trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-03-07:
Representanten Korsberg sa i sitt innlegg at han var glad for at vi endelig kunne komme i gang med Snøhvit-prosjektet. Det er vel ingen som noen gang har vært i tvil om hva Fremskrittspartiet har ment om dette. Han slo fast at den ene organisasjonen etter den andre var glad for det, og han nevnte bl.a. at fiskerinæringen ikke hadde noe imot det. Dessuten hørte vi nå i det siste innlegget at det ble understreket at dette med klimatiske forhold også er en myte. Riktignok har man mørketid, men det hørtes ut som om man kunne operere mest i sollys om sommeren, og det kan jo være så sin sak. Jeg har lyst til å sitere litt fra Fiskaren, som er et blad spesielt for fiskere, og på lederplass der i går står det følgende: «I motsetning til olje og gass er imidlertid fisken en fornybar ressurs. Skadene fra en oljeutvinning i Barentshavet kan vare i generasjoner etter oss.» Og så står det at erfaringene fra Nordsjøen ikke er bra, og at de er svært bekymret for Barentshavet. Nå legger jo Korsberg vekt på at han sjøl er fra den landsdelen, og jeg må da spørre om ikke han også deler noen av disse bekymringene som tydeligvis kommer til uttrykk i lederen i Fiskaren.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-03-07:
Representanten fra Arbeiderpartiet har rett i at det er sprik i deler av Senterpartiet når det gjelder denne saken. Det er flere motstandere i Finnmark og Troms enn det er ellers i landet. Men det er interessant at Senterungdommen f.eks. i Finnmark er mot prosjektet. Det morsomste er kanskje at representanten tillater seg å peke på den store spriken som er i Senterpartiet, men da må jeg nesten få lov til å peke på den spriken som er i Arbeiderpartiet, for Arbeiderpartiet i Troms har, så vidt jeg vet, to representanter, og de representerer hvert sitt syn i denne saken. Så det er intern sprik også i andre partier. Ellers må jeg si at det er en vanskelig avveining. Det er viktig at vi er opptatt av distriktene, og at vi er opptatt av arbeidsplasser. Men den største næringen i Nord-Norge vil alltid være fiskerinæringen, og det er faktisk en av årsakene til at vi går mot denne utbyggingen. Som tidligere nevnt åpner dette Barentshavet, og det er et svært sårbart område. Så årsaken til at Senterpartiet i denne saken – en svært vanskelig sak – velger å gå mot det på det nåværende tidspunkt, er den teknologien vi har nå. Men vi er bekymret for arbeidsplassene og må få til det på andre måter.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-03-07:
Som representanten Onarheim sjøl var inne på, er han også bekymret for miljøet. Det gleder meg veldig. Han nevnte det nå, og han sa det også i en replikk tidligere i dag, at man ikke måtte åpne for oljeutvinning før en hadde foretatt en ordentlig konsekvensutredning, og at det var nødvendig med langsiktig tenkning. Langsiktig tenkning er også Senterpartiet opptatt av fordi vi mener at når vi nå ikke har ny og moderne og – skal vi si – gassforurensningsfri teknologi, tar vi ikke sjansen på dette. Vi mener at Barentshavet faktisk åpnes nå. Så jeg tror vi bare må innrømme at i mange sammenhenger har Høyre og Senterpartiet sammenfallende syn, men i denne saken har vi forskjellig syn av miljømessige grunner. Vi mener at en bør ha en ordentlig konsekvensutredning først, og så bygge etterpå, og at man ikke gjør motsatt – en må gjøre ting i riktig rekkefølge. Dette handler nemlig ikke bare om et gassanlegg, men det handler i realiteten om å åpne Barentshavet, som jeg nevnte tidligere. Ellers kan vi være enige om dette med arbeidsplasser. Det er svært viktig for regionen. Jeg syns Høyre var med på grep i budsjettsammenheng som var svært uheldige med tanke på arbeidsplasser. Jeg vil nevne de kraftige kuttene i SND-ordningen, avviklingen av kommunale næringsfond og at fraktutjevningstilskuddet ble borte. Hadde vi ikke gjort dette, kunne vi også sikret næringsutvikling på flere områder i dette området.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-03-07:
Jeg skal på vanlig måte være forsiktig med ordvalget. Jeg har forstått at det ikke er tid for omkamper. Vi har slått fast i dag at miljøet taper i denne omgangen. Og Steensnæs er ærlig – det tror jeg han faktisk er – han sier at han hele tida har vært skeptisk. Andre i Kristelig Folkeparti har kanskje også vært ærlige, men de har i hvert fall skiftet mening mye i løpet av denne tida. Steensnæs sier også at han ser på CO2-området som en utfordring. Men det har ikke skjedd noe særlig på disse nesten nøyaktig to årene som har gått siden Bondevik faktisk stilte kabinettsspørsmål på nettopp om det skulle bygges forurensende gasskraftverk. Han understreket at det var svært viktig å oppfylle Kyoto-forpliktelsene, og hvis vi bygget disse, ville vi stå enda fjernere fra å gjøre det. Derfor gikk regjeringen av. Og det har, som sagt, ikke skjedd så mye nytt siden den gangen på dette området. Også denne uken kunne vi lese i Aftenposten at utfordringen blir ytterligere skjerpet nå når det skal startes opp et forurensende gasskraftverk, fordi det vil øke utslippene med 2 pst. Regjeringens eget gassteknologiutvalg – det har vært nevnt mye om det nå – slo fast at det iallfall ikke kunne bli noen endring på dette før om 10 år. Vi har – det er jo alle kjent med, og alle erkjenner det – visse klimaforpliktelser i forhold til Kyoto-avtalen, og jeg har bare et veldig enkelt spørsmål til statsråden: Hvilke sektorer mener Kristelig Folkeparti skal bære byrdene for at vi skal følge opp og ta det kuttet som er nødvendig innenlands? Er det industrien, er det husholdningene, eller er det biltrafikken som skal tas?
Siri A. Meling (Høyre), 2002-03-07:
SV legger stor vekt på de negative miljøaspektene ved Snøhvit-utbyggingen, hvorav utslipp av klimagasser er et av hovedelementene i deres motforestillinger. Nå er det imidlertid ikke slik at Norge lever i sin egen atmosfære, eller at vi lever i vårt eget lille drivhus. Klimaproblematikken er global, og det blir kanskje en smule navlebeskuende å se isolert på egne utslipp som følge av åpningen for gassutvinning i Barentshavet gjennom Snøhvit-prosjektet. For er det ikke slik at klimautfordringen er global, og at vi ved å tilby gass, som er den reneste formen for fossil energi, erstatter sterkt forurensende kull eller olje, som er langt mer truende for klimaet i andre land, i dette tilfellet USA og Spania? Er det ikke slik at Snøhvit-prosjektet på denne måten fremstår som et miljøvennlig prosjekt i en global sammenheng – som tross alt er den mest relevante referanserammen når vi skal diskutere klimautfordringene? Til slutt vil jeg si at jeg synes det er et tankekors at SV, som er imot Snøhvit-utbyggingen, signaliserer at partiet subsidiært vil støtte forslaget om å pålegge utbygger ikke bare å legge til rette for, men også delta med finansiering for å realisere overføringsledninger for kjølevann til industriområdet på Kvaløya. Blir ikke dette å si nei takk til et prosjekt, men ja takk til pengene dette prosjektet genererer? Får ikke SV en litt vond smak i munnen av dette? Eller er det slik at de håper at de ca. 50 mill. kr dette vil medføre av ekstra kostnader for utbygger, vil svekke økonomien på en slik måte at prosjektet som sådan ikke blir realisert?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Den innstillingen som foreligger nå, med tilslutning fra Arbeiderpartiet, tilsier at også Arbeiderpartiet har erkjent at det har vært behov for å bruke litt ekstra tid på å gå gjennom de utredninger og det materiale som foreligger i saken. Jeg synes at omfanget av de komplikasjoner som denne saken egentlig representerer, tilsier at det har vært et behov for å bruke noe mer ekstra tid enn det man ellers ville ha brukt. Så stiller representanten Klungland spørsmålet om vi har brukt tiden til noe annet enn å lese. I den sammenhengen er jo det å lese ikke uvesentlig. For det er nettopp det man la opp til ved å gå gjennom disse prosedyrene på nytt, det var å vurdere om det var elementer i dette som vi måtte forsterke i forhold til miljøinnsatsen. Det føler jeg vi har gjort, og det gjenspeiler seg også i innstillingen. Så spør Klungland om hva jeg tror om Arbeiderpartiets taktikk omkring dette. Det må vel Klungland selv vite. Jeg har ikke vært til stede på gruppemøtene eller i regjeringskontorene den gang Arbeiderpartiet var der, så det er vel et spørsmål som Klungland best kan svare på, og ikke jeg.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Jeg kan bekrefte overfor representanten Korsberg at Kristelig Folkeparti har et tilsvarende syn på finnmarkinger som vi har på andre mennesker som bor i dette landet. Når Korsberg på vegne av finnmarkingene åpenbart er såret over at vi har forsøkt å beskrive en faktisk situasjon og ønsker å bidra til å skape ny optimisme i dette området, er det litt forunderlig å registrere at representanten Korsberg faktisk ikke har oppfattet at det var et distriktsopprør av ganske betydelige dimensjoner for ikke så lenge siden. Det startet i Finnmark, med utgangspunkt i de bekymringene man hadde i forhold til bosetting, sysselsetting og et relativt svakt næringsgrunnlag – da ser jeg bort fra fisk. Dette startet med utgangspunkt i Finnmark, og det rådde en pessimisme for framtiden. Optimismen kan vi bidra til å tilføre Finnmark på ny gjennom prosjekt Snøhvit, og det ser jeg på som en viktig del av dette. Så er Korsberg også opptatt av været, og føler at det er litt urettferdig at man skal ha blitt tildelt litt dårligere vær. Men det er ingen tvil om at vi snakker om et område som i utgangspunktet er relativt uberørt. Finnmarkskysten er et område som er værhardt, og det kan heller ikke representanten Korsberg benekte. Det er et område som store deler av året er mørklagt, selv om det er midnattssol fra tid til annen. Men vi vet jo, og det vet også Korsberg, at det er stor uenighet om dette sammenlignet med andre landsdeler, og det kan også være faglig uenighet om værsituasjonen. Derfor er det så viktig at vi får på plass litt mer informasjon og kunnskap om dette gjennom konsekvensutredninger, som altså representanten Korsberg er imot å gjennomføre, og som ville avklart noen av de spørsmålene som han nå selv reiser ved ulike anledninger i denne debatten.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Dette var jo langt på vei en innledning til en debatt om fiskeripolitikk og størrelse på fisk. Jeg må innrømme at jeg ikke har så store forutsetninger for å diskutere størrelsen på fisk verken i Nordsjøen eller i Barentshavet, så det overlater jeg til et helt annet departement og til helt andre representanter for mitt parti å diskutere. Jeg registrerer at replikanten sier at Snøhvit ikke skaper optimisme i Finnmark. Og det var jo litt overraskende, for galleriet har i dag vært godt besøkt av mennesker som representerer Finnmark, og som gir uttrykk for det stikk motsatte, nemlig at det skaper optimisme. Jeg har fulgt med i Finnmark-mediene siden komiteen var på besøk der oppe for ikke så veldig lenge siden, og jeg har heller ikke der sett – iallfall ikke i noe omfang – at folk uttrykker at Snøhvit ikke kan bidra til å skape optimisme i Finnmark. Det er jo en positiv bieffekt av et ellers omdiskutert og vanskelig prosjekt. Så er spørsmålet om fisk og petroleumsvirksomhet kan leve side om side. Jeg vil ikke være så kategorisk i noen konklusjon som det replikanten er, og si at det kan det ikke, for jeg tror faktisk at det er mulig hvis det innrettes på en fornuftig og riktig måte. Når det gjelder anlegget til sjøs på Snøhvit-feltet, føler jeg at det er ivaretatt. Og det kommer til uttrykk fra mange fiskeriinteresser i Nord-Norge at her føler man at ved den innretningen kan fisk og petroleumsvirksomhet leve side om side. Erfaringene vi har gjennom 30 års virksomhet i Nordsjøen, illustrerer at det er mulig. Alt er avhengig av hvordan vi innretter oss, og det har man tatt hensyn til i utviklingen av prosjektet på Snøhvit. Så jeg føler at vi er uenig om de vurderingene. Jeg tror man gjennom Snøhvit-prosjektet ivaretar Finnmarks interesser i forhold til sysselsetting, optimisme, bosetting og ny næringsstruktur, samtidig som man ivaretar hensynet til fiskerivirksomheten på en god måte.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
«Vi lager nå en ny plan for Kyst-Norge, og i samarbeid med Norges Fiskarlag har vi kommet fram til en balansert fordeling mellom den havgående flåten og kystflåten. Vi satser på næringa(…) Jeg vet det er mye optimisme der» – i Finnmark – «men også mye frustrasjon på grunn av fraflyttinga. Jeg tror vår satsing på fiskerinæringa og Snøhvit vil hjelpe.» (…) Dette er ikkje mine ord. Det var statsministeren sine ord i eit oppslag i Dagbladet i går, der han prøvde å ro seg unna utsegnene han kom med på årsmøtet til Østfold KrF i helga om at nordlendingane er pessimistar. Dei forslaga som denne regjeringa har komme med i fiskeripolitikken, kan knapt nok seiast å vere noka satsing. Å nedleggje yrkesforbod for kystfiskarane, å drive rovdrift på torsken rett utafor stovevindauga deira, å sleppe leveringsforpliktingane for trålarane endå meir laus og – det siste i rekkja av gode forslag – å påleggje overfor fritidsfiskarane at det skal vere minstemål på fisken av omsyn til ressurssituasjonen, kan knapt nok seiast å vere noka offensiv satsing til beste for finnmarkssamfunnet. Det er heller ikkje Snøhvit. Og dei konsekvensane som ei eventuell oljeutvinning på Goliat – og alle her veit at det er den eigentlege planen – vil få for fiskeria, er ikkje eigna til å skape framtidstru og optimisme i Finnmark. Konsekvensane av petroliumsverksemda for fiskeria kan nemleg vere fatale. No veit vi at alkylfenolar påverkar østrogennivået hos fisken. Men vi veit for lite, og det skulle vere grunn til å vere føre var. Det skulle vere grunn til å gjere konsekvensutgreiingar før ein vedtok utbygging. Finnmark er eit rikt fylke. Men som ein fiskar i Gamvik sa til Dagbladet i januar: Når verdas største matfat, verdas største pengebinge, ligg rett utafor stovevindauget vårt, korfor må Gamvik gå på sosialen då? Stortinget skulle heller ha lytta til krava deira om å få tilbakeført dei verdiane som faktisk blir skapte der, for å skape like vilkår til å skape seg sjølve levelege liv. Eg vil spørje Rahm: Innser Kristeleg Folkeparti at fisk og petroleum vanskeleg kan leve side om side? Og er Kristeleg Folkeparti villig til å betale for dei konsekvensane som petroleumsverksemda kan finne på å påføre fiskerinæringa?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Senterpartiet har vært kjent for å kjempe for virksomhet og bosetting i alle deler av landet. Og jeg har ofte vært svært enig med Senterpartiet når de har påpekt distriktenes behov for mer og ny næringsvirksomhet. I Snøhvit-saken har Senterpartiet et annet syn, til stor forundring og bekymring for mange senterpartifolk i nord. Toneangivende senterpartipolitikere i nord, som f.eks. fylkesordfører Ronald Rindestu i Troms, som også er leder for landsdelsutvalget, gruppeleder i Finnmark fylkesting, Einar Johansen, og lederen i Finnmark Senterparti m.fl. har argumentert sterkt for Snøhvit-utbygging nå og for de positive ringvirkningene dette vil gi for både Finnmark og resten av den nordlige landsdelen. Hvorfor tar ikke Senterpartiet sentralt hensyn til signaler fra lokalplanet og dem som bor der hvor virksomheten skal foregå, og som føler behovet for ny virksomhet? Hvorfor er det full sprik mellom Senterpartiet sentralt og lokalt i nord om en så viktig distriktsutbygging og kompetanseutvikling i den nordlige landsdelen? Har man ingen tillit til at lokalbefolkningen og lokallagene i partiet har tanke for miljøspørsmål og en vurdering av miljøet i denne saken?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Som det har vært sagt mange ganger i dag, er dette en stor dag, ikke bare for Hammerfest og Finnmark, men for hele landsdelen og for landet for øvrig. Dette er et prosjekt som betyr svært mye for å løfte den nordlige landsdel rent næringslivsmessig, og det vil gi landsdelens næringsliv mulighet til å bli sterkere i et nasjonalt og internasjonalt marked. Nord-Norge trenger flere bein å stå på, og dette er en god utvikling i den retning. Dette er ikke noe subsidieprosjekt. Snøhvit-prosjektet gir mulighet for leveranser av norsk gass til nye markeder, og jeg er ikke i tvil om at feltet vil være et viktig bidrag for å dekke et økende behov for gass i Europa. Miljømessige forhold har vært sterkt framme i debatten, ikke minst av operatørene selv. Alle ønsker vi at det stilles sterke miljøkrav til slik virksomhet, og alle vil vi ta vare på naturen og miljøet. Forskning og kompetanse har imidlertid gjort det mulig for Norge å bli en olje- og gassnasjon, samtidig som vi har ivaretatt miljøet på en meget god måte. Dette vil være tilfellet også i denne saken, og jeg føler meg trygg på at bl.a. fiskeriene kan leve trygt side om side med Snøhvit og annen slik virksomhet. For fiskeriene er det faktisk andre forhold som bekymrer meg sterkere. Det må ikke herske noen tvil om at Hammerfest er Snøhvit-byen, men jeg er også opptatt av at de positive ringvirkningene må komme flest mulig til gode i form av bl.a. en styrking av fagmiljøene og kompetansemiljøene i nord. Jeg er ikke i tvil om at nordnorske leverandører kan hevde seg sterkt dersom de får mulighet til det. Det må også være naturlig at Statoil legger den delen av Snøhvit-prosjektet som er knyttet til boring, geologi og lisensadministrasjon, til Medkila-senteret i Harstad. Jeg gleder meg over at Snøhvit-prosjektet endelig kan komme i gang, og jeg håper at dette er bare begynnelsen for denne næringen i den nordlige landsdelen. Nord-Norge er en ressurssterk og framtidsrettet landsdel, og befolkningen er viljesterk og positiv. Derfor trenger hele landet en større aktivitet i nord.
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-03-07:
Samarbeidsregjeringa sitt opplegg for Snøhvit-utbygginga byggjer på det kompromisset som ligg i Sem-erklæringa. Det er ingen løyndom at Venstre var skeptisk til utbygginga, og at dette var ei av dei vanskelegaste sakene som fann si løysing på Sem Gjestegård. Det var avgjerande for Venstre at vi i denne Regjeringa i sum kom fram til ein god miljøpolitikk, noko som er kome til uttrykk på mange måtar og i mange saker. Samarbeidsregjeringa representerer eit gjennombrot for miljøpolitikken, og samansetninga av Stortinget gir moglegheiter for ein heilt ny giv basert på eit fleirtal i denne sal. Sett i eit slikt lys, og med det faktum at det var eit etablert fleirtal i Stortinget for denne utbygginga før Sem-forhandlingane tok til, kan Venstre akseptera den føreslåtte løysinga, som er vesentleg betre enn det eg trur den ville ha vore med ei arbeidarpartiregjering. Politikk er framleis det moglege si kunst, og dette er det moglege i denne samanhengen. Det er betre med nokre steg i rett retning enn ingen. Venstre vil understreka desse stega i rett retning, som er ein del av Sem-erklæringa og Regjeringa sitt forslag i dag: 1. Det blir ikkje opna for nye petroleumsprosjekt i Barentshavet før konsekvensvurderingane av alle sider ved ei slik verksemd i det sårbare Barentshavet er kartlagde.2. Snøhvit-utbygginga skal vera eit reint gassprosjekt, og det er uaktuelt å gi løyve til ei utviding som også omfattar oljeutvinning.3. Snøhvit skal betala CO2-avgift.4. Regjeringa held fram arbeidet med å bidra til at gasskraftverket ved Snøhvit tek i bruk CO2-fri teknologi. Venstre vil arbeida for at gasskraftverket blir eit pilotprosjekt for slik teknologi.5. Vanlege demokratiske spelereglar skal følgjast ved at store investeringar knytte til gasskraftverket må utsetjast til konsesjon etter energilova og utsleppsløyve for bl.a. CO2 og NOx frå Statens forurensningstilsyn ligg føre og vanlege klagereglar er følgde. Vi har medverka til at Snøhvit LNG er blitt meir miljøvenleg. Gjennom ei rekkje vilkår og føresetnader blir utbyggjarane pålagde å gjera anlegget best mogleg for miljøet og sikrast mogleg med omsyn til akuttutslepp. Arbeidarpartiregjeringa la opp til eit råkjør for å behandla saka før jul, og blei kritisert for det. Samarbeidsregjeringa har teke seg tid til ei skikkeleg handsaming, der ein har gått gjennom alle høyringsutsegnene og alle miljøinnvendingane for å sjå på korleis omsynet til miljøet kunne bli betre ivareteke. Venstre vel å gå inn og slåst – ikkje stå utanfor og ropa nei. Det gir betre resultat, sjølv om det ikkje alltid blir slik det ville blitt om vi hadde bestemt åleine.
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-03-07:
Eg registrerer at det har vore fleire på talarstolen i dag som har uttrykt at dei CO2-frie gasskraftverka ligg veldig langt fram i tid. Men denne regjeringa har teke kraftige initiativ for å få dette på plass, til å vilja satsa på denne teknologien – for ein må visa vilje til å vilja satsa på dette – og gi signal til dei som skal byggja, om at dersom dei ikkje satsar på dette, vil dei kanskje få store kostnader knytte til det energianlegget dei planlegg. Òg SV har sagt frå denne talarstolen at dei ser at Regjeringa legg vekt på dette. Det kjem ikkje til å bli aktuelt med noko anna enn CO2-avgift på anlegget. Men eg kan ikkje stå her og gi garantiar for kvar gassen skal enda, og kvar den skal seljast. Det er noko som Statoil må vurdera ut frå bedriftsøkonomiske interesser. Eg har lyst til å seia at ein ikkje kan venta å få fullt gjennomslag for alt ein står for. SV og Venstre har i veldig mange gode miljøsaker stått saman og slåst. Når SV gir så sterke signal om at dei ønskjer å gå inn i eit regjeringssamarbeid med Arbeidarpartiet, kunne det vera freistande å stilla eit spørsmål tilbake: Trur SV verkeleg at dei hadde fått gjennomslag for alle miljøsakene sine i eit samarbeid med Arbeidarpartiet – når Regjeringa i denne saka legg fram eit alternativ som faktisk er mykje meir miljøvenleg enn det som arbeidarpartiregjeringa la fram?
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-03-07:
Først til det siste som representanten Langeland tok opp, dette med å svekkja forureiningslova og svekkja SFT som tilsynsmyndigheit: Dette var jo ein av hovudgrunnane til at regjeringa gjekk av! Vi ønskte ikkje å vera med på den kastreringa – det var ein av grunnane til at vi gjekk av. Eg reknar med, president, at «kastrering» er eit godkjent parlamentarisk uttrykk. Det er i alle fall brukt i ei anna sak som snart skal opp til behandling. Vi ønskjer ikkje å svekkja Statens forureiningstilsyn. Vi ønskjer ikkje å svekkja lovverket. Eg har lyst til å minna representanten Langeland på at det er kjent at det i denne salen lenge har vore eit fleirtal for å byggja Snøhvit, for å byggja sterkt forureinande gasskraftverk. Då er det viktig for Venstre å kunna gå inn i ein prosess og vera med og påverka, vera med og gi nokre signal om at det ikkje er akseptert. Vi ønskjer å gjera gasskraftverka meir miljøvenlege, og med dagens energipris trur vi at den teknologien vil bli teken i bruk, slik at det ikkje vil bli bygt sterkt forureinande gasskraftverk. Det vil bli bygt med ny teknologi, og det vil òg skje med Snøhvit.
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-03-07:
Til våren vil Samarbeidsregjeringa leggja fram ei klimamelding. Då trur eg representanten Klungland skal få sjå at vi ønskjer å ta nokre krafttak innanfor klimapolitikken, og energipolitikk og klimapolitikk heng veldig bra saman. Denne regjeringa er oppteken av å ta i bruk alle dei energikjeldene som finst som er basert på gjenvinning. Vi har satsa sterkt på enøk. Vi satsar på oppgradering av gamle energiverk. Vi vil satsa på alternativ energi – vindmøller – som kan vera med på å produsera den krafta som Noreg treng, og som vi òg kan eksportera for å få ned talet på dei energikjeldene som forureinar i Europa. Vi ønskjer òg å satsa offensivt på den teknologien som gjer at vi kan ta i bruk gassen vår som energikjelde utan at vi forureinar miljøet.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Jeg kan ikke unngå å legge merke til at når det snakkes om CO2-utslippene fra Snøhvit, så høres de gamle regjeringskameratene fra Bondevik I ut som den gamle bedehusforstanderen fra Jæren gjorde da han ble konfrontert med at Jesus en gang hadde gjort vann til vin. Da svarte han: «Me vett det, men me liga det ikkje.» Slik høres de gamle sentrumskameratene ut i spørsmålet om de store utslippene av CO2 fra Snøhvit. Jeg er glad for at May Britt Vihovde nå understreker at Snøhvit-anlegget skal ha CO2-avgift. I St.prp. nr. 35 står det nemlig ikke eksplisitt. Det står derimot: «Departementet viser til at utslipp av CO2 må sees i sammenheng med Norges oppfølging av internasjonale forpliktelser og mulige fremtidige kvoteordninger for CO2.» Jeg håper representanten Vihovde kan bekrefte at det er klarert at det er CO2-avgift som er aktuelt for Snøhvit-anlegget – ikke å bli medlem av et eventuelt kvotesystem. Så vil jeg også stille et spørsmål: Deler representanten Vihovde den oppfatning Høyre har tilkjennegitt her i salen i dag, at LNG fra Snøhvit vil bidra til å redusere utslipp fra forurensende kullkraftverk i Spania og USA?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
På tross av at Stortinget i dag sannsynligvis vil fatte vedtak som vi som har et hjerte som banker for natur- og miljøvern, ikke er glad for, er det viktig på slutten av debatten å minne om at siste ord om Snøhvit ikke er sagt. Jeg vil si at det er noen positive trekk som har skjedd i dag. Jeg er glad for at statsråden og representanter for regjeringspartiene så klart sier at Snøhvit-anlegget skal underlegges CO2-avgift. Det medfører ikke ubetydelige kostnader. Jeg er også glad for det brevet fra statsminister Bondevik til SV i forrige uke, hvor det understrekes at utbyggerne på Snøhvit skal ha samtykke før man starter anleggsarbeidet på selve LNG-fabrikken. Så er jeg også glad for at vi kan skape et flertall i dag for et prosjekt som gjør at vi kan utnytte spillvarme. Alt dette må utbyggerne ta innover seg når det er de som til syvende og sist skal vurdere om de er interessert i å fatte en investeringsbeslutning på dette prosjektet. Den største usikkerheten med Snøhvit er bare så vidt berørt i dag, for den største usikkerheten utbyggerne står overfor, er ESAs behandling av denne saken. Jeg må si at av og til hender det nok at vi sender en tanke til ESA når vi ber aftenbønn hver kveld. Det vil vi fortsette å gjøre i denne saken. Men oppsummert er det en ikke ubetydelig usikkerhet Statoil må forholde seg til når de skal gå i gang på Snøhvit – eller ikke. Mitt håp er at de besinner seg i Statoil, bruker føre var-tenkningen også økonomisk. Hvis de er i nærheten av å ha rett i det de stod her på høringen og sa om at dette var et grenseløst økonomisk lønnsomt prosjekt, da kan det ikke være slik at gassavtalene deres er så skjøre at hvis prosjektet blir utsatt bare ett eller et halvt år, er det ikke lenger marked for den gassen som det skal være så forferdelig lønnsomt å bruke. Til SFTs vurdering av saken: I saken om de forurensende gasskraftverkene skulle SFT vurdere om gasskraften ville fortrenge kullkraft i markedet. I Snøhvit er den saken veldig enkel. Man vil ikke fortrenge kullkraft i kraftmarkedet, for man vet hvem avtakeren er, ene og alene LNG-fabrikken. Sammenlikner man CO2-utslipp fra LNG med CO2-utslipp fra gass fraktet i rør, er det sistnevnte miljømessig å foretrekke. Så siste ord er ikke sagt, og vi ser fram til å komme tilbake til denne saken også i Stortinget.
Karl-Anton Swensen (Kystpartiet), 2002-03-07:
Kystpartiet er i utgangspunktet alltid positiv til etablering av nye arbeidsplasser i distriktene. Men når det gjelder utvinning av ikke-fornybare ressurser, som olje og gass, vil vi være på vakt overfor negative virkninger av en slik utvinning, for naturmiljøet generelt og fiskeriene spesielt. Særlig viktig blir det å gå forsiktig fram i sårbare områder som Barentshavet. Regjeringen legger opp til en rask saksbehandling, og det er foretatt bare én konsekvensutredning av Snøhvit-prosjektet isolert. I tillegg påpeker mange faginstanser at det er betenkeligheter ved utbyggingen. Kystpartiet vil derfor støtte forslaget fra SV og Senterpartiet om å sende proposisjonen tilbake til Regjeringen med tanke på behandling etter at det foreligger en helhetlig konsekvens-utredning av helårlig petroleumsaktivitet i de nordlige havområder. Vi støtter også forslaget om å sikre en behandling av saker knyttet til havmiljø og klimapolitikk, slik at de behandles i samsvar med målet om en bærekraftig utvikling samt målet om føre var-prinsippet. Hvis disse forslagene faller, vil Kystpartiet subsidiert støtte forslag nr. 1, fra mindretallet, vedrørende kjølevann. De økologiske faresignalene er det i dag ingen som kan avkrefte. Det blir da en gambling med et av verdens rikeste og viktigste havområder, som kan bli påført ubotelige skader i uoverskuelig framtid. Det vil for Kystpartiet være en svært dårlig arv å overlevere til våre etterkommere. Hermed skulle Kystpartiets syn i denne saken være kjent.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Jeg konstaterer at mens jeg fra Regjeringens side har vært veldig opptatt av betydningen av Snøhvit-prosjektet og det viktige tidsskille dette vil bety industrielt og sysselsettingsmessig for Finnmark, fortsetter Arbeiderpartiets hovedtalsperson når det gjelder slike saker, med en slags omkamp omkring gasskraftverk. Disse spørsmålene har gjentatte ganger vært oppe i Stortinget, og de blir ikke mer korrekte fordi om de gjentas. Jeg skjønner at Dagsavisen er en viktig avis for Arbeiderpartiet, skjønt de også holder en viss avstand, men det får være måte på. Jeg har gjentatte ganger i Stortinget og i andre intervjuer forklart mitt forhold til Snøhvit. Det er ingen hemmelighet at Kristelig Folkeparti og jeg selv har vært skeptisk til Snøhvit. Jeg har aldri vært imot, la meg nå også få presisere det, men jeg har vært skeptisk. Det har jeg ingen problemer med å vedkjenne meg, såpass ærlig synes jeg man skal være i politikken. Men jeg har heller aldri lagt skjul på at jeg fullt og helt står bak den proposisjonen og det arbeidet som jeg som ansvarlig fagstatsråd har ivaretatt når det gjelder Snøhvit, både når det gjelder miljø og når det gjelder i forhold til fiskeriene. Det som er utfordringen for oss, er CO2-utslippene. Jeg må si jeg synes det er merkelig at Sylvia Brustad ikke er mer opptatt av hvordan vi skal håndtere CO2-problematikken på Snøhvit, for det er den som er den største utfordringen. Når det gjelder miljø og fiskeri, føler jeg meg helt trygg. Når det gjelder CO2, ser jeg at vi har en utfordring. Jeg håper virkelig at vi kan få et samarbeid med Statoil om et pilotprosjekt. Det tror jeg på. Om det kommer på Snøhvit, er litt avhengig av hvilke forutsetninger som operatøren har for dette. Jeg ser at komiteen ikke pålegger meg å finne en løsning på Snøhvit, men i hvert fall et alternativ. Dette er vi i en god konstruktiv dialog med Statoil om, og jeg håper at vi skal få dette til. Dette er viktig for klimaforpliktelsene som Norge har inngått.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Med utgangspunkt i at dette skulle være et fornuftig svar, må jeg ta et forbehold om at representanten Vaksdal og jeg legger det samme i begrepet fornuftig. Det første spørsmålet gikk ut på hva som er forskjellen på det gasskraftverket som skal operere Snøhvit, og de gasskraftverkene som skal forsyne nettet. Forskjellen er at vi har en tidsplan å gå etter når det gjelder Snøhvit. Vi har ikke gode miljømessige alternativer i forhold til det gasskraftverket som vi skal installere der. Det har vi derimot når det gjelder å forsyne nettet. Jeg skal komme tilbake til det når det gjelder Gassteknologiutvalget. I mellomtiden skal vi bygge ut gode, miljøvennlige løsninger, både gjennom enøk, ved nye fornybare energikilder og ved å oppruste vannkraftverkene, forsterke kablinger og jobbe for CO2-frie gasskraftverk. Da er jeg over på det andre spørsmålet: Hva med Gassteknologiutvalgets innstilling? Jeg anbefaler den innstillingen til lesning også for Øyvind Vaksdal, for han gjengir utvalget galt. De sier ikke at vi må vente i ti år. De sier at de anbefaler en strategi som gjør at vi først skal ta for oss alle idéer og ikke avskrive noen. Så skal vi gjennom en prøve mellom pilotprosjekt og demonstrasjonsanlegg, og så skal det etter ti år avtegne seg hvilke av disse teknologiene som bør kommersialiseres. Min strategi er annerledes. Det er heller ikke riktig at det ikke finnes teknologi tilgjengelig i dag for et pilotdemonstrasjonsanlegg. Det har vi, og det sier også Gassteknologiutvalget. Men de mener at vi ikke allerede nå skal komme i gang med dette, men først ta for oss teoriene. De har altså en mer, skal vi kalle det, vitenskapelig, forsiktig tilnærming til dette. Jeg har tillatt meg, som statsråd med ansvar for dette området, å ha en mer driftig visjon og en mer ambisiøs framdriftsplan. Jeg tror det er fornuftig i samarbeid med Statoil å jobbe fram et slikt pilotanlegg. Statoil har teknologien og idéene. Jeg tror på Naturkraft og Statoil like mye som jeg respekterer den strategien som Gassteknologiutvalget har kommet fram til.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Når det gjelder CO2-avgiften, er Sem-erklæringen klar på det punktet, nemlig at når prosjektet er realisert, skal det svares CO2-avgift, og jeg vil komme tilbake til Stortinget med nødvendige forslag i den sammenheng. Når det gjelder SFT, så la meg bare si det slik: SFT er et fagorgan, som på uavhengig basis, men innenfor det regelverket som denne salen bl.a. avgjør, lover og regler, skal vurdere de enkelte prosjektene. Rammene for SFTs faglige tilsyn bestemmes av Stortinget, men det utøves faglig av SFT, og det rekker vel for hva en olje- og energiminister skal omtale et organ som ligger under et annet fagdepartement. Men dette er vårt utgangspunkt. Så hevdes det at jeg mener det motsatte om disse gasskraftverkene i dag enn hva jeg mente i forrige stortingsperiode. Det er ikke riktig, jeg har nøyaktig det samme synspunktet som jeg hadde den gangen. Og det er noe av forklaringen på at vi får ta en lusing eller to for en god sak, for å få fram CO2-frie gasskraftverk. Jeg har vært villig til å bruke penger på det, jeg har vært villig til å stå i en storm for det, og en skal ikke lytte lenge i en debatt før en merker at her har jeg ikke uten videre alle partier i Stortinget med meg. Og Snøhvit-saken og gasskraftverksaken er en vanskelig sak, men den er fordundre meg – unnskyld, president – også vanskelig for opposisjonen, for den faller jo fullstendig fra hverandre. Noen kjefter på oss fordi vi har lagt oss på den linjen at vi skal bygge noen gasskraftverk, som jeg var imot, mens andre mener at Høyre nå har lagt seg flat for Kristelig Folkepartis miljøpolitikk. Det er iallfall en nokså spredt opposisjon i forhold til hva en måtte mene om disse sakene. Vi har gått inn og hatt en hånd på rattet, det vil jeg si til representanten Langeland, og gjennom det har vi også fått innflytelse på miljøpolitikken, som er flyttet betydelig, nettopp fordi vi valgte å ta ansvar.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Bare for å svare kort på det siste: Jeg tror vi alle faktisk må bidra for å få dette i havn. Jeg tror ikke noen sektor kan si at nå har vi gjort det som kan gjøres, nå får andre overta. Jeg tror alle de sektorene som Inger Enger nå regnet opp, må regne med at de vil bli stilt overfor strengere krav. Faktisk har det også vist seg teknologisk at ved å stille strenge krav, har man fått fram den teknologien som møter disse kravene. Representanten nevnte bilparken, og det finnes gode eksempler på at en gjennom en skjerpet miljølovgivning har tvunget fram teknologi som møter kravene om bedre miljøvennlige løsninger for kjøretøyene våre. Det samme gjelder gasskraftverk, og det samme gjelder industrien. Overalt hvor det er vilje til å reise miljømessige krav, har dette blitt møtt med en teknologi som har løst det. Og jeg innrømmer glatt også – siden jeg fikk honnør for å være ærlig – at jeg er en teknologioptimist på den måten at jeg tror at hvis bare de som er lovgivere, og vi som foreslår lovene, kan være enige om målene, så vil vi kunne lykkes med å møte disse viktige utfordringene. Men så til en misforståelse, som jeg synes representanten Inger Enger gjør seg skyld i. Det er ikke endring av politikk fra vår side. Kristelig Folkeparti har ikke endret politikk eller syn på det som har med CO2-frie gasskraftverk å gjøre, men vi har hatt en annen strategi enn det Senterpartiet har hatt. Vi har gått inn i et samarbeid, tatt et regjeringsansvar, og resultatet av det har vært at vi har flyttet Høyre i miljøpolitikken trygt inn mot sentrum, der hvor de ikke var. Og det har gjort seg konkret gjeldende ved at istedenfor å bygge et ubegrenset antall gasskraftverk, skal det nå bygges bare tre pluss Snøhvit. Så er det «time out». Også i klimameldingen – den vil Stortinget få innsyn i om ganske kort tid – vil man se at vi har tatt konkrete skritt i en mer miljøvennlig retning i forhold til det som hadde skjedd dersom vi ikke hadde tatt dette regjeringsansvaret.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Jeg er utdannet som pedagog, og da jeg var i skolen, ble jeg regnet som en tålmodig lærer som hadde sans for repetisjonens kunst. Så for elever som ikke oppfattet budskapet første gang, gjentok jeg det gjerne. Og nå er det vel tredje eller fjerde gangen jeg får lov til å repetere dette for representanten Klungland. Det går bra så lenge representanten Klungland siterer meg. Det setter jeg stor pris på. Men når han forsøker å utlegge hva som ligger i det, sporer han av. Forholdet er jo, som jeg sa i mitt forrige svar her, at disse gasskraftverkene er forskjellig på den måten at det ene er vi nødt til å konstruere nå fordi vi har en begrenset tidsramme når det gjelder Snøhvit. Når det gjelder de som skal levere til nettet, har vi etter mitt syn bedre tid på oss. Men når det gjelder CO2-problematikken, er det helt riktig det jeg sier til Dagsavisen, at problemet er nøyaktig det samme. Utfordringen er nøyaktig den samme, og det var også min utfordring. Hvorfor er ikke Arbeiderpartiet mer opptatt av CO2-problematikken knyttet til Snøhvit? Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet har sluttet seg til vår anmodning om å medvirke til et pilotanlegg på Snøhvit. Men jeg kommer faktisk veldig i tvil om hva som er Arbeiderpartiets syn når jeg hører representanten Klungland, som går i krigen for Snøhvit-prosjektet stort sett her i dag, for han gir et helt annet inntrykk av hva Arbeiderpartiet er opptatt av. Det virker som om disse CO2-frie gasskraftverkene og problematikken i forhold til miljøet og klimahensynet ikke er sentralt overhodet. Jeg er glad for det som er skrevet inn, og forholder meg til det, for det tror jeg er veldig viktig.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Jeg kan være kort. Jeg synes dette har vært en god debatt. Den har vel ikke bydd på noen direkte overraskelser. Noen oppklaringer håper jeg at jeg har medvirket til å få på bordet. Jeg vil bare ganske kort kommentere Sylvia Brustads provokasjon. Jeg oppfattet faktisk det som positivt. Jeg vil bare si at jeg aldri har anklaget Arbeiderpartiet for at dette skulle være uttrykk for et slags «gubbevelde» i Arbeiderpartiet. Det kunne hun blitt provosert over. Det ville jeg også, som nyslått gubbe, blitt provosert over(munterhet i salen) (munterhet i salen) Når det så gjelder det viktige kjølevannsprosjektet, merker jeg meg at komiteen har hatt noe ulik vurdering av dette. Jeg tror det må være riktig å si at Stortinget samlet ønsker at de energiressursene som er knyttet til kjølevannet, skal brukes på en slik måte at det kan være med og øke verdiskapingen i landsdelen. Når et flertall nå vil stemme for at en skal forplikte utbygger til å medfinansiere slike prosjekter, har jeg bare et ønske om at slike prosjekter får et sikkert kommersielt grunnlag, og at slike prosjekter blir medfinansiert – for å bruke et slikt uttrykk – på en slik måte at det også er EØS-kompatibelt. Det er viktig også for andre steder som kunne ha tilsvarende ambisjoner om å kunne utnytte en industrietablering til mer enn det som er selve primærformålet. Jeg vil i alle fall legge inn over Stortinget at en slik betingelse knyttet opp til en operatør, som i dette tilfellet, kan skape presedens for tilsvarende ønsker andre steder, og det vil også selvfølgelig da måtte tas inn av de eventuelle søkerne når det gjelder kostnader og konsekvenser.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Det er ingen tvil om at vi har opplevd en stor u-sving fra Kristelig Folkeparti – etter min mening en veldig bra u-sving. Men de gasskraftverk det var flertall for i år 2000, og som den daværende regjeringa valgte å gå av på, er i dag glemt. Det er altså Bondevik-regjeringa som foreslår at vi skal bygge gasskraftverk i Finnmark – gasskraftverk som vil slippe ut mye CO2 – og det vil det bli flertall for. Etter at saken om Snøhvit ble lagt fram, har flere representanter fra Kristelig Folkeparti, inkludert statsråden, skapt usikkerhet om sin holdning til en sak som statsråden sjøl har lagt fram. Til Dagsavisen 15. februar sier statsråd Einar Steensnæs: «Jeg er skeptisk til Snøhvit, men sitter i regjering, og vi følger opp det som står i Sem-erklæringen». Det kan virke som om statsråden skaper tvil om han egentlig stiller seg bak det forslaget han sjøl har lagt fram. Statsminister Bondevik sa til Dagbladet at «forurensende gasskraftverk er skutt ut i det blå». Det er heller ikke riktig. Det er et flertall, inkludert Kristelig Folkeparti, som i dag vil gjøre vedtak om at vi skal bygge ut Snøhvit. Jeg har inntrykk av at Kristelig Folkeparti – fordi det for partiet er en ubehagelig sak – prøver å tale med to tunger for å prøve å gi inntrykk av noe annet enn det denne saken egentlig dreier seg om. Jeg synes det er bra at Kristelig Folkeparti har snudd, jeg synes det er bra at statsråden er mer offensiv i denne saken enn det han har vært på lenge, og jeg synes det er fint om Kristelig Folkeparti står for det de mener i denne saken. Dette er en stor industridistriktssak. Det er en sak som betyr mange arbeidsplasser, og som gjør at vi kan få brukt ny teknologi med bedre kompetanseheving. Dette synes jeg Kristelig Folkeparti bør stå oppreist bak og også slå ring om. Så bare et kort spørsmål til slutt: Hvorfor vil ikke regjeringspartiene være med på å sørge for at vi får enda flere arbeidsplasser i forbindelse med dette gode prosjektet, ved å pålegge Statoil at de også bør bruke penger på å utnytte kjølevannet?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Alle har hørt eventyret om Snøhvit og de syv dverger. Nå skal hele verden få kjennskap til Snøhvit, Albatross og Askeladd, og nå skal hele verden stifte bekjentskap med Nord-Norge, den største industrisatsingen til nå i Norge i et nytt århundre og den største noensinne i Nord-Norge. Etter 18 år med forberedelser skulle denne industrisatsingen være godt forberedt. Jeg kan ikke forstå de som mener at vi fortsatt skal drive med konsekvensutredninger i forhold til gassutvinningen. Slik jeg tolker det, er det ikke et ønske om utredning, men et ønske om total stopp. Dessverre kommer Senterpartiet under denne kategorien – det partiet som kaller seg distriktspartiet fremfor noe. Ønsker Senterpartiet næringsutvikling i Distrikts-Norge? Snøhvit-utbyggingen er gode nyheter både for næringsliv og for alle som ønsker å bo i denne landsdelen. Men det er også et nasjonalt industriløft, som denne gangen har sitt hovedsete i nord. Dette vil gi landsdelen store muligheter for kompetanseheving, muligheter for nyetablering innen tekniske tjenester og service. I Nord-Norge har vi stor industriell kompetanse, og vi kan det å drive under marginale forhold. For landsdelen er kampen om leveranse verdt 1 milliard kr. La oss for all del få delta i dette! Mens både statsminister og finansminister reiser rundt i landet og prediker om en pessimistisk, subsidiert og sytende landsdel, har Sparebanken Nord-Norge konkludert med at alle piler peker oppover. Det skal vi bevise. Vi i Nord-Norge lytter også til andre vettuge folk enn bare sentralbanksjefer. Hvis denne landsdelen har det så ille, hvorfor kuttet Regjeringen da på SND-midler, forskning, kommunale næringsfond, drivstofftilskudd? Det var et nådestøt til landsdelen. Men vi «står han av», som det heter på nordnorsk. Når det gjelder Snøhvit-utbyggingen og CO2-utslippene, er disse meget store med tanke på at vi skal greie å oppfylle våre forpliktelser i forhold til Kyoto-avtalen. Derfor er det meget viktig at det utøves press mot utbyggerne for å finne teknologiske løsninger på CO2-utslippene. Ser man på de globale utslippene, er gassen med på å redusere bruk av olje og kull, og i så måte en besparelse for miljøet. Dette anlegget på havbunnen skaper ikke miljøproblemer til havs, men med en eventuell framtidig oljeutvinning bør føre var-prinsippet legges til grunn. Barentshavet er og blir et sårbart fiskeriområde, men det må og skal gå an å leve i lag for næringene også i havområdene nord for 65ºN.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-03-07:
Det er mange som i debatten i dag har sagt at dette er en gledens dag i Nord-Norge, det er en gledens dag for Finnmark. Jeg tror vi må være ærlige og si at de visjonene som er trukket opp for landsdelen i forbindelse med utbyggingen av Snøhvit, ikke vil kunne bli realisert ved utbygging av Snøhvit alene. Dette er et første trinn i det som sannsynligvis kommer til å bli en langt større utbygging. Og jeg vil si at flertallet, med det jeg har hørt bl.a. fra saksordfører, skaper større forventninger i forhold til næringslivet enn det som overhodet er mulig å innfri med Snøhvit-utbyggingen alene. I virkeligheten er dette første trinn i en større utbygging ikke bare av gass, men sannsynligvis også av olje, uten at man har gjort samlede konsekvensvurderinger av den type drift, som også saksordfører bekreftet. Man ønsker å vente med utbygging av olje til man har fått gjort samlede konsekvensvurderinger i forhold til miljø og fiskerinæring. For Senterpartiet er det to hensyn som har vært avgjørende når vi ønsker å skyve utbyggingen av Snøhvit ut i tid. Det ene er CO2-problematikken, som selvsagt ikke er uvesentlig for noen. Skreller vi vekk alt utenomsnakk, innebærer vedtaket i dag at det statsminister Kjell Magne Bondevik i to år har kalt sterkt forurensende gasskraftverk, nå vil komme til å bli bygd i Hammerfest. Det er på dagen nokså nøyaktig to år siden Kjell Magne Bondevik innførte begrepet sterkt forurensende gasskraftverk. Han har i tiden etterpå brukt det begrepet hyppig. Saksordfører har også i debatten i dag i replikk til Karl Eirik Schjøtt-Pedersen bekreftet at Regjeringen og stortingsflertallet nå aksepterer at det bygges sterkt forurensende gasskraftverk. Man vil ikke legge noen restriksjoner på utbygger som vil stille betingelser om noe annet. Det andre forholdet som har vært avgjørende for Senterpartiet, er nettopp hensynet til fiskerinæringen. Uansett hvor mange arbeidsplasser som blir skapt knyttet til utbyggingen av Snøhvit, vil fiskerinæringen i den landsdelen som jeg kommer fra, og for dette fylket som vi her snakker om, komme til å være langt viktigere i all framtid enn utbyggingen av Snøhvit vil være. Saksordfører har også bekreftet i dag at man ser behovet for å få gjort en helhetlig konsekvensvurdering i forhold til fiskerinæringen. Den konsekvensvurderingen er ikke gjort. Så kan man selvsagt hevde at Snøhvit alene er en gassutbygging som ikke vil få store konsekvensene for fiskerinæringen. Etter min oppfatning er det for enkelt. Snøhvit må ses på som et ledd i en helhetlig utbygging av Barentshavet. Senterpartiet mener at vi ville ha stått oss på å ta oss den tid som kreves for å få vurdert de helhetlige konsekvensene, både i forhold til miljø og i forhold til fiskerinæringen, før man startet på et prosjekt som dette.