Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-12-17:
Norge er en betydelig olje- og gassnasjon, og det har preget det norske samfunnet i over 30 år. Næringa har gitt oss enorme verdier, skaffet oss mange arbeidsplasser både på land og til havs, og det er bygd opp en betydelig kompetanse som det er viktig å ta vare på. Fra starten i de sørlige deler av Nordsjøen har olje- og gassutvinninga utvidet seg nordover. Sikkerhet og miljø har dermed fått enda større oppmerksomhet knyttet til de utfordringene som er i disse havområdene, og nettopp det har også fått oppmerksomhet under behandlinga av denne saka i komiteen. Arbeiderpartiet og flertallet i komiteen ønsker at oljenæringa fortsatt skal være en viktig næring i mange år framover, og vi støtter den såkalte langsiktige utviklingsbanen. Det er imidlertid en krevende målsetting i en tid der vi dessverre må registrere at interessen for norsk sokkel er blitt mindre. Det er lav leteaktivitet, og vi ser at interessen fra utenlandske selskaper har blitt mindre. Vi ser også at mange arbeidsplasser går tapt om dagen, og at mange står i fare på grunn av denne situasjonen. Derfor er det viktig at vi fra Stortingets side gir næringa de politiske signaler som skal til for at den fortsatt skal ha tro på og vilje til å satse på norsk sokkel. Jeg er derfor glad for at det har vært mulig å få til enighet mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene, som gir klare signaler. Jeg vil spesielt takke saksordføreren for et konstruktivt samarbeid. Det er vel ingen tvil om at det er Barentshavet som er mest omdiskutert, særlig i forhold til utfordringene knyttet til fiskeri og miljø – og det skal vi ta på alvor. Det er viktig, slik Arbeiderpartiet og regjeringspartiene legger til grunn, at konsekvensutredninga for videre helårig petroleumsvirksomhet fra Lofoten og nordover, som er under arbeid, blir grundig og omfattende slik at den kan være et godt grunnlag for behandling av spørsmålet om ytterligere petroleumsvirksomhet i området, og slik at vi da kan ta stilling til hvilke områder som kan åpnes for petroleumsvirksomhet, og hvilke havområder som skal være petroleumsfrie. Jeg forutsetter derfor at statsråden sørger for at denne konsekvensutredninga som er bebudet høsten 2003, blir et så godt redskap som vi trenger for å ta beslutning. Så stiller vi oss i tillegg positive til forvaltningsplanene for området. Det er fortsatt mange påviste olje- og gassressurser på sokkelen som ennå ikke er utvunnet. En utfordring som hele komiteen er opptatt av, er hvordan vi kan øke utvinningsgraden i feltene. En utvinningsgrad på under 50 pst. i oljefelt kan vi ikke slå oss til ro med. Til dette trengs det mer forskning, og jeg oppfatter det slik at det er bred enighet om det. I tillegg er det likevel nødvendig å se på rammebetingelsene, herunder skatte- og avskrivingsreglene for såkalt haleproduksjon og for små og marginale felt. Slik Arbeiderpartiet ser det, vil dette være svært samfunnsøkonomisk, og vi ser fram til at Regjeringa følger opp også dette. Så til slutt noen få ord om Snøhvit fra min side. Jeg vil selvfølgelig avvente statsrådens orientering, som jeg skjønner han skal gi senere i dag, men jeg må si meg enig i det aller meste av det representanten Onarheim sa i forhold til dette prosjektet. Det er meget alvorlig med de overskridelsene vi nå har fått på bordet, men jeg vil vente med videre kommentarer til jeg har hørt statsrådens redegjørelse her.