Øyvind Halleraker (Høyre), 2016-11-22:
Dette er en sak vi har årlig i denne sal, og det uttrykkes ofte en stor grad av enighet om Norges rolle i FN og FNs rolle i verdenssamfunnet. Det er viktig å behandle slike meldinger i Stortinget selv om regjeringens prerogativ nettopp er å drive utenrikspolitikken og det tilsynelatende er stor enighet ved behandlingen av disse meldingene. Men det er ikke slik at stor grad av enighet gjør at politikken er uinteressant. Meldingen er en av flere anledninger Stortinget har til å komme med styringssignaler og ofte viktige innspill til den sittende regjerings aktive FN-politikk. Det er god norsk tradisjon for enighet om de store linjene i utenrikspolitikken, også overfor FNs mange organer. Også denne gangen kommer det innspill fra partier utenom de samstemte komitémerknadene, som også ligger til grunn for den helhetlige oppfatningen som Stortinget gir uttrykk for. Det fremgår jo da av innstillingen. Dagsordenen i Sikkerhetsrådet høsten 2015 var preget av at konfliktene i bl.a. Syria og Libya hadde forverret seg. Situasjonen i Øst-Ukraina var fastlåst. I Jemen var den humanitære krisen voksende. Voldsnivået var høyt i Israel og Palestina. Fredsprosessen i Sør-Sudan haltet, og Burundi utviklet seg i negativ retning. Sikkerhetsrådet var fortsatt preget av det kjølige forholdet mellom Russland og vestlige land. Omfanget av asyl- og migrasjonsutfordringene og de dramatiske humanitære konsekvensene av rekordmange mennesker på flukt var også en del av den utfordrende utenriks- og sikkerhetspolitiske situasjonen. Likevel klarte Sikkerhetsrådet å bli enig på viktige områder, som tiltak for å forebygge voldelig ekstremisme, sette inn tiltak mot fremmedkrigere og kjempe mot terrororganisasjoner som ISIL. Det ble enighet om gransking av bruken av kjemiske våpen i Syria og oppfølging av FNs fredsoperasjoner, og resolusjonen om et politisk veikart for å løse konflikten i Syria var et viktig vedtak. Høsten 2015 markerte at det er 15 år siden FNs sikkerhetsrådsresolusjon 1325 om kvinner, fred og sikkerhet ble vedtatt. Norge skal gå i front for å styrke kvinners rettigheter internasjonalt. Kvinner rammes særlig hardt i krig og konflikt, og kvinners rettigheter er gjerne blant de første som blir satt til side. Regjeringens handlingsplan for kvinner, fred og sikkerhet er en viktig del av Norges sikkerhets- og utenrikspolitikk. De nye bærekraftsmålene er en milepæl for FN, verden og Norge. De 17 bærekraftsmålene, med 169 delmål, er ambisiøse og nødvendige for vår felles framtid. De utgjør en felles arbeidsplan for å utrydde fattigdom, bekjempe ulikhet og stoppe klimaendringer innen 2030. Norge har en viktig rolle i oppfølgingen med statsminister Solberg som leder for FNs rådgivergruppe for bærekraftsmålene. Utdanning for alle er en viktig forutsetning for reell deltakelse i et demokrati. For å oppnå demokrati og godt styresett må det økt innsats til på dette området for å styrke kvinners sivile og politiske deltakelse. Derfor er dette en hovedprioritering for Solberg-regjeringen, med statsministeren selv i spissen. Ethvert land som ikke gir sine kvinner like rettigheter som menn, vil aldri bli et fullverdig demokrati, ei heller utnytte sitt fulle potensial for vekst og utvikling. Høynivåuken ga et politisk løft i prosessen til det vellykkede klimatoppmøtet i Paris i desember, og 187 land hadde meldt inn nasjonale klimamål da Paris-avtalen ble inngått. Med disse suksessene ble FN som den globale arenaen for felles løsninger styrket, særlig når det gjelder utfordringer om miljø og utvikling. Med de alvorlige utfordringene verden nå står overfor, er det behov for et sterkt og effektivt FN. FN og den multilaterale ordenen som vi kjenner, er under press. Norges velstand, ryddige forhold til naboer og fellesinteresser med de aller fleste andre stater bygger på FNs prinsipper. Folkeretten, internasjonal rett og havretten er viktige pilarer i vårt FN-arbeid. Norge har arbeidet for at FN skal fungere bedre og være en mer effektiv og moderne organisasjon, særlig gjennom prosjektet «FN70: En ny dagsorden», som Norge satte i gang. Målet er å påvirke og støtte den neste generalsekretæren i FN i arbeidet med å styrke organisasjonen. Tidlig innsats og fredsbygging med vekt på sikkerhetsfaktorer, reform og utvikling av rettsstaten er viktig som et kjerneoppdrag for FNs fredsbevarende styrker. Demokrati og respekt for menneskerettigheter er viktig i seg selv, men det legger også grunnlaget for samfunn hvor personlig initiativ kan skape vekst og framgang.