Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2010-12-06:
Skal vi vinne kampen mot kriminalitet, kan vi ikke overlate den kampen til politiet alene. Jeg synes det er litt forstemmende at opposisjonens forslag her i dag kun handler om reaktive forsterkninger: enten mer politi, offerordninger eller andre typer ordninger som skal tre i kraft etter at kriminalitet har skjedd. Uavhengig av hvilke politiske briller man har på seg, er det hevet over enhver tvil at Politi-Norge har hatt betydelig økning i ressursene de siste ti år. Og grunnen til at jeg tar med disse ti årene, er at vi skal slippe en debatt om hvem som har gitt mest fra 2000 til nå. Oslo-politiet, som har en egen post på statsbudsjettet, har hatt den samme utviklingen – ja sågar litt sterkere vekst. I dag er omtrent hver femte ansatt i Politi-Norge ansatt i Oslo politidistrikt. De gjør en stor innsats hver eneste dag for å trygge hverdagen til hovedstadens innbyggere. Men på ett område føler de at de kjemper Don Quijotes kamp, altså en kamp mot vindmøllene, og det er i kampen som følger av utelivet her i byen. Oslo-politiet har en rekke ganger kritisert byrådets skjenkepolitikk, og det med god grunn. Det har tidligere i debatten vært referert til statistikken som følger av alkoholbruken i Norge. Vi vet at litt over halvparten av voldskriminaliteten utøves av gjerningsmenn som har drukket alkohol. Det er uten unntak den største enkeltfaktoren til at vi får ofre for kriminalitet i Norge. Byrådet i Oslo har i en årrekke praktisert en politikk når det gjelder bevillinger, som de selv har kalt «lett å få, lett å miste». Det første i dette utsagnet har de klart å levere; det er lett å få. Men det ser ut som det er nesten umulig å miste den. Jeg har lyst til å sitere fra et åtte siders brev som Oslo-politiet har sendt til byrådet i forbindelse med rullering av en alkoholpolitisk handlingsplan: «For Oslo politidistrikt er det overraskende og også forstemmende at kommunen ikke tar politiets argumenter på alvor. Store ressurser går med til å opprettholde den alminnelige ro og orden i byen i helgene, og det må nødvendigvis gå på bekostning av andre oppgaver. Er det riktig at så store ressurser skal settes av for å kontrollere privat alkoholomsetningsvirksomhet og dens følger? Hadde byens borgere vært tjent med andre prioriteringer? At hensynet til næringsfrihet og et «levende uteliv» skal gå foran alle andre hensyn er overraskende. Bortsett fra politiets ressursbruk, ofre for vold og annen kriminalitet, personer som «våkner opp» og har blitt gjerningsmenn, er det mange andre problematiske sider ved alkohol som hadde fortjent oppmerksomhet i en «alkoholpolitisk handlingsplan»». Ja, det har gått så langt at til og med aktører som normalt fremmer omsetning av alkohol, reagerer. Sist ute er direktøren for Bryggeri- og drikkevareforeningen. Han sier til Ullern Avis nå sist torsdag: «Politikken med at «det skal være lett å få og lett å miste» skjenkebevillinger er en gedigen fiasko. Mange som aldri burde fått skjenke en dråpe tjener store penger på useriøs drift og overskjenking, og de holder på i årevis uten at noen griper inn, sier direktør i Bryggeri- og drikkevareforeningen Petter Nome.(…) Han mener det først og fremst er politikerne som må ta ansvar for den negative utviklingen i Oslo.» (…) Hva er svaret fra Oslo Høyre i denne sammenhengen, i samme artikkel? Jo, der kan man lese at Oslo Høyre nå skal programfeste døgnåpne skjenketider – dette altså fra det partiet som oftest snakker om viktigheten av kunnskap og forskning. Man kan lure på hvorfor de er så ivrige på det når de ikke skal bruke den kunnskapen man får, det være seg forskning fra SIRUS, fra politiet eller erfaring fra andre land. Døgnåpen skjenking har vært prøvd før. Reykjavik er et godt eksempel på det. Resultatet der var at man fylte opp skadestua – økte voldsskader var altså en konsekvens. Finland hadde samme erfaring da man gjorde alkohol mer tilgjengelig. Høyre og Fremskrittspartiet ønsker altså begge å gjøre alkohol mer tilgjengelig, og det på tvers av forskning, på tvers av politiets ønsker og på tvers av alle ofrene for den politikken. Det er også representanter fra disse partiene som oftest tar opp spørsmål her i denne sal om organisert kriminalitet, senest i høst. Det som er sikkert, er at de organiserte kriminelle har et behov for å hvitvaske sine svarte penger. Her er det erfaringsmessig stor grunn til å anta at utelivsbransjen er en viktig brikke. Når man heller ikke på dette punktet klarer å bruke de virkemidlene man har som byråd til å følge opp vandel, følge opp bevillingene etter at man har gitt dem, sjekke hvordan virksomheten utøves, ja, da er det lite eller ingen troverdighet igjen når disse partiene er opptatt av ressursbruken, ekstra ressurser eller kampen mot organisert kriminalitet.