Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 1998-12-03:
Jeg vil innledningsvis vise til at det samlede skatteopplegg og alle hovedlinjer i partienes budsjettforslag ikke er tema for debatten. Jeg skal derfor ta for meg de konkrete lovendringsforslag som er en del av Fremskrittspartiets samlede budsjettopplegg, og vil følgelig ikke gjøre rede for alle de overordnede prioriteringer som det ble redegjort for i finansdebatten. Fremskrittspartiet legger til grunn at inntektsfordelingen i samfunnet først og fremst skal være et resultat av den enkeltes arbeidsinnsats, og vil ikke endre inntektsfordelingen gjennom progressiv beskatning. Fremskrittspartiet mener at progressiv beskatning er spesielt urettferdig mot personer som har satset mye tid og penger på egen utdannelse. Fremskrittspartiet vil derfor på sikt fjerne all statsskatt på inntekt, og som en begynnelse på dette innføre personbeskatning ut fra en flat prosentsats for alle med bunnfradrag i form av fradrag i utlignet skatt. Det mest akutte problemet i inntektsbeskatningen nå er imidlertid at selv lave inntekter beskattes hardt. Fremskrittspartiet vil derfor gå inn for at alle får en god skattelette ved at klassefradragene foreslås økt vesentlig i vårt primære budsjettforslag. Dermed vil færre mennesker være avhengig av sosialhjelp og andre smuler fra de offentlige hender. En enkel måte å bekjempe fattigdom på er å avskaffe den fattigdommen som skyldes skattetrykket. Fremskrittspartiet vil også fjerne den urettferdigheten i skattesystemet som straffer eninntektsfamiliene. Vi vil derfor innføre ektefelledelt beskatning, som i korthet betyr at familiens samlede inntekt deles i to like deler og beskattes i klasse 1. Dette vil bety at en familie som til sammen tjener f.eks. 350 000 kr, vil betale den samme skatt uavhengig av om ektefellene rent faktisk har tjent 175 000 hver, eller om den ene har tjent 250 000 og den andre 100 000. Ved innføring av ektefelledelt beskatning skal begge ektefeller i tillegg til fullt klasse- og minstefradrag også opparbeide seg samme pensjonspoeng. Fremskrittspartiet er imidlertid tilfreds med gjennom avtalen med regjeringspartiene og Høyre å ha bidratt til at de samlede personskatter faktisk går noe ned i 1999. Næringslivets rammevilkår er og har vært en kjernesak for Fremskrittspartiet i hele den tid Venstre var mer opptatt av grønt gress og intern krangling og i hele den tiden Høyre syslet med «lyserøde» verdier og var mer opptatt av å bli et stort folkeparti enn av å føre en politikk som er viktig og nødvendig for næringslivet. Fremskrittspartiet synes derfor at Bondevik-regjeringens angrep på næringslivet i statsbudsjettforslaget er nedslående og dessuten virker lite gjennomtenkt. Det er synd å si det, men for Bondevik-regjeringens del er angrepet sågar et løftebrudd, og for næringsminister Sponheim må det være svært sårt. Angrepet jeg snakker om, er et angrep på flere fronter: For det første forslaget om å øke skattesatsen på alminnelige inntekter fra bedrifter fra 28 pst. til 29 pst. For det annet innstramninger i rederibeskatningen som samlet, ifølge Rederiforbundet selv, ville gitt en tilleggsskatt på nærmere 1 milliard kr pr. år bare fra rederinæringen For det tredje økt elavgift og fyringsoljeavgift For det fjerde innføring av konjunkturavgift som ville gitt en beregnet ekstraskatt på 1 400 mill. kr bare i 1999 Fremskrittspartiet er svært glad for å ha medvirket aktivt til at samtlige av disse angrepene på næringslivet nå er slått tilbake gjennom den budsjettavtalen som er inngått mellom de fem borgerlige partier. Fremskrittspartiet er også svært glad for å ha fått gjennomslag for at særfradraget for alder skal økes fra 12 000 kr til 17 640 kr, som var nivået i 1997. Jeg vil så knytte enkelte bemerkninger til andre deler av skatteopplegget som er omtalt i innstillingen, men vil ikke berøre de forslagene Fremskrittspartiet er enig i. Fremskrittspartiet ber Regjeringen påskynde arbeidet for å gi fradrag for bidrag til de frivillige organisasjoner. Vi kan imidlertid ikke være med på forslaget om å likestille rett til fradrag for fagforeningskontingent og fradrag for bidrag til de frivillige organisasjoner. Vi erkjenner at det er en betydelig forskjell på skattefrihet for å mele sin egen kake og skattefrihet for uegennyttig å gi et økonomisk bidrag til den lokale speiderforeningen. Fremskrittspartiet mener det er viktig å oppmuntre arbeidstakere til å bli medeiere i egen bedrift, og legger til grunn at det er en bredt forankret politisk målsetning å legge til rette for slikt eierskap. Vi fremmer derfor forslag om at det ikke skal innføres noen grense for ansattes rett til opsjoner. Og vi fremmer forslag om at det selvsagt må bli slik at opsjoner ikke skal kunne beskattes før man med sikkerhet vet at opsjonen har en virkelig verdi. Beskatning på utstedelsestidpunktet er i realiteten en beskatning av verdier som kan være lik null, og hemmer kraftig arbeidstakeres anledning til å bli medeiere i egen bedrift. Fremskrittspartiet har konstatert at Regjeringen er livredd for markedet, og at Regjeringen derfor vil legge kjelker i veien for arbeidsgiveres adgang til å bekoste ansattes utdanning og opplæring. Vi mener at det er helt selvsagt at arbeidsgiveren ikke skal bekoste ansattes utdanning med mindre arbeidsgiveren har nytte av det. En slik nytte bør ikke beskattes. Regjeringen setter en skattebremse på markedet som betyr at man vrir menneskers utdanningsløp over fra noe som er så nyttig at arbeidsgivere vil betale for det, over til utdanningsløp som ikke er nyttige for noen. Det bør være et tankekors for Regjeringen at nettopp en slik politikk fører til at mange jurister livnærer seg som drosjesjåfører, mens det er mangel på leger og økonomer. Fremskrittspartiet konstaterer med en viss uro at Regjeringen selv varsler at forskriftsverket i tilknytning til skattebetalingsloven er blitt så komplisert og uoversiktlig at dette bør gjennomgå en teknisk revisjon. Vår uro er imidlertid primært knyttet til Regjeringens forslag til løsning, nemlig gjennom forskriftsmyndighet å legge ytterligere makt til departementet. Vi vil hevde med en viss styrke at det ikke er noe som helst som tyder på at et slikt tiltak vil bidra til noen opprydding i forskriftsjungelen. Vi går derfor imot at departementet gis ytterligere fullmakter, og vi forventer ikke bare en teknisk, men også en politisk revisjon av forskriftsverket knyttet til skattebetalingsloven. Privatpersoner og bedrifter i dette land trenger mer åpenhet og færre forskrifter, ikke ytterligere makt til departementene. Til slutt må jeg få lov til å si at de aller fleste fradragsordninger vil være unødvendig etter at vi trinn for trinn har innført Fremskrittspartiets skattesystem, og samfunnet vil være spart for en rekke jurister, skatterådgivere og ligningsfunksjonærer som heller kan settes til samfunnsgagnlig arbeid. Imidlertid må vi innenfor det fradragssystemet vi har, legge stor energi i å sørge for at fradragene er riktige og rettferdige sett fra vårt politiske ståsted. Jeg vil få lov til å ta opp de forslagene Fremskrittspartiet står alene om, og de forslag som Fremskrittspartiet fremmer sammen med andre partier. Det fremgår også av innstillingen hvilke forslag vi subsidiært slutter oss til i forståelse med regjeringspartiene.