Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Det er et viktig saksområde som her er adressert i et forslag fra fem representanter fra Kristelig Folkeparti. Spørsmålet om hva slags tiltak vi skal sette inn for å forebygge uønskede svangerskap og redusere antall aborter, er et tema vi må ta på det største alvor. Vi må håndtere slike spørsmål med respekt for at vi går tett på sårbare sider ved det å være menneske, spesielt det å befinne seg i livets heftigste fase, nemlig ungdomstida. Jeg vil først starte med å si at Arbeiderpartiets holdning i disse spørsmålene bygger på to like viktige forutsetninger. For det første deler vi fullt og helt forslagsstillernes mål om å redusere antallet uønskede svangerskap i Norge og å redusere aborttallene. Svært mange – sannsynligvis de aller fleste – kvinner som kommer i den situasjonen at man velger å ta abort, vil oppleve dette som en påkjenning både fysisk og psykisk. Arbeiderpartiet stiller seg derfor bak mange av de forslagene som er formulert i saksframlegget, som god veiledning og informasjon og lett tilgang til prevensjon, særlig for ungdomsgruppen. For oss hviler engasjementet i denne saken på en forutsetning til – at vi er kompromissløse i forsvaret for kvinners rett til selvbestemt abort. Abortloven har gitt norske kvinner muligheten til å bestemme over egen kropp og eget liv og har derfor vært et stort framskritt. Det tror jeg særlig min generasjon av kvinner veit bedre enn noen andre, vi som hadde ei ungdomstid både før og etter at abortloven blei vedtatt. Derfor er det så viktig at kvinner som velger å bruke den retten loven gir dem, blir møtt med respekt, omsorg og forståelse. Derfor mener Arbeiderpartiet at begge disse to perspektivene må tas med i den debatten vi skal ha i dag om temaet. Vi trenger en politikk som forebygger uønskede svangerskap blant unge kvinner, og vi trenger et lovverk som sikrer at de som velger abort, blir ivaretatt og møtt med omsorg og empati. Arbeiderpartiet deler oppfatningen til Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti om at vi trenger en samlet strategi for bedre seksuell og reproduktiv helse, og vi mener at dette må forankres i Stortinget gjennom en egen stortingsmelding. Dette er derfor et overordnet forslag i det representantforslaget vi her behandler. Vi er også enig med forslagsstillerne i at det er nødvendig med konkrete målsettinger for arbeidet, og deler ambisjonen om å redusere aborttallene med en tredjedel i løpet av ti år. I ei ny satsing må man legge vekt på målrettede tiltak overfor utvalgte grupper der aborthyppigheten er høy. Da dreier det seg om god veiledning og informasjon om og tilgang til prevensjon. I komitémerknaden har vi også trukket fram FAFUS, familieplanlegging og forebygging av uønsket svangerskap og abort blant ikke-vestlige innvandrerkvinner, som er et prosjekt i regi av Oslo Universitetssykehus – spesielt rettet inn mot kvinner med minoritetsbakgrunn. Det var flere i høringa som trakk fram FAFUS-modellen, blant annet Norsk Sykepleierforbund, som et eksempel til etterfølgelse og som bør vurderes utvidet. En god og tilgjengelig helsetjeneste i lokalsamfunnene er selve nøkkelen for å lykkes med å nå de viktige gruppene, særlig de unge. Da står økt satsing på skolehelsetjeneste og helsestasjon for ungdom veldig sentralt. For mange unge er helsestasjonen et mye brukt lavterskeltilbud, der en kan søke kunnskap om prevensjon og seksuell helse. I Tromsø har man f.eks. lenge hatt et tilbud om helsesøstertjeneste knyttet til det populære ungdomshuset Tvibit. Det tilbudet er så godt innarbeidet og nyter så stor tillit at det ofte blir framstilt som et mønster for hvordan man kan nå unge mennesker med et målrettet helsetilbud. Derfor er det viktig at regjeringa følger opp bevilgninger til skolehelsetjenesten og helsestasjonene, slik at vi er sikker på at pengene faktisk brukes til det de er ment. Vi kan frykte at andre presserende oppgaver i kommunene prioriteres på bekostning av disse tjenestene. Vi veit at kommunene kan komme i skvis når det gjelder å oppfylle lovpålagte oppgaver som f.eks. tilstrekkelig med barnehageplasser, all den tid dette beviselig er underfinansiert fra regjeringa. Arbeiderpartiet mener derfor at det i en opptrappingsperiode må vurderes å øremerke penger til helsestasjon og skolehelsetjeneste, inntil vi ser at utviklinga går i riktig retning. Jeg tar opp de forslagene som Arbeiderpartiet fremmer sammen med forslagsstillerne og i ulike mindretallskonstellasjoner.