Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2000-11-28:
Vårt forsvar er inne i en av sine største kriser siden 1930-årene. Vi er i ferd med å gi opp ambisjonen om invasjonsforsvar i en landsdel og et tilstrekkelig balansert forsvar i resten av landet. Hæren er på sparebluss, Sjøforsvaret seiler ikke lenger i våre nordlige farvann, og kampflyvåpenet står på bakken, bokstavelig talt, med brukne vinger. I Regjeringens budsjettproposisjon gis det ingen signaler om at det er noen lysning i sikte for 2001. På side 25 i budsjettproposisjonen fra Forsvarsdepartementet står det rett ut at nødvendig ammunisjon til utdanning og trening vil holdes på et absolutt minimum. Øvelsesaktiviteten er redusert slik at samvirkekompetansen blir opprettholdt på et minimumsnivå. Og videre sies det bl.a.: «Reduksjon av drivstoff, reservedeler, ammunisjon og trening mm., vil over tid få stor betydning for den operative evnen til avdelingene i Forsvaret.» Den doble ubalansen som har fått lov til å bygge seg opp over lengre tid, har derfor skapt et kritisk behov for omstilling, og den prosessen skal Stortinget ta stilling til i vårsesjonen neste år når vi behandler den neste langtidsproposisjonen for Forsvaret. Før vi kommer så langt, kan vi imidlertid oppleve at Forsvaret har råtnet på rot før vi får tilstrekkelig effekt ut av omstillingen. I inneværende langtidsperiode er vi allerede 1,75 milliarder kr under forutsetningene i gjeldende langtidsmelding, noe som et bredt flertall her i huset sluttet seg til våren 1998. Allerede i sin opprinnelige form var budsjettforslaget minst 1,2 milliarder kr under de forutsetninger som både Forsvarspolitisk utvalg og Forsvarsstudien 2000 fra forsvarssjefen har lagt til grunn. Med dette som bakgrunn er det Arbeiderpartiet og sentrumspartiene inngår et budsjettmessig forlik. Og hvilke signaler er det så vi får fra dette forliket? Ikke bare er Forsvarets budsjett ytterligere redusert med 100 mill. kr, noe som ytterligere forsterker avvikene fra gjeldende planforutsetninger, men de har maktet det kunststykket å ta hele kuttet på Luftforsvarets driftsbudsjett. Var det et sted man ikke skulle kutte, var det i hvert fall der. For ordens skyld: Luftforsvaret er den forsvarsgrenen der driftssituasjonen er desidert mest kritisk. Av omgrupperingsproposisjonen fra Forsvarsdepartementet går det fram at det for inneværende år har vært nødvendig med en netto tilførsel på 124 mill. kr for å holde denne forsvarsgrenen mer eller mindre operativ gjennom dette året. Av dette beløpet på 124 mill. kr er ytterligere 25 mill. kr krisehjelp for i det hele tatt å kunne holde et minimum av våre F-16 fly på vingene. Situasjonen i Forsvaret er dramatisk og alvorlig. Vi er et av verdens rikeste land. Samtidig som Regjeringen ønsker å vise at den har ambisjoner generelt med store bidrag til internasjonale fredsoperasjoner og innmelding i all verdens militære styrkeregistre, og vi i samarbeid med Danmark skal lede KFOR-styrken på Balkan, forhandler den samme Regjeringen bort mulighetene for å gi de samme styrkene et minimum av nødvendig trening og øving. Dette er umoralsk. Det er grunn til alvorlig bekymring for effekten av de schizofrene signalene vi her sender til våre allierte om viljen og evnen til å holde orden i vårt eget forsvarshus, samtidig som vi mer enn noensinne trenger å fremstå som en troverdig alliansepartner. Det finansielle grunnlag for Forsvarets nasjonale og internasjonale virksomhet som Stortinget vedtar senere i dag, gir dessverre ingen grunn til optimisme på Norges og Forsvarets vegne.