Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-06-18:
Venstre har tradisjon for å stemme for avtaler som er framforhandlet mellom staten og ulike organisasjoner knyttet til lønnsoppgjør, trygdeoppgjør og jordbruksoppgjør. Venstre vil derfor også stemme for den framforhandlede jordbruksavtalen mellom staten, Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag for kommende periode. Dette betyr imidlertid ikke at Venstre mener at avtalen ikke kunne vært bedre tilpasset de utfordringene norsk landbruk står overfor, men hovedtrekkene er Venstre enig i, og det er, som det har vært sagt tidligere, i stor grad en fortsettelse av den forrige regjerings politikk. Først noen ord om prosessen. Det er mangel på respekt for Stortinget når en får en sak så sent at det knapt nok er tid til å behandle den. Mens Bondelagets og Småbrukarlagets medlemmer hadde god tid til å vurdere avtalen, får landets nasjonalforsamling en uforsvarlig kort tid. Det er med denne flertallsregjeringen, som etter eget sigende skulle være så styringsdyktig, som ikke skulle ha rot og kaos, at det skjer som ikke har skjedd før, at Regjeringen er så internt uenig at den ikke evner å legge fram et tilbud slik at forhandlingene kunne komme i gang til fastsatt tid. Dette er mangel på respekt for både motparten og især overfor Stortinget. Det sies også at det samme gjaldt forhandlingene vedrørende reindriftsavtalen. Forhandlingsmotparten stilte opp med sin delegasjon, men ble stående og vente, da det tok ukevis før staten kom med sitt tilbud. Jeg understreker at dette er statsrådens ansvar, ikke embetsverkets. Denne regjeringen skal kanskje forhandle om et jordbruksoppgjør til. Jeg ber statsråden tenke igjennom prosessen neste gang, slik at Stortinget får en forsvarlig behandlingstid. Norsk landbruk har en utfordring når det gjelder det som skjer internasjonalt. Det er viktig å ruste opp norsk landbruk, slik at en kan møte internasjonale avtaler uten at motbakkene blir for store. Uansett vil det bli krevende, men dess lenger en venter, til brattere og vanskeligere blir kneiken en må over. Denne avtalen bærer ikke preg av en slik tenkning, dessverre. For å ruste opp norsk landbruk, både når det gjelder nasjonale forhold som høyt kostnadsnivå og lønnsnivå, og internasjonale forhold med tanke på WTO, kreves nytenkning og modernisering. Venstre mener at protestene fra deler av jordbruksnæringen mot årets jordbruksoppgjør har utgangspunkt i at Regjeringen på område etter område har skapt forventninger som den ikke har levd opp til. Det kom også fram under høringen om jordbruksoppgjøret. Landbruket skal ha en viktig plass i framtidens Norge. Det er et mål å opprettholde et desentralisert landbruk med variert bruksstruktur, både av beredskapshensyn og for å sikre trygg mat. Skal dette lykkes, kreves det at moderniseringen av det norske landbruket fortsetter. Venstre ser på bonden som en selvstendig næringsdrivende med et spesielt forvalteransvar. Derfor er det viktig at gründermentaliteten får en viktig plass innenfor landbruket. Ressursgrunnlaget på bygdene må i større grad utnyttes til næringsutvikling og bosetting, også for folk uten direkte tilknytning til primærnæringene. Det må bli mer mangfold i landbruket. Lokale myndigheter må få større anledning til lokal tilpasning og til å se landbrukspolitikken i sammenheng med øvrig næringspolitikk. Landbruket må få mindre øremerking, færre skjemaer - en enklere hverdag. Venstre er innforstått med at norsk landbruk trenger overføringer på om lag dagens nivå. Det er viktig at disse innrettes mot produksjonsnøytrale og miljøvennlige ordninger. For overføringenes legitimitet er det også viktig å se på innretningen på tilskuddsordningene og satsene for de aller minste enhetene. Det er viktig å ta vare på de små, men det er også viktig at de som driver litt større, ser at det blir noe igjen for økte investeringer og hardt arbeid og risikoen forbundet med investeringer. Venstre mener at det er viktig for norsk landbruk og matproduksjon å samordne virkemidlene for økt nisjeproduksjon. Forholdene ligger godt til rette for at Norge kan bli et foregangsland for ren og sikker kvalitetsmat. Spesielt er det et stort potensial for samarbeid der lokale produsenter kan skape spesielle produkter av lokalt råstoff. Jeg vil vise til det arbeidet som ble gjort under regjeringen Bondevik II for å framheve norsk mat og nisjeproduksjon som gode merkevarer og kvalitetsprodukter. Jeg hadde også hatt lyst til å komme inn på det gode arbeidet som er gjort i forbindelse med «Inn på tunet» - det er et stadig økende behov for slike tilbud - men tiden strekker ikke til. Til slutt vil jeg bemerke at det er to partier som ikke vil støtte den framforhandlede avtalen. Fremskrittspartiet har tradisjon for å opptre slik, men sett fra Venstres ståsted er det skuffende at Høyre inntar den samme holdningen. Jeg stiller bare spørsmålet: Hva vil skje, hvilket ras av nedlegginger vil vi få om det blir flertall for et slikt vedtak? Norsk landbruk trenger, som andre næringer, forutsigbarhet og en troverdig behandling i Stortinget. Helt til slutt vil jeg ta opp det forslaget som Venstre har framsatt.