Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-12-02:
Ufrivillig deltid er en form for arbeidsledighet og må bekjempes som annen arbeidsledighet. Derfor er det en viktig problemstilling som reises til debatt her av representanten Anette Trettebergstuen. Problemene har også en viktig kjønnsdimensjon ettersom de aller fleste i ufrivillig deltid er kvinner. Anslag for hvor mange som jobber deltid og helst ville jobbe mer, er avhengig av hvilke kriterier som legges til grunn. Undersysselsatte er et begrep Statistisk sentralbyrå bruker om deltidssysselsatte som har forsøkt å få lengre arbeidstid og kan starte med økt arbeidstid innen en måned. Per 2. kvartal i 2010 var det ca. 70 000 undersysselsatte. Tallet økte fra om lag dette nivået i 2001 til å nå en topp på i underkant av 100 000 i 2005 og ble altså tilsvarende redusert i forrige stortingsperiode, dog med en viss økning knyttet til finanskrisen. Så vi har kommet et godt stykke på vei, men vi kan ikke si oss fornøyd. 70 000 utgjør 10 pst. av alle deltidssysselsatte og 2,7 pst. av arbeidsstyrken. Det aktuelle Fafo-notatet er interessant bl.a. fordi det er en analyse av tall fra SSB, som gir generelle anslag om hvor mange og hvem som ønsker lengre ukentlig arbeidstid enn den de har, uavhengig av om vedkommende har forsøkt å oppnå dette eller ikke. Her framkommer det at i underkant av 20 pst. av de deltidsansatte oppgir at de ønsker lengre ukentlig arbeidstid. Som representanten Trettebergstuen peker på, finnes det ufrivillig deltid i mange bransjer og yrker. Samtidig påpekes det bl.a. i det aktuelle Fafo-notatet at det er en betydelig forskjell i deltidsandelen og i antall deltidsansatte som ønsker lengre arbeidstid, mellom yrker. Blant hjelpepleiere, omsorgsarbeidere, renholdere og butikkmedarbeidere oppgir særlig mange av de deltidsansatte som regner seg som hovedsakelig yrkesaktive, at de ønsker lengre ukentlig arbeidstid. Ufrivillig deltid er mer vanlig blant skift- og turnusarbeidere og blant arbeidstakere med lav eller ingen formell utdannelse enn i andre arbeidstakergrupper. Fafo viser til at andelen deltidsansatte som ønsker lengre arbeidstid, er høyest i kvinnedominerte yrker uten krav til høyere utdannelse. Det kan se ut som det er lommer i arbeidslivet hvor mange sliter med å oppnå en ukentlig arbeidstid som tilsvarer deres ønsker. Det er gledelig at en stor del av årsverksveksten vi har fått i pleie- og omsorgstjenestene de siste årene, har sammenheng med at mange kommuner har tilbudt medarbeidere med små stillingsbrøker hele eller større stillinger. Det har ifølge Helse- og omsorgsdepartementet vært en vekst på om lag 6 000 årsverk i perioden 2005–2009, og den gjennomsnittlige styringsstørrelsen har økt fra 68 pst. til 72 pst. Frischsenteret fant i 2003 at den gjennomsnittlige perioden som undersysselsatt var relativt kort, ca. 6 måneder. Det kan imidlertid se ut til at det er visse forskjeller mellom yrkesgrupper, og at noen grupper med kort formell utdanning, f.eks. hjelpepleiere, fagarbeidere og omsorgsarbeidere, gjennomsnittlig har lengre ledighetsperioder. Regjeringen trapper derfor opp innsatsen for å redusere ufrivillig deltid og bedre muligheten for heltid. Det finnes flere eksempler på at arbeidsgivere i samarbeid med arbeidstakerne har funnet fram til arbeidstidsordninger og bemanningsløsninger som reduserer uønsket og unødvendig deltid. Flere kommuner har f.eks. gjennomført prosjekter som har redusert uønsket deltid. Det er derfor et potensial for å redusere ufrivillig deltid ved at partene finner fram og bidrar til spredning av sånne gode løsninger. Regjeringen ønsker å støtte dette arbeidet ved å bidra til å finansiere ulike tiltak langs to hovedspor: For det første gjennom å gi støtte til prosjekter som tar for seg organisering av arbeid i enkeltvirksomheter og forhold på den enkelte arbeidsplass, gjennom f.eks. nye, lokale pilotprosjekter og forsøksprosjekter, spredning av kunnskap og gode eksempler og utvikling av lokal kompetanse. For det andre vil vi bidra til forsøk og piloter rettet mot etter- og videreutdanning av enkeltarbeidstakere for å styrke deres mulighet til å komme seg over fra deltid til heltid. I årets budsjettproposisjon foreslås det derfor 25 mill. kr til dette formålet, og det tas sikte på at satsingen skal strekke seg over tre år. Med endringer i arbeidsmiljøloven i 2005 ble det innført en fortrinnsrett for deltidsansatte til å få sin stilling utvidet framfor at arbeidsgiver foretar ny ansettelse i virksomheten. Tvister mellom arbeidsgiver og arbeidstaker om denne retten kan bringes inn for tvisteløsningsnemnda etter arbeidsmiljøloven. Ordningen ble i 2008 vurdert av Skift/turnusutvalget. Utvalget mente det var for tidlig å si om bestemmelsen hadde bidratt til å redusere omfanget av ufrivillig deltid samlet sett, men at det hadde bidratt til økt stillingsprosent i mange enkelttilfeller. Jeg anser bestemmelsen som et viktig virkemiddel i arbeidet med å bekjempe ufrivillig deltid og sikre heltid for dem som ønsker det. Departementet vil i løpet av 2011 foreta en ny gjennomgang av foreliggende praksis fra tvisteløsningsnemnda med sikte på å vurdere om reguleringen fungerer tilfredsstillende. Likestilling av skift og turnus, som regjeringen og partene nå har fått avklart, vil også bidra positivt til å begrense ufrivillig deltid. Skift/turnusutvalget uttalte at det at det er mange ansatte i dag som bare jobber hver tredje helg eller sjeldnere, er en sentral årsak til ufrivillig deltid i helse- og omsorgssektoren, og at man ikke kommer utenom en viss økning i helgefrekvensen i mange turnusplaner dersom uønsket deltid skal kunne reduseres. De nye reglene om gradvis kompensasjon for ubekvem arbeidstid, vil kunne gjøre det mer attraktivt å jobbe i helgene, og det vil trolig føre til mer frivillig helgearbeid. Dette vil i så fall kunne medvirke til at virksomhetene får turnusen til å gå opp med mindre bruk av deltid. Regjeringen vurderer ellers fortløpende de ulike mulighetene som ligger i lovverket, men førsteprioritet nå bør være å følge opp og få virkning i praksis av de initiativene som jeg har nevnt. Det videre arbeidet mot ufrivillig deltid vil bli omtalt i Arbeidsdepartementets stortingsmelding om arbeidsforhold, arbeidsmiljø og sikkerhet, som planlegges lagt fram våren 2011.