Nikolai Astrup (Høyre), 2020-05-26:
Etter flere innlegg der kostnader er nevnt, er det fristende, når man skuer utover pleksiglassene, å si at ja, demokrati koster. Regionreformen har vært diskutert og behandlet flere ganger i denne sal. Den 1. januar i år ble reformen et faktum. Det er nå elleve fylker i landet. Men reformen har ikke engang fått fungere i fem måneder før den igjen er oppe til diskusjon. Regionreformen handler om hvordan vi skal organisere vårt regionale folkevalgte nivå på en måte som gir best mulig tjenester for innbyggere og næringsliv, og som gir muligheter for vekst og utvikling i hele landet. Fylkeskommunene har fått større fagmiljøer og kan nå samle sine ressurser og kompetanse slik at de får økt kapasitet. Fylkeskommunene er dermed enda bedre rustet for å gi gode tjenester til innbyggere og næringsliv. Vi har overført oppgaver og virkemidler til fylkeskommunene på sentrale områder: samferdsel, kompetanse, integrering, næring, miljø, folkehelse og landbruk. Dette er viktige områder hvor fylkeskommunene allerede har mye ansvar, og som fylkene nå kan se mer i sammenheng. På den måten blir fylkeskommunene sterkere samfunnsutviklere. I dag behandler Stortinget to representantforslag – eller i grunnen mange flere enn det, men akkurat i denne saken to representantforslag: ett om at regjeringen skal etablere mekanismer for å oppheve fylkessammenslåinger for de fylkene som ønsker det, og ett om å avvikle fylkeskommunen for å kutte byråkrati og bringe tjenestene nærmere innbyggerne. Vi har allerede en mekanisme som gjelder spørsmålet om deling av fylker – inndelingsloven. Inndelingsloven har de nødvendige regler om prosess for endring av grenser mellom kommuner og fylker. Det følger av inndelingsloven at det er Stortinget som gjør vedtak om sammenslåing og deling av fylker, og det er Stortinget som må vedta eventuelle endringer i fylkesstrukturen. Det følger også av loven at fylkene kan fremme søknad om at det skal settes i gang utredning om deling. Hvis departementet mottar en slik søknad, vil departementet sørge for at sak med departementets vurdering og tilråding fremmes for Stortinget. Jeg mener det er viktig å respektere de vedtak som er fattet i forbindelse med regionreformen. Det er lagt ned et omfattende arbeid i fylkene for å følge opp Stortingets vedtak om fylkessammenslåinger. En avvikling av fylkeskommunen som forvaltningsorgan vil ha store konsekvenser for oppgavefordelingen i Norge. Siden det fortsatt er mange små kommuner i Norge og generalistkommuneprinsippet ligger til grunn, legger det begrensninger på hvilke oppgaver som kan overføres til kommunene. Fylkeskommunene har i dag ansvar for mange store oppgaver, og de har fra 2020 fått ansvar for enda flere oppgaver og virkemidler. Ved en avvikling av fylkesnivået vil flere oppgaver måtte flyttes til staten, ikke kommunene, og oppgaveløsningen vil dermed plasseres enda lenger fra innbyggerne enn i dag. Det er på tide at vi setter sluttstrek for omkamper om flertallsvedtak i Stortinget om sammenslåing av fylkeskommunene. Så vil det komme en tid for evaluering og vurdering av om vi har nådd målene med regionreformen. Inntil da mener jeg at vi alle bør legge den nye fylkesstrukturen til grunn, se fremover og bruke kreftene på å sikre at alle får tilgang på gode tjenester uavhengig av hvor i landet man bor. Bare da får også fylkeskommunene ro til å utvikle fylket til det beste for innbyggere og næringsliv.