Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 1999-12-14:
En enstemmig komite anbefaler at brukerstyrt personlig assistanse blir lovfestet gjennom en endring av lov om sosiale tjenester § 4-2 bokstav a. Kommunene får nå en plikt til å ha et slikt tilbud om brukerstyrt personlig assistanse, og brukerne kan nå ha krav på å få tjenesten organisert på den måten. Brukerstyrt personlig assistanse er et tilbud om praktisk og personlig hjelp for sterkt funksjonshemmede som har behov for bistand i dagliglivet. Hjelpen er ikke begrenset til kun å være i hjemmet. For mange vil det være av stor betydning nettopp å få mulighet til å fungere og delta i aktiviteter utenfor hjemmet. Ved hjelp av sine personlige assistenter kan funksjonshemmede bygge opp sosiale nettverk og dermed forebygge isolasjon og ensomhet. At ordningen er brukerstyrt, betyr at den funksjonshemmede selv bestemmer hvilke behov han eller hun har. De bestemmer hva assistentene skal gjøre, og til hvilken tid hjelpen skal gis. Brukeren har rollen som arbeidsleder og får dermed større innflytelse over egen livssituasjon. Komiteen er enig om at andre enn brukeren kan være arbeidsleder, som f.eks. foreldre eller hjelpeverge. Det er uenighet om hvorvidt en skal ha en aldersgrense på 18 år. Alle partier, unntatt Fremskrittspartiet, mener at siden brukeren selv skal være arbeidsleder, lære opp og veilede assistentene i hvordan hjelpen skal gis, bør brukeren som hovedregel være 18 år. Det kan unntaksvis gis avtale om brukerstyrt personlig assistanse til yngre brukere dersom dette er til det beste for brukeren og deres foresatte. Fremskrittspartiet ønsker ingen aldersgrense. Det samme partiet mener at også foreldre og andre nærstående personer som yter omsorg, må kunne ansettes som personlige assistenter om brukeren ønsker det. Flertallet minner om at familiemedlemmer kan få omsorgslønn. Det samme flertall mener at bruk av en ekstern assistent kan være med og gi økt selvstendighet i forhold til foreldre. Dette er spesielt viktig for unge brukere. For den som ansettes som assistent, finnes det tre alternativer: Kommunen kan være arbeidsgiver, det kan være brukeren selv, eller et andelslag opprettet av brukerne. Komiteen peker på at ved ansettelse i kommunen kan de assistenter som ikke har full stilling, ha andre oppgaver i kommunen. Uavhengig av hvem som har arbeidsgiveransvaret, er det viktig at brukeren selv deltar i ansettelsen og godkjenner den som tilsettes. Komiteen understreker behovet for at brukeren får opplæring i arbeidslederrollen. Erfaringene fra forsøksperioder viser at dette var et kritisk punkt. I prøveperioden har det skjedd en økning i tjenestemengden for dem som har hatt brukerstyrt personlig assistanse. Det skal gis øremerket stimuleringstilskudd i tre år til. Komiteen ser det som viktig at erfaringene fra denne perioden vil bli tatt med i drøftingene om kommunerammen i inntektssystemet. Til slutt vil jeg uttrykke glede over denne lovendringen. Etter seks års prøvetid vet jeg at den blir godt mottatt. Mer enn 90 pst. av brukerne er tilfreds eller svært tilfreds med ordningen. Noe av det aller viktigste er at brukeren får færre personer å forholde seg til. Brukeren kan få hjelp til oppgaver som hjemmehjelptjenesten og støttekontakter normalt ikke utfører. Brukerne bestemmer selv mer over sin hverdag og sitt liv. Brukerstyrt personlig assistanse gir rom for fleksible løsninger, og jeg tror det også gir bedre livskvalitet.