Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-13:
Jeg satt og tenkte at her holdes det mange gode innlegg. Det er faktisk sånn at jeg synes at alle partier har gode poenger og gode taler. Det er veldig bra, for vi trenger ikke å lage mer konflikt om kunnskap, utdanning og forskning enn det er grunnlag for. At det er bred enighet i komiteen om en del viktige spørsmål innen kunnskap og høyere utdanning, er veldig viktig og riktig. Det eneste jeg beklager, er at til tross for mine mange år på søndagsskolen, har jeg nå gått tom for bibelsitater(munterhet i salen) (munterhet i salen) Vi har prioritert satsing på forskning høyt i vår regjering, og en realvekst på 32 pst. fra 2005 er en klar satsing. Det er også en veldig klar satsing når vi har sørget for nye studieplasser som vil, når den fulle effekten er på plass, gi ca. 23 000 nye studieplasser i 2017. Det har vært veldig viktig at vi har bygd 1 000 nye studentboliger og doblet i forhold til den forrige regjeringens ambisjoner, fordi vi vet at boligsitusasjonen for studenter, både når det gjelder tilgang og pris, er en utfordring og viktig for lik rett til utdanning. Vi har store behov innenfor infrastruktur og bygningsmasse når det gjelder høyere utdanning. Jeg er veldig glad for at vi nå er i gang med Urbygningen på Ås. Hvis representanten Tord Lien visste hvor prekær situasjonen er når det gjelder Veterinærhøgskolen med hensyn til smitte og dyrevelferd, ville han umiddelbart trukket forslaget sitt om å utsette byggingen av det nye universitetet på Ås. Det er helt avgjørende at vi har et internasjonalt perspektiv når vi driver med forskning og høyere utdanning. Det er en veldig viktig bit for å sikre kvalitet, og vi må hele tiden ha «drive» for å dra oss framover. Derfor mener jeg at det er en stor utfordring for oss å få opp andelen norske forskere som henter ut finansiering gjennom EU-programmet. Det er det nemlig bare 8 pst. av norske forskere som gjør, og vi har et mye større potensial for det. Jeg mener også at vi skal ta diskusjonen om hvordan vi kan spisse innsatsen vår mer innenfor forskning, sånn at vi får bedre kvalitetsmiljøer på flere eller utvalgte områder. Jeg ser det går en liten diskusjon om hvorvidt norske studenter velger høyere utdanning i hytt og pine og bare etter lystprinsippet. Men norske studenter er faktisk meget fornuftige studenter, og de søker seg i stor grad til de områdene der vi vet vi kommer til å trenge kompetanse framover. Derfor har vi 55 pst. økning på ingeniør- og sivilingeniørutdanningene fra 2005, 50 pst. flere søkere til lærerutdanningene fra 2008, og 18 pst. økning på førskolelærerutdanningen bare i fjor. Det betyr at norske studenter, norsk ungdom, er veldig klar over hva samfunnet har behov for, og styrer sine ønsker i stor grad inn mot det. Slutt derfor og snakk om at norske studenter bare flyter rundt og ikke tenker på hva samfunnet har bruk for. Dessuten skal vi være veldig forsiktige med å være sikre på at vi vet nøyaktig hva samfunnet har bruk for om 20, 30, 40 eller 50 år, så jeg tror vi har en god orden på det. Vi er blant de landene som bruker mest på forskning per innbygger når det gjelder den statlig finansierte forskningen, men vi har en betydelig utfordring med hensyn til næringslivsforskning, noe som først og fremst må bety at næringslivet selv må ta ansvar for å tenke framover og investere. Skole-Norge har fått en veldig stor oppmuntring gjennom de resultatene som nå er presentert i TIMSS og PIRLS. Norske 4.-klassinger er verdensmestre i framgang i matematikk. Våre 4.-klassinger er ett år yngre enn 4.-klassingene i resten av Norden, derfor er hovedundersøkelsen en sammenligning mellom norske niåringer og finske, danske, svenske og mange andre lands tiåringer. Derfor har man også med et utvalg av 5.-klassinger, dvs. norske tiåringer, som bedre kan si noe om hvordan vi gjør det i forhold til andre land. De viser at norske tiåringer har bedre matematikkunnskaper enn de andre landene i Norden, også Finland. Det viser også at mens Finlands tendens på matematikk går nedover, går vår klart oppover, og at Sverige har store utfordringer når det gjelder sin skolepolitikk, for deres resultater fortsetter videre nedover – det viste også PISA. Dette viser at vi har løftet særlig de svakeste leserne veldig mye. Jeg synes det er herlig når opposisjonen må ta noen skikkelige snurrepiperier og starte dagen med en slags yndlingsreprise på hvordan man virkelig kan anklage SV for å være imot kunnskapsskolen, for så å se at resultatene er veldig bra, veldig oppmuntrende. Dermed må man raskt starte konkurransen om hvem som har mest ære for det – en herlig start på dagen. Det som gleder meg mest, er at de som gjør jobben der ute, ser at vi nå er på riktig vei, for vi har fremdeles noen utfordringer. Jeg tror vi har noen utfordringer når det gjelder mellomtrinnet, fordi forbedringene våre er bedre når vi ser på 4. og 5. trinn enn på 8. trinn. Vi har også noen utfordringer når det gjelder de høyt presterende elevene, for vi har absolutt et større potensial blant en del av de høyt presterende elevene enn det vi får utnyttet. Diskusjonen om hvem som har ære og ikke ære, kan vi helt sikkert ta opp og ned i mente, og jeg er helt sikker på at valgkampen kommer til å dreie seg om det også. Jeg er opptatt av følgende: Vi har tatt noen veldig viktige og vesentlige grep i Kunnskapsløftet, og det mest vesentlige er at vi i Skole-Norge nå fokuserer annerledes: fra å være opptatt av aktiviteter og hva man skulle gjøre, til å fokusere på læringsutbytte og læring. Det andre er at konsentrasjonen på grunnleggende ferdigheter har hatt gjennomslag – avgjørende viktig. Det tredje er lærernes kompetanse til å gjøre den jobben, og hvor viktig det har vært med omfattende satsing på etter- og videreutdanning. Det fjerde er at vi har vært opptatt av å gi Skole-Norge verktøy og hele veien justere Kunnskapsløftet med hensyn til hvordan vi backer opp f.eks. kartleggingsprøver i lesing på 1. og 2. trinn, innført i 2009, på 3. trinn i 2010, og i tallforståelse på 2. trinn i 2009. Dette er også virkemidler og verktøy som har vært viktige å bruke. Det er mange skolereformer som Skole-Norge aldri har sett snurten av. De har levd sitt eget liv i Kunnskapsdepartementet og i stortingssalen, og så har man tenkt at nå sender vi disse gode ønskene ut til Skole-Norge, og så blir det sånn. Men det gjør det ikke. Og mange lærere har nok tenkt at de godt kan sitte der inne i Oslo og holde på med det de holder på med, men lærerne har snudd bunken og fortsatt å gjøre det de har pleid å gjøre. Derfor er ikke den største kunsten Stortinget kan gjøre, å vedta en stortingsmelding og en reform. Det viktigste er at man gjennomfører og har trøkk på gjennomføring, sånn at den reformen merkes hos den siste elev på det ytterste nes og av en oppglødd lærer med nytt faglig påfyll. Derfor er syv og et halvt års gjennomføring av Kunnskapsløftet, med de rød-grønne og SV-statsråder i spissen, helt avgjørende for om vi skal kunne lykkes med dette. Gjennomføring er min overskrift på alt det andre vi også holder på med når det gjelder kunnskap. Ny GIV er et helt konkret samarbeidsprosjekt for at flere elever skal gjennomføre videregående opplæring. Jeg kommer gjerne tilbake til noe av den forskningen som vi nå har underveis når det gjelder deler av dette prosjektet. Det er nemlig viktig at vi får kunnskap underveis slik at vi kan justere noe av det vi holder på med. Det er akkurat det samme vi holder på med når vi yrkesretter yrkesopplæringen. Vi samarbeider fram en samfunnskontrakt mellom partene sånn at vi får flere lærlingplasser, og vi sørger for at vi har god kontakt med de ulike yrkesområdene når vi skal lage en ny stortingsmelding med oppsummering av Kunnskapsløftet, ikke minst der vi ser nærmere på yrkesopplæring.