trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
For ordens skyld vil jeg gjøre oppmerksom på at innledningen på mitt forrige innlegg var ment humoristisk. Jeg har forstått i ettertid at det ikke ble oppfattet på den måten. I Vestfold er det startet en folkeaksjon for jernbane. Aksjonistene har tatt mål av seg til å samle 10 000 underskrifter for kravet om utbygging av Vestfoldbanen. De er allerede halvveis. Jeg tror det er første gang noensinne at vi registrerer en folkeaksjon for jernbane. Kommunene forfatter uttalelser. LO og NHO går i demonstrasjonstog til Stortinget. Ordførerne skriver brev til departement og storting, og fylkeskommunen tilbyr seg nå å forskuttere 100 mill. kr for at utbyggingen av Vestfoldbanen skal kunne komme i gang i 2008. Vestfoldinger aksjonerer ikke gjerne. Det skal mye til før de reagerer, men når de gjør det, mener de alvor. Folkeaksjonen for jernbanen i Vestfold har allerede større dimensjoner enn Bolærne-aksjonen, og dobbeltsporet Barkåker–Tønsberg er blitt et symbol på jernbanesatsingen. Så langt har ikke togopprøret i Vestfold gjort særlig inntrykk i regjeringskontorene. Det synes jeg er dumt, for det vil garantert komme til å merkes høsten 2009. Da flertallet i transportkomiteen ved budsjettbehandlingen i fjor satte av penger til tilrettelegging og grunnerverv for Barkåker–Tønsberg med sikte på anleggsstart i 2008, trodde vi alle at jernbaneløftene skulle innfris. Jernbaneverket opprettet anleggskontor i Tønsberg. Anbudene skulle utlyses så snart statsbudsjettet forelå – selvsagt med forbehold om Stortingets godkjenning. Så kom budsjettet, og vi oppdaget at den eneste, fullt utbyggbare strekningen på det norske jernbanenettet ikke er nevnt med et eneste ord i Regjeringens budsjettproposisjon – ikke ett ord. Dette har ikke med penger å gjøre. Det er resultatet av en transportpolitisk prioritering og nedprioritering. Jeg ser av budsjettdokumentene at Barkåker–Tønsberg nå står i fare for å bli skjøvet ytterligere nedover i køen, ettersom det nå settes av planleggingsmidler til Gevingåstunnelen på Trønderbanen med sikte på anleggsstart i 2009, fordi det trengs fyllmasse til utbyggingen av flyplassen på Værnes. Men det er fortsatt mulig å komme i gang med utbyggingen av strekningen Barkåker–Tønsberg i 2008. Vestfold fylkeskommune har gitt et tilbud, og så går det selvfølgelig et tog til våren når revidert nasjonalbudsjett skal legges fram. Imens jager vi trafikantene ut på veien. Nå er kollektivfeltet fra Asker til Oslo ferdig. Ekspressbussene bruker mindre tid enn toget på strekningen fra Tønsberg til Oslo.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Det høres litt magisk ut når Høyre og Fremskrittspartiet snakker om veifond, hvor avkastningen automatisk skal kunne brukes til veier og tog. Men dette er ikke noe annet enn et forhåndsløfte om å bruke penger på samferdsel. I replikkordskiftet med representanten Helleland prøvde jeg å spørre om det var slik at Helleland mente at dette var penger som kunne brukes i tillegg til det vedtatte handlingsrommet i økonomien. Jeg tror vi kan tolke svaret, der jeg ble hyllet som ung og dynamisk, som at Helleland vet at et veifond er noe som ikke løser samferdselsutfordringene i Norge, men er snarere et artig triks for å få det til å virke som Høyre bruker mer penger enn de egentlig gjør. Desperasjonen over at denne regjeringen har greid å skaffe 6 milliarder kr, er til å ta og føle på i denne salen. Det må være frustrerende for Høyre å se at vi har greid å finne de milliardene som bl.a. Martin Engeset fra Høyre i samferdselsdebatter i forrige periode omtalte som «luftmilliarder». Men vi har gjort jobben. Vi har funnet penger, og leverer langt over det ambisjonsnivået som tidligere finansminister Foss tillot på området. Til slutt vil jeg bare sende en takk og varme tanker til Oslo FrP for at det nå går mot realisering av Oslopakke 3, kanskje Østlandets viktigste samferdselssatsing. Der får vi en kjempesatsing på kollektivtrafikk, mange viktige veiprosjekter, og det er derfor godt å se at det noen steder finnes fremskrittspartipolitikere som er mer opptatt av å levere resultater til befolkningen enn å ri kjepphester. Kjepphester til folket løser ikke transportproblemene.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Inntrykket av at Fremskrittspartiet ikke er opptatt av miljøpolitikken, stammer nok også fra andre ting enn at de ikke er opptatt av jernbane. Det er nok en samlet vurdering som ligger bak det. Men over til noen annet. Jeg skal gi representanten Sandberg rett i én ting, og det er at årets samferdselsdebatt nok har vært noe mildere mot Fremskrittspartiet og deres rentedrivende og uansvarlige pengebruk. Muligens kan forklaringen på dette ligge i at Høyre har utstedt en garanti for at det ikke skal brukes mer penger i en regjering der Høyre inngår. Det skal snarere brukes mindre penger, skal vi tro årets budsjett. Skulle Sandberg bli samferdselsminister i en slik regjering, vil nok også han være glad for å ha partifeller som Peter N. Myhre i Oslo, som er mer opptatt av å skape resultater enn av å ri de tidligere omtalte kjepphestene.
Inger Løite (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Det er positivt at vi har en regjering som satser på jernbanen. Satsing på tog vil være ett av mange virkemidler i miljøpolitikken, og ikke minst viser dagens og framtidige prognoser om trafikkvekst på veiene og i flytrafikken at det fins et stort potensial hvis en er villig til å satse tilstrekkelig på jernbanen i årene som kommer. Jeg kommer selv fra Gjerstad i Aust-Agder. For oss og for hele Sørlandet er det viktig å få på plass en tilkobling mellom Sørlandsbanen og Vestfoldbanen. Jeg ser at dette vil kreve en del grep, og i første omgang er ferdigstillelse av Eidangertunnelen avgjørende. I dag går Sørlandsbanen, som de fleste vet, i liten grad der folk bor. En tilkobling mellom Sørlandsbanen og Vestfoldbanen med ny trasé vil føre til at strekningen Oslo–Kristiansand–Stavanger blir mer konkurransedyktig, for da vil det lønne seg tidsmessig for store deler av befolkningen å ta tog framfor bil og buss, og det vil bli en reell konkurranse i forhold til fly. For å illustrere litt av potensialet til jernbanen på strekningen Kristiansand–Oslo kan det nevnes at det i dag er 20 daglige avganger med ekspressbuss. Når det kommer i tillegg til personbiltrafikken, er ikke dette framtidsrettet i et miljøperspektiv. En sammenkoblet bane vil åpne for et moderne transporttilbud for både gods- og persontransport og vil gi store samfunns- og bedriftsøkonomiske gevinster. Dette er en sak som har vært på den lokale og regionale dagsordenen lenge, og som engasjerer, og det har i mange år vært et overordnet mål for fylkene fra Rogaland til Vestfold. Jeg håper at vi etter hvert kan se målet i det fjerne og ta de nødvendige grep som må gjøres for at tilkobling mellom Sørlandsbanen og Vestfoldbanen kan realiseres.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-12-06:
Samferdsel er sentralt for verdiskapingen i Norge, og uten en effektiv infrastruktur vil ikke Norge kunne opprettholde en spredt befolkningsstruktur som i dag. Transportbehovet øker, pendlingen øker, og om ikke infrastrukturen følger med, flytter heller menneskene og bedriftene. Som en påminning om det har vi jo et brennaktuelt eksempel på det i disse dager. Norske Skog betaler 100 mill. kr pr. år mer for transport enn sine svenske og finske konkurrenter for samme transportmengde. Sammen med en presset markedssituasjon og mangel på et lovet industrikraftregime er det en av hovedgrunnene til at Norske Skog nå truer med å legge ned papirproduksjonen i Norge. På transportområdet ber de ikke om subsidier, de ber om likebehandling. Veien når fram til alle. Innlandet har virkelig en spredt bosettings- og næringsstruktur. Uten vei vil en ikke kunne komme på offensiven, så enkelt tror jeg det er. Innlandet har hatt en viss suksess med å samle seg om den såkalte lottorekka, dvs. veiene 2-4-6-16. Dette er nasjonale nerver, ikke bare innlandets. De er overbelastet allerede, og må ha prioritet. Stortinget vedtok utbygging av to parseller på E6 for noen uker siden. Det gleder hele regionen. Utbygging av smal firefeltsvei på rv. 2 er i gang, og jeg håper samferdselsministeren ikke snubler i alle fallgruvene som legges. Nå er det arkeologiske utgravinger som truer med å forsinke utbyggingen mellom Kongsvinger og Skarnes. Det må ikke skje. Det må ikke ta så mye tid at prosjektorganisasjonen må legges ned. Jeg skal ikke gjenta representanten Engesets trussel, men jeg tør love at det blir opprør også i Sør-Hedmark om så skulle skje. Da vil prosjektet fordyres, forsinkes, og det skapes ytterligere uro. Samferdselsministeren lovet meg i spørretimen den 21. november at hun skulle legge hele sin tyngde i å presse dette igjennom. Jeg satser fortsatt på at det holder. Mitt siste hjertesukk må være at jeg håper Regjeringen snarest gir opp sin ideologiske kamp mot alt som lukter av private løsninger. OPS-prosjekter kan få fart på løsninger for mange av utfordringene innen samferdsel i innlandet. Det er for dyrt å la ideologien styre. La oss få løsninger som er effektive, raske, og sette det i fokus. Da er OPS svaret. Det er ingen skam å snu i tide på dette punkt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-12-06:
Jeg tror det er ganske åpenbart at det trengs statlig regulering innimellom. E6 er, som representanten Thommessen sa, en livsnerve for landet, og man kan ikke vente på lokalstyrer som utelukkende forsinker den typen prosjekter. Det har vi gjort i 20 år når det gjelder rv. 2, og faren er stor for at det kan bli utsatt enda mer. Så litt om rv. 3 – for vi hadde en senterpartirepresentant fra Hedmark som fløy rundt og lovte 100 mill. kr i året. Mankoen på den kontoen er 284 mill. kr pr. dags dato, så det blir litt av en jobb å fylle opp den til neste år. Samtidig er det skapt forhåpninger om at de pengene skal brukes langt oppover i Østerdalen. Der det virkelig er press på rv. 3, er fra E6 og til Elverum. Der er det virkelig underkapasitet. Det må skje en katastrofe før vi får bygget ut den strekningen. Det blir derfor lenge til man kan prioritere opp det som ligger nord for det området, dessverre. Da må vi få opp bevilgningene til innlandet totalt sett, og det er vi ganske så enige om. Hamar–Elverum-strekningen er for øvrig en livsnerve i Hedmark. Den har en underkapasitet, slik det er i dag, og det må man også få fokus på. Det er nettopp derfor det er så farlig å så tvil om lottorekka. For E6 er faktisk starten på rv. 3. Når man kommer fra Oslo, starter rv. 3 med E6, og da må man fokusere på den rekka inntil man har innfridd dette. Så får vi begynne å fokusere på andre livsnerver som også går gjennom Hedmark. Det er viktig.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-06:
Debatten i dag speglar verkeleg kor viktig samferdsle er for folk. Når me ser på lista over treminuttsinnlegg, ser me at ho vert stadig lengre. Det er stadig fleire som vil lyfte fram sine prosjekt i sine fylke og i sine nærområde. Det set eg pris på. Det er interessant å lytte til det, og det minner meg igjen om kva viktig jobb me har i Regjeringa med å byggje landet gjennom både jernbane, veg, ferjer, rassikring og luftfart – og hamnepolitikken, som min gode kollega har ansvaret for – for at dette landet skal fungere for framtida. For at me skal byggje for framtidig næringsliv og busetnad i heile landet, er dette heilt avgjerande. Det har vore nokre konkrete spørsmål. Eg kan ikkje ta alle, men eg skal kome inn på eitt som fleire har teke opp, nemleg ferjesituasjonen i Møre og Romsdal. I budsjettproposisjonen har me sagt at me skal vere spesielt merksame på Nordland og Møre og Romsdal sine problem. Ferja MF «Sogn», som no trafikkerer samband i Møre og Romsdal, ynskjer eg skal halde fram òg over nyttår. Eg skal kontakte mine vener i Vegdirektoratet om det. Eg trur det er moglegheiter for at ho iallfall kan gå nokre månader på nyåret. I den tida, som me då kjøper oss, håper eg at me skal få på plass òg ei varig løysing. Om det blir MF «Sogn» eller ei anna ferje, får me kome tilbake til. Men målsetjinga mi er, som mine gode partivener i Møre og Romsdal òg har sagt, at me skal få til gode løysingar. Regjeringa er oppteken av at me både i Møre og Romsdal og i alle andre fylke skal ha gode ferjetilbod. Ferja er vegen. Der ferja begynner, stoppar vegen. Derfor har eg òg forståing for dei som ynskjer å gjere om fylkesferja til riksvegferje. Men eg synest det er eit uheldig tidspunkt å gå inn i det spørsmålet no, i og med at me har ein diskusjon i forhold til at riksvegane kanskje vert regionvegar etter 2010. Til dei to som har teke opp dette i sine innlegg, vil eg seie at eg synest me skal avvente dette lite grann. Eg forstår frustrasjonen til dei som ikkje får sine prosjekt fram når dei ynskjer det. Eg har sjølv opplevd å vente på prosjekt i mitt nærområde. Eg skjønar dette veldig godt, men når prisane går opp, og sjølv med dei løyvingane som denne regjeringa går inn for, er det slik at skal me få ferdigstilt dei viktige prosjekta som er i gang, kan me ikkje starte opp «ørten» prosjekt. Me ynskjer at Regjeringa skal føre ein ansvarleg politikk, der me satsar på å få ferdigstilt prosjekt. Så skal dei andre kome i sin tur. Eg kan love at ministeren ikkje skal vere bremsekloss, korkje for jernbane- eller vegprosjekt. Når det gjeld Framstegspartiet og deira fond og utanlandsprosjekt, må eg seie, med glimt i auget, at ein lett kan få assosiasjonar til ein av Trond Kirkvaag sine mange karakterar, Preben frå Montebello. Forretningsmannen Preben var som kjent busett i den fasjonable «Dobbeltbokholderveien». Det er ikkje fond og utanlandsprosjekt me treng. Me treng prioriteringar innanfor budsjettramma til å fullføre prosjekt som allereie er i gang, og setje i gang nødvendige nye.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-06:
Etter å ha høyrt på den lange ynskjelista frå mange representantar, som alle har sine gode og vel grunngjevne prosjekt, må eg seie at me treng kanskje både OPS-finansiering og litt til for å nå opp til dei rammene som me bør ha, for å kome Stortinget sitt breie engasjement i møte. Representanten Per Sandberg drog meg kanskje vel langt i forhold til Carl I. Hagen. Bakgrunnen for den historia, som kom i Drammens Tidende, var eit møte på Modum, der eg refererte til ein artikkel av Jahn Otto Johansen som heitte «Tenk om Carl Ivar har litt rett?». Senterpartiet har frå lenge før Framstegspartiet vart stifta, vore ein kontinuerleg pådrivar for infrastruktur for å byggje heile landet. Eg har vore og er framleis – heilt uavhengig av Carl I. Hagen – overtydd om at investering i infrastruktur er lønsamt. Der er eg veldig glad for at Framstegspartiet har kome etter Senterpartiet og teke ei offensiv haldning til investering i infrastruktur. Me er heilt einige! Der våre vegar vil skiljast, gjeld det finansieringa av denne infrastrukturen, der kreative ordningar som utanlandsbudsjett kjem inn i budsjettet. Det er ganske umogleg å forstå korleis utgifter over utanlandsbudsjettet skal kunne skiljast frå andre utgifter. For mange av dei store entreprenørane er jo nettopp utanlandske: Skanska, NCC, Bilfinger Berger, osv. Dei brukar i stor grad utanlandsk arbeidskraft. Då blir jo spørsmålet: Meiner Framstegspartiet at norske firma med norsk arbeidskraft ikkje skal få konkurrere om kontraktar? Meiner ein at utanlandske arbeidarar skal haldast internerte, slik at det ikkje skapar ringverknader i norsk økonomi? Det er den type dobbeltbokføring som set meg på tanken om vår venn Preben i «Dobbeltbokholderveien». Eg er ikkje negativ til tanken om prosjektfinansiering. Senterpartiet sitt landsstyre er veldig positivt til det. Eg synest det kan vere viktig å gå inn i dei diskusjonane, saman med resten av Regjeringa. OPS er kostbart. Staten treng ikkje låne pengar, men det er ein gevinst ein kan oppnå t.d. ved prosjektfinansiering, eller innanfor ramma dersom ein evnar å prioritere som denne regjeringa gjer, ved å ha samanhengande utbygging, som likevel har ein politisk kostnad ved at ein ikkje kan starte opp nye prosjekt, nemlig at ein får ei raskare gjennomføring av prosjekta. Det har sjølvsagt ei stor samfunnsnytte. Det er Regjeringa oppteken av. Det skal me jobbe vidare med og sikre at me får størst mogleg samfunnsnytte av kvar krone me sett inn i samferdsle.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-06:
Etter forholdsvis harde angrep på Senterpartiet, som er mitt parti, synest eg det er rett å stille eit spørsmål tilbake: Kva har Framstegspartiet fått til? Senterpartiet har sete i ulike regjeringar. Me har fått igjennom mange viktige prosjekt for landet. Eg kan i fleng ramse opp prosjekt på samferdslesida som Senterpartiet har vore pådrivar for, og fått igjennom, fordi me har samarbeidd, fordi me har inngått forlik og kompromiss og lært oss at det å forhandle fram fleirtal i denne salen, er det som gjev resultat. Det hjelper ikkje å ha utanlandsbudsjett. Det hjelper ikkje å ha fond. Det hjelper ikkje kor mange milliardar ein stiller opp med, når ein ikkje får fleirtal i denne salen. Lakmustesten var i førre stortingsperiode då Framstegspartiet hadde tre budsjettforlik, hadde all verdas moglegheit. Ein skulle tru at dei då verkeleg fekk gjennomslag, då vart det både OPS-prosjekt, fond, utanlandsbudsjett – you name it! Me såg ingenting til den veksten. Denne regjeringa greidde å lyfte budsjettet like mykje det fyrste året, då me faktisk berre hadde nokre få veker på oss, som ein greidde i det budsjettforliket. Så i Senterpartiet er me stolte av det me har fått til gjennom vekslande fleirtal i denne salen med ulike parti for å fremje det som Senterpartiet har vore oppteke av i ulike samanhengar. Me er no i ei utmerkt regjering, der me byggjer landet på ulikt vis gjennom både infrastruktur og mange andre viktige sektorar. Me står saman om at heile landet skal ha vekst, og me har altså eit næringsliv i dag som verkeleg går så det susar, takka vere ei regjering som satsar på heile landet. Det har vore mange ulike debattinnlegg frå denne talarstolen i kveld. Eg vil, når eg høyrer polariseringa mellom veg og jernbane, berre minne om at òg det å utvide smale, svingete vegar har ein dokumentert miljøeffekt. Det å byggje veg kjem me ikkje forbi uansett om me byggjer høgfartsbane. I Finnmark, i Troms, i Nordland, i Møre og Romsdal, i Trøndelags-fylka og mange andre plassar i landet vert det ikkje mogleg å stige på eit høgfartstog. Då må me ha både – og. Me kan ikkje satse anten – eller. Eg vil åtvare mot den polariseringa ein ser, og heller tenkje at det er ulike behov i ulike delar av landet. Ja, me skal ha ei stor satsing på jernbane, men me skal òg ha ei stor satsing på veg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-06:
Det er ikkje så vanskeleg å skjøne bakgrunnen for at Høgre tek opp det forslaget dei har gjort. Det var jo ein avtale som gjekk heilt fram til Bondevik II-regjeringa sa han opp i 2003. Eg skjønar at ein ser at det kanskje ikkje var så smart. Men slik stoda er no, er det eigarane som har eit økonomisk ansvar for dei kanalane dette gjeld. Det gjeld Telemark fylkeskommune og Østfold fylkeskommune saman med fire kommunar i Østfold. Ser ein på Samferdsledepartementets ansvarsområde, handlar det budsjettet me diskuterte tidlegare i kveld, om løyvingar til veg, til bane, til luftfart, post og tele – altså om kommunikasjon til allmenn nytte. Det er vel rett å seie at kanalane, sjølv om dei har mange besøkjande, ikkje er eit ledd i nyttetransporten, men viktige reisemål og på den måten primært eit turisttilbod og eit kulturminne. Difor er det ikkje så unaturleg at ein peikar på Miljøverndepartementet ved Riksantikvaren og Olje- og energidepartementet ved NVE som aktuelle adressatar når ein skal søkje om midlar til å halde desse kanalane ved like. Det er viktig å ta vare på kulturminne, men dette fell utafor Samferdsledepartementet sitt budsjett. Det næringspolitiske, altså turismen, er Nærings- og handelsdepartementet sitt område, og det er ikkje naturleg å ta det inn i Nasjonal transportplan. Eg er samd med komitefleirtalet i at kanalane er viktige som kultur- og reiselivsattraksjonar og difor må bevarast. Som det òg er peika på, er føreseielege rammevilkår viktig for bevaring og utvikling av kulturminne og turisttilbod. Eg er samd med fleirtalet i at tryggleiken må sikrast. Det er klart at fylkeskommunane kan ta denne saka vidare til dei nemnde departementa og få ein prosess på eit eventuelt vedtaki forhold til det arbeidet. Men som eg før har peika på – dette er ikkje ei naturleg oppgåve for Samferdsledepartementet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-06:
Eg tvilar ikkje på dei gode intensjonane i det forslaget frå Høgre sine representantar som me no behandlar. Det er ikkje mangel på standardar som gjer at me har nedslitne vegar i dette landet – det er mangel på løyvingar. Det har vore mangel på løyvingar til vedlikehald gjennom mange år, gjennom vekslande regjeringar, og det er eit etterslep som er bygt opp gjennom mange år. Me prøver no å lyfte vedlikehaldsramma slik at me kan begynne å hente inn igjen. Det finst standardar i dag, og det er ikkje Statens vegvesen som skal ha skulda for at dei kanskje ikkje alltid vert følgde heilt ut. Det handlar om kva slags løyvingar Statens vegvesen har til kvar tid, og sjølvsagt handlar dette om prioritering. Under denne regjeringa har me auka vedlikehaldsmidlane med om lag ein halv milliard kroner, eller med ca. 25 pst. i forhold til nivået då me kom i regjering. Auken har i hovudsak gått til asfaltlegging og til tiltak knytte til vegkroppen som gjer at reasfaltering har ein verdi. For me har vel sett at der ein legg ny asfalt direkte utan å forsterke vegkroppen, vil effekten av den nye asfalten forsvinne etter ganske kort tid. Så det handlar ofte om meir enn berre eit lag nytt dekke, det handlar òg om å ta fleire delar av vegkroppen med i eit slikt vedlikehaldsarbeid. Derfor er det viktig at ein òg framover prioriterer vedlikehald. Det er truleg viktigare enn å satse på endå meir – større prosjekt. Eg trur at i samband med neste nasjonale transportplan vil det verte eit av spørsmåla som me skal diskutere i denne sal, prioritering mellom drift, vedlikehald og investering, innanfor dei gitte rammer, som ein statsråd sjølvsagt skal arbeide for skal verte så høge som i det heile mogleg. Statens vegvesen gjennomfører for tida ein omfattande revisjon av standarden knytt til dekketilstand, der ulukkesrisikoen vert teken omsyn til. Dette arbeidet skal vere ferdig i 2009. Eg vil òg nemne at vedlikehald og vegdekke ikkje er omfatta av funksjonskontraktane for drift og vedlikehald, men vert gjennomførte i eigne kontraktar. Det finst eit konkret talfesta mål om bruk av funksjonskontraktar òg for vegdekke, og ei vellukka innføring av den strategien vil sjølvsagt gi enda meir effektiv bruk av midlane til veglikehald av vegdekke. Som sagt, intensjonane bak forslaget er dei aller beste. Eg ser ikkje behovet for å få ei minstegrense for reasfaltering, som på ein måte då vil verte endå ein standard. Dei standardane me har, tenkjer eg er meir enn gode nok. Det me har å gjere, både denne regjeringa og komande regjeringar, som eg håpar skal bestå av dei same eminente partia, er å halde fram arbeidet med å trappe opp løyvingane til vegvedlikehald og saman med investeringsmidlane kunne sjå på òg lengre strekningar med omsyn til utbetring av vegar, ikkje berre nye vegar. Men eg tenkjer nok nye strategiar for korleis me brukar midlane for å få meir ut av midlane, og for å få eit betre vedlikehald i tida som kjem.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Vår tids største utfordring er klimaendringene, som kommer raskere og mer kraftig enn nokså nylige faktarapporter skulle tilsi. Transportsektoren står for om lag en fjerdedel av Norges klimautslipp. Det er derfor viktig at vi får lagt om til en bærekraftig utvikling i transportsektoren. Det vil være krevende, for det er mange tiltak som må på plass, men det er helt nødvendig at vi gjør det. Vi må bruke skatte- og avgiftssystemet, og vi må bruke en del andre tiltak. Vi vet at mange ønsker å bruke kollektivtransporten dersom det legges til rette for det. Belønningsordningen for kollektivtransport i storbyene er en god ordning, en ordning som jeg er glad for at Stoltenberg-regjeringen viderefører. Det er bra at Regjeringen øker antall byer som skal med i ordningen i 2008. Men bevilgningsnivået som Regjeringen legger seg på, er skuffende. En økning på 6–7 mill. kr kan innebære en reduksjon i de byene som allerede er med i ordningen. I Kristelig Folkepartis alternative budsjett foreslår vi derfor en økning på 60 mill. kr for å gjøre økningen reell, og for å få en bedre kollektivsatsing på de tre nye stedene som skal få bli med i ordningen i 2008. Vi vet også at vi må ha målrettede tiltak, og et av de mest målrettede tiltakene er å få flere av oss til å ta toget. Da må det planlegges nye traseer, og det må bygges nye traseer. Derfor er jeg glad for at Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett har klart å legge på plass mer penger til utredningsarbeid, slik at tunnelløsningen gjennom Moss kan bli ferdig planlagt, og at man snart også kan begynne byggingen. For det er viktig at vi kommer videre – at vi tar steg for steg. Det er nok ingen av oss som er veldig glad for å bruke mange penger til utredning, men utredning er nødvendig for å klare å bygge. Vi klarer ikke å løse de klimautfordringene vi står overfor, hvis det ikke føres en politikk hvor man tør å prioritere, tør å prioritere en bærekraftig utvikling innenfor transportsektoren.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Av fortida bygger vi framtida. Men jeg har vanskelig for helt ut å skjønne dagens opposisjonspartier. Ta f.eks. OPS-finansiering, som er flittig nevnt i debatten og i innstillingen fra Høyre og andre. Hva har skjedd tidligere? Det var Stoltenberg I-regjeringen som satte i gang de tre forsøksprosjektene med OPS-finansiering. I de årene som Høyres Per-Kristian Foss var finansminister i Bondevik II-regjeringen, hvor Høyre virkelig hadde mulighet, kom det ikke et eneste nytt forslag til OPS-prosjekt. Hvorfor ikke det? – da hadde jo Høyre sjansen. Man kan jo spørre seg om det var blitt en dårlig idé, eller om det var noen av de andre partiene i regjeringen som ikke ville, kanskje var det støttepartiet Fremskrittspartiet som var imot dette. Uansett kan det være slik at Høyre allerede da vurderte det slik at det i en opphetet økonomi ikke var plass til flere store nye veiprosjekter. Vi ser framover, og vi vet hva vi har fått til. Eksempelvis økte Regjeringen i fjor investeringene til jernbane med 50 pst. i forhold til Bondevik II-regjeringens forslag i 2006-budsjettet. Med budsjettet for 2008 økes innsatsen ytterligere. For første gang i historien mer enn oppfylles rammene i Nasjonal transportplan både for vei og jernbane. I tillegg til at vi bruker mer penger, bruker vi også pengene bedre. Midlene går til å sikre rasjonell framdrift på alle igangsatte anlegg. Det betyr at enkelte prosjekter kommer senere i gang, men at de har god framdrift når de først startes opp. Hadde midlene blitt smurt tynt utover, ville det ha ført til høyere samlede kostnader, og at prosjektene hadde blitt ferdigstilt senere. Regjeringen har økt vedlikeholdsinnsatsen på jernbane utover eksisterende planer. Dette er viktig for å heve kvaliteten, slik at faren for driftsforstyrrelser kan reduseres. Resultatet er at det blir mer punktlighet og regularitet i togtrafikken enn om vi ikke hadde hatt en slik innsats. Dersom vedlikeholdsinnsatsen utsettes, vil forfallet fort akselerere, slik at de samlede utgifter øker over tid. Regjeringen bruker mer penger på jernbane, og sørger for at det blir mer jernbane for pengene. Dette budsjettet er bra. Alle regjeringspartiene står samlet bak budsjettforslaget og innstillingen som blir behandlet i dag. Og hadde jeg hatt litt tid, skulle jeg ha gjort en visitt til representanten Helleland, som siterte noen strofer fra sine gode lokale band. Jeg kunne ha sitert noe fra et band i Hedmark som handler om kongen av campingplassen.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Debatten nærmer seg slutten. Jeg synes det har vært en ryddig debatt, for å si det rett ut. Det var representanten Helleland fra Høyre som fikk meg til å ta ordet, for det må til en liten historieoppfriskning her, tror jeg. Det var nemlig slik at da de tre regjeringspartiene i opposisjonen i Stortinget foreslo å øke rammene til vei og jernbane med 1 milliard kr, ble dette avvist av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det var ikke rom for en slik satsing, og det var useriøst å vedta så offensive rammer når man så langt ikke hadde klart å innfri de planlagte, mindre ambisiøse rammene som så langt hadde vært gjeldende. Fremskrittspartiet gikk heldigvis sammen med Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet inn for å sikre flertall for de langt mer offensive planene på vei og jernbane, og det vil jeg gi Fremskrittspartiet ros for. Og så ber jeg Høyre gå i seg sjøl!
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-12-06:
Jeg skal ikke framføre noe rim. Norge er et land som er ganske langt og kronglete, og det krever ganske store investeringer. Målet med samferdselspolitikken må være å forkorte avstandene i landet vårt. God samferdselspolitikk er god distriktspolitikk. Derfor er jeg glad for at vi har en statsråd som ser hele landet, og som har evnet å løfte opp investeringene og vedlikeholdet innenfor samferdselssektoren. For å nå målet om å ta hele landet i bruk kan vi ikke ensidig satse på verken vei, jernbane eller fly. En må satse bredt. I 2007 er god bredbåndsdekning nesten like viktig for utviklingen som gode veier. Denne regjeringen har klart å se dette. Den har brukt midler på bredbånd, samtidig som den har klart å følge opp de andre målene i Nasjonal transportplan. Som representant for et fylke med store avstander mener jeg at arbeidet med å styrke samferdselsbudsjettene må gis full kraft framover. For Hedmark har vedtaket om utbygging av firefelts E6 vært en stor seier. Jeg mener at vi nå må sette ekstra kraft inn på å få dobbeltsporet jernbane til Hamar. Det vil gi et løft for regionen, men samtidig vil det ha nasjonal betydning med hensyn til å forkorte reisetiden nord–sør i Norge. Begge disse løftene – jernbane nord–sør i Norge som møtes i Hamar, og en utbygging av dobbeltsporet jernbane til Hamar – vil være betydelige. En av de andre viktige transportårene nord–sør i Norge for gods som ikke sendes på jernbane, er rv. 3. Jeg er glad for at Regjeringen i år legger inn penger til breddeutvidelse av rv. 3. Dette arbeidet må forsterkes. Rv. 3 er svært belastet med tungtrafikk. Trafikkbildet der fører til mange farlige situasjoner – og dessverre til ulykker. Breddeutvidelsesprosjektet er billig og gir veldig mye veisikkerhet for pengene. Norge er avhengig av gode transportkorridorer nord–sør og øst–vest. Landet må bindes sammen. Bygging av dobbeltsporet jernbane til Hamar og utbedring av rv. 3 er viktig for å sikre bedre transportkorridorer gjennom Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-12-06:
Jeg synes representanten Olemic Thommessen tok en utrolig smal inngang da han snakket om E6-utbyggingen. Han sa, delvis litt lettvint, at vi bare må tvangsregulere og få veien på plass, koste hva det koste vil, uten å se hvilket lokalsamfunn det berører, og uten å se hvilken perle Mjøsa er, som ligger mellom Eidsvoll nord og Stange sør. Jeg vil ikke tro at representantene fra Høyre fra Akershus deler Thommessens enkle og lettvinte omtale: bare å bygge ned strandsonen langsetter Mjøsa. En må se hvilke muligheter det er til å løfte vekst fra Romerike til Eidsvoll nord og Stange sør. Vi har jo kjempestore pressproblemer på Romerike. Kan vi ikke da frigjøre arealer, flotte arealer, nye flotte tomter til å bygge på langsetter Mjøsa, i Stange sør og Eidsvoll nord? Det ligger mange handlingsmuligheter her, hvis vi tør å ta noen samfunnsgrep i forbindelse med E6-utbyggingen. Vi må ikke bare tenke at veien skal fram, koste hva det koste vil, ikke ta noen andre samfunnshensyn, ikke tenke på miljøet, ikke tenke på hvordan vi kan flytte vekst fra Gardermoen og nordover. Det er en mulighet som vi bør ta, og som vi bør bruke. Jeg håper at Olemic Thommessen ser at det finnes litt flere perspektiver enn den ensidige, enkle framstillingen. Så til rv. 3. Det er ingen tvil om at rv. 3 er en hovedvei for Hedmark, og at vi som er Hedmark-representanter, må løfte den veien. En ting er at den betyr mye for Hedmark, men den betyr også mye for landet. Den binder landet sammen, spesielt når det gjelder tungtrafikk. Derfor er jeg glad for – selv om jeg ønsker mye mer penger til rv. 3 enn det som kom i budsjettet i år, for det var små penger – at det nå begynner å bli penger til breddeutvidelsesprosjektet, for det er et godt prosjekt der vi får mye og god vei for lite penger. Derfor må vi stå sammen om å løfte det framover, ikke som vi har gjort før, snakke om 2-4-6-16 til vi blir blå og grønne, uten å løfte fram viktige samferdselsinvesteringer i vårt eget fylke. Derfor er det nye rød-grønne styret i Hedmark bra, for de tør å løfte fram rv. 3.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-12-06:
Jeg har en merknad til representanten Thommessens innlegg, for han kom med den påstand at på grunn av lokale hensyn i Stange sør og Eidsvoll nord stopper E6-utbyggingen opp. Det er feil. Takket være at vi har en handlekraftig statsråd som delte prosjektet, begynner E6-utbyggingen selv om man prøver å ta lokale hensyn i Stange sør og Eidsvoll nord. Vi vedtok jo i Stortinget tidligere i høst nettopp å starte utbygging fra Kolomoen og Gardermoen, og vi lar det da være muligheter for å finne gode løsninger lokalt. Det er på grunn av at det er en statsråd som ser at vi må ta en lokal debatt, og finne gode lokale løsninger. Men vi må få i gang veiprosjektene, og de får vi i gang nå, og det er veldig bra.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Det har vært en sterk påpeking fra posisjonen om at opposisjonspolitikerne ikke så lyset da de selv satt i regjering, men at de plutselig nå ser lyset, når de er kommet i opposisjon. Jeg må jo si at det er vel ingen av opposisjonspolitikerne som har uttalt seg så sterkt fra denne talerstol som Regjeringens egne representanter har gjort. Jeg viser både til Steinar Gullvåg og til Sverre Myrli. Førstnevnte var i hvert fall sterkt i nærheten av å avsette egen minister. Fra Kristelig Folkepartis side gjør ikke vi noe annet enn å bruke de pengene som denne regjeringa hadde lagt inn i samferdselsbudsjettet, på en litt annen måte. Vi har spisset budsjettet for i litt større grad å gjøre det til et Kristelig Folkeparti-alternativt budsjett. Vi har kun 65 mill. kr ekstra i forhold til Regjeringens budsjett. Vi skulle gjerne ha hatt mer. Men vi holder oss innenfor nøyaktig den samme stramme totalrammen. Og så har vi hentet 65 mill. kr fra andre rammeområder. Men så har vi omprioritert noe, slik at vi har + 75 mill. kr til rassikring, fordi vi tror det er viktig. Vi har 30 mill. kr ekstra til midtdelere, fordi vi tror det er viktig. Vi har 50 mill. kr til riksveiferjestrekninger, som har vært sterkt omtalt her både av posisjon og av opposisjon. Vi ønsker å øke belønningsordningen med 60 mill. kr, fordi den er utvidet til flere byer. Og vi har planleggingsmidler for å løse problemet med ny trasé mot Moss. Så har jeg sterkt påpekt skjevheten i budsjettet ved at Nord-Norge er i ferd med å ramle ut – og det fra en regjering som møtte i Tromsø med et større antall statsråder enn det som noen gang har vært på nordnorsk jord, ja, det sa statsministeren selv. Jeg er overbevist om at også samferdselsministeren var til stede der. Og hva lovte man? Jo, man lovte en ekstraordinær satsing for Nord-Norge nå. Det skulle også komme på infrastrukturområdet. Og så opplever vi det stikk motsatte, at det går skikkelig galt; det går den andre veien. Jeg kan nevne eksempler på ting som var lovt. Jernbanestrekningen Nikel–Kirkenes ser jeg ingen utredning om. «New Corridor» var samferdselsministeren høyt på banen med, det la denne regjeringen død. Det står rassikringsprosjekter i kø. Vi har en egen rassikringspost. Og så vidt jeg vet, er NTP en retningsgivende rammeplan, slik at når ministeren møter mitt spørsmål i replikkordskiftet med at ja, men jeg har bare fulgt NTP, så ligger det mange muligheter innenfor den til også å prioritere noen prosjekter i nord.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
I Dokument nr. 8:1 for 2007-2008 peker forslagsstillerne på av vannveiene burde være en naturlig del av Nasjonal transportplan for å sikre en stabil og langsiktig forvaltning av disse. Når det gjelder vannveiene, handler det i denne omgang om Telemarkskanalen og Haldenkanalen. Telemarkskanalen eies i dag av Telemark fylke, Haldenkanalen eies av Østfold fylkeskommune samt kommunene Aurskog-Høland, Marker, Aremark og Halden. Felles for disse to vannveiene er at man sliter betydelig med etterslep på vedlikehold. Både for Telemarkskanalens og Haldenkanalens vedkommende leter man etter muligheter for ekstern finansiering. Man har i tillegg store problemer med å finne ut hvor et eventuelt ansvar skal ligge på statlig hold. I departementets brev ved statsråden til komiteen understrekes det at tiltak som gjelder investeringer, vedlikehold og drift av kanalanlegg, og drift av trafikk på slike, faller utenfor Samferdselsdepartementets budsjett. Statsråden ser derfor ingen grunn til å ta vannveiene inn i Nasjonal transportplan. Når det gjelder flertallet i komiteen, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, følger de statsrådens anbefaling. I innstillingen viser flertallet til det tidligere nevnte svarbrevet, og foreslår at representantforslaget vedlegges protokollen. Høyre har fått med seg Kristelig Folkeparti og Venstre, og de har gått sammen om å be om at representantforslaget følges opp. Medlemmene fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ber om at en forvaltningsplan for vannveiene utarbeides på en slik måte at den kan tas inn som en integrert del av Nasjonal transportplan, og fremmer derfor forslag der man ber Regjeringen utarbeide en langsiktig forvaltningsplan for vannveiene som tas inn som en integrert del av Nasjonal transportplan. Når det gjelder komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet, er de enige med forslagsstillerne i at Telemarkskanalen og Haldenkanalen er blitt behandlet stemoderlig, men de mener imidlertid ikke at det nødvendigvis vil føre til at vassdragene får tilført mer midler selv om vannveiene overføres til Nasjonal transportplan. Derfor fremmer Fremskrittspartiet et forslag som går ut på at man må få en avklaring på hvilket departement som skal stå for sikkerheten og beredskapen når det gjelder Haldenvassdraget og Telemarkskanalen. Kristelig Folkeparti er med på et forslag sammen med Høyre og Venstre, og det tar jeg herved opp.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Det kunne kanskje vært bra hvis opposisjonen kunne ha innrømmet at Regjeringen innfrir i forhold til Nasjonal transportplan. Da kunne vi hatt et godt utgangspunkt. Det klarte aldri de, selv ikke med Fremskrittspartiet som støtteparti. Jeg synes faktisk det er rart, når vi tenker oss om i ettertid, at ikke Fremskrittspartiet lagde regjeringskrise i forrige periode, hvis samferdsel var så viktig for dem. Nei, de var enige om én ting, og det var å gi skattelette til de rikeste. Det var det som var det viktigste. Vi har formidable oppgaver innenfor samferdsel, og kanskje kunne vi innrømme at tidligere regjeringer kanskje ikke fokuserte nok på det med samferdsel, og kanskje det er derfor vi er i den situasjonen vi er i i dag. Men det løftet som vi gjorde i Nasjonal transportplan i løpet av den tiårsperioden, og plusset på 22 milliarder kr i forhold til Bondevik II-regjeringen, synes vi alle sammen er et godt løft, ikke minst med hensyn til at vi innfrir i forhold til det. I tillegg er det viktig at vi har forståelse og respekt for hverandres prioriteringer. Det er viktig for denne regjeringen å ta hele landet i bruk. Da er det viktig å ha gode samferdselsløsninger, både ute i distriktene og i de sentrale områder. Ute i distriktene er det stor verdiskaping – i fiskeindustrien og ikke minst i prosessindustrien – som tilfører dette storsamfunnet formidable verdier. I de sentrale østlandsområdene skal en mest transportere folk, mens det ute i distriktene er færre folk, men desto større verdier. Jeg tror at alle er enige om at vi skulle hatt mer penger til samferdsel, og kanskje – jeg sier kanskje – var det på tide at man sammen tok et transportpolitisk løft. Kanskje vil de andre partiene være med på det. Jeg er ikke så sikker på at Fremskrittspartiet vil være med, de står kanskje litt for langt fra de andre partiene på Stortinget. Hvis man med hensyn til Regjeringen og regjeringspartiene på Stortinget skulle være i tvil om dette: Vi står sammen om budsjettet, inkludert samferdselsbudsjettet. Så til slutt til min gode venn fra nord, Jan Sahl: Nei, Nord-Norge er ikke i ferd med å falle ut. Da synes jeg det er representanten som ikke har lest budsjettet godt nok. Det er ikke lenge siden vi åpnet Korgfjelltunnelen. Denne helgen var representanten selv med på en stor begivenhet – da Lofast ble åpnet. Det er gjort formidable investeringer på Nordlandsbanen, bl.a. med fjernstyring osv. Slik kunne jeg ha fortsatt, men tiden tillater ikke mer. Jeg foreslår at representanten Sahl tar seg en ny runde med hensyn til de prioriteringene denne regjeringen har foretatt.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Den 18. september 2007 oppstod det oljelekkasje fra vraket «Nordvard» i Moss. Det er bra at en har fått stoppet hovedlekkasjen. Vurderingen som er kommet fra Kystverket, er at vraket er i en slik forfatning at lekkasjer sannsynligvis vil øke i omfang i løpet av ganske kort tid. Derfor er det viktig å komme i gang så fort som mulig og få tømt «Nordvard» for olje. Komiteen ser alvorlig på situasjonen, og komiteen slutter seg til å gi Fiskeri- og kystdepartementet fullmakt til å foreta en bestilling for inntil 27 mill. kr for å kunne inngå en kontrakt om tømming. I tillegg flyttes 5,5 mill. kr fra «Server»-forliset til tømming av «Nordvard», altså til sammen 32,5 mill. kr. Samtidig er det viktig å understreke at hovedprinsippet i forurensningsloven er at forurenser skal betale. Jeg vil også gi honnør til Fiskeri- og kystdepartementet for rask inngripen for å få stoppet lekkasjen og nå få tømt «Nordvard» for olje, til beste for alle.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Representantforslag nr. 2 for 2007–2008 fra stortingsrepresentantene Erna Solberg, Trond Helleland og Øyvind Halleraker inneholder forslag om å innføre minstegrense for reasfaltering. Det foreligger allerede standarder for drift og vedlikehold av veinettet. Denne standarden omfatter også veidekket, og det kan derfor slås fast at det allerede foreligger en grense for hvordan tilstanden til veidekket skal være før det skal asfalteres på nytt. Dersom de årlige budsjettene ikke gjør det mulig å overholde kravene i vedlikeholdsstandarden fullt ut, vil dette bety at etterslepet knyttet til veidekke øker. Da må vi prioritere. Det vet alle partier som har vært i forskjellige regjeringer. Innenfor budsjettrammen til drift og vedlikehold må det foretas en rekke prioriteringer. Det aller viktigste prioriteringskriteriet er trafikksikkerhet. Det betyr at driftsoppgaver som bedrer trafikksikkerheten, har høyeste prioritet. Stoltenberg II-regjeringen har gjennom både statsbudsjettet for 2007 og 2008 spesielt vektlagt dekkelegging på riksveinettet. I budsjettet for 2007 var det en økning til veivedlikehold på 500 mill. kr, eller 25 pst., i forhold til saldert budsjett for 2006. Og som kjent var det Bondevik II som la fram budsjettet for 2006. I 2007 er det forutsatt at om lag 800 mill. kr skal brukes til asfaltering, noe som er en økning på 200 mill. kr. Så er det selvfølgelig sånn at mer penger til dekkevedlikehold er ønskelig, men da bør det komme som et resultat av økning i det totale bevilgningsnivået og ikke gå på bekostning av andre oppgaver, som ville bli resultatet dersom det stilles absolutte krav til veidekkestandarden. Statens vegvesen gjennomfører nå en omfattende gjennomgang og revisjon av vedlikeholdsstandarden. Dette arbeidet baserer seg bl.a. på forskningsrapporten fra TØI knyttet til dekketilstand og ulykkesrisiko. Etter planen skal ny vedlikeholdsstandard være ferdig tidlig i 2009. På vegne av flertallspartiene, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, anbefaler jeg at representantforslaget vedlegges protokollen.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2007-12-06:
Eg har ei fornemming av at OPS av enkelte i denne salen vert framstilt som eit trylleformular. Eg vil på det sterkaste seie at slik ser ikkje Senterpartiet på det. OPS har sine positive sider – det skal vere sagt – og det er at dei påstarta prosjekta får ei god fullføring, men det kan jo også gjerast utanom OPS-ordninga. Utfordringane med OPS er større. Då er spørsmålet her om dei positive sidene ved OPS veg opp for utfordringane som er her. Med OPS vert det ikkje tilført friske midlar. Derimot er det eit faktum at ein bind opp framtidige budsjett. Rett nok vil ei slik låneordning føre til at prosjekt kan startast. Problemet er at dei framtidige budsjetta vert låste, og at handlingsrommet til å prioritere nye prosjekt seinare vert minka. Kva då med lokaldemokratiet? Kva med å gjere vedtak i takt med den tida vi lever i? Verda er i kontinuerleg omstilling. Det aller viktigaste er, etter Senterpartiets syn, å tilføre større, friske midlar over løpande budsjett, nettopp slik denne regjeringa har gjort i alle sine budsjett, ikkje at staten skal ut og låne pengar gjennom ei OPS-ordning, slik OPS-ordninga legg opp til. Senterpartiet ser altså klare motførestellingar mot bruken av OPS. Men når det er sagt, er Senterpartiet budd på å vurdere ulike finansieringsmodellar, m.a. på bakgrunn av OPS-evalueringsrapporten i den komande Nasjonal transportplan. Det har vore snakka her om at ein skal ha eit kvileskjer. Eg vil svare slik at eit kvileskjer er oftast eit feilskjer. Skjer held vi oss vekk ifrå, så det unngår vi.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Debatten har vart i mange timer, og jeg tror vi har fått mer kultur ut av dette enn kilometer med vei og jernbane, så jeg skal ikke forsøke meg på noe kulturelt innslag hr. president. Det tror jeg ville ha skapt enda større engasjement i debatten og i kritikken mot Fremskrittspartiet. Årsaken til at jeg tok ordet, var faktisk innlegget fra Øyvind Halleraker fra Høyre, som tillater seg å opphøye seg selv til å være den eneste som har kompetanse på høyhastighetstog i Norge. Jeg er glad i engasjement og entusiasme, men representanten Halleraker tillater seg å kritisere Kenneth Svendsen når Svendsen holder sitt innlegg med basis i uttalelser fra økonomiprofessorer og klimaforskere osv., som faktisk er sterkt kritiske til planene om høyhastighetstog, og som påstår at lyntogene vil bli et subsidiesluk, at lønnsomhet på drift er helt umulig, og at kostnadene ved å drive systemet er kraftig undervurdert. Det er ikke Fremskrittspartiet som sier dette, det er helt andre som sier det. Økonomiprofessor Steinar Strøm sier: «Hvis vi regner på denne måten, vil energi laget i tredemøller være det mest lønnsomme man kan gjøre her til lands.» Det er altså ikke Fremskrittspartiet som sier dette. Jeg registrerer at representanten Halleraker opphøyer seg selv til å ha mer kompetanse både på miljø og økonomi enn dem som er professorer på feltet. Det vil vi merke oss også framover. Jeg føler at kritikken mot Fremskrittspartiet er dempet i år i forhold til i tidligere år når det gjelder bruken av oljepenger og fond. Det håper jeg kan være et stykke på vei til at vi når fram til en forutsigbar finansiering av infrastrukturen vår. Det kan jo også skyldes at bl.a. statsråd Navarsete faktisk har sagt, har erkjent og erkjenner, at det kan hende at Carl I. Hagen har hatt helt rett når han gang på gang har hevdet at mer bruk av oljepenger til vei er god samfunnsøkonomi. Det kan være at dette har seget inn hos statsråden, og at det på litt lengre sikt også vil gro opp en slik forståelse i Finansdepartementet og i resten av Regjeringen. For det er god økonomi å bruke mer av statens overskudd til å bygge infrastruktur, uansett hvor høye prisene måtte være.