Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2002-12-19:
Nysalderingen for 2002 inneholder ikke veldig mange overraskelser og er slik sett en relativt kurant sak for finanskomiteen å behandle. Men jeg har lyst til å peke på et par forhold likevel. For det første ser man veldig klart at det desperate behovet man tilsynelatende har for å finsikte budsjettene når de i sin tid blir vedtatt, blir noe søkt når man ved årets slutt ser hva som faktisk har skjedd i løpet av året. Det strukturelle, oljekorrigerte budsjettunderskuddet, som synes å være svært viktig for den sittende regjering, har økt med 3,2 milliarder kr siden budsjettet ble vedtatt. Jeg mener å huske mange ord som falt for om lag et år siden, om betydningen av at stramheten skulle holdes. Nå ser vi jo hvor stramt det egentlig ble. I tillegg har det oljekorrigerte underskuddet for budsjettet samlet sett økt med 16,5 milliarder kr. Det betyr at den såkalte handlingsregelen overhodet ikke er til hinder for å gjøre betydelige endringer i budsjettet i løpet av året, hvis man bare gjør det litt teknisk finurlig, slik at man kan skjule pengebruken. Det som er et faktum, er at denne pengebruken har samme virkning på den såkalte sparingen til fremtidige pensjonsutbetalinger – som har begynt å bli et mantra hver gang man diskuterer om man skal bruke noe mer av overskuddet eller ikke. Pengene er uansett brukt, hvorvidt de fremkommer som en del av handlingsregelen, eller som en del av det strukturelle, oljekorrigerte budsjettunderskuddet, eller ei. Så har jeg lyst til å peke på at særlig en del avgifter har relativt betydelige avvik. Et eksempel er alkohol- og tobakksavgiftene, hvor man har fått betydelig lavere inntekter enn forutsatt. Det kan vel ha en viss sammenheng med den økende grensehandelen, og er kanskje nok en grunn til at Regjeringen nå raskere må se på alternative måter å beregne provenyet på disse avgiftene på. Det samme gjelder statens inntekter av engangsavgift på kjøp av biler. Det var noen av oss som sa for et år siden at det kom til å bli et fall i disse avgiftene som følge av skjerpelsene i firmabilbeskatningen. Og kanskje ser man nå at disse tingene har en sammenheng, og kanskje man også burde ha sett på alternative beregningsmetoder for dette. Til slutt: Flertallet i komiteen har foretatt en omdisponering slik at man nå bevilger 135 mill. kr til driftstilskudd til både private og kommunale barnehager som en følge av lønnsoppgjøret i 2002. Dette er intet annet enn en oppfølging av det de samme partiene sa senest i juni måned. I juni måned, som en konsekvens av budsjettavtalen, uttrykte de fire partiene i en felles merknad i innstillingen til revidert at man var bekymret for lønnsoppgjøret, og at man ville komme tilbake til dette, og at man bad Regjeringen eksplisitt om å følge dette opp. Det gjorde ikke Regjeringen. Så uttrykte det samme flertallet i forbindelse med statsbudsjettet for 2003 nøyaktig den samme bekymringen og bad Regjeringen nok en gang om å komme tilbake til dette i forbindelse med nysalderingen. Det gjorde heller ikke Regjeringen. Men det dette viser, er jo at de fire partiene mente alvor da de inngikk denne avtalen, og har til hensikt å følge opp til punkt og prikke hvert eneste punkt den avtalen inneholder, enten Regjeringen liker det eller ikke. Det har vært mye støy knyttet til dette. Og da har jeg som en bisetning lyst å nevne at statsråd Erna Solberg fra talerstolen i forbindelse med behandlingen av sak nr. 1 i dag nevnte at det kom visst til å bli en overskridelse på ytterligere 44 mill. kr i forbindelse med de statlige asylmottakene. Ja, riktignok er det en fullmaktspost. Men se det i sammenheng med den jamringen som har vært uttrykt fra regjeringspartiene knyttet til en omdisponering på 135 mill. kr, og se det i sammenheng med at Regjeringen foreslår å bevilge 8,9 milliarder kr til Norges Bank! Da blir dette småpenger – til tross for at det betyr svært mye for dem det gjelder. Med det vil jeg anbefale finanskomiteens innstilling.