Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-11:
Først vil jeg takke representanten Skei Grande for interpellasjonen. Som landbruks- og matminister med ansvar for dyrevelferd er jeg opptatt av at dyr skal ha det godt. Spørsmål om norsk dyrehold ut fra et velferdsperspektiv ble utførlig behandlet gjennom arbeidet med den nye dyrevelferdsloven som trådte i kraft fra årsskiftet. Utredningen – bakgrunnen for lovarbeidet – startet allerede med det arbeidet som ble gjort i forbindelse med St.meld. nr. 12 for 2002–2003, Om dyrehold og dyrevelferd. Stortingsmeldingen identifiserte en rekke områder hvor det var behov for ytterligere utredninger knyttet til forskjellige typer dyrehold, ut fra et velferdsperspektiv. I forbindelse med utarbeidelsen av den nye dyrevelferdsloven ble det således foretatt en rekke nødvendige utredninger. Dette omfattet bl.a. utredninger fra Vitenskapskomiteen for mattrygghet, fra Veterinærmedisinsk Oppdragssenter, fra SINTEF og fra Universitet for miljø- og biovitenskap. Den nye loven er ment å ta høyde for ny kunnskap som måtte komme, og omgjøre dette til egnet og godt regelverk for hold av dyr. Jeg har derfor store forventninger til at loven vil være et godt redskap til å fremme dyrevelferden. Loven anerkjenner at dyr har en egenverdi, i tillegg til å ha nytteverdi for mennesker. Det er innført et krav om kompetanse for alle som holder dyr. Mattilsynet arbeider med å utarbeide forskrifter som skal avklare slike kompetansekrav. Det er også viktig å peke på at det nå er innført en generell varslingsplikt i loven, slik at det skal bli lettere å fange opp manglende tilsyn og stell, og dermed forhindre at dyretragedier får utvikle seg. Dyretragedier henger ofte sammen med sykdom og personlige problemer hos dyreholder, som også representanten Skei Grande understreket. Helsepersonell har i denne sammenheng fått varslingsrett, slik at det er mulig å varsle om mulige dyrelidelser uten å komme i konflikt med den taushetsplikten de vanligvis er bundet av. Forskriftene på dyrevelferdsområdet vil bli oppdatert etter hvert som det etableres ny kunnskap om dyrs behov, og om faktorer som spiller inn på deres velferd. Når det skal settes krav til hold av husdyr, vil det måtte gjøres en avveining av hva som gir tilfredsstillende dyrevelferd, samtidig som rammene må være slik at det er mulig å gjennomføre dette i praksis. Det har i den senere tid vært et sterkt fokus på pelsdyrhold, etter at det ble avslørt uholdbare forhold i deler av næringen. Dette har jeg tatt fatt i, og jeg har gjort det klart overfor næringen at hvis de ikke rydder opp, står den politiske støtten på spill. Jeg har også hatt flere møter med pelsdyrnæringen, og latt meg bli informert om det arbeidet som er gjort, og de oppfølginger de planlegger for å forbedre og følge opp dyrevelferden i landets pelsdyrhold. Jeg har gjort det klart at næringen ikke er friskmeldt før den tåler et kritisk blikk på sin virksomhet hver eneste dag. Hovedansvaret/forsvarslinjen for dyrevelferden går i det enkelte anlegg, hos den enkelte pelsdyroppdretter – dette må vi aldri gjøre unntak fra. Jeg har tro på at næringen vil gjøre sitt beste for å følge opp dette. Dyrevelferdsmeldingen slo også fast at pelsdyrnæringen står overfor en rekke utfordringer som må finne sin løsning før næringen kan framstå som allment akseptert. Velferd hos pelsdyr må forbedres vesentlig i framtiden, sammenlignet med dagens driftsformer. Mattilsynet har som oppfølging av denne meldingen fått i oppdrag å utarbeide et utkast til ny forskrift om hold av pelsdyr. I mandatet som ble gitt til Mattilsynet, ble det sagt at forskriftsforslaget måtte inneholde alle forhold av betydning for å oppnå tilfredsstillende dyrevelferd i tråd med ny dyrevelferdslov. Det ble også presisert at arbeidet måtte bygge på at pelsdyrnæringen er en distriktsnæring som det er ønskelig å beholde. Et utkast til ny forskrift er for tiden ute på høring. Utkastet har tatt opp i seg mange av rådene som er utarbeidet av Vitenskapskomiteen for mattrygghet, sammen med annet faglig og vitenskapelig grunnlagsmateriale. Dette er i tråd med føringene i den nye dyrevelferdsloven, å bygge på gjeldende fagkunnskap og ta høyde for ny kunnskap. Forskriftsforslaget legger til rette for vesentlig forbedring av dyrevelferden for pelsdyr. Samtidig vil de foreslåtte endringer medføre merkostnader og merarbeid for næringen. Jeg er innstilt på at vi skal få et oppdatert regelverk som bedrer forholdene for pelsdyr, og jeg vil ta stilling til den konkrete utformingen av regelverket etter høringen. Når det gjelder tilsyn med regelverket for dyrevelferd, er ansvaret for dette lagt til Mattilsynet. Dyrevernnemndene opprettholdes for å ivareta lekmannsskjønnet, de gir lokal forankring og legitimitet til dyrevernarbeidet. Fra nå av er nemndene også organisert som en del av Mattilsynet. Denne organiseringen er valgt for å få et ryddig og effektivt system. Det er således ingen uklarhet i dag knyttet til myndighetsansvaret. Tilsyn med dyrevelferden er en prioritert oppgave for Mattilsynet, og Mattilsynet har også i den nye loven om dyrevelferd fått flere virkemidler for effektivt å kunne følge opp brudd på regelverket. Svaret på interpellanten Skei Grandes spørsmål er derfor at jeg ikke i dag ser et behov for på nytt å sette i gang en kritisk gjennomgang av alt dyrehold i Norge. Dette er noe som, i tråd med den nye dyrevelferdsloven, vil bli vurdert hver gang det ut fra ny kunnskap blir aktuelt å endre på eksisterende regelverk, eller utarbeide nytt regelverk. Regjeringen er opptatt av dyrevelferd, og har gjennom sitt omfattende arbeid med den nye dyrevelferdsloven lagt til rette for at dyr skal bli behandlet på en god og forsvarlig måte. Den nye loven er et godt grunnlag for det videre arbeid med å sikre at dyrehold skjer innenfor forsvarlige rammer, basert på kjennskap til og kunnskap om dyrenes adferdsmessige behov.