for å bekjempe utslippsutfordringene til verdens fattige. Pengene til å finansiere klimatiltak i land som ikke har penger selv, må ikke hentes fra skolegang for jenter i sårbare områder eller barnevaksineringen i Afrika sør for Sahara. Nei, de pengene må komme i tillegg til bistandsprosenten. Jeg gratulerer igjen statsministeren og den nye regjeringen og ønsker dem lykke til med oppdraget. Jeg vet også hvordan det er å sitte i en mindretallsregjering. Det blir både interne kamper og kamper i Stortinget. Jeg skal love at Kristelig Folkeparti skal være konstruktiv og tydelig som opposisjonsparti – stemme for det vi er for, og imot det vi er imot.