trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-23:
Eg trur at Høgre sin talsperson kom i skade for å seie ein feil. Ho sa at eigedomsretten til OVF ikkje er avklart. Det stemmer jo ikkje. Eigedomsforholdet er jo avklart. Eigedomsforholdet blei avklart i førre stortingsperiode under – den borgarlege – Bondevik II-regjeringa, då representanten Ine Marie Eriksen Søreide sat i Stortinget og forsvarte regjeringa sin politikk. Det skjedde i samband med St.meld. nr. 41 for 2004–2005, Om økonomien i Den norske kirke, der det blei lagt til grunn Lovavdelinga si utsegn, der det – ifølgje Innst. O. nr. 79 – heiter: «På bakgrunn av drøftelsen overfor er Lovavdelingens konklusjon at kirken ikke er et eget rettsobjekt, men en del av staten. At Opplysningsvesenets fond er eiet av kirken som sådan, må derfor utelukkes.(…) Etter en gjennomgang av aktuelle rettskilder og den historiske bakgrunnen for Opplysningsvesenets fond er Lovavdelingen kommet til at det må anses som sikkert at staten er eier av fondet.» (…) Med den juridiske kompetansen til representanten er det litt rart at ein ikkje legg til grunn eit så vesentleg forarbeid som denne stortingsmeldinga og Stortinget si behandling av saka. Korfor har Høgre ombestemt seg i forhold til førre periode?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-23:
Ordføraren for saka kan ikkje ha fått med seg resonnementet mitt. Ordlyden i § 106 stiller krav til korleis kjøpesummar og inntekter frå «det Geistligheden beneficerede Gods» skal brukast, og ikkje til forvaltninga av fondet. Tomtefesteinstruksen seier ingenting om at desse pengane skal brukast i strid med det som er sagt er det eksplisitte formålet med denne paragrafen. Det kan umogleg vere vanskeleg å lese ut av instruksen. Når det gjeld forsvarleg forvaltning, har vi ei grundig drøfting av dette i innstillinga. Det eg sa i mitt innlegg, var at vi er einige med Lovavdelinga og departementet i at det er anledning til å ta eit vidt spekter av omsyn, også dei som ligg utanfor den eksplisitte opprekninga i Grunnloven § 106, men vi skal balansere omsynet til dei som er opplista, og andre formål som ikkje er eksplisitt nemnde i paragrafen. Det er nettopp det vi gjer i dag.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-23:
Som det står i proposisjonen, som vi skriv i innstillinga, og som Regjeringa og stortingsfleirtalet er fullt innforstått med, inneber instruksen eit tap eller ei avgrensing på framtidig avkastning av kapitalen i fondet. Det er vi fullstendig innforstått med. Det er altså ikkje slik at det er i strid med Grunnloven § 106. Tvert imot meiner vi at Grunnloven § 106 stiller krav til korleis kjøpesummar og inntekter skal forvaltast, og ikkje til forvaltninga av fondet utover dette. Dette er utførleg drøfta i Lovavdelinga si utsegn, og dette har vi gjenteke i våre merknader, og det er gjenteke frå regjeringspartia si side her i salen i dag. Eg aksepterer at det er ulike juridiske syn på det, og at mindretalet har komme til ein annan konklusjon. Men fleirtalet er ikkje i tvil om at instruksen ikkje er i strid med Grunnloven.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-23:
Eg er eigentleg veldig einig med spørjaren i at vi gjerne kunne lagt jusen litt til sides i saka. Men når saka er blitt som ho er blitt, er det litt viktig å ta for seg jusen grundig. Det vi gjer i denne saka, er at vi gjer ei vurdering av dei opplista formåla i § 106 i Grunnloven opp mot andre formål som ikkje er nemnde, og då er det praksis for at omsynet til tomtefestarane har blitt lagt vekt på frå Stortingets side. Det viser rettskjeldene. Det vi gjer i den vurderinga, er at vi balanserer dei omsyna på ein måte som gjer at vi ikkje oppfører oss i strid med Grunnloven § 106, men som også gjer at det er ei lang rekkje tomtefestarar rundt om i Noregs land som – om eg kan bruke representantens ord – kjem til å merke på kroppen effekten av det vedtaket som Odelstinget fattar, og som seinare blir sanksjonert. Det er vi veldig glade for frå SV si side.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Det er jo ikke bare advokat Frode Innjord som er meget klar, men også professor dr. juris Eivind Smith, som ikke kan sies å være betalt av noen andre enn den norske stat for å mene det han gjør. Grunnloven § 106 første punktum lyder: «Saavel Kjøbesummer som Indtægter af det Geistligheden beneficerede Gods skal blot anvendes til Geistlighedens Bedste og Oplysningens Fremme.» I avisen Vårt Land kunne vi i går lese at med den nye instruksen er det altså slik at en tomt som har en markedsverdi på ca. 1 mill. kr, nå skal kunne innløses for knapt 70 000 kr. Mitt spørsmål til representanten Gorm Kjernli er egentlig ganske enkelt: Mener Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartiene at det gaveelementet, som altså innebærer en gave på nesten 1 mill. kr til tomtefesteren, er å anvende pengene til Opplysningsvesenets fond til de formål som oppstilles i Grunnloven § 106, nemlig «Geistlighedens Bedste og Oplysningens Fremme»?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Jeg forteller gjerne om hva vi mener om det lovforslaget som Regjeringa legger fram. Etter Høyres oppfatning er det nokså ubegripelig hvorfor noen få festere, ca. 7 000 i tallet, skal ha helt andre betingelser og få helt andre gevinster enn alle andre festere. Alle andre som fester tomt, må forholde seg til tomtefesteloven og de reglene som følger der. Det er en rimelig avveining og balanse mellom fester og bortfester, og det er bestemmelser som også Arbeiderpartiet har vært med på. Men jeg kan ikke med min beste vilje begripe at noen festere skal stilles i en helt annen og langt heldigere situasjon enn alle andre festere, ikke minst fordi dette går på bekostning av de formål som Opplysningsvesenets fond er ment å ivareta. Og det er altså i strid med Grunnloven § 106 første punktum.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Høyre har ikke ombestemt seg, og det er slik at Stortinget ikke endelig har tatt stilling til dette spørsmålet. Det er også en av grunnene til at spørsmålet om eierskap til OVF ikke var en del av statskirkeforhandlingene. Det er nettopp fordi det fortsatt er et juridisk og politisk omstridt spørsmål. Men jeg registrerer jo at representanten Åsa Elvik fra regjeringspartiet SV ønsker å avspore debatten og vri fokus bort fra det som er kjernen her. For uansett om staten eller Kirken eier fondet, gjelder akkurat de samme skrankene og akkurat de samme retningslinjene i forholdet til Grunnloven § 106. Det er det som er kjernen i spørsmålet her: Er den lovendringa som Stortinget i dag skal vedta, i strid med eller i tråd med Grunnloven § 106? Vi mener helt klart at den er i strid med Grunnloven § 106, og vi mener derfor at Stortinget med ordinært flertall ikke kan vedta en slik lovendring.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Representanten Åsa Elvik sa at Inge Lorange Backer har sagt at man ikke kan endre Grunnloven hver gang man skal endre ting som dette. Men Stortinget skylder seg sjøl å gjøre grunnlovsendringer der grunnlovsendringer er nødvendig, og der lovendringer åpenbart kommer i strid med Grunnlovens skranker. Det ble også framholdt av representanten Åsa Elvik at det var forskjell på bruken av fondsmidlene og det som handlet om inntekter. Men det er jo helt åpenbart at det må innfortolkes et forsvarlighetskrav i bruken av midlene til fondet. Hvis ikke, hvis man skulle ha en ren bokstavfortolkning, kunne man jo gi bort enhver sum fondet måtte tilegne seg utover det som allerede ligger i fondet. I lov om Opplysningsvesenets fond § 2 heter det: «Lova skal sikre at fondet kjem Den norske kyrkja til gode og at verdiane blir bevarte og gir avkastning i samsvar med Grunnlova § 106.» På hvilken måte mener representanten Elvik at verdiene blir bevart og gir avkastning i samsvar med Grunnloven § 106, når et så stort gaveelement som det som nå ligger til grunn, skal legges inn?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Jeg tror heller ikke statsråden kan redegjøre for de kompenserende tiltakene, for de fins ikke. Det er jo det som er hele kjernen i spørsmålet fra representanten Anundsen. Jeg tror nok det bare er regjeringspartiene som tror på at det skal finnes en kompensasjon i størrelsesordenen 200–250 mill. kr – når Regjeringa i dette budsjettet ikke engang har lagt inn midler til den demokratiutviklinga som skal foregå i Kirken, og som alle partiene på Stortinget er enige om skal foregå, som en konsekvens av ny kirkeordning. Dette lovforslaget må jo være litt smertefullt for Senterpartiet, tross alt. Og mitt spørsmål er: Når 3 pst. av Norges festere fester tomt på OVFs grunn, hvorfor er det sånn at disse 3 pst. av festerne skal ha helt andre og langt gunstigere vilkår enn det som gjelder for 97 pst. av Norges festere? Eller, for å stille spørsmålet på en annen måte: Senterpartiet må jo mene at 97 pst. av Norges tomtefestere har helt urimelige vilkår, og burde da gjøre noe for å endre tomtefesteloven.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Det Odelstinget i dag inviteres til å gjøre, er å vedta en lovhjemmel for å kunne iverksette en instruks hvis innhold strider mot Grunnloven § 106. Det blir jo som advokat Frode A. Innjord sa under høringen, at det blir meget spesielt fullstendig å skulle frata Stortinget det ansvaret Stortinget har for å påse at det ikke gis lover som åpner for grunnlovsstridige inngrep fra forvaltningens side. Jeg mistenker sterkt at statsråd Trond Giske var opptatt på annet hold da jeg holdt min innledning, for jeg presiserte ganske tydelig at dette ikke handler om spørsmål om profittmaksimering eller ikke. Det er ingen som har sagt at fondet skal profittmaksimere – ikke jeg, ikke noen andre. Det å påstå at det er opposisjonspartiene som ikke bryr seg om festerne, blir mildt sagt litt absurd. Det som blir det relevante spørsmålet til statsråden, er hvorfor 3 pst. av festerne skal ha andre og bedre vilkår enn 97 pst. av festerne i Norge har. Det er det som er spørsmålet. Vi er selvfølgelig ikke uenig i at festerne skal ha rimelige vilkår. Men hvorfor skal 3 pst. av dem ha enda rimeligere vilkår? Det spørsmålet har ingen av regjeringspartiene klart å svare på.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Debatten vi har hatt her i dag, har forsterket mitt inntrykk av at posisjonspartiene, regjeringspartiene, ikke helt vet konsekvensen av det vedtaket de er i ferd med å fatte. Én ting er at de åpenbart ser bort fra jusen. Det kan man jo for så vidt forstå, spesielt når jusen ikke er på deres side. Eierforholdet til Opplysningsvesenets fond har ingenting – jeg understreker ingenting – med saken å gjøre. Det har også Justisdepartementets lovavdeling slått utvetydig fast. De sa i høring med komiteen at de skrankene Grunnloven § 106 setter, gjelder uavhengig av eierforholdet til Opplysningsvesenets fond. For det andre: Når det gjelder spørsmålet om profittmaksimering, er det ingen av partiene i salen som har lagt vekt på eller sagt at Opplysningsvesenets fond har et krav på seg til profittmaksimering, eller til å tyne alle muligheter ut av hver eneste øre, som statsråden sa. Tvert imot har vi alle vært inne på at fondet selvfølgelig har mulighet til og skal kunne ta også bredere samfunnsmessige hensyn, men de må være innenfor rammen av det Grunnloven § 106 setter opp som formål. Man kan altså ikke ta hvilke som helst samfunnsmessige og brede hensyn, man er nødt til å forholde seg til den skranken Grunnloven § 106 setter. Etter vår og mange andres oppfatning er altså den lovhjemmelen vi er i ferd med å vedta i dag, som åpner for en instruks som alle kjenner innholdet av, i strid med de formål som Grunnloven § 106 setter opp. Så prøvde også statsråden seg på et finurlig resonnement om at det ikke er lovendringen som blir grunnlovsstridig. Men spørsmålet er jo ikke det. Vi vet nøyaktig hvilken instruks vi her åpner for, med hvilken hjemmel vi åpner for å gi instruks. Og da er det jo helt irrelevant om det er loven eller instruksen som er grunnlovsstridig, så lenge spørsmålet egentlig er: Åpner nå Stortinget for at forvaltningen kan fatte vedtak om inngrep som er i strid med Grunnloven? Ja eller nei? Vi mener ja, og derfor mener vi også at Stortinget ikke kan vedta denne bestemmelsen. Jeg har prøvd flere ganger å stille spørsmålet om hvorfor det er slik at 3 pst. av festerne i Norge skal ha vesentlig bedre vilkår enn de 97 pst. andre. Det har jeg ikke fått spesielt gode eller overbevisende svar på – i den grad jeg har fått svar i det hele tatt. Jeg syns også det har blitt svart i veldig liten grad på hvordan Regjeringa tenker å oppfylle det statsråd Giske skriver i sitt brev til Kirkerådet datert 2. oktober 2007, om at Kirkens økonomi ikke skal svekkes som følge av instruksen. Representanten Rune Skjælaaen sa at det ikke var vanlig å ta hensyn til framtidige instrukser eller framtidige lovvedtak når man lagde budsjett. Men hele poenget med denne saken er jo at dette skal tre i kraft så snart som mulig – 7. november er vel det som er satt som ikrafttredelsesdato. Det mener jeg er godt innenfor budsjettåret 2009 som vi nå går inn i. Da burde det også være slik at Regjeringa allerede nå kunne si noe om hvordan de har tenkt å kompensere de 200–250 mill. kr som Kirken nå blir foruten.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-10-23:
Jeg redegjorde i mitt innlegg for at bestemmelsen i Grunnloven § 106 ikke er til hinder for at det tas samfunnsmessige hensyn ved forvaltningen av OVFs eiendommer, men disse hensyn er sekundære og strekker seg kun så langt som det Grunnloven § 106 setter som skranke. Poenget er også, som representanten Anders Anundsen redegjorde for, at når man ber om en hjemmel til å iverksette en hvilken som helst instruks, har Stortinget et eget ansvar for å påse at det som da blir resultatet av politikken, ikke er at forvaltningen kan drive med inngrep som er grunnlovsstridige. Det er jo det som er kjernen i spørsmålet her, og som jeg syns på mange måter flåses ganske klart bort, både fra statsråden og fra andre. Jeg gjentar hva advokat Frode Innjord sa under komiteens høring: «Alle skjønner at en slik logikk bærer galt av sted, idet det fullstendig fratar Stortinget det ansvar som nasjonalforsamlingen har for å påse at det ikke gis lover som åpner for grunnlovstridige inngrep fra forvaltningens side.»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-23:
Det er jo litt oppsiktsvekkende å påstå at juridiske utredninger er rene bestillingsverk og nærmest er kjøpt og betalt av oppdragsgiver. Det synes jeg er en vel drøy påstand. Men la oss nå legge formaljusen til side et øyeblikk og bare konstatere at når det gjelder eiendomsretten til Opplysningsvesenets fond, kommer vi ikke fra at til syvende og sist er det en politisk beslutning. Og flertallet har bestemt at dette er statens fond, og med dette har vi også bestemt at vi gjør som vi vil med fondet. Det får vi jo se om blir stående i ettertid. Så sa imidlertid representanten at de tap som flertallet påfører fondet i dag, skulle man få dekket økonomisk. Mitt spørsmål er: Betyr det at flertallet vil sørge for at fondet får dekket det man taper gjennom dagens vedtak, krone for krone?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-23:
Vi kan jo i grunnen diskutere jusen og formaljusen til vi blir blå. For dem som må leve med resultatet og konsekvensene av de vedtak vi fatter i dag, er neppe det noen særlig god trøst. Jeg merket meg også at Åsa Elvik i sitt innlegg sa at flertallspartiene, i motsetning til opposisjonen, var opptatt av tomtefesterne. Men sannheten er jo at opposisjonen også har innrømmet rabatt til tomtefesterne, men det flertallet her gjør, er å gi en ytterligere rabatt akkurat til denne gruppen som fester tomt av Opplysningsvesenets fond. Mitt spørsmål er: Hvorfor kan ikke flertallet si det rett ut: Vi subsidierer disse tomtefesterne ytterligere på bekostning av Kirkens barne- og ungdomsarbeid og på bekostning av boligene til de prestene som faktisk har en plikt til å bo der de er? Det er jo det som er realiteten. Kan man ikke si det rett ut?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-23:
Jeg vil si følgende: Den rabatt som Stortingets flertall har innrømmet en lang rekke tomtefestere i landet, skal også komme dem som har tomtefeste hos OVF, til gode. Men derfra til å gi dem en rabatt som bare OVF selv må svare for konsekvensen av, er helt urimelig. Hvis – og det kan jeg ikke utelukke – det er enkelttilfeller som muligens representanten nå viser til, som er helt urimelige, så er det fullt mulig å gjøre rett og skjell for seg i de enkelte tilfeller. Det er det ingenting i en generell instruks som hindrer.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-23:
Når det gjelder det at barne- og ungdomsarbeidet, som vil lide under det vedtaket vi fatter i dag, skal få kompensert for det, så spurte jeg jo nettopp representanten i stad om det var slik at Regjeringen vil sørge for at man dekket opp krone for krone det tapet som man lider på grunn av de vedtak som fattes i dag. Representanten sa at det får man komme tilbake til. Og hvis det er noe å bli beroliget av, så må jeg si at da har jeg litt dårlig hørsel rett og slett. Så til det Bondevik II-regjeringen sa om eiendomsretten. Bondevik II-regjeringen var overhodet ikke noe underbruk av jurister. Det var derfor man i meldingen, St.meld. nr. 41 for 2004–2005, Om økonomien i Den norske kirke, sa følgende: «Regjeringen mener videre at spørsmålet om eiendoms- eller disposisjonsretten over Opplysningsvesenets fond ved et eventuelt skille mellom staten og Den norske kirke ikke kan avgjøres gjennom rettslige vurderinger alene, men gjennom politiske vedtak.» Jeg skulle i grunnen også ønske at Arbeiderpartiet var mer opptatt av politikk og ikke av jus i denne saken.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-23:
Jeg kunne gjerne tenke meg å høre litt med statsråden når det gjelder konsekvensene av de vedtak vi fatter i dag, og som også kan bli konsekvenser av den instruks som Regjeringen senere kan gi, nemlig at Opplysningsvesenets fond taper penger. I proposisjonen står det altså at Regjeringen sier at Den norske kirke ikke skal lide økonomisk på grunn av de instrukser som måtte komme. Da vi tidligere i dag spurte Arbeiderpartiet om det betyr at man skal dekke tap krone for krone, fikk vi et så ullent svar som at det får man komme tilbake til ved en senere anledning. Mitt spørsmål er: Blir det også statsrådens svar?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-23:
I mange andre sammenhenger er begrepet folkekirken veldig ofte brukt, at man er glad i folkekirken, og at man vil sikre folkekirkens grunnlag i dette landet. Så er det ofte de samme representanter som bruker denne hedersbetegnelsen, som vi alle kan stille oss bak, som underminerer det arbeidet som folkekirken faktisk skal gjøre, og som forankrer folkekirken til den befolkning man skal tjene. Akkurat som i dette tilfellet, hvor det som rammes, kanskje er noe av det mest sårbare arbeidet, nemlig arbeidet overfor barn og unge. Så sier statsråden: Jo da, det skal bli kompensert. Men ut fra de uttalelsene som er kommet, er det veldig lett å se bildet av hvordan denne kompensasjonen skal skje. Det blir at man i budsjettproposisjonen fremmer et forslag for Den norske kirke, og så føyer man på en setning om at det tapet man har lidd i OVF, er innarbeidet i budsjettet – punktum. Det tror jeg vi trygt kan si er resultatet av de vedtak som fattes her senere i dag. Hva betyr det? Jo, det betyr at Kirken nok en gang i realiteten mister noe av sin egen styringsrett over de midler man kan disponere gjennom fondet. Det blir en overføring til departementets myndighetsområde som svekker Kirkens eget grunnlag for å kunne sørge for at de som trenger det mest, får midler der det kreves. Oppsummeringen for meg i denne debatten er: Det koster jammen ikke mye å være raus på andres bekostning.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Jeg tillater meg å gå litt utenfor det som representanten Eriksen Søreide kaller kjernen i saken, for jeg undres over at en kan mene så forskjellig når en er i posisjon, og når en er i opposisjon, når det gjelder eierskapet til OVF. Men akkurat det lar jeg ligge nå. Mitt fokus i spørsmålet retter seg ikke mot bortfester, men fester. Jeg undrer meg over at Høyre ikke ønsker å gjøre det lettere å bli herre i eget hus, så å si. For de endringene vi gjør i dag, vil jo bety at flere får lettere tilgang til den tomten de har sitt eget hus stående på. Kan Høyres representant si hva de mener om denne formen for delt eiendomsrett?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
I Vårt Land 22. oktober kunne vi lese om Kjell Knudsen som i 1955 inngikk festekontrakt med OVF. Fondet krever i dag over 600 000 kr for den 832 m2 store tomten. «Da vi startet var det bare skog i dette området. Vi anla vei, vann og kloakk. Jeg brukte to årsverk på å få i stand det huset, og nå skal jeg kjøpe det til markedspris i 2008. Det synes jeg er helt urimelig.» Dette sier Kjell Knudsen. Hva vil Kristelig Folkeparti si til tomtefestere som føler seg urimelig behandlet av OVF?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-23:
Nå er jo ikke denne lovendringen iverksatt ennå. Fondet har altså ikke lidd noe tap. Og det ville jo være underlig om man i statsbudsjettet la inn midler til et eventuelt framtidig tap for Opplysningsvesenets fond. Vi er opptatt av at Kirkens økonomi skal styrkes. Derfor mener jeg det er betryggende når departementet skriver i proposisjonen og det står i innstillingen at det er en forutsetning at økonomien til Den norske kirke ikke skal svekkes gjennom dette. Så vil vi finne måter å gjøre dette på, som statsråden helt sikkert kan redegjøre for ved en senere anledning.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-23:
Jeg er glad for at Ine Marie Eriksen Søreide kjenner til Senterpartiets syn på tomtefesteloven. Det er bra at hun setter seg inn i andre partiers syn i en så viktig sak, en sak som har skapt mye turbulens. Den praksis som Opplysningsvesenets fond har hatt overfor en del tomtefestere, har det slett ikke vært kjekt å lese om i aviser. Jeg synes for så vidt det er rett og rimelig at tomtefestere under Opplysningsvesenets fond skal kunne ha rimelig gode forhold – enten de fortsetter å feste tomten eller de krever innløsningsrett.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-23:
Representanten Dørum hørte nok at jeg siterte fra Soria Moria-erklæringen, hvor det står: «Regjeringen vil instruere statlig styrte fond og statlige eiendommer til å innrømme innløsningsrett annet hvert år til 30 ganger konsumprisregulert opprinnelig leie.» Det står ikke Opplysningsvesenets fond spesielt, men det står «statlig styrte fond». Og hvis en tenker tilbake til 2005 og all den turbulensen som tomtefesteloven skapte den gang, synes jeg det er veldig greit å forstå formuleringene i Soria Moria-erklæringen på den bakgrunn.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-10-23:
Alle som har fulgt debatten om tomtefesteloven, vet veldig godt hva Senterpartiet mener. Og alle som vet at Senterpartiets syn skulle forenes med Arbeiderpartiet og justisminister Storbergets syn, vet at det ville være en krevende øvelse. Det som forundrer Venstre og meg, er hvordan man i all verden kom på å lage det spesielle kompromiss at man skulle plukke ut Opplysningsvesenets fond når man skulle finne skjæringspunktet for det å tilgodese festere. Hva er det Opplysningsvesenets fond har gjort for å gjøre seg særskilt fortjent til dette? Hva er det som er grunnen til at det var her man skulle sørge for å la tomtefesterne få rettigheter, mens grunneierne skulle betale? Hva er den spesielle grunnen til at det er på dette ene området man bestemte seg for å trekke kompromissstreken? Det spørsmålet har jeg i grunnen aldri fått svar på – bortsett fra, hadde jeg nær sagt, at forhandlingslogikk av og til kan være spesiell – men nå venter jeg med en viss spenning på representanten Skjælaaens svar her i salen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-10-23:
Jeg forstår det slik at Senterpartiet forsvarer grunneierne, og at Arbeiderpartiet forsvarer festerne, og det er en ganske interessant arbeidsdeling innenfor en regjeringskoalisjon. Sitter man i en regjering – og det er jo slik at representanten Kjernlis parti sitter der – skal man avveie flere interesser. Det som skjedde den våren i Stortinget, var at man avveide noe. Man fant en gyllen middelvei mellom det som var festernes interesser, og det som var bortfesternes interesser. Det vedstår Venstre seg. Det var også slik i den prosessen vi hadde da, at det var fullt mulig å bli sittende uten å bli tvunget til å innløse, slik at man kunne sitte på en skikkelig måte uten å bli tvunget til den elendigheten som representanten Kjernli her snakker om, og som jeg er helt enig i at man ikke skal komme i. Men man laget et bredt kompromiss, og det kompromisset var faktisk så bredt at det på alle vesentlige punkter er beholdt av den sittende regjering, med unntak av det man gjør med Opplysningsvesenets fond. For meg er det et betydelig tankekors.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-10-23:
Et fond er laget slik at når fondet forvaltes, gir det en avkastning. Den avkastningen gir fondet helt uavhengig av hvem som er statsråd, og den er helt uavhengig av hvem som sitter i regjering til enhver tid. Det er jo styrken ved å ha et fond. Vi bruker ikke fond veldig ofte i Norge. Man liker ikke det i makroøkonomien, for da binder man. Opplysningsvesenets fond er det historiske eksempel. Statsråden vet jo veldig vel hva slags diskusjon man har hatt de senere år om Forskningsfondet, som egentlig var ment å gå fritt til forskning, men når vi så går gjennom budsjettet år for år, ser vi at det går til løpende drift. Min undring blir i grunnen denne: Hva slags forsikring er det statsråden har fått som tilsier at han kan gi den samme sikkerhet for å kompensere for noe som ville komme som en sikker avkastning – det man skal garantere, blir gitt av Regjeringen i årene som kommer? Hva slags sikkerhet er det statsråden har for å kunne si dette?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-10-23:
Jeg vil for ordens skyld sitere hva Venstre sier om forholdet til Grunnloven, på side 14 i innstillingen: «Dette medlem mener videre at det fortsatt er betydelig tvil om hvorvidt den foreslåtte lovendringen kan være i samsvar med Grunnloven § 106. Dette medlem vil på denne bakgrunn avvise lovforslaget.» Når jeg tok ordet nå, var det for å si at når selv den mest rimelige og den mildeste forståelse av forholdet til Grunnloven ville være å si at Regjeringen er uskjønnsom, ville det i seg selv tilsagt forsiktighet. Etter denne debatten er det bare grunn til å konstatere at det ikke er slik forsiktighet. Det er også grunn til å konstatere at statsråd Giske uten blygsel sier at det er helt greit, fordi det var slik man kompromisset på Soria Moria, at man velger å behandle en gruppe tomtefestere på den måten som man gjør, på Opplysningsvesenets fonds grunn. Det betyr med andre ord at det er helt greit at man foretar en diskriminering i forhold til de generelle prinsipper som gjelder i tomtefesteloven, og som gjelder for alle andre i landet. Det siste forholdet, som er kommet ut av en rekke replikkrunder her, er at det ikke er mulig å få statsråden til å svare prinsipielt, klart og tydelig på hva det er i hvert fall Kirken skal få tilbake. Men vi kan gjøre en eksersis: Flertallet her vinner, instruksen trer i kraft, og tomtefesternes krav melder seg allerede tidlig på nyåret. Da vet vi ganske fort hvilke verdier det er snakk om. Da må vi legge til grunn, hvis statsrådens ord og Regjeringens ord skal stå til troende, at det kommer et klekkelig beløp i revidert nasjonalbudsjett. For så nært er det. Statsråd Giske gjorde det slik i den tidlige runden at han selvfølgelig ikke kunne svare på kommende regjeringers vegne. Nei, det var veldig greit. Så tok han den lille, elegante finten at jeg, som alle andre representanter, måtte være opptatt av at borgerne skulle ha det best mulig. Ja, det er jeg selvfølgelig opptatt av, akkurat som statsråden. Jeg er opptatt av at de borgere som er tilhengere av at vi har en velfinansiert statskirkeordning og forutsigbarhet i det forholdet, skal fortsette å ha det. Det er også en del av min borgerplikt å sørge for det, når jeg er representant for de samme borgerne her på Stortingets talerstol. Men den helt konkrete testen når det gjelder penger, når det gjelder statsråden, inntreffer antakelig allerede på nyåret. Da får vi ganske raskt i løpet av våren se på hvilken måte man er villig til å følge opp disse spørsmålene. Jeg synes nok at man skulle akte seg og opptre med en langt større varsomhet enn det man gjør i denne saken. Jeg oppsummerer at saken bringer meg ubehagelig tilbake til nesten starten av min politiske karriere, for mange, mange år siden, i Trondheim: Det er vi som har makten, vi bruker den, og dere andre kan sette dere! Men vi har ikke tenkt å gjøre det, vi har tenkt å følge med. Vi har tenkt å være en kritisk opposisjon, for det er slik det skal være i en sak som dette. Statsråden må bare regne med at vi som er kritiske på den måten vi er, i denne saken, ikke blir mildere stemt fordi vi feies av med elegante retoriske finter fra talerstolen i Stortinget.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
For det første er det slik at ulike statsråder har ansvar for ulike områder. Mitt ansvar er OVF-loven. Mitt ansvar er også langt på vei forvaltningen av fondet, dvs. først og fremst å bidra til at OVF har et styre som tar seg av de langsiktige linjene, og også selvsagt gjennom det styret ha en god ledelse av fondet. Når det gjelder selve tomtefesteinstruksen, ligger den under en annen statsråd. Den ligger under statsråd Grande Røys og er utformet av henne, selvsagt i kompaniskap med Regjeringen. Det konstitusjonelle ansvaret en statsråd har på sitt område, blir ikke fjernet av vedtak i Stortinget, men det er klart at vedtak i Stortinget legger føringer for hvordan statsrådene skal forvalte sitt ansvar. Det er sagt en gang at makten skal være samlet i denne sal, og at statsråder bør følge det som bestemmes her. Det tror jeg at en statsråd som ønsker et langt liv, gjør klokt i å følge.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Jeg synes jo opposisjonens prinsipprytteri blir særdeles interessant når man begynner å nærme seg slike diskusjoner om hvor stor prosentandel av fondets maksimalprofitt som kan renonseres på før man har gått over streken med tanke på forvaltningen av fondet. Hvis man godtar at man kan legge andre premisser til grunn for forvaltningen av fondet enn kun å tyne hver eneste øre ut av hver eneste kapitalkrone man har, må man godta at det kan være uenighet om hvor den grensen faktisk går. Det er ikke noen hemmelighet at Arbeiderpartiet og SV ønsket å gå mye lenger når det gjaldt tomtefeste generelt, at vi ønsket en mer sjenerøs lovgivning for folk som ville bli herre i eget hus, at vi ønsket at det skulle være mulig å ha et eget hus også under en festekontrakt som man kunne leve med. Der fikk vi ikke gjennomslag, men det vi rår over, er hvordan staten forvalter sin kapital, og det skal gjøres på en best mulig og mest mulig rettferdig måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
De konkrete bevilgningene må vi selvsagt komme tilbake til i hvert eneste budsjett. Men det står fast det Regjeringen har sagt, at dette ikke skal gå ut over Kirkens økonomi. Det vil si at de overføringene som går til Den norske kirke, de rammer som Kirken har å forholde seg til, ikke skal svekkes av dette vedtaket. Det betyr, slik jeg ser det, at dersom det f.eks. gjennom en slik mer rettferdig, mer sosial fortolkning av kapitalforvaltningen i OVF-fondet skulle vise seg at den samlede festeavgiftsinntekten for fondet blir noe lavere og utbyttet dermed noe lavere, må det kompenseres med økte bevilgninger til Kirken eller kompensasjon på annet vis. Det står fast. Kirkens økonomi skal ikke berøres av dette.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Det har denne statsråd ingen sikkerhet for å gi. Det jeg kan si, er hva vår regjering legger opp til, om velgerne høsten 2009 hjelper oss, eller det blir et annet flertall som får en annen politikk iverksatt. Så må det flertallet og den regjering ta ansvaret for hvilken politikk de kan føre. Vi kan ta ansvaret for hva vi vil legge til rette for. Forskningsfondet blir jo ikke en relevant sammenlikning, for Forskningsfondet er jo egentlig – hva skal vi kalle det – en konstruksjon innenfor budsjettet. Det er ikke en egen fondsforvaltning, det er ikke et eget styre eller noe slikt, det er en budsjettpost, slik at en har en sikkerhet for forskningsbevilgningene. De beregnes vel mer etter en sjablong enn etter børsens fluktueringer – heldigvis i disse dager. Jeg er ganske sikker på at representanten Dørum er enig med meg i at ikke bare vi som stat, men også en institusjon som OVF og borgere generelt har et egenansvar for å forvalte de midlene man har, ikke kun etter profitthensyn, men også etter generelle samfunnshensyn. Det ansvaret bør også OVF ta, og det hjelper vi dem til gjennom tomtefesteinstruksen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Det er jo ikke noen hemmelighet at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet hadde forskjellig syn på dette i forrige stortingsperiode. Vårt hjertegode samarbeid i disse tre årene i regjering og vårt nære forhold har nå bidratt til at bl.a. Senterpartiet har fått en enda større hjertevarme for festerne enn vi syntes de hadde i forrige periode. Vi kom ikke i mål i forrige periode med Arbeiderpartiets syn – kan jeg jo si for mitt partis vedkommende. Vi har kommet et stykke videre gjennom Soria Moria-erklæringen og gjennom det vi legger opp til her. Vi kan i hvert fall som politikere, og som stat, ta et ansvar for hvordan vi forvalter vår kapital, at det vi gjør i forhold til festere, er sosialt ansvarlig og bygd på de prinsippene som vi ønsker samfunnet vårt skal bygge på, selvsagt innenfor Grunnlovens paragrafer, selvsagt innenfor de rettsregler som gjelder. Jeg er glad for at stortingsflertallet slutter seg til den fortolkningen som både Lovavdelingen og Regjeringen har på det området.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Bare kort til dette siste. Jeg tror Ine Marie Eriksen Søreide har en veldig lang jobb foran seg hvis hun i samtlige lovhjemler som Stortinget har gitt Regjeringen, skal legge inn de samme beskrankningene som Grunnloven gir. Det er jo ikke slik det fungerer. Regjeringen og forvaltningen må jo forholde seg til Grunnloven hver eneste dag, uavhengig av om de hjemlene vi har fått til å utføre vårt arbeid og ta beslutninger, inneholder de samme beskrankningene som Grunnloven har. Slik er det juridiske systemet bygd opp. Jeg hørte ingenting som undergravde mitt eksempel om valgdagen. Det er fullt mulig for Regjeringen å bryte Grunnloven her. Det ville være fryktelig dumt av Regjeringen. Men hjemmelen tar du ikke bort gjennom loven, det er jo ikke hjemmelen som er grunnlovsstridig. Men jeg gjorde dette poenget veldig tydelig forrige gang, så vi trenger ikke fortsette med det. Grunnen til at jeg tok ordet igjen nå, var at jeg ikke rakk å svare på representanten Dørums spørsmål om når denne kompensasjonen kommer inn i bildet. Det er slik – jeg har forstått at det er riktig – at utbetalingen fra overskuddet til OVF går ett år etterskuddsvis. De overføringene som Kirken får i 2009, er basert på resultatene fra 2008, slik at de konsekvensene en instruks vil ha for fondet når det trer i kraft, eventuelt da i 2009, først vil slå ut for Kirkens økonomi i 2010, og det er jo når det slår ut for Kirkens økonomi, at det blir relevant å kompensere for dette.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Fra representanter i regjeringspartiene har vi fått høre at denne lottogevinsten som Regjeringen har villet dele ut til noen få huseiere ved å tappe Opplysningsvesenets fond for midler som skulle ha gått til kirkelige formål, faktisk bunner i Arbeiderpartiets og SVs motstand mot tomtefesteloven, og det som man på en folkelig måte kaller leilendingsordningen. Vi hørte statsråden legge ut om at regjeringspartiene bryr seg om festerne. Jeg ble litt usikker på om det bare gjaldt Arbeiderpartiet og SV, og ikke Senterpartiet, men det kan kanskje statsråden avklare. Mitt spørsmål til statsråden blir: Hvorfor endrer ikke regjeringspartiene i stedet tomtefesteloven, eller sågar avskaffer den? Man har jo flertall til å kunne gjøre akkurat det, eller har man ikke det?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Så vidt jeg har oppfattet det, har Lovavdelingen i sine skriv understreket behovet for at Stortinget tar stilling også til spørsmålet om Grunnloven § 106. Jeg går ut fra at det er fordi Lovavdelingen vil mene at hvis denne saken blir brakt inn for domstolene, bl.a. med å hevde at den er grunnlovsstridig, vil Høyesterett kunne tillegge det at Stortinget faktisk har uttalt seg om spørsmålet, en viss interesse. Jeg har lyst til å si at en slik interesse fra Høyesterett etter min oppfatning kun ville kunne gjøres gjeldende dersom det var et storting med et betydelig større flertall, i hvert fall minimum to tredjedels flertall, som eventuelt uttalte at det var innenfor Grunnloven. Hvis det er betydelig mer enn to tredjedels flertall som mener at det er innenfor Grunnloven, vet Høyesterett at da ville Stortinget på vanlig, korrekt måte kunne endre Grunnloven for å vinne frem med sitt syn. Men når det her altså er et lite flertall som mener at dette er innenfor Grunnloven, og det tilfeldigvis er regjeringspartiene, som også selvsagt har betydelig kontroll med hva som kommer fra Justisdepartementets avdelinger, synes jeg ikke Høyesterett skal tillegge det noen særlig vekt. Derfor er det Høyesterett som på et selvstendig grunnlag, uten å tillegge det lille flertallet noen vekt, må ta stilling til grunnlovsspørsmålet. Det er det ene jeg har lyst til å gi uttrykk for. Det andre er et spørsmål til statsråden. Hvis det blir anlagt en sak for domstolene, med basis i at man mener denne instruksen og loven er grunnlovsstridig, vil da statsråden – etter min oppfatning må han selvsagt det, men kan han bekrefte at han vil – avvente den endelige avgjørelse i Høyesterett om det grunnlovsmessige spørsmålet før han foretar seg noe som helst for å iverksette salg gjennom OVF av disse eiendommene? Det vil bli en håpløs situasjon hvis salgene gjennomføres, men så, når det kommer til høyesterettsbehandling, vinner man frem med at det er grunnlovsstridig. Da vil man få en skikkelig suppe med å prøve å omgjøre de salgene som tidligere har vært. Da vil det være de som har fått kjøpe, som vil komme i en vanskelig situasjon. Med andre ord: Vil statsråden sørge for at man ikke får en slik situasjon, ved å sørge for at det ikke gjennomføres noen salg før Høyesterett med endelig virkning har avklart om denne loven og denne instruksen er i strid med Grunnloven § 106 eller ikke?
Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Jeg ønsker bare å fremme forslag nr. 1, som er omdelt, slik at vi kan rette opp en inkurie fra en tidligere behandling. Vi ønsker altså å stemme for I og II, slik de ligger i innstillingen, og stemme for III og IV, slik de ligger i forslag nr. 1.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Det forslaget som nå er fremmet, er fremmet fordi man skal rette opp en inkurie som har oppstått i forbindelse med voteringer i Odelstinget. På vegne av Kristelig Folkeparti, Venstre og Fremskrittspartiet vil jeg si at vi vil gi vår støtte til denne saken, så det er grunn til å tro at den blir enstemmig vedtatt.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-05-21:
Jeg har gleden av på vegne av Ulf Erik Knudsen og meg selv å fremme forslag om avvikling av ordningen med statlige stipend og garantiinntekter til kunstnere.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-21:
Jeg har et spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren. Det er nå trygdeoppgjørstid. Minstepensjonene i Norge ligger langt under fattigdomsgrensen i EU. De danske minstepensjonene er på nærmere 200 000 norske kr. Fremskrittspartiet har gang på gang foreslått en kraftig heving av våre minstepensjoner. I Soria Moria-erklæringen lovet de rød-grønne lavere egenandel. Resultatet har vært en økning hvert eneste år. Minstepensjonistene er storforbrukere av dette, og de får altså et dårligere tilbud. Egenandelstaket har økt. Stadig flere pensjonister kjøper private helseforsikringer på grunn av lang ventetid og et dårlig behandlingstilbud. Det er med på å skape et klasseskille mellom de pensjonistene som har god råd, og minstepensjonistene i samfunnet. I revidert nasjonalbudsjett klarer Regjeringen det kunststykket å øke bensin- og dieselavgiften på toppen av den markedsøkningen som har vært på bensin og diesel. Dette fører til at det er varslet 18 kr pr. liter for drivstoff - som også minstepensjonistene må betale. Vi har et superdyrt landbruksoppgjør, og regningen er sendt til brukerne. Man regner med en økning på ca. 10 pst. på matvareprisene, som selvfølgelig også minstepensjonistene må betale. Lønnsveksten i privat sektor ser ut til å bli på 6-7 pst., og vi går nå inn i lønnsoppgjøret for offentlig sektor, som kan bli det samme eller mer. Kostnadene for pensjonistene, og spesielt minstepensjonistene, de som har vært med og bygd opp dette landet, har økt kraftig i det siste. Da er spørsmålet mitt til statsråden enkelt og greit: Kan statsråden her og nå garantere at minstepensjonistene får dekket disse kostnadene og får en økning i sine pensjoner på linje med de øvrige arbeiderne i Norge?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-21:
Det er ingenting som gleder både meg og Fremskrittspartiet så mye som at vi får et godt oppgjør. Problemet er at det som statsråden kaller for tidenes beste oppgjør - som vi hadde i fjor - førte til at minstepensjonister med 120 000 kr i året ligger langt, langt under det som er EUs fattigdomsgrense. Sammenlignet med Danmark, hvor minstepensjonene ligger på nesten 200 000 kr, ligger de norske langt, langt bak. Det er altså snakk om å gi de personene som gjennom et langt liv har bygd opp dette landet, stein på stein, et godt tilbud. Da er spørsmålet: Unner ikke statsråden de minstepensjonistene som har vært med på å bygge opp landet, en høyere pensjon? Vil han ta initiativ til å følge opp det Fremskrittspartiet gang på gang har foreslått, nemlig en minstepensjon på mellom 130 000 og 140 000 kr?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-21:
Kristin Halvorsen sa i valgkampen at fattigdommen kunne avskaffes med et pennestrøk. Jeg vet ikke om pennen hennes har gått tom for blekk, men pennestrøket har uteblitt, og nesten ingenting har skjedd. Regjeringen har lagt fram en fattigdomsmelding med noen tiltak, som arbeidslinja og Kvalifiseringsprogrammet, som er bra. Men problemet er de manglende tiltakene og ikke minst de manglende kravene som er uteblitt, og som fører til det motsatte av å avskaffe fattigdommen. For ifølge Statistisk sentralbyrå er det vekst i antall fattige. Mange som kategoriseres som fattige, er rusmisbrukere, sosialhjelpsmottakere og faktisk en del minstepensjonister. Når rusmisbrukere som ønsker og er motivert for avrusing, må stå i månedsvis i kø for å få behandling, når kravet om at sosialhjelpsmottakere må stå opp klokka åtte om morran, er avlyst, og ikke minst når minstepensjonistene har en pensjon som er langt under fattigdomsgrensen, og under all anstendighet, hva har statsråden tenkt å gjøre for å få snudd denne trenden med flere fattige?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-21:
Svaret på spørsmålet er ja, lønnsutviklingen til pensjonistene vil følge den øvrige lønnsutviklingen. Regjeringen tar sikte på å gjennomføre trygdeoppgjøret helt i tråd med de retningslinjene som Stortinget har vedtatt. De retningslinjene er jo veldig klare, i den forstand at man både skal se på om det er noe etterslep fra i fjor - og det er det i år, og det skal etterbetales - og så skal en i tillegg gi kompensasjon for forventet lønnsutvikling i år. Det samme skjedde i fjor. Det førte da til at vi i fjor hadde tidenes beste trygdeoppgjør, fordi lønnsutviklingen generelt var høy. I fjor økte minstepensjonene med over 10 000 kr. Alt tyder på at vi kommer i den situasjonen at det som i fjor var tidenes beste trygdeoppgjør, i år blir avløst av tidenes beste trygdeoppgjør, nettopp fordi lønnsutviklingen er så høy som den er i samfunnet. I forrige stortingsperiode, som nestleder i sosialkomiteen, hadde jeg et nært samarbeid med bl.a. Fremskrittspartiet og daværende komiteleder John Alvheim, og vi var i en veldig aktiv posisjon med hensyn til å lage de retningslinjene som vi nå gjennomfører trygdeoppgjørene etter. De er veldig presise, tydelige og klare på at vi ikke skal underregulere G i forhold til lønnsutviklingen, og vi følger de retningslinjene nå. Så vil Stortinget i løpet av høsten få seg forelagt en lovsak der vi vil etablere nye retningslinjer for regulering av pensjonene i framtiden. Men pr. i dag er det helt åpenbart at Regjeringen vil sørge for at trygdeoppgjøret i år følger den lønnsutviklingen befolkningen for øvrig har hatt, og alt tyder da på at det blir tidenes beste trygdeoppgjør.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-21:
Nå kommer det et nytt spørsmål - det som var hovedkravet, var jo at vi skulle følge retningslinjene i trygdeoppgjøret, og at pensjonistene skulle ha samme lønnsutvikling som alle andre. Jeg har registrert at Stortinget, ikke minst Fremskrittspartiet, veldig ofte er opptatt av at Regjeringen må være lydhør for Stortingets vedtak og signaler. Det er jeg jo enig i. I hvert fall må vi være veldig opptatt av å følge vedtakene, og her er det jo et veldig klart og tydelig vedtak i Stortinget om retningslinjene for hvordan trygdeoppgjøret skal gjennomføres. Det har Fremskrittspartiet vært aktive utformere av, og vi skal gjennomføre trygdeoppgjøret i tråd med de retningslinjene. Det vil føre til at både minstepensjonister og andre pensjonister i likhet med alle andre får et veldig godt lønnsoppgjør i år. Pensjonene vil, i likhet med lønningene til folk, heves, så jeg tror vi alle kan regne med en reallønnsvekst i 2008.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-21:
Vi har ingen planer om å gjennomføre en sånn tilbakeføring av omsorgsopptjening. Det vi nå jobber med, er et pensjonssystem som i framtiden vil være slik at de som har opptjening i ny folketrygd, skal få en tilbakevirkende omsorgsopptjening i ny folketrygd. Dette har sammenheng med at de som har opptjening i ny folketrygd, har en alleårsregel som teller når de skal få beregnet sin pensjon, sånn at alle år teller med. Dermed er det viktig at de som er ute av arbeid noen år fordi de har omsorgsoppgaver, får en gratisopptjening for de årene. I den eksisterende folketrygden er det en besteårsregel som gjelder. Derfor har vi ikke ment at det var aktuelt å gå tilbake til før 1992 med en omsorgsopptjening for de gruppene, nettopp fordi det er veldig vanskelig å dokumentere det som har skjedd før den tid.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-21:
Jeg er veldig glad for at det ikke er spørreren som definerer hvorvidt jeg må svare ja eller nei, så jeg svarer slik jeg har tenkt å svare. Svaret på spørsmålet som representanten kommer med, er at alt tyder på at alle grupper kan forvente en reallønnsvekst i år. Lønnsøkningene er så store - og det gir overslag i trygdeoppgjøret, for det følger lønnsutviklingen - at selv om vi registrerer prisøkning på enkelte områder, er den samlede prisstigningen i 2008 lavere enn den samlede lønnsøkningen. Da kan normalt alle regne med en reallønnsvekst. Og det er bra, positivt og flott, og det er viktig at det også angår pensjonistene - også minstepensjonistene. Så er det all grunn til å understreke at jeg ikke er enig i framstillingen av at alle minstepensjonister er fattige. Det er faktisk feil. Mange minstepensjonister oppgir at de har en romslig og god økonomi. Det må også tas med i betraktningen.