trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Jeg må bøye hodet for noe av kritikken fra representanten for Arbeiderpartiet. Jeg føler ikke at vi har brutt noen avtale. Vi har forsøkt etter beste evne, som det vil fremgå av vårt primære forslag, å gå inn i forhandlinger for å etterleve de intensjoner som er i tippenøkkelsaken. Det har vi ikke klart, og vi har ikke kommet til de tall som vi burde ha kommet til, selv om vi har fått tilbakeført noe og endret noe av den skade som Regjeringens budsjettforslag ville ha medført. Jeg tror imidlertid at om vi hadde hatt et samarbeid mellom Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet om totalbudsjettet, ville konsekvensene vært langt mer negative både for Kultur-Norge og for Norge generelt for den økonomiske politikken. Men dette presset understreker jo nettopp dette som jeg tok opp i min replikkveksling med representanten Giske, nemlig at det er et press på kulturbudsjettet som er betydelig. Det budsjettpresset vil bli enda større når operabevilgningene kommer, og det er bevilgninger der Arbeiderpartiet har vært helt sentrale, og det er klart at om det mangler 30 mill. kr nå, så vil det mangle 100 til om få år.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Jeg tror kanskje at representanten Sjøli, komiteens leder, bør overlate til Fremskrittspartiet å tolke intensjonene bak Fremskrittspartiets politikk. En sentral del av innlegget mitt handlet også om hva Fremskrittspartiet ser som de sentrale, overordnede målene bak kulturpolitikken, nemlig at vi tror at som hovedregel bør en stor andel av de kulturbevilgninger som pr. i dag går over offentlige budsjetter, tilbakeføres til den enkelte, slik at de selv kan bestemme hvilke kulturtiltak de ønsker å bruke det på. Vi er, som jeg sa, tilhengere av en selvbestemt kultur. Vi har tiltro til enkeltmennesket. Jeg må ta til etterretning at Høyre, som jeg trodde hadde stor tiltro til enkeltmennesket og enkeltmenneskets valg, ikke har denne tiltroen. Vi tror også at i dagens kultursystem er det veldig mye av de pengene som kunne ha blitt brukt til kulturtiltak for den enkelte, som går bort i fordeling og byråkrati. Vi tror at hvis folk selv hadde kunnet beholde disse pengene, så hadde man kunnet bruke disse til praktiske kulturtiltak og opplevelser for den enkelte. Det sentrale for Fremskrittspartiet er enkeltmenneskets frie valg, og jeg må registrere at det ikke står sentralt i Høyre lenger.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Dette er vel kanskje første gang jeg er blitt truet med bank fra Stortingets talerstol. Vi skal bli flere om det, Magnar, jeg er litt større enn deg. Dette var jo også grunnlaget for replikken fra Arbeiderpartiet, og jeg følte at jeg besvarte det i den sammenhengen. Dette er en diskusjon som jeg mener hørte hjemme i den finansdebatten som vi hadde. I den sammenhengen vil jeg vise til vårt primærforslag, som ble lagt frem der, hvor vi forholder oss 100 pst. til denne avtalen. Det førte beklageligvis ikke frem, og i de forhandlinger vi har hatt med Regjeringen, har vi etter beste evne forsøkt å etterleve avtalen. Vi har fått rettet opp litt av den skade som Regjeringen har gjort, men vi har dessverre ikke klart alt. Så noe kritikk må vi ta. Men vi har prøvd etter beste evne, og som sagt hadde vi lagt dette inn i vårt primære forslag, som det selvfølgelig stod både SV og Arbeiderpartiet fritt å støtte.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Det har i mange år eksistert en støtte til posten ymse publikasjoner. Innen denne finner vi blader som Samora, Klar Tale, Blikk og de kristne avisene Magazinet, Norge IDAG og Korsets Seier. Sistnevnte er ny av året. Innen den posten har det historisk sett ikke vært noen klare kriterier for hvordan støtten skal utdeles. Det har vært gjort svært skjønnsmessig, avhengig av skiftende politiske konstellasjoner. Fremskrittspartiet ønsker å legge objektive kriterier til grunn for tildelingen innen denne posten, kriterier som er enkelt målbare og vanskelig manipulerbare, bl.a. opplagstall og utgivelsesfrekvens. Det er selvfølgelig unødig hardt å legge om en slik støtte over natten. Derfor har vi foreslått at halvparten av støtten utdeles etter disse kriteriene og halvparten etter samme fordeling som tidligere. I forhandlinger med regjeringspartiene fikk vi gjennomslag for prinsippene i vårt forslag, noe vi er veldig glad for. Det er imidlertid en uenighet om hvor fort dette prinsippet kan innføres. Fremskrittspartiet ønsker en omlegging allerede fra 1. januar og da med virkning fra 2003, regjeringspartiene fra 2004. Dette vil ramme de kristne bladene, som jeg trodde Kristelig Folkeparti var opptatt av. Om regjeringspartiene hadde valgt å følge Fremskrittspartiets forslag nr. 23 i innstillingen, ville disse avisene fått et solid og tiltrengt løft allerede i 2003. Jeg setter store spørsmålstegn ved dette. Jeg forstår ikke hvorfor Kristelig Folkeparti vil behandle de kristne avisene dårligere enn f.eks. homobladet Blikk.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
I min replikkveksling med representanten Ola T. Lånke tok jeg opp posten Tilskudd til ymse publikasjoner, uten at jeg følte at jeg fikk noe klart og entydig svar på mitt meget klare og presise spørsmål. Det ble ikke noe klarere etter replikkvekslingen mellom statsråden og representanten Koløy heller. Jeg er enig med Lånke i at det selvfølgelig er unødig hardt å legge om støtten over natten. Derfor har vi da også foreslått at kun halvparten av støtten skal utdeles etter objektive kriterier som opplag og utgivelse. Den andre halvparten skal utdeles etter den samme fordelingen som tidligere. Dette bør sikre bladene mulighet og tid til nødvendig omstilling. Vi er veldig glad for at regjeringspartiene har sluttet seg til dette prinsippet, men uenigheten er der om når dette skal innføres. Vi kan ikke forstå at man ikke kan ta omleggingen fra 2003, men må vente til 2004. Dette vil, som jeg sa i en tidligere replikkveksling, ramme de kristne bladene som jeg trodde Kristelig Folkeparti var opptatt av. Om regjeringspartiene hadde valgt å følge Fremskrittspartiets forslag nr. 23, ville disse avisene fått et solid løft allerede i 2003. For Magazinet og for Norge IDAG handler dette om en sum på bortimot 1,5 mill. kr. Jeg er kjent med at representanten Lånke har tegnet seg til et innlegg senere i dag, og jeg håper da at jeg kan få et endelig svar på spørsmålet om hvorfor Kristelig Folkeparti vil behandle de kristne avisene dårligere enn f.eks. homobladet Blikk.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Jeg lar meg irritere litt over representanten Giske og den stadige påstanden om at Fremskrittspartiet ikke er til å stole på som avtalepartner. Dette er faktisk feil, som jeg har påpekt en rekke ganger tidligere i dag. Hvis man ser i Fremskrittspartiets primære budsjett, som også er referert i saken, vil man se at der fremgår disse beløpene som representanten Giske refererer til.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Jeg har forståelse for at statsråden ikke er enig med Fremskrittspartiet i alt når det gjelder modernisering av offentlig sektor, men hvis statsråden har begynt å benytte SV som målestokk for sitt arbeid med reduksjon av offentlig byråkrati, effektivisering, rasjonalisering og konkurranseutsetting, forstår jeg grunnen til at det går sakte. Men det var egentlig ikke dette jeg hadde tenkt å stille spørsmål om i denne replikkvekslingen. Mitt spørsmål handler om AFP. Statsråden er blant dem som har påpekt fremtidig behov for arbeidskraft i Norge. Behovet skal visst være så stort at man må importere folk fra utenfor EØS-området. Fremskrittspartiet ser det slik: I et stramt arbeidsmarked, slik vi har og i fremtiden vil få i en rekke sektorer i Norge, er det et paradoks at et samfunn gjennom tidligpensjonsordninger har lagt til rette for at stadig flere arbeidsføre mennesker forlater arbeidslivet før den ordinære pensjonsalderen. Dette synes vi det er urimelig å bidra til over statlige budsjetter. AFP-ordningen er her sentral. Den virker jo helt motsatt av hva vi faktisk trenger i samfunnet vårt. Jeg er kjent med at Høyre tidligere delte Fremskrittspartiets syn på AFP. I de senere år er imidlertid dette synet blitt mer uklart. Kan statsråden oppklare hva som er hans og Regjeringens syn på den langsiktige utviklingen når det gjelder AFP-ordningen?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-13:
Når det gjelder standpunkter om Fremskrittspartiets disposisjoner innen det familiepolitiske område, bør kanskje representanten referere til hva jeg som fraksjonsleder har sagt i media. Jeg har ikke registrert at jeg har sagt noe i media om dette. Jeg tror at de uttalelsene som er kommet, beror på en misforståelse i forhold til støtte til fødselshjelp. En liten korrigering av vår stemmegivning når det gjelder forslagene nr. 29 og 30, forslagene fra SV. Forslag nr. 29 synes vi fortsatt er et godt forslag. Som jeg sa tidligere i dag om forslag nr. 30, har det et detaljeringsnivå som vi er litt skeptiske til å gå inn på. Intensjonen vil vi gjerne støtte, men vi føler at det er litt for detaljert til at vi kan ta det over bordet, og vi henstiller til forslagsstillerne å gjøre det om til et oversendelsesforslag. Om så ikke gjøres, kommer vi til å gå imot det.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Representanten Trond Giske startet sitt innlegg med å si at Norge trenger en kulturpolitikk, og videre at mennesket ikke bare trenger noe å leve av, men også noe å leve for. Og Kristelig Folkeparti har ingen problemer med å slutte seg til det budskapet. Jeg tror at i en kommersialisert virkelighet som den vi lever i i dag, er dette viktigere enn noen gang. Når sant skal sies, er det vel også slik at hvis vi ser norsk kulturpolitikk og de ulike partienes kulturpolitikk samlet, med noen unntak, er det stort sett pengene som skiller de ulike forslagene fra hverandre, slik som også representanten Thommessen så riktig påpekte. Og når representanten Giske gjør et veldig stort nummer av den voldsomme økningen som tidligere kulturminister Horn klarte å skape for et års tid siden, så var det et veldig godt kulturbudsjett, det tror jeg vi kan være enige om, men bare ett år lenger tilbake la Arbeiderpartiet fram et kulturbudsjett som slett ikke var så godt, og hvor sentrumspartiene i et forlik med Arbeiderpartiet bidrog til å løfte det budsjettet med 75 mill. kr. Jeg synes det er riktig at vi ser det hele i perspektiv over litt lengre tid, for økonomien i samfunnet svinger også. Til slutt til en litt mindre sak, som likevel er viktig: Det går på dette med bibliotek, som også Thommessen var inne på. Arbeiderpartiet bidrog sterkt til at øremerkingen av støtten til bibliotekbygg og mobile bibliotektjenester ble fjernet for et par år siden. Det førte til at bl.a. antallet bokbusser i dette land raste nedover. Nå går Arbeiderpartiet sammen med SV og Senterpartiet inn i en merknad og sier at «filialtjenesten og bokbusstjenesten må utvikles i tråd med samfunnsutviklingen». Den er jo ikke særlig god på dette området. Hva betyr dette?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Sir Winston Churchill skal visstnok ha sagt at suksess er å gå fra flause til flause og likevel beholde entusiasmen. Nå vet jeg ikke om det er SVs oppskrift i kulturpolitikken, men det at dette partiet, SV, gjennom alle år har slått oss andre helt ut når det gjelder forslag til bevilgninger til kultur, gjør at vi på den ene siden føler oss litt beskjemmet. På den annen side må vi også spørre hvordan SV kan holde ut dette ved stadig å bevilge til alle slags gode kulturtiltak, som vi gjerne skulle ha vært med på å støtte, uten at de flytter én krone. Hva gjør dette med SV? Dette er jo ikke reelle penger. Og jeg må spørre representanten Lund Bergo: Hva gjør dette med alle aktører og grupper og de som arbeider innenfor disse tiltakene, som det er foreslått så mye penger til, når de aldri får se dem? Nå er det kanskje noe på gang i og med at vi hører at Sosialistisk Venstreparti skal inngå et tettere samarbeid med Arbeiderpartiet og Senterpartiet og kanskje også sitte i regjering. Tar vi utgangspunkt i dagens kulturbudsjett, betyr det at Sosialistisk Venstreparti må redusere sitt kulturbudsjett i hvert fall ned mot Arbeiderpartiets nivå, som ligger 300 mill. kr under. Det er et formidabelt kutt sammenlignet med de kuttene som er foretatt i det budsjettforliket som vi har snakket om her i dag. Jeg vil spørre representanten Lund Bergo: Hvordan vil det gå med entusiasmen når man må kutte så mye i framtidige kulturbudsjett og ta ansvar?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Det skal jeg, president! Jeg skal ta opp et forslag fra Sonja Irene Sjøli på vegne av Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Representanten Torny Pedersen antydet et spørsmål som hun ikke ville stille til meg, men jeg vil likevel tillate meg å besvare det: Hvordan har vi i Kristelig Folkeparti det, var representantens spørsmål. Jeg må svare at vi har det utmerket, veldig bra. Og jeg må si at prosessen i komiteen når det gjelder å komme fram til enighet om budsjettet, har gått mye bedre enn i fjor. Vi hadde et forlik i fjor også, den gang med Arbeiderpartiet, og skal vi sammenligne de to, vet jeg ikke hvem som kommer best ut. Fremskrittspartiet har vært veldig greie og ryddige å ha med å gjøre i denne budsjettprosessen. Vi kom fort fram til enighet om en avtale. Vi har hatt litt etterslokking i etterkant, og det forslaget som jeg nettopp tok opp, er vel også et bevis på det. Det kan gå litt fort i svingene av og til. Men i det hele er vi meget vel tilfreds med det forliket og den avtalen vi har vært med på. De kuttene som Torny Pedersen ramset opp, er i høyeste grad til å leve med. Kutt på Riksteateret, ja det er klart det smerter, og det er ikke med noe lett hjerte vi gjør det, men vi bruker jo pengene i det alt vesentlige også til teater. Og når jeg ser i avisen at det for Riksteaterets vedkommende betyr at de på tross av kuttet får beholde en million ekstra i forhold til fjorårets budsjett, ja så er ikke dette kuttet dramatisk for Riksteateret. Når det gjelder ABM-meldingen, tror jeg vi er inne i en veldig god utvikling, en god prosess. Regjeringen har vist at den har vilje til å følge opp, men det er, som jeg også understreket i mitt innlegg, langt fram til vi har nådd det mål som Stortinget har satt for ABM. 414 mill. kr over fem år skulle AMB-feltet løftes på statsbudsjettet, og det er klart det er formidabelt. Men jeg tror at hvis alle står sammen om å forsøke å klare dette, skal vi klare det. Når det gjelder sprit og campingvogner, hører vel det hjemme i en annen sammenheng, så det får vi ta senere.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Jeg må få beklage denne kontroversen i ettertid mellom Fremskrittspartiet og de øvrige avtalepartnere om dette punktet, posten ymse publikasjoner. Det burde ha vært unødvendig, og diskusjonen har oppstått først etter at avtalen har vært inngått. Regjeringen har signalisert at de arbeider med et regelverk for denne posten, og det er mye som taler for at de ulike publikasjonene burde fått sin støtte beregnet ut fra objektive kriterier. Vi er faktisk enig med Fremskrittspartiet i det, så det er ikke det det går på. Men det som det er uenighet om, er når dette skal gjennomføres. I budsjettet ligger de ulike publikasjonene inne med en bestemt sum. De har budsjettert med dette for neste år. En del av disse, det er jeg kjent med, vil ikke tåle en nedskjæring overhodet. Da vil de rett og slett gå inn. Vi har en arbeidsfordeling i vår konstitusjon som innebærer at det i hvert fall i hovedsak er regjeringen og forvaltningen som utformer regelverk. Det skal Stortinget være veldig forsiktig med, for vi aner ikke konsekvensene. Vi aner heller ikke konsekvensene av det forslag som ligger inne i Fremskrittspartiets merknader i innstillingen. Derfor har vi sagt at dette må departementet se nærmere på. Vi vet f.eks. ikke hva det vil bety for andre publikasjoner som står utenfor. Dersom det blir objektive kriterier, vil de melde seg på med en gang – det er nå én ting. Når det gjelder de kristelige bladene, har vi stor sans for at de burde fått mer penger. Det gjelder også andre, og vi i Kristelig Folkeparti ønsker ikke å behandle de kristelige bladene på noen annen måte enn andre. I et demokrati skal alle stille med samme utgangspunkt. De kristelige bladene skal heller ikke stilles dårligere, og vi skal sørge for at disse kriteriene blir slik at alle stiller på samme nivå.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Representanten Lund Bergo syntes det var hyggelig å høre på at jeg snakket om kulturpolitikk, og det får jeg ta som en kompliment. Forskjellen mellom det vi kunne ønske, og det SV foreslår, handler jo selvfølgelig om penger. Men representanten Lund Bergo har også påpekt i dag at de ville satse penger som vi ønsker å bruke på friskoler, på kultur. Det er en ærlig sak, men vi synes at friskolene er en veldig viktig del av vårt skoleverk, og derfor forsvarer vi det. Vi ønsker også at vi skal bruke penger på å forsvare fedrelandet og kulturen vår, og derfor er vi også med på å ha et rimelig høyt nivå på forsvarsbudsjettet osv. Dette hører til på andre departementers områder. Men det konkrete spørsmålet gikk på Lotteritilsynet. Kristelig Folkeparti – og jeg tror Regjeringen, jeg kan ta med det – går inn for at det skal kunne opprettes en slik kontakttelefon for spilleavhengige. Men det vi etter hvert oppdaget i merknaden som SV la inn, og som noen andre har sluttet seg til, var nettopp at det under her lå en føring om hvor i landet denne kontakttelefonen skulle lokaliseres, og der kan det nok være flere meninger. Det kan også være flere steder i landet hvor den kompetanse som representanten Lund Bergo etterlyser, finnes. Så igjen tilbake til arbeidsfordelingen mellom storting og regjering. Kristelig Folkeparti vil ikke være med på at Stortinget skal instruere regjeringen om hvor ting skal plasseres i enhver sak. Dette har tradisjonelt vært regjeringens ansvar, og jeg tror vi skal få se at Regjeringen går inn for dette både når det gjelder kontakttelefon og behandlingstilbud. Det ligger også i et annet departement, så jeg skal ikke si så mye om det. Men i hvert fall er det ting på gang i departementets arbeid som gjør at jeg tror at dette vil komme, og så får vi se hvor, senere.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-12-13:
Jeg tar først og fremst ordet til et treminuttersinnlegg for å henlede oppmerksomheten på en merknad på side 96 i innstillingen som jeg tror flere i komiteen enn jeg er enig i har fått en uheldig utforming. Vi er blitt gjort oppmerksom på dette i ettertid. Det er nok bare å si det slik at her har faktisk en hel komite videreført noen litt friske, journalistiske, satt på spissen-formuleringer fra Kulturrådets rapport om folkemusikk og folkedans, og tatt dette ut av sin sammenheng. Da pleier det ofte å bli litt skjevt og galt og sikkert ikke dekkende for de faktiske forhold. Jeg ville bare gjøre oppmerksom på dette, og jeg tror også jeg vil henlede oppmerksomheten på det positive, at vi ønsker å synliggjøre folkemusikk- og folkedansfeltet mer i de kulturpolitiske prioriteringene framover. Det har vi også sagt. Jeg tror det er viktig å understreke at dette bør bli et tema i forbindelse med kulturmeldingen når den kommer. Rådet for folkemusikk og folkedans er et veldig sentralt møtepunkt for alle innenfor dette feltet, og også et viktig dokumentasjons- og formidlingssted for det som skjer innenfor dette viktige feltet. Med det som bakgrunn ser jeg bare fram til at vi får en diskusjon og behandling av dette i forbindelse med kulturmeldingen. Så, siden jeg har litt mer tid, noen bemerkninger til representanten Ulf Erik Knudsen, som igjen gjorde en visitt til undertegnede i et innlegg om posten ymse publikasjoner. Jeg mener at jeg sa ganske klart hva som er min holdning til nettopp denne saken. Det er slett ikke snakk om at vi skal behandle de kristne avisene dårligere enn bladet Blikk. Nå forholder det seg slik at vi fra Kristelig Folkepartis side var med og fikk plassert disse bladene som det siktes til, på statsbudsjettet i fjor. Det var ikke med Fremskrittspartiets støtte, men med Arbeiderpartiets støtte. De har ligget inne med en sum, som Blikk og alle de andre publikasjonene har gjort, og de ligger inne med de samme beløpene. I tillegg fikk vi også inn Korsets Seier nå. Nå er saken avgjort, Fremskrittspartiet fremmet ikke forslag om å øke på noen av disse i forhandlingene med oss, de kommer i ettertid og mener at dette skulle gjennomføres straks. Det har vi aldri skjønt har vært forutsetningen, det er i strid med vanlig praksis, og jeg beklager denne uryddige framgangsmåten fra representanten Knudsen nå. Dette ligger hos Regjeringen. Det er forvaltningens ansvar når Stortinget har talt i de merknadene vi står sammen om.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-12-13:
Vi må vel kunne si at høyreregjeringen har et stort ansvar for det meget dårlige kulturbudsjettet som er lagt fram. De har prioritert og da tatt fra kulturen i forhold til skattelette. Representanten Thommessen hadde tidligere i år et innlegg på en konferanse på Toten, der han pratet varmt om innkjøpsordningenes betydning for Norsk Phonogram, og han mente at rammene er for små til at vi kunne få til god norsk musikk. Jeg kan ikke se at representanten fra Høyre har fått noe inn på budsjettet om det. En annen ting som bekymrer meg, er den reduksjon som det ser ut som de nå egentlig retter opp – en reduksjon i bevilgningene til musikkorganisasjonene. Disse organisasjonene er grunnfjellet i norsk musikkliv, men det er kanskje ikke denne type satsing Høyre er mest opptatt av. Hva skjer da med rekrutteringen til musikklivet? Høyre har uttalt at det med dette dårlige kulturbudsjettet må være et unntaksår. Betyr det at Høyre vil satse stort for 2004? Og betyr det at med det forslaget som nå ligger på bordet, kan bl.a. musikkorganisasjonene nå gå bedre tider i møte, slik at organisasjonene i framtiden kan arbeide for en bred og god rekruttering til musikklivet?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-12-13:
Egentlig skulle jeg enkelt og greit ha spurt Kristelig Folkeparti: Hvordan har man det nå i Kristelig Folkeparti med Fremskrittspartiet som den regjerende makt? Jeg ville vel ikke fått noe ærlig svar, så vi dropper bare det. Men det må da være forstemmende å være med på å strupe kommuneøkonomien, når selv Kristelig Folkeparti vet hva som kuttes først i kommunene, nemlig kultur. Kristelig Folkeparti er med på å kutte i bevilgningen til teater, og Kristelig Folkeparti er med på ikke å følge opp det Ola T. Lånke selv arbeidet så intenst for i forbindelse med ABM-meldingen om en økonomisk opptrapping til bibliotekene. Kanskje var det en mening med det statsråden sa om at ville forfatterne tjene mer, måtte de skrive bøkene fortere. Kanskje dette er opptrappingen i biblioteksektoren. Kulturen og kulturarbeidet har forebyggende effekter, sprit har nedbyggende effekter. Er det da slik at Kristelig Folkeparti for andre gang vil satse på lave avgifter på alkohol og lave avgifter på campingvogner framfor et godt og allsidig kulturliv, som vi vet er spesielt forebyggende for barn og ungdom, noe som Ola T. Lånke selv tok opp i sitt innlegg?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-12-13:
Jeg ser av Dagsavisen onsdag den 11. desember at statsråden forsikrer at flytting av åtte statlige tilsyn ut av Oslo vil lønne seg på sikt. Så ser jeg et oppslag i Dagens Næringsliv om at Konkurransetilsynet mener det motsatte. Som stortingspolitiker fra distriktet er jeg selvfølgelig enig i at statlige arbeidsplasser skal spres ut til hele landet, og det ideelle hadde vært at arbeidsplassene ble lagt lenger ut i distriktene enn bare til regionsentra. Men jeg skjønner dette med fagmiljø. Jeg håper statsråden tenker enda mer distrikt neste gang det skal etableres nye, statlige arbeidsplasser. Arbeiderpartiet er som kjent meget opptatt av å ta hele landet i bruk. Problemet med utflyttingen er alle de 900 familiene som får en usikker livssituasjon. Barna må eventuelt flytte fra skole og venner, og mor og far må begynne å selge og å kjøpe hus dersom de ikke velger å bli i Oslo og stille seg i arbeidsledighetskøen. Oslo har jo for tiden den største arbeidsledigheten i landet. Vi i Arbeiderpartiet synes det er veldig viktig å ta vare på mennesket. Det er da jeg spør: Hvilke tiltak har statsråd Norman tenkt å ta i bruk for at den enkelte arbeidstaker, den enkelte familie, skal kunne komme minst mulig skadelidende ut av denne prosessen? Hvordan ser statsråden på en så stor utflytting på kort tid i forhold til arbeidsledigheten i Oslo? Vi vet jo at mange vil velge å ikke flytte med arbeidsplassen.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Representanten Olemic Thommessen er opptatt av en framtidsrettet kulturpolitikk. Den er vanskelig å se i dette budsjettet. Komiteen tar ikke, mener jeg, et overordnet ansvar for å fordele midler til ulike tiltak i kommuner og fylker. Jeg vil bruke Østfold som eksempel. Østfold er et fylke som har mistet ulike kulturtilbud, og midlene er trukket ut av fylket. Samtidskunstfestivalen Momentum og Animerte dager i Fredrikstad er framtidsrettede og enestående i sitt slag i Norge. Dette er viktige satsingsområder i et fylke som topper mange negative statistikker, og som får lite kulturmidler over statsbudsjettet. Hvordan kan Høyre være mer opptatt av å sende hilsner hjem enn å ta overordnet ansvar for en framtidsrettet og helhetlig kulturpolitikk?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Jeg må si meg enig med forrige taler. Dette budsjettet er dårlig. Men takket være den nye fordelingsnøkkelen for tippemidlene vil vi fra neste år kunne tilføre den kulturelle skolesekken betraktelig mer midler. SV har jobbet lenge for å styrke kulturtilbudene til den yngste delen av befolkninga. Vi mener derfor at den kulturelle skolesekken er et både etterlengtet og sterkt tiltrengt tiltak. Å utstyre alle barn i landet med en slik kultursekk vil være en viktig satsing på en mer spennende og kreativ barne- og ungdomstid, og det er SV glad for. Vi har store utfordringer i framtida, både i forhold til hvordan vi skal organisere, og hvordan vi skal fordele disse skolesekkmidlene. I SV er vi opptatt av at bevilgningene til den kulturelle skolesekken i størst mulig grad skal ende opp som mer kultur i sekken til hvert eneste skolebarn, og ikke som vekst i administrasjonsapparatet for ordninga. Vi mener derfor at det er mest hensiktsmessig å bevilge midlene via fylkeskommunenes kulturavdelinger, som kjenner kulturtilbudet i sitt distrikt, slik at disse aktivt er med på å fylle sekken. Vi er meget skeptiske til en sentral styring av ordninga. Det er nødvendig med et nært samarbeid mellom kultur- og utdanningssektoren på alle nivåer for at sekken skal bli den kulturelle satsinga i skolen som vi ønsker. Forslaget fra en enstemmig komite om en redegjørelse og at det skal legges fram en plan for hvordan ordninga skal utformes framover, er SV glad for. Dette skal legges fram som egen sak våren 2003. Vi vil også påpeke viktigheten av at psykisk utviklingshemmede inkluderes i tilbudene til den kulturelle skolesekken. Dissimilis Kultur- og kompetansesenter kan vise til svært godt arbeid for barn og unge med ulike funksjonshemninger, og vi syns derfor det ville ha vært hensiktsmessig å trekke disse med i videreutviklinga av den kulturelle skolesekken tilrettelagt for psykisk utviklingshemmede. Helt til slutt må jeg få lov å si én gang til at med dette stramme budsjettet mener jeg komiteen ikke har tatt et overordnet ansvar når det gjelder å fordele midler ut fra de ulike tiltak i kommuner og fylker. Det har kommet opp flere eksempler, men jeg vil framheve én gang til at Momentum, samtidskunstfestivalen i Moss, og Animerte Dager i Fredrikstad er framtidsrettede kulturtilbud i et fylke som har fått veldig lite midler. Jeg hadde ønsket at komiteen kunne ha prioritert annerledes. Jeg vil til slutt ta opp de forslagene som SV fremmer alene eller sammen med andre partier.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Vi har nettopp hatt en debatt i denne salen om krisesentre. Det er en fellesmerknad som står i innstillingen, som jeg har lyst til å lese opp og høre hva statsråden har tenkt å gjøre med. Der sier et flertall, alle unntatt medlemmene fra Høyre og Kristelig Folkeparti, at de har «merket seg at departementet ikke har tatt inn over seg at krisesentrene er inne i en akutt krise nå fordi kommuner og fylker trekker tilbake sin andel av finansieringen pga. dårlig kommunal og fylkeskommunal økonomi. Ved overgang til helseforetak ble finansieringen for en del krisesentre uklar. Kvinnevoldsutvalget var ikke klar over dette før de avga sin delrapport. Innlemming av øremerkede tilskudd fra 2004 som departementet legger opp til, er for sent. Det må avsettes midler i budsjettet som ivaretar krisesentrene fra 1. januar 2003». Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV har lagt inn 37 mill. kr for å ivareta dette. Fremskrittspartiet, som er med på fellesmerknaden, har da ikke lagt inn en krone. I merknaden heter det videre: «Dette flertallet vil at alle fylker skal ha et incestsenter. I dag mangler det tilbud i Møre og Romsdal, Nordland og Oppland. Det er stor forskjell på tilbudet rundt omkring i landet. Det er behov for kompetanseheving i det offentlige hjelpeapparatet, og tilbudet til familier og barn der barna er utsatt for seksuelle overgrep, er for dårlig.» Det jeg vil spørre statsråden om, er hvordan hun vil ivareta denne flertallsmerknaden. Her sier flertallet at man skal ha et incestsenter i hvert fylke, og man sier også at det skal legges inn midler i budsjettet for 2003, selv om ikke Fremskrittspartiet har fulgt opp den merknaden.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Tilbake til kontantstøtten: Mange eldre har et omsorgsbehov som ikke blir dekket, og de fleste eldre over en viss alder har et stort omsorgsbehov – derfor sammenlikningen. Statsråden sier at vi tar fra de svakeste når vi tar vekk kontantstøtten. Hva menes med det? Alle foreldre har da ikke behov for kontantstøtte? Kontantstøtte brukes jo i liten grad til omsorg. Intensjonen er ikke oppnådd. Mange familier bruker den til å betale dagmamma svart, og disse barna får da ikke mer omsorg enn de barna som er i barnehage? Og det har vist seg at veldig, veldig få reduserer sin arbeidstid. Statsråden sier at det ikke er nedskjæringer i velferdstilbudet. Det er nedskjæring i velferdstilbud til barn over hele landet – i barnevern, i forebyggende arbeid – på grunn av dårlig kommuneøkonomi. Det er dette vi ønsker å gjøre noe med i vårt alternative budsjett. Mener statsråden at det ikke er nedskjæringer til barn og unge?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Kun fem av 18 fylkesmenn greier å få gjennomført lovpålagt tilsyn med barn i barnevernsinstitusjoner. Det er en bekymring for manglende tilsyn, og det kan føre til at barn plasseres på feil paragraf, slik at de ikke får de rettigheter de har krav på, eller at omsorgen i institusjonen heller ikke er tilfredsstillende. Flere embeter rapporterer at de ikke har ressurser til å ivareta sine lovpålagte oppgaver. Departementet har pålagt økte tilsynsoppgaver uten at det er fulgt opp med økte ressurser. Det er meget alvorlig når tilsynet med det kommunale barnevernet og barnevernsinstitusjonene ikke er godt nok ivaretatt. Når det offentlige griper inn overfor barn og deres familier, må en være sikker på at det tilbudet en gir, er tilpasset det enkelte barns behov, og at innholdet holder kvalitetsmessig mål. Hva vil statsråden iverksette for at loven ikke skal brytes? Dette ligger jo under hans departement.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-12-13:
Fremskrittspartiet er veldig opptatt av at de partier som inngår avtaler med Fremskrittspartiet, skal holde dem. Men når det gjelder kulturbudsjettet, har faktisk Fremskrittspartiet brutt en avtale. Jeg minner om den avtalen om tippemidlene som vi inngikk sammen, der det bl.a. sies: Sitatene er ikke fra avtalen, men fra Innst.O. nr. 44 for 2001-2002 «Flertallet forutsetter at fordelingsordningen ikke skal gå på bekostning av tilsvarende bevilgninger på statsbudsjettet, men føre til en reell økning til disse formålene, minst tilsvarende den økte tilførselen fra tippemidlene.» Og det står:* «Denne ordningen skal ikke gå på bekostning av tilsvarende bevilgninger på statsbudsjettet, men føre til en reell økning til disse formålene minst tilsvarende den økte tilførselen fra tippemidlene.» Det stod i en avtale. Men så har altså Fremskrittspartiet inngått et budsjettforlik med regjeringspartiene, og i en merknad i innstillingen står det: «Flertallet viser til at dette ikke er fulgt opp» – da snakker vi altså om tilskudd til lokale og regionale kulturbygg –«av Kulturdepartementet. Posten for kulturbygg er kuttet med 34,2 mill. kroner, når man justerer for bevilgningen til bredbåndssatsing for biblioteker. Flertallet mener det er kritikkverdig at departementet ikke følger opp føringene fra Stortinget.» Mener ikke representanten Knudsen at det er kritikkverdig å bryte en avtale som er inngått?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-12-13:
Jeg leser fra en artikkel i Dagbladet der det bl.a. står: «Det er betenkelig at en kulturminister ikke har større innsikt i hva det betyr å skrive skjønnlitteratur, sier forfatter Jan Kjærstad til Dagbladet.De famøse ordene fra Valgerd Svarstad Haugland falt i siste nummer av tidsskriftet Forfatteren, organ for Den norske Forfatterforening: «Du må skrive flere bøker for å leve på det,» sier kulturministeren. «I året?» spør intervjueren. «Ja, selvfølgelig, i året,» svarer hun.» Er det mulig at statsråden har sagt dette? Jeg gir kulturministeren nå mulighet til å forklare hva hun egentlig sa og mente. Jeg er kjent med at kulturministeren har en statssekretær som er komponist. På bakgrunn av dette avisoppslaget tror jeg at Den norske Forfatterforening hadde blitt kjempeglad hvis statsråden utnevnte en statssekretær til, og da en som var forfatter. For når det gjelder kunnskap om hvordan en forfatter arbeider, tror jeg kanskje statsråden må ta seg noen timer på skolebenken. Så må jeg si helt til slutt, på bakgrunn av replikkvekslingen her i stad: Selvsagt kan vi være helt enig med statsråden når hun uttaler seg som hun gjør om at det faktisk er Arbeiderpartiet også i opposisjon som står for påplussingene som har kommet. Så er det ikke riktig når hun sier at vi ikke har inndekning. Arbeiderpartiet har inndekning krone for krone i sitt alternative budsjett, slik at det er sagt.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2002-12-13:
Som de fleste her har vært inne på, er kunst og kultur viktig for oss. Det er avgjørende for vår personlige utvikling og for vår livskvalitet. Kulturell utfoldelse gir oss innsikt, det skaper trygghet i forhold til oss selv og til andre, og det bryter ned fordommer og motvirker fremmedfrykt. Med andre ord: Satsing på kunst og kultur er viktigere enn noen gang. Derfor må alle gis muligheter til å oppleve god kunst og kultur. Fremskrittspartiet sier i sine innlegg og i sine merknader «at det som er god kultur for en, slett ikke er god kultur for en annen». En slik holdning ville for de fleste av oss oppfattes som uttrykk for respekt for mangfold, for toleranse, og for at vi har ulike behov innenfor kunst- og kulturlivet. Men slik er det ikke når det gjelder Fremskrittspartiet. I sitt alternative budsjett har de kuttet bortimot 600 mill. kr på kultursektoren. De kutter på all institusjonskultur, som museer, teater, opera, filmproduksjon osv. I hele tatt er det en ganske begredelig lesning. De mener at kultur ikke skal være det offentliges ansvar. Men la meg understreke at kunst- og kulturlivet er avhengig av offentlig innsats for å ivareta vår kulturarv, og for å sikre mangfold og kvalitetsmessig gode tilbud. Fremskrittspartiet sier videre at «politikerstyrte kulturgoder ødelegger kulturens vesen og fremmer ensretting». Dette vil jeg utfordre representanten Knudsen til å utdype nærmere.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Olemic Thommessen gav Fremskrittspartiet honnør. Jeg regner med at det ikke er parlamentarisk språkbruk å si at en ønsker å gi Fremskrittspartiets representant bank, men jeg skulle ønske at det var det. Fremskrittspartiet tok et prisverdig initiativ i sitt Dokument nr. 8-forslag til å endre tippenøkkelen. Vi ble invitert inn til å være med på det, og vi var med og gjennomførte det. Så har vi senere sett at Fremskrittspartiet har vært med og berget budsjettet sammen med Regjeringen. Det er kanskje et eksempel på Fremskrittspartiets såkalte pragmatiske syn på kultur og avtaler vi har her. På Fremskrittspartiets hjemmeside i forrige uke stod det om flere viktige kulturseirer for Fremskrittspartiet. De henviser til noen poster som de har fått gjennomslag for, bl.a. 3 mill. kr i økning til Frifond. Men Knudsen vet godt at den avtalen vi hadde, skulle innebære 12,2 mill. kr til Frifond. Knudsen vet at det er slettet 34 mill. kr til lokale og regionale kulturbygg, noe departementet sier ville ha gitt muligheter for oppstart av åtte regionale og 124 lokale kulturbygg. Ingen av de husene er tilbake på plass. Slik jeg ser det, må vi heretter forholde oss til Fremskrittspartiet og avtaler som til ferskvarer. Det er tydelig at den avtalen vi hadde inngått sammen om budsjettet, var merket «best før 1. desember».
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Thommessen henviser til at SV sitter i glasshus. Han hørte nok ikke helt etter, for jeg var ikke uenig i de prioriteringene som Regjeringen har foretatt i kulturbudsjettet. Jeg sa tvert imot at vi støtter det som ligger der, men vi ønsker å gå utover det. Det vi kritiserer, er prioriteringen av f.eks. skattelette, forsvar og privatskoler på bekostning av det vi oppfatter kunne gitt mer penger til kulturbudsjettet. Og jeg tror faktisk at hvis vi fikk de pengene, ville nok også Høyre være med på veldig mange av de prioriteringene vi foretar. Det har jeg god tro på, selv om vi nok er uenige om noe av det som gjelder mediepolitikk, når det gjelder pressestøtte og utvikling, ikke minst, av NRK. Det Thommessen nevner om utbygging av digitalt bakkenett, har vi stilt oss kritiske til hele tiden. Vi er ser selvfølgelig at digitaliseringen må komme, og den bør komme så raskt som mulig. Men vi må ha tid nok til å velge riktige løsninger. Ut fra de høringene som komiteen har hatt, stilte Fremskrittspartiet og SV seg svært kritiske til den løsningen som så langt har vært antydet, nemlig at NRK og TV2 gjennom NTV både er innholdsleverandører og distributører og da i neste runde kan bestemme prisen for andre som eventuelt vil inn på det samme nettet. Det betyr et slags monopol av et statlig AS og en kommersiell kanal som vi mener er veldig uheldig. Vi har ikke sagt at det skal koste 50 milliarder kr. Vi har ikke sagt at vi skal sette i gang med bredbånd umiddelbart. Vi har sagt at kanskje er det lurt nå å vente to-tre år på grunn av den teknologiske utviklingen og se om det ikke er andre løsninger som er både bedre og mer fornuftige enn det NTV vi har sett i dag. Så vidt jeg har erfart, er tvilen også stor både i Høyre og i Kristelig Folkeparti – og i Arbeiderpartiet etter hvert.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Representanten Lånke sier at han føler seg beskjemmet. Det har han god grunn til. Så sier han at det SV opererer med, ikke er reelle penger. Men det er jo reelle penger. Det er bare det at de blir brukt til andre ting. Det er reelle penger som nå gir et økt tilskudd på 465 mill. kr til privatskoler. Det er reelle penger som går til fregatter, som hver koster 3,5 milliarder kr. Det er reelle penger som gir 10 milliarder kr i skattelette på årets budsjett. Det kunne blitt mye kultur for de pengene. Situasjonen i Norge i dag er at det er det private forbruket som øker på bekostning av tilbudene i det offentlige – 7:1 er forholdet i årets budsjett. Å føle seg beskjemmet er det god grunn til!
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Det er ofte hyggelig å høre Ola T. Lånke snakke om kulturpolitikk. Noen ganger kunne jeg nesten tro han var medlem i SV. Det er bare når han skal opp med lommeboka, at vi skjønner at han er et annet sted. Representanten Lånke var tidligere inne på om det ikke var et problem at SV hadde så mye penger de ville bruke til kultur at det skapte forventninger ute. Og det var noe snakk om «glasshus». Jeg synes Lånke selv med sitt innlegg spenner buen ganske høyt. Jeg vet ikke om den brister, men den er på nippet til. Til det å sitte i glasshus vil jeg si at kanskje Lånke skulle bli med inn. Det er god utsikt fra glasshuset til å se hvordan ting er. Så til en annen ting. I innstillingen står det om Lotteritilsynet at det skal etableres en kontakttelefon for spilleavhengige. Det forundrer meg noe at Lånke og Kristelig Folkeparti ikke kan være med på en merknad der det står at en slik kontakttelefon bør etableres et sted der det finnes kompetanse, og der det finnes kunnskap om spilleavhengighet og slike ting. Videre er jo etablering av en slik kontakttelefon ingenting verdt dersom behandlingstilbud ikke finnes. SV har tidligere i år reist forslag om å bevilge mer penger til behandling. Alle andre partier sa at det kunne de ikke gjøre, for det var ikke nok kunnskap. Men alle har kunnskap om at det ikke er nok behandlingsplasser. Hva er hensikten med å etablere en slik kontakttelefon dersom behandlingstilbudet ikke finnes, og vil Lånke nå i neste omgang være med og bevilge penger til slike behandlingsinstitusjoner?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Det må være vanskelig for en minister med restriktive holdninger til frislipp av kommersielle krefter og til kjøpepress rettet mot barn og unge å skulle være den minister som nærmest står på sidelinjen og er passiv iakttaker av at det kommersielle trykket øker overfor barn og unge i NRK. Det er med blandede følelser vi ser hvordan NRK, som vi alle har vært enige om skulle være en reklamefri sone for barn og unge, nå er blitt en medieinstitusjon som bruker den beste sendetiden til indirekte reklame rettet direkte mot barn og unge. Dette er en spekulativ måte å produktplassere viktige symboler og effekter på som tilfeldigvis finnes i butikkene samtidig med at serien går på lufta. Samtidig er det en særdeles utspekulert måte å skaffe seg mange små, ivrige og lojale konseptkunder på som vil og bare må ha akkurat den lua, den cd-en eller den nye jakka fra Bergans før søvnen slukker behovene for en stund, til neste julekalenderdag. Ser kulturministeren på denne skjulte reklamen og kommersialiseringen som et problem? I så fall, hvilke grep vil statsråden ta for å gjøre noe med dette?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Først vil jeg få slutte meg til det Ola T. Lånke sa når det gjelder Rådet for folkemusikk og folkedans. Der skal vi dele skylden i komiteen, her har vi ikke vært på høyden, og vi har ikke gjort jobben vår sånn som vi burde. Det skal vi rette opp igjen. Når det gjelder Fremskrittspartiet, er jeg enig med Giske. Etter at vår avtale ble undertegnet, har Fremskrittspartiet valgt å prioritere egne flaggsaker rundt omkring i Norge og brukt penger på disse istedenfor å oppfylle den avtalen vi hadde. Vi har ikke fått noen begrunnelse i dag for hvorfor så har skjedd. Jeg deler også Giskes bekymringer i forbindelse med den kulturelle skolesekken. Men signalene er nå er så klare ut fra det som står i innstillingen, at jeg tror ikke de skulle være til å misforstå. Så noen ord om film. I Norge har vi en betydelig norsk filmarv som skal vises allmennheten, men vi må sikre at behandlingen av disse filmene skjer på en forsvarlig måte. Norske filmer av historisk og kulturell verdi er i ferd med fysisk å gå tapt for alltid, fordi det ikke er nok midler til å konservere et tilstrekkelig antall meter film pr. år. SV vil bidra til at uerstattelige filmskatter og kulturdokumentasjon kan bli ivaretatt for kommende generasjoner gjennom å styrke bevilgningen til Norsk Filminstitutts restaureringsarbeid. SV ønsker å støtte en aktiv norsk filmproduksjon, som skal profilere og formidle norske filmuttrykk gjennom langfilm, kortfilm, animasjon eller dokumentarer. Det må legges til rette for et miljø som kan bearbeide og utvikle ideer som ikke først og fremst er basert på ren markedstenking for å oppnå publikumssuksesser, og vi må sikre plass til en kunstnerisk utvikling i Filmutviklingen.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-13:
Forbrukerrådet, slik det drives i Norge, har en spesiell kontakt med folket. Det er årlig 140 000 telefoniske henvendelser i tillegg til at 20 000 oppsøker kontorene. Forutsetningen for at vi fortsatt kan skryte av denne norske modellen som en av verdens beste, er at Forbrukerrådet tilføres ressurser, slik at den service som drives i dag, kan videreføres. Mindretallet har foreslått at Forbrukerrådets budsjett økes med 10 mill. kr – dette for å kunne beholde nærheten til forbrukerne med ett kontor i hvert fylke. Denne nærheten er viktig av mange årsaker. Den største makt utøves ved at kontorene er der og fungerer som et slags ris bak speilet i forhold til dem som ikke vil følge spillereglene. Forbrukerrådet er videre en støtte og alliansepartner for det seriøse næringsliv. Både kjøpere og selgere er tjent med at regelverket følges, og at cowboyene i næringene blir tatt. På grunn av reduserte overføringer og spesielle utgifter og for å få plass til nytt teknisk utstyr har det vært nedbemanninger og innsparinger i Forbrukerrådet de ti siste år. I den samme perioden har det vært en jevn økning i antall henvendelser. Årsaken kan være at det brukes stadig større midler på markedsføring, som igjen resulterer i at kjøpepresset blir større og større. Regjeringen hevder i mange sammenhenger at nærhet mellom tjenesteyter og sluttbrukere er et viktig mål. Forbrukerrådet, med dagens struktur, ivaretar nettopp dette. Ut fra dette virker det spesielt merkelig at det ikke bevilges midler, slik at drift etter dagens modell kan videreføres. Dette er spesielt viktig for den del av befolkningen som har vanskelig for å si nei til en veltalende telefonselger. Slik salget foregår i dag, er det de mest ressurssvake som økonomisk støtter opp om frivillige organisasjoner, eller som mister oversikten i et stadig mer komplisert marked. Vi står i fare for å skape et B-lag som ikke når fram på grunn av geografisk avstand eller tekniske skranker, dersom vi ikke øker overføringene i forhold til det som er foreslått. To eksempler: 1. Forbrukerrådet har en spesiell oppgave for å informere og få på plass et regelverk som bevisstgjør og beskytter barn og unge.2. Forbrukerrådet har en spesiell oppgave for å påvirke regelverk og være problemoppfanger og vaktbikkje i forhold til matkvalitet og de som selger mat på en ulovlig og uetisk måte. Det er en kjent sak at det nye styret i Forbrukerrådet har fått seg forelagt et forslag om å halvere antall forbrukerkontorer, slik at det kun blir ti igjen. Dersom flertallet står fast ved å si nei til økte bevilgninger, er det en fattig trøst for landets forbrukere at denne rasering forlanges forelagt departementet for godkjenning. Dersom det ikke blir flertall for økte bevilgninger i dag, anser vi saken som så viktig at vi ber om at den blir lagt fram for stortingsbehandling.
Ola T. Heggem (Senterpartiet), 2002-12-13:
Også i tidligere replikkordskifter har jeg hørt om ulike erfaringer og ulike sinnsstemninger etter budsjettkonferanser. Budsjettarbeid er vanskelig. Budsjettarbeid betyr faktisk prioritering, og det er tøft å prioritere kultur. Mange politikere på alle nivåer har fått erfare det. Både i går, ved behandlingen av kommunalbudsjettet, og også i dag gir Kristelig Folkeparti uttrykk for at de er så glade og så fornøyde med årets statsbudsjett, og de har det aldeles utmerket. Likevel, er det nå slik at statsråden er fornøyd med det som er oppnådd på årets kulturbudsjett, der aktivitet blir redusert og byggeprosjekt blir skjøvet ut i tid? Jeg ønsker ikke ved denne anledning å sette dette opp mot brennevin og campingvogner, heller ikke mot heving av bunnfradrag og skattelette til næringsliv. Nei, jeg ønsker å høre statsrådens vurdering av kultursatsingen og kultur for alle opp mot skattelette til dem som tjener som oss, og som kan disponere skatteletten vår til økt privat luksus. Et kort spørsmål til slutt angående nasjonal kunnskapsbase: På hvilken måte har statsråden tenkt å følge opp Stortingets klare vedtak om igangsetting av det arbeidet?