Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-04:
Før jeg begynner på selve tordentalen, vil jeg anerkjenne overfor alle de andre partiene i Stortinget at norsk samferdselspolitikk tross alt er på et positivt spor. Det er mer fokus på miljøvennlige løsninger, og det er mer forpliktelser når det gjelder å finne klimavennlige løsninger. Og dette budsjettet, som vedtas i år, gir høyere investeringer i kollektivtransport og jernbane. Vedlikeholdsetterslepet er i hvert fall redusert. Det blir dobbeltspor på strekningen Oslo–Ski. Det blir mer nytt togmateriell osv. Dette er bra, og på sikt vil det gi en bedre og mer framtidsrettet samferdselsløsning i Norge. Men vi vet ikke når disse effektene vil komme, og vi vet ikke hvor store de blir – i den grad det blir effekter i det hele tatt. For selv etter budsjettforhandlingene med Kristelig Folkeparti og Venstre øker samarbeidspartiene bevilgningene til vei mer enn til bane i budsjettet for neste år. Vedlikeholdsetterslepet på jernbanen er nesten like stort som i fjor. Og selv om det er veldig bra med fortgang i planleggingen av intercity i budsjettet, er det ikke planlagt oppstart av et eneste nytt jernbaneprosjekt i 2015. Dette har regjeringen og samarbeidspartiene ansvar for, men det har også de rød-grønne, som fremmet en nasjonal transportplan, som gir fem ganger mer vei enn bane – målt i kilometer – den første fireårsperioden. Flertallet i transportkomiteen – alle unntatt ett parti – understreker i merknadene til budsjettet for 2015 at belønningsordningen for kommunene må forutsette en påvist vekst i andelen kollektivtransport, på bekostning av personbiltrafikken. Det er et godt og nødvendig mål. Men det er ikke dette prinsippet som følges i regjeringens og samarbeidspartienes samferdselsbudsjett. I riksveibudsjettet pøses det på med penger, som kommer til å gi trafikkvekst på veiene, og som gjør at miljøvennlig kollektivreising i beste fall kommer til å bli et tillegg til enda flere personbiler. Hvis man i praksis også vil forholde seg til målet om at veksten i persontransporten rundt de største byene skal tas med kollektivtransport, sykkel og gange, som ligger i både klimaforliket og Nasjonal transportplan, kan vi ikke bygge nye motorveier inn til byene. Hvordan alle disse nye bilene i det hele tatt skal få plass i byene, dersom byområdene i Norge samtidig skal bli tryggere for eldre og barn, få et bedre bomiljø og ha plass til gående, syklister, buss og trikk, er jaggu ikke så lett å forstå. Vi vet at klimagassutslippene fra transport har økt 10 pst. bare siden år 2000. Det skyldes stortingsflertallets innbitte aversjon mot forpliktende klimaplanlegging innenfor samferdsel og for så vidt alle andre sektorer. I tillegg til dette kommer miljøproblemene med luftkvalitet og nedbygging av matjord og natur som følge av veiutbygging. Transportpolitikken henger fortsatt ikke sammen med klima- og miljøpolitikken, og den utfordrer fortsatt helsepolitiske mål om at folk skal røre seg mer og få mindre møkkete luft å puste inn. I klimaforliket har Stortinget vedtatt at kollektiv og sykkel skal gis økt prioritet over samferdselsbudsjettet. I Miljøpartiet De Grønnes alternative budsjett viser vi at det er mulig å budsjettere etter de ambisjonene Stortinget har slått fast, og mer enn det. Vi har foreslått til sammen 6 mrd. kr mer til grønn transport, hvorav 1,9 mrd. kr går til vedlikehold og investeringer i jernbanen. Etterslepet i vedlikeholdet på jernbanen dekker vi også inn, og vi prioriterer elektrifisering av dieseldrevne linjer. Pengene henter vi ved å prioritere ned nye store veiprosjekter og utvidelse av flytrafikken. Dette gjør vi i samsvar med klimaforliket, mens vi opprettholder midlene til vedlikehold, sikkerhet, skredsikring og fullføring av veier hvor spaden allerede er satt i jorda. Til veinettet foreslår vi også 500 mill. kr årlig ut perioden til utbygging av ladestasjoner for elbiler, slik at det vil bli like mange hurtigladestasjoner som det er bensinstasjoner i dag, og slik at elbiler blir et reelt alternativ over hele landet. Alle partier på Stortinget er fornøyd med å plusse på millioner til sykkel. Vi plusser på en milliard kroner for å gjøre sykkel til en reell løsning, og vi tar vekk momsen på elsykler. Tallene i Miljøpartiet De Grønnes samferdselsbudsjett er store og ambisiøse, men det er de tallene vi må se hvis samferdselsutviklingen skal bli noe mer enn motorveier ved siden av de nye jernbanene. Det er dette som er endring og et grønt skifte, og vi håper at utviklingen i retning av denne typen prioriteringer også vil karakterisere andre partiers budsjetter i framtida.