Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2007-06-06:
Forsøket med sprøyterom i Oslo blei sett i gang under den klare føresetnad at forsøket skulle evaluerast etter to år. Når evalueringa blei framlagd, skulle ein vurdere ei eventuell forlenging av loven. Derfor er det noko overraskande at Regjeringa legg fram eit lovforslag om at sprøyterom skal tillatast i to nye år. Eg hadde gjerne sett at evalueringa av dagens sprøyterom hadde ligge føre før Stortinget fekk ei slik sak til behandling. Helse- og omsorgskomiteen i Stortinget seier ja til forslaget, vel vitande om at evalueringsrapporten er under arbeid, og vel vitande om at rapporten sannsynlegvis vil innehalde kritiske merknader til sprøyteromsdrifta. Signala frå dagens sprøyterom er at det er veldig dyrt å drive, og det er få som bruker det. I tillegg blir det sett blandingsdosar inne i sprøyterommet, noko som ikkje skal vere tillate. Kristeleg Folkeparti meiner det ville vore meir humant og verdig for rusmisbrukarane at pengane til sprøyterom blir brukte til å bemanne bustader eller til å få ned behandlingskøane. Ventetida er i dag ofte på fleire månader. Sprøyteromsloven blei vedteken under sterk tvil, med klar føresetnad om at sprøyteromsverksemda skulle vere eit tidsavgrensa forsøk og eit unnatak frå hovudregelen i norsk narkotikapolitikk, at innehav og bruk av narkotika skal vere forbode og straffbart. Ei avslutning av sprøyteromsforsøket vil derfor vere ei gjenoppretting av normaltilstanden i norsk narkotikapolitikk. Dette er også synet til FNs narkotikakontrollorgan – INCB. I årsrapporten for 2005 skriv dei bl.a.: «INCBs styre gjentar sitt standpunkt om at sprøyterom eller andre fasiliteter der personer kan misbruke narkotika som er ulovlig anskaffet, gjør illegal bruk av internasjonalt kontrollerte rusgifter enklere, og bryter med bestemmelsene i de internasjonale kontrollavtalene. Sprøyterom står i strid med hovedprinsippet i avtalene, nemlig at bruk av narkotika skal begrenses til medisinske og vitenskapelige formål. Styret beklager derfor sterkt åpningen av et sprøyterom i Norge i januar 2005, og oppfordrer regjeringen til å ta øyeblikkelige og nødvendige skritt for å sikre full overensstemmelse med de internasjonale narkotikakontrollavtalene.» Eg kjenner ikkje evalueringsresultata, og det gjer sannsynlegvis heller ikkje departementet eller – for så vidt – helse- og omsorgskomiteen. Det er likevel svært sannsynleg at evalueringa vil peike på negative forhold knytte til sprøyteromsverksemda, fordi slike forhold allereie er avdekte av media. Eg viser til Aftenposten den 2. april 2006: «Her settes en overdose på spøryterommet.» Dersom evalueringa skulle avdekkje mange negative forhold, ville det vere uforsvarleg å fortsetje verksemda i ytterlegare to år. Den internasjonale legaliseringsbevegelsen har sprøyteromsetablering som eit viktig ledd i sin strategi for å få stoffbruk avkriminalisert, normalisert og legalisert. Slik har dei vunne ein viktig siger i Noreg. Her har dei også hatt hjelp frå alle dei som av humanistiske grunnar oppriktig har ønskt å gi stoffmisbrukarane eit betre tilbod. Det føregår no førebuingar til ein ny FN-konferanse om narkotikapolitikk, i 2008. Dersom Noreg skal opptre med autoritet på ein slik konferanse, kan vi ikkje drive med tiltak som er i strid med FNs narkotikakonvensjonar. Ei forlenging av sprøyteromsforsøket undergrev Noregs truverde i FN. Kristeleg Folkeparti vil derfor ikkje støtte eit slikt forslag.