Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Arbeid med samfunnssikkerhet og beredskap handler om å verne samfunnet mot hendelser som kan true grunnleggende verdier og funksjoner og sette liv og helse i fare. Dette er også nedfelt i Meld. St. 29 for 2011–2012. En god beredskap er en forutsetning for at innbyggerne og næringslivet i vårt land skal kjenne seg trygge for truende hendelser, og at de kan kjenne på at deres sikkerhet blir ivaretatt. En må kunne hevde at statens viktigste oppgave er å trygge borgernes sikkerhet. Av denne grunn er det viktig at en kontinuerlig holder fokus på samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet, og ikke minst at en foretar regelmessige kontroller av hvordan dette arbeidet fungerer i praksis i det daglige. I så måte er Riksrevisjonens rapport en god rapport, og jeg gir honnør til Riksrevisjonen for dette arbeidet. Målet med Riksrevisjonens undersøkelse har vært å undersøke i hvilken grad Justis- og beredskapsdepartementet og DSB tar hånd om sitt ansvar for arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap på en effektiv måte og i samsvar med Stortingets vedtak og forutsetninger. For å belyse dette er det sett på hvordan et utvalg av samordningsvirkemidler utnyttes, herunder tilsyn med departementene, læring etter hendelser og øvelser og styring og oppfølging av fylkesmennene på beredskapsområdet. Undersøkelsen er i hovedsak innrettet mot perioden etter 22. juli 2011, og innsamlingen av data ble avsluttet i november 2014. Riksrevisjonens undersøkelse avdekket følgende: Alvorlige svakheter i utøvelsen av samordningsansvaret svekker samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet. Tre av ni departementer har i liten grad fulgt opp anbefalinger fra tidligere tilsyn utført av DSB på vegne av Justis- og beredskapsdepartementet. Justis- og beredskapsdepartementets styring og oppfølging av fylkesmennenes beredskapsarbeid er mangelfull. Det gjennomføres ingen systematisk evaluering og oppfølging etter øvelser og hendelser. Det er svakheter ved Justis- og beredskapsdepartementets styring og oppfølging av DSB. DSBs virksomhetsstyring bidrar i begrenset grad til god mål- og resultatoppnåelse. Riksrevisjonens rapport gjelder i hovedsak styringen mellom forvaltningsorganer og ikke områdene som direkte er knyttet til den operative delen av beredskapen. Likevel konkluderer Riksrevisjonen med at «beredskapen i Norge er omtrent på samme nivå som etter 22. juli», at beredskapen har så store «mangler at Norges beredskap er svekket», og at «Norge er et mindre trygt land enn det burde vært». Disse sitatene er hentet fra henholdsvis NRKs, Aftenpostens og VGs oppslag etter Riksrevisjonens pressekonferanse 21. mai 2015. På grunnlag av inntrykket av alvorlighetsgraden som Riksrevisjonens rapport samt riksrevisors uttalelser ved fremleggelse av rapporten etterlater seg, konkluderte komiteen med at det var behov for høring der de sentrale aktørene innen samfunnssikkerhet og beredskap ble innkalt. Når det gjelder hva som inngår i samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet, vil jeg sitere hva direktør Jon A. Lea i DSB uttalte i sitt innledningsforedrag: «Beredskapen i Norge kan deles inn i fire pilarer, eller fire kategorier: for det første oppgaver Forsvaret har, og for det andre politiets arbeid med kriminalitet – disse to oppgavene dreier denne rapporten seg ikke om. Så er det liv og helse, som håndteres av nødetatene for helse, brann og politi, HRS, de frivillige organisasjonene, Sivilforsvaret og andre. Det dreier denne rapporten seg ikke om. Og så er det samfunnssikkerhetsutfordringer utover det, som f.eks. elforsyning, ekomforsyning, transport, industri, ekstremvær, flom, pandemi og strålevern. Riksrevisjonens gjennomgang har konsentrert seg om styring og kontrollregime innenfor en utvalgt del innenfor den siste kategorien.» Ut fra dette mener Fremskrittspartiet at Riksrevisjonens rapport ikke kan benyttes som en fasit på dagens situasjon, men må ses på som en rapport som peker på mulige svakheter innenfor en begrenset del av beredskapsområdet. Fremskrittspartiet har merket seg at alle som deltok i kontroll- og konstitusjonskomiteens muntlige høring, var enige om at Riksrevisjonen har levert en god gjennomgang av de deler av samordningsansvaret som rapporten omhandler. Fremskrittspartiet mener videre at dette er et godt fundament for det videre arbeid, selv om vi er uenig i Riksrevisjonens konklusjoner på noen områder, og vi mener også at det ikke er grunnlag for å trekke slike vidtgående generelle konklusjoner som er blitt gjort på basis av Riksrevisjonens undersøkelser. Fremskrittspartiet viser til at Riksrevisjonens rapport hovedsakelig bygger på Helsetilsynets gjennomførte tilsyn, som ble avsluttet i desember 2013. På uttrykkelig forespørsel fra kontroll- og konstitusjonskomiteen under høringen av direktør Jan Fredrik Andresen fra Statens helsetilsyn ble det svart at det ikke er gitt supplerende tall, fakta eller vurderinger fra Helsetilsynet til Riksrevisjonen etter at Helsetilsynets rapport ble avsluttet. Forvaltningsrapporten gir dermed i all hovedsak et uttrykk for arbeidet for bedring av beredskapstiltakene slik det fortonte seg ved utgangen av 2013. Dette synes også å bli bekreftet ved at Riksrevisjonen for sin del har vist til Helsetilsynets rapport. Helsetilsynet fant at samarbeidsforholdene mellom Politiavdelingen og Rednings- og beredskapsavdelingen i Justis- og beredskapsdepartementet var så vanskelige at dette kunne gå ut over samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet, og at dette dessuten var en sak som hadde vært kjent over lang tid, og som var påpekt ved tidligere tilsyn. Da justis- og beredskapsminister Grete Faremo tiltrådte, var det med et klart mandat om å bedre beredskapen. Fremskrittspartiet viser til det tidligere statsråd Grete Faremo sa under høringen: «Jeg startet som justis- og beredskapsminister 11. november 2011 med et klart mandat om å bedre beredskapen. God beredskap betinger etter min oppfatning tydelige og gode ledere og en struktur som det er mulig å lede. Kultur for ledelse og styring måtte styrkes i Justisdepartementet og i underliggende etater. Man vedtar ikke god ledelse, man må jobbe det fram, med krav til ledere, ny fagkompetanse, moderne arbeidsprosesser og samhandling.» Fremskrittspartiet finner det kritikkverdig at statsråden ikke tok tilstrekkelig tak i de samarbeidsproblemene som fantes i Justis- og beredskapsdepartementet etter at hun tiltrådte stillingen. Dette var problemer som har vært kjent over lang tid, og som det var helt nødvendig å få løst. Som det fremkom under høringen, skapte dette problemer for de underliggende etater. Etter at nåværende justisminister, Anders Anundsen, tiltrådte, ble det tatt skikkelig fatt i denne problemstillingen kort tid etter regjeringsskiftet, ved at det ble satt i gang en organisasjonsutviklingsprosess for å bedre departementets arbeid innenfor samfunnssikkerhet og beredskap, bl.a. på grunn av de utfordringene som var påpekt i tidligere tilsyn, på bakgrunn av en intern rapport fra Justis- og beredskapsdepartementet fra 2012 og etter egen erfaring. Fremskrittspartiet viser til at Justis- og beredskapsdepartementet fra 1. januar 2015 er omorganisert med en avdeling for krisehåndtering, beredskap og sikkerhet og en avdeling som håndterer forebyggende sikkerhet og analyse. Dette er tiltak som bl.a. skal svare opp de merknadene som er kommet frem i Helsetilsynets rapport. Jeg finner det betryggende at akkurat dette området nå er tatt fatt i og løst av statsråd Anundsen, da det er en forutsetning for godt samvirke mellom viktige avdelinger som skal håndtere sikkerhets- og beredskapsspørsmål. Dette ble også bekreftet av politidirektør Odd Reidar Humlegård, der han uttalte innledningsvis under høringen: «Endring i departementets interne organisering av samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet har resultert i enklere styringslinjer og en mer helhetlig ledelse av dette viktige samfunnsområdet.» Nåværende regjering har endret den tidligere praksisen slik at alle tilsynsrapporter om samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet i de ulike departementer legges frem for regjeringen til diskusjon. Det gjennomføres i tillegg egne beredskapsmøter i regjeringen, og det avholdes hyppige møter i Regjeringens sikkerhetsutvalg. Jeg viser også til det statsråd Anders Anundsen sa under høringen om at «regjeringen forankrer alle disse tilsynene i regjeringen som sådan, både når tilsynsrapportene foreligger, og når oppfølgingen er ferdig, sånn at regjeringen er kjent med hva som er skjedd og ikke skjedd i oppfølgingen av tiltak. Det er en viktig styrke for Justis- og beredskapsdepartementets mulighet til å påvirke samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet i andre departementer.» Dette er også viktig for å gi legitimitet til at DSB som et direktorat i et departement foretar grundige tilsyn i andre departementer, noe direktøren for DSB også påpekte under høringen. Fremskrittspartiet har også merket seg at DSB er trukket mer inn i oppfølgingsarbeidet enn tidligere, jf. det DSB-direktør Jon A. Lea sa: «DSB får nå også en større rolle i oppfølgingen av tilsynene overfor de enkelte departementene.» Når det gjelder styring og oppfølging av fylkesmennene, er Fremskrittspartiet enig med Riksrevisjonen i at det burde være bedre samsvar mellom styringssignalene fra sentrale myndigheter og de ressursene som stilles til disposisjon for fylkesmennenes beredskapsarbeid. Jeg viser også til DSB-direktør Jon A. Leas innlegg under høringen hvor han sa at «departementet i større grad bør prioritere innsatsen og oppfølgingen av fylkesmennene, og mener at det er for lite samsvar mellom faglige forventninger, stadig økende oppgaveportefølje og de økonomiske rammene som tildeles fylkesmennene». Jeg viser her til det fylkesmannen i Sogn og Fjordane, Anne Karin Hamre, sa under høringen om at «styringa har forbetra seg dei siste åra, men at ressursar er eit større problem enn mangel på styring». Fremskrittspartiet legger til grunn at regjeringen følger opp dette og viser til det statsråd Anders Anundsen sa under høringen om at det skal utarbeides en «ny fylkesmannsinstruks som skal klargjøre beredskapsansvaret til fylkesmennene. Det, kombinert med prosjektet Bedre styring av Fylkesmannen, hvor en skal gå gjennom oppgaveportefølje og finansiering, er ment å bidra til å rette opp en del av de utfordringene som fylkesmennene helt riktig peker på». Fremskrittspartiet vil også fremheve at det er utarbeidet ny veileder for kommunenes arbeid med samfunnssikkerhet for å gjøre fylkesmennenes samfunnssikkerhetsarbeid mer helhetlig og systematisk og vil samtidig vise til det direktør Lea i DSB uttalte om det gode arbeidet som blir utført av fylkesmennene ut mot kommunene i dag. I Riksrevisjonens rapport samt i rapporten fra Helsetilsynet er det vist til at styringsdialogen mellom Justis- og beredskapsdepartementet og DSB og Politidirektoratet er mangelfull. Jeg vil her vise til at DSB under høringen sa at styringsdialogen mellom Justisdepartementet og DSB til tider hadde vært anstrengt, men at den i dag er langt bedre, og at dialogen med nåværende statsråd er god. Likeledes kommenterte politidirektør Humlegård dette under høringen, og jeg siterer fra hans kommentar: «Man har forenklet målstrukturen, og man har også gjort endringer i departementet, redusert fra tre avdelinger til to, slik at vi nå forholder oss til Politiavdelingen, som vi har en utmerket dialog med.» Organiseringen hos Statsministerens kontor har vært tatt opp av komiteen, selv om Riksrevisjonens rapport ikke omhandler regjeringen. Fremskrittspartiet viser til at beredskapsstrukturen ved SMK ikke har en besluttende funksjon under en krisehåndtering og ikke endrer den beslutningsstrukturen som er etablert. Justis- og beredskapsdepartementet er fast lederdepartement, med mindre det utpekes et annet lederdepartement. Krisestøtteenheten i Justis- og beredskapsdepartementet skal støtte lederdepartementet og Kriserådet i sitt arbeid. Krisestøtteenheten bemanner også det sivile situasjonssenteret, som samarbeider tett med Utenriksdepartementets operative senter og situasjonssenteret i Forsvarsdepartementet/Forsvarsstaben. Etter at den nye regjeringen tiltrådte, er det gjennomført en rekke tiltak som skal bedre samfunnssikkerheten og beredskapen i vårt land, og sammen med de tiltak som ble gjennomført av den tidligere regjeringen, er det registrert over 1 000 forskjellige tiltak. Det vil ikke være tid nok til å nevne alt dette her, men jeg viser bare til de utvalgte tiltak som ble nevnt tidligere av representanten Tetzschner. Som jeg sa innledningsvis, har Riksrevisjonen gitt det inntrykk at beredskapen ikke er noe bedre i dag enn den var etter 22. juli 2011. Vi må da spørre oss selv: Stemmer det? På bakgrunn av høringen vil jeg påstå at det ikke er grunnlag for den vidtgående konklusjonen som Riksrevisjonen har trukket. Riksrevisjonen har gitt mange gode innspill til Stortinget om ting som en bør arbeide videre med, og jeg har stor tillit til at justisministeren vil ta tak i dette fremover. Hovedinntrykket i dag må likevel kunne sies å være at beredskapen i dag er bedre enn den var 22. juli 2011. Dette er også bekreftet ved uttalelser av direktør Lea ved DSB samt politidirektør Humlegård, og ikke minst justisminister Anders Anundsen, som bekreftet uttalelsene fra Lea og Humlegård på dette punktet. Vi er så absolutt på rett vei i dette viktige arbeidet. Men en del gjenstår, og vi vil nok aldri bli helt ferdige heller, fordi skiftende tider krever stadige omlegginger av strategier og beredskapsrutiner etter de til enhver tid rådende situasjoner. Dette er en så viktig sak at samfunnssikkerhet og beredskap burde blitt drøftet i sin fulle bredde av Stortinget, både sett i lys av de funn som er avdekket ved Helsetilsynets og Riksrevisjonens undersøkelser, og på bakgrunn av de oppdateringer vi nå har fått gjennom komiteens høring i saken. Fremskrittspartiet viser her til at statsråd Anders Anundsen under høringen varslet at regjeringen tar sikte på å legge frem en ny stortingsmelding om samfunnssikkerhet i løpet av 2016. Fremskrittspartiet imøteser dette, slik at Stortinget nettopp kan drøfte beredskaps- og sikkerhetsarbeidet i en helhetlig sammenheng. Basert på behandlingen av denne saken mener Fremskrittspartiet at det er nødvendig at meldingen avklarer begrepsbruk for å sikre felles virkelighetsforståelse i beredskapsenhetene. Videre bør meldingen også omhandle ledelse, kultur og holdninger, altså operasjonsbasert ledelse. Meldingen bør i tillegg drøfte hvordan tilsyn av departementer og underliggende etater kan bidra til å styrke beredskapen. Forholdet mellom Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap og fylkesmennene og kommunene bør også omtales.