Bent Høie (Høyre), 2012-11-27:
Pasientene er stort sett fornøyd med helsevesenet når de beskriver møte med dem som jobber der, men de sier også at de veldig ofte er misfornøyd med organiseringen. Det er en god diagnose på helsevesenet vårt. For Norge har et godt helsevesen der de aller fleste får god hjelp, ikke minst takket være innsatsen og kompetansen til alle dem som jobber der. Men vi har allikevel store utfordringer: For mange står i kø for nødvendig helsehjelp, og de venter for lenge. Ruspasienter og psykiatriske pasienter får ikke den hjelpen de har krav på. Vi redder mange fra døden, men hjelper dem ikke alltid tilbake igjen til livet. Det er behov for store investeringer i moderne sykehusbygg, en ny IKT-infrastruktur og ikke minst mer nytt medisinsk-teknisk utstyr. Mange eldre får ikke den pleien og omsorgen de burde. Det er mangel på både plasser og kompetanse i kommunene. Dette krever nye ideer og bedre løsninger. Antall ventende til behandling har økt med 70 000 pasienter under denne regjeringen. Ventetiden er i gjennomsnitt nå over to måneder. Mange pasienter venter betydelig lenger. I 2011 var det over 60 000 fristbrudd. Dette er pasienter som har fått en medisinsk fastsatt tidsfrist for sin behandling. «Det er naturlig med kø», sa helseminister Jonas Gahr Støre i debatten med meg på Dagsnytt Atten forrige torsdag. Nei, det er ikke naturlig at 270 000 pasienter venter på behandling, og at de i snitt venter i over to måneder. Sist Høyre satt i regjering, reduserte vi helsekøene med 70 000 pasienter, og vi reduserte den gjennomsnittlige ventetiden med 151 dager, eller fem måneder. Det er ikke naturlig med kø – men kø er blitt et naturlig resultat av en rød-grønn helsepolitikk. Høyre foreslår å gi 20 000 flere pasienter tilbud om behandling i private sykehus, vi øker bevilgningene til de offentlige sykehusene, og vi vil innføre fritt behandlingsvalg. Når vi fjerner den rød-grønne rasjoneringen og pasienten får mulighet til å velge, vil køene igjen gå ned. Det er velferd som virker. I år har regjeringen gitt de rusavhengige en trippelsmell: Først fjernet de i 2012 regelen som skal sikre en større vekst i behandlingstilbudet til rusavhengige i spesialisthelsetjenesten, i 2013 fjerner de de 330 mill. kr som er øremerket til gode tilbud til rusavhengige i kommunene, og så har de lagt fram en rusmelding uten ambisjoner for framtiden. Nå ser vi at gode rusinstitusjoner som gjennom år har gitt gode resultater, legges ned selv om over 2 500 står i kø, og mange av dem ønsker seg til akkurat disse institusjonene. Dette retter Høyre opp i sitt alternative budsjett, og vi har heldigvis med oss våre venner i Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Rusavhengige skal prioriteres av sykehusene. Vi bevilger penger for å opprettholde gode behandlingsinstitusjoner, og vi øremerker fortsatt penger slik at kommunene kan gi et tilbud til rusavhengige både før og etter behandling. Så skal vi løfte ambisjonene ytterligere når vi behandler stortingsmeldingen om rus. Den 1. november skrev Severin på Facebook-siden for å bevare Nybøle: «I dag er det 2 år siden jeg ble innlagt ved Nybøle.(…) Har ikke rørt narkotikum på 733 dager. Alkohol har jeg ikke rørt på 447 dager.(…) Kommende mandag har jeg eksamen i Våtrom Grunnmodul A iht Våtromsnormen(SINTEF)(…) Min næring som selvstendig murer går rimelig godt.» (…) (…) (SINTEF) (…) Det å gi rusavhengige langvarig behandling og rehabilitering slik at de ikke bare blir rusfrie, men også takler livet uten rus, er velferd som virker. Jeg mener også at det å investere i denne typen rusinstitusjoner kanskje er den beste måten et samfunn kan bruke pengene på. Dette gir faktisk betydelig større avkastning enn investering noe annet sted. Kronisk syke og mennesker som har vært gjennom store operasjoner, får ofte god hjelp med selve sykdommen, men de får ikke god nok hjelp til å leve med sykdommen eller komme tilbake til livet. Riksrevisjonens undersøkelse av rehabiliteringstilbudet slo fast at det ikke hadde vært noen målbar styrking av rehabiliteringstilbudet i spesialisthelsetjenesten siden de rød-grønne tiltrådte. Jeg tror ikke at de kommer til å få til noe på tolv år som de ikke har klart på snart åtte. I år måtte pasientorganisasjonene bruke sine krefter på å slåss mot regjeringens kutt i behandlingsreiser. De vant heldigvis fram, men de burde jo ha vunnet fram med det en samlet opposisjon foreslår: en egen opptrappingsplan for rehabilitering og habilitering. Samhandlingsreformen, Hagen-utvalget, Fredericia-modellen – alle er politiske honnørord som trekkes fram når en skal beskrive løsningene på de utfordringene helsevesenet har ved at det blir flere eldre. Istedenfor å snakke om hva som skal skje i framtiden, bør en begynne nå, med det som er en forutsetning, nemlig et bedre rehabiliteringstilbud. Det å hjelpe mennesker til å mestre egen hverdag er velferd som virker. Faksen har fått sin renessanse etter Samhandlingsreformen. Nå står godt kvalifiserte sykepleiere og fakser til kommunene, mens det står sykepleiere i den andre enden og venter på at faksen skal komme. Det er behov for bedre elektronisk samhandling om pasienten. Høyre vil avskaffe faksen i helsevesenet, men da må staten også bidra. Vi blir stadig flere innbyggere i Norge. Sykdomsbildet endrer seg, og det blir flere eldre. Men sykehusbygningene følger ikke med. Dagens regler for investeringer fører til at planleggingen tar for lang tid. En planlegger for smått, og en driver for lenge med gamle bygg. Høyre foreslår derfor at staten skal bidra med 70 pst. lån istedenfor 50 pst., som i dag. Moderne sykehus med medisinsk-teknisk utstyr og elektronisk utveksling av informasjon om pasienten er en forutsetning for velferd som virker. Norge har et godt helsevesen der mange får hjelp. Trygghet for hjelp når en har behov for behandling og omsorg, er en bærebjelke i den norske velferdsmodellen. Samtidig er det slik at mange av dem som har de største behovene for hjelp, ikke får det de har krav på. Dette er alvorlig. I kommunene ser vi at en fortsatt har store utfordringer fordi veldig mange er ufaglærte. Over 30 pst. av dem som jobber i pleie- og omsorgssektoren, er ufaglærte. Mange av disse gjør en fantastisk innsats hver eneste dag. Mange har også lyst til å få en fagutdanning, et fagbrev, eller en utdanning som sykepleier. Og vi vet at det er en sammenheng. De kommunene som prioriterer kompetanse, har også de beste resultatene når det gjelder kvalitet, men ikke minst driver de ganske rimelige tjenester. De får altså mer igjen for pengene. Derfor foreslår Høyre å øke potten til kompetanseheving i den kommunale helse- og omsorgstjenesten med 150 mill. kr i forhold til regjeringens budsjett. Regjeringen er langt fra å nå målet om 12 000 nye heldøgns pleie- og omsorgsplasser. En av årsakene til at en ikke når dette målet, er at dagens finansieringsordning er for dårlig. Høyre foreslår derfor en toppfinansiering som innebærer at de kommunene som har de største utgiftene, som har de største utfordringene, som har de dyreste arealene og dermed de største utfordringene med å bygge plasser, får finansiert også toppen gjennom en rentekompensasjonsordning. Så foreslår vi regelendringer som gjør at det blir like lett å bidra til å bygge sykehjemsplasser for private ideelle som det var for private ideelle å bidra til å bygge barnehageplasser. Først da vil vi nå målsettingen om at alle som har behov for det, får heldøgns pleie og omsorg. Nordmenns økte bruk av egenfinansierte private helsetjenester er et tegn på at tilliten til den norske modellen svekkes. Det er et offentlig ansvar å sikre gode helse- og omsorgstjenester for alle. Derfor vil Høyre at alle skal få nødvendig helsehjelp når de har behov for det. Rusavhengige og psykisk syke får ikke god nok hjelp. Helsevesenet redder mange liv, men svikter ofte når det er behov for rehabilitering og habilitering for å få livet tilbake. Kreftpasienter opplever at det tar for lang tid å få diagnose, og man mangler tilgang på nye behandlingsmetoder. Mange venter altfor lenge på enkle inngrep, selv om det er ledig kapasitet hos private. Altfor mange blir skadet og dør som følge av feil og mangler i helsevesenet. Høyre ønsker å ta vare på verdien av at alle har rett til det samme helsetilbudet, uavhengig av økonomi. Det er en viktig del av den nordiske modellen. Men skal vi opprettholde denne målsettingen, må vi være villige til å ta i bruk nye ideer og bedre løsninger, og det er akkurat det Høyres alternative statsbudsjett innebærer.