Jan Petersen (Høyre), 2003-06-17:
Det som bærer Regjeringens flertall, og som bærer stortingsflertallet, er de muligheter som man ser i bioteknologien. Jeg merket meg med glede at mindretallet i innstillingen også understreker det samme: «Disse medlemmer vil også framheve at det er viktig å stimulere til utnyttelse av potensialet som ligger i bioteknologien.» Akkurat dette fører oss sammen. Men etter mitt skjønn er det slik at det å akseptere direktivet nå, er det som vil sette vårt næringsliv i den samme stilling som det øvrige næringsliv i Europa, og dermed gi oss muligheter for å gjøre det både flertallet og mindretallet er enige om i praksis. Dette er jo på ingen måte noen ny sak. Denne saken har vært debattert i Stortinget i årevis, og har også vært i EØS-utvalget i årevis. Det er bakgrunnen for at regjeringspartiene på Sem, før man dannet regjering, var enige om at dette var det området hvor partiene ville komme til å skille lag. Jeg er derfor mer enn forbauset når noen i Stortinget sier at dette er en sak man har hatt liten tid på – tatt i betraktning at problemstillingen har vært velkjent for Stortinget i årevis. Proposisjonen som ligger til grunn for behandlingen i dag, har jo også ligget i Stortinget gjennom hele vårsesjonen. At det har derfor vært god tid til å ta stilling til saken, er jeg ikke et øyeblikk i tvil om. Det har også vært slik at mange andre parlamenter i Europa allerede har gjort det. Jeg er enig med dem som sier at det er vanskelige problemstillinger som her drøftes, og jeg tror det er viktig at de drøftes med krav til nøyaktighet og også krav til respekt for andre oppfatninger. Jeg er derfor ikke helt sikker på hvor vellykket jeg synes det er når mindretallet jevnfører anvendelsesområdet med ostehøvler og støvsugere – det er i beste fall et mislykket polemisk poeng. Men det gir meg allikevel grunn til å understreke et par viktige ting, nemlig at patent på rene oppdagelser ikke gis, at et patent i Norge ikke gir grunnlag for å nekte utnyttelse av biologisk materiale slik det forekommer i naturen, at det det er snakk om, er hvem som skal ha enerett til kommersiell utnyttelse av en bioteknologisk oppfinnelse, og at et patent ikke gir rett til utvikling eller bruk av oppfinnelser som er forbudt etter annen lovgivning. Det er derfor altså ikke spørsmål om hva man skal utvikle, men om hvem som kommersielt skal utvikle det. Jeg vil også minne om at det i forhold til søknader om patentering er en åpenhet som i seg selv vil være viktig, ikke minst av hensyn til forskningen. Alternativet er jo faktisk hemmelighold, og det er et spørsmål om man når sine målsetninger lettere på den måten. Men det er riktig at det er en god del problemer knyttet til dette, og det er de problemene Regjeringen tar sikte på å avbøte gjennom de tiltakene som saksordføreren regnet opp. Jeg vil derfor minne om at det i Stortinget også ligger en proposisjon, Ot.prp. nr. 86 for 2002-2003, som nettopp dreier seg om gjennomføringen av lovgivning på dette området. Her tar man opp en del av de innvendingene som er kommet. For eksempel har jeg lagt merke til at det sies at patentsøkeren ikke engang trenger å oppgi hvor genene som ønskes patentert, er hentet fra. Nei, det er ikke riktig. Det er bare å slå opp i Ot.prp. nr. 86, så ser man at her innføres det en plikt til å opplyse om dette i patentsøknaden. Jeg er også meget forbauset over det som sies om forholdet til Biodiversitetskonvensjonen. Alle partier var enige om å prøve denne saken for retten, men så er det altså slik at mindretallet er uenig i det øyeblikk de får resultatet av denne prøvingen. Det er ingen tvil om at vi ønsker å gjennomføre dette, slik at det er sammenheng og overensstemmelse. Jeg tror ikke det er grunn til å problematisere det spørsmålet ytterligere. Det er av de tingene som bør tas vare på.