Sylvi Graham (Høyre), 2015-03-24:
Interpellanten har tatt opp et viktig tema, for det at barn tiltales og dømmes i militære domstoler, er helt uakseptabelt. Ifølge UNICEF sitter det, som vi har hørt, til enhver tid rundt 220 mindreårige palestinere i israelsk fangenskap, de yngste helt ned i tolvårsalderen. Per januar i år var 16 av barna under 15 år, og to av barna var 12 år. De fleste av barna er fengslet etter å ha kastet stein, som vi også har hørt, mot israelske okkupasjonsstyrker på Vestbredden. Ifølge Military Court Watch ender mer enn 99 pst. av sakene for militærdomstolen med domfellelse. FNs komité for beskyttelse av barn har altså rettet skarp kritikk mot Israel for fengslingen av palestinske barn. Barna som er pågrepet av militære og politi, blir jevnlig utsatt for nedverdigende behandling, ofte tortur, og avhør som foregår på hebraisk – et språk de ikke forstår. De må også undertegne tilståelser på hebraisk for å bli løslatt, heter det i en rapport fra komiteen fra 2013. FN-rapporten konkluderer med at barn som kommer i kontakt med israelsk militærrett, konsekvent og systematisk mishandles gjennom hele rettsprosessen, fra arrest, via forhør til eventuell domfellelse. Som vi hørte utenriksministeren si, har Norge gjentatte ganger protestert mot praksisen, både direkte overfor Israel og i internasjonale fora som FNs menneskerettighetsråd. FNs barnekonvensjon understreker at alle barn har grunnleggende rettigheter knyttet til overlevelse, deltakelse, utvikling og beskyttelse mot diskriminering. Barnekonvensjonens artikkel 37 sier at barn ikke skal utsettes for tortur eller vold. Norge må fortsette å arbeide for beskyttelse av barn i væpnede konflikter og bekjempelse av vold mot barn, og som utenriksministeren sa, jobber Norge aktivt for en styrking av Barnekonvensjonen. Barnekonvensjonen er ratifisert av nesten alle land i verden, men en rekke land har tatt omfattende forbehold. I de senere årene har det vært en positiv utvikling på sentrale områder som utdanning og overlevelse. Like fullt er realiteten, 26 år etter at konvensjonen ble vedtatt, at svært mange barn lever et liv langt unna de standarder som settes i Barnekonvensjonen. Vi ser dessuten en gruppe likesinnede stater som bevisst undergraver FNs menneskerettighetsarbeid. Disse kreftene må vi gjøre alt vi kan for å motkjempe. Derfor er det viktig at vi bygger allianser, bredt og på tvers av regioner, som kan kjempe mot systematiske menneskerettighetsbrudd. Myndighetene må stilles til ansvar for å innfri barnas menneskerettigheter i eget land, gjennom lovverk og institusjoner. Barn og unge må beskyttes mot å bli rekruttert til væpnede styrker og mot vold, overgrep og utnyttelse. Samtidig må myndigheter prioritere ressurser for å innfri barns rett til liv, utvikling, helse og utdanning. Det må målrettes tiltak mot de fattigste og de mest marginaliserte barna, og man må la barn og unge få delta, ytre seg og organisere seg slik at de selv kan fremme sine interesser og definere behovene sine. Det er bra at den første menneskerettighetsmeldingen på 15 år, som snart skal debatteres i denne sal, setter menneskerettigheter i kjernen av all utenriks- og utviklingspolitikk. Meldingen er tvingende nødvendig og betimelig. Grunnleggende menneskerettigheter er under økende press internasjonalt. Barn og ungdoms deltakelse er en god investering i fremtidige aktive borgere som kan hevde sine rettigheter sosialt, økonomisk og politisk. Regjeringens storsatsing på utdanning i utviklingspolitikken vil dessuten bedre realiseringen av barns rettigheter – både mulighet til medbestemmelse og til å gi barna kunnskap om menneskerettighetene. Vi må bidra til at alle barn får de samme mulighetene til å begynne på og å fullføre skole, og til at alle barn og unge lærer grunnleggende ferdigheter og rustes for livet. Norge skal også være en pådriver for at internasjonal humanitærrett respekteres slik at militarisering og angrep på skoler og universiteter stanses, bl.a. ved å ta en lederrolle i arbeidet med å fremme Lucens-retningslinjene internasjonalt. Vi kan ikke kompromisse med barns rettssikkerhet. Jeg er helt enig i at vi må fortsette presset på Israel og andre land som bryter internasjonale konvensjoner. Norge må gjøre hva vi kan for å bidra til å styrke barns rettigheter. Derfor vil jeg, selv om det er kutyme å starte med det, avslutte mitt innlegg med å takke interpellanten. Stine Renate Håheim har løftet en viktig debatt på talerstolen her i dag, og vår utenriksminister har levert et viktig og godt svar.