Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2017-12-13:
Jeg vil også begynne med å takke for samarbeidet i komiteen. Det vi diskuterer i dag, knytter seg til vår generasjons kanskje aller viktigste utfordring. Klimakrisen er her nå, løsninger finnes, vi skal omstille oss, og Norge er i en helt unik situasjon. Vi har bygget vår formue på olje og gass, og olje og gass skal være med oss i mange år framover. Samtidig har vi en unik tilgang til fornybar energi her hjemme, og vi har en rekke teknologiske miljøer som kan være med på å omstille etterspørselen til nye energiformer, og som også på andre måter kan bidra til det grønne skiftet. Det er viktig at vi er bevisste på at vi skal, kan og må gå helt i front i denne omstillingen. Norge har god og solid erfaring med å håndtere slike store omstillinger. Vi gjorde det godt og riktig da vannkraften kom. Vi gjorde det godt og riktig da olje- og gassalderen kom, og vi skal også klare denne omstillingen, men vi må begynne nå. Petroleumssektoren er og forblir vår viktigste næring, og den skal være med oss lenge. Den er viktig for arbeidsplasser, den er viktig for inntekter til staten, den er viktig for mange relaterte næringer, og den ligger teknologisk sett i front. Men også den sektoren må være – og er – klar over at den skal være med på den lange omstillingen til et grønnere og mer fornybart samfunn. Vi skal være oss bevisst den særlige rollen vi har i så måte, og vi skal også være oss bevisst vår plass i det man kan kalle energiens geopolitikk. Det er viktig for Europa at de vet hvor de har Norge, både med tanke på fortsatt eksport av gass og med tanke på samarbeid om utveksling av f.eks. elektrisitet. Komitéleder Elvestuen var inne på at utslippskuttene i Norge har vært der, men at de har vært relativt beskjedne. CICERO har regnet ut at med den farten vi har hatt mellom 2013 og 2016, vil det ta 2 050 år å komme fram til et nullutslippssamfunn – altså ikke i år 2050, men 2 050 år. Ingen av oss er nok her om 2 050 år, og det bekymrer meg egentlig ganske lite. Det bekymrer meg derimot mye mer at det kanskje ikke er noen andre her heller, fordi livet på kloden i mellomtiden har blitt ubeboelig hvis ikke vi blir mer ambisiøse enn dette. Nå skal det sies – for ordens skyld – at det har gått litt opp det siste året. Det statsbudsjettet vi nå diskuterer, er på mange måter bra når det gjelder analysen av disse spørsmålene, men ganske lite ambisiøst når det gjelder svarene. I budsjettprosessen har vi vært særlig opptatt av noen spesielle ting. Noen av dem har det blitt gjennomslag for, noen av dem har det ikke blitt gjennomslag for. Jeg er skuffet over at vi ikke har fått til en endring når det gjelder ambisjonene for karbonfangst og -lagring. Igjen sier Elvestuen helt riktig at det blir svært vanskelig å nå klimamålene våre uten karbonfangst og -lagring. Karbonfangst og -lagring er dyrt, men det er mye,mye dyrere å la være hvis man samtidig skal oppnå målene i Parisavtalen. Her har Norge ligget i front. Vi har bidratt til utvikling av ny teknologi, og vi har spennende, pågående prosjekter som vi skal diskutere neste år, og de virkelig store beslutningene om kostnader kommer da. Men det er etter vår mening helt feil – og det meste av opposisjonen har sagt seg svært enig i det – og svært uheldig at man ikke har videreført det bevilgningsnivået man har hatt. Man har altså kuttet fra 360 mill. kr til 20 mill. kr. Vi prøvde å reversere det, det har vi ikke lyktes med, men den diskusjonen kommer vi tilbake til. Selv om vi i første rekke kanskje skal velge ett fullskalaprosjekt, er det viktig at vi viderefører teknologiutviklingen innenfor ulike former for industri og avfallshåndtering, og at vi er ambisiøse både når det gjelder fangstteknologi, transportteknologi og lagringsteknologi. Klimakrisen er her nå, og det betyr at vi må bli mer ambisiøse med hensyn til klimatilpassing. Det har vært kutt i tiltakene mot flom og skred. Vi har ønsket å reversere også dem og sørge for at NVE og andre har de nødvendige ressursene for å både utrede og treffe tiltak som kan redusere risikoen og kostnadene ved flom- og skredhendelser, som vi vet vil komme. Det er generelt riktig at forebygging er bedre enn å reparere, men ofte er problemet at man ikke helt vet hvor man skal forebygge. Men innenfor dette feltet vet man faktisk ofte det. Det er relativt forutsigbart hvor de største utslagene kommer, og da er det både økonomisk og mer menneskelig/sosialt viktig at man er i stand til å forebygge, og her burde det vært gjort mer. Vi var bekymret over forslaget om å innføre avgift på elbiler gjennom en ny vektklasse. Det hadde vi også en diskusjon om i går under skatte- og avgiftsdebatten, og jeg er glad for at det har blitt endring der, og at vi ikke har gått inn for å redusere forskjellen mellom fossilbiler og elbiler. Jeg vil si også i denne debatten at selv om andelen elbiler av nybilsalget går opp, har vi fortsatt en veldig stor arv, og det er bare 4 pst. av bilene som er elbiler i Norge. Selv om folk kjøper elbiler nå, vil vi ha med oss den arven videre. Derfor er det viktig at disse konkrete, klare tiltakene for å stimulere til fornuftige kjøp videreføres. Videre er vi veldig opptatt av at regjeringen følger opp Stortingets ord og intensjon når det gjelder anskaffelser. Det skal være 30 pst. miljødekning i offentlige anskaffelser alle steder det er relevant. Det må vi bli enda tydeligere på, for det har ikke alltid vært tilfellet. Til slutt vil jeg understreke at samtidig som et sentralt tema her er hvordan vi tenker om den langsiktige omstillingen mot et mer klimavennlig samfunn, skal vi også huske på betydningen av å ta vare på naturen. Vi har vært opptatt av artsmangfold, tiltak for skogvern og ikke minst tiltak mot marin forsøpling. Her har jeg lyst til å anerkjenne at statsråd Helgesen har tatt en rolle internasjonalt for å sette det på dagsordenen, og det er veldig bra og har vår fulle støtte. Men det er veldig viktig at dette også følges opp her hjemme, og at vi er ambisiøse og innovative på det feltet, for det er et felt som øker i folks bevissthet, og et felt hvor man krever tiltak her og nå. Alt i alt har vi fått et budsjett som sier en del fornuftig om hvor vi bør gå, men som i liten grad følger opp med handling. Fra vår side ønsker vi å framstå som et teknologioptimistisk, klimavennlig parti. Vi mener det er rom for å lykkes, det er rom for å lykkes i å oppfylle Paris-kravene, og det er rom for å lykkes i å gjøre det på en måte som gjør at vi også har inntekter og arbeidsplasser og er innovative i framtiden. Jeg ser fram til den videre debatten om dette budsjettet.