Olemic Thommessen (Høyre), 2008-04-29:
Alle barn har rett til et tilpasset tilbud og god omsorg. Behovene er ulike, tilbudene må være varierte og mangfoldige. Et åpent barnevern med et mangfold av tilbud med høy kvalitet og til en riktig pris er Høyres utgangspunkt i barnevernspolitikken. Regjeringen ser dessverre ut til å ha som utgangspunkt en ensrettet statlig profil til lavest mulig pris og lite åpenhet rundt tilbudene. Fosterhjemmene bærer i seg noe unikt: forståelsen av familiens betydning som grunnleggende enhet i samfunnet, ønsket om å stille opp for andre og bidra med det man har å tilby som familie, og gjennom dette gi andres barn en bedre start i livet. Dette forteller om et varmere samfunn bygget på enkeltmenneskers samfunnsansvar. Profesjonalisering av fosterhjemmene kan bidra til å svekke de beveggrunner fosterforeldre har når de åpner sine hjem. Når krav om regulerte arbeidsforhold, særlige kompetansekrav og krav om kompensasjon for belastninger som måtte komme, blir et hovedanliggende i fosterhjemssektoren, vil man etter hvert se på fosterfamilie som et vanlig arbeidsforhold. Det kan denne jobben aldri bli. Det er ikke en jobb man påtar seg på linje med annet arbeid. Når det er sagt, ser vi i Høyre at stadig flere fosterhjem får barn med behov for ekstra tiltak og oppfølging. Høyre mener derfor at der hvor det i fosterhjemsavtalen eller i samarbeidet med barnevernstjenesten settes vilkår og betingelser til fosterforeldre som gjør at de ikke kan gå inn i eller må gå ut av arbeidslivet, vil det være rimelig at fosterforeldre gis en kompensasjon i form av tjenestepensjon og rett til andre ytelser. En avtalefestet rett til offentlig tjenestepensjon og en sykepengeordning trenger en nærmere utredning før man tilpasser et slikt avtaleverk for fosterhjemmene. Høyre fremmer derfor forslag om dette. Det er uttalt politikk fra Regjeringen at fosterhjem er bedre og billigere enn institusjon. Høyre deler den oppfatningen at familie og familieliknende hjem er en god omsorgsramme for mange barnevernsbarn. Høyre er likevel opptatt av at barn skal ha stabilitet og voksenpersoner med forståelse for og innsikt i de utfordringer barnevernsbarn har. Når vi ser barn som stadig er på flyttefot mellom ulike fosterhjem, og som stadig fyller opp kofferten med nye nederlag og mislykkede forsøk på å starte et nytt liv, er det grunn til å stoppe opp. Barn og ungdom med utfordringer knyttet til psykiatri, rus og kriminalitet som staten mener kan plasseres i fosterhjem, må sikres hjem med et sterkt utbygd tiltaksapparat rundt seg - forsterkede fosterhjem. Disse er etablert både i privat og i statlig regi. Flere private aktører har spesialisert sin virksomhet rundt nettopp slike familiehjem, hvor hjemmet inngår som en del av den tiltakskjede som mange private aktører har. Gode støtteordninger som døgnkontinuerlig rådgivningstjeneste, fast avlastningstilbud for barnet på fast sted med kjente voksenpersoner og god faglig oppfølging i form av veiledning og opplæring gjør at disse hjemmene er godt egnet til å realisere Regjeringens politikk om dreining fra institusjon til fosterhjem. Fosterhjemsprisen for 2007 ble nettopp tildelt en slik aktør. Det er synd at Regjeringen ikke vil ta disse tilbudene i bruk - barna hadde fortjent det. Hvis prisen er riktig i forhold til den kvaliteten som leveres, er det hårreisende at Regjeringen ikke er villig til å betale for at barn får et tilpasset tilbud av høy kvalitet, men heller setter dem i langvarig kø for et billigere, offentlig fosterhjem. Enda merkeligere blir det når argumentasjonen er at private fosterhjem ikke er tilpasset de barna som står i kø, og derfor ikke vil bli benyttet, når private aktører via sitt totale tiltaksapparat nettopp tilpasser tilbudene etter barnas behov. Nei, her er det ideologien og økonomien som styrer - ikke barnas beste. Med dette tar jeg opp forslag nr. 10, fra Høyre. I tillegg står vi som medforslagsstiller til forslag nr. 6. Det er feil. Vi skal ikke være med i forslag nr. 6.