Knut Gravråk (Arbeiderpartiet), 2007-02-02:
Problemstillingen rundt et kjønnsdelt arbeidsliv er et veldig viktig tema, og jeg vil gjerne begynne med å takke interpellanten for at hun gir oss muligheten til å diskutere dette temaet her i dag. Jeg vil også takke statsråden for et veldig godt svar. Personlig kommer jeg fra et hjem der kjønnsrollene var veldig stereotype. Faren min jobbet som lastebilsjåfør, og moren min var hjemmeværende husmor og etter hvert deltidsarbeidende hjelpepleier. Selv om jeg ikke har rukket å bli så forferdelig gammel ennå, har det heldigvis skjedd veldig mye siden jeg først så dagens lys. Det har blitt mer og mer vanlig for jenter å ta høyere utdanning, og på noen områder leder de faktisk suverent over guttene. Dette er flotte tall. Men på ett område er det fremdeles et enormt kjønnsskille, og dette finner man når det gjelder yrkesfagene. Det er slik at det er svært få gutter som velger helse- og sosialfag, og det er enda færre jenter som velger f.eks. mekaniske fag. Da jeg skulle velge yrke, endte jeg opp med å følge i min fars fotspor – som det heter på fint. Han hadde også fulgt i sin fars fotspor – så på den måten kan jeg jo nesten si som Arne L. Haugen, at jeg personlig ikke akkurat har gjort den helt store innsatsen for å få til et mindre kjønnsdelt arbeidsliv. Men det gjør at jeg har en del relevante opplevelser som jeg har lyst til å dele med dere. I min yrkeshverdag merker jeg godt de holdningene som finnes. For eksempel er det en helt vanlig oppfatning på min arbeidsplass at lastebilkjøring ikke er noe for kvinnfolk. De har ingenting bak et lastebilratt å gjøre. Dette irriterer meg, det irriterer meg voldsomt. På den annen side ser man at gutter som velger et yrke i omsorgssektoren, også får skråblikk. Det er jo ikke noe særlig maskulint å ta vare på eldre, syke og barn. Er det det, da? Denne gammeldagse holdningen gjør at ungdom knapt føler at de har muligheten til å velge det faget de vil – om de ønsker det en gang. For å rette opp i dette tror jeg det vil være veldig, veldig viktig å gjøre noe med rådgivertjenesten. For, uten å beskylde noen, jeg har en sterk mistanke om at det finnes en god del rådgivere rundt omkring på ungdomsskolene våre med holdninger som har gått ut på dato for lenge siden. Jeg mener at jenter og gutter som har valgt et utradisjonelt yrke, ikke bare skal bakkes opp, men de skal oppmuntres til det i utgangspunktet. Lastebilnæringen er jo en av de mest mannsdominerte bransjene, og der har de et stort underskudd på arbeidskraft. Dette bør få næringen til å begynne å bli langt flinkere til å skaffe jenter, for som statsråden og flere andre har nevnt før meg, går man glipp av enormt mye kompetanse ved på en måte bare å velge av halve befolkningen. Faktisk har det, meg bekjent, blitt tatt til orde for aktivt å rekruttere jenter i Norges Lastebileier-Forbund. Hvis dette stemmer, er det kjempeflott og et eksempel til etterfølgelse. Det er jo nettopp slik at hvis man skal begynne å rydde opp i skjevhetene, vil man se at det er flere jenter som f.eks. har lyst til å begynne å kjøre lastebil hvis de får følelsen av å være en ettertraktet mangelvare. På samme måte vil det være mye lettere for gutter å ta seg en jobb i omsorgssektoren hvis de får beskjed om at de er en sårt tiltrengt ressurs. Når alt er sagt i denne debatten her i dag, tror jeg at dette fremdeles er et problem som ikke kan løses over natten. Men som det har blitt nevnt før meg, tror jeg det er et veldig, veldig langt steg i riktig retning å få til et godt samarbeid mellom næringslivet og skolene med økt fokusering på likestilling.