trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det ei samansett mengd årsaker som fører til ulukker. Det handlar både om den enkelte sjåfør sine sjåføreigenskapar, det handlar om vegen sine eigenskapar, det handlar om trafikken ein møter, der andre kan forårsake ulukker, og det kan handle om stress, der ein vert pressa til å arbeide på eit stressnivå som enkelte opplever slik at dei ikkje er i stand til å yte full merksemd i trafikken og kan verte ein større fare for trafikktryggleiken. Det er fleire døme på det. Eg skal ikkje trekkje fram eksakte døme. Det vil verte feil å stå her i Stortinget og gjere det, men eg har fått innspel frå enkelte sjåførar som meiner seg utsette for den typen ordningar. Eg har òg vore i kontakt med firma som presiserer overfor meg at dei går bort frå den typen incentivordningar, nettopp på grunn av trafikktryggleiken.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Nettopp det unntaket som representanten Tenden skisserer, er eitt av dei som eg er oppteken av at me skal få behalde. Eg har bede om å få framlagt nødvendig grunnlag for å sjå på om me kan behalde dei utan å gå tilbake til EU. Om nødvendig vil eg ta kontakt med EU for at me skal få sikra og få behalde dei unntaka. Dei går på dyrevelferd, og me kan ikkje late korkje EØS-forordningar eller anna regelverk gå ut over det ansvaret me har for å ta vare på det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Ambisjonane til denne regjeringa vil manifestere seg i den stortingsmeldinga som skal leggjast fram ved årsskiftet 2008/2009. Eg har ikkje kvalitetssikra tala frå den nasjonale rassikringsgruppa, men har tidlegare sagt at eg så langt ikkje har nokon grunn til å tvile på at dei berekningane er rimeleg i samsvar med behovet. Regjeringa sitt opplegg for å møte denne utfordringa vil altså Stortinget få i samband med denne stortingsmeldinga. Eg for min del har ikkje begynt på det arbeidet, men etatane mine har det. Me har hatt møte både med regionalt næringsliv og med alle fylkeskommunane i dette arbeidet, og me skal sjølvsagt framleis ha dialog med dei – og høyring på utkastet når me kjem så langt. Så svaret er at ein må vente til NTP for å sjå korleis vi møter den store utfordringa i framtida. I denne perioden arbeider eg med å oppfylle Nasjonal transportplan, som vart vedteken då Framstegspartiet var med på fleirtalsvedtaket, og følgje opp den ramma som ligg der. Det er det viktigaste så langt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det er alltid slik at ei regjering arvar, og meiner å arve, ulike saker og ulike politiske situasjonar i eit land. I den grad historiebeskrivinga til representanten Halleraker er rett, må ein jo då seie at innafor dei disposisjonane som denne regjeringa må gjere, har etter kvart mangel på arbeidskraft vorte ein like stor barriere for å ekspandere som kanskje andre forhold som ein meiner var i førre periode. – Men eg skal la det liggje. Igjen blir det vanskeleg å svare konkret på spørsmålet, for ambisjonane som me legg opp til, kjem til uttrykk i budsjettet, når det kjem til Stortinget, og ikkje her i dag. Men eg har sagt, og står fast på det, at ambisjonane er å ha ei satsing på rassikring. Det å følgje opp Nasjonal transportplan er punkt 1, og greier me meir enn det – ingen ville vel ha tort å vedde på det, trur eg, før vi begynte – ville jo det vere veldig bra, men det er uansett ei budsjettsak.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det er lagt opp til ein prosess omkring Nasjonal transportplan og den stortingsmeldinga som eg skal leggje fram for Stortinget ved årsskiftet 2008/2009. Den skil seg ikkje så vesentleg frå tidlegare prosessar, kanskje med ein utvida dialog mot næringslivet og mot dei regionale styresmaktene. Det vil jo verte ein spesiell prosess for Regjeringa på fleire område. Eg går ut ifrå at òg Stortinget er oppteke av andre område enn rassikring – det kunne lett verte spørsmål om me skal ha ei slik drøfting om luftfarten. Me skal forresten leggje fram ei strategi om luftfarten til hausten, men det vert jo ei litt anna sak, som ikkje går inn på akkurat dei same områda. Det kan også fort dreie seg om nokre andre område innafor vegsektoren, som trafikktryggleik. Korleis tenkjer ein seg då at ein skal samordne dette i ein heilskapleg plan, viss ein skal drøfte og vedta bit for bit i Stortinget før planen skal leggjast fram? Så eg ynskjer å følgje den planen for framdrift som me har lagt opp til, og ikkje gå til Stortinget med bit for bit, men med ei samla prioritering i Nasjonal transportplan.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Statsråden har enno ikkje kome i gang med prioriteringane på enkeltprosjekt i forhold til budsjettet for 2008, så svaret på det kan eg nok ikkje gi i dag. Det får me kome tilbake til til hausten, men sjølvsagt vil eg ta imot dei innspela som kjem. Dette innspelet går, ettersom eg forstår, fyrst og fremst til etaten som framlegget gjeld, og så får me sjå kva som vert prioriteringane til slutt når budsjettet skal leggjast fram.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det er noko som heiter at ein fugl i handa er betre enn ti på taket. Eg plar ikkje – og spesielt ikkje frå Stortingets talarstol – strø om meg med ambisjonar. Eg likar å kome til Stortinget med handfaste resultat når Regjeringa har drøfta dei ulike områda. Slik er det òg i denne saka. Det er ingen som skal vere i tvil om at statsråden ynskjer å satse på rassikring. Ingen skal vere i tvil om at Regjeringa ynskjer å satse på rassikring, og så skal det prioriterast inn i ein samla Nasjonal transportplan og vektast der. Når det gjeld ikkje minst det som var utgangspunktet for diskusjonen her i dag, altså klimautfordringane, vil behovet for ekstra rassikring vere eit viktig grunnlag for dei diskusjonane som Regjeringa skal ha når me skal gjere våre endelege prioriteringar. Så ambisjonane er store, og så får me kome tilbake med dei endelege konklusjonane når me legg fram stortingsmeldinga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Når det gjeld NTP og rassikring, har vi oppfylt – og vel så det – NTP etter to år. Eg reknar med at det er rassikring me snakkar om her i dag, og då har eg orda mine i behald. Me har oppfylt NTP når det gjeld rassikring. Når det gjeld dei tala Jan Sahl opererer med, stiller eg meg litt spørjande til dei – den høge ramma på 490 mill. kr som eit gjennomsnitt. Post 31 er rassikring. I 2004 var det 181 mill. kr, i 2005 184 mill. kr, i 2006 311 mill. kr og i 2007 321 mill. kr. Men eg kan ikkje få det til å verte eit gjennomsnitt som overstig 350 mill. kr årleg. Eg veit ikkje kva for eit reknestykke Kristeleg Folkeparti har lagt opp til. I 2005 var det, dersom ein legg godviljen til, opp mot 490 mill. kr – rett nok inkludert bompengar. Begynner me å rekna på det, har me altså i årets budsjett 560 mill. kr. Dette synest eg eigentleg vert ein dum debatt, men iallfall er det viktig at ein held seg til fakta – og fakta når det gjeld rassikring, finn ein vel på rassikringsposten. Når det gjeld Framstegspartiet og ynsket om ein finansieringsplan, vil eg kommentere det. NTP har eit handlingsprogram som er både ein finansieringsplan og ein aktivitetsplan. På same måten som for rassikring, vert det litt pussig om me skulle leggje fram ein finansieringsplan halvtanna år før me legg fram Nasjonal transportplan for Stortinget. Eg skulle ynskje at òg tidlegare regjeringar hadde gjort – og at komande regjeringar vonleg gjer – det som Regjeringa no har gjort i 2007 både for veg og jernbane, nemleg å nytte NTP sitt handlingsprogram som ein finansieringsplan og følgje opp med midlar. Det er jo slik me kan gi folk tillit til at dei politiske planane som vert lagde i Stortinget, ikkje berre er eit papir, men faktisk noko som ein kan halde seg til, ikkje minst ute i fylka, som òg skal leggje sine planar for vegutbygging. Framstegspartiet skryter av at dei har mykje større ambisjonar, mykje meir pengar – det har dei på dei fleste områda. Eg håpar folk etter kvart begynner å spørje seg: Kva får Framstegspartiet til av konkret politikk i denne salen?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Dersom eg brukte ordet «meiningslaust» om at Stortinget får enkelte saker til behandling, vil eg be om orsaking for det. Stortinget er i sin rett til å be om kva saker dei vil. Når fleirtalet i Stortinget ynskjer det, får Stortinget dei sakene dei vil. Ingenting er meiningslaust frå Stortinget si side. Det vil eg slå fast. Men når det gjeld prosessen kring Nasjonal transportplan, vert det i alle fall – lat oss seie – vanskeleg å få ein heilskapleg plan der ein veg dei enkelte elementa opp mot kvarandre, dersom vesentlege område i planen alt er bundne opp av vedtak i Stortinget. Det var i alle fall det eg prøvde å seie. Så kan det hende at det ikkje kom tydeleg nok fram. Som sagt, eg kan tenkje meg at det finst representantar i denne salen som har andre område dei òg kunne tenkje seg å lyfte fram og få ein forpliktande plan for, anten det gjeld trafikksikring eller andre område. Mi hensikt med svaret var å seie at skal me få moglegheit til å vege dei ulike områda mot kvarandre, som nettopp er hensikta med Nasjonal transportplan, vert det vanskeleggjort av ein prosess der enkeltområde er bundne av stortingsvedtak. Når det gjeld løyvingane, er det klart at dei løyvingane som kjem i revidert nasjonalbudsjett, er eingongsløyvingar. Ramma ligg i budsjettvedtaka, og på ramma er me der me skal vere i forhold til Nasjonal transportplan, etter to år. Eg er veldig glad for, som sagt, at Regjeringa satsar forpliktande i forhold til Nasjonal transportplan, og eg har ambisjonar om at det skal Regjeringa òg gjere i dei komande budsjetta som me skal leggje fram. Det er eit viktig område me diskuterer i Stortinget i dag. Det er mange rundt om i dette land som kvar einaste dag føler usikkerheit og må køyre på rasfarlege vegar. Korleis det kan opplevast å sende ungane sine av garde på skulen med usikkerheit om skulebussen kan bli treft av eit ras, trur eg ingen kan førestelle seg som ikkje sjølv har gjort det. Difor er det òg symptomatisk, sjølvsagt, at dei som har erfaringar frå dei delane av landet der dette er heftig omdiskutert, er dei som er mest opptekne av det, òg på Stortinget sin talarstol i dag. Men at ein lyfter denne debatten, som eg sa innleiingsvis, er eg veldig glad for, og eg håpar at det engasjementet som har kome til uttrykk her i dag, vil verte følgt tverrpolitisk, slik at me i Nasjonal transportplan og i dei komande budsjetta vil få tverrpolitisk støtte for eit lyft for rassikring, for det trengst utan tvil.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Eg har gjeve Statens vegvesen i oppdrag ut frå nokre kriterium som er sette, å kome med forslag om ulike pakkar som kan vere aktuelle for eit eventuelt forsøk med gratisferjer. Det er òg slik at sjølv om me har fått ein forskingsrapport frå Møreforsking, plar Regjeringa, i dette tilfellet Samferdselsdepartementet, å gjere ei vurdering av det som ligg i rapporten, ved å gå inn på enkeltområde og kvalitetssikre enkeltområde. Det gjer me òg no før eg skal leggje fram denne saka i Regjeringa. Me kjem tilbake til saka i budsjettet for 2008, og då blir det godt høve til å drøfte ho vidare. Det er elles ein interessant debatt å vere med på i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det har vore teke opp frå enkelte hald og frå regjeringspartia sine medlemer i vestlandsfylka om det spesielt på dei store sambanda som no har fått gassferje, er aktuelt å sjå på dette. Eg vurderer det. Eg vil ikkje og kan ikkje gje noko eksakt svar. Eg har som sagt fått førespurnader om det og vil sjå på om det er mogleg, anten for eit avgrensa område eller for eit vidare område. Dei erfaringane som vart gjorde gjennom evalueringa av dette, viste jo at næringstransporten fekk eit høvesvis stort påslag i sine kostnader. Det er ei utvikling som statsråden ikkje ynskjer. Skal ein gå vidare med dette, må ein i så fall finne andre modellar enn det som ein så langt har sett på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det er stort engasjement rundt om i landet for gratisferje og for å få vera med på prøveprosjekt, så òg frå Smøla, og dei har meldt si interesse for dette saman med svært mange andre. Det er ingen tvil om at det er interessant å sjå på dei sambanda som har høvesvis liten trafikk. I rapporten er det òg peika på at det er eitt alternativ å sjå på desse sambanda der det sannsynlegvis vil bety svært mykje for næringsutvikling og tilgjenge, og heller ikkje vil få den store kapasitetsauken som er anslått totalt sett i rapporten. Eg har ikkje fått på mitt bord dei forslaga som eg har bedt om frå Vegdirektoratet. Dei skal gje meg ulike modellar på dette. Så eg kan ikkje gje noko svar på om Smøla vert med dersom det vert prøveprosjekt. Regjeringa har ikkje teke stilling til det, så det me diskuterer her i dag, er prematurt. Men som sagt, i budsjettet for 2008 kjem eg tilbake til saka.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Senterpartiet har ikkje hatt noko nytt landsmøte og har ikkje forandra programmet sitt, så programmet til Senterpartiet står fast. Men det står òg fast at Senterpartiet er ein del av ei raud-grøn regjering som har eit dokument, Soria Moria-erklæringa, som forpliktar å styre den aktiviteten som eg som statsråd i denne regjeringa legg opp arbeidet mitt etter. Og slik er det. Det er me både lojale og solidariske overfor, og det må alle parti som er med i regjering, vera; viss ikkje vil dette etter kvart verte eit komplett kaos. Når eg likevel – som eg sa frå talarstolen – er svært nøgd med Soria Moria-erklæringa, så er det òg fordi det ikkje var gjeve at det skulle stå eitt ord om gratisferje i Soria Moria-erklæringa, og at alternativet ville vore langt dårlegare for Senterpartiet enn å få inn eit punkt om at 1, ferjene skal verte rimelegare, og 2, at me skal ha ei utgreiing om eventuelle prøveprosjekt med gratisferje. Uansett ville ein ha mått gå denne vegen dersom ein skulle ha ei seriøs handsaming av denne problemstillinga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Til Framstegspartiet, som stilte eit spørsmål – ein ynskjer ein eigen proposisjon til hausten. Så vidt eg veit, har Stortinget ferie fram til oktober. Då legg me fram statsbudsjettet. Eg har sagt at i statsbudsjettet skal det liggje ei vurdering av om me skal setje i gang ei prøveordning med gratis ferjer. Det beste me kunne gjere, var å leggje fram ein proposisjon parallelt med statsbudsjettet og handtere han parallelt med statsbudsjettet. Dette vert litt søkt. Eg finn ikkje heilt grunnen til at ein skal leggje fram ein eigen proposisjon. Det er litt forvirrande. Eg går ut frå at ei så viktig sak treng ei viss handsamingstid i komiteen, så det vil vel ta nokre veker. Og me kjem fort ut i november. Dersom det vert gjort eit vedtak her i november, skal det trass alt gjerast ein jobb òg ute før ein kan starte opp med gratis ferje. Korleis Framstegspartiet praktisk har tenkt at ein skal bruke 30 mill. kr og handtere dette i 2007, er no ei sak for seg. Eg ser ingen grunn til at me skal køyre parallelle prosessar i ei sak som definitivt er ei budsjettsak. Eg veit heller ikkje korleis Framstegspartiet har funne fram til at 30 mill. kr er kva som trengst. Eg har iallfall ikkje enno klart å finne ut kor mykje midlar som trengst i dei ulike modellane. Eg går ut frå at ein har vore inne og sett litt på subsidiane pr. i dag. Men her er det jo òg slik at Framstegspartiet har laga sin eigen økonomiske modell. Ein seier at ein har ei utgreiing frå Møreforsking. Ein held seg veldig til den. Men på eit vesentleg punkt, nemleg kor mykje etterspurnaden vil auke med gratis ferje, finn Framstegspartiet ut at nei, det er ikkje opportunt, så då seier me 10 pst., sjølv om forskarane seier fire gonger så mykje. Det blir eit litt pussig resonnement, når ein elles meiner at ein berre kan bruke rapporten frå Møreforsking som ei blankofullmakt og berre gjennomføre han, utan å gjere nokon vurderingar av det arbeidet som Møreforsking har gjort. Det har vore sagt i dag at ein har fått ein rapport, han er bestilt, og han er klar til å gjennomførast, utan noko meir vurdering. Men på eitt heilt vesentleg punkt lagar ein seg sin eigen fasit. Når det gjeld Åge Starheim sitt innlegg, har eg berre éin kommentar til det, og det er at det er veldig bra at Åge Starheim fekk Framstegspartiet med på eit slikt vedtak, og at ein kjem, som representanten Sande sa, etter Senterpartiet. Eg håpar at mange parti vil gjere eit slikt vedtak. Senterpartiet har gode programformuleringar som det er fint at ein tek opp i seg òg i andre parti.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-06-05:
Berre for å slå det klinkande klart fast: Det fyrste tidspunktet vi kunne leggje det fram, er, som eg sa i mitt innlegg, i ein eventuell proposisjon samtidig med statsbudsjettet. Så vidt eg veit, har Stortinget ferie fram til den fyrste veka i oktober. Då er det for meg vanskeleg å forstå kva ein tener på å ha ein eigen proposisjon. Eg kjem til å følgje det som eg har sagt heile vegen, nemleg at denne saka kjem vi tilbake til i budsjettet for 2008, og det har Stortinget vore varsla i ganske så lang tid i ulike samanhengar. Det er der eg ikkje heilt skjønar resonnementet når ein køyrer denne saka. Det som me gjer med vurderingar, er å sjå på kva type samband som eventuelt skal inn dersom ein skal fremme ei slik sak. Er det dei små sambanda på kysten, som vart nemnt her i stad? Er det dei tunge og store? Skal me ha noko av kvart? Korleis skal ein eventuelt setje saman ei slik pakke? Det er ei ganske krevjande sak i seg sjølv, for det har litt med kva innretning ein ynskjer, å gjere, og kva vurderingar ein ynskjer å få prøvd. Eg skal bere over med Framstegspartiet, som heile tida har vore eit opposisjonsparti. Det er då mykje meir lettvint å fremje forslag enn om ein sit i posisjon og også skal sjå på dei langsiktige konsekvensane av dei forslaga ein fremmar. Eit eventuelt prøveprosjekt handlar om at ein tek høgd for å få fram dei erfaringane som er nødvendige for å gjere vurderingar om dette skal verte permanent i framtida. For å vere heilt tydeleg: Me kjem tilbake til denne saka i budsjettet for 2008. Det kjem ikkje nokon eigen proposisjon til Stortinget. Eg er glad for at fleirtalet i denne salen er einig i ein slik framgangsmåte.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-06-05:
Mitt spørsmål går på kjøre- og hviletider når det gjelder frakt av levende dyr og frakt av slakteavfall. Her har Norge pr. i dag unntaksbestemmelser på grunn av klima, veinett, topografi og slakterienes plassering. Vil denne forordningen som vi diskuterer i dag, endre på de unntaksbestemmelsene som vi har nå? Vil statsråden i så fall ta kontakt med EU, slik at de unntaksbestemmelsene vi har pr. i dag, kan fortsette?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-06-05:
Innledningsvis vil jeg berømme dem som står bak dette representantforslaget, for det er viktig å løfte rasproblematikken høyere opp på den politiske dagsordenen. Venstre er kjent med at bevilgningsspørsmål hører hjemme i behandlingen av de årlige budsjetter og i Nasjonal transportplan. I Venstre har vi i alternativt budsjett for 2007 økt rassikring med 50 mill. kr utover Regjeringens forslag. I revidert har vi fortsatt denne opptrappingen. Jeg er enig med forslagsstillerne i deres vurdering av at vi har nye utfordringer, og at raske og store menneskeskapte klimaendringer er en av de største samfunnstruslene vi står overfor i dag. Med de ventede klimaendringene er det god grunn til å tro at rasutfordringen er økende. Temperaturøkning, mer nedbør og mer ekstremvær gjør at Norge i framtiden får flere ras enn vi før trodde, andre typer ras og ras på nye steder. Kraftig nedbør forekommer i økende grad, og kraftige regnskyll er ofte en utløsende faktor for ras. Mer nedbør kan føre til større erosjon i elver, bekker og skråninger og øke faren for jord- og leirras. I lys av dette kunne det være ønskelig med en egen sak om rassikring, en sak som inneholder en vurdering og kartlegging av alle rasfarlige strekninger og punkter, en kartlegging som også inkluderer de nye utfordringene de menneskeskapte klimaendringene medfører, og en oversikt over de økonomiske utfordringene vi totalt sett står overfor på rassikringsområdet. I en samtale med eldre folk på Vestlandet har jeg fått kunnskaper om at bare de siste årene har det gått ras på stadig nye steder. Dette er foruroligende og må ses på med det største alvor. Vi bør, om mulig, være i forkant når det gjelder kunnskaper om klimaendringene. Det betyr at forskningsinnsatsen på dette området må økes. Dette har også Venstre tatt høyde for i sine budsjetter. Vi har store utfordringer på velkjente rassteder, som f.eks. en av de viktigste forbindelsene mellom Nordfjord/Sunnmøre og Østlandet, nemlig rv. 15 over Strynefjellet. Dette er en strekning som har flere stengte døgn i løpet av vinteren, noe som skaper store problemer for næringsaktørene. Ofte er det snakk om ferskvarer, varer som det haster med å få fram. Til slutt: Etter å ha hørt innleggene her i dag, er jeg trygg på at vi har samme mål, nemlig økt fokusering på dette viktige området. Det må få stor oppmerksomhet i neste statsbudsjett og rulleringen av NTP. Men Venstre ønsker altså – på lik linje med Kristelig Folkeparti og Høyre – en kartlegging av rasfarlige strekninger, og en kartlegging som inkluderer de nye utfordringene som de menneskeskapte klimaendringene medfører.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-06-05:
I en tilråding fra fylkesrådmannen i Sogn og Fjordane heter det: «Fylkestinget i Sogn og Fjordane viser til at det ikkje er sett av midlar til utbetring av tunnelar og rassikring på rv 15 over Strynefjellet. Strynefjellet er eit av dei viktigaste sambanda mellom Nordfjord/delar av Søre Sunnmøre og Austlandet. Statens vegvesen vert oppmoda om å finne midlar i 2008 slik at dette arbeidet kan setjast i gong så snart som råd.» Dette forslaget har enstemmig foreløpig gått igjennom i Samferdselsutvalget i Sogn og Fjordane og i Fylkesutvalget i Sogn og Fjordane. Sannsynligheten er stor for at det også går igjennom i fylkestinget. Vi samferdselsministeren støtte dette lokale initiativet?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Jeg tror det kan være grunn til å minne om hva denne saken egentlig dreier seg om. Det er en tiltredelsesproposisjon vi behandler – altså et spørsmål hvor Stortinget tar stilling til innlemmelse i EØS-avtalen av en EF-forordning. I etterkant kommer den nokså detaljerte behandlingen av det som skal følges opp gjennom norsk lovgivning, og det forskriftsverket som er knyttet til en fremtidig lovgivning. På mange måter er noen av kommentarene her – ikke minst merknader som er skrevet inn fra regjeringspartiene – illustrerende for det litt underlige i behandlingen av slike saker. Det har altså, litt uvanlig, vært en høring om denne tiltredelsesproposisjonen, samtidig som man er ute med en høringsfrist til berørte parter, et forslag til detaljert forskriftsverk for en kommende lovendring. Parter som kanskje kunne vært på høringen sammen med den ene parten som fant anledning til å møte frem, var faktisk i ferd med å lage sine høringsuttalelser innenfor rammen av den fristen som gjaldt. Da blir det litt underlig at vi så å si på forskudd detaljkommenterer en fremtidig lovendring og et forskriftsverk som departementet legger opp til å endre før Stortinget faktisk har vedtatt selve lovendringen. Bare for at det skal være ganske klart: Fremskrittspartiet er for trafikksikkerhet. Vi er for gode arbeidsforhold også i transportnæringen, og vi er, ikke minst, for en fornuftig praktisering av kjøre- og hviletidsbestemmelsene. Det er en spesiell utfordring knyttet til den EF-forordningen som vi nå tiltrer enstemmig, men også i forhold til norske myndigheters praktisering av kjøre- og hviletidsbestemmelsene, som faktisk før denne utvidelsen er en stor nok utfordring både for dem som har det som jobb å kjøre vogntog og drive med varetransport i Norge, og for dem som driver dette som næring. Det er store utfordringer knyttet til hvordan vårt eget byråkrati forholder seg til den spesielle geografien vi har, og de spesielle forholdene vi har på et aldeles slett veinett. Men vi har gitt noen signaler også i forbindelse med denne tiltredelsesproposisjonen om at vi vil lytte til alle berørte parter. Vi vil gjøre det på en grundig og god måte gjennom høring i forbindelse med lovsaken, og vi regner med at det blir mange parter representert på høringen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Rassikring er et viktig tema. Det er en spesiell utfordring innenfor transportsektoren, fordi rasfare innebærer en sikkerhetsrisiko som man ikke kan sikre seg mot gjennom egen adferd. Her er alle trafikantene avhengige av at veiholder tar ansvar og gjør det som gjøres kan for at det skal være trygt å ferdes på norske veier. Det mangler dessverre mye på det. Rassikring er et velferdstiltak. Jeg kan gjerne gjøre samferdselsministerens ord til mine, for det var slik statsråden uttalte seg dagen før den nasjonale rassikringskonferansen ble avholdt her i Oslo 30. januar i år. La meg peke på bakteppet for konferansen og for at Nasjonal rassikringsgruppe ble etablert i 2001, en gruppe bestående av representanter fra de syv mest rasutsatte fylkene: Sogn og Fjordane, Troms, Møre og Romsdal, Finnmark, Hordaland, Rogaland og Nordland. Det er 2 000 rashendelser årlig på fylkes- og riksveinettet. Det er 1 756 såkalte rasutfordringer registrert av Statens vegvesen, som omfatter 765 km vei. Det er antatte sikringskostnader på 20 milliarder kr. Utfordringene og ressursbehovet kjenner vi – med visitt til foregående taler. La meg også ta med statsrådens og Regjeringens konklusjon etter åpningen av konferansen: ingen nye løfter eller signaler. Det statsråden lovet var at Regjeringen vil prioritere rassikring høyt, og at de vil vise det i NTP 2010–2019. Det kan bli noen år å vente. Det var ingen penger til rassikring i revidert statsbudsjett. Jeg siterer igjen statsråden: «Vegar som er stengde på grunn av ras eller rasfare fører dessutan til dårlegare og meir upåliteleg transport. Gods som skal til og frå verksemder kjem ikkje fram i tide. Dette fører igjen til ekstra kostnader for mange verksemder i distrikta. Ei målretta og sterkare satsing på rassikring er difor eit viktig tiltak for å redusere avstandskostnader og –ulemper for folk og næringsliv.(…) I tillegg til å hindre ulukker og stenging av vegar, har rassikring òg ein annan viktig verknad: God rassikring tek bort noko av den uvissa som mange opplever når skulebarn dagleg må ferdast langs rasutsette vegstrekningar.» (…) Igjen har jeg sitert statsrådens bekymring. Beskrivelsen er dessverre så riktig, så riktig. Dessverre mangler det like fullt mye midler. Fremskrittspartiet foreslo en dobling av innsatsen til rassikring i Nasjonal transportplan 2006-2015. Fremskrittspartiet la inn 150 mill. kr ekstra i sitt alternative budsjett for 2007, og det kommer igjen ekstra penger til rassikring i Fremskrittspartiets forslag i forbindelse med revidert statsbudsjett som nå behandles. Fremskrittspartiet ønsker likevel en egen sak om nasjonal plan for rassikring av veier, med prioritering av konkrete prosjekter og forpliktende statlig finansiering. Heller ikke på dette feltet mener vi at vi utelukkende kan vente på Nasjonal transportplan. Vi bør lage en egen plan og et eget finansieringsprogram for å gjennomføre et løft innenfor rassikring. En slik egen plan er en velferdsplan. Derfor burde jo også andre partier kunne støtte vårt forslag. Jeg tar opp vårt forslag, og vil også si at vi subsidiært kan støtte forslag nr. 1, fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Nå har statsråden i sitt innlegg delvis avklart ett av spørsmålene. Jeg oppfattet at hun ganske klart sa at vi har utredet nok. Vi vet hva vi trenger, det dreier seg om penger. Da er det slik, jeg håper jeg kan få bekreftet det, at de 20 milliarder kr som er et anslag på hva en mener er nødvendig for å få gjennomført en fullverdig og sikker rassikring, er det riktige tallet. Da er hovedspørsmålet som gjenstår: Hva er ambisjonen til denne regjeringen? Er det en halv milliard kr i året i 40 år ? Er det innenfor neste NTP et tolv års perspektiv, kanskje? Eller har man en ambisjon om å komme fortere til rassikre veier?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
En liten oppfølging til den første replikken. Vi er enige om at rammene er 20 milliarder kr. Hovedplattformen i statsrådens svar i denne saken, slik det ligger i innstillingen, er en henvisning til kommende NTP 2010-2019. Vi snakker altså om tiden frem mot 2019. Da er spørsmålet: Hva er ambisjonen? Er det å bruke 40 år med en noenlunde kjent årlig prioriteringsramme slik den nå ligger, altså under en halv milliard kroner? Det vil medføre at vi bruker 40 år – for øvrig dessverre ikke ulikt situasjonen vi har på riksveinettet. Men jeg håper jo at statsråden kan signalisere en litt djervere ambisjon for å få rassikre veier enn at vi skal vente i 40 år. Jeg håper jeg kan få bekreftelsen på en slik ambisjon nå.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Jeg vil først og fremst rette opp den siste av flere misforståelser. Det gjelder dekningen. Jeg sa i mitt innlegg at parallelt med denne saken legger Fremskrittspartiet 30 mill. kr inn i forbindelse med behandlingen av revidert statsbudsjett. Det er i tråd med forslagets opprinnelige ordlyd, og slik det er gjentatt i proposisjonen. Jeg kan ikke skjønne at det kan være vanskelig å forstå. Det er også slik at Fremskrittspartiet er vel kjent med kompromisser. Vi var faktisk med i et kompromiss når det gjaldt Nasjonal transportplan, et område som jeg vil tro statsråden kjenner. Jeg vil spørre konkret: Hvor lang tid vil det med statsrådens og Regjeringens opplegg ta å få på plass forsøk med gratis ferger? Og hvorfor må man bruke så lang tid på å gjøre dette, når det er snakk om forsøk med begrenset omfang på enkelte strekninger?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Siden jeg ble beskyldt av statsråden for å harselere med Soria Moria-erklæringen, så får jeg ta det også. Det gjorde jeg ikke. Jeg bare konstaterte at det var betydelig avstand mellom Senterpartiets programerklæring og det man har forhandlet frem. Det er greit nok. Men poenget var å vise at det er et stykke imellom. Jeg benytter da anledningen til å la statsråden forsikre igjen at det som er hovedmålet til Senterpartiet, at riksveiferjene i prinsippet skal være gratis, det står fast – slik at Senterpartiet fortsatt vil arbeide for gratis riksveiferjer, på samme måte som Fremskrittspartiet fortsatt vil arbeide for gratis riksveiferjer.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2007-06-05:
Den 15. januar 1905 gjekk det eit frykteleg ras i Lodalen i Nordfjord. Då losna eit stykke av Ramnefjellet, som tok med seg ei ur på ferda ned mot vatnet. Flodbølgja som følgde, drap i alt 61 menneske. Berre ni av dei omkomne vart funne. Dei 52 andre fekk grava si i vatnet. Etterpå vart det sett i gang innsamling til dei skadelidne. Visstnok kom det inn 27 000 kr. Så: Ikkje fredag, men søndag den 13. september 1936 raste det på ny i same område og same fjell. Denne gongen omkom 74 menneske i Lodalen. Berre 33 av desse vart funne. Også denne gongen vart det sett i gang ei landsomfamnande innsamling til rasofra. Aksjonen fekk inn 670 000 kr. Tidlegare var slike ras ein del av lagnaden. No er sikring mot slik vanlagnad både eit offentleg gode og eit politikkfelt. Ordet rassikring finst verken i Bibelen, boksmålsordboka eller nynorskordboka, men er i stadig større grad eit viktig omgrep i det norske, politiske ordtilfanget. Forslagsstillarane frå Kristeleg Folkeparti fortener avmålt ros for å ha medverka til debatten her i dag, men det er også alt, for den raud-grøne regjeringa har på to knappe år vist at rassikring ikkje berre er eit ofte brukt ord, men i høgste grad nemninga på ein stadig større budsjettpost. Og i forlenginga av budsjettløyvingar: Denne politikken fører til handfaste, velferdsfremjande tiltak som dag for dag, veke for veke reduserer sannsynet for ras og aukar tryggleiken til farande folk flest. Berre i 2007 vil det bli brukt mesta ein halv milliard kroner på slik velferd. Små ungar ser lett at ras på sett og vis liknar på både ris og ros. Sjølv meiner eg at den raud-grøne satsinga på mindre ras burde ha ført til meir ros enn ris. Eg er derimot usikker på kva som ligg i Kristeleg Folkeparti sitt forslag. Truleg er det verken ris eller ros, men skrift i vatn. Med andre ord: Sjølv om det hadde ført fram, hadde det ikkje ført til noko nytt. Som statsråden skriv til komiteen, skjer nettopp det som Kristeleg Folkeparti etterlyser: Det blir planlagt, det blir utgreidd, det blir satsa. Forslaget til Kristeleg Folkeparti medverkar altså verken til ny politikk, meir rassikring eller betre velferd. Forslaget fører berre til dette ordskiftet. Og, som sagt: Det er greitt – meir enn det, faktisk, for politikk handlar ikkje berre om omgrep og pengar, men om forteljingar. Og den raud-grøne forteljinga om innsats og fokus på rassikring står seg godt, nær sagt i både vêr og vind. Etter raset i Lodalen i 1905 vart det laga eit postkort der motivet var gravfølgjet den 20. januar. Det er eit sterkt bilete og – 100 år etter – nesten smaklaust. Men, som nemnt, den gongen var slike tragediar slikt som skjedde; døden var nærare livet. I dag er sikring mot ras ei prioritert satsing, noko den raud-grøne regjeringa tek på djupare alvor og prioriterer langt høgare enn då forslagsstillarane hadde makt og mynde til å gjere ord om til handling. Det trur eg dei fleste også har fått med seg.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2007-06-05:
For ein senterpartist burde det kanskje gje ein rusande lukkefølelse når Framstegspartiet kjem med framlegg om forsøk med gratisferjer, og at dette skal gjennomførast allereie hausten 2007. Når dei i tillegg skriv i merknadene at dette er viktig for å kunne innføre gratis riksvegferjer over heile landet så fort som råd er, burde eg bli euforisk. Når eg likevel ikkje reagerer slik, er det for det første fordi eg kjem i hug eit sitat av A. H. Weiler: Ingenting er umogleg for den som ikkje treng å gjere det sjølv. For det andre er det fordi Framstegspartiet med dette stadfestar den mistanken eg har hatt lenge, nemleg at desse representantframlegga ofte blir brukte til å kome Regjeringa i forkjøpet på saker som ein veit kjem, for å framstille det som om det meste av initiativ og handlekraft kjem frå opposisjonen. Slik sett får eg ein assosiasjon til besøk i spegelhus på tivoli, der ein går rundt og ser på seg sjølv – lang i maska og med kroppen forvrengd i alle slags ugjenkjennelege former. Misforstå meg rett: Det er særs viktig å ha ein aktiv, kreativ og konstruktiv opposisjon, for i beste fall kan ein sameine det beste frå alle parti og bringe landet framover mot nye høgder på dette viset. Men ein evig kamp for å framstå som den som har funne opp krutet sjølv, kan ikkje eg forstå er å utvikle politikk. Det at Framstegspartiet prøver å framstille seg som den fremste forkjemparen for gratisferjer, er det altså grunn til å kommentere, for dette framlegget kjem etter at samferdselsministeren har gripe tak i saka frå første stund i regjering. Ho har bestilt og fått ein rapport om gratisferjeforsøk frå Møreforsking som grunnlag for eit forsøk som skal inngå i budsjettet for 2008. Slik sett er det heilt unødvendig at Framstegspartiet kjem med dette representantframlegget no. Skal ein kalle ei ferje for ei ferje, handlar dette om å kome Regjeringa i forkjøpet og på den måten forsøke å få ein handlekraftig statsråd til å framstå som tafatt og gjerandslaus. Ferjer er ein viktig del av kvardagen til folk i store delar av landet, og næringslivet er avhengig av desse ferjene for å få fram varene sine, for å få tilgang på arbeidskraft osv. Det å definere ferjene som ein del av riksvegnettet som dermed skal vere gratis, ville vere eit langt steg framover for å gjere vilkåra meir like for folk og næringsliv i heile landet. Derfor er det bra at Regjeringa har nedfelt i Soria Moria-erklæringa at eit slikt gratisferjeforsøk skal gjennomførast som grunnlag for vidare vurderingar. Ny politikk må byggjast stein på stein. Den eine steinen var rapporten frå Møreforsking, den neste vil vere å få gjennomført forsøket. For å gjere dette må ein finne den rette utforminga og plasseringa av den neste steinen, dvs. bestemme korleis forsøket skal gjennomførast, og på kva ferjestrekningar. At ting tek litt tid, er faktisk somtid nyttig for å få best mogleg kvalitet på det ein gjer – for å få ein god grunnmur, så å seie. Senterpartiet har meint dette med gratisferjer lenge, derfor ser vi no fram til det gratisferjeforsøket som statsråden initierer.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-06-05:
Det var statsrådens påstand om at vi var «såre», som fikk meg til å ta replikk. Neida, vi er ikke det! Vi vil bare at hele historien skal fortelles når man forsøker seg på en historiebeskrivelse. Det er slik at den forrige regjeringen måtte bruke betydelig energi og kapasitet på å rydde opp for å få orden på norsk økonomi. Ja da, vi foretok også en rekke skattelettelser og avgiftslettelser. Blant annet fjernet vi hele investeringsavgiften, som har bidratt til et veldig trykk i næringslivet og norsk økonomi. Det er det statsråden har fått til disposisjon, som har gitt henne mulighet til å satse så mye som også vi fra opposisjonen vil. Men nå ser vi en fallende tendens. Er statsråden enig i at de store ambisjonene, som hun kanskje hadde i sitt første budsjett, nå er fallende?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-06-05:
Min replikk til statsråden går ikke direkte på temaet gratis ferjer, men litt på det jeg prøvde å dra opp i mitt innlegg, nemlig dette med Autopass på ferjer. Det fordrer jo at det er gratis for passasjerer iallfall, slik at man får en atskillig mer bekvem ombordkjøring i ferjene. I dag ser vi at på de mest trafikkerte sambandene på Vestlandet er det faktisk ikke tid til å ta opp betaling på ferjestedet. Så det er absolutt behov for å utvikle Autopass-ordningen. Jeg håper at statsråden vil se på dette på nytt og kanskje ikke være så opptatt av provenynøytralitet i forhold til den totale kostnaden for bruker, for det var det som bl.a. stoppet dette sist, ved at næringstransportene ble altfor dyre. Næringslivet bør ikke belastes dette. Kan statsråden si om hun fortsatt ønsker å se på en ordning med Autopass på ferjer?
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Det er en viktig sak vi behandler i dag, nemlig rassikring. Det tror jeg alle sammen er enige om. Det var hyggelig å høre at representanten Jan Sahl innrømmet at han er ydmyk. Jeg regner med at han er ydmyk i forhold til det denne regjeringen har levert pr. dags dato. Det er jo hyggelig at han kommer med en slik innrømmelse i Stortinget. Da må jeg si at jeg ikke skjønner hvorfor man driver på med disse øvelsene. Opposisjonen hadde utrolig store muligheter da man var i regjeringsposisjon. Man kunne ikke minst ha innrømmet at man ikke klarte å følge opp Nasjonal transportplan. Det klarte man ikke, men det er denne regjeringen i ferd med å klare. I forrige periode klarte man ikke å levere – ikke på kommuneøkonomi, ikke på rassikring, ikke på jernbane, ikke på vei. Slik kunne jeg fortsette. Og man klarte ikke å følge opp Nasjonal transportplan, med Fremskrittspartiet som støtteparti. Man hadde mulighet, men grep den ikke. Nå prøver man å innbille velgerne at man har så mye mer penger. Det er ganske avslørende. Jeg har sagt det tidligere – også fra denne talerstol – at fallhøyden kan bli ganske stor, spesielt for Bondevik II-kameratene, som ikke klarte å levere i forrige periode. Jeg tror at dersom man hadde orket å ta seg bryderiet, kunne man ha tatt for seg Soria Moria-erklæringen og sett hvor langt man hadde kommet i forhold til lovnadene man kom med der. Da kunne det hende at også andre, ikke bare representanten Jan Sahl, hadde kommet med en innrømmelse når det gjelder hvor langt man har kommet innen samferdsel og på andre områder der denne regjeringen nå leverer. Da kunne kanskje bildet ha vært litt mer nyansert. Rassikring er viktig – ikke minst er det viktig for bosettingen og næringslivet ute i distriktene. Derfor har denne regjeringen satset på rassikring og vil fortsatt levere i forhold til disse problemstillingene.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Til representanten Jan Sahl: Jeg er ikke sår. Jeg synes det er viktig at dette er satt på dagsordenen; det er en viktig sak. Jeg kommer også fra Nordland, et fylke som har mye ras. Det er vel ikke for ingenting at man er med i den rasgruppen som er satt ned, og som gjør en formidabel jobb. Vi har tatt det på alvor. Da snakker jeg om regjeringspartiene. Vi har tatt det på alvor, og vi innfrir. Det er mulig at representanten Jan Sahl og jeg har forskjellige kalkulatorer, men hvis vi går igjennom det som den forrige regjeringen gjorde i forhold til Nasjonal transportplan, klarte man ikke å oppfylle den – inkludert det med rassikring. Nå har altså statsråden redegjort for at man er i ferd med å innfri Nasjonal transportplan – man er på det nivået i forhold til posten rassikring. Jeg skjønner ikke at man ikke vil ta det inn over seg, men fortsatt driver med de øvelsene man driver med nå, og beskylder denne regjeringen for ikke å innfri når det gjelder rassikring. Det synes jeg er ganske oppsiktsvekkende. Man kan være uenig om forskjellige prioriteringer, men når man ser det svart på hvitt, synes jeg i hvert fall man kunne være så storsinnet at man kunne ha sagt: Det er bra, man har i hvert fall kommet på nivået i Nasjonal transportplan når det gjelder rassikring. Vi drev ikke med noen andre øvelser i forrige periode. Vi laget en nasjonal transportplan som vi var enige om – Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Og så kom Fremskrittspartiet og støttet oss på at vi skulle oppfylle Nasjonal transportplan – 22 milliarder kr mer enn Bondevik II-regjeringen. Så vi drev ikke med noen øvelser i forhold til det. Vi har prøvd å gjøre noe og har tatt tak i det som vi lovet velgerne i forrige periode. Og det innfrir vi nå. Jeg synes at man bør sette seg ned og se på dette. Kanskje vi får mer nyanser i den debatten som vi fører nå. Jeg gjør enda en gang oppmerksom på at det var Fremskrittspartiet som støttet oss – rett skal være rett – slik at vi fikk flertall for den nasjonale transportplanen som ligger der i dag.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-06-05:
Ferja er vegen når brua eller tunnelen ikkje er der. Tusenvis av menneske må tilpasse seg dette fenomenet kvar einaste dag. Ferja er i tillegg til å vere eit fjord-, sjø- eller havgåande farty med plass til motorkjørety eit veldig viktig element i tidsplanlegginga til folk rundt om langs kysten kvar einaste dag. Ikkje berre tilpassar folk kvardagen sin etter ferjerutene, men det kostar for folka, og det kostar for næringslivet. Dei som bur langs fjordane eller på øyane, må rekne med ei ekstra utgift på reisa si frå a til b som følgje av ferjeturen. Som sagt gjeld ikkje dette berre enkeltmenneske, men det gjeld òg i stor grad næringslivet langs kysten vår. Eg kunne brukt litt av dette innlegget til å fortelje litt om den betringa i rutetilbodet som har skjedd på nokre ferjestrekningar rundt om langs kysten etter at dagens regjering og dagens statsråd tiltredde, og korleis det har vore med på å gjere livet lettare for mange av dei som brukar ferjene dagleg. Men i dag handlar dette om at det kostar for brukarane, og det handlar om den visjonen som Senterpartiet har lyfta i sitt program, bl.a. om å gjere det gratis å bruke ferjene. Så blir vi i denne debatten konfrontert med spørsmålet: Står Senterpartiets ambisjonar fast, og korleis veg Senterpartiet sitt program opp mot regjeringserklæringa? Eg trur uansett korleis spørsmålet blir stilt, så er det det å seie at sannsynlegvis for fyrste gong i historia er dette eit tema i ei regjeringserklæring i form av ei prøveordning – på nokre strekningar, riktig nok, men det er eit tema for fyrste gong. Det var ikkje eit tema i den førre regjeringa si regjeringserklæring. Det var ikkje av dei sakene som den førre regjeringa sitt mest trufaste støtteparti, Framstegspartiet, prioriterte dei tre åra dei var med på å forme statsbudsjettet. Vi er i Senterpartiet sjølvsagt glade for at også Framstegspartiet på endå eit område kjem etter og delar vårt syn i ei sak. Men eg føler behov for å utfordre representanten Per Sandberg, som stod på denne talarstolen i førre sak og sa det omtrent slik at det var søkt å utfordre ei sitjande regjering på saker ein hadde moglegheit til å gjere noko med sjølv for berre kort tid sidan. Då må spørsmålet til Framstegspartiet og Per Sandberg vere: Er det søkt berre dersom det var den førre regjeringa som gjorde det, eller er det også søkt dersom det er det mest trufaste støttepartiet i staden for regjeringa som gjer det?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-13:
Jeg vil bare forsøke å få klargjort noe, for jeg lyttet til representanten Sundsbøs innlegg i stad. Meg bekjent tilhører Sundsbø og statsråden samme parti, men for meg var det to forskjellige signaler som kom. Jeg er enig med statsråden når hun sier at trafikkgrunnlaget ikke er stort nok til å forsvare ekstrakostnadene ved Moss Lufthavn Rygge, mens representanten Sundsbø nærmest avviste det og slo fast at det bare var en streng lov som kunne få på plass luftbroer. Jeg registrerer også at statsråden sier at hvis vi skulle gjøre dette på samtlige flyplasser, ville det medføre uforholdsmessig store kostnader, noe som kanskje kunne endre enkelte flyplassers overskudd til underskudd. Mitt siste spørsmål gjelder merknaden fra Kristelig Folkeparti og Venstre, som kun ønsker å få kompensasjonsordning for den ene flyplassen. Hvordan vil det slå ut konkurransemessig?
Trond Helleland (Høyre), 2007-11-13:
Jeg har lyst til å vise til saksordførerens utmerkede gjennomgang av saken og si at også Høyre naturligvis støtter prinsippet om universell utforming og mener at det må komme inn som en naturlig del av både privat og offentlig utbygging. Og som begge de foregående talerne har pekt på: I Japan så vi dette på en veldig gjennomført måte. Der vi ble imponert, var de egentlig, som Per Sandberg sa, misfornøyd med utformingen og ville sette i verk nye tiltak for å ligge enda et skritt foran, for å gi funksjonshemmede mulighet til å delta i samfunnet på lik linje med andre. Når det gjelder Moss Lufthavn Rygge, er det gjort mye for tilrettelegging for funksjonshemmede. Det er i bunn og grunn ett hovedproblem vi står overfor, og det er manglende passasjerbru for ombordstigning. Som det er blitt påpekt, er dette et litt kryssende krav i forhold til hva lavprisflyselskapene forventer av en flyplass for å kunne komme raskt inn og raskt ut. Det er et dilemma som jeg tror vi må leve med en stund, så lenge det ikke er lovgivning som er klar og tydelig på dette området. Når jeg likevel tar ordet, er det for å si at når det har vært fokusert på det litt negative ved Moss Lufthavn Rygge i denne sammenheng, har jeg også lyst til å peke på at Dagbladet hadde en gjennomgang i sitt lørdagsnummer den 27. oktober, der de sammenlignet de tre flyplassene som nå er blitt tilgjengelige i østlandsområdet, nemlig Gardermoen, Torp og Rygge. Det er jo verdt å merke seg at den Avinor-eide flyplassen, Gardermoen, fikk terningkast fem når det gjaldt tilbud for funksjonshemmede. Etter å ha hatt høring med de funksjonshemmedes organisasjoner tror jeg nok de ville satt terningkastet noe lavere også når det gjaldt Gardermoen, men iallfall i denne tabloide testen i Dagbladet, som har sammenlignet alle mulige tilbud ved flyplassene – også tilrettelegging for funksjonshemmede – får både Rygge og Torp terningkast seks. Det er kanskje å ta litt hardt i, for da har de ikke tenkt på nettopp det som er hovedproblemet her, nemlig ombordstigningsbruene, men på alle andre områder skriver i hvert fall Dagbladet at terminalen er godt tilrettelagt for funksjonshemmede. Så har jeg lyst til å si at vi støtter opp om det mindretallsforslaget som er fremmet. Vi mener at det er positivt at vi nå får i gang et rutetilbud fra Rygge, og vi håper naturligvis at loven som det er vist til, vil komme snart, slik at vi har klare krav – og retningslinjer – å stille til folk som får konsesjon for å drive flyplass og andre virksomheter. Det må komme inn som en naturlig og viktig del av utformingen, både i offentlige og i private bygg, at en legger til rette ved universell utforming.