Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2000-03-23:
Stoltenberg-regjeringens tiltredelseserklæring inneholder mange målsettinger de fleste kan være enige om. Det vil være Regjeringens konkrete oppfølging og forslag som viser hva den står for, og hva den vil få igjennom her i Stortinget. Arbeiderpartiregjeringen har kommet til makten fordi Arbeiderpartiet og Høyre sviktet i miljøpolitikken. Ja, de to partiene er om nødvendig villige til å svekke forurensningsloven for å åpne for sterkt forurensende gasskraftverk. Dette ville ikke sentrumsregjeringen være med på. Den parlamentariske situasjonen som nå er skapt, har derfor Arbeiderpartiet og Høyre hovedansvaret for. Sentrum har gjennom to og et halvt år i regjering vist styringsevne og for alvor markert seg som et eget tyngdepunkt og regjeringsalternativ. Derfor vil vi i opposisjon fortsette samarbeidet, samtidig som vi selvsagt også vil gi rom for å markere partienes egenart. Vi vil koordinere vårt arbeid gjennom regelmessig kontakt, selv om vi ikke tar sikte på å stemme likt i enhver sak. I forhold til andre partier vil sentrumspartiene opptre som én gruppering. Norsk politikk framover vil bl.a. bli preget av miljøkamp. Sentrumspartiene vil fortsette å arbeide mot at det blir bygd sterkt forurensende gasskraftverk. Det er viktig å stimulere utvikling av ny teknologi som er bortimot forurensningsfri. Det må også skapes økonomiske rammevilkår som kan bidra til god økonomi for gasskraftverk basert på slik moderne teknologi. Kyoto-protokollen må følges opp. Det blir krevende for Norge. Kvoter skal være et supplement til nasjonale tiltak. Hvilke tiltak på nasjonalt plan ser Regjeringen for seg? Det må desto flere nasjonale tiltak til når en vil ha en sterk økning i forurensningen fra gasskraftverk. Sentrumsregjeringen la om familiepolitikken, med større vekt på valgfrihet for småbarnsfamiliene. Viktige elementer her var innføring av kontantstøtte, fortsatt utbygging av barnehager og selvstendige fedrerettigheter i forbindelse med fødsel. Vi vil slå et vern om det vi har oppnådd, samtidig som vi vil videre. Det er positivt at arbeiderpartiregjeringen nå erkjenner at kontantstøtteordningen ikke kan avvikles, men at den tvert imot vil administrere den. Sentrumsregjeringens barnehagemelding varsler tiltak for å nå full barnehagedekning, og er et godt grunnlag for den videre politikken på dette området. Regjeringen varsler tiltak for å modernisere og fornye velferdsstaten. Dette er også i tråd med sentrumsregjeringens arbeid. Vi satte i gang prosjektet «Et enklere Norge». Prosjektet er bygd opp på tre hovedpillarer: modernisering av statsforvaltningen, reduksjon og forenkling av skjemaveldet, spesielt overfor næringslivet, og mindre sentralstyring og større lokal handlefrihet for kommunene. Det er allerede igangsatt over hundre enkeltprosjekter som en del av dette programmet, og disse er presentert i en prosjektkatalog som ble offentliggjort under sentrumsregjeringen. Den nye regjeringen bør følge opp dette arbeidet. Det forventer jeg også at den gjør. Slik har arbeiderpartiregjeringen, hvis den selv vil, allerede av den forrige regjering fått et godt grunnlag for arbeidet for modernisering og fornyelse av offentlig sektor. Vi bruker i dag mer ressurser enn noen gang på helsetjenesten og på eldreomsorgen. Men fortsatt er mye ugjort. Sentrumsregjeringen la fram, og fikk vedtatt, opptrappingsplaner for psykiatri, kreftomsorg og utstyrsanskaffelse i sykehusene. Disse må nå følges opp av den nye regjering. Den innsatsstyrte finansiering bidrar til at stadig flere pasienter får behandling, men det påfører også sykehusene og fylkene økte utgifter. Her forventer vi økt ressursinnsats fra Regjeringen. Det foreligger nå en omforent innstilling fra Kommunenes Sentralforbund, fylkeskommunene, fylkessykehusene og departementet om sykehusøkonomien og bevilgningsbehovet. Denne er datert 16. mars, og det haster med oppfølging fra Regjeringen. Det er knyttet forventninger til at den nye helseministeren vil ta grep for omorganisering som kan gi større effektivitet i helsesektoren. I så måte ser jeg også at det er vist til hans arbeid for omorganiseringen av SND. Vi ser med forventning fram til hans endringsforslag. Men jeg minner om at det er fundamental forskjell på omorganisering av et næringslivsapparat på den ene side og et helsevesen som dreier seg om behandling av mennesker, på den annen side. Internasjonal solidaritet og nestekjærlighet er grunnleggende for Kristelig Folkeparti og sentrumspartiene. Det er positivt at Arbeiderpartiet her varsler en tilsvarende holdning. Men det krever aktiv oppfølging. Regjeringen har her et godt grunnlag i de planer sentrumsregjeringen la fram for opptrapping av bistanden, gjeldslette for utviklingsland, og i handlingsplanen for menneskerettigheter. Regjeringen varsler forslag om støtte til det globale initiativet for vaksine av barn. Det er utmerket. Sentrumsregjeringen varslet støtte til dette i et brev til lederen for Verdens Helseorganisasjon for ca. sju uker siden. Den nye regjering er så heldig at den overtar ansvaret for en økonomi som er sterk og sunn. Det bidro sentrumsregjeringen til gjennom en stram budsjettpolitikk og et inntektspolitisk samarbeid. Sysselsettingen er nå høy, arbeidsledigheten lav og prisstigningen moderat. Men samtidig kan det som er oppnådd, raskt forspilles. Det er derfor påkrevd med en fortsatt ansvarlig finanspolitikk og et inntektspolitisk samarbeid som kan gi moderate oppgjør. Arbeiderpartiregjeringen bygger på sosialdemokratisk ideologi. Denne har egentlig et kollektivistisk utgangspunkt. Kristelig Folkeparti bygger på kristendemokratisk ideologi. Denne tar mer utgangspunkt i det enkelte mennesket, og vil bygge samfunnet opp omkring autonome enheter i familie og det sivile samfunn. Dette betyr at vi også legger stor vekt på de ressurser som kan utløses i nærmiljøet og frivillige organisasjoner. Staten skal gjennom styring sikre utjamning og likeverd. Kristendemokratiet er mer verdiorientert enn systemorientert, medvekt på menneskeverd, nestekjærlighet, forvalteransvar og de allmenngyldige normer i de ti bud. Norge er rikt på naturressurser. Vi har også en befolkning med høy utdanning. Vi satser på moderne informasjons- og kommunikasjonsteknologi. Det gir oss rike muligheter. Norge er i sannhet et mulighetenes land. Men hva vil vi bruke disse mulighetene til? Muligheter er muligheter til det gode, men også til det onde. Hva resultatet blir, er i stor grad avhengig av en etisk standard som gjør at mulighetene utnyttes til det positive. Derfor er det så viktig med en bevisstgjøring omkring normer og verdier. Hvis ikke, kan vi ende opp i et samfunn preget av en «sjelløs materialisme». Hva vi ønsker, er i stedet et samfunn preget av rettferdig fordeling, medmenneskelighet, omsorg og varme. Kristelig Folkeparti mener den beste kilden til å utvikle et slikt samfunn finnes i den kristne kulturarven. Arbeiderpartiregjeringens erklæring sa intet om hvilket verdigrunnlag den vil bygge på, og inneholdt ikke et eneste ord om hvilken politikk den vil føre i forhold til Den norske kirke og andre kirkesamfunn. Sammen med de andre sentrumspartiene, Senterpartiet og Venstre, vil Kristelig Folkeparti markere et alternativ til Arbeiderpartiets sosialdemokrati og regjering. Sentrum er i dag det reelle regjeringsalternativ til Stoltenberg-regjeringen. Vi har vist og vil fortsatt vise vilje til ansvar. Sentrumspartiene vil videreføre sitt samarbeid på basis av Voksenåserklæringen med vekt på følgende hovedlinjer summert opp i disse 12 punkt: 1. Sentrumspartiene vil føre en politikk som er fast forankret i vår nasjonale og kristne kulturarv.2. Sentrumspartiene vil føre videre arbeidet for en energi- og miljøpolitikk der hensynet til fremtidige generasjoner settes i høysetet. Forurensende gasskraftverk motarbeides, og forurensningsloven skal ikke svekkes.3. Sentrumspartiene legger til grunn folkeavstemningens nei til EU-medlemskap, og går inn for en selvstendig vurdering av EU-direktivene, bl.a. ut fra hensynet til helse, sikkerhet, miljø og menneskeverd.4. Sentrumspartiene vil at Norge skal være et foregangsland i arbeidet for menneskerettigheter, fred og forsoning. Vi vil forsterke innsatsen for sosial og økonomisk utjamning nasjonalt og globalt og føre en human flyktning- og asylpolitikk. Handlingsplanen for menneskerettigheter, bistands- og gjeldsplanene for utviklingsland og utjamningsmeldingen følges opp.5. Sentrumspartiene vil ta hele landet i bruk og videreføre arbeidet med en aktiv distriktspolitikk. Standarden på riksvei- og fylkesveinettet må bedres. Det føres en bypolitikk med vekt på miljø, sosial trygghet og gode kollektivtilbud.6. Sentrumspartiene vil føre en økonomisk politikk som sikrer nasjonal råderett over naturressursene. Nasjonalt eierskap skal stimuleres, og næringslivet skal ha forutsigbare og konkurransedyktige rammevilkår.7. Sentrumspartiene går inn for en offentlig sektor som er mest mulig effektiv og ubyråkratisk. Vi vil arbeide for mer åpenhet i forvaltningen og videreføre arbeidet med prosjektet «Et enklere Norge» og et styrket personvern.8. Sentrumspartiene vil styrke kommuneøkonomien i det kommende budsjett. Vi går inn for omstillingstiltak som kan gi offentlige tjenester av høy kvalitet uten at kommunene gir fra seg ansvaret for tjenestetilbudet. Samarbeid med frivillige organisasjoner må videreutvikles.9. Sentrumspartiene vil satse på utdanning og forskning. Dette er en langsiktig investering i mennesker og livskvalitet som gjør oss i stand til å møte morgendagens kompetansekrav. Kulturpolitikken skal gi alle muligheter til opplevelser og egenaktivitet.10. Sentrumspartiene vil arbeide for en familiepolitikk med vekt på valgfrihet og god omsorg for barna. Barnehagemeldingen og ordningen med kontantstøtte følges opp. Sentrumspartiene vil fremme en aktiv likestillingspolitikk.11. Sentrumspartiene vil bygge videre ut helse- og omsorgstjenestene. Opptrappingsplanene for eldreomsorgen, psykiatrien, kreftomsorgen og utstyrsanskaffelse i sykehus følges opp.12. Sentrumspartiene vil forebygge og bekjempe alle former for kriminalitet. Respekt for lov og rett er grunnleggende for demokratiet, for trygge lokalsamfunn og for et internasjonalt rettssamfunn. Langs disse hovedlinjer vil sentrumspartiene fortsette sitt samarbeid og markere sin politikk her i Stortinget, og være åpen for et konstruktivt samarbeid med så vel Regjeringen som andre partier i Stortinget der vi i sak er enige. Vi vil følge den hovedlinje at vi stemmer for det vi er for, og mot det vi er mot.