Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-05-02:
I motsetning til ambulansetransport har ingen offentlig instans i dag et lovfestet, samlet ansvar for planlegging, etablering og drift av syketransporttjenesten. Den enkelte pasient har etter folketrygdloven rett til stønad som dekker nødvendige utgifter til reise for undersøkelse eller behandling hos lege, i sykehus eller poliklinikk. Formålet med denne stønaden fra folketrygden er å sikre pasienter lik mulighet til å få medisinsk behandling uten hensyn til hvor en bor i landet. I og med at folketrygden dekker det meste av utgiftene til syketransport, har trygdeetaten også et ansvar for at det skjer på en rimelig måte for samfunnet. Folketrygdens utgifter til syketransport utgjorde i 1999 1 132 mill. kr, hvorav 672 mill. kr til transport med drosje. Når en regner ut stønaden fra folketrygden, legger trygdekontoret til grunn taksten for billigste reisemåte med rutegående transportmiddel til nærmeste sted der pasienten kan få nødvendig undersøkelse eller behandling. Som hovedregel dekker folketrygden også ved hjemreise bare utgifter til rutegående transportmiddel. Dersom pasienten på grunn av sin helsetilstand må benytte dyrere transportmiddel, f.eks. drosje, kan folketrygden også dekke utgiftene til slik transport. Vanligvis kreves det da attestasjon fra lege om at drosje er nødvendig. For å begrense utgiftene til transport med drosje har trygdeetaten opprettet kjørekontorer i nesten alle fylker. Kjørekontorene har som hovedoppgave å samordne transportene. Det gjelder først og fremst transporter til og fra sykehus. Reisene til og fra sykehus må en bestille gjennom kjørekontoret. Kjørekontoret skal sørge for at flere pasienter reiser med samme drosje der det er mulig. Antall passasjerer må imidlertid ikke være flere enn at servicenivået er akseptabelt. Jeg vil understreke at den transporten som er omtalt i Verdens Gang 8. februar i år, ikke er representativ for de pasientreiser med drosje som håndteres av kjørekontoret i Oslo. Det er ikke vanlig praksis ved kjørekontoret at seks pasienter med forskjellig bosted deler samme drosje ved transport over lange avstander. Slik skal det heller ikke være. Kjørekontoret i Oslo ble opprettet 1. september 1998, og kontoret samordnet i 1999 ca. 7 000 transporter. Kjørekontoret mottok svært få skriftlige klager på sin virksomhet. Ifølge Verdens Gang opplyser informasjonssjefen på Radiumhospitalet at sykehuset ikke har fått noen klager fra pasienter på samordningen av syketransporter i løpet av det halvannet året kjørekontoret har vært i funksjon. Når det gjelder den konkrete turen som Verdens Gang skriver om, har Rikstrygdeverket på vegne av trygdeetaten beklaget den måten denne konkrete transporten ble organisert på. Kjørekontoret i Oslo har i ettertid innsett at transporten burde ha vært organisert som to turer – en med pasientene til Tønsberg, Porsgrunn og Skien, totalt tre pasienter, og en med pasientene til Kragerø, Arendal og Vennesla, også tre pasienter. Informasjonen fra kjørekontoret til sjåføren burde også ha vært bedre i forkant av en så lang tur. Det skulle dessuten ha vært benyttet tilbringerdrosje for å unngå større omveier for å sette av pasientene. Dette har kjørekontoret tatt lærdom av. Kjørekontoret har imidlertid ingen befatning med hvordan sjåføren utførte selve transporten. Det er sjåføren som har ansvaret for at transporten blir utført på en forsvarlig måte innenfor regelverket for drosjetransport. Det skal videre være et akseptabelt servicenivå for passasjene. På lengre turer må sjåføren selvsagt vurdere behovet for stopp underveis. Dette gjelder både av hensyn til passasjerene og til sjåføren selv, for å få nødvendige pauser i kjøringen. Dersom kjørekontoret får klager på sjåfører, blir dette fulgt opp overfor drosjeeieren. I denne saken kom sjåføren uoppfordret med en redegjørelse for transporten. Sjåførens versjon av det som skjedde på turen, var forskjellig fra det som enkelte av passasjerene har uttalt til Verdens Gang. Trygdeetaten har imidlertid ikke grunnlag for å fastslå hvem som gir den mest korrekte framstillingen av saken. I etterkant av denne spesielle saken har rutinene ved kjørekontoret blitt gjennomgått grundig. Det er nå blitt presisert hva som skal være gjeldende praksis. Blant annet er det blitt presisert at transport av seks pasienter med samme bil ikke skal forekomme når det er aktuelt med lange turer med mye omkjøring. Stortingsrepresentant Alvheim opplyser i interpellasjonen at han har vært i kontakt med andre drosjesjåfører som opplyser at dette er helt vanlige opplevelser for pasienter som sendes hjem med drosje. Kjørekontoret i Oslo mener at det ikke er tilfellet. Påstandene fra drosjesjåførene er ikke nærmere dokumentert, og fylkestrygdekontoret i Oslo opplyser at den aktuelle saken som er omtalt i Verdens Gang, er et engangstilfelle. I de aller fleste tilfellene er det en lege som rekvirerer syketransport med drosje for pasienten. Det er legen som er ansvarlig for at rekvisisjonen har de opplysningene som er nødvendige for at kjørekontoret og transportøren skal kunne ta hensyn til pasientens behov ved bestillingen og gjennomføringen av transporten. Når pasienten skal hjem fra sykehuset, er det sykehusets oppgave å formidle alle relevante opplysninger til kjørekontoret. Legen som rekvirerer drosje, må også vurdere om helsetilstanden til pasienten er slik at drosje er det riktige transportmiddel, eller om det er nødvendig med et annet transportmiddel som f.eks. ambulanse. Kjørekontoret har som sin oppgave å ta imot bestillinger på transporter samt å formidle kjøreoppdrag til transportører. Dersom det er mulig, skal flere pasienter bli transportert med den samme drosjen. Samfunnet sparer da store summer i reiseutgifter. Det er et utgangspunkt for kjørekontoret at flere pasienter kan reise sammen med mindre det framkommer noe annet av rekvisisjonen. Kjørekontoret må vurdere om det er mulig med samkjøring av hensyn til reisetid og helsetilstanden til pasienten. Kjørekontoret må da balansere målsettingen mellom en rimelig transport og hensynet til et forsvarlig transporttilbud for pasienten. Når det gjelder legens medisinske vurdering, verken kan eller skal kjørekontoret overprøve denne. Det kan skje gale eller dårlige vurderinger hos de ulike aktørene som enten er legen, kjørekontoret eller drosjesjåføren. Hvert år foretas det 3-4 millioner transporter av pasienter her i landet til lege eller sykehus eller annet helsepersonell som folketrygden refunderer for. Det kan selvsagt også inntreffe andre uforutsette forhold som kan slå uheldig ut med hensyn til transporten for pasienten. For eksempel kan legen ta feil med hensyn til helsetilstanden til pasienten eller gi mangelfulle opplysninger om pasienten. Kjørekontoret kan for sin del også gå for langt ut fra et ønske om mest mulig samordning. Videre kan drosjesjåføren ta for lite hensyn til pasientens behov underveis. Slike uheldige omstendigheter eller feilvurderinger er å beklage. Slike feilvurderinger kan imidlertid neppe helt og holdent unngås så lenge det er så mange transporter her i landet til lege eller sykehus eller til annet helsepersonell og samtidig så mange personer som er inne i bildet. Det kan også skje at pasienten blir syk under transporten uten at dette har sammenheng med hvordan transporten blir utført. Pasienter blir i dag raskere skrevet ut fra sykehus enn før. Poliklinisk behandling blir dessuten benyttet i større grad i stedet for innleggelser, og hjemtransport fra behandling kan i seg selv være en betydelig påkjenning for pasienten. Alt dette tilsier at det er ønskelig og viktig med tilbakemeldinger som kan bidra til å rette opp svakheter og yte bedre service. Både departementet og trygdeetaten er opptatt av at dette skjer og av å legge til rette for det. Jeg kan ellers opplyse at Rikstrygdeverket har fått i oppdrag av Sosial- og helsedepartementet å foreta en samlet gjennomgang av syketransportområdet. Stortinget ble orientert om dette i forbindelse med statsbudsjettet for 1999. Et flertall i Stortingets sosialkomite bad i budsjettinnstillingen den gangen om at det i dette arbeidet også bør inngå en vurdering av virkningen av å knytte det økonomiske ansvaret for transport til det nivå som behandler pasienten. Mandatet for prosjektet ble todelt. For det første har Rikstrygdeverket vurdert tiltak innenfor dagens ordning med finansiering over folketrygdens budsjett. Denne delen av gjennomgangen ble avgitt 30. juli 1999. Det ble lagt fram en rekke forslag til tiltak vedrørende samordning, ressursbruk, rekvirering og endringer i regelverket. En del tiltak er gjennomført i forbindelse med statsbudsjettet for 2000, som f.eks. etablering av flere offentlige kjørekontorer, eller fulgt opp administrativt av Sosial- og helsedepartementet og Rikstrygdeverket. Rikstrygdeverket har høsten 1999 videre utredet konsekvensene av en overføring av ansvar for syketransport og skyss av helsepersonell fra folketrygden til kommunesektoren. Utredningen ble avgitt av Sosial- og helsedepartementet den 11. februar 2000. I rapporten gir Rikstrygdeverket en oversikt over dagens ordning og en gjennomgang av tidligere behandling av spørsmålet om ansvarsoverføring. Videre gis det en vurdering av sterke og svake sider ved dagens organisering i forhold til fylkeskommunal/kommunal organisering. Rapporten skisserer videre ulike modeller for en ansvarsoverføring til kommunesektoren, og det gis en redegjørelse for virkningene. Rikstrygdeverket gir i rapporten ingen klar anbefaling om at ansvaret for syketransporttjenestene bør overføres. Rapporten er nå på høring i kommuner og fylkeskommuner. Høringsfristen er satt til juni måned. Regjeringen vil deretter legge saken fram for Stortinget. Både Fylkestrygdekontoret i Oslo og Rikstrygdeverket har understreket at den aktuelle transporten ikke er representativ for de pasientreiser med drosje som organiseres av kjørekontoret i Oslo. I etterkant av denne hendelsen har rutinene ved kjørekontoret blitt gjennomgått grundig. Det er blitt presisert hva som skal være gjeldende praksis, bl.a. at transport av seks pasienter med samme bil ikke skal forekomme når det er snakk om lange turer med mye omkjøring. Både departementet og trygdeetaten er opptatt av å lære av og følge opp slike tilbakemeldinger.