Astrid Marie Nistad (Arbeiderpartiet), 1999-04-27:
I dagens samfunn foregår det ei rask internasjonalisering på svært mange område. Det gjeld i arbeidslivet så vel som i privatlivet. Via Internett kan vi kommunisere med databrukarar over heile verda. Med billege flyreiser kan vi dra på ferie på andre sida av jorda. Vi kan sjå internasjonale TV-program både på norske kanalar og via kabel og parabol. Stadig fleire er tilsette i multinasjonale selskap og verksemder. Dei fleste bedrifter har internasjonale marknader og samarbeidspartnarar. Både produksjon og arbeidskraft er meir mobil enn tidlegare. Kva medfører internasjonaliseringa for den enkelte deltakar i arbeidslivet og distrikta? Gode elementære kunnskapar og språkkunnskapar er viktig. Det krevst også internasjonal erfaring for å møte desse utfordringane. Det er tradisjonelt vanskelegare for kvinner å skaffe seg denne erfaringa, spesielt når dei har stifta familie. Desse problemstillingane er fråverande i den utgreiinga som Regjeringa har lagt fram for Stortinget. For skal vi ha kvinner i distrikta, er vi også nøydde til å sjå på kva vi kan tilby dei, og ikkje berre sjå på dei som eit verkemiddel for å bevare busettingsmønsteret. For Arbeidarpartiet er det viktig at kvinnesatsing i like stor grad skal ha eit likestillingsperspektiv, der målet er å betre kvinnene sin situasjon. Difor må ein i arbeidet for å tiltrekke seg kvinner i distrikta ta inn over seg den kompetansen og den utviklinga som vi ser i internasjonaliseringa, og sjå til at det også er teke med i vurderingane av tiltaka. Det må leggast til rette for at moderne kvinner i dag finn det attraktivt å busette seg i distrikta, eller for den del i regionsentra ute i landet. Arbeidarpartiet la til rette gjennom stortingsmelding om Statens nærings- og distriktsutviklingsfond ei rekke av dei tilskotsordningane som Regjeringa i dag peikar på som nye tiltak, f.eks. kvinneretta tiltaksprosjekt, støtte til bedrifter som tilset kvinner, støtte til fagopplæringskurs for kvinner, støtte til bedriftsbarnehagar, og ikkje minst støtte til kvinnelege etablerarar. Vi har i lengre tid hatt midlar til kvinnekoordinatorstillingar i fylkeskommunane. Dette har fylka teke over, og mange fylke har gjennomført ordninga. Regjeringa si støtte er mindre midlar til Statens nærings- og distriktsutviklingsfond. Eg saknar den offensive haldninga frå Regjeringa i forhold til den moderne kvinna som bur i distrikta, og dei krava som internasjonaliseringa i dag set til norsk næringsliv for å kunne vere konkurransedyktig i framtida. Det held ikkje å ha tilgang til deltidsstillingar i det offentlege eller moglegheit til å gjere litt pengar på eit nisjeprodukt. Vi treng ein politikk som gjev kvinnene i distrikta moglegheit til å følgje med i internasjonaliseringa og dyktiggjere seg i forhold til dei krava som vert stilte til dagens arbeidstakarar i eit internasjonalt konkurranseutsett næringsliv. Vi må tilby opplæring og kompetanseutvikling, for det er det som vert etterspurt. Eg merka meg at statsråden var sår fordi fleirtalet her i Stortinget ikkje flyttar ut statlege arbeidsplassar til eitt fylke. Men sanninga er at dei vart fordelte på alle fylka gjennom SND sine distriktskontor. Og det skulle vere bra, sett i forhold til Senterpartiet sin politikk.