Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-06-11:
Også jeg reiser en del rundt i landet og snakker med folk i forskjellige næringer og institusjoner. Jeg har ennå til gode å møte et eneste menneske som sier at vedkommende savner Arbeiderpartiets skatteøkningspolitikk. Jeg møter derimot en del som sier at det Regjeringen har gjennomført av skattelettelser, har virket. Det virker investeringsvennlig å fjerne investeringsavgiften, og vi står nå overfor en situasjon der landets økonomi faktisk vokser mer enn i landene rundt oss, og arbeidsledigheten går ned. Regjeringen vil fortsette reduksjonen av skatter og avgifter, og vi vil reformere skattesystemet. Med den innstillingen som nå ligger på bordet, har vi fått et flertall for å gå videre med neste trinn i en skattereform. Det er flertall for de viktigste prinsipperklæringene. Det var ikke i utgangspunktet Regjeringen som hadde lagt opp til å fremme en melding. Vi hadde lagt opp til å gå rett på en proposisjon, men det var et flertall i Stortinget som ønsket en melding. Den har vi derfor lagt frem, og jeg må konstatere at vi er godt i rute i forhold til tilsvarende behandling av skattemeldingen ved begynnelsen av 1990-tallet. Ved behandlingen av skattemeldingen i 1990 var det heller ikke brede avtaler, men det var avklaring gjennom flertall i innstilling. Den virkelig harde dragkampen om skattereformen av 1992 foregikk faktisk ved behandlingen av odelstingsproposisjonen i 1991. Så jeg ser frem til at det vil skje også denne gang. Vi har i meldingen gått grundig igjennom en rekke alternative skattemodeller. Vi har på mange måter invitert til å si at ja, det finnes alternativer til den vi har lagt frem. Men vi mener at vi har lagt frem det beste av disse. Jeg konstaterer at ikke et eneste parti lanserer en egen alternativ skattemodell i tilslutning til noen av de alternative modellene som drøftes. Derfor må jeg si at det å kunne si at vi får tilslutning til vårt hovedalternativ, er å ta meget forsiktig i. Det vil selvsagt fortsatt være uenighet om enkeltelementer i skattepolitikken fremover. Det er naturlig, for det reflekterer politiske skillelinjer. Med dagens behandling av skattemeldingen har imidlertid Regjeringen fått grønt lys og den nødvendige avklaring for å forbedre det norske skattesystemet videre. Det var vel representanten Hagesæter som var inne på at det også kan råde en viss usikkerhet i tilknytning til den videre behandling, fordi det i mellomtiden skal være et valg. Da må jeg nok si at skattereformer som skulle hindre effekter av valg, kjenner jeg ikke til. Det er jeg veldig glad for at jeg ikke gjør, for slike systemer finnes ikke. Vi må nok leve med den usikkerhet som innebærer at velgerne skal si sitt. Jeg lever med den med, som det heter, den største frimodighet, og jeg tror faktisk at velgerne vil gi oss tillit i 2005, i motsetning til den tonen jeg annammet i representanten Hagesæters innlegg. Den usikkerhet som råder, representeres ikke minst ved det største opposisjonsparti. Arbeiderpartiet har i denne debatten ikke gitt uttrykk for noen alternativ modell. Når det gjelder skattenivå, vet jeg faktisk ikke hva Arbeiderpartiet mener. Vi har gjennomført skattelettelser på oppimot 20 milliarder kr. Arbeiderpartiet har stemt mot store deler av disse milliardene, men gir i dag uttrykk for at de er fornøyd med skattenivået. Forstå det den som vil! Når det gjelder marginalskatt, er Arbeiderpartiet nå en motstander av å redusere den. I den siste budsjettproposisjonen som arbeiderpartiregjeringen la frem i 2001, sa man følgende: "En slik omlegging kan gi grunnlag for å oppheve delingsmodellen helt eller delvis, forutsatt at dette kombineres med en reduksjon av satsforskjellene mellom arbeid og kapital." Det er Arbeiderpartiet nå imot. Forstå det den som vil! Sakens ordfører fikk etter sitt første innlegg spørsmål om hva han mente om boligskatt og eiendomsskatt, om den skulle statliggjøres, om den skulle gjøres obligatorisk, om den skulle økes. Jeg registrerte ikke noe svar. Så ja, jeg kan understreke at det er usikkerhet om skatten i fremtiden, men den avklarer folk gjennom valg, og slik sett er det Arbeiderpartiet som representerer den største usikkerhet i forhold til hva man faktisk mener. Bare å henge seg opp i uttrykket "provenynøytralt" i tilknytning til en reform eller en omlegging gir ikke noe svar. Hva vil man bruke den skatteskjerpelse som ligger i aksjonærmodellen, på? Vi knytter dette rett og slett til at en skatteskjerpelse som ligger i aksjonærmodellen, må kombineres med lettelser i formuesskatten, slik at næringsdrivende kommer bedre ut. Arbeiderpartiet står der uten svar. Den største urettferdigheten i dagens system er den store forskjellen mellom beskatning av aksjeutbytte og lønnsbeskatning. Den svekker folks generelle tillit til skattesystemet, og Regjeringens forslag retter faktisk opp denne grunnleggende urettferdigheten.