Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-12-13:
Dokument 8:136 S for 2009–2010 omhandler rammevilkår for ideelle aktører som driver helse-, omsorgs- og barnevernstjenester. Først vil jeg takke og rose alle dem, både store og små ideelle aktører, som driver denne type omsorg. Uten disse ville nok vårt velferdsnivå ikke vært i nærheten av det som tilbys i dag. Mange brukere ville ikke fått den hjelpen de hadde trengt og hatt krav på, og mange ville hatt en livssituasjon hvor livskvaliteten ville vært mye dårligere. Disse ideelle organisasjonene bidrar til mangfold, kvalitet og god ressursutnyttelse. Det er ledig kapasitet mange steder, men ut fra et politisk og ideologisk syn vil man enkelte steder ikke kjøpe tjenester fra private. Dette er svært synd, da det ellers ville gjort mange flere friske samt også forkortet ventetiden for mange. Det ville dessuten gitt mange stabile arbeidsplasser ute i distriktene, da nettopp mange av dem holder til her. Bruk av disse stedene vil også gi den enkelte bruker frihet til å kunne velge hvor man vil bli behandlet. Man får også ofte større trygghet, da plassene er geografisk nærmere samt at stedene ofte er mindre av størrelse enn de offentlige, og man føler seg da ikke så liten som man ville gjort på en stor offentlig institusjon. Nyere undersøkelser viser også at folk er blitt mer positive til at tjenester som det offentlige har mer eller mindre monopol på, kan utføres av private. I dagens Dagbladet kan man lese at kun 23 pst. er imot private løsninger. Man kan samtidig lese at Arbeiderpartiet skriver følgende på sin hjemmeside: «Forsøk på å skape markeder for velferdstjenester fører til kostbare, byråkratiske og upraktiske løsninger. Derfor sier Arbeiderpartiet nei til privatisering og konkurranseutsetting av grunnleggende velferdstjenester.» Dette er jo ikke det folk ønsker – heller ikke flertallet av dem som stemmer på Arbeiderpartiet. Dette til orientering. Det er svært synd at arbeidet på dette området tar så lang tid. Et samlet storting har ønsket at det igangsettes et arbeid nettopp med dette. Statsråden har varslet at regjeringen vil komme med noe, men lite eller ingenting skjer. Derfor må dette utredningsarbeidet igangsettes straks, noe nettopp Fremskrittspartiet og Høyre ber om i forslag nr. 1. I vårt andre forslag ber vi om at statens eksisterende avtaler med ideelle nonprofitinstitusjoner og andre private tiltak blir forlenget inntil Stortinget har behandlet en sak om disse institusjonenes rammevilkår. For at disse stedene ikke skal forsvinne eller måtte redusere sitt tilbud, burde det være i alles interesse, også regjeringspartienes, at saken så raskt som mulig får en positiv løsning – dette til glede for både brukerne og tilbyderne. Fremskrittspartiet mener at samfunnet er tjent med at det offentlige samarbeider med det private. Disse kan utfylle hverandre på mange måter, og ved at de konkurrerer på en positiv måte om brukerne, vil dette gjøre begge sterkere og heve kvaliteten på det produktet man har. Man kan dra veksler på hverandre og dermed vil også de midler samfunnet bruker på dette området, bli maksimalt brukt på en god måte. Ellers er det riktig å vise til det forslaget Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti hadde, som het Dokument 8:68 S for 2009–2010, på dette fagområdet. Når man registrerer at køene i forskjellige helserelaterte saker øker, burde det også være i statens interesse med et konstruktivt samarbeid. Hvem som utfører tjenestene, burde være uinteressant så lenge staten setter kravspesifikasjoner og pris på tjenesten. Det at forslagene til Fremskrittspartiet og Høyre mest sannsynlig ikke får flertall i kveld, er svært synd. Det legger et stort ansvar på regjeringspartiene som de både bør og må ordne opp i, for det er mange som trenger forskjellig type hjelp – og det nå.