Kristin Clemet (Høyre), 2003-01-22:
Behovet for økt internasjonalisering innen universitets- og høyskolesektoren er sterkt understreket i kvalitetsreformen. Lærestedene skal tilrettelegge for at de studenter som ønsker det, skal tilbys et delstudium ved en utenlandsk institusjon som en integrert del av sin norske grad. Jeg vil videre understreke at det er universitetene og høyskolene selv som skal utvikle sitt internasjonale samarbeid med relevante fagmiljøer ved gode utenlandske institusjoner. Den enkelte institusjon oppfordres spesielt til å inngå gjensidige samarbeids- og utvekslingsavtaler slik at antall utenlandske studenter, lærere og forskere ved norske institusjoner også øker. Regjeringen legger til rette for opprettelse av og deltakelse i utdannings- og forskningsprogrammer i Norden, Europa og utviklingsland, for å nevne de mest sentrale. WTO/GATS-forhandlingene vil være et viktig verktøy for å nå vår felles målsetting om økt mobilitet blant studenter og vitenskapelig ansatte. Vi har som mål å øke antall studenter som tar delstudier ved utenlandske studiesteder, betraktelig. Norge har meget gunstige studiefinansieringsordninger for norske studenter i utlandet. Vi vil vurdere, som signalisert i St.prp. nr. 1, å se på hvordan finansieringen av utenlandsstudier best mulig kan ivareta både studentenes og det norske samfunns interesser. Kvalitetsreformen legger opp til større frihet for institusjonene, og det er følgelig ikke myndighetene som skal avgjøre hvilke samarbeidspartnere de høyere lærestedene skal ha, og hvilke avtaler de skal inngå. Jeg er opptatt av at politikken på WTO-området skal henge sammen med den øvrige universitets- og høyskolepolitikk. Det er videre viktig å se på WTO/GATS-forhandlingene både i en handelspolitisk, en utviklingspolitisk og en utdanningspolitisk sammenheng. Forhandlingene i WTO/GATS skal ivareta og styrke de kvalitative aspekter ved utdanningstjenestene, både nasjonalt og internasjonalt. Videre skal de bidra til å oppgradere Norges innsats overfor våre samarbeidsland og handelspartnere generelt, og i særdeleshet overfor utviklingslandene. Jeg har derfor initiert en kontaktgruppe for utdanningstjenester. Dette er en geografisk, sosioøkonomisk og kulturelt sammensatt gruppe land som i fellesskap ønsker en åpen og uformell diskusjon og erfaringsutveksling som eventuelt kan lede til felles strategi i forhandlingene om utdanningstjenester. Gjennom Regjeringens engasjement i GATS-forhandlingene om utdanningstjenester vil vi bidra til utviklingen av et åpent og rettferdig regelverk som kan ivareta både rike og fattige lands interesser på dette området. Den paneuropeiske Lisboa-konvensjonen og andre tilsvarende regionale konvensjoner og avtaler og deres krav om kvalitet, åpenhet og studentrettigheter er sentrale elementer i Regjeringens forhandlingsstrategi. Det er mange aktører i det såkalte utdanningsmarkedet. Store eksportører som USA og Australia har stilt krav om markedstilgang for sine utdanningstjenester. Norge er stor importør av utdanningstjenester, i likhet med mange små land og mange utviklingsland. Vår fremste interesse er knyttet til at norske studenter skal få tilgang på utdanning av høy kvalitet, og at eksportørene ikke skal tilby mindreverdige utdanningstjenester f.eks. i utviklingsland. Regjeringens målsetting er at forhandlingene om utdanningstjenester skal styrke nasjonale myndigheters ansvar for utviklingen av høyere utdanning, uavhengig av om tilbudet er statlig eller privat finansiert. Utdanning er, og skal fortsatt være, et offentlig ansvar. For å sikre at våre forhandlinger ivaretar sentrale utdanningspolitiske mål på en best mulig måte, har vi lagt vekt på en løpende dialog med sektoren i Norge. Så sent som i går ble det derfor avviklet et stort informasjonsmøte med bred deltakelse både fra utdanningssektoren og fra de ansvarlige myndigheter.