Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-20:
Representanten Solhjell tar opp et viktig tema. Byene vokser, og vi må sikre at denne veksten er bærekraftig. Bærekraft kobler sosiale, økonomiske og miljømessige behov, som understreket av det faglige rådet for bypolitikk. Som klima- og miljøminister har jeg et særlig ansvar for å sikre at hensynet til klima, miljø og kulturminner ivaretas. Det gjelder både i byer og andre steder. Dette er også sentrale elementer i kommunal- og moderniseringsmininisterens samordning av de ulike hensynene i arealplanleggingen. I byene samles mennesker og virksomheter, og da samles også utslipp og andre miljøutfordringer. Byene er derfor særlig viktige i klima- og miljøarbeidet. De kan være en del av problemet, men er i enda større grad en del av løsningen. Dette ligger til grunn for mitt ønske om å virkeliggjøre visjonen om den grønne byen – byen hvor innbyggerne kan bevege seg enkelt med kollektivtransport, til fots og på sykkel, i historiske, fornyede og grønne byrom uten forurenset luft og støyende trafikk. I dag bor 80 pst. av Norges befolkning i byer, og mesteparten av folkeveksten i årene framover vil komme i de største byområdene. Folkevekst gir økt belastning på både kollektivtilbud, veier og arealer i byene. Byene representerer en vesentlig kilde til klimagassutslipp, spesielt fra veitrafikk, og veitrafikken i byene er også en vesentlig kilde til utslipp av nitrogendioksider og svevestøv. Disse utslippene fører til lokale miljøproblemer gjennom forringet luftkvalitet i byene og er i dag et reelt helseproblem for flere utsatte grupper i storbyområdene. Tilsvarende gjelder for støy. Så regjeringens mål om at all ny persontransport i byene skal tas med kollektivtransport, sykkel eller gange er viktig for å redusere utslippene fra veitrafikken. Vi må imidlertid også iverksette tiltak for å bedre luftkvaliteten lokalt på kort sikt. Regjeringen har nylig nedsatt en arbeidsgruppe som skal vurdere aktuelle virkemidler, herunder lavutslippssoner og eventuelt andre virkemidler. En rekke tiltak for mer miljøvennlig transport er gjennomført i mange kommuner. Som kommunal- og moderniseringsministeren nevnte, viser ferske tall at biltrafikken i Bergen har gått ned det siste året. Det er flott. Det samme skjer i andre byer. Dessverre har imidlertid biltrafikken økt i områdene rundt Bergen. Denne situasjonen er ikke unik, men illustrerer behovet for godt samordnet planlegging også på regionalt nivå. For bl.a. å avhjelpe dette problemet jobbes det nå med å etablere helhetlige bymiljøavtaler mellom staten og de største byene. Målet er å redusere biltrafikk og øke andelen som benytter kollektivtransport, sykler eller går. Hensikten med avtalene er å se de ulike virkemidlene i sammenheng, både arealplanlegging, utbygging av kollektivtilbud og gang- og sykkelstier, og eventuelt restriktive tiltak, som rushtidsavgift og parkeringsrestriksjoner. For det er et viktig prinsipp for oss at dette skal kommunene selv bestemme. Et godt kollektivtilbud bidrar til å løse en rekke av utfordringene byene står overfor. Samtidig ser vi at ikke alle som bor i by kan reise kollektivt, og da er elbil et bedre alternativ enn fossildrevne personbiler. Mange byer har allerede investert i busser, søppelbiler og lastebiler som går på gass, og dersom vi kan produsere gass fra slam og organisk avfall, løser vi flere miljøproblemer med ett tiltak. Energi i bygg er også et viktig element for energieffektivisering og reduksjon av klimagassutslipp, og i dag er det mulig å bygge hus som produserer mer energi enn de forbruker. I 2020 vil det bli forbudt å fyre med fossil olje. Samtidig må vi nå passe på å utnytte den miljøressursen som ligger i eksisterende bygningsmasse, for 80 pst. av dagens bygg vil være i bruk om 40 år, og forbedringer av eksisterende bygningsmasse vil altså være viktig framover. Hvis vi river mindre og bruker energien mer effektivt, reduserer vi våre utslipp. Som ansvarlig minister også for kulturminner, vil jeg understreke hva den historiske byen betyr for trivsel, identitet og stabilitet. I byplanleggingen må vi ta vare på byenes historiske identitet gjennom en balansegang mellom bevaring og fornyelse, slik at også kulturminnene spiller en aktiv rolle i framtidens bymiljø. Økende behov for arealer til transport, boliger og næring setter kulturminner, naturmangfold og friluftsliv under press. For at den store andelen av landets befolkning som bor i byer, skal kunne leve gode liv, må byene også være godt tilrettelagt for rekreasjon og friluftsliv i nærheten av hjemmet. Bevaring av vegetasjon og sammenhengende blå og grønne områder er viktig for naturmangfoldet. Det gir oss renere luft og vann og mindre støy. Åpning av bekkeløp og flere grønne flater gir både grønnere og triveligere bymiljøer og håndtering av økende mengder regnvann, og det er god klimatilpasning. Mye av klimatilpasningsarbeidet må skje kommunalt, men vi ønsker å bidra fra statlig hold med informasjon og veiledning. Arealendringer er den største trusselen mot naturmangfoldet. Byene våre må bygges kompakt, slik at vi ikke bygger ned parker, grønne lunger, bymarker, elvebredder og annen natur. Økt urbanisering øker faktisk behovet for sammenhengende tilgjengelige grøntområder. Ettersom vi har et mål om at flest mulig skal delta i aktivt friluftsliv, satser vi spesielt på tiltak som bidrar til friluftsliv i nærmiljøet, og dette betyr i stor grad at tiltakene skjer i byer. Prosjektet STImuli i Bodø synes jeg er et godt eksempel på dette. Her jobber kommunen sammen med andre aktører for å tilrettelegge turstier som skal være maks 500 meter fra hjemmet. Med den avstanden fra der en bor, til der stien starter, vet vi at det øker andelen som benytter seg av friluftsliv. Det er mange sider ved byene våre som er positive for klima og miljø. Jeg er opptatt av at vi tar vare på disse. Tette byer med korte avstander skaper mindre behov for biltransport og gir bedre grunnlag for kollektivtransport. Vi må gjøre noen endringer i en del miljøskadelige vaner, men jeg tror alle kan være enig i at den grønne byen, med færre biler og fine grøntområder, er verdt disse endringene. Regjeringen skal føre en aktiv storbypolitikk. Vårt mål er å sikre gode byer å bo i, med gode muligheter for friluftsliv, ren luft og fravær av støy. Det er byer der kulturminneverdier er godt ivaretatt. Det er byer som er godt rustet mot klimaendringer, og som har lave utslipp. Det er min visjon for bymiljø. Dette kan vi oppnå gjennom en helhetlig tilnærming til valg av transportløsninger, fortetting og bevaring av grønne områder. Jeg lar i alle fall meg selv inspirere av byer som Freiburg og København, hvor jeg har vært på studietur i vår. I begge byene har de bl.a. satset offensivt for å sikre syklistene gode vilkår og bygge ut kollektivtransporten. Det som også er spennende i en by som Freiburg, som har en ordfører fra De grønne, er at alle vedtak for utviklingen i den byen har man vært så godt som politisk samstemt om, fordi innbyggerne forventer denne politikken. Kommunal- og moderniseringsministeren har nettopp beskrevet sine ønsker for byene. Sammen har vi en helhetlig tilnærming til de hensynene som må ivaretas for at byene skal være gode og miljøvennlige steder å bo og arbeide i. Bildet kan virke som en visjon som ligger langt fram i tid, men den trenger ikke å være langt unna. Det er både mulig og nødvendig, og det er det vi må jobbe mot. Både kommunal- og moderniseringsministeren og jeg deltok på Høyres landsmøte for litt over én uke siden. Ett av temaene som ble debattert, var nettopp bymiljøpolitikk. Vi opplevde begge et sterkt engasjement for denne saken blant Høyres tillitsvalgte fra alle deler av landet. Man var opptatt av å finne grønne løsninger nedenfra, og man var klar for å gjøre en innsats lokalt. Så oppsummert: Det er helt klart at vi står overfor store bymiljøutfordringer, men vi har også mange muligheter.