trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-05-29:
Først vil jeg tillate meg en kommentar. Når representanten sier i sitt innlegg at reindrift må bli en vanlig næring, kan representanten umulig ha forstått hva reindrift handler om. Men det er en kommentar, så til mitt spørsmål. Da jeg leste igjennom denne innstillingen - jeg sitter ikke i komiteen - merket jeg meg alle de gangene det står i komitemerknadene at Høyre og Fremskrittspartiet ønsker seg to forvaltningsnivå. Og da jeg leste igjennom den, tenkte jeg at akkurat en sånn planleggingslov er en begrunnelse for at det nettopp er tre forvaltningsnivå vi trenger her i landet. For det er helt rett at vettet er likt fordelt. Det er ikke sånn at alt skal planlegges i Oslo. Det er sånn at det er mange fornuftige grunner til å ha tre forvaltningsnivå, bl.a. når det gjelder arealplanlegging. Ser ikke representanten at sånne spørsmål som hvor en skal bygge ut, og hvordan en skal forvalte areal, er det veldig fornuftig at flere kommuner i en region har en folkevalgt styring på?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Jeg kunne ha nøyd meg med å svare nei, for det mener jeg ikke. Nå er det sånn - og det beklager jeg veldig sterkt - at de fleste kommunene i Norge, også langs kysten, er styrt av arbeiderpartiordførere, så når strandsonen forsvinner, er det vel neppe bare Fremskrittspartiets feil. Så vil jeg peke på at det helt åpenbart i en del områder av landet er viktig å ivareta friluftsarealene, arealer som tradisjonelt er brukt til friluftsliv - noe vi også ivaretar - men å legge til grunn et forbud mot bygging i strandsonen overalt, det er jeg ikke med på. Jeg kjenner kystområdene fra Trøndelag og nordover veldig godt. Jeg vet at i mange av disse områdene vil utbygging føre til at de blir mer tilgjengelige, og jeg vet at i mange av disse områdene er det veldig god plass både til friluftsliv og til utbygging uten at det ene må vike for det andre. Derfor er jeg ikke med på at man har behov for et totalforbud mot bygging i strandsonen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Når man representerer reindriftsfylket Sør-Trøndelag, er det litt artig å bli satt på plass om reindrift av en representant fra Rogaland. Det noterer jeg meg bare, så skal jeg heller jobbe med å sette meg inn i den saken. To forvaltningsnivå er helt åpenbart løsningen. Det Kristelig Folkeparti og Regjeringen i dag går inn for, er jo å styrke rettsstillingen til fylkesplanene, noe som gjør at lokalpolitikerne, som allerede må forholde seg til fylkesmannen og til statsråd Solheim, i framtiden må forholde seg til fylkesmannen, fylkeskommunen og statsråd Solheim. Det tror ikke jeg er heldig. Det som er løsningen på utfordringene med regional arealplanlegging, er helt åpenbart frivillig interkommunalt plansamarbeid, og det er helt åpenbart først og fremst større kommuner.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Presidenten har i sin visdom som alltid rett, og jeg tar opp de forslagene hvor Fremskrittspartiet er forslagsstiller eller medforslagsstiller. Og så svarer jeg på spørsmålet. Det er åpenbart, som jeg også sa i mitt innlegg, at det i få eksempler hvor det er viktige nasjonale interesser som taler for det, f.eks. at man må framføre kraft fra Hordaland til Nordmøre, eller at man må bygge større infrastruktur, er riktig at staten har muligheten til å gjøre disse tingene. Men vi legger altså til grunn i alle våre forslag at det skal foreligge viktige nasjonale interesser før staten kan gå til inngrep. Når representanten Sande i dag støtter at man tar ut produksjon av elektrisk kraft fra plan- og bygningsloven og flytter det, fjerner også representanten Sande kravet om at det skal ligge viktige nasjonale interesser til grunn for slik vindmølletvang f.eks. Det er forskjellen på Fremskrittspartiet og Senterpartiet i denne saken.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Det er ikke overraskende: For det første er jeg veldig enig i mye av det representanten Skovholt Gitmark sa, og også i det hans parti står for i innstillingen, kanskje fordi vi står sammen om det meste. Men Skovholt Gitmark snakker altså om det lokale selvstyret. Det holder han veldig høyt, også i forvaltningen av strandsonen. Da finner jeg det noe paradoksalt at Høyre allikevel går inn for å opprettholde et byggeforbud i strandsonen. Man ønsker å basere utviklingen av strandsonen på en dispensasjonsadgang. Da blir jo det lokale selvstyret et unntak fra loven og ikke regelen i loven. Hvordan forklarer representanten Skovholt Gitmark at Høyre mener at det lokale selvstyret skal forvalte strandsonen, men allikevel skal man lovfeste et forbud mot bygging i strandsonen? Det synes jeg Høyre skylder velgerne sine en forklaring på.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Representanten sier mange ganger at kommunene får makt til både det ene og det andre, også i forhold til dette med transport og klimaløsninger. Så er hun også klinkende klar på - og det håper jeg at representanten Sande fra Senterpartiet legger merke til - at man åpner for fylkeskommunal tvang. Men er det ikke sånn at dette lovforslaget også i stor grad åpner for at Regjeringen i forskrift kan tvinge kommunene til å innføre disse tiltakene som Inga Marte Thorkildsen sier at kommunene selv får makt til å innføre?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Det er i seg selv et poeng å bite seg merke i at representanten, så vidt jeg kunne få med meg, ikke var inne på vindmølletvang og ikke har lyst til å snakke om det. Det har jeg stor forståelse for. Men så sier representanten at vi ser at noen kommuner har forvaltet strandsonen dårlig. Og da legger man som sentrale politikere i Oslo til grunn at man har en mening om hvordan strandsonen skal forvaltes. Det er i utgangspunktet en tilnærming som jeg ikke var klar over at Senterpartiet hadde, men det er greit å få det bekreftet. Men så spør jeg representanten Sande om han vet at det er en lov vi behandler nå, og ikke en forskrift; den er det altså Regjeringen som behandler. Vi kunne laget en lov som gjorde at vi fikk differensiert forvaltning. Det har vi ikke gjort nå. Vi har derimot laget en lov som gjør at Austevoll kommune i Hordaland kan bli tvunget til å bebygge med vindmøller, og man mister altså retten til å forvalte sin egen strandsone. Kan representanten Sande forklare meg hvordan disse tingene henger sammen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Nå er det slik at det er replikanten som stiller spørsmål, ikke den som holder innlegget. Det er interessant det representanten Sande sier, for det er ikke slik at vi «kicker » på det med dispensasjoner. Vi er opptatt av at Senterpartiet i dag stemmer for et byggeforbud i strandsonen, slik at alt som skal foregå i strandsonen heretter, er avhengig av statsrådens godkjenning, for slik vil denne loven fungere i praksis. Så sier man at man skal ha en differensiert strandsoneforvaltning som åpner for en større frihet enkelte steder. Da kommer jeg tilbake til fiskerikommunen Austevoll i Nord-hordland. Kommer denne kommunen til å bli omfattet av en streng eller en mindre streng forvaltning? Hvor skal grensen gå, og hvem skal bestemme det? Er det statsråd Solheim, er det Stortinget, eller er det fylkeskommunen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
La meg begynne med å si at jeg synes statsråden er inne på en god plan for hvordan vi kan strukturere Sør-Trøndelag etter valget i 2009, for Fremskrittspartiet ønsker større kommuner. Om akkurat de kommunesammenslåingene statsråden foreslo, var veldig praktiske, er jeg vel mer i tvil om. Statsråden snakket om at dette er en ideologisk kamp. Jeg mener at det da må være kampen mellom dem av oss som stoler på og tror på sentralmakten, og dem som tror på lokalmakten og lokaldemokratiet - sunt folkevett lokalt. Det er de sterke økonomiske interessene - som statsråden snakket om - som opprettholder bosettingen og verdiskapingen i store deler av Norge. Og mange steder er det strandsonen som utgjør den aller viktigste delen av arealene. Austevoll - nok en gang - er et eksempel på det. Her er fullstendig motstridende signaler fra representanten Thorkildsen på den ene siden og representanten Sande på den andre. Så jeg ser gjerne at statsråden forklarer meg hvor grensene egentlig skal gå, og hvordan man i praksis ønsker å liberalisere(presidenten avbryter) strandsoneforvaltningen i deler av landet. (presidenten avbryter)
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Jeg noterer meg at statsråden er veldig fornøyd med seg selv og sitt påfunn om Fremskrittspartiet og kommunesammenslåing. Det står faktisk nevnt i innstillingen at Fremskrittspartiet legger dette til grunn. Så han bør vel ikke få for mye kredit, akkurat, for å ha lest innstillingen. Når det gjelder vindmøller, er det slik at man tar ut vindmølleutbygging fra mesteparten av virkeområdene i plan- og bygningsloven. Dette medfører at man ikke lenger må legge til grunn viktige nasjonale hensyn for å tvinge kommuner til vindmølleutbygging, fordi plan- og bygningsloven legger en slik begrensning til grunn for statlig regulering. I framtiden vil ikke det være tilfellet. Er dette en endring Regjeringen foreslår fordi Regjeringen er kommet fram til at man ikke kan argumentere med at vindmøller må bygges ut, med bakgrunn i viktige nasjonale hensyn?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-29:
Her var det mange forunderlige ting, men jeg skal ta fatt i én. Fremskrittspartiet har tatt til seg slagordet «For folk flest ». Dette er i seg selv ganske utrolig, da partiet på de aller fleste punkter innehar en politikk for de få og de velbemidlede. Jeg er derfor ikke forundret når nettopp dette partiet stiller seg i spissen for at tilgangen til attraktive strandsoner skal være for de få og ikke for de mange, under dekke av det lokale selvstyret. Men vi ser i praksis at dette ikke fungerer, og spesielt ser vi det i fremskrittspartistyrte kommuner. «Strandsonen krymper, » står det å lese i Aftenposten i dag. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er da: Er Fremskrittspartiets talsmann i dag enig i at slagordet «For folk flest » ikke er helt passende?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-05-29:
Det er i alle fall som senterpartist vanskeleg ikkje å bli rørt når ein høyrer Framstegspartiets plutselege og så intense forsvar for lokaldemokratiet og lokale prosessar. Det gleder meg. Men eg har lyst til å utfordre representanten Lien på éi sak. I innstillinga seier jo også Framstegspartiet at ved visse openberre og viktige nasjonale interesseprosjekt, som kraftframføring, bygging av større kraftproduksjon, osv., er det naturleg at kommunane ikkje har noko veto, eller at dei nasjonale interessene går fyrst. Kva er argumentasjonen for dette? Viss det lokale sjølvstyret er så suverent, kvifor skal dei ikkje då òg ha makta til å seie nei, dette ynskjer vi ikkje? Det var berre den argumentasjonen eg kunne tenkje meg å høyre.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-05-29:
Eg meiner oppriktig at dersom ein kommune vel å byggje ned heile strandsona si, ja, så er det ei dårleg strandsoneforvalting. Det meiner også Senterpartiet, men så tek vi inn over oss at landet er ueinsarta, og difor ynskjer ein eit differensiert, tilpassa regelverk. Men det som forundrar meg, er at Framstegspartiet - for det er rett at lova betyr ei tydeleggjering og innstramming av dispensasjonar og unntak - gjev uttrykk for at det er der lokaldemokratiet ligg, at lokaldemokratiet ligg i unntak og dispensasjonar. Eg vil seie at det ligg minst like mykje i planlegginga, ja meir i planlegginga, fordi planlegginga inneheld breie prosessar der folk flest verkeleg får vere med og gje uttrykk for korleis dei ynskjer at kommunen deira skal sjå ut, og korleis arealforvaltinga i den kommunen skal vere. Det hadde vore interessant å høyre representanten Lien sitt syn: Dersom ein kommune vel å byggje ned heile stradsona si, synest Lien det er ei fornuftig og god strandsoneforvalting?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-05-29:
Representanten Lien kan vere trygg på at strandsona i store delar av dette landet framleis kjem til å bli brukt aktivt til å sikre busetjing, til å sikre næringsutvikling, og lova seier ikkje at det er umogleg. Eg er overraska - det må eg oppriktig seie - over at Tord Lien ikkje gler seg over at eit breitt fleirtal i komiteen seier at for fyrste gong skal Austevoll, Andøya og andre kommunar som kanskje har mindre press i strandsona, få oppleve å bli behandla ut frå eigne føresetnader, rett nok gjennom forskrift, men altså ut frå eigne føresetnader. Dei må ikkje halde seg til nettopp eit felles, rigid regelverk som skjer alle over ein kam. Eg og Senterpartiet er særskilt glade for at ein så stor del av komiteen seier at dette er vegen å gå for vidare strandsoneforvalting.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-29:
Når jeg hører representanten Skovholt Gitmark, må jeg ta opp et litt overordnet spørsmål. Det er altså slik at den nye plan- og bygningsloven skal bli enklere å forstå og enklere å bruke - det er vi enige om. Men så hører jeg hva Skovholt Gitmark sier i sitt innlegg her, og det som også er sagt i merknadene, om at en «må ha en utbredt anledning til å bruke skjønn ». Dette gjør ikke loven enklere, og heller ikke mer konsistent. Hvordan ser Høyre for seg at en skal ivareta omforente nasjonale føringer på miljøområdet, på energiområdet, dersom Høyre vil uthule lovens både intensjon og bokstav?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
I replikkordskiftet med representanten Nordtun i stad sa representanten Gitmark at denne loven ikke har noen betydning for å bekjempe klimaendringer. Jeg trodde et øyeblikk at jeg hørte feil, men jeg hørte nok rett. Da lurer jeg på om representanten i det hele tatt har lest det lovforslaget som vi har til behandling. Jeg kan jo nevne i fleng hva som ligger av klimaimplikasjoner i det vi i dag vedtar. For det første skal det nå for første gang tas klimahensyn i planleggingen i kommunene. Kommunene skal utarbeide lokale klima- og energiplaner. De får mulighet til å legge begrensninger på parkering i byer og tettsteder. De får mulighet til å bestemme at kollektivtrafikken skal få bedre tilgjengelighet enn biltrafikken. De får makt til å stille krav om fleksible og miljøvennlige energiløsninger i nye bygg. Fylkene får også mulighet til å bidra til at man blir mindre avhengig av bil. Da lurer jeg på: Når transport utgjør en så viktig andel av klimagassutslippene, og når også utslipp fra stasjonær forbrenning utgjør en stor andel, har ikke dette betydning for klimaet?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Det kommer jo litt an på hvilke områder i loven vi her snakker om. Dette er jo en veldig brei lov. Hvis vi f.eks. ser på spørsmålet om klima, vil kommunene ha plikt til å vurdere hensynet til klima. Jeg mener det er brei oppslutning i Stortinget om akkurat dette. Vi har et klimaforlik bak oss som er særdeles viktig. På andre områder vil ikke staten gripe inn eller tvinge kommunene. På noen områder vil det være sånn at man ser at det én kommune vedtar, kan ha direkte implikasjoner overfor andre kommuner, som vil føle det urettferdig hvis den første kommunen ikke skal måtte ta hensyn til f.eks. andre kommuner i fylket. Da vil vi ha et regionalt nivå - det mener iallfall noen av oss - som vil kunne gå inn og se dette i en større sammenheng og sette ned foten hvis det er sånn at vedtak i én kommune går ut over andre innbyggere i samme fylke. Og det syns jeg er viktig og riktig.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Jeg tror at hvis Høyre og Fremskrittspartiet hadde vært noe mer tilbakeholdne når det gjelder akkurat dette, og ikke satt ting på spissen, så ville også kommunepolitikere i andre deler enn de mest nedbygde deler av landet se at her legger Regjeringa faktisk opp til en differensiert praktisering. Det vil si at i de områdene hvor det ikke er sterkt press på strandsonen, vil vi ikke ha en så restriktiv holdning til dette spørsmålet. Tvert imot vil det være mulig å bruke dette i næringsutvikling og utvikling lokalt. Men her i Oslo-området er det altså sånn at godt over 60 pst. av strandsonen er privatisert. I Oslo er 82 pst. privatisert, i Asker er det 87,5 pst. og på Nøtterøy, som jeg var innom i stad, er 81 pst. av indrefileten, som jeg vil kalle det, privatisert. Det går direkte på bekostning av folk flest, og da er vi faktisk nødt til å ta et valg, og vi er nødt til å ha noen ris bak speilet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-05-29:
Det Venstre i likhet med alle andre partier enn Fremskrittspartiet har stemt imot, er å gi kommunene vetorett. Det vi i dag diskuterer, er hvem som skal ha planansvar knyttet til denne type utbygging. Det er da jeg sier at jeg tror det vil skape et inntrykk av at de lokale hensynene blir dårligere ivaretatt hvis en foretar den overføring av ansvar som Regjeringen åpner for. Dessuten er det mitt standpunkt at arbeidet med vindkraftutbygging i Norge bør basere seg på fylkesvise planer, hvor de lokale instansene har kommet med innspill og sortert i forhold til hvilke anlegg man ønsker, og hvilke man ikke ønsker. Da tror jeg at summen av dette blir at de lokale hensynene blir godt ivaretatt. Så vil det fortsatt være slik at konsesjoner gis sentralt. Men mitt råd til dem som gir konsesjoner, er at en vektlegger tungt de lokale synspunktene og de prioriteringene som er i fylkesplanen.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-05-29:
Det har vært mye snakk om ideologiske kamper. Det kan synes som om det er en ideologisk kamp mellom dem som tror at folk flest er de som i dag - ut fra sin interesse - utfordrer allmennheten, og oss i Venstre, som mener at «folk flest » ennå ikke er født. Det er litt av det perspektivet vi må ha når det gjelder spørsmålet om å ivareta naturinteresser for neste generasjon. Jeg har lyst til å gi statsråden anledning til å si litt mer om arbeidet med den differensierte strandsonepolitikken. For det første ønsker jeg en bekreftelse på at den vil bli gitt et reelt innhold - at det ikke bare er en mulighet som er gitt. For det andre kunne det være interessant å høre litt om tidsperspektivet for dette. Jeg tror det er viktig at en får gitt det et reelt innhold - og ikke skaper usikkerhet, slik enkelte nå forsøker å gjøre.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Jeg oppfattet det ikke slik at det var vesentlig forskjellige signaler fra Inga Marte Thorkildsen og fra Erling Sande, tvert imot. Jeg mener begge vektla det vesentlige, nemlig at man ønsker en restriktiv strandsonepolitikk, slik at allmennhetens interesser ivaretas. Alle skal ha rett til å ta del i det fantastiske som er norsk natur langs kysten. Representanten Sande vektla veldig sterkt at man ikke kan spise opp dette på vegne av neste generasjon, at man har et ansvar også for den. Begge vektla også betydningen av en differensiert strandsonepolitikk, som er at man har en annen politikk i Lødingen enn i Asker og i Nøtterøy- og Tønsberg-området eller langs sørlandskysten enn hva det er nødvendig å ha i Finnmark.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
For det første vil jeg komme med den samme utfordringen til representanten Gitmark som til Fremskrittspartiet: Legg fram planen for kommunesammenslåingen av de to Agder-fylkene, slik at vi får et konkret sammenligningsgrunnlag med hensyn til hva som er Høyres lokale styringssystem, og hva som er regjeringspartienes lokale styringssystem! Jeg forventer ikke en plan for hele landet, men man kan starte med planen for Agder-fylkene. Så kan vi diskutere de to reelle alternativene på det grunnlaget. Til sjuende og sist handler dette litt om synet på demokrati. Jeg føler at det synet som Høyre og Fremskrittspartiet legger fram her - hvis man skal ta det i ekstrem form - er den form for demokrati som eksisterte i det gamle Hellas. Der var det riktignok fullt ut demokrati i den enkelte by, men det var ingen instans til å se det hele i sammenheng. Det er en rekke ting i samfunnet som vi mennesker ønsker, som vi i vår kommune ønsker - men vi vil helst at det skal ligge hos noen andre. Det å ta vare på allemannsretten er nettopp en slik ting. Representanten Gitmark åpnet jo døren på vidt gap for at også hvordan man ser på allemannsretten, skulle overlates til den enkelte kommunes praksis.(Presidenten klubber.) Hvis allemannsretten ikke blir ivaretatt på nasjonalt nivå, vil det fort ikke være noe igjen av den. (Presidenten klubber.)
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
For det første vil jeg gi Gunnar Kvassheim rett i at det perspektivet at folk flest ennå ikke er født, er et veldig godt perspektiv. De menneskene som lever i dag, utgjør alene - på grunn av den ufattelige folkeveksten - en veldig stor andel av alle mennesker i hele verdenshistorien som har levd. Det store flertallet av mennesker er - forhåpentlig - mennesker som ennå ikke er født. La oss ha det perspektivet i flere av de beslutningene vi tar. Det vil være nyttig. Jeg slutter meg til mange av de prinsipielle betraktningene om vindmøller som Kvassheim kom med tidligere. Utgangspunktet kan ikke være at man så å si skal diktere flest mulig vindmøller på kommunene. Utgangspunktet må i så stor grad som overhodet mulig være å lytte til lokale ønsker og lokale synspunkter når det gjelder vindmøller - men i siste runde ha en mulighet til å diktere det, om man ikke skulle klare å få gjort dette på basis av den fornuftige, lokale beslutningen. Og så til slutt: Ja, vi skal legge fram retningslinjer for en differensiert strandsonepolitikk. Jeg kan ikke si akkurat hvor raskt retningslinjene vil komme, men de skal selvsagt komme i nær framtid.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Regjeringen går inn for en streng politikk på dette området, men ikke den samme strenge politikken for hele landet. Utgangspunktet er å forsøke å ta vare på strandsonen i Norge for kommende generasjoner og for allmennheten. Men landet er veldig forskjellig, og i deler av landet er dette hensynet mindre vesentlig fordi det er mye mer natur å ta av, mye mindre press på den. Der vil det bli lagt til rette for en mer avslappet holdning til det. Men jeg nekter å godta at vi i denne forsamling bare skal diskutere Regjeringens politikk. Det er på tide at vi av og til også diskuterer opposisjonens politikk. Det er derfor jeg har kommet med utfordringen om kommunesammenslåing. Jeg vil også sparke ballen tilbake til Solvik-Olsen, som tidligere i dag åpenbart mente, slik jeg oppfattet ham, at når det gjelder Stryn og Vefsna - altså store naturinngrep som har en gigantisk betydning for retten til friluftsliv, retten til natur- og miljøutfoldelse i Norge - skulle avgjørelsene være rent kommunale. Hvor er vi da(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Vi er jo i starten på en vindmølleutbygging i Norge. Det er ikke mange som er bygd ut, og det er veldig tidlig å vite hvordan den lokale reaksjonen vil være i praksis, også i hvilken grad de vil medføre lokale ulemper. Jeg tror vi skal la den debatten gå litt og la folk få erfaring med vindmøller. Men utgangspunktet er selvsagt at den lokale innstillingen til utbygging av vindmøller må være en helt vesentlig faktor for hvor vindmølleparker plasseres, og hva som er den nasjonale politikken på dette området. Men som med mange andre goder kan det ikke være en absolutt, lokal vetorett, fordi vi har en del overordnede nasjonale hensyn som også må tas. Så er det riktig at jeg er fornøyd med å ha brakt inn i debatten Fremskrittspartiets politikk, for det er for ofte slik at Fremskrittspartiet får lov til bare å stå og finne feil ved alle andre. Det er partiet verdensmester i. Men det er ingen vanskelig øvelse. Det som er vanskelig, er å formulere en politikk som landet kan styres etter, og den har Fremskrittspartiet på dette området først når partiet forteller verden hvilke kommuner vi skal ha i Norge.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-29:
I motsetning til det Høyre og Fremskrittspartiet tror, er det i dag mange, særlig i kommuner og fylker, som sier: Endelig. Alt i 1996 og 1997 bad Stortinget om en gjennomgang av planbestemmelsene. Et hovedspørsmål den gangen var hvordan man gjennom planlegging kunne sikre en bærekraftig utvikling i alle betydninger av ordet - miljømessig, sosialt, økonomisk og kulturelt. Det er ingen liten ambisjon, men den er ikke utenfor rekkevidde. Men forutsetningen er et godt planverktøy. Og hva er så det? Jo, det er et verktøy som sikrer helhet og langsiktighet, at det blir færre sektorplaner, som dessverre ofte spriker litt, at det er mulig for lokale og regionale folkevalgte å tilpasse statlige forventninger og krav gjennom en lokal skreddersøm, styrt av de folkevalgte og ikke av administrasjonen. Det siste kan kanskje ikke understrekes sterkt nok, men det er en viktig tilleggsforutsetning: styring gjennom åpne planprosesser, der det legges godt til rette for medvirkning fra folk flest, der f.eks. barn og unge får si sitt på sin måte, også når det gjelder private planer. Men planlegging har dessverre ikke alltid en like god klang i alles ører. Mange er de lokalpolitikere som har vært kjempefrustrerte, som har deltatt i lange planprosesser som nulles ut med en kjapp innsigelse eller to, tre, fire eller fem på tampen, som ofte ikke engang er koordinert. Med ny planlov skjer det en stor forbedring på det området, fordi alle de aktørene skal delta i planlegging på eget felt. Det kommer også kommuner med liten plankapasitet til gode - konflikter kommer opp tidlig, og det vil styrke den folkevalgte styringen. Noe av det viktigste er kanskje likevel kravet om en kommunal planstrategi, der en alt det første året som folkevalgt får en oversikt som jeg vil påstå de aller, aller fleste har manglet til nå. Det samme skal skje i fylket. Det betyr at det går parallelle prosesser på begge nivåer som igjen øker kommunenes muligheter til å bidra til relevant planlegging på regionalt nivå. Når regional planlegging oppleves som relevant, styrker det også fylkespolitikernes mulighet til å ta rollen som regional utviklingsaktør på en skikkelig måte som det kan bli noe ut av, i tillegg til den litt tilfeldige lista med oppgaver som de har fått av oss hittil. Når en styrker regional eller lokal planlegging, styrker en også våre muligheter til å få realisert nasjonale mål, for veldig mange av dem realiseres der ute. Jeg er helt uenig i Fremskrittspartiets og Høyres påstander om at den nye loven styrker sentralmakten mot lokaldemokratiet. Tvert imot gis det et handlingsrom, og det skapes arenaer som flytter makt fra administrasjon til politikk. Men det fordrer selvfølgelig at en har politikere ute som vil ta den makten det legges opp til.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-05-29:
Jeg tror vi skal være klar over at sannheten nok er litt avhengig av hvilke sko vi har på, og hvor vi kommer fra. Når vi prater om lokalforvaltning, må vi også ta inn over oss og forstå at det er stor forskjell på kommuner i Norge, etter hvor de er. Jeg vil her vise til Porsanger kommune, som har en størrelse som Østfold, Akershus, Oslo og enda litt til. Der er det slik at 60 pst. av arealene allerede er båndlagt. På de øvrige 40 pst. foregår det reindrift og reinflytting. Når statsråden og representanten for Senterpartiet mener at vi skal ha en arealforvaltning med basis i en plan, må jeg derfor spørre: I forhold til hvilken plan kan Porsanger kommune forvalte sine arealer? Arealene er allerede båndlagt. Der har vi et stort problem, for det som er sannheten i en del av landet, blir helt galt på en annen kant. Når det gjelder retorikken til Arbeiderpartiet, hvor man snakker om hvilket parti som er for folk flest, har jeg lyst til å si: Når man gir Sametinget innsigelsesrett, vil jeg minne om at det er 14 pst. av befolkningen i Finmark som stemmer til Sametinget, i Troms er det 2,2 pst., i Nordland 0,42 pst. og i trøndelagsfylkene og Hedmark er det enda færre. Da blir uforholdsmessig mye makt tildelt en liten del av befolkningen der vi vet at folk flest ønsker et kommunalt selvstyre. Jeg vet ikke om man kan kalle det for en diskriminering av flertallet, men det har i hvert fall veldig lite med demokrati å gjøre. Sametinget og Reindriftsforvaltningen er som hånd i hanske. Jeg har lyst til å sitere Odelstingets visepresident, som slakter Sametingets innsigelsesrett i Finnmark og Reindriftsforvaltningen, hvor de stopper gruvedrift med en brutto innkomst på 1,5 milliarder kr og 20 arbeidsplasser på grunn av at dette var en særlig samisk interesse. Han sier til NRK at reindriftsnæringen i dag bare har én funksjon, som kulturbærer, den er ikke forenlig med andre næringer i Finmark.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-12:
Det hadde vært fristende å si at jeg ikke var klar over at den eksisterende § 275 var opphevet, men det er greit nok. Spørsmålet mitt til statsråden er som følger: Han har nå påpekt viktigheten av de nye kapitlene 16 og 18. Samtidig har det vært en debatt her om rekruttering til terrorvirksomhet i Norge. Hvor fort kan statsråden fortelle Odelstinget at man kan ha disse to lovkapitlene på plass, slik at man nettopp får hindret bl.a. rekruttering til terrormiljø i Norge?
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-02-12:
En oppfølging til Fremskrittspartiets spørsmål: Hva er den prinsipielle forskjellen mellom det representanten Ellingsen og undertegnede tok opp i forhold til å få ikrafttredelse, og det andre, som får ikrafttredelse langt tidligere? Det er en rimelig aktuell situasjon. PST har kommet med sine synspunkter. Hva er grunnen til at Regjeringen ikke kan følge opp min justiskomitekollega fra SV, Akhtar Chaudhry, her i salen i dag og signalisere at man vil fremlegge dette i løpet av året?
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-02-12:
Jeg skal være kort. Det gjelder et spørsmål om begrunnelsen for forslag nr. 6, fra Høyre, når det gjelder diskrimineringsvern og hva begrepet «annen status » rommer. Det det rommer, er det at de fleste av oss etter hvert har fått fantasi til å se en del større minoritetsgrupper, hvis det er dekkende å bruke et slikt uttrykk. Men innimellom disse minoritetsgruppene finnes det noen som man ikke helt klarer å klassifisere bestandig. Det er slik at det er gråsoner når det kommer til diskrimineringsvernet. Det er derfor menneskerettighetskonvensjonene og den rettspraksisen en har, har tatt inn begrepet «annen status », rett og slett for å sørge for at det er et overlappende og dekkende diskrimineringsvern i forhold til en viss type mennesker som kan falle - jeg holdt på å si - i ulike kategorier, noen kategorier som man i denne salen faktisk ikke har tenkt på engang. Men vi har altså rikelig med rettspraksis internasjonalt sett, og også folkerettslige forpliktelser, hvis man velger å tolke det strengt nok. Så begrepet er basert på rettspraksis. Det er basert på 50 års tradisjon, bl.a. fra FN/EMK. Men jeg ser at vi ikke får flertall her i dag, så hvis statsråden f.eks. i sitt siste innlegg kunne gå med på at dette kunne være et oversendelsesforslag, og kanskje gi noen positive innspill med på veien med hensyn til at man vil vurdere effekten av den hatkriminaliteten man regulerer ved å vedta det vi gjør i dag, er vi innstilt på, eventuelt, å vurdere å gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag, slik at vi ikke får det nedstemt i Stortinget og derved får lagt ballen helt død. Så nå har statsråden her i dag all mulig foranledning til å gi et lite innspill om han i hvert fall vil vurdere effekten av de nye straffebestemmelsene når det gjelder hatkriminalitet.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-12:
Stortinget går nå inn for å vedta at det å oppfordre til, rekruttere til eller gi opplæring i terrorhandlinger, her hjemme eller i utlandet, skal være straffbart. Gjennom dette lovvedtaket gir Stortinget i dag et sterkt signal om at vi tar ansvar for verdensfreden ved å sørge for at våre egne borgere ikke blir delaktige i disse handlinger. I neste omgang er det vår egen sikkerhet som vil bli ivaretatt gjennom denne loven. Dette er brannvern i klassisk forstand: forebygge uten at det er en umiddelbar fare for brann, men nettopp for å forebygge en brann som kan oppstå og ramme hardt dersom brannvernet ikke er til stede eller er tilstrekkelig. Norge er en del av verden, og våre egne borgere er ikke skjermet for at noen prøver å rekruttere dem til terrorhandlinger. Det er derfor viktig at vi ligger i forkant av utviklingen. Vi har dessverre fått meldinger via PST om at norsk ungdom er forsøkt rekruttert til voldshandlinger i utlandet. I denne omgang har det vært snakk om ungdom med muslimsk bakgrunn. Jeg er glad for at PST på en meget god måte orienterte offentligheten om utviklingen, og at Islamsk Råd har tatt tak i dette. Islamsk Råd Norge oppfordret på sine hjemmesider norske muslimer «til å være ekstra oppmerksomme, og melde ifra om mistenkelig virksomhet om de skulle kommer over slikt. » SV ønsker å støtte positive samfunnskrefter og gi PST og andre myndigheter som er satt til å kartlegge, forebygge, avverge og straffeforfølge denne type handlinger, gode verktøyer. Jeg er derfor glad for at statsråden har signalisert at han vil ta denne saken med seg, og i egnet form komme tilbake til Odelstinget/Stortinget så snart det lar seg gjøre.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-12:
Jeg kan forstå at Stortinget er utålmodig etter å vedta bestemmelser, men jeg vil gjerne ha statsråden til å bekrefte at vi ikke er i et lovtomt rom - vi har straffebestemmelser i dag, vi har f.eks. forbundsbestemmelser og andre straffebestemmelser - slik at ingen etter denne debatten må sitte igjen med at vi er i et lovtomt rom. Jeg skjønner hvorfor man som lovgiver vil ha mest mulig presise bestemmelser, men jeg vil rett og slett gjerne benytte anledningen, for at vi ikke i dette landet skal skape andre forestillinger enn det som er nødvendig, til å be statsråden presisere, så langt han synes det er riktig, at vi i dag ikke er i et lovtomt rom, at vi faktisk har bestemmelser, som vi har hatt gjennom lang tid og skaffet under andre historiske omstendigheter, som gjør at Norge ikke er noe fristed for terror.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-12:
Som kjent jobber vi med at man skal ha så rask som mulig ikrafttredelse av alle bestemmelser, i den forstand at vi ønsker å få ferdig straffelovens spesielle del så raskt som mulig. Jeg mener vi skal vise en viss tilbakeholdenhet med å ta ut deler og be om rask ikrafttredelse av disse, for det kan melde seg behov på alle felter av straffelovgivninga, og vi trenger kapasitet for å kunne etterforske etter disse bestemmelsene. Når det gjelder det forhold som er tatt opp av flere, da særlig med hensyn til rekruttering, har vi fra Regjeringas side sagt at vi ønsker å vurdere det i løpet av våren for å komme tilbake til Stortinget med det spørsmålet i egnet form når vi ønsker ikrafttredelse. Som det også er sagt offentlig: Vi vil ikke utelukke at det kan dreie seg om en raskere ikrafttredelse for disse bestemmelsene enn for de øvrige bestemmelsene, som må vente på den alminnelig ikrafttredelsen.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-12:
Jeg sa vel i mitt forrige replikksvar at vi nå jobber med nettopp spørsmålet om raskere ikrafttredelse av det som bl.a. representanten Akhtar Chaudhry har tatt opp. Vi ser på en egnet form for det. Det skal da eventuelt tas ut av den nye straffeloven og lages som en del av den gamle. Dette er et spørsmål som er blitt drøftet i media for noen dager siden, og jeg har sagt at det er aktuelt for oss å gjøre dette. Jeg må likevel be om all mulig forståelse for at vi på så viktige områder ikke vedtar og ikraftsetter lovparagrafer sånn over natten, men jeg har lovt at vi skal komme tilbake og gi Odelstinget nødvendig informasjon om det. Det jobber vi med.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-12:
Ja, det kan jeg bekrefte. Vi har forbudsbestemmelser og medvirkningsbestemmelser, som bl.a. kan dekke opp noe av det behovet. Jeg mener at man skal utvise en viss varsomhet med å trekke ut deler av et stort lovkompleks og si at det haster med dette, og med det gi signaler om at vi faktisk skulle ha et lovtomt rom der vi ikke har noe lovtomt rom. Det er en av grunnene til at Regjeringa når både media ringer og andre henvender seg, fordi det oppstår en aktuell problemstilling i en offentlig debatt, mener at man skal være varsom med å kaste seg rundt umiddelbart. Det er riktig som representanten sier: Vi har lovregler i dag som også ivaretar dette, og en debatt rundt den lovgivningen vi faktisk har, kan bidra til å bedre inntrykket, men også til å passifisere ute.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-12:
La meg først kommentere det representanten Dahl tok opp når det gjelder høring og tilbakevirkende kraft. Det er mange spørsmål som har tangert inn i det materialet som vi nå har hatt i en omfattende høringsprosess. Og det var i hvert fall slik at i høringen - da særskilt i det høringsmøtet som ble holdt med flere organisasjoner - var det et tema hvor langt man kunne strekke spørsmålet om tilbakevirkende kraft. Når det gjelder diskusjonen om forslaget fra Høyre om hatkriminalitet, vil jeg si: Det vi er betenkt over, er at vi lager en så omfattende bestemmelse at den taper sin effekt ved at det meste vil kunne falle inn under dette. Og det var jo ikke det vi ønsket. Vi ønsket nettopp å markere at i noen anledninger hvor det er viktige grupper å beskytte, skal man ha et særlig strafferettslig vern. Nå er dette et forslag som går til Stortinget, slik at man der får ta avgjørelsen om det skal gjøres om til et oversendelsesforslag, men jeg synes at det ville være en god idé. Vi må vurdere hele vår innsats i forhold til hatkriminalitet. Vi må se ikke bare på om loven virker, men også på de tiltak som er satt i verk i politiet, bl.a. spørsmålet om registrering av den type kriminalitet. Så vil jeg også si at noe av det som er den store utfordringen nå, er hvordan vi skal klare å håndheve disse reglene på en tilstrekkelig måte. Det å vedta tomme straffebud, dvs. at vi vedtar straffebud her i dag som politiet og rettsapparatet faktisk ikke evner å håndheve fordi bevis ikke er for hånden, er tunge rettsprosesser å kjøre. Det er jo virkelig noe av det farligste vi kan gjøre. Når jeg har møtt både sjefsanklager ved Rwanda-domstolen og andre internasjonalt som sier at nå må Norge få på plass regler, så er vi også nødt til å følge opp med ressurser. Derfor er jeg glad for å kunne si at vi - som det også framgår i media i dag - tar sikte på å doble etterforskingskapasiteten ved Kripos for krigsforbrytelsessakene. Det håper jeg kan gjøre sitt til at vi ikke bare får avdekket flere saker, men også kan få avklart saker for alle dem som går og venter på avklaring. Det sier seg selv at det å være siktet eller mistenkt for denne type lovbrudd uten å få en avklaring, i seg selv er en stor belastning. Så jeg mener at vi faktisk gjør noe som er veldig viktig her i dag - først og fremst ved at vi får nye lovregler på plass, men samtidig at vi tar det løftet som vi gjør ved å få dobbelt sett etterforskere hos Kripos og også en ny statsadvokatstilling ved Det nasjonale statsadvokatembetet for krigsforbrytelsessaker.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2008-02-12:
Som saksordføraren så presist sa, straffelova speglar veldig mange måtar samfunnsutviklinga, og dette vert tydleggjort i og med at vi no vedtek to heilt nye kapittel i straffelova, nemleg om folkemord og terror. Den straffelova vi har i dag, er prega av fortidas tidsalder med kald krig og tradisjonelle militære truslar. Den direkte grunnen til dei nye straffebestemmingane som vi skal vedta i dag, er, som fleire har peika på, Noreg si ratifisering av Romatraktaten og opprettinga av den internasjonale straffedomstolen. No vert den norske straffelova i tråd med våre internasjonale plikter. Noreg kan ikkje framstå som ein fristad for folk som er skuldige i ulike krigsbrot, folkemord og brot mot menneskeheita. Den nye straffelova vil innehalda bestemmingar om kva forhold som skal vektleggjast vedrørande utmåling av straff, både i skjerpande og formildande lei. I skjerpande lei vil eg trekkja fram hatmotivert kriminalitet. Hatmotivert kriminalitet skapar frykt, ikkje berre hjå den personen som vert ramma, men òg hjå heile folkegrupper som får ei avgrensing i si livsutfalding på grunn av overtydnad, rase, utsjånad, opphav eller seksuell preferanse. I tillegg skapar dette motsetnadar i samfunnet og aukar sjansen for gjengjelding og opptrapping av valdsbruk. Vi må heller ikkje gå i fella og verta historielause. Historia om Ku Klux Klan er rett og slett avskrekkande. Ei rekkje land har, slik som det har vorte sagt her før, slike føresegner, og eg seier faktisk nei takk til at Noreg skal verta ein fristat for utøving av hatkriminalitet. Endringa vedrørande offentlege tenestemenn kjem av di det er uheldig at personar med same kompetanse og ansvarsfelt skal ha ulikt strafferettsleg vern, avhengig av kvar dei er tilsette. Som ein del av oppryddinga i lova vert derfor omgrepet «offentlige tjenestemenn » snevra inn, slik at det no berre gjeld personar som utøver offentleg myndigheit i eigenleg forstand. I lovverket frå 1902 opererer ein med ei særskilt høg strafferamme og lægre terskel for kva som er straffbar vald i høve til strafferettsleg vern elles av yrkesgrupper, f.eks. konduktørar, lærarar og helsepersonell. Vi er derfor tilfredse med at ei vurdering av dette kjem i den andre delproposisjonen om straffelova sin spesielle del. Flaggbrenning er eit eksempel på ein sovande paragraf som no vert fjerna. Men eg må seia at å sjå det norske flagget brenne under konfliktane som var kring Muhammed-teikningane, gjorde vondt, ja, det var faktisk fælt. Så eg har stor forståing for dei som seier at dette framleis må vera straffbart. Men vern av ytringsfridomen må nettopp vera eit vern mot ytringar vi ikkje likar, og flaggbrenning er på sett og vis ei verknadsfull, men ufarleg handling.(Presidenten klubbar.) I denne(presidenten klubbar på nytt) (Presidenten klubbar.) (presidenten klubbar på nytt)
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-04-01:
Jeg vil, som tidligere lovet fra denne talerstolen, fremme et representantlovforslag på vegne av Arne Sortevik og meg selv om endring i lov 18. mai 1979 nr. 18 om foreldelse av fordringer, foreldelsesloven, om foreldelse i forbindelse med barnehjemssakene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-04-01:
Jeg skal prøve å bidra til det. Det vi er invitert til å gjøre i dag, er å vedta at vi lovfester Redaktørplakaten. Temaet har vært oppe i Stortinget en rekke ganger og har i og for seg hver gang fått ganske brei tilslutning her i salen. Redaktørplakaten er et verktøy som har hatt stor gjennomslagskraft som avtalerettslig instrument. Den er et uttrykk i fast dagligtale for alle oss som forholder oss til mediedebatt. Arbeidet har pågått lenge, og det er fint, syns jeg, at alle høringsinstanser har sagt ja til lovfesting. Det kan virke underlig at man foretar en lovfesting av en såpass godt innarbeidet plakat som Redaktørplakaten uten at man også legger inn sanksjoner i loven. Men som en samlet komite sier, regner man dette som et trinn 1 i en mer gjennomgående medieansvarslov som vi syns det er behov for i Medie-Norge i dag. Komiteen har gitt departementet rett i at det var viktig å utvide lovframlegget i forhold til hvilke medium som skal dekkes av det. Nå dekkes alle som formidler nyheter, aktualitetsstoff eller samfunnsdebatt, og det betyr også f.eks. statlige publikasjoner. Men det er to elementer det har vært debatt om, og som jeg tror er debatter vi kommer til å følge videre også. Det ene går på det elektroniske medium, der Redaktørplakaten kan framstå som klar i forhold til noen deler av det, men der spesielt området nettdebatt har ført til både skriving av bøker - stor debatt - og også stor politisk debatt. Komiteen har bemerket at det er behov for evaluering av loven etter en tid for å se om den fungerer slik som en mener den skal. Hvis jeg skal legge til noen meninger fra Venstres side når det gjelder dette med nettdebatter, vil jeg si at jeg tror at nettdebatter er en veldig viktig del av det elektroniske demokratiet som holder på å utvikle seg. Jeg tror at det kommer til å utvikle seg en debattkultur over tid, slik vi ser at debattkulturer i det offentlige rom alltid er i utvikling, men skal en debattkultur i det offentlige rom utvikle seg, kreves det noen moderatorer av ulike typer - ikke nødvendigvis bare en redaktør som klipper, men også noen som påpeker dårlig debattkultur. Og så er det en utfordring at det er en offentlig debatt der anonymitet kan knyttes til deltakelsen, noe som gjør denne offentlige debatten annerledes enn alle andre debatter. Dette er en utfordring for både måten vi tenker media på, og måten vi tenker ytringsfrihet på. Det andre punktet som det har vært uklarhet eller uenighet om, er muligheten for å få en åpen kanal i tv-tilbudet som åpner for at f.eks. frivillige organisasjoner får muligheten til å lage tv-program og nå ut til et bredt publikum. Der er det bred enighet, alle minus Fremskrittspartiet, om at redaktøransvaret her må legges på den enkelte produsent, og at her må det gå an å finne gode løsninger som gjør at vi ikke viker fra prinsippet, men likevel klarer å gjøre det mulig for en slik aktør å opptre i markedet.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-04-01:
I Ot.prp. nr. 16 for 2007-2008 legges det fram forslag til endringer i borettslagsloven, eierseksjonsloven og avhendingsloven. Komiteen støtter i all hovedsak enstemmig opp om forslagene fra Regjeringen. Fremskrittspartiet ønsker å få utredet muligheten for å fjerne hele ordningen med forkjøpsrett, og jeg regner med at Fremskrittspartiet redegjør for sitt standpunkt i et senere innlegg. Et stort flertall i komiteen støtter Regjeringens forslag om å endre lovverket slik at kommunene kan overføre en kommunalt eid borettslagsandel til den som leier den tilhørende borettslagsboligen, uten at forkjøpsrett gjøres gjeldende. Også de fleste av høringsinstansene støtter dette forslaget. Endringene vil gi kommunene bedre mulighet til å utnytte den kommunale boligmassen på en smidigere måte. Kanskje enda viktigere er det at folk ikke blir rykket opp med roten fra et bomiljø de er godt etablert i fra før. Det er ganske uforståelig at Fremskrittspartiet ikke ser de gode effektene av akkurat dette forslaget. Komiteens flertall støtter også endringen i lovverket som gir unntak fra forkjøpsretten for andre som har eller kan ventes å få særlige oppgaver med å skaffe boliger til vanskeligstilte. De dette gjelder, står nevnt i § 4-2 første ledd i lovverket. Fellesnevneren for alle disse er at de har eller har tatt på seg ansvar for å skaffe boliger til ulike grupper av vanskeligstilte. Jeg tror vi gjennom dagens vedtak tar noen små skritt i riktig retning i boligpolitikken som kanskje kan gjøre boligsituasjonen litt lettere for noen, og det burde et enstemmig odelsting samle seg om.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-01:
Jeg lover å være kort. Jeg viser til høringsinstansen Eiendomsmeglerforetakenes Forening, som i sin høringsuttalelse gikk imot Regjeringens forslag, og til at Den Norske Advokatforening mener at man bør kunne etablere et boligaksjeselskap som et midlertidig mellomstadium mellom et aksjeselskap og et borettslag. Advokatforeningen mener at de skattemessige forholdene ved omdanning heller bør reguleres gjennom skatte- og avgiftsregler enn å blokkere slike skattemessige fordeler gjennom å skjerpe borettslagsloven. Fremskrittspartiet ønsker å gå imot Regjeringens forslag når det gjelder deler av III. Det er urimelig at det er bare stat, fylkeskommune eller kommune som skal kunne omgå forkjøpsretten i borettslag og sameier. Vi mener tvert imot at bortfall av forkjøpsretten også må gjelde andre grupper, og at det vil ha en rekke fordeler. Vi viser bl.a. til at en slik endring vil kunne føre til et friere og mer dynamisk boligmarked, der eiere fritt kan selge til dem eieren ønsker å selge til. Vi tror også at bortfall av ordningen med forkjøpsrett vil kunne føre til økt mobilitet i det norske samfunnet, fordi man lettere vil kunne kjøpe leiligheter i de delene av landet der man ikke har ansiennitet i boligbyggelag. Så ønsker jeg å ta opp Fremskrittspartiets forslag.
Bent Høie (Høyre), 2008-05-07:
På vegne av representantene Kari Lise Holmberg, Elisabeth Aspaker, Inge Lønning, Trond Helleland, Olemic Thommessen, André Oktay Dahl og meg selv vil jeg framsette et forslag om å styrke personvernet og sikre en forsvarlig forvaltning av personsensitiv informasjon.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-05-07:
På vegne av representantene Øyvind Korsberg, Per Sandberg, Hans Frode Kielland Asmyhr og meg selv har jeg den glede å fremme et forslag om utarbeidelse av en egen reiselivsmelding til Stortinget.