trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2014-06-16:
Det var eigentleg det første innlegget til Helge Orten som fekk meg til å ta ordet no, men det han sa no på slutten, passa òg veldig godt. Orten sa i sitt første innlegg at han ikkje delte uroa til fleirtalet over at alt skal samlast éin plass. Eg må seia at eg har veldig stor tru på Kystverket, og at dei klarer å gjennomføra denne omorganiseringa på ein god måte sjølv. Eg har reist ein del rundt og møtt fleire ledd av dei tilsette i Kystverket, og det verkar som dei er veldig gira. No ønskjer dei verkeleg å trø til og har venta på at me skal få teke ei avgjerd. Dei var livredde for at dette skulla dryga over sommaren. Men så fekk me saka, og me har behandla ho. Eg meiner at desse fleirtalsmerknadane ikkje treng botna i uro. Så eg vil gjerne roa representanten Orten. Det må heller oppfattast som positive råd og føringar frå stortingsfleirtalet for det viktige omorganiseringsarbeidet som heile organisasjonen til Kystverket no skal gjennom. Eg håpar at også dei som er bak min rygg – nokre av dei akkurat no – merkar seg kva som er det klare rådet frå stortingsfleirtalet når det gjeld kva som er dei berande prinsippa når ein skal omorganisera denne delen av verksemda til Kystverket, som er så viktig for heile kysten. Så litt til Roy Steffensen, som også seier at eg ikkje må uroa meg. Det gjeld tilbringartenesta og konkurranseutsetjing der. Det eg peiker på, og som andre òg har peikt på, er at denne tilbringartenesta også har ei rolle når det gjeld beredskap, og går ein i marknaden, må ein også sørgja for at dei som er der, òg kan ta den rolla. Me er òg opptekne av – ikkje nødvendigvis av uro – at det skal vera basert på faglege og kostnadsmessige kriterium. Ein ting eg òg har tenkt på, er at viss ein skal lysa ut eitt og eitt losområde og ein og ein losbåt, får ein litt problem med reservemateriell. Det er omtrent som før, då me hadde ferjeselskapet HSD, som hadde sitt konsesjonsområde. Då hadde dei òg sjølvsagt liggjande reserveferjer, reservemateriell og -mannskap. Men no, når dei er splitta opp og det er fire–fem forskjellige ferjereiarlag og det ryk ei aksling eller dei går på ei kai eller noko sånt, må ein venta i timevis før det kjem ein ny båt. Så ein må vera oppteken av sånne ting. Kanskje må ein sjå større på det og ta regionar viss ein skal gå til marknaden med dette, og ikkje berre ein og ein losbåt.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2014-06-16:
Eg vart litt bekymra for om kanskje representanten Steffensen hadde misforstått litt, og det må me jo oppklara. Samferdselsdepartementet vil gjennomføra ei utgreiing av ulike alternativ for organisering av sjøtrafikksentralane. Det er slett ikkje me i Arbeidarpartiet imot. Me må sjølvsagt ha dei rette og dei gode løysingane teknologisk og organisatorisk, men det me seier, er at me varslar nå at det som går på samanslåing av desse, altså nedlegging av dei, det vil me ikkje. Det botnar i at desse ikkje er plasserte tilfeldig. Dei ligg på slike plassar kor det er veldig mykje sjøtransport, og det er transport av mykje farleg gods – Vardø, Fedje, Kvitsøy, Horten, Brevik. Du har svære industribedrifter, og det er veldig mykje petrokjemi og farleg gods som går rundt der. Då meiner me at ein viktig del av denne sikkerheita også er å ha nærvær. Ein kan ikkje sitja på Røyken eller i Nevada-ørkenen og styra alt. Ein episode som har vorte meg fortald – eg trur han er sann, det i alle fall fleire som har sagt det – var om skipet «Marthe», som heldt på å gå rett i steinane ved Fedje. Dei ved sjøtrafikksentralen på Fedje såg det i kikkerten, tok kontakt med skipet og vekte dei som sov, som det vart sagt her. Dei vakna tidsnok til at dei klarte å styra skipet slik at det ikkje gjekk på grunn. Det er noko med å ha nokre auger der. Eg har ikkje vore på alle sjøtrafikksentralane, men eg har vore i Horten og sett alt som reiser forbi, både store passasjerbåtar og båtar med mykje merkeleg gods. Det er me opptekne av – ikkje at ein for all del skal unngå så sjå på organiseringa. Steffensen treng ikkje vera bekymra for det.
Helge Orten (Høyre), 2014-06-16:
Når jeg tar ordet en gang til, er det i grunnen for å fortsette der representanten Eidsvoll Holmås slapp, for jeg synes det i mange sammenhenger blir feil å sette likhetstegn mellom konkurranseutsetting og privatisering. Grunnen til at jeg synes det er feil, er at konkurranseutsetting for meg handler om at vi bruker de mulighetene som finnes i et marked der det finnes flere tilbydere, flere som kan tilby en tjeneste, til beste for samfunnet totalt sett. Det gjør vi i stor stil innenfor samferdselssektoren. Det hadde ikke blitt bygd mange veier i Norge uten at vi hadde konkurranseutsatt og brukt de mulighetene som ligger i markedet. Derfor synes jeg hele diskusjonen om konkurranseutsetting eller ikke konkurranseutsetting – det med å være ideologisk fundert – blir litt merkelig. Det det handler om, er å gi Kystverket muligheten til å bruke de aktørene som finnes i markedet, til faktisk å gi brukerne en best mulig tjeneste til lavest mulig pris. Vi må også huske at når vi driver med dette, gjør vi det ved faktisk å sende regninga videre til rederiene, til nærskipsfarten, til skipsfarten totalt sett. Og hvis ikke vi som ansvarlig myndighet tar i bruk de mulighetene som finnes, til faktisk å gjøre denne tjenesten så god og rimelig som mulig, gjør vi også skipsfarten dyrere, og det kan vi ikke fortsette med i det lange løp. Det spørsmålet som henger igjen for meg, er om kanskje skepsisen er mer ideologisk fundert enn ønsket om faktisk å bruke konkurranseutsetting.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet blir mer og mer positive til både avgiftslette og konkurranseutsetting dess lenger ut i debatten vi kommer, så det er fristende å holde debatten gående til midnatt for å se hvor langt de vil strekke seg. Ekstra fornøyelig må jeg si det er med losberedskapsavgiften, som Arbeiderpartiet hadde åtte år på seg til å gjøre noe med, men som de nå forventer at Fremskrittspartiet skal gjøre noe med. Ellers registrerer jeg at representanten Rommetveit og representanten Juvik er opptatt av at det er beredskapsargumenter som må være viktige her. Jeg noterer meg at det tydeligvis ikke var viktig i Florø, hvor det ble 100 pst. konkurranseutsatt. Juvik tok ellers opp at vi burde gi ære til Arbeiderpartiet for at denne saken er til behandling i dag. Det er for så vidt riktig, for jeg vil minne om at da de foreslo egen politikk, da de foreslo en lospliktforskrift i 2011, skapte det så mange negative reaksjoner at utvalget var nødt til å bli nedsatt. Ellers føler jeg at jeg har blitt utfordret av Rommetveit når det gjelder de fem sjøtrafikksentralene, og jeg må si at jeg stiller meg litt undrende til Arbeiderpartiets bastante standpunkt i denne saken. Jeg forstår ikke hvorfor de er så sterkt imot å få i gang en utredning og dermed en tilstandsrapport som viser om vi har den beste og mest optimale organiseringen i dag. Hvis en utredning kan vise at vi med en omorganisering til et annet antall klarer å sørge for at sikkerheten og beredskapen mot utslipp og ulykker til sjøs likevel blir ivaretatt, samtidig som vi kan sørge for at avgiftsbelastningen på nærskipstrafikken blir redusert, vil det da ikke være naturlig å foreta en sånn omorganisering for ytterligere å styrke norsk nærskipsfarts konkurranseevne mot lastebilen på det norske veinettet? Jeg har forståelse for at det er mange forskjellige meninger og argumenter for og imot en mulig samlokalisering, men det bør ikke bety at vi skal fritas for vårt ansvar for å se om vi bruker samfunnets ressurser på en best mulig måte. En utredning kan vel så gjerne vise at dagens organisering ikke bør forandres, og hvis den viser at en samlokalisering av en eller flere sentraler er fornuftig, får vi heller ta en runde med argumentene for og imot da. Jeg hadde forventet at et parti som Arbeiderpartiet, som liker å framstille seg selv som et åpent, ansvarlig og styringsdyktig parti, også ville vært ansvarlige når det gjelder å lete etter bedre løsninger, at det ville vært åpent for å se på om dagens organisering er den beste, og at det ville vært interessert i å finne enda flere tiltak som kan bidra til å få mer godstransport over fra hjul til kjøl.
Abid Raja (Venstre), 2014-06-16:
De endringene vi gjør i dag, er viktige. Jeg vil derfor berømme regjeringen for å ha fulgt opp losutvalget på en god måte og levert en svært god melding og lov som gjør at vi får mer gods over fra vei og til sjø. Jeg vil også takke saksordføreren for det grundige arbeidet som er lagt ned i forbindelse med dette. Dette er viktig og nødvendig, både for trafikksikkerheten og for klimaet. De grepene som gjøres i dag, er med på å forenkle og forbedre vilkårene for dem som vil frakte godset sitt til sjøs. Samtidig må vi ha naturmiljøet i tankene. Det er derfor Venstre ikke ønsker å flytte bordingsfeltet i Oslofjorden fra Færder til Bastøy. Det er viktig for oss å ta vare på kystmiljøet i Ytre Oslofjord. Her har vi to nasjonalparker, Færder og Ytre Hvaler, de to eneste til havs, og det er i denne delen av fjorden det har vært store oljeutslippsulykker. Derfor vil vi som et godt miljøparti, i likhet med Kristelig Folkeparti, være føre var og beholde losen gjennom hele fjorden. Dette er også i samsvar med hva KS Buskerud, KS Vestfold og KS Telemark har ment, og det er også i samsvar med det bl.a. Bellona har sagt. Jeg hører at Senterpartiet kanskje også kan komme til å mene det samme. Når vi likevel ikke får gjennomslag for at dette avklares alt nå, håper vi at de utredningene som skal gjøres, tar særskilt hensyn til nasjonalparkene og det sårbare kystmiljøet langs Oslofjorden. Og jeg ber statsråden særlig merke seg dette, slik at det blir ivaretatt på en skikkelig og god måte. Det overordnede formålet må fortsatt være å redusere sannsynligheten for skipsulykker langs kysten, og vi må unngå utslipp og ulykker til skade for mennesker og miljøet. Jeg håper at utredningen ikke blir forsinket, og at statsråden i sitt innlegg vil kunne forsikre oss om at han vil gå hurtig i gang med dette arbeidet. Jeg har tenkt å være kort; vi har hatt en lang dag, og vi skal fortsette utover med flere saker. Når denne uenigheten er tatt opp, vil jeg avslutte der jeg begynte: Venstre gleder seg over at Stortinget i dag gjør det enklere og billigere å frakte gods til sjøs. Det er viktig arbeid. Det vi gjør i dag, er et godt skritt i den retningen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Jeg er veldig glad når Arbeiderpartiet snakker om skatte- og avgiftslettelse. Det varmer hjertet mitt. Vi kommer til å jobbe for å få ned avgiftsnivået, spesielt når det gjelder losberedskapsavgiften, for det er noe som alle må betale i dag, uavhengig av om en bruker lostjenesten eller ikke. Det er derfor med og svekker spesielt konkurranseevnen til nærskipsfarten, der en gjerne ikke trenger los i det hele tatt, men klarer seg med farledsbevis. Så for å få en mer rettferdig fordeling av kostnadene her vil det være naturlig at en ser på om en betaler mer for den losen en faktisk bruker, og at mindre skip som ikke trenger det, slipper unna. Dette blir en prioritering som en må gjøre i Stortinget. Med diverse bompengedebatter friskt i minne, der regjeringen blir kritisert for at vi foreslår å redusere skattenivået uten at Stortinget blir tatt med, regner jeg med at Arbeiderpartiet synes det er bra at vi tar opp denne saken i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet, sammen med Stortinget.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Ja, vi skal selvsagt, når vi konkurranseutsetter, gjøre det på en skikkelig måte. Målsettingen vår med å konkurranseutsette er jo ikke å ta lønnen eller pensjonen fra folk, men å få fram synergieffektene av dynamikk i måten en gjennomfører tjenesten på, sånn at en sparer penger ved å få levert flere tjenester med de samme folkene. Det er vår tilnærming. Så er det veldig hyggelig når Arbeiderpartiet er positiv til skatte- og avgiftslettelsen når det gjelder skipsfarten. Så langt jeg husker, var vel skatte- og avgiftslettelsen som Arbeiderpartiet i regjering presenterte, på ca. 20–30 mill. kr. Det er det samme som den antatte effektiviseringen ved det som vi gjør her. Så kommer avgiftslettelsene som Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen vil fremme, i tillegg. Det tyder på at skipsfarten går bedre tider i møte. Men jeg er veldig glad for at vi alle her kjemper den samme saken, og at vi i all hovedsak også drar i samme retning. Og så vil utredninger på et par områder her komme tilbake til Stortinget – det gjelder også sjøtrafikksentralene – for at det skal tas en endelig beslutning her.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Jeg har ikke konkludert på noen måte. Når vi vil ha en utredning, er det fordi vi trenger å vite mer. Hvis vi allerede hadde svarene, hadde vi presentert dem for Stortinget også. Men det som er viktig her, er ikke å se på hvordan en kan spare en krone her og en krone der, hvis det går på bekostning av sikkerheten. Vi vet at mange av disse trafikksentralene har en viktig rolle lokalt. Men det kan hende – og det er det vi må se på – at ny teknologi, nye kommunikasjonsmuligheter, der vi også som nasjon er en drivkraft, sammen med IMO, der Norge gjennom e-navigasjonsprosjektet virkelig er førende, kan gi oss nye teknologiske muligheter som gjør at vi gjerne organiserer ting litt annerledes. Det betyr ikke nødvendigvis at en har aktivitet på færre steder, men at en gjerne har en mer spesialisert aktivitet på de ulike stedene, fordi en har flere spennende oppgaver som må løses, og trenger et mer spesialisert miljø rundt omkring.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Det er godt at komiteen er så samlet i denne saken. De foreslåtte endringene i yrkestransportloven legger til rette for at EUs forordning om busspassasjerer skal gjelde i norsk rett, og det medfører en harmonisering av busspassasjerrettighetene i EØS-området. Det blir en styrking av rettighetene til busspassasjerer, og det er særlig med sikte på å forbedre rettighetene til personer med nedsatt funksjonsevne. Det er jeg veldig glad for. Det legges opp til at den eksisterende Transportklagenemnda skal utvides til å behandle klager fra busspassasjerer, og regjeringen håper òg at vi skal vurdere å utvide Transportklagenemnda sånn at den behandler klager og brudd på transportvilkårene for reisende med trikk, T-bane og bybane. Det er òg komiteen positiv til, og det er bra. Forordningen pålegger transportører og terminaleiere gratis assistanse til passasjerer med nedsatt funksjonsevne eller redusert mobilitet for ruter som har rutelengde på 250 km eller mer. Komiteen – og derved Stortinget – er her enige om det aller meste, og det gjør det veldig enkelt å videreføre jobben med å sette det ut i livet. Når det gjelder klagenemnd for kollektivtransport, vil jeg påpeke at det eksisterende systemet for Transportklagenemnda er at hver sektor settes med sin egen nemnd innenfor Transportklagenemnda. Der er det representanter fra både forbrukersiden og den innklagede transportnæringen. I dag er det fly og jernbane som er representert, og da vil vår tilnærming være at vi utvider med de andre reisetypene innenfor den ordningen. Jeg kan òg nevne at det innenfor sjøtransport er et EU-regelverk som stiller krav om en nasjonal klagenemnd, og det er ikke usannsynlig at den klagebehandlingen òg blir lagt til Transportklagenemnda. Jeg har merket meg at komiteen ber departementet gi en oversikt over hvilke assistansetjenester for personer med nedsatt funksjonsevne som er ivaretatt lokalt på en egnet måte, og jeg har merket meg at komiteen ber departementet vurdere hvordan en eventuelt kan sikre en organisering og finansiering av assistansetjenester på terminaler som òg omfatter den fylkesinterne kollektivtrafikken. Jeg skal følge opp dette, men fordi det haster å få gjennomført selve EØS-regelverket, kan det ta litt lengre tid før det komiteen ber om, blir effektuert, og jeg ber om forståelse for det. Jeg vil også si at jeg har merket meg at representantene fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet har kommentarer om at arbeidsvilkårene for yrkessjåfører ikke må påvirkes negativt som følge av det nye regelverket, at hensynet til sjåførenes sikkerhet og arbeidsmiljø må ivaretas i forbindelse med det videre regelverksarbeidet, og det tar jeg som en selvfølge at vi vil og skal gjøre.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Takk for spørsmålene. Vi vil gjennomføre dette så fort som mulig. Om det betyr at vi får det til allerede nå i sommer, eller om det blir tidlig på høsten, gjenstår å se. Det kan jeg prøve å finne ut av, og så skal jeg formidle det til Stortinget på en egnet måte. Når det gjelder hvor bredt vi går ut med tanke på T-bane, trikk o.l., og med den kommentaren som har kommet fra Stortinget i forbindelse med innstillingen, er det naturlig at vi òg ser på det og prøver å gjøre det så fort som mulig. Men det er busspassasjerrettighetene vi er forpliktet til gjennom forordningen, så det vil ha prioritet, men får vi til de andre tingene samtidig, er det like greit å gjøre det samlet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-16:
Jeg vil gjerne rose de to siste representantene fra Fremskrittspartiet som hadde innlegg. Jeg synes det var gode innlegg – både bekymringen for sikkerheten og miljøet innover Oslofjorden og den betydelige skepsisen som Morten Stordalen viser. Jeg merker meg at det står i meldingen at man skal ligge på et «forsvarlig nivå», og det er mange måter å tolke «forsvarlig» på. Jeg vil si at det som er vårt mest folkerike område, som huser flere nasjonalparker på veien innover, ikke bare skal ha et nivå som ligger så vidt over grensen for det som er forsvarlig, men det skal være godt, slik at befolkningen i området kan føle seg trygge på at man har en god lostjeneste. Derfor deler vi den skepsisen som har vært delt, ikke bare fra siste inntegnede representant fra Fremskrittspartiet, men også fra Kristelig Folkeparti, Venstre og flere. Det andre jeg ville kommentere, var Dagfinn Henrik Olsens beskrivelse av dilemmaet som oppstår i det øyeblikket du overlater tillit til andre. Vi har sett veldig klart at innenfor flere bransjer, der du har betydelig ansvar for egenkontroll og egensystemer – senest innen byggebransjen, der jo hele reguleringen har gått i den retningen – så foregår det både betydelig mer kriminalitet og det foregår en egengodkjenning av de tingene som skal skje, som overhodet ikke tilfredsstiller det nivået som vi har satt som en betingelse for at ting skal være på stell. Så jeg gjentar og er glad for at også Fremskrittspartiets egne representanter, altså fra statsrådens eget parti, deler oppfatningen om at det er en risiko med en omlegging, så man må være bevisst på å sørge for at du ikke får flere ulykker i tiden som kommer. Til slutt vil jeg si noen ord til Helge Orten, som sier at det ikke er snakk om noen ideologisk omlegging, men at det bare handler om å gi muligheten til Kystverket, og at det er for å spare penger. Vel, hvis man ikke er ideologisk når man tar det standpunktet, så vil jeg påpeke to enkle ting: Det ene er at den muligheten har jo Kystverket allerede i dag. Så vidt jeg forstår, er det jo slik at omtrent 90 pst. utføres av tilbringertjenesten, at det utføres internt av egne folk, av eget mannskap og egne skip, mens 10 pst. utføres av andre som leies inn til å gjøre jobben, der Kystverket anser det som hensiktsmessig. Når man i stedet velger å legge om til en bestiller- og utførermodell, der noen skal sitte og bestille inn denne tjenesten, da bygger man opp byråkrati – uten at man overhodet er i nærheten av å være sikker på om man reduserer kostnadene. Jeg mener altså at de erfaringene man hadde fra sist gang høyresiden gjennomførte den typen eksperimenter, som altså var Mesta – da man gjennomførte de endringene av Mesta som ble bejublet fra høyresiden – førte det altså til økte kostnader til veivedlikehold, og det er det motsatte av kostnadsbesparing – med andre ord: ideologi.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-16:
Jeg har bare noen korte oppfølgingsspørsmål som jeg tenkte det var like greit å ta i en replikk i stedet for i et eget innlegg, og det er rett og slett: Når ser statsråden for seg at dette kommer på plass? For akkurat som saken står nå, er dette ikke innlemmet som EU-rett ennå, men det er gode forslag, og alt sammen er forskriftshjemler for regjeringen, så regjeringen kan jo få det på plass når den ønsker det. Det er mitt primære spørsmål. Det andre gjelder at regjeringen sier at de skal vurdere om også T-bane, bybane og trikk skal være med, og jeg vil gjerne ha et svar på om den vurderingen allerede er foretatt, og om regjeringen ikke bare synes det er en god idé å vurdere, men om den også vil gå for det, for å sikre en felles ordning for alle for det som handler om rettigheter og klageordninger. Det var det.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-16:
Jeg stemte feil.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Jeg har fulgt denne debatten, og som en Vestfold-representant er jeg, naturlig nok – som alle andre i salen – opptatt av sikkerhet og trygghet på sjøen. Det er ikke noen tvil om at det å forenkle og modernisere for å flytte mer gods fra vei til sjø, er bra, men da er det også viktig å fokusere på at vi legger opp til en sikker og trygg sjøtrafikk, noe også representanten Steffensen var inne på. Jeg merker meg at losutvalget også foreslår å flytte losbordingsfeltet fra Store Færder til Bastøy. Jeg betviler ikke utvalgets kompetanse, men jeg vil presisere at vi her snakker om et sårbart og viktig område, som inneholder nasjonalparkene Færder og Ytre Hvaler. Jeg hilser derfor en utredning som inkluderer sikkerhetsaspektet velkommen i disse sårbare områdene. Særlig viktig må det være å få kartlagt grunnforholdene og havstrømmene og plass med hensyn til skipstrafikken ved Bastøy – før det konkluderes endelig. Jeg er glad for at statsråden her i dag svarer at han vil komme tilbake til Stortinget med en utredning som tar opp i seg disse problemstillingene, og da har jeg tillit til at dette blir håndtert på en forsvarlig og grundig måte som ivaretar sikkerheten. Hvis jeg forsto statsråden riktig, vil han nemlig komme tilbake til Stortinget, sånn at dette blir en ny debatt hvor man får en grundig gjennomgang før det konkluderes endelig, og da er jeg meget fornøyd, nettopp på grunn av sikkerheten i disse sårbare områdene. Det er to nasjonalparker, og det har vært ulykker tidligere. Så etter denne debatten er jeg fornøyd.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-16:
Det var representanten Steffensen som fikk meg til å ta ordet i denne debatten, til tross for at det begynner å bli langt på dag, og det er flere saker igjen. Representanten Steffensen påpeker at Arbeiderpartiet nå plutselig har blitt opptatt av å kutte avgifter. Jeg tør minne om at det var regjeringen Stoltenberg som satte ned utvalget som er grunnlaget for saken som nå debatteres. Jeg hadde den store gleden av å ta imot utvalgets rapport. Regjeringen Stoltenberg kuttet i perioden 2010–2013 avgiftene med nærmere 125 mill. kr og varslet at det var et arbeid som vi ville videreføre, for det handlet selvfølgelig om å få ned skipstrafikkens kostnader. Jeg vil minne om at for første gang i Nasjonal transportplans historie er det lagt inn penger til virkemidler for å få flyttet mer gods over på kjøl. 3 mrd. kr ble lagt inn i Nasjonal transportplan. Nasjonal transportplan, som den sittende regjeringen styrer etter, ligger der, og beløpene ligger der, så jeg ønsker regjeringen velkommen til å videreføre det viktige arbeidet. Det var en satsing som ble bejublet langs hele kysten – fra nord til sør – og den var selvfølgelig helt nødvendig hvis man skal lykkes i det viktige arbeidet med å få mer gods på kjøl. For også å stimulere til økt bruk av nærskipsfart, la vi inn tilskudd til investeringsmidler til havner, for å få til havnesamarbeid og godskonsentrasjon. Jeg har for øvrig registrert at når det gjelder havn i Midt-Norge, har regjeringen besluttet at den skal legges til et sandtak i Melhus, som en tidligere Høyre-representant fra Trøndelag kalte det. Det er ikke akkurat med på å bidra til mer gods på kjøl. I Nasjonal transportplan for 2014–2023 er det satt av 19,4 mrd. kr til sjøtransport. Det er 55 pst. mer enn i 2013-budsjettet. På tampen av en lang og interessant debatt, som jeg har fulgt hele tiden, var dette et forsøk på en korrigering av den historieskrivingen som ble gjort tidligere i denne debatten.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2014-06-16:
Jeg skal ikke bruke mye tid, for i komiteen har vi en unison enighet om forslaget om å innlemme forordningen i EØS-avtalen. Dette dreier seg om passasjerer som reiser på de lange bussreisene, men det er også påpekt at selv om ikke lokaltrafikk som buss og trikk og annen kollektivtransport lokalt blir innlemmet, har vi egne lover som på mange måter ivaretar de rettighetene som denne forordningen gir for de lange reisene. Det er egne lover – ikke samlet i én – men de berører stort sett også den lokale trafikken. Da komiteen behandlet denne saken, valgte man å se det på to måter. Det ene var EØS-forordningen. Den skal implementeres, og det må gjøres så fort det lar seg gjøre. Det andre er at denne problemstillingen også reiser spørsmål om hvordan det egentlig er med lokaltrafikken, altså de mange reisene som foretas hver dag i de store byene og ellers. Det aller meste av det er i utgangspunktet et fylkeskommunalt ansvar, og det er viktig å få en oversikt over hvordan disse rettighetene, som er universelle, er ivaretatt i lokaltrafikken. Ut fra en innsamling av erfaringer og en kartlegging av hvordan forholdene er i lokal kollektivtransport, må regjeringen foreta en vurdering, og man er nødt til å se på om en tilsvarende ordning også skal gjelde innenfor den fylkeskommunale transporten. Jeg tror veldig mye er likt, men det er sikkert også noen forskjeller i og med at det er forskjellige fylker, og de vektlegger forskjellige ting. Med de ordene støtter jeg opp om det som er en enstemmig innstilling. Når det gjelder Arbeiderpartiets tilleggsmerknader, går det mer på de arbeidsforhold som dette måtte medføre for transportørene, i den forstand at det blir et ansvar også for bussjåfører å ivareta dette. Her er det jo snakk om en kostnad som det ikke står så veldig mye om i innstillingen, men det er en kostnad ved å innføre disse assistentordningene. Det er allikevel viktig å få det gjort.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-16:
Angrerettloven får nå en harmonisering med øvrige land i EU- og EØS-området, og det vil både styrke forbrukernes rettigheter og lette handelen over landegrensene gjennom mer ensartede regler. Forbrukervernet er viktig. Selv om Norge har sterke rettigheter for både forbrukere og næringsdrivende er det fortsatt av stor betydning at vi sørger for å ha virkemidler og lovgiving som er i takt med tiden. Både forbruksmønsteret og tilbyderarenaene er i konstant endring og utvikling. Derfor må vi ha lover som forenkler og er tilpasset ulike former for kjøp og salg mellom forbruker og næringsdrivende. Dette er en lov som bør være lett tilgjengelig og enkel å forstå, da den regulerer et område som har stor allmenn interesse. Formålet med loven er å sikre at forbrukeren får relevant og nødvendig informasjon før avtale inngås ved fjernsalg eller salg utenom faste forretningslokaler. Dette området er så viktig for forbrukerne, og denne loven vil ha så stor interesse, at det er grunn til å understreke komiteens merknad om ønsket om en pedagogisk veileder, dette for å gjøre lovens hovedendringer lett tilgjengelig. I møtet mellom forbrukere og næringslivet snakker vi oftest og lettest om forbrukeren. Det er likefullt grunn til å minne om at det er to parter man skal ta hensyn til, både forbrukeren og den næringsdrivende. I dette tilfellet blir det noe strengere krav til næringsdrivende. Men forenklingen og harmoniseringen av handel over landegrensene vil også komme næringsdrivende til gode. Videre ser vi også at noen unntak videreføres. De områder hvor unntak foreslås videreført, bl.a. for pakkereiser og persontransporttjenester er, som vi hørte, godt dekket av annet regelverk. Samtidig får vi nå en forenkling ved at bestemmelser om angrerett blir felles for avtaler som inngås ved fjernsalg og ved salg utenom faste forretningslokaler. Med et forbruksmønster i konstant endring er det et poeng å ha en så forenklet og dynamisk lovgiving som mulig for å sikre forbrukernes rettigheter.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-16:
Med mellom tjue og tretti års erfaring fra kommunepolitikken har jeg sett at i byggesaker er det ofte klager og innsigelser – klager på utsikt, klager på vindu, klager på skygge, klager på grenser osv. Det har i den kommunen som jeg kjenner til, ført til at det i teknisk etat har vært større behov for jurister enn for byggtekniske fagfolk, noe kommunen har tatt konsekvensen av, og som vi nå kan spare. Jeg vil bare peke på at mye av saksbehandlingen har gått med til klagebehandling, innsigelser og tilrådninger overfor Fylkesmannen og andre myndigheter, som blir avgjort ved at kommunen svarer at dette er privatrettslige ting som folk selv må ordne, det er ikke kommunens ansvar. Jeg vil til slutt bare legge til at det er veldig viktig, som SV påpekte, at det blir bra IKT og god service i kommunene, som kan gi svar til folk. Men om en kommune har reguleringsplaner som er utdaterte, kan de oppdatere de kommunaltekniske forskriftene, og de kan ha en slik karakter at de vil romme mange av de problemene som ikke ligger i den enkelte reguleringsplan. Kommunene kan på en nokså enkel måte ta tak i dette og lage generelle forskrifter, som gjelder i hele kommunen, og som ikke trenger å knyttes til den enkelte reguleringsplan.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-16:
Når det gjelder nabovarsel, står det i § 21-3 fjerde ledd at det ikke kreves nabovarsel når det foreligger en reguleringsplan. I veldig mange områder er det ikke gjeldende reguleringsplaner, det gjelder også i gamle boligområder. Da tror jeg at det vil komme dit hen at det i større grad vil oppstå konflikter. Det var det jeg mente tidligere, at ved å ha en ordning med kommunal godkjenning hadde man unngått disse konfliktene. Jeg kunne tenkt meg å få en betraktning av hva statsråden mener, om dette er konfliktdempende i de områdene man ikke har gjeldende reguleringsplaner o.l.
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-16:
Jeg er heller ikke så opptatt av gebyrinntektene, bare for å innlede med å si det. Som en stemmeforklaring vil vi votere for våre paragrafer, § 21-3 og det som er nytt der, og § 21-4 andre ledd. Hvis dette nå skulle falle, noe vi tror er sannsynlig, kommer vi til å stemme for resten av plan- og bygningsloven i sin helhet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-16:
For de sakene som nå blir fritatt for søknad, er det tiltakshaveren sjøl som har hele ansvaret. Hvis man skal vite om det foreligger noen planer, hvor vannledningen går – alt dette man må ta hensyn til hvis man skal sette opp et bygg på 50 m2 – må man henvende seg til kommunen. Kommunen må nødvendigvis svare på dette og bruke tid på det. I dag får kommunen gebyrinntekter av søknadsprosessen, og de må gjøre akkurat det samme nå som de gjorde i søknadsprosessen, men uten inntekter. Det er flere av høringsinstansene som peker på nettopp dette, at denne forenklingen kan føre til at kommunene får mindre gebyrinntekter og må si opp folk, slik at de har færre til å behandle reguleringsplaner og til å følge opp disse tiltakene som trenger oppfølging. Hvordan har regjeringen kommet fram til det regnestykket, at dette skal kunne være besparende på en slik måte at kommunene faktisk har ressurser til å følge opp det de også i framtida har ansvaret for?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-16:
Dette viser at statsråden ikke har forstått hva som vil bli virkningene av dette, nemlig at når man ikke skal behandle en søknad, har man ingen gebyrinntekter. Jeg skjønner at statsråden ikke er spesielt opptatt av det, men det er det kommunen ansetter saksbehandlere for – de pengene som kommer inn, bidrar til at man kan ansette folk som nettopp kan gjøre denne veiledningsoppgaven som tiltakshaveren må ha. For man må nødvendigvis henvende seg til kommunen for å få den veiledningen, hvis man da ikke – for å si det sånn – tar sjansen på å sette opp noe uten å spørre noen. Det håper jeg ingen gjør. Mange av høringsinstansene har nettopp pekt på dette, at det regnestykket regjeringen setter opp, ikke stemmer. Når gebyrinntektene forsvinner, vil man heller ikke ha råd til å oppbemanne disse kontorene på samme måten som man har i dag – ergo vil man ikke få økt kvalitet og bedre service, men det vil bli dårligere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-16:
Jeg er nødt til å ta ordet for å si at jeg synes statsråden med vilje feiltolker det jeg sier. SV er ikke opptatt av kommunenes gebyrinntekter, men vi er opptatt av at befolkningen skal få god service når de henvender seg til kommunen for å få svar på de spørsmålene de må ha svar på for å sette i gang. Nå har nemlig enkeltpersonen – privatpersonen – hele ansvaret sjøl. Alle ansvarlige vil jo da sjekke ut dette først. Byggenæringen sier dette, kommunene sier det, at disse gebyrinntektene er med på å finansiere den servicen vi skal gi våre innbyggere. Så det er det som er hele problemet, og i tillegg skal kommunene pålegges å ha kontroll med bygg som de kanskje ikke vet at står der. Det skal de ha råd til, uten at de har noen inntekter som sikrer at de har personell til å utføre disse oppgavene. Jo, det er veldig fint at man kan ha byggetiltak, så lenge det ikke er konflikter og det går ut over andres frihet. Jeg har nok sett for meg at det kan bli litt livat i hagene i Asker og Bærum og der omkring når man skal bygge disse store garasjene én meter fra naboens tomt. Det kan vel hende at folk der har råd til advokat – hva vet jeg – men jeg tror ikke det blir mindre konflikter. Jeg tror ikke kommunen får mindre å gjøre, for kommunen må inn i alle disse sakene – ikke som en konfliktsløsingsmekanisme, som i dag ligger i nabovarslingen og godkjenningen, men som en oppmann i en rettssak, som skal klargjøre hva som er det planmessige, rettmessige, grunnlaget for et byggetiltak. Dette er å dra konfliktene ut i tid, og jeg tror at man dessverre får flere konflikter. Jeg skulle ønske det var så enkelt, og jeg håper det går bra. Jeg håper at alle tar kontakt med naboen før de bygger, og at man håndterer dette på fornuftig vis. Men kommunene må fremdeles svare på alle disse spørsmålene. Da har i hvert fall kommunalministeren en stor jobb å gjøre med å sikre at kommunene har økonomi til å ansette de menneskene som skal til for å ha det apparatet som kan hjelpe folk der og da, på plass, og at de også har økonomi til å drive bedre planlegging enn det man gjør i dag. Man bør ha oppdaterte planer – ikke bare reguleringsplaner, men også bebyggelsesplaner. Man bør også ha oppdatert IKT-verktøy, som egentlig burde vært standardisert, i alle kommunene, slik at dette var helt likt i alle kommuner teknisk sett, og at det fungerte veldig kjapt og greit. Alle høringsinstansene sier at det er det som er viktig.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
Det må bygge på en misforståelse hvis representanten tror at kommunen skal være en mekler mellom naboer, for det er ikke tilfelle. Kommunen skal sikre at tiltakshaver forholder seg til lover og regler, noe tiltakshaver selvsagt må gjøre. Også i det forslaget som Arbeiderpartiet står bak, er det jo slik at verken tiltakshaver eller kommune trenger å ta hensyn til et eventuelt nabovarsel. Derfor er det et slag i luften, det alternativet som de rød-grønne har lagt opp til. Vi mener at det forslaget vi nå fremmer, bidrar til forenkling ved at kommunen får frigjort mye kapasitet som kan brukes på større og viktigere saker. Det bidrar til at innbyggerne slipper å betale byggesaksgebyrer, de kan raskere komme i gang, men de må selvsagt forholde seg til lover og regler, og vi vil også sørge for at den forskriften som blir lagt ut, gjør at man ivaretar hensynet til naboer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
I denne saken er jeg uenig med Huseiernes Landsforbund. Når jeg snakker om et slag i luften, gjelder det det forslaget Arbeiderpartiet stiller seg bak, nemlig at du skal slippe å søke. Du skal ha nabovarsel, men du trenger ikke å ta hensyn til nabovarslingen. Dernest skal du registrere tiltaket, noe som innebærer at det ikke blir mindre, men kanskje mer byråkrati enn det det har vært. Så Arbeiderpartiet står for et mer radikalt forslag uten forenkling. Vi har et mer moderat forslag som bidrar til forenkling. Det er ikke slik at kommunen skal være meklingsmann mellom naboer. Kommunen skal vurdere om tiltakshaver forholder seg til lover og regler, og jeg har tillit til at naboer er opptatt av å ha et godt naboforhold. Det mener vi at vi ivaretar med den forskriften som vil bli lagt frem, hvor man også vil understreke de rammene som skal være for de nye byggene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
Det er fordi vi mener at det forslaget gikk for langt, det var for ytterliggående, det forslaget som de rød-grønne har lagt på bordet. Vi mener at et tilbygg på 50 m2, en garasje på 70 m2 og et næringsbygg i landbruket på inntil 500 m2, uten å måtte søke, var for ytterliggående. Når forslaget ikke ville bidra til reell forenkling, la vi det forslaget bort. Det de rød-grønne partiene foreslo, var at man skulle ha en egen registreringsordning. Det betyr at man bygger opp en ny sakstype i kommunene, og dermed ville ikke det forslaget bidra til forenkling, og det ble også sterkt kritisert i høringsrunden. Et ytterliggående forslag uten forenkling kunne vi ikke stille oss bak, derfor har vi lagt frem et mer moderat forslag.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
Vi mener at vårt forslag ivaretar de ulike hensyn og balanserer de ulike hensyn på en god måte. Det handler om å balansere hensyn – hensynet til tiltakshaveren, hensynet til naboer og selvsagt hensynet til utviklingen i kommunen. Vi vil bidra til at den forskriften som tiltakshaveren må forholde seg til, gjør at man balanserer hensynet til kommunen. Det er som jeg også har understreket flere ganger, heller ikke i dag slik at kommunen skal være en mekler mellom naboer. Det må ivaretas på andre måter, og vi mener at vårt forslag er balansert og godt og ivaretar de ulike hensynene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
Min bekymring går ikke først og fremst på kommunenes gebyrinntekter. Jeg er mer opptatt av at innbyggerne med dette kan slippe gebyr, og at man raskere kan få satt opp det bygget man ønsker å få realisert. Så er det slik at disse sakene utgjør hele 20 pst. av kommunenes byggesaker. Når kommunene slipper å behandle disse, kan man effektivisere noe, og så kan man bruke noe av kapasiteten til de større og mer kompliserte sakene, og kommunene kan i større grad også være veiledere overfor innbyggerne. De fleste kommunene har i dag opprettet servicetorg, hvor kommunens innbyggere kan møte kommunens ansatte og vil med våre forslag da kunne få mer veiledning om hvordan man skal gå frem, istedenfor at kommunenes ansatte skal bruke tid på saksbehandling.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
Jeg oppfatter vel ikke noe spørsmål i det som nå ble sagt. Jeg bare konstaterer at vi nok har litt ulikt perspektiv på denne saken. Representanten Karin Andersen bekymrer seg for kommunenes gebyrinntekter. Jeg gleder meg over at kommunens innbyggere slipper å betale gebyr og kan få en raskere håndtering av sin sak ved at man nå slipper å få søknadsbehandlet små, enkle bygg, men tiltakshaveren må selv være ansvarlig for at man følger lover og regler.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-16:
La meg bare understreke at jeg er glad for den brede enigheten som det tross alt er, knyttet til de forenklingsforslagene som vi behandler i dag. Jeg er også glad for den utålmodigheten som flere partier viser, når det gjelder ytterligere forenklingstiltak. Vi ønsker å ha en god dialog med våre samarbeidspartier, men også med opposisjonen for å få til forenklinger som kan få fart i boligbyggingen. Jeg har et par merknader til representanten Håheim. For det første er det ingen som har sagt at det ikke ville bli noen endring med det forslaget som Arbeiderpartiet og Senterpartiet – og tidligere også SV – stiller seg bak. Det jeg understreket, er at det er et mer radikalt forslag, som ikke ville bidra til vesentlig forenkling, fordi man har foreslått en egen registreringsordning. Det er nettopp med bakgrunn i den kritikken det forslaget fikk i høringsrunden, at vi la frem et mer moderat forslag, som vil bidra til en vesentlig forenkling. La meg bare helt til slutt også vise til forslaget om oppheving av lokal godkjenning for ansvarsrett, hvor vi er opptatt av å ha et godt og nært samarbeid med byggenæringen nå for å finne de gode løsningene. Det er helt riktig, som det er blitt sagt i debatten her, at næringen selv er opptatt av seriøsitet og kvalitet. Det er også grunnen til at jeg mener at det forslaget som bl.a. Arbeiderpartiet fremmer, om å gjøre den frivillige, nasjonale ordningen obligatorisk, er litt prematurt, rett og slett fordi vi nå har samarbeid med næringen for å finne de gode løsningene. Vi mener i likhet med byggenæringen at vi kan gjøre den sentrale, frivillige ordningen til et kvalitetsstempel for næringen. Vi hadde håpet at vi kunne få gjøre den jobben før man fremmet forslag om å gjøre den nasjonale ordningen obligatorisk. I tillegg vil også kommunen få frigjort kapasitet til å kunne bidra til bedre tilsyn med byggesaker, fremfor den godkjenningsordningen som de har i dag.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Saksframstillingen i denne saken vi har til behandling nå, har på en god måte gitt en bred gjennomgang av lov om erstatning for naturskader, i tråd med St.prp. nr. 1 for 2004–2005. Det er ikke gjort noen full gjennomgang av naturskadeerstatningsloven siden loven først ble vedtatt i 1961, og det har vært på høy tid å få satt denne saken på dagsordenen og gjøre helt nødvendige endringer. Forslagene innebærer en betydelig forenkling og en styrking, til beste for alle parter. Komiteen har gjennom behandlingen uttrykt tydelig støtte til hovedlinjen i proposisjonen, i likhet med et klart flertall av høringsinstansene. Det ligger flere endringsforslag i proposisjonen, men jeg har lyst til å trekke fram et par av dem, som også komiteen har uttalt seg spesielt om. I forslaget går en nå bort fra ordningen med lensmannsskjønn for fastsetting av takst og over til en ren forvaltningsmodell med Statens landbruksforvaltning som et nasjonalt forvaltningsorgan. Dette bidrar til både å frigjøre politiressurser og å sikre en mer effektiv saksbehandling, men kanskje det som er minst like viktig: en raskere utbetaling av erstatningen. I dag kan en kurant sak ha en behandlingstid på fire–seks måneder, mens den nye modellen er anslått å kunne bidra til en halvering, og det må vi si oss rimelig fornøyd med. Samtidig er det gledelig at også tomtefestere og andre rettighetshavere innlemmes i denne ordningen. Komiteen deler regjeringens syn på viktigheten av å åpne for nærmere regulering av krav om regress og forhåndsvarsling av regresskrav. Et regresskrav kan i noen tilfeller være aktuelt overfor kommuner. Regress overfor kommuner kan eksempelvis være aktuelt hvor det er gitt byggetillatelse i et ras- eller flomutsatt område. En nærmere regulering av muligheten for regress er derfor etter komiteens syn nødvendig, herunder sikre at tredjeperson skal ha rett til å uttale seg i forkant av et mulig regresskrav. Til slutt: Jeg er glad for at det er stor enighet i komiteen om endringene som er foreslått i lov om erstatning for naturskader.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-16:
Ny naturskadeerstatningslov innebærer i all hovedsak prosessuelle endringer sammenlignet med dagens lovverk. Det materielle innholdet i ordningen er i all hovedsak videreført, selvsagt med enkelte endringer og kodifisering av etablert praksis. Dette er et lovarbeid som den forrige regjeringen jobbet mye med, og får lov til å bli den første landbrukssaken fra denne regjeringen som blir behandlet i Stortinget. Det er all grunn til å støtte loven og de forslagene som ligger i denne – og det gjenspeiler seg også i komiteens enstemmige innstilling. Det er likevel ikke slik at en ny lov vil få konfliktene til å forsvinne, eller at ikke enkelte vil føle seg urettferdig behandlet når naturskade oppstår. Det kan være spørsmål om erstatningsutmåling, om skillet mellom gjenoppretting og sikring, om erstatning for redningsomkostninger og om dekning av merkostnader for å redusere faren for framtidig naturskade. Ny lov innebærer ikke at alle vanskelige vurderinger forsvinner, men forhåpentligvis vil det gå langt raskere å få avklart sakene og få pengene på bok. Så er jeg opptalt av at vi ikke kun skal svartmale situasjonen som har vært med bruk av lensmannsskjønn. Det er viktig å understreke betydningen av lokalkunnskap i denne typen saker, og at det også med ny modell må etterstrebes å ta inn lokalkunnskap i prosessen. Flere av de vanskelige spørsmålene skal avklares i det nærmere forskriftsarbeidet, og jeg har tatt ordet i dag for å understreke noen problemstillinger som jeg mener er sentrale. For det første er egenandelen for den som krever erstatning for flere eiendommer, sentralt. Her er det Senterpartiets syn at det må settes et tak for egenandel når forskriften skal fastsettes. I proposisjonen er det sagt at den nye ordningen ikke skal endre utgiftene vesentlig, men jeg vil også framheve det som står om at det skal oppfattes som «rimelig og rettferdig». Vi forventer at regjeringen følger opp dette, for det kan vanskelig sies at fem egenandeler på én skade er rimelig og rettferdig. Så er Senterpartiet opptatt av at det ved fastsetting av forskrifter om redningsomkostninger skal legges til grunn betydelig forståelse for skadelidte, og at forskriftene ikke blir for systemvennlige. Senterpartiet og Arbeiderpartiet har også i merknadene gitt uttrykk for at regressadgangen må utformes og praktiseres på en måte som ikke gir urimelige utslag for kommunene, og at vi er opptatt av at dette blir ivaretatt i den videre prosessen.