Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Jeg vil aller først takke saksordføreren, Trine Skei Grande, som redegjorde for saken på en veldig grei og ryddig måte, så jeg skal ikke bruke min tid til å gjenta alt det hun sa. Et av hovedmålene i Svalbard-politikken er opprettholdelse av norske samfunn på øygruppen. Dette målet har først og fremst vært oppfylt gjennom Longyearby-samfunnet, og i veldig mange år med kulldrift. Kullvirksomheten har vært og er i en krevende markedssituasjon, noe som har ført til en nedtrapping av kulldriften. Samtidig har det vokst fram annen aktivitet på Svalbard, som gir grunn til optimisme, bl.a. innen forskning og høyere utdanning, reiseliv og romrelatert virksomhet. En næring som uten tvil kommer til å vokse ytterligere, er reiselivsnæringen. Reiselivet er viktig for sysselsettingen i Longyearbyen, og regjeringen vil legge til rette for flere lokale arbeidsplasser i denne næringen. Det blir bl.a. lagt til rette for å gjøre Longyearbyen og nærområdene rundt lokalsamfunnene mer attraktive i reiselivssammenheng. Innovasjon Norge er også nå etablert på Svalbard, noe som vil styrke grunnlaget for et bredt og variert næringsliv på lengre sikt, og forhåpentligvis hjelpe dem med en gründer i magen til å sette ideen ut i livet. Regjeringen varsler også at flytting av statlige arbeidsplasser til Longyearbyen vil bli vurdert. Det støttes. En annen næring som har unikt potensial på Svalbard til å bli mye større, er romvirksomhet – en næring som skaper høyteknologiske arbeidsplasser. Svalbards geografiske plassering er ideell for romvirksomhet, både for utforskning av atmosfæren og for nedlastning av satellittdata. Fremskrittspartiet er opptatt av at norske aktører innenfor romvirksomheten utnytter konkurransefortrinnene Svalbards beliggenhet og egenskaper gir innenfor romrelatert forskning, innovasjon og næringsutvikling. Norge er allerede en stor nasjon når det gjelder romindustri og romvirksomhet på verdensplan. Jeg tror dette er en næring som kommer til å vokse, også etter presidentvalget i USA, og trolig mer på grunn av Trump. Det er også viktig at ungdom i Norge og folk flest blir kjent med mulighetene innen romvirksomhet, at Norge er en romnasjon. Også vi politikere på Stortinget, og ikke minst dem i regjeringsapparatet, må få økt kunnskap om dette, og det bør bli mer fokus på romvirksomhet. På akkurat dette området er det framgang. Som presidenten godt vet, har Norge, Stortinget, nå blitt fullverdig medlem i European Interparliamentary Space Conference, og – for å skryte litt – det er på initiativ fra representanten Ove Bernt Trellevik fra Høyre og meg selv. En enstemmig næringskomité var enig og rettet så en forespørsel og henstilling til presidentskapet, som utredet dette, og som kom til den konklusjon at det var en god idé. ESAs parlamentarikerkonferanse er en årlig samling der det enkelte land kan sende representanter fra sitt parlament. Norge har altså ikke vært formelt medlem av denne konferansen, men har de siste årene kunnet sende representanter som observatører, noe jeg har hatt gleden av å få delta som. Det å delta som observatør har selvfølgelig vært interessant. Ulempen er at det føles ugreit å ta ordet i debatten når man ikke kan komme med innspill til resolusjonene som vedtas. Vi har på en måte vært gjester uten stemmerett. Som kjent er vi ikke medlem av EU, men her har vi en unik mulighet til formelt å kunne møte representanter fra EU-kommisjonen og parlamentarikere fra andre ESA-land, og på disse konferansene kan vi som medlemmer delta aktivt i å påvirke både kommisjonen og andre lands nasjonale politikk innenfor romfartsindustrien ved aktiv deltakelse i plenumsdebatter og i resolusjoner. Det har således vært lite forståelig at Norge formelt ikke har vært medlem av denne konferansen, men det har vi altså nå blitt. Det at Stortinget nå har forpliktet seg ved et slikt medlemskap, gjør at Stortinget må arrangere denne parlamentarikerkonferansen, etter rullering mellom medlemslandene. Det synes jeg er kjempebra, og det er en unik mulighet for nå å kunne sette Svalbard og romvirksomhet på dagsordenen for både europeiske parlamentarikere og norske politikere. Svalbard har mange muligheter, og det vil ikke overraske meg om det på et eller annet tidspunkt kanskje kommer en søknad om å etablere kasino der. Det er jeg kanskje den eneste representanten på Stortinget som ønsker, men en annen mulighet er jo, som andre land i verden har sett muligheten for når man er så nær Nordpolen, at man kan bygge merkenavn på å ha nissens hjemland, f.eks.