Torild Skogsholm (Venstre), 2001-12-13:
Et sikkert og effektivt transportnett og gode landsdekkende post- og teletjenester til en rimelig pris er sentrale mål for Samarbeidsregjeringen. Bedre samferdsel er nødvendig for verdiskaping og velferd, for å bedre folks helse og miljø, for å redusere distriktenes avstandsulemper og for å øke sikkerheten i trafikken. Jeg er meget fornøyd med at Regjeringen har fått gjennomslag i Stortinget for forslag som betyr både sterkere satsing på kollektivtrafikk i storbyene og økte bevilgninger til viktige vegprosjekter. Rammevilkårene til luftfarten bedres gjennom avgiftslettelser på over 1 milliard kr, noe som bl.a. vil være av stor betydning for folk og næringsliv i distriktene. På alle disse områdene tar vi viktige steg i riktig retning, sammenliknet med den forrige regjeringens forslag. Jeg er glad for at behandlingen av budsjettet i samferdselskomiteen har ført til at Regjeringens satsing på økte bevilgninger til kollektivtrafikk opprettholdes. Et godt kollektivtilbud, spesielt i storbyene, vil ha stor betydning for å bedre miljøet – renere luft, redusert støy og arealbehov. Samtidig vil et velfungerende kollektivtilbud bedre framkommeligheten for nærings- og nyttetransporten i byområdene. Jeg har merket meg at komiteens flertall stiller seg positiv til Regjeringens forslag til økte bevilgninger til opprustning av T-banen i Oslo og forsert planlegging av bybane i Bergen. Jeg registrerer også at det er flertall for å styrke den landsomfattende ordningen for skole- og studentrabatt på kollektivreiser. Å gi folk et bedre kollektivtilbud, ikke minst i våre storbyområder, er én av mine viktigste ambisjoner som samferdselsminister. Jeg ser fram til å fortsette denne satsingen, bl.a. gjennom å sette i gang arbeidet med en egen stortingsmelding om kollektivtransport. En slik samlet melding om utfordringene og virkemidlene i kollektivpolitikken er et nybrottsarbeid som aldri tidligere har blitt gjort av foregående regjeringer. Samferdselskomiteen har også i all hovedsak sluttet seg til budsjettforslaget til jernbaneformål, som innebærer en økning i bevilgningen på over 13 pst. fra saldert budsjett 2001. Ved prioriteringen av midler til Jernbaneverket er det lagt vekt på å videreføre satsingen på drift og vedlikehold av jernbaneinfrastrukturen, i tråd med opplegget i Nasjonal transportplan 2002–2011. På investeringsbudsjettet er særlig sluttføring av igangsatte prosjekter og nytt dobbeltspor på strekningen Sandvika–Asker gitt høy prioritet. Selv med den sterke økningen av jernbanebudsjettet, vil det kreves en betydelig økning også de kommende årene for å følge opp planrammene i handlingsprogrammet til Nasjonal transportplan. Denne situasjonen innebærer en stor utfordring både for vår regjering og for Stortinget i årene som kommer. I og med at stortingsflertallet i all hovedsak vil gi sin tilslutning til Regjeringens forslag til vegbudsjett, vil også vegbudsjettet få et løft sammenlignet med saldert budsjett 2001. Som for jernbanen, er det Regjeringens ambisjon å følge opp de økonomiske planrammene i det vedtatte handlingsprogrammet til Nasjonal transportplan. I forslaget til vegbudsjett ligger det en klar prioritering av drift og vedlikehold. Dette er områder som har stor betydning for trafikksikkerheten, og for å opprettholde standarden på det eksisterende vegnettet. I forslaget til investeringsbudsjett er det lagt vekt på å sikre rasjonell anleggsdrift for igangsatte prosjekter. Men det foreslås også å starte opp flere nye viktige prosjekter. Flertallet i komiteen påpeker at det er viktig at europavei 6 gjennom Østfold blir bygd ut til firefelts motorvei raskere enn det ble lagt opp til ved Stortingets behandling av Østfoldpakken. Jeg slutter meg helt og fullt til dette. Forsert utbygging av E6 gjennom Østfold er nødvendig både på grunn av trafikksikkerheten, og fordi dette er en svært viktig strekning for næringslivets transport inn og ut av Norge. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med nærmere planer for en slik forsering. Jeg er glad for at komiteens flertall slutter seg til forslagene om en omfattende omorganisering av både forvaltnings- og produksjonsoppgavene i Statens vegvesen. Forslaget vil gi et mer effektivt Statens vegvesen, der mindre ressurser skal gå til administrasjon og mer penger kan brukes til utbygging, drift og vedlikehold. Det vil komme hele landet til gode, og jeg merker meg at komiteen understreker nettopp denne effektivitetsgevinsten. Omdanning av produksjonsvirksomheten i Statens vegvesen til statsaksjeselskap kombinert med høy grad av konkurranseutsetting vil gi mer effektiv vegproduksjon. Regjeringen kommer tilbake til Stortinget våren 2002 med bl.a. fremdriftsplan for denne prosessen. Omorganiseringen av forvaltningsdelen i fem regioner vil dessuten innebære en klar desentralisering, ved at oppgaver delegeres ut fra Vegdirektoratet i Oslo i dag, samtidig som det bygges videre på eksisterende kompetansemiljøer i etaten. Lokal innflytelse skal ivaretas og styrkes i den omorganiseringen som skal skje. Knapt noe område av samferdselspolitikken står i øyeblikket overfor så store utfordringer som luftfarten. Foruten at luftfartens internasjonale problemer også gjør seg gjeldende i Norge, har vi her i landet over en lengre periode sett en svak trafikkutvikling innenlands. Regjeringen vil arbeide for at det fortsatt skal være et godt landsdekkende luftfartssystem, samtidig som kravene til sikkerhet ivaretas. Ikke minst derfor har vi foreslått å fjerne den statlige flypassasjeravgiften. Jeg er glad for at et klart flertall slutter seg til dette forslaget som vil gi norsk luftfart en lettelse på over 1 milliard kr årlig, og som også vil bidra til å styrke Luftfartsverkets inntjening og investeringsevne. Flertallet i komiteen har flere forslag til økt konkurranse, og omdanning av samferdselsvirksomheter til statsaksjeselskap. Omdanningene vil kreve lovendringer, og saksbehandlingen vil følge de vanlige prosedyrer i slike saker. Det innebærer bl.a. at de ansattes organisasjoner da vil bli trukket med i behandlingen. Jeg har vanskelig for å forstå den kritikk og frykt som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet gir uttrykk for i innstillingen. Særlig er jeg undrende til Arbeiderpartiets holdning. Etter de endringer som det siste året er blitt gjennomført i lovene for henholdsvis postselskap og jernbaneselskap, iverksatt av den daværende arbeiderpartiregjeringen, tilsvarer organiseringen av selskapene det som gjelder for statsaksjeselskap. Det samme er tilfellet når det gjelder de ansattes stilling. Jeg vil minne om at det er kun de ansattes rett til ny stilling i staten og rett på ventelønn som i dag er spesielt for Posten og NSB i forhold til aksjeselskapsloven. Det er fastsatt i BA-lovene at disse rettighetene gjelder fram til 1. januar 2005. Jeg er innstilt på at denne overgangsordningen skal stå ved lag, men i siste instans blir det opp til Stortinget å avgjøre slike spørsmål. Den organiseringen NSB og Posten har i dag, iverksatt av den daværende arbeiderpartiregjeringen, tilsvarer i det altoverveiende det regelverk som gjelder for statsaksjeselskaper. Det er imidlertid viktig for selskapene at de har en organisasjonsform som er kjent i markedet, også internasjonalt. Jeg vil sterkt understreke at en omdanning til AS ikke innebærer en privatisering av selskapene. Statens mulighet til å gripe inn overfor selskapene dersom det er nødvendig, vil ikke bli dårligere som følge av en omdanning til aksjeselskap. Jeg vil bl.a. vise til at Posten fortsatt vil være forpliktet til oppfylle de samfunnsmessige krav som går fram av konsesjonen til selskapet. Jeg vil også vise til at denne regjeringen har fått tilslutning til å øke bevilgningen til kjøp av jernbanetjenester fra NSB i forhold til forslaget fra den forrige regjeringen. Ved omdanning av Luftfartsverket til aksjeselskap, må vi fastlegge premissene for Luftfartsverkets virksomhet som gir gode samfunnsmessige løsninger. Det er viktig å tenke luftfartsløsninger utover det som ligger på statsaksjeselskapsløsninger(presidenten klubber) (presidenten klubber)