Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2022-03-03:
Takk til statsministeren for en god redegjørelse, og takk til ambassadøren som er her. Jeg håper han tar med seg hjertevarmen fra både dette huset og det norske folket. Et samlet storting står sammen med Ukraina og det ukrainske folket. Like unison er fordømmelsen av Putins invasjon av sin egen nabo. Det russiske angrepet er ulovlig, uprovosert og ikke minst uakseptabelt. Vi ser at krigen krever stadig flere sivile ofre. Flere tusen barn, kvinner og menn har allerede mistet livet. Det er hjerteskjærende! Ansvaret ligger fullt og helt hos Putin. Historiens dom over Putins handlinger vil bli hard. Etter en uke med denne meningsløse krigen er det vanskelig å se at Putin har oppnådd noe av det han ønsker. Russland har ennå ikke klart å kaste Ukrainas regjering. Motstanden har vært mye større og sterkere enn Putin forutså. Ukrainerne har mobilisert, og kampviljen er stor. Putin har ikke fått noen innrømmelser fra Vesten. Tvert imot opplever vi et mer forent og samlet EU enn noen gang før. Vi ser også et mer sammensveiset og resolutt NATO. I sitt eget land møter Putin begrenset, men likevel hørbar kritikk. Russland opplever internasjonalt å bli skjøvet ut i kulden. De økonomiske sanksjonene begynner å merkes, og det meste av europeisk og amerikansk luftrom er nå stengt for russiske fly. Samtidig strømmer støtteerklæringene inn til det ukrainske folket, og den ukrainske presidenten anerkjennes og beundres for den måten han står opp mot det russiske militæret og opp for sitt folk. Det var ikke dette Putin så for seg. Utviklingen gjør at Putin også blir presset. En ydmyket Putin kan bli enda farligere, enda mer brutal og enda mer hensynsløs. Vi ser bl.a. raslingen med atomvåpen og trusler mot land som støtter Ukraina. Desto viktigere er det at Europa, USA og de demokratiske landene står «pålfast» sammen og står opp mot den russiske aggresjonen. Putins invasjonsstyrker angriper ikke bare Ukrainas selvstendighet, landets territorielle integritet og deres demokrati; det er også et angrep på hele det europeiske sikkerhetssystemet. Det er et slag mot freden som vi har tatt for gitt i veldig mange år, og et slag mot tryggheten vår og menneskeverdet. Ukrainas kamp mot en fullstendig overlegen militærmakt er også en kamp for demokrati, frihet og grunnleggende europeiske verdier. Derfor er det vår plikt å hjelpe og støtte Ukraina, med både penger, mat og helsehjelp, og vi må følge opp de løftene vi gir om humanitær hjelp. Vi må tilby å ta imot flyktninger. Det er ikke nok å si at vi skal bidra når vi blir spurt. Norge må gå foran og tilby at vi skal ta imot. Jeg er takknemlig for at veldig mange kommuner ønsker å ta imot flyktninger. Handlingen må følges opp med god kontakt med kommunene for å få opp mottakskapasiteten. Folk er villige – solidariteten og hjerterommet er stort, og kommunene har kapasitet etter flyktningkrisen i 2015. Det finnes også et lovverk for midlertidig kollektiv beskyttelse, som fungerte på 1990-tallet. Russland kan når som helst legge ned våpnene, og krigen vil være over. Men hvis Ukraina legger ned våpnene, mister de sin frihet, sitt selvstyre og sitt demokrati. Ett innlegg har blitt delt mye i sosiale medier den siste tiden. Det handler om presidenten i Ukraina og hans innsettelsestale i 2019, der han skal ha sagt: Jeg vil ikke ha opp bilder av meg på kontorene deres. Presidenten er ikke et ikon, et idol eller et portrett. Heng opp et bilde av barna dine og se på dem hver gang du tar beslutninger. Det tror jeg er et godt råd for de politiske beslutningene som nå skal tas i Europa og i denne salen. Vi trenger å ha ungene våre og barnebarna våre for øyet – våre barns frihet, våre barns trygghet og våre barns fred.