Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-10-09:
Det er på tide å spørre oss selv om den bredden som ble skapt gjennom Reform 94, faktisk er den riktige, om vi tok for mye Møllers tran, om spissingen ble for liten, og om bredden ble for stor. Vi i Kristelig Folkeparti utelukker ikke at det kan være riktig å gå for en spissing av kunnskapen allerede fra første år i videregående opplæring for yrkesfag. Det har imidlertid vist seg å være en utfordring, som flere har påpekt her, å finne et riktig balansepunkt mellom grad av spesialisering og hensynet til å sikre rekruttering gjennom brede kurs som kvalifiserer til flere utdanninger. Vi mener derfor at det er hensiktsmessig å avvente den varslede stortingsmeldingen, der en gjennomgang og vurdering av struktur og innhold i Vg1 vil inngå. Kampen mot frafall i videregående skole er den viktigste kampen vi har. Jeg undrer meg av og til over regjeringens ord, og kanskje manglende handlinger og sammenhenger, i denne saken. I innstillingen sier regjeringspartiene at «regjeringen har igangsatt en rekke tiltak for å motvirke frafall. Som eksempel vises det til at skoledagen er utvidet og timer til basisfag er styrket for å gi elevene gode basisferdigheter allerede fra grunnskolen.» La meg da spørre nok en gang: Hvilken forskning kan regjeringen vise til som sier at flere timer gir mindre frafall? Jeg må jo bare gå ut fra at regjeringen faktisk mener at flere timer for de minste, motvirker frafall, men jeg har ennå ikke hørt, etter at regjeringen startet sin milliardsatsing på flere timer i 2006, en eneste forskningsmessig begrunnelse for at flere timer faktisk har denne effekten. Kristelig Folkeparti er – det tror jeg ikke er ukjent for denne salen – dundrende uenig i at utvidet skoledag på barnetrinnet er et tiltak som motvirker frafall i videregående opplæring. Vi mener regjeringen de siste årene gjennomgående har prioritert feil gjennom å bruke milliarder på flere undervisningstimer for de aller minste, og at dette har gått på bekostning av innsatsen mot frafall i videregående opplæring. Bare tenk hvor mye penger vi hadde hatt som kunne vært brukt på flere lærere, på etter- og videreutdanning av lærere, på en mer praktisk rettet undervisning på ungdomstrinnet og på andre tiltak mot frafall, dersom regjeringen hadde lagt til side drømmen om heldagsskolen. Et ferskt eksempel på regjeringens evne til å prioritere fikk vi i statsbudsjettet. I Gul bok, hvor regjeringen selv legger fram satsingene på høyere utdanning, står det at man ønsker å bruke 74 mill. kr til innføring av én uketime med kulturskoleaktiviteter i SFO-tiden. Det forslaget kunne jeg hatt mye å si om, men det skal jeg spare til budsjettet. Mitt poeng her handler om prioritering. 20 mill. kr pluss er styrkingen av det som går til bekjempelse av frafall på yrkesfaglige studieretninger. Det vitner om nok en «hang-up» på heldagsskolen, som uten tvil gjør at vi har flere unge som dropper ut av skolen i dag, enn vi ville hatt med en annen politikk. Vi vil ha en ny kurs i skolepolitikken, hvor det i stedet for flere timer satses på flere og enda bedre lærere, en bedre ungdomsskole og kamp mot frafall i videregående. Det er en klar politikk som vil gi effekt i skolen. Disse ordene vil jeg ha med inn i den videre jobbingen med videregående skole, og Kristelig Folkeparti kommer til å bidra til å være konstruktive når meldingen kommer, men vi synes at det er for tidlig å gå for en helhetlig vurdering av om dette faktisk skal spisses, eller ikke. Vi må ha mer kunnskap før vi endrer videregående skole på den måten.