Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-02-04:
Først og fremst vil jeg takke interpellanten for at hun tar opp et både bredt og spennende tema. Derfor blir også denne debatten litt springende med hensyn til hvor en havner fra partienes side. Men jeg tror at vi har grunnlaget felles, nemlig at vår enhetsskole skal gi alle elever like muligheter til å få kunnskap i grunnleggende ferdigheter. Det innebærer at alle elever skal ha rett til tilpasset opplæring etter opplæringsloven, uavhengig av hvor man bor. Og så kunne vi egentlig ha avsluttet diskusjonen, men den går jo litt videre enn som så. For jeg tror det er et problem at begrepet «tilpasset opplæring» ofte blir mer et ønske og et honnørord enn noe man klarer å fylle med reelt innhold. Mange av de tiltakene som blir foreslått i skolen, blir ofte begrunnet i at man ønsker tilpasset opplæring, uten at det nødvendigvis finnes faglige argumenter for at dette vil skje. Det henger nok også sammen med – som vi ble gjort oppmerksom på i et seminar som komiteen var på – at tilpasset opplæring både er et formål, et prinsipp og et virkemiddel – alt på en gang – og som man antakelig hadde strøket på i en oppgave hvis man skulle prøve å argumentere for. Og da har vi i utgangspunktet en stor utfordring foran oss. Nå har vi igjen havnet i en diskusjon om åpenhet eller ikke åpenhet om nasjonale prøver. Jeg har lyst til å gi et lite spark til mine gamle kolleger i regjeringspartiene: Vi kan ikke strande alle diskusjoner på at vi tror løsningen ligger i full åpenhet eller full lukkethet. Jeg tror det er mer variert enn som så, og jeg tror debatten strander på feil grunnlag. Da komiteen hadde seminaret sammen med Forskningsrådet, fikk vi noen utfordringer i forhold til hvordan tilpasset opplæring realiseres i den ordinære undervisningen. Man pekte der på at de store forskjellene lå både mellom skoler og mellom lærere på skolen. Da var det særlig relatert til klasseledelse, strukturen som undervisningen fulgte, relasjonen til elevene, den faglige kompetansen og ikke minst det faglige engasjementet. Det er vanskelig å gi et entydig svar på hva som gir best tilpasset opplæring. Men utdanningsforskningen advarer oss mot at man kanskje nå mer bruker metoder som overlater elevene til seg selv, og at det da er de mest sårbare elevene som faller igjennom. Vi har både i forrige og i denne perioden snakket om at tidlig innsats er viktig. Hvis vi ser på tallene, ser vi at det klarer vi ikke. Vi har minst spesialundervisning på de tidligste trinnene, men når vi kommer til ungdomsskolen, øker det. Da tror jeg ikke at økt antall teoritimer er veien å gå, kanskje spesielt ikke når vi ser at blant de mest sårbare elevene som har ekstra behov, finner vi 70 pst. gutter. Det sier meg noe om at vi har laget et skoleløp hvor det er ganske mange som ikke får utviklet sine evner. Da tenker jeg spesielt på praktiske evner som de elevene innehar – ofte har de ressurser i seg og kan være enestående. Vi kjenner sikkert selv fra skolen opplevelsen av at læreren er viktig. Jeg er enig med statsråden i at en mentorordning er viktig. Problemet er at den skal integreres i en allerede full hverdag. Kristelig Folkeparti ønsker seg en obligatorisk mentorordning hvor man får redusert leseplikt det første året, slik at man får satt det i system, som gjør at man får en god start inn i dette. Interpellanten viste også til Tidsbrukutvalgets innstilling. Jeg vil til sist si litt om lærerens mange roller. Vi må ikke innbille oss at skolen bare er en liten øy, uten forbindelse til det som faktisk skjer rundt i samfunnet. Skolen gjenspeiler alt det som samfunnet vårt har av utfordringer. Det betyr at lærerne i dag har fått utrolig mange flere roller enn det de kanskje hadde før. Et barns behov for voksenkontakt, en å snakke med, en som ser, stopper ikke utenfor skoledøra. Lærerne har fått i oppgave å ivareta noe av det som kanskje samfunnet tidligere selv håndterte. Derfor tror jeg at for å klare å få til dette og få til en mer tilpasset opplæring som er rettet mot den enkelte elev, trenger vi hjemmene og familiene med på laget – bare som et hjertesukk til slutt.