trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2021-06-16:
Det har vært rett ut rørende å lese og høre Kristelig Folkepartis prinsipielle holdning til at statens ramme må vedtas ved brudd. I likhet med Reiten ønsker jeg å sitere fra en merknad fra regjeringspartiene, som sier: «Dersom organisasjonene skulle kunne bryte forhandlinger og Stortinget deretter forbedrer eller reduserer statens tilbud, vil det undergrave forhandlingssystemets berettigelse. Disse medlemmer vil ikke bidra til en slik utvikling.» Statsråden har jo nettopp skrevet en bok som heter «Snakk sant om livet». Hvis statsråden skal snakke sant om 2014 og 2017 og Kristelig Folkepartis opptreden den gangen, da man gjorde det stikk motsatte av hva Kristelig Folkeparti framholder som et viktig prinsipp i dag, hvordan vil hun da karakterisere det?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Det er ikkje tvil om at dei bilda som ligg bak dagens utgreiing, er ubehagelege bilde å sjå og slik ein ikkje ønskjer å ha det. Eg har likevel lyst til å takka for utgreiinga frå statsråden og meiner at ho gjev eit bilde av at ein gjer veldig mykje i næringa, og at næringa jobbar aktivt med dette. Det er ein stor jobb, og ein er langt frå i mål. Eg trur at skal ein koma i mål med dette, må ein ha eit samarbeid der alle bidrar: bonden, slakteriet, veterinærar, tilsynsmyndigheiter, fagmyndigheiter osv., for me ønskjer jo å ha ei norsk svinenæring. Det er ikkje slik at me tener dyrevelferda ved å leggja ned ei norsk svinenæring. Me ønskjer å ha ei norsk svinenæring der dyrevelferda er god. Så hender det ofte i forbindelse med denne typen saker at det kjem krav om at regelverket må skjerpast. Men når regelverket vert brote, er det først og fremst i oppfølginga av regelverket og handhevinga av regelverket at innsatsen må setjast inn. Ei lita uro rundt heile ramma rundt denne saka: For Senterpartiet er det viktig at handhevinga av regelverket er eit offentleg ansvar. Då må me sørgja for at Mattilsynet er i stand til å utføra den oppgåva, og at dei kan utføra oppgåva på ein måte som gjev tillit både i befolkninga og i næringa. Med det me har sett i denne saka, der utgangspunktet for diskusjonen vår er aksjonistar som har eit syn på norsk dyrehald som i alle fall ikkje eg deler, vert det krevjande. Eg har ikkje lyst til å gjera dette til ein diskusjon om metodebruk, men eg meiner at det ikkje skal vera dei mest ekstreme dyrevernsaksjonistane som set standarden for debatten om dyrevelferd. Eg vil òg seia at same kva rolle ein har i samfunnet, bør ein viss ein ser – anten lovleg eller ulovleg – brot på regelverket, både moralsk og etisk varsla Mattilsynet om det ein har vorte klar over. Eg håpar òg at det vil vera slik at det framover vert gjort journalistisk arbeid av journalistar som sjølve går inn og ser på ulike forhold i norsk landbruk. Eg trur at det bildet som me ser og har fått presentert, ikkje er representativt. Eg trur norsk landbruk har alt å tena på at folk rundt om i Noreg får sjå korleis det er på ein heilt vanleg gard, og korleis dyra har det der. Det krev at journalistar kjem seg opp frå kontorstolen sin og ikkje sit og ventar på at andre skal gjera jobben for dei. Eg vil òg varsla at det er gode grunnar for å få ei stortingsmelding om dyrevelferd, og eg ser fram til det. At ho er kunnskapsbasert, faktabasert, tek utgangspunkt i at me ønskjer eit norsk landbruk òg i framtida, er veldig, veldig viktig.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Ut frå det konstitusjonelle er det ikkje tvil om at Stortinget står fritt til å vedta det jordbruksoppgjeret som ein ønskjer. Så høyrer ein i innlegget her og i replikkvekslinga at ein nærmast skyldar på bøndene for at det vart som det vart, og ein beklagar brotet. Det vart jo brot i 2014 og i 2017. Då valde Høgre å vera med på endringar i jordbruksoppgjeret i Stortinget, trass i at det var brot. Så har eg høyrt antydningar om at det at ein i 2012 og 2021 ikkje eingong sette seg ved forhandlingsbordet, som ein har sagt, skal påverka behandlinga i Stortinget. Det har ikkje grunnlag i nokre reglar eller noko system. Men spørsmålet mitt til Høgre er: Kor mange timer bør landbruket forhandla før Høgre meiner det er legitimt å gjera endringar i eit for dårleg tilbod i Stortinget?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
I innlegget sitt var representanten oppteken av å ha arbeidsplassar på Tolga og i Namsos. Viss ein les i Framstegspartiets partiprogram og utkastet for neste periode, står det at ein skal fortsetja arbeidet med å fjerna tollsatsar og beskyttelsesregime. Då er mitt spørsmål: Viss ein lykkast med å fjerna eller redusera tollsatsane og beskyttelsesregimet, trur ein framleis at det vil verta fleire arbeidsplassar på Tolga og i Namsos?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Det kan vera interessant å snakka om haren, særleg når kritikken kjem frå skilpadda – viss det er lov til å seia for å gjera bildet komplett. Men eg skal svara på det som er spørsmålet. For det første erkjenner me at marknaden er ein viktig del. Det er difor me seier at når ein skal leggja ein forpliktande inntektsplan, må ein sjå på ting som f.eks. tollvern, for tollvernet handlar om kor mykje ein kan ta ut i marknaden. Det handlar om støtte, det handlar om korleis ein innrettar støtta. Eg trur at det er svært, svært viktig. Kva vil ein gjera for dei som har investert? Jo, mange av dei som har investert ganske tungt, slit i dag med høg gjeld og lite inntening. Det viktigaste me kan gjera for dei, er å gje auka inntening. Senterpartiet har vore tydeleg på det over tid, at når me innfører avgrensingar der me tek ting nedover, skal me ha fullt ut respekt for den private eigedomsretten og dei som har investert, sånn at det ligg fast.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Eg meiner det er grunnlag for å auka den norske sjølvforsyninga, og eg meiner òg det er grunnlag for å auka norskandelen av ei rekkje produkt. For det første må me sørgja for at me er sjølvforsynte på kjøtsida. Det vil vera viktig. Det har vore mykje fokus på yoghurt og ost, at importandelen har vore høg. Der meiner eg det er viktig å ta grep for å avgrensa det. Det feltet der det er størst import i dag, og der eg tenkjer at moglegheitene for auka nasjonal produksjon er aller størst, er innanfor bær, frukt og grønt. Der har ein i tilbodet dessverre i for liten grad følgt opp den satsinga ein varsla, men det er betydeleg potensial innanfor grøntnæringa til å auka norskandelen. Jamt over er det moglegheit til å få meir avsetjing i den norske marknaden.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Langt på veg er me einige om at me skal innføra tak igjen, at me skal ta ned grenser. Me har eit eige forslag der ein seier at ein støttar dei strukturgrepa som landbruket har føreslått i sitt krav. Det går òg inn på ei rekkje ulike sektorar. Eg er ueinig i at det ikkje er eit skilje her. Eg tenkjer at hovudproblemet i norsk landbrukspolitikk er verken Senterpartiet eller SV. Eg meiner me har ei felles utfordring med å få ein ny kurs på landbrukspolitikken, med ein forpliktande, tidfesta plan for å tette inntektsgapet. Så trur eg heller ikkje resten av debatten bør handla om om Senterpartiet har 10 000 kr meir i inntektstetting enn det SV har i årets oppgjer. Eg registrerer at viljen til å tetta inntektsgapet er stor, og så skal me ta den tida som trengst for å finna ut om det skal vera på fire, fem eller seks år.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Eg hadde eigentleg ikkje tenkt å ta replikk, men så kom eg på at det var siste moglegheit til å ta replikk på representanten Reiten, så den sjansen vil eg gjerne nytta. Ein veit at mykje av det som har skjedd i landbrukspolitikken dei seinare åra, har skjedd med Framstegspartiet involvert. I 2014 fekk ein til ei einigheit på Stortinget, då Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet fann saman. Det same skjedde i 2017, og det same skjer når ein dannar fleirtal for oppgjeret i år. Det er vel ganske brei einigheit om at særleg ein del av dei grepa som vart tekne i 2014, har vore negative for ønsket om å ha eit landbruk i heile landet. Mitt spørsmål er rett og slett om representanten Reiten er bekymra for kva som vil skje med landbruket viss landet får ei ny regjering.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Då skal eg formulera spørsmålet sånn at me unngår dei verste reklamesnuttane for nye bøker som er gjevne ut. Eg merkar meg at statsråden er veldig oppteken av å kikka bakover i tid. Eg tenkte å kikka litt framover i tid. Det er jo sånn som, eg har oppfatta det, at i Innst. 251 S for 2016–2017 vert det slått fast at inntektsgapet skal verta tetta, som eit mål. Så er det jo, trur eg, ei erkjenning blant dei fleste av oss at der er me ikkje i dag. Inntektsgapet er ikkje tetta. Så foreslår Senterpartiet i dag at me skal ha ein forpliktande og tidfesta opptrappingsplan for tetting av inntektsgapet. Då er eigentleg spørsmålet mitt: Kva synest statsråden og kva synest Kristeleg Folkeparti om å vedta at me skal ha ein forpliktande og tidfesta opptrappingsplan for tetting av inntektsgapet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Eg tenkjer det er viktig i denne saka å fokusera på det me faktisk debatterer, nemleg jordbruksoppgjeret 2021, og for bønder flest er det pengar som tel. Senterpartiet har lagt fram sitt alternative forslag. Det vil med dagens berekningsmodell redusera inntektsgapet med 25 000 kr. Så kan det vera greitt å minna om at avstanden ned til neste parti i næringskomiteen er om lag 10 000 kr. I tillegg kjem effekten av det som er lagt inn ekstra i investeringsstøtte, som er viktig å ta med seg. Det er mykje som er bra i innstillinga, og eg er glad for at Senterpartiet og Arbeidarpartiet har ei rekkje viktige forslag saman, og at òg Senterpartiet, Arbeidarpartiet og SV er saman om mange sentrale og viktige spørsmål. Eg har lyst til å snakka om eitt av vedlegga til årets jordbruksoppgjer, nemleg jordvernstrategien, for noko av det viktigaste me kan gjera i eit beredskapsperspektiv, er å ta vare på ressursane der me produserer mat. Ein har hatt eit mål, men dei to siste åra har ein dessverre ikkje nådd det målet. No ønskjer ein å setja eit nytt mål, på 3 000 dekar per år. Det er eit steg i rett retning, men det er ikkje bra nok. Då Senterpartiet fremja sitt forslag, ønskte me å ha eit halveringsmål ned til 2 000 dekar. Me påpeikte òg ein del openberre svakheiter med dagens målingsmetodar, bl.a. korleis ein rapporterer det inn. Ein har dyrka jord som på sett og vis er tapt som matjord, som ikkje vert innrapportert, og så har ein jord som er innrapportert, men som ikkje er nedbygd. Så det å få eit betre bilete av kva den reelle nedbygginga av dyrka mark er, trur eg er veldig, veldig viktig. Senterpartiet hadde håpt at det var eit fleirtal for å ta det ned til eit halveringsmål, men me registrerer at det i alle fall er ein vilje til å gå ned til 3 000 dekar. Jordvern er langsiktig arbeid, det er ikkje nokon kvikkfiks. Eg synest ein i denne debatten i altfor stor grad har sagt at fordi ein fører ein sånn politikk, får ein 1 000 dekar meir til det eine eller det andre. Landbruk er meir langsiktig enn som så. Det handlar om vêr, det handlar om bondens prioriteringar, og så handlar det litt om politikken. Men ein kan ikkje ta alt til inntekt for eigen politikk. Når det gjeld jordvern, er det sånn at dette vil ta tid, og det som er farleg nå, er at trenden ser ut til å gå i feil retning. Då må me få snudd han. Me må redusera nedbygginga av dyrka mark. Tida då ein brukar dyrka mark til å byggja industri, parkeringsplassar og bustader, bør vera forbi.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-06-16:
Stortingsvalet i haust vert eit retningsval for norsk matproduksjon. Skal me gå frå åtte år der grunnlaget for landbrukspolitikken har vore Framstegspartiet, til nye år der grunnlaget er beredskap, verdiskaping og busetjing? Det er mykje ein kan lova og ikkje lova, men løftet om at Senterpartiet alltid skal stå opp for norsk landbruk, og at Senterpartiet alltid skal stå opp for norsk matproduksjon, ligg fast. Det vil òg liggja fast i ei Senterparti-leia regjering, som me forhåpentlegvis får etter valet, og som vil løfta norsk matproduksjon og svara på dei utfordringane som me har med å ha eit landbruk i heile landet. Stortingsvalet i haust er eit retningsval for matnæringa og for landbruksnæringa i landet.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-16:
Jeg er født på en gård, et mindre bruk på Eiker i Buskerud, og så har jeg levd en stund og fulgt jordbrukspolitikken med interesse helt siden 1970-tallet. Det utrolige er at de utfordringene som norsk jordbruk sto overfor på 1970-tallet, fortsatt gjelder. En kan omtrent bare ta opp gamle dokumenter – snu bunken. SVs Berge Furre, som da var leder av landbrukskomiteen, snakket om sjølberging, mindre import av kraftfôr, kortreist mat, støtte til de mindre brukene, at Norges fortrinn burde blitt utnyttet i langt større grad. Vi er i samme situasjon i dag. SV sier: Glem den vanvittig stordriftsideen og det vanvittige effektiviseringsjaget, som går ut over både folks og dyras helse. Norge kan ikke konkurrere på kvantitet, vi kan konkurrere på kvalitet. Med kvalitet mener jeg trygg mat, giftfri mat, god dyrehelse, god dyrevelferd, bedre jordforvaltning, større miljøhensyn – en forvaltning som settes inn i et tusenårsperspektiv. Da må vi, akkurat som representanten Lundteigen sa, verne om tollvernet, sånn at prisene kan tas opp. Vi må slå ring om vanskeligstilte bruk, mindre bruk, kombinasjonsbruket, og vi må selvsagt utvikle videreforedling av produktene og informasjon til forbrukeren om hva de får med norske produkter. Jordbrukets kår er noe alle i Norge burde vært opptatt av, enten de bor i byene eller ute på landsbygda, for jordbruk er distriktspolitikk. Når jordbruksyrket er så dårlig betalt, eller arbeidsforholdene, som avløser- og ferieordningene, er for dårlige, flytter folk til byene. Det er vel ingen som er tjent med det, at presset på boliger, velferdstjenester og annet bare øker i byene. Dette er jo en del av hele samfunnsutviklingen. Og så skal vi spørre hva det egentlige regnestykket er, om alle disse samfunnsøkonomiske tallene kommer inn i regnestykket. Kanskje er en skikkelig lønn til dem som produserer maten, og som befolker levende bygder, en liten pris å betale. I denne sammenhengen er kanskje 1 mrd. kr ganske lite – ja, nesten null. Det er herlig å se at nok et bondeopprør har satt fart i debatten og røsket opp i fastskrudde forestillinger i forhandlingsinstituttet og i stortingsflertallet. Jeg husker veldig godt det første, Hitra-opprøret, der SV også var en god støttespiller. Vi må få en opptrappingsplan for inntektene i jordbruket og utrede nytt beregningsgrunnlag for inntektene. Så vidt jeg forstår, tyder alt på at man sammenligner epler og pærer når bøndenes inntekter sammenlignes med øvrige grupper. Dette poenget har jeg tatt opp i et skriftlig spørsmål til statsråden, og det er inne i rød-grønne forslag i dag.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Bildene som vi i forrige uke så på skjermen i NRK-reportasjen, var skremmende. Situasjonen var ikke god, og en rekke problemstillinger ble reist. Jeg kommer ikke til å gå inn på hvordan dette er avdekket, for det er uansett avdekket. Det er på mange måter ikke det som er problemstillingen. Det som er problemstillingen, er hvordan dyrevelferden er. Jeg takker statsråden for en god og fyldig redegjørelse. Det er ingen tvil om at dyr skal ha det bra. Dyr har en egenverdi. Vi har en rekke kontrollsystem – alt fra veterinærene som er på gårdene i utgangspunktet, og som er inne og besøker besetningene, til Mattilsynet og slakteriene. Til sjuende og sist er det bonden som må følge opp dette. Det er gjort en kartlegging. Allikevel er ikke dette bra nok. Jeg er helt sikker på at god dyrevelferd er bra for dyret, men ikke minst er det bra for bonden. Samspillet mellom myndigheter og bonde, for jeg tror på samspill, er viktig i dette. Vi kan ha så mye tilsyn vi måtte ønske, men vi må ha det samspillet, med dyr i fokus. Det er å bemerke at Mattilsynet er nødt til å ha en enhetlig praktisering når de gjør kontroller og har tilsyn, for enhetlig praktisering, ikke minst med en god faglig standard, er særdeles viktig. Ja, jeg tror det er forbedringspotensial når det gjelder både plass i binger, matter, strø og ikke minst miljøberikelse, og jeg tror at sånt er nødt til å komme. Jeg tror at vi er nødt til å bli enda flinkere og enda dyktigere, men nettopp gjennom det samspillet tror jeg det er muligheter til å nå i mål. For er det noen som virkelig må spille på lag med forbrukeren, er det svinenæringen. Det som er bra for forbrukeren, er at vi sikrer en god dyrevelferd. Derfor kan vi ikke ha det sånn som det ble vist i NRK-reportasjen. Det er nødt til å komme framover. Det vil være bra for dyrene, det vil være bra for forbrukeren, og ikke minst vil det være bra for bonden.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Det var for så vidt en interessant gjennomgang. Representanten Pollestad startet med haren – eller «hårrån», som vi sier. Vi som er litt kjent med naturen, vet at haren innimellom hopper litt hit og dit, uten at man helt har kontroll på det. Det kan også det representanten Pollestad kom med, tyde litt på. Jeg er fullt ut klar over hva som er fremmet, uten at jeg klarer å se at representanten tar inn over seg at også landbruket er i et marked. Det er også interessant at det som kan se ut som framtidige regjeringspartnere – SV, men ikke minst også Arbeiderpartiet – ønsker å fokusere spesielt på 14 melkekyrs fjøs, altså mellom 80–100 tonn. Hva er det som er Senterpartiets plan for dem som faktisk har gjort de store investeringene i landbruket i dag, som faktisk har gjort det mange nå ønsker å gjøre?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Det er i hvert fall en forutsigbarhet med skilpadden. Om den ikke er spesielt rask, går den sakte, men sikkert framover. Haren hopper jo hit og dit uten at en vet hvor den lander hen, så jeg skjønner at det kan være det den politikken representanten Pollestad ønsker, er basert på. Det er interessant å bore litt i det med marked. Det har vært forutsigbarhet når det gjelder toll. Det har regjeringen stått for. Uansett er det sånn at vi kan ikke ete opp hvis vi skal øke produksjonene enda mer. Hvor skal avsetningen da være, når vi ligger mer eller mindre i taket nå både på kjøttsiden og på melkesiden? Da er det interessant å høre hvordan Senterpartiet reflekterer over hvor vi skal avsette produktene til den dyktige norske bonden, for der er vi nok enig.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Jeg husker utmerket godt den debatten som representanten Knag Fylkesnes viser til, fra da vi startet med forhandlinger i denne salen om et kvotetak på 1,2 millioner liter, til at vi sammen med Kristelig Folkeparti fikk landet det på det som er per i dag. Jeg er også av den formening at det er viktig å gi mulighetene til dem som vil satse, men også å ha med den bæreevnen som vår geografi og vår topografi gir med tanke på begrensninger. Jeg ønsker å utvikle et mangfoldig landbruk. Jeg skjønner at representanten Knag Fylkesnes muligens ikke er så enig i det, for jeg tror at vi nettopp gjennom det mangfoldige landbruket blir attraktive i flere henseende, når det gjelder turisme, og når det gjelder andre ting. Men det kan ikke være sånn at vi har en monokultur som den som ble utviklet spesielt etter overproduksjonen fra opptrappingsvedtaket som Berge Furre sto i spissen for i 1975.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Det kunne vært interessant å reflektere over ganske mye. Jeg har en ganske god kjennskap til denne næringen gjennom mange år. Det er ikke til å komme fra at det store frafallet, hvis jeg skal bruke det uttrykket, nok kom på et tidligere tidspunkt enn da Høyre og Fremskrittspartiet kom i regjering i 2013, også med det man viser til i 2014. Jeg husker veldig godt hele oppsangen på 1990-tallet, da Gunhild Øyangen satt som landbruksminister. Det var ikke mye glede rundt kjøkkenbordene i trønderlånene i Trøndelag den gangen. Alt var strukturert i forhold til hva man hadde muligheter til. Det er det ikke i dag. I dag ligger det et mulighetsrom der. Det er mulig å tørre å satse, og det er mulig å gå videre. Men det er noen paradokser. Det er at representanten Knag Fylkesnes er så opptatt av dem som ikke har investert. Enn om han kanskje var litt opptatt av dem som har gjort investeringer?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Jeg er uenig i hele inngangen til Knag Fylkesnes. Det var det vedtaket som ble gjort i 2014, ikke minst med de ganske kraftige justeringene som Kristelig Folkeparti og Venstre la på bordet den gangen, som nettopp åpnet for et større mangfold, en større variasjon og muligheter til å kunne satse for dem som ønsket det. Så kan det være sånn – ut fra den refleksjonen som Knag Fylkesnes kom med i sitt innlegg, da han refererte til Berge Furre i 1975, og ære være professor Furre, som jeg synes hadde gode intensjoner. Problemet den gangen, problemet i 1980 og 1981, var at det nådde taket på produksjonene, og plutselig, selv om vi hadde et sterkt opptrappingsvedtak, var det altså ikke noen gevinst for landbruket, det ble sterkt regulert. Det var regulert fram til 2003, noe som ikke var noe givende for næringen. Det som er bra nå, er at vi har et mangfold, vi har en variasjon, og det har dagens regjering stått for.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Jeg hørte godt hva representanten Moxnes svarte Steinar Reiten. Det er ganske interessant når det retorisk blir vist til de små brukene som har gått ut av produksjon. Og så er det ikke til å komme fra at det er mange som har satset ganske tungt. Vil det da være sånn framover at Rødt vil gå inn for en ganske storstilt regulering, et øvre tak med tanke på å ha muligheten til å drive? Det vil kunne føre til at ganske mange får en stor gjeldsbelastning. Når det gjelder mange av dem som nå har støttet opp rundt bondeopprøret – som representanten Moxnes påpekte at han støttet – vil det med Rødts politikk faktisk gå ut over disse.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Det er vel ikke så mange som er uenig i at bonden må ha en inntekt å leve av, men det er jo et spørsmål hvordan en skal komme dit, og jeg er ikke sikker på om Senterpartiets litt arkaiske inngang til det er det som dekker opp behovet. Jeg tror at litt av det som er utfordringsbildet framover, er at vi med tanke på norske råvarer er nødt til å sikre protein som er kortreist. Kortreist protein vil bedre lønnsomheten både innenfor det som er tradisjonelt innenfor landbruket, og ikke minst innenfor oppdrett av fisk. Gjennom de synergiene har vi noen muligheter. Jeg tror at det som eksempelvis er anvendt på grunnivå, som på Mære landbruksskole, der de prøver å få til akkurat det med kortreist protein, vil være noe av det som gjør at landbruket kan komme på offensiven. Jeg er litt bekymret når mange fra Senterpartiet reiser seg her i dag og prater ned norsk landbruk. Tidlig på 1990-tallet kom jeg hjem og tok over en gård. Da var det sånne tilstander at folk pratet det ned rundt kjøkkenbordene. Det var Gunhild Øyangen som da var statsråd. Det var ikke mye optimisme å spore i næringen. Alt var svart. Alt var regulert. Det ble pratet ned. Jeg sitter igjen med litt av den biten i dag. Det har gått godt i store deler av næringen. Og ja, det er noen utfordringer, spesielt når det gjelder gjeldsbelastningen i norsk landbruk i dag. Det er en utfordring. Det er en utfordring med tanke på dem som ikke har investert. Det er ikke og kan heller ikke være et folkekrav at alle mindre bruk skal ha melkerobot, men det er helt klart at alle må følge løsdriftskravet til 2034. Da må vi hjelpe hverandre for å se om det finnes noen andre muligheter til å bygge rimeligere enn det vi gjør i dag, for kostnadsveksten i landbruket har vært enorm. Det som på mange måter redder situasjonen, er at vi har hatt et forutsigbart styresett fra regjering og stat ved at vi har holdt en lav rentebelastning, og det har gagnet landbruket stort. Det er klart at det er noen mørke skyer hvis vi ikke klarer å knekke de utfordringene, men det er definitivt ingen grunn til å prate landbruket ned.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-06-16:
Det er greit å påpeke at landbruket i Sveits er ganske todelt. Ett er for det nasjonale, og det andre er i høyeste grad for et marked utenfor Sveits. Jeg tror også det er et retningsvalg til høsten. De som ønsker en videreføring av en form for monokultur, må gjerne stemme på de rød-grønne. Ønsker man variasjon og mangfold, vet man hvor mulighetene ligger. De mulighetene håper jeg også at landbruket klarer å se når man gjør opp boet og husker de årene som var fra 2005 til 2013. Det var ikke da det blomstret mest. Jeg håper at det vil være en del av grunnlaget når man tar sine valg.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
En av ulempene med å representere et lite parti er at en ofte kommer langt ned på talerlisten, og at mange av de gode poengene allerede er tatt. Jeg skal derfor ikke gjenta ting som allerede er kommet fra talerstolen i dag, annet enn å understreke at også for oss i Kristelig Folkeparti var det sjokkerende bilder vi fikk se. Det er totalt uakseptabelt at norske bønder behandler dyr på den måten. Slike forhold må slås hardt ned på, og vi forventer at produsenter som bryter alle regler for god dyrevelferd på denne måten, ikke får mulighet til å levere slaktedyr til selskap i næringsmiddelindustrien. Det er også i tråd med de forpliktelsene som bl.a. Nortura har tatt på seg overfor forbrukerne. Så er jeg også glad for at landbruks- og matministeren er framoverlent og tar tak i dette. Hun har allerede varslet at det vil komme en stortingsmelding om dyrevelferd. Det er på høy tid. Sist det skjedde, var under Bondevik II-regjeringen. Det er også viktig når en først setter dyrevelferd på dagsordenen, at en da utvider debatten til også å gjelde dyrevelferd i andre deler av landbruket, også for kjæledyr. Statsråden har også varslet en gjennomgang av lover og regelverk for om nødvendig å gi Mattilsynet utvidet mandat til å kunne gjennomføre kontroller. Det er et forhold som ikke har blitt berørt i debatten i dag, og som vi i Kristelig Folkeparti faktisk mener er viktig, og som også bør bli et tema i den stortingsmeldingen. Vi må stille oss spørsmålet: Hva er årsaken når en ser at slike grove brudd på dyrevelferden skjer? Det er viktig med kontroll, det er viktig med et fungerende regelverk, men hva er årsaken som ligger bak? Dessverre viser det seg altfor ofte at når de store dyretragediene blir avslørt, ligger det også store personlige tragedier bak de forholdene. Det er mennesker som sliter på det personlige plan. Det kan være psykiatri involvert. Derfor er det også veldig viktig å reise spørsmål rundt helse-, miljø- og sikkerhetsarbeid i norsk landbruk. Vi vet at Norsk Landbruksrådgiving har fått den oppgaven – og gjør en viktig jobb – men vi skal huske at det å være bonde er et ensomt yrke. Det er et yrkesfellesskap som etter hvert har blitt mindre, og der det er få å kunne konferere med, samtale med, om både gleder og utfordringer ved yrket. Så vårt håp er at helse, miljø og sikkerhet, det å kunne se bonden som sliter, på et så tidlig tidspunkt at den typen tragedier kan avverges, også må være en viktig del av det arbeidet som nå skal gjøres.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
På side 7 i komitéinnstillingen skriver regjeringspartiene følgende: «Komiteens medlemmer fra Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti viser til at det er lang praksis for at regjeringen ved brudd i forhandlingene fremmer forslag for Stortinget basert på statens tilbud. Dette er, etter disse medlemmers syn, en nødvendig behandlingsmåte dersom en skal opprettholde den etablerte forhandlingsordningen, noe disse medlemmer ser som svært viktig for å sikre en balansert utvikling i næringen og for å ivareta jordbrukets forskjellige samfunnsroller. Dersom organisasjonene skulle kunne bryte forhandlingene og Stortinget deretter forbedrer eller reduserer statens tilbud, vil det undergrave forhandlingssystemets berettigelse. Disse medlemmer vil ikke bidra til en slik utvikling.» Med unntak av partinavnet er dette er et direkte sitat fra komitéinnstillingen til jordbruksoppgjøret etter bruddet i 2012, formulert av de daværende rød-grønne regjeringspartiene. Vi registrerer at SV i år foreslår en påplussing på statens tilbud med 1 mrd. kr. Hva er det som gjør at det som for SV var en logisk konsekvens av bruddet i 2012, ikke er det i 2021?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
På side 23 og 24 i komitéinnstillingen har SV levert en liste med strekpunkter over det som partiet mener er særlig viktige klimatiltak i jordbruket. Jeg registrerer at redusert kjøttforbruk ikke er nevnt i de tiltakene, og det er ganske oppsiktsvekkende sett i lys av andre saker som Stortinget har behandlet tidligere i vårsesjonen. Da klimameldingen med regjeringens klimaplan ble behandlet, stemte SV imot et forslag som eksplisitt slo fast at det ikke skal innføres en klimaavgift på norsk kjøtt. Da Stortinget for tre uker siden behandlet et representantforslag fra Miljøpartiet De Grønne om lavere kjøttforbruk, økt selvforsyning og mer bærekraftig mat, fremmet SV et forslag med følgende ordlyd: «Stortinget ber regjeringen jobbe systematisk for å redusere det norske kjøttforbruket.» Hvorfor nevner ikke SV redusert kjøttforbruk som et klimatiltak med ett ord i komitéinnstillingen til jordbruksoppgjøret? Er det for – både i bokstavelig og i overført betydning – å gjøre seg mer spiselig for Senterpartiet, i håp om å bli en del av det gode selskap etter et eventuelt regjeringsskifte etter valget i høst?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
La meg da først slå fast at det heller ikke mellom de rød-grønne partiene er enighet rundt spørsmålet om det fortsatt skal være lov å selge, leie eller leie ut kvoter. Der SV sier et kontant nei, vil ikke Arbeiderpartiet og Senterpartiet være med. Så har jeg lyst til å understreke at da kvotetakene ble hevet i 2014, skjedde det ikke i et vakuum. Da hadde de rød-grønne partiene regjert i åtte år, og en hadde sett at det ble stadig færre og større bruk. Det var selvstendig næringsdrivende som bygde større fjøs, installerte roboter og etter hvert stanget i taket for det som den gangen var produksjonsnivået. Derfor mener jeg fortsatt i dag at det at kvotetaket ble hevet i 2014, var riktig, nettopp som følge av den utviklingen som hadde vært i landbruket – igjen som følge av den landbrukspolitikken som hadde vært ført av de rød-grønne de åtte årene før.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
Denne regjeringen har ført en svært god landbrukspolitikk. Opposisjonspartiene prøver nå å skape et vrengebilde, at den politikken har vært feilslått. Denne regjeringen har ført en aktiv politikk som nettopp har vært rettet mot de små og mellomstore brukene for å få dem med i utviklingen. Vi har forsterket kanaliseringspolitikken, vi har økt budsjettstøtten per ku to til tre ganger mer for bruk med 15 kyr enn for bruk med 60 kyr. Vi har innført et eget tilskudd til små og mellomstore bruk, det såkalte pyramidetilskuddet – jeg kunne ha nevnt mange flere eksempler. Vi har ført en landbrukspolitikk som ivaretar en variert bruksstørrelse med landbruk i hele landet. Hva som vil komme i etterkant, er ikke opp til meg å si, men jeg har to grafiske framstillinger som kanskje kan si noe om det. For det første: inntektsutviklingen målt i kroner opp mot andre grupper i samfunnet i den perioden de rød-grønne regjerte. For det andre: framsiden av Nationen den 16. april i 2013, som viser hvordan selvforsyningsgraden hadde gått dramatisk ned i løpet av de åtte årene.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
Jeg mener at det bondeopprøret satte i gang, er relevant, det er reist en del sentrale problemstillinger, bl.a. hvordan man regner seg fram til tallene i totalkalkylen. Der har bondeopprøret tatt opp en del problemstillinger som vi også er enige om at er viktig å få belyst. Derfor er jeg glad for at landbruks- og matministeren har signalisert at dette utvalget vil bli satt ned, og at en vil gå inn i den problematikken. Det er også slik at når dette utvalget først begynner sitt arbeid, må de ha tilstrekkelig tid til å få landet det. Dette er utrolig kompliserte prosesser, så jeg tror vi skal vokte oss vel for å forenkle det altfor mye, og kanskje også for å spenne forventningene til arbeidet som nå skal gjennomføres av utvalget, altfor høyt.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
Jeg siterer fra side 20 i partiet Rødts prinsipprogram: «Vi baserer forståelsen vår av samfunnet på marxistisk teori. Som andre teorier må marxismen alltid prøves mot praksis, slik at den kan bli et stadig bedre verktøy i den politiske kampen i et samfunn i stadig endring.» Den som har lest litt idéhistorie, vet at det er et helt sentralt element i marxistisk teori at privat eiendomsrett og privat kontroll over naturressurser og andre produksjonsmiddel er selve bærebjelken i det marxister definerer som et undertrykkende kapitalistisk samfunnssystem. Nyere historie viser også at i land der marxist-leninismen har blitt etablert som politisk styringssystem, er det blitt gjennomført en hardhendt nasjonalisering av privateide arealressurser og etablering av kooperativ og kollektivbruk, der bonden blir redusert til en leilending for staten og regimet. Er det plass for den selveiende bonden i Rødts idealsamfunn?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
Jeg er glad for det svaret fra Rødt, men jeg må nesten følge opp med et nytt spørsmål. Vil det da være slik at Rødt vil trekke en grense for hvor retten til å eie selv skal gå? Skal det være slik at hvis et bruk kommer over en viss størrelse, bortfaller retten til å eie selv fordi det da blir definert som en del av storkapitalen i landbruket?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
Representantene Bjørke og Bjørnstad har utfordret Kristelig Folkeparti på at vi ikke agerer på samme måte i 2021 som vi gjorde i 2017. Hva er grunnen til det? Kristelig Folkeparti vingler ikke. Vi er konsistente i vår landbrukspolitikk. I 2017 var situasjonen at Stortinget uken før jordbruksoppgjøret skulle forhandles, hadde vedtatt et nytt inntektsmål for landbruket. Inntektsmålet, som fortsatt står, er å redusere inntektsgapet mellom landbruket og andre grupper i samfunnet. Så leverte regjeringen et tilbud som ikke var i samsvar med det nylig vedtatte inntektsmålet, som også regjeringspartiene hadde stemt for – det var nemlig enstemmighet i Stortinget da det inntektsmålet ble satt – og vi i Kristelig Folkeparti foreslo da å løfte rammen til 790 mill. kr, noe som ville tilsvare en kronemessig lik utvikling mellom landbruket og andre grupper. Det er nøyaktig samme prinsipp som blir lagt til grunn i årets tilbud, der tilbudet sikrer en kronemessig lik utvikling. I 2014 mente Kristelig Folkeparti at det var greit å markere at regjeringen var i mindretall og måtte forholde seg til et landbruksflertall på Stortinget. Det var grunnen til at vi gikk noe høyere. Når det er sagt, har jeg lyst til å understreke at vårt samarbeid med landbruks- og matministrene fra Fremskrittspartiet har vært meget godt. I alle fall er det min erfaring. Jeg vil berømme Jon Georg Dale som en god og pragmatisk landbruks- og matminister. Bård Hoksrud fikk dessverre ikke tid til å vise hva han var god for, så veldig lenge, men også i dialogen vi hadde med Hoksrud, fungerte det veldig bra. Så bare helt til slutt også litt tilbake til 2012, som representanten Bjørke var inne på. Da var også situasjonen at det var levert en stortingsmelding fra regjeringen der det var definert et inntektsmål. Så kom tilbudet i 2012, og de rød-grønne leverte ikke på det inntektsmålet de selv hadde skrevet i stortingsmeldingen. Da valgte vi i Kristelig Folkeparti, som eneste parti, å fremme forslag om at oppgjøret skulle tilbake til partene for en ny runde. Det står vi for. Det mente vi var god politikk den gangen, og det mener vi i dag. Når det gjelder selvforsyningsgrad opp til 50 pst., er det grunn til å minne om det Nationen skrev den 16. april 2013: «Andelen norskprodusert mat, basert på norske jordbruksressurser, har sunket fra 48 til 40 prosent siden 2005.» Med andre ord: Det de rød-grønne leverte på selvforsyning, var et realt magaplask etter åtte år ved makten.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-06-16:
Da representanten Aasland sa at jeg hyllet Fremskrittspartiets landbrukspolitikk, var min første tanke at det er mye en skal høre før ørene ramler av. Det jeg sa, var at landbruks- og matministrene fra Fremskrittspartiet har vært dyktige og pragmatiske i det at de har forholdt seg til et landbruksflertall på Stortinget, som Arbeiderpartiet også har vært en del av. De har vært klar over at de ikke har fått gjennomført sin primærpolitikk, men de har forholdt seg til det på en god måte. Jeg forstår at det for Arbeiderpartiet sitter langt inne å snakke godt om politiske meningsmotstandere. Jeg for min del mener at en skal være raus nok til å kunne gjøre det i de tilfellene der det er grunn til å gjøre det. Så er det min konklusjon, når jeg nå snart er ferdig med min tid på Stortinget, at den gjørmebrytingen vi av og til blir en del av her, der det aldri skal være mulig å kunne levere konstruktive, positive omtaler av andre politikere, kommer jeg ikke til å savne.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Jordbruksmeldingen er den øverste marsjordren til regjeringen for å følge opp det som er Norges politikk for mat og jordbruk. I forbindelse med den står det i en enstemmig innstilling at komiteen mener at gode velferdsordninger er et viktig bidrag for å sikre rekrutteringen til jordbruksnæringen, og at utøverne i landbruket skal kunne ha sosiale vilkår «på linje med andre grupper». Men det har jo gjennom denne våren kommet fram mange tydelige eksempler på at det ikke er så. Folk som skal få familie, må gå i fjøset rett før de skal få unger selv, og det er ikke mulig å ha et ordentlig system med avløsning som sikrer ferie, fritid og familieliv. På dette punktet bryter regjeringens forslag i dag med nettopp jordbruksmeldingen. Hvordan kan representanten forsvare at det er dårligere sosiale vilkår, og at jordbruksmeldingen brytes i dag?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Det er helt riktig! Det skal jeg med glede gjøre, for det er det som er viktig for en ny kurs.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet. Det er helt riktig referert, det representanten Gimse sier, at vi nå skal ha et norsk kvotetak som passer overens med den naturen vi har. Da Sylvi Listhaug og høyreregjeringen satte i gang sentraliseringspolitikken, ble det tre ganger så dyrt for unge folk å få inngangsbilletten til å ha melkeproduksjon som arbeid – tre ganger så dyrt. Det er også bakteppet for deler av bondeopprøret, fordi unge folk er satt i en felle der de har måttet ta opp stor gjeld for å skaffe seg gård og kvote, og får utfordringer med å betjene den forpliktelsen overfor banken. Selvfølgelig skal vi redusere inngangsbilletten for dem som vil inn i jordbruket i framtiden. De som har tilpasset seg, vil få lov til å beholde de kvotene de har i dag. Dette er politikk for de som skal inn i næringen, de som skal være aktive i næringen. Det er i ferd med å oppstå det samme innen jordbruket som innen fiskeri, hvor det er dyrt å skaffe seg båt og kvote. Nå har det blitt dyrt å skaffe seg gård og kvote. Det trengs virkelig en ny kurs i norsk jordbrukspolitikk.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Som sagt: Det må baseres på en sunn økonomi for dem som er aktive i næringen. De siste årene har vi sett at de som faktisk har forsøkt å tilpasse seg til Fremskrittsparti-politikken og sentraliseringspolitikken, nå er satt i en skvis. Det handler bl.a. om at man bruker så mye penger på å leie dyre kvoter, og tar opp så store lån for å skaffe seg kvoter som – også i Gimses hjemfylke – ble tre ganger så dyre. Det er en næringsfiendtlig politikk, og det gjør det dyrt å komme inn i en næring. Arbeiderpartiet tenker på ungdommen, på framtiden, på rekrutteringen, og da må selvfølgelig kostnaden og inngangsbilletten gå ned i stedet for å skyte i været. Fremskrittspartiet, som er Høyres partner, har jo det villeste forslaget i dag. De vil fortsette denne prisgaloppen og heve taket til 1,2 millioner liter melk. Den politikken er ikke tilpasset for prærien i USA engang. Nå må vi ha realitetsorientering. Det er tid for å følge norgeskartet.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Jeg vet om veldig mange medlemmer av partiet Høyre som nettopp er fans av AS i landbruket, så de finnes nok i stor utstrekning. Til spørsmålet: Ja, vi har tenkt på alle implikasjoner. Det første som kommer til å skje, er at bl.a. Ola, som vi har sett på Debatten i flere omganger, som nå bruker veldig mye penger for å leie kvoter, vil få rimeligere leie. Da bedres totaløkonomien til Ola – når mindre av pengene kanaliseres ut fra dem som gjør arbeid på gårdene, og det blir mindre utbetalinger til passive interessenter og til bankene. Det er det første positive som kommer til å skje. Det andre positive som kommer til å skje, er at ordførere i hele landet vil se at oi, her er det muligheter for at det fortsatt skal være bosetting i bygdene, fordi vi har et storting som tar ansvar og sørger for at det fortsatt skal være verdiskaping på lokale naturressurser. Hvis denne sentraliseringspolitikken fortsetter, er det i mange bygder sånn at det siste bruket vil forsvinne, og dermed forsvinner også grunnlaget for annen næringsvirksomhet og bosetting.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Fremskrittspartiet er jo et liberalistisk og radikalt parti i jordbrukspolitikken og har dagens mest radikale forslag, som totalt vil forandre hvor det går an å bo og ha arbeidsplasser og næringsvirksomhet i Norge. For taket for melkeproduksjon skal settes på et helt urealistisk høyt nivå – på 1,2 millioner liter melk, ifølge Fremskrittspartiet. Som vi hørte i sted i replikkvekslinga om det viktige temaet som jeg er glad for at representanten Angell Gimse tok opp, som fikk fram hvor galt det har gått: Siden Listhaug var landbruksminister, har det blitt tre ganger så dyrt for unge folk å få inngangsbilletten til å ha matproduksjon som arbeid – etter at Fremskrittspartiet satte i gang denne radikale sentraliseringspolitikken. Når man nå skal ta et nytt steg, hvor mange ganger så dyrt regner Fremskrittspartiet med at det kommer til å bli for unge folk å få denne inngangsbilletten hvis dette blir vedtatt?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Representanten Reiten har ved mange anledninger sagt at han er opptatt av å ha jordbruk og matproduksjon i distriktene. Jeg tror også representanten Reiten kan se at det at unge folk må betale tre ganger så mye for å få inngangsbillett til matproduksjon, er til hinder for framtidig jordbruk og bosetting i distriktene. Jeg skal utfordre representanten Reiten på det samme som jeg spurte Fremskrittspartiet om: Vil det være en ulempe eller en fordel for framtidig rekruttering til jordbruket at inngangsbilletten og prisen på det å skaffe seg en mjølkekvote fortsetter å bli enda høyere?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
I demokratiet vårt i Norge er det sånn at regjeringens oppgave er å gjennomføre det Stortinget bestemmer. Det pleier jeg også å fortelle til klasser som er på besøk her på Stortinget for å lære om demokratiet vårt. Det gjelder naturligvis også i jordbrukspolitikken. Statsrådens arbeidsinstruks er å følge opp det Stortinget har bestemt gjennom behandlingen av jordbruksmeldingen i 2017. Det regjeringen her har lagt fram, strider mot jordbruksmeldingen på beredskap, og det strider mot ting Stortinget har vedtatt på velferdsordninger og på struktur for å kunne ha landbruk i hele landet. Landbruksministeren sier at hun var forhandlingsdyktig på alle disse punktene. Men det hjelper jo ikke oss i Stortinget, for vi har i dag fått et forslag fra regjeringen som strider mot mange av de punktene. Så det går ikke an å påstå at man var forhandlingsdyktig. Vi må forholde oss til det som skal behandles i dag, som strider mot jordbruksmeldingen.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Det var nok ikke noe ordentlig svar på spørsmålet jeg stilte, for tilbudet regjeringen legger fram, som er Prop. 200 S for 2020–2021, som er grunnlaget for behandlingen av saken i dag, må være i tråd med jordbruksmeldingen, ellers er det fullstendig krasj med hvordan demokratiet vårt skal fungere. Og det er det som er poenget mitt. Så kan det sikkert være enkeltdetaljer som i seg selv er fine, men i det store bildet kom det også tydelig fram på høringen i næringskomiteen at det regjeringen foreslår her, strider mot det Stortinget har vedtatt. Det er veldig alvorlig, for det skal ikke kunne skje på noe område i demokratiet vårt. Det er et faktum. Derfor lurer jeg på hvordan dette kan skje. Kristelig Folkeparti har f.eks. vært med på tydelige ting i jordbruksmeldingen, mens Fremskrittspartiet, som sto utenfor deler av de bestemmelsene, i praksis er de som bestemmer politikken. Det er Sylvi Listhaug som legger føringene for tilbudet som her er gitt. Men det er Stortingets instruks statsråden skal følge.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Jeg viste til 2017, da Stortinget behandlet jordbruksmeldingen. Det er det som er arbeidsinstruksen til statsråden, som regjeringen her bryter. Det er alvoret. Vi har dessverre sett også gjennom koronakrisen at det har vært flere krevende saker for det norske næringslivet der Stortinget har gjort klare vedtak, hvor regjeringen ikke har fulgt dem opp etterpå. Det må være noe helt nytt i norsk historie at vi har en regjering som i så liten grad følger opp det som det norske demokratiet vedtar og bestemmer. På beredskapsområdet er det åpenbart for hver og en og de fleste innbyggere i Norge at meldingen er for svak på matområdet. Vi mangler f.eks. folk som kan hoppe inn og gjøre den viktige oppgaven med å produsere maten vår. Så det går ikke an å si at jordbruksmeldingen er oppfylt. Det tror jeg alle sammen er enig i, og det kom også krystallklart fram gjennom høringen. Derfor må vi ha en ny, praktisk kurs i jordbrukspolitikken, så vi oppnår målene våre.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-06-16:
Akkurat i dette øyeblikket er det tørke i Brasil og tørt i store deler av USA, to av de store matnasjonene i verden på jordbrukssiden. Vi trenger ikke å gå lenger tilbake enn til 2007–2008, da sentrale avlinger på mais, soya og hvete fikk et dropp internasjonalt. Prisene på disse tre helt basis matvarene, både for oss som folk og i fôret til dyr, ble doblet eller tredoblet. I 2018 hadde vi selv en stor utfordring i vår egen matsikkerhet da det var tørke i Norge. Den krisen lærte oss noen viktige lekser som vil danne basis for en ny kurs, slik at vi skal sørge for vanlig folks behov for trygghet hvis vi får et nytt flertall etter dette valget. Det tørkekrisen viste oss i 2018, var at det heldigvis var mulig for enkelte som hadde tilgang til utmarksbeite, å komme seg lettere ut av den situasjonen. Det viser at fleksibiliteten ved å kunne bruke utmarka er en viktig del av vår felles beredskap og tilgang på mat. Derfor styrker vi satsingen på både setring og utmarksbeite i vår alternative kurs. Norge er spesielt sårbart når det gjelder tilgang på mat, av to årsaker. For det første har vi lite jord. For det andre er landet vårt plassert slik at det er lett å avskjære oss sjøveien. Det har skjedd flere ganger i historien. Under første verdenskrig var Norge nøytralt. Allikevel var det tilløp til hungersnød i Norge fordi ubåtkrigen bidro til å gjøre det vanskelig å frakte inn korn til landet vårt. Under annen verdenskrig var beredskapspolitikken på matsiden bedre, slik at den første perioden ikke ble katastrofal med hensyn til tilgang på f.eks. korn. Det er viktig lærdom å ta med seg. For nå har vi akkurat sett at når det blir knapphet på tilgang på noe så enkelt som et munnbind, vil ikke de landene som har overskudd av munnbind, dele dem. Det fungerer på samme viset med mat, det så vi i 2007–2008. Da innførte Russland, Brasil, USA, Ukraina, alle de sentrale landene, tiltak for å sørge for at deres befolkning var sikret mat, hvis det eventuelt ble enda hardere prisøkning og knapphet. Det er vanlige folks tur til trygghet. Det er tid for en ny kurs i jordbrukspolitikken, bygd på det landet vi er, slik at beredskapen til deg og meg skal bli bedre.