Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
Dette er en spennende og interessant debatt å lytte til, og den er opplysende og med mange gode innlegg. Regjeringens melding er òg interessant og gir en god beskrivelse av det arbeidet som gjøres på ulike arenaer internasjonalt. Samtidig ser jeg òg at utenriks- og forsvarskomiteen har gjort en stor jobb med å gi supplerende informasjon og vurderinger, og det er jeg glad for at komiteen samles så bredt om. Jeg merket meg med glede den store rosen til saksordføreren, som har lagt mye av premissene for innstillingen. Men etter å ha lest innstillingen og særlig meldingen har jeg behov for å komme med et par kommentarer, når vi først har debatten her. I vårt eget land ville det vært utenkelig å legge fram en helhetlig melding om helse uten å ta med psykisk helse. Vi er forbi den tiden da dette ble forbigått i stillhet og oversett. Men i regjeringens stortingsmelding om global helse ble altså psykisk helse igjen glemt. Forglemmelsen er spesielt uforståelig fordi Verdens helseorganisasjon sterkt har oppfordret de ulike landene i verden til nettopp å fokusere på innsatsen for psykisk helse. Ifølge WHO utgjør psykisk helse 13 pst. av den globale sykdomsbyrden. 150 millioner mennesker på verdensbasis lider av depresjon. Men heldigvis ble det mye oppmerksomhet rundt dette, og en rekke organisasjoner og også helsefaglige personer gjorde komiteen oppmerksom på det, og komiteen har prisverdig tatt det inn på en god måte, slik at det blir fyldig omtalt i innstillingen. Det andre punktet jeg festet meg ved, var egentlig følgende: Hva slags effekt har egentlig denne meldingen – med ganske overordnede prioriteringer og generelle prioriteringer – på praktisk bistandspolitikk på helseområdet? Helserettede tiltak inngår både i Norges bistand til utviklingsland, i forvaltningen av EØS-støtteordningene og i forhold til vår bilaterale støtte til Nordvest-Russland. Jeg la merke til de engasjerte innleggene til både utenriksministeren og utviklingsministeren, der begge understreker viktigheten av meldingen – og for så vidt også innstillingen – og også debatten vi har her. Derfor forventer jeg òg at det blir fulgt godt opp i det videre arbeidet framover. Helt nylig la regjeringen fram en ny stortingsmelding om EØS-midlene, og derfor kikket jeg gjennom meldingen. Det var mange fine bilder og statistikker der. Jeg kikket ganske fort gjennom den, men jeg fant kapitlet om helse, under overskriften «Helsevesen og barn». Jeg kunne ikke finne spor av noen av prioriteringene som er løftet opp i meldingen – og som naturlig nok ikke var med i innstillingen, for den kom etterpå – men meldingen er lagt fram ganske nylig. Det er en kort omtale, og jeg ble sittende med den følelsen at forvaltningen av EØS-midlene fortsetter akkurat som før. Så kan det være gode grunner til at det skal gjøres, fordi de landene som mottar EØS-støttemidler, er sikkert annerledes enn verdens fattigste land. Men en refleksjon jeg gjør meg, er at stortingsmeldingen burde ha nyansert mer når det gjelder prioriteringer som skal gjelde for norsk innsats i ulike land og regioner, nettopp fordi helseutfordringene og konteksten varierer. Den andre refleksjonen jeg gjør meg, er at det må være en selvfølge at de prioriteringene som Stortinget vedtar i dag, med tilføyingene i innstillingen, skal ligge til grunn når embetsverket jobber, og når politikken utformes. Til slutt klarer jeg heller ikke å unngå å touche så vidt innom innlegget til Snorre Serigstad Valen. Han viser til Justin Bieber. Jeg kan ikke si at jeg er noen stor fan av Justin Bieber musikalsk, men jeg må si at ut fra Snorre Serigstad Valens innlegg er det gode grunner til å være det av politiske årsaker – for jeg vil presisere at selvbestemt abort er ingen menneskerett. Retten til liv er en menneskerett. Selvbestemt abort er en kontroversiell sak som Norge bør vise varsomhet rundt og i alle fall ikke påtvinge andre land. Derfor er jeg glad for at det som tydelig løftes opp av flere i denne sal, er familieplanlegging, seksualveiledning og kvalifisert fødselshjelp. Det er viktige og riktige tiltak som Norge bidrar med, og som Norge skal bidra med for å få ned barnedødeligheten.