trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ove Trellevik (Høyre), 2021-10-27:
Takk for svaret. Det var ærleg og oppriktig, og det viser at Hurdalsplattforma kanskje ikkje er så sann i sine ord som ho er skriven – at ein faktisk vil bruka landstraum framfor vindkraft for å elektrifisera den norske sokkelen. Dette vil koma til å få store konsekvensar for forsyningstryggleiken på landsida, og spesielt i mitt valdistrikt har me store utfordringar knytt til etablering av ny industri på grunn av kraftmangel. Spørsmålet mitt er: Korleis vil elektrifiseringa og auka bruk av kraft frå land for å elektrifisera sokkelen kunna påføra og forstyrra forsyningstryggleiken? Og kva vil regjeringa gjera på kort sikt – altså før og innan 2030 – for å sikra at me har tilstrekkeleg straum både til å elektrifisera den norske sokkelen og til å sikra at Vestlandet òg har kraft til å etablera ny industri?
Ove Trellevik (Høyre), 2021-10-27:
Eg takkar veldig for svaret. Me skal følgja godt opp, og eg håpar me kan få eit godt samarbeid på dette fagområdet. Det som bekymra meg, var visjonen om å elektrifisera den norske sokkelen med vindkraft. Det høyrer eg no er ein ambisjon som statsråden faktisk tilbakeviser som ei løysing på kort sikt. Så eg takkar veldig for svaret og ser fram til eit godt samarbeid.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Regjeringen vil føre en rettferdig klimapolitikk som kutter utslipp og skaper jobber. I Hurdalsplattformen er vi også tydelige på at norsk petroleumsindustri skal utvikles, ikke avvikles. Vi sier at vi i samarbeid med næringen skal sørge for at utslippene fra olje- og gassproduksjonen på norsk sokkel kuttes med 50 pst. innen 2030 og til netto null i 2050. For å nå dette målet er det nødvendig med elektrifisering på norsk sokkel. På kortere sikt og mot 2030 krever slik elektrifisering økt bruk av kraft fra land. Vi skal samtidig sikre tilstrekkelig fornybar kraft til ny og eksisterende industri på fastlandet. Godt etablerte hovedvirkemidler i klimapolitikken på norsk sokkel er kvoteplikt og CO 2 - avgift. De høye utslippskostnadene gir selskapene sterk egeninteresse av å redusere utslipp, ved økt bruk av elektrifisering. Kraft fra land kan derfor gi betydelig utslippsreduksjoner fra norsk sokkel. Prosjektene kan ofte medføre behov for tiltak også i kraftnettet på land. Det er et betydelig potensial for å øke norsk kraftproduksjon ved å bygge ut havvind i de to åpnede områdene, Utsira Nord og Sørlige Nordsjø II. Det er behov for teknologiutvikling og kostnadsreduksjoner for at kraftproduksjonen fra Utsira Nord skal være lønnsom. Regjeringen ønsker et stabilt aktivitetsnivå på norsk sokkel, hvor vi gradvis øker aktiviteten fra nye næringer som havvind, fangst og lagring av CO 2 , hydrogen, havbruk og mineraler. Det tar lang tid å planlegge komplekse operasjoner på sokkelen, enten det er havvind eller olje og gass. Derfor er det viktig også å formulere disse ambisjonene og målsettingene på lengre sikt. Hywind Tampen er et eksempel på at denne teknologien kan spille en viktig rolle. Næringen arbeider også med andre løsninger for å forsyne installasjoner på sokkelen med fornybar kraft. Havvind må uansett suppleres med andre løsninger av hensyn til stabilitet i kraftforsyningen. Det neste tiåret vil Norge trenge mer kraft og bedre overføringsnett for å bygge opp nye grønne næringer, elektrifisere samfunnet og nå våre klimamål. Derfor har vi varslet at vi bl.a. vil sette ned en energikommisjon for å kartlegge energibehovene og foreslå økt energiproduksjon. Regjeringen har et klart mål om at rikelig tilgang på fornybar kraft skal forbli et konkurransefortrinn for norsk industri, og at vi skal nå klimamålene vi har satt oss. Det betyr at vi må få mer kraftproduksjon og bedre nett mellom områdene i Norge, og at vi må legge til rette for at disse prosessene spiller godt sammen.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg takker, selvfølgelig. Jeg var litt kjapp i sted, så jeg har lyst til å si tusen takk for velkomsten til Stortinget. Det jeg har lyst til å si, er at vi har ambisiøse planer. Jeg har også lyst til å minne om at det kunnskapsgrunnlaget vi nå har om havvind, er ti år gammelt. Det betyr at vi må bygge det opp igjen på nytt og identifisere hvilke områder vi f.eks. kan åpne for havvind. Vi har altså store ambisjoner, og vi går nå igjennom de høringssvarene som vi har fått. Vi skal jobbe effektivt, men vi skal også holde tungen rett i munnen, for dette er et viktig nybrottsarbeid som vi nå går opp. Jeg setter veldig stor pris på at representanten er opptatt av dette, men jeg har lyst til å be om at disse spørsmålene også blir tatt opp i Høyres gruppemøte, for representanten representerer et parti som har styrt denne politikken i åtte år.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg har lyst til å si at jeg avviser ikke at vi skal bruke havvind, men det er mange faktorer som avgjør når et vindkraftverk på norsk sokkel vil være ferdig bygget. Vi skal gjøre det vi kan for å legge opp til en forsvarlig og effektiv konsesjonsprosess, og så må utbyggerne også gjøre sin del av jobben. Vi har ambisiøse planer, det er et stort potensial for havvind, men også for hydrogen og fangst og lagring på sokkelen. Også på land er det mulig å intensivere og få mer fornybar kraft, slik at vi kan bygge ny grønn industri på Vestlandet. Akkurat nå er det ganske prekært at ikke vi har nok overføringskapasitet, bl.a. i vårt fylke, der det er kraft i indre strøk, men ikke i ytre strøk der vi bl.a. trenger å legge ny grønn industri for å nå de målene vi har satt oss. Men jeg har også lyst til å minne om at konsesjonene for elektrifisering er allerede gitt av den forrige regjeringen.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Regjeringen deler representanten Sofie Marhaugs bekymring for de høye strømprisene. Vi har derfor allerede foreslått å øke bevilgningene til bostøtte, for å dekke en ekstraordinær utbetaling til mottakere i de delene av landet med høyest strømpriser. Regjeringen vurderer også andre tiltak. Tilgang på ren og rimelig kraft har i årtier vært industriens fremste konkurransefortrinn. I regjeringserklæringen pekte statsministeren på at vi må sikre at norske naturressurser, herunder rimelig fornybar kraft, også på sikt forblir et konkurransefortrinn. Han viste også til at nye mellomlandsforbindelser til utlandet ikke skal godkjennes i denne stortingsperioden. Etter hva jeg er kjent med, har Tyskland store overføringsbegrensninger i det interne tyske nettet, og derfor er det tidvis begrensninger i hvor mye kraft det tyske nettet kan håndtere å motta utenfra. Tyskland har veldig mye vindkraftproduksjon i nord og høyt forbruk i sør og får dermed ofte utfordringer med å balansere internt. Tyskland har forpliktet seg til å trappe opp sin kapasitet på utenlandsforbindelsene til 70 pst. innen 2026. Både Statnett og samarbeidspartnere i andre land begrenser i perioder overføringskapasiteten på utenlandskablene av hensyn til kraftsystemet. Det er imidlertid andre hensyn enn pris som er førende for de vurderingene, både her og i Tyskland og andre steder. Å begrense handelen over utenlandsforbindelsene i et forsøk på å påvirke kraftprisen vil innebære et brudd med praksis både i Norge og i våre naboland, og det vil også være i strid med våre internasjonale forpliktelser. Krafthandelen over landegrensene reguleres bl.a. av EØS-avtalen, som skal legge til rette for en mest mulig fri krafthandel, uten hindringer mellom landene. Statnett og deres partnere på utenlandsforbindelsene inngår i tillegg egne avtaler om krafthandelen. Å begrense handelen over utenlandsforbindelsene vil også medføre risiko for at vi ikke er sikret tilgang på import av kraft når vi virkelig trenger det. Det norske kraftsystemet har i flere tiår vært knyttet til landene omkring oss. Det har tjent oss vel. I Hurdalsplattformen skriver regjeringen at det nå er fornuftig å utrede hvordan norsk krafteksport påvirker norsk forsyningssikkerhet og norske strømpriser, og hvilke konkrete tiltak som kan bidra til å sikre at norsk fornybar kraft forblir et konkurransefortrinn for norsk industri. Regjeringen har store ambisjoner i klimapolitikken. Vi vil skape nye, trygge arbeidsplasser for vanlige folk i hele landet, og vi vil øke norsk eksport betraktelig. Skal vi få dette til, kreves det mye kraft. Derfor vil vi bygge ut mer energiproduksjon, satse på havvind, hydrogen, utvikle vannkraften vår og ikke minst forsterke nettet til punkter hvor det kommer nytt stort forbruk.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Norske kraftpriser påvirkes av mange forhold, og med vår fornybare kraftforsyning har både temperatur, nedbør og vindforhold betydning. I tillegg påvirkes kraftprisene av situasjonen i landene som vi handler kraft med. Den isolerte virkningen av utenlandsforbindelsene på dagens norske kraftpriser er ganske usikker, men med sterkere tilknytning til Europa påvirkes vi selvfølgelig mer av forholdene som er der. Når det gjelder strømprisene, er det viktig med gode overføringsforbindelser i Norge og økt kraftproduksjon, og med tiltak som rettes mot dem som sliter når strømprisen blir for høy, som f.eks. bostøtte. I Norge har vi handlet kraft med våre naboland i mange tiår. Først og fremst har det gitt oss muligheter til å balansere vår væravhengige kraftproduksjon, og så har handelen også gitt oss inntekter. Som presidenten er kjent med: Norsk kraftproduksjon er i all hovedsak eid av norske kommuner, fylkeskommuner og staten, og slik krafthandel gir inntekter til Kommune-Norge.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg kan forsikre representanten og presidenten om at det ikke skal bygges noen flere utenlandskabler i denne perioden. Jeg mener likevel at det er viktig at vi høster noen erfaringer om hvordan dette virker, for det er mange ulike synspunkter, også i samfunnsdebatten, om hvordan utenlandskablene virker og ikke virker på det norske kraftmarkedet og den norske kraftsituasjonen. Men jeg har lyst til å understreke, siden tiden er i ferd med å renne ut, at vi ikke har en situasjon i Norge i dag der det går på forsyningssikkerheten løs at vi har handel med andre land knyttet til kraft. Vi har en situasjon i dag der magasinene riktignok er lave, men det er under god kontroll av både Statkraft og alle involverte, slik at vi har en god forsyningssikkerhet i Norge.
Sofie Marhaug (Rødt), 2021-10-27:
Jeg vil også gratulere den nye statsråden fra talerstolen. «Den nye statsråden har uttalt at vi ikke kan begrense krafteksporten basert på prisregulerende hensyn, selv om for eksempel EU-landet Tyskland i dag har begrensninger på sin krafteksport. Samtidig kunne NVE melde om at vannstanden i norske magasiner ikke har vært så lav som den var i uke 41, siden 2006. Spørsmålet er derfor om det ikke er mulig, selv innenfor EØS-avtalens handlingsrom, å begrense krafteksporten av særlige samfunnsmessige hensyn, eller om EUs markedstvang er sterkere i Norge enn i Tyskland?»
Sofie Marhaug (Rødt), 2021-10-27:
Takk for svaret. Jeg vil gjerne følge opp det som handler om samfunnsmessige hensyn og forsyningssikkerhet. Arbeiderpartiets stortingsgruppe vedtok å slutte seg til EUs energibyrå ACER i forrige periode, men da stilte Arbeiderpartiets landsstyre flere ufravikelige krav. Det aller første kravet lyder som følger: «Det skal være nasjonal og samfunnsmessig styring og kontroll over vannkraftressursene.» I et annet krav heter det at norske myndigheter skal ha selvstendig kontroll «over alle avgjørelser med betydning for energisikkerheten i Norge». Tidligere i dag har statsminister Jonas Gahr Støre snakket om perioder med lave magasiner. Vi snakker her om energisikkerheten til Norge, vi snakker om forsyningen i norske magasiner. Hvor går grensen for hva som kan regnes som nasjonal og samfunnsmessig kontroll over at energisikkerheten blir ivaretatt?
Sofie Marhaug (Rødt), 2021-10-27:
Jeg takker igjen for svaret og vil følge opp med å spørre om disse beskrivelsene også vil bety at man vil avslå NorthConnect-søknaden som i dag er lagt i bero. Tidligere har den nye statsråden svart på skriftlig spørsmål at man skal høste erfaringer fra de nye utenlandskablene. Nå ser vi konsekvensene i Sør-Norge. NVE har allerede sagt at de langsiktige konsekvensene også vil bli ustabile og høyere strømpriser i Sør-Norge som følge av tettere tilknytning til det europeiske strømmarkedet. Har vi høstet nok erfaringer til å si at vi skal avslå NorthConnect, ikke bare legge det ned igjen i skuffen? Og hvordan vil man bremse krafteksporten i framtiden på en måte som ivaretar energisikkerheten til den norske staten?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg kan selvfølgelig ikke gå inn i den enkeltsaken som representanten trekker fram, utover å si at det gjør inntrykk, men jeg vil si noe om hva denne regjeringen vil prioritere framover. Denne regjeringen har som klar prioritering å komme i gang med å bygge et bedre og helhetlig tilbud for mennesker som sliter med psykiske lidelser. I Hurdalsplattformen viser vi at vi har store ambisjoner både for eldre og for mennesker med psykiske vansker og lidelser. Eldre mennesker har ulike behov, men alle som trenger hjelp, skal være trygge på at fellesskapet stiller opp, og at de blir sett og møtt av helse- og omsorgstjenestene på en respektfull og verdig måte. Vi har en omfattende jobb foran oss. Regjeringen vil sikre at eldre som kan og vil, får bo i egen bolig lengst mulig, og at det tilrettelegges for at det skal være trygt. Vi vil også sørge for flere tilrettelagte boliger, og vi vil utarbeide en egen opptrappingsplan for heltid og god bemanning i eldreomsorgen. Vi vil øke tverrfagligheten i eldreomsorgen, for det tror vi er viktig, og styrke innholdet i tjenesten. Vi vil også sørge for investeringstilskudd til kommunene for å sikre tilstrekkelig med sykehjemsplasser, trygghetsboliger og heldøgns pleie- og omsorgsplasser for dem som trenger det. Regjeringen vil rette opp uverdige forhold innen psykisk helse. Vi har varslet en ny opptrappingsplan for feltet, med øremerkede midler, som skal rette seg mot både kommuner og spesialisthelsetjenesten. Vi vil se grundig både på de kommunale tjenestene, på psykisk helsevern for barn og unge og på distriktspsykiatriske sentre og sykehuspsykiatrien. Konkret har vi varslet at opptrappingen må sikre økt kapasitet i spesialisthelsetjenesten og flere lavterskeltilbud i kommunene. Jeg vil også si at fastlegeordningen er bærebjelken i norsk helsetjeneste. Fastlegen er ofte pasientens første møte med helsetjenesten og har en nøkkelrolle i samhandlingen på tvers av tjenester og nivåer i disse tjenestene. Her vil regjeringen styrke ordningen og sikre en stabil legedekning i hele landet til dem med de mest omfattende behovene.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Det er helt riktig som representanten påpeker: Kommunene har et ansvar. Jeg deler også representanten Hoksruds bekymring for kapasiteten på døgnbehandling. Det er også en av grunnene til at Hurdalsplattformen slår fast at vi vil stoppe nedbyggingen av døgnplasser i psykiatrien. Dette kjenner jo representanten godt til, for Fremskrittspartiet har vært et regjeringsparti i sju av disse åtte årene. Det har vært en delvis faglig utvikling, men vi sier veldig tydelig i denne regjeringsplattformen at nå setter vi en fot i bakken, og at vi ønsker en opptrappingsplan for hele psykisk helse-feltet, helt fra lavterskeltilbud i kommunene til den tyngste psykiatrien, og for dem som trenger langvarig oppfølging.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Det er viktig at kommunene ivaretar sitt sørge-for-ansvar for helse- og omsorgstjenester, og det er viktig for pasientene at det er god koordinering rundt dem som trenger mye hjelp, de som trenger hjelp både fra spesialisthelsetjenesten og fra den kommunen de bor i. Derfor sier også Hurdalsplattformen veldig tydelig at vi skal se på sammenhenger mellom de ulike nivåene i tjenesten for bedre å ivareta pasientforløpet, som man kaller det på fagspråket, sånn at pasienten ikke detter mellom disse berømte stolene. Det vil ha prioritet. Dette henger også sammen med en stabil og god fastlegeordning. Fastlegen er sentral i pasientenes liv og koordinerer ofte behandling og tilbud mellom nivåene i tjenesten. Det handler også om at kommunene settes godt i stand til å styrke seg med den kompetansen som trengs.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Den forrige regjeringen har foreslått å avslutte forsøket med statlig finansiering av omsorgstjenestene ved utgangen av 2021. Dette er ett år tidligere enn planlagt avslutning. Forsøket startet i 2016 og skulle etter planen vært avsluttet i 2019. Det er nå elleve kommuner som har inngått avtale om deltakelse i dette forsøket. Det ser ut til at de økonomiske utfordringene ved avslutning er størst for de fire kommunene som har vært med i forsøket siden 2016, men også for Indre Østfold kommune, som har deltatt i forsøkets finansieringsmodell i 2021. Finansieringsdokumentet inneholder to nedtrappingsordninger ved avslutningen. Den ene er at alle de elleve kommunene får 60 pst. av tildelt inntektspåslag første år og 40 pst. det andre året etter avslutning. Det er foreslått å bruke 86 mill. kr til dette i den forrige regjeringens statsbudsjett. Den andre ordningen er at midlene overføres til neste regnskapsår dersom kommunene har ubrukte tilskuddsmidler ved utgangen av året forsøket avsluttes. Disse ordningene vil kunne avhjelpe situasjonen noe. Ordførerne i de elleve kommunene som deltar i forsøket, har kontaktet meg. Jeg har stor forståelse for at avslutningen av forsøket kommer brått på. Det er den forrige regjeringens avtale med kommunene. I morgen skal det avholdes et møte med disse, hvor vi får opp en dialog om veien videre. Så er det for meg ikke et privilegium å kunne si noe om det tilleggsnummeret til budsjettet for 2022 som regjeringen nå jobber med. Det vil etter planen bli lagt fram 10. november. Her vil regjeringen gjøre sin samlede vurdering av neste års kommuneramme for alle kommunene og også situasjonen for SIO-kommunene – dette statlige forsøket forkortes ofte til SIO.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Som jeg sa i det første svaret, vil jeg ikke kunne si så mye om prioriteringene i tilleggsproposisjonen. Den kommer til å bli lagt fram i sin helhet 10. november. Men det er ingen hemmelighet at regjeringspartienes prioritering har vært å styrke alle kommunenes mulighet til å gi gode helse- og omsorgstjenester. Forsøket med statlig finansiert eldreomsorg er jo evaluert, og dessverre har ikke evalueringen gitt oss den retning og den kunnskap man kunne ha ønsket seg da man satte i gang prosjektet. Dette var et prosjekt som regjeringspartiet Fremskrittspartiet veldig tydelig ønsket da det ble startet opp i 2016. For oss er det viktig å ivareta alle kommunene, sikre at de har muskler til å ivareta sitt sørge-for-ansvar for helsetjenesten. Så vil vi møte og snakke med de kommunene som er berørt, og som, som følge av dette avtalebruddet med den forrige regjeringen, får en utfordring neste år.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg tror nok at statsråden og representanten Nilsen fort kan bli enige om at dette er en dårlig opprettholdelse av statens ende av en avtale mellom utvalgte kommuner og staten. Det er den avtroppende regjeringens fulle ansvar. Så sent som i valgkampen i år var det besøk i flere av disse kommunene, og ingen fikk da noen signaler om at dette kom til å bli avsluttet. Det er en utfordring som ikke nåværende regjering kan ta ansvar for. Vi gjør våre vurderinger fram mot en tilleggsproposisjon, hvor vi prioriterer å styrke alle kommunenes mulighet til å gi forsvarlige helsetjenester. Så har vi lagt opp til en dialog med de berørte kommunene for å få nærmere innsikt i de konkrete utfordringene det gir for dem. Utover det har ikke jeg noen tilleggsproposisjon å presentere i dag, så representanten Nilsen får ikke noe mer presise svar enn det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Norske pasienter skal ha et offentlig helsetilbud i verdensklasse, uavhengig av adresse og lommebok. Det står veldig tydelig i Hurdalsplattformen. Hver enkelt pasient skal bli sett og møtt av helsetjenesten på en respektfull og verdig måte. Målet med vår helse- og velferdspolitikk er å skape helsefremmende samfunn, forebygge sykdom og sikre en desentralisert helsetjeneste som yter god og likeverdige helsetjenester i hele landet. Alle tiltakene i plattformen vår skal bidra til nettopp dette. Når vi satser på utjevning av sosiale helseforskjeller, stabilisering av fastlegeordningen eller tiltak for å bedre kvaliteten i psykisk helsevern, er det nettopp for å gi pasientene en bedre helsetjeneste, som møter dem og deres behov. For å lykkes må vi gjennomføre tiltak som sørger for bedre brukeropplevelse og pasientmøter, bedre helse i befolkningen og, ikke minst, en effektiv ressursbruk. Ikke minst er vi nødt til å satse på vår viktigste ressurs, nemlig dem som jobber i helse- og omsorgstjenesten. Vi må sørge for at helsepersonellet får bruke tiden sin på pasientkontakt, at de har gode arbeidsvilkår, trives i jobben sin og har mulighet til kontinuerlig kompetanseutvikling. Dette er avgjørende for god kvalitet og pasientsikkerhet, gode pasientopplevelser og klok ressursbruk. Den forrige regjeringens politikk for å skape pasientens helsetjeneste lente seg på markedstenkning og økt bruk av private. Denne tilnærmingen gagner de ressurssterke mest og kan bidra til økt ulikhet. Et eksempel på det er fritt behandlingsvalg. Evalueringen viser at de som fikk noe økt valgfrihet gjennom ordningen, også var de mest ressurssterke pasientene. Denne regjeringen vil ha en sterk offentlig helsetjeneste, uavhengig av hvor i landet man bor, eller hva man har på bankkontoen. Det handler ikke om å sette systemet foran pasienten. Det handler om å bygge vår felles helsetjeneste, som gir god behandling til alle pasienter i hele landet nær der folk bor.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Det at ventetiden på behandling går ned, er veldig bra. Det gjør at man får utnyttet kapasiteten godt, og at man slipper unødig venting når man skal få behandling. Det har vært en utvikling siden 2010. Jeg hører at representanten Trøen sier det er fint med ord, men jeg opplever at representanten Trøen etterlyser Høyres ord. Jeg håper at representanten Trøen ser på de satsingene og tiltakene som ligger i Hurdalsplattformen. Noe av det som det i hovedsak blir fokusert på, er å bedre pasientforløpet – at de pasientene som har behov for både spesialisthelsetjenester og tjenester i den kommunen de bor i, skal få en bedre og mer helhetlig tjeneste. Høyre har valgt å kalle det pakkeforløp, det å ha standardiserte pasientforløp innenfor ulike behandlinger. Det har Arbeiderpartiet vært imot. Men akkurat for psykisk helsevern kommer vi til å ta en fot i bakken.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg må innrømme at jeg synes det er litt krevende å forstå representanten Trøen, for det jeg sa veldig tydelig i mitt svar, er at standardiserte pasientforløp har Arbeiderpartiet alltid vært for. At man kaller det pakkeforløp, var noe som kom på Høyres vakt. Min forgjenger overtok en kreftstrategi fra daværende helseminister Jonas Gahr Støre, som pekte retning for standardiserte behandlingsforløp. Så fikk vi pakkeforløpene, og det ligger ingen planer fra nåværende regjering om å endre pakkeforløpene for kreft. Det er diagnosebaserte behandlingsforløp. Det som står i Hurdalsplattformen er at for psykisk helsevern er erfaringene ikke gode. Der tar vi en fot i bakken. Og det å sikre pasientforløpet er faktisk en hovedprioritet i denne regjeringserklæringen, og det går også utover de diagnosespesifikke forløpene, som jeg opplever at representanten Trøen er opptatt av.
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-10-27:
Jeg har feilaktig ikke tatt med meg hele begrunnelsen – beklager: «Solberg-regjeringens budsjettforslag kutter i rammer for inngåtte avtaler om statlig finansiert eldreomsorg i kommunene. Dette medfører store budsjettmessige utfordringer for kommuner som uten forvarsel, og i avtaleperioden, får redusert sine bevilgninger med flere millioner. Ønsker statsråden at regjeringen skal fremstå som en upålitelig avtalepartner som ikke honorerer inngåtte kontrakter, eller vil statsråden sørge for at regjeringen korrigerer dette i neste års budsjett?» Det er her jeg ikke har tatt med begrunnelsen om statlig finansiert omsorg(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-10-27:
Jeg takker helseministeren for svaret. Det er rett, som hun sier, at det ikke er denne regjeringen som er ansvarlig for dette. De kompensasjonsordningene som er blitt foreslått av forrige regjering, monner ganske lite, for det dekker en veldig liten del av kostnadene. Da vil jeg spørre – det er mulig helseministeren kanskje likevel er tilfreds med dette, med tanke på at hun har vært en uttalt motstander av dette prosjektet tidligere, til tross for at både ansatte, ledelse, pårørende og ikke minst brukerne har vært meget fornøyd, og man har gjort mange verdifulle erfaringer og fått mye lærdom: Ønsker virkelig ministeren å videreføre dette uansvarlige budsjettforslaget som har kommet fra Solberg-regjeringen når det gjelder statlig finansiert omsorg, som vil kunne medføre et dårligere tjenestetilbud og store problemer for de tolv berørte kommunene framover?
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-10-27:
Jeg representerer Agder. Lillesand kommune med 11 000 innbyggere har nå fått en underdekning på 43 mill. kr, uten forvarsel, uten orientering og informasjon fra tidligere regjering og Helsedepartementet, og de må da finne, lete fram, 43 mill. kr på neste års budsjett. Dette kuttet framkom først i statsbudsjettet som Solberg-regjeringen la fram. I verste fall kan både Lillesand og andre kommuner havne på ROBEK-listen på grunn av at staten som avtalepartner framstår som både upålitelig og uansvarlig med Solberg-regjeringens budsjett. Vil helseministeren videreføre denne slette praksisen, eller vil staten honorere sine forpliktelser ut 2022 som avtalt, og dermed framstå slik den norske staten skal framstå, som en stabil og troverdig avtalepartner, noe som burde være et minimum for den norske stat?
Turid Kristensen (Høyre), 2021-10-27:
«Da likestillingsfeltet ble flyttet til Kulturdepartementet, uttalte nåværende kultur- og likestillingsminister til Dagsavisen at dette var "hårreisende, pinlig og drøyt", "likestillingspolitikken er uløselig knyttet til familiepolitikk" og "likestillingspolitikken har ingenting i Kulturdepartementet å gjøre". Hurdalsplattformen reverserer mye, men ikke alt. Er statsråden enig med sin regjeringskollega i disse utsagnene, og vil statsråden tilbakeføre likestillingsfeltet til Barne- og familiedepartementet?» Siden spørsmålet er overført til statsråd Trettebergstuen, har jeg endret ordlyden lite grann, så mitt spørsmål til statsråden er derfor: Er statsråden i dag enig i sine egne utsagn fra 2019, og vil statsråden ønske å tilbakeføre likestillingsfeltet til Barne- og familiedepartementet?
Turid Kristensen (Høyre), 2021-10-27:
Takk for svaret. Det var oppklarende. Jeg er ikke helt enig i beskrivelsen, men jeg er sikker på at statsråden vil bli en utmerket likestillingsminister. Kulturministeren har også tidligere kritisert regjeringen Solberg for en rekke saker, f.eks. gaveforsterkningsordningen for kulturfeltet. Som plassering av likestillingsfeltet er heller ikke dette omtalt i Hurdalsplattformen. Dette er en ordning som har vært en suksess siden den ble opprettet i 2014, og en ordning som siden den gang har tilført kulturlivet over 3,2 mrd. kr. Arbeiderpartiet har programfestet å avvikle ordningen. Senterpartiet har uttalt seg kritisk, men har det ikke i sitt program, dvs. at de har fjernet et punkt om en gradvis nedtrapping fra andreutkastet sitt. Hvordan stiller statsråden og regjeringen seg i dag til en videreføring av gaveforsterkningsordningen på kulturfeltet? Vil regjeringen reversere eller beholde denne ordningen?
Turid Kristensen (Høyre), 2021-10-27:
Jeg beklager, men jeg sjekket med sekretariatet, og det skulle være innenfor, men jeg skjønner nå at dette var utenfor. Jeg noterer meg det. Jeg registrerer at dette kan vi ikke få et endelig svar på ennå, så jeg skal smøre meg med tålmodighet. Men som en oppfølging av kulturfinansieringen er jeg glad for at Hurdalsplattformen legger opp til en videreføring av en sterk offentlig satsing på kulturfeltet. Et viktig prinsipp her er jo forholdet mellom kulturlivet og politikere, den såkalte armlengdes avstand. Høyre gikk til valg på å fortsette arbeidet for et fritt kulturliv. Jeg finner ikke noe helt tilsvarende i plattformen, men til nettstedet musikkultur.no uttalte Per Mangset, som er professor emeritus i kulturstudier og seniorforsker ved Telemarksforsking, like etter valget at Arbeiderpartiets kulturministre har hatt en tradisjon for å gripe mer inn i kulturfeltet enn andre kulturministre, f.eks. da kulturminister Giske i 2006 nærmest instruerte Kulturrådet til å gi Jo Strømgrens dansekompani støtte. Vil statsråden i større grad enn sine forgjengere overholde prinsippet eller la kulturlivet selv styre sine valg?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg takker for spørsmålet. Da representanten skrev spørsmålet, var regjeringen Støre allerede utnevnt, og hadde vi skullet flytte på noen av porteføljene til departementene, hadde vi gjort det fra start. Så nei, vi kommer ikke til å flytte likestillingsporteføljen tilbake til Barne- og familiedepartementet. Jeg er veldig fornøyd med at jeg nå er kultur- og likestillingsminister, og at likestillingsnavnet igjen kommer inn som et eget navn. Det kommer inn i navnet på departementet 1. januar 2022. Jeg vil minne representanten om hva som var den politiske settingen rundt at jeg sa det jeg sa den gangen. Grunnen til at porteføljen ble flyttet fra Barne- og familiedepartementet til Kulturdepartementet, var jo at kvinners rett til å bestemme over egen kropp ble et forhandlingskort for å få Kristelig Folkeparti inn i regjeringen. Abortloven ble strammet inn. Kristelig Folkeparti fikk vetorett i alle bioteknologiske spørsmål, og daværende statsminister, Erna Solberg, utnevnte en barne- og familieminister som ikke ville stå oppreist for viktige likestillingssaker. Derfor måtte porteføljen flyttes. Det var grunnen til at likestilling ble flyttet fra Barne- og familiedepartementet til Kulturdepartementet, ikke fordi det var viktig for likestillingsporteføljen i seg selv, ikke for å fremme feltet, men for å gjemme det bort, og heller ikke for at de som jobber med det, skulle få bedre vilkår. Ja, det er slik som representanten siterte meg på, at likestilling fortsatt er uløselig knyttet til familiepolitikken. Derfor vil statsråd Toppe og jeg samarbeide godt på disse politikkområdene. Vi skal bruke tiden på realpolitikk og på å bringe likestillingen framover, ikke på departementsbytter. Jeg er stolt og glad for å ha fått ansvaret for kultur- og likestillingspolitikken, og vi skal som sagt føre en offensiv likestillingspolitikk. Etter åtte år med likestillingen i revers er nå giret skiftet. Nå står vi i «drive», og vi skal kjøre på så lenge vi er i regjering.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg hadde gledet meg til at vi skulle ha noen runder på likestilling nå, men vi kan også godt snakke litt om gaveforsterkning. Det er riktig, som representanten sier – Arbeiderpartiet var imot innføringen av gaveforsterkningsordningen, og vi har foreslått den fjernet i våre alternative budsjetter. Det er rett og slett fordi vi mener at det ikke er god bruk av offentlige penger at de skal gå til de institusjonene og de aktørene som gjør én eneste ting, og det er å klare å tiltrekke seg private penger. Vi mener at de offentlige pengene over kulturbudsjettet skal fordeles etter behov og med en mer geografisk og bedre fordelingsprofil enn det gaveforsterkningsordningen gir. Så kommer det kjedelige svaret på spørsmålet, og det er at de tingene som handler om budsjett, vil Stortinget få svar på når tilleggsproposisjonen kommer.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Det vil jeg veldig gjerne. Jeg er glad for spørsmålet. La det være helt klinkende klart at Hurdalsplattformen sier tydelig og klart at vi ikke bare skal videreføre en sterk offentlig satsing på kultur – nei, vi skal løfte kulturen politisk og økonomisk. Vi skal bygge et nytt kulturløft der kulturens bevilgninger over statsbudsjettet igjen skal komme opp på 1 pst. Det vil bety mye for hele kulturfeltet. Det er heller ingen tvil om at vi er forsvarere av og kommer til å opprettholde det viktige prinsippet om armlengdes avstand til kulturlivet. Det er slik at kunsten og kulturen skal være fri. Politikernes oppgave er å legge til rette for at flere kan få jobbe med og skape kultur og gode opplevelser for folk over hele landet, uavhengig av hvor vi bor, størrelsen på lommeboka vår eller hvem vi er.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Det at flere – uavhengig av størrelsen på lommeboken, hvem foreldrene dine er, eller hvor i landet du bor – skal få gleden av å delta i idrett og aktivitet, er en av våre absolutt viktigste oppgaver framover. Den forrige regjeringen var med på å føre en politikk som økte forskjellene i landet vårt, og pandemien har forsterket den tendensen som regjeringen i en villet politikk allerede la til rette for. For meg er den norske idrettsmodellen noe av det fineste i det norske samfunnet. Det kunne jeg sagt mye fint om, men vi skal ikke stoppe ved fine formuleringer og festtaler. Hurdalsplattformen inneholder flere konkrete tiltak som skal sikre gode rammebetingelser for idrett og fysisk aktivitet. Noe av det viktigste er det med full momskompensasjon, som er enkelt, ubyråkratisk og når bredt ut til lag og foreninger over hele landet. Det skal vi få til. Utstyrsjaget må ned. Derfor skal også tilbudet om gratis utlån av utstyr til trening og friluftsliv opp. Personer med funksjonsnedsettelse skal ha de samme mulighetene til deltakelse som andre, og barn og unge skal ha tilgang til attraktive aktivitetstilbud, både i idrettslag og gjennom egenorganisert idrett og fysisk aktivitet. Denne regjeringen ser på Norges idrettsforbund som en samarbeidspartner, ikke en motstander, og vi skal jobbe sammen med dem for å få deltakelsen opp igjen på minst samme nivå som før pandemien.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg rakk ikke å komme til det i det forrige svaret mitt. Idrettsstrategien er lagt fram, den ligger der, og regjeringen har fordelt penger til et par ulike prosjekter gjennom spillemidlene. Det lar vi gå. Idrettsstrategien ligger der. Vi hadde nok ventet på en helhetlig stortingsmelding om idrett, men det var den forrige regjeringen som valgte å legge fram en strategi. Så er det ikke slik at den idrettsstrategien og de tiltakene som den forrige regjeringen pekte på der, er tilstrekkelig for å løfte idretten slik vi ønsker å gjøre det. Derfor trekker jeg fram disse tiltakene i Hurdalsplattformen som er viktige for både idrett, kultur og frivillighet, for lag og foreninger over hele landet, og som vil konkret bidra til at flere, spesielt barn og unge, får delta.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Representanten har rett i at etterslepet er så stort. Jeg er glad for at representanten Pettersen engasjerer seg i dette nå, en uke etter at han selv satt med ansvaret for dette da hans parti var i regjering, og der de ikke løftet en finger for å gjøre noe med dette etterslepet. Det er stort, men vi har sagt – og det står også i Hurdalsplattformen – at vi skal komme med en plan for hvordan vi kan prioritere anlegg og komme med inngripen og få gjort noe her.
Tage Pettersen (Høyre), 2021-10-27:
«Solberg-regjeringen la i september frem en idrettsstrategi som skal bidra til å styrke idretten etter pandemien. I strategien presenteres tiltak som på kort sikt skal bidra i arbeidet med å gjenoppta aktiviteten. Det er viktig å sikre at pandemien ikke fører til økte sosiale forskjeller i deltakelse. I tillegg presenterer strategien tiltak som skal bidra til mangfold og inkludering. Samlet ble det disponert 179 mill. kroner til idrettsformål gjennom tiltak i strategien. Hvordan vil statsråden følge opp strategien?»
Tage Pettersen (Høyre), 2021-10-27:
Nå kunne jeg spurt om fritidskortet, men jeg skal la det ligge siden det ligger under en annen statsråd. Jeg føler ikke at jeg egentlig fikk svar på det spørsmålet jeg stilte. Det handlet helt konkret om den idrettsstrategien som er lagt fram, som har veldig kortsiktige strakstiltak for å gjenskape aktivitet, mens mange av de gode tiltakene som statsråden her nevnte, er tiltak som tar noe lengre tid å implementere der ute i lag og foreninger. Så jeg har lyst til å gjenta spørsmålet: Hva ser man for seg at man vil gjøre på kort sikt for å unngå at gjenåpningen etter pandemien blir uten veldig mange av dem som eventuelt ikke har kommet tilbake?
Tage Pettersen (Høyre), 2021-10-27:
Takk for svaret. Jeg tror også at svaret er begge deler, både strakstiltak og langsiktige tiltak. Jeg håper også at statsråden og regjeringen prioriterer en idrettsmelding, som jo ble til en strategi på grunn av pandemien og veien ut av den. Kulturministeren har også ved en rekke anledninger trukket fram dette med anlegg som en viktig faktor for å kunne realisere og skape aktivitet, og på idrettstinget for halvannen uke siden sa hun – gledelig, vil jeg si – at «vi skal ta tak i etterslepet for idrettsanlegg». Vi vet at etterslepet på idrettsanlegg er på oppunder 5 mrd. kr, en betydelig sum, men akkurat dette punktet står det ingenting om i Hurdalsplattformen. Så spørsmålet til statsråden er: Hva skal eventuelt prioriteres ned dersom man skal få gjort noe med de fem milliardene i etterslep på anleggsbygging rundt om i det ganske land?
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-10-27:
«En viktig forutsetning for å lære noe er å være tilstede på skolen. Mange lærer for lite og dropper ut. Men formuleringen om fraværsgrensen i Hurdalsplattformen gir flere spørsmål enn svar når det gjelder hvilke endringer vi kan forvente oss, og konsekvensene av disse. Hva legger statsråden i at fraværsgrensen skal bli mindre rigid og byråkratisk og mer rettferdig, og hvordan vil statsråden sikre at fraværsgrensen også fremover vil bidra til å senke unødvendig fravær i videregående skole?»
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-10-27:
Jeg er glad for å høre at statsråden vil beholde en fraværsgrense. Så vil jeg minne om at fraværsgrensen har bidratt til at det totale fraværet i videregående skole har gått ned med 27 pst., og at flere fullfører og består. Så vil jeg spørre om det statsråden sier, betyr at man vil vurdere å heve terskelen, altså heve prosentandelen. I så fall: Hvordan mener regjeringen at det skal bidra til at flere gjennomfører, som er målet i Hurdalsplattformen?
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-10-27:
Statsråden kommer inn på tillitsreformen, og jeg vil da stille et spørsmål: Hvordan vil en innrette bruken av lokalt skjønn på en sånn måte at en ikke unngår å fange opp de elevene som trenger å bli fanget opp? Fraværsgrensen har også bidratt til å åpne en dør for dem som trenger litt ekstra hjelp. En lokal tillitsreform kan vel også utformes på en sånn måte at det lokale skjønnet kommer i veien for at enkeltelever blir fanget opp. Hvordan vil statsråden sørge for at det ikke skjer?
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
La meg starte med å takke for et godt og veldig viktig spørsmål og understreke at regjeringens klare mål er at elever skal være mest mulig til stede på skolen. Elever som ikke er til stede, går glipp av både læring og det sosiale miljøet. Når elevene ikke er til stede, er det vanskeligere å finne ut hvem som strever og trenger oppfølging. Derfor vil denne regjeringen jobbe for en skole der elevene trives og har lyst til å være, og et regelverk som støtter opp om nettopp dette. Siden høsten 2016 har vi hatt en nasjonal fraværsgrense i videregående skole. Hovedregelen er at hvis en elev har mer enn 10 pst. udokumentert fravær i et fag, vil eleven ikke få karakter i det faget. Gjennom flere evalueringer har vi sett at fraværsgrensen har bidratt til mindre fravær i videregående. De elevene som hadde mest fravær før fraværsgrensen, har hatt den største nedgangen. Dette mener jeg selvsagt er positivt, og jeg ønsker ikke å gjøre endringer som bidrar til mer fravær. Selv om fraværsgrensen har hatt positive effekter, er den ikke perfekt. Jeg vil understreke at evalueringen også har vist at den har problematiske sider. Noen av elevene som tidligere ikke fikk karakter i kun ett fag, har nå begynt å mangle karakter i flere fag. Det gjør at veien til å fullføre videregående opplæring har blitt lengre for noen av de mest utsatte elevene. I tillegg har flere pekt på at fraværsgrensen bidrar til kapasitetsutfordringer for fastlegene, og har vært spesielt krevende i overgangen fra pandemien til en normal hverdag med økt beredskap. Jeg mener det er viktig å se nærmere på fraværsreglementet i videregående skole. Det er viktig at vi har et regelverk som spiller på lag med elevene våre, også de aller mest utsatte. Det bør ikke være slik at regelverket i skolen er med på å gjøre veien enda tyngre for dem som allerede sliter. Dette er imidlertid et arbeid som krever at vi skynder oss noe langsomt. Det er viktig at eventuelle endringer i fraværsreglementet ikke skaper nye utfordringer, og at vi faktisk løser de problemene som er der. Jeg vil bruke tiden framover til å lytte og lære av dem som har skoene på, både lærere, elever og andre som er berørt. Jeg tror vi alle er enige om målet her: en skole der elevene trives, er til stede og lærer mest mulig. Og da er det viktig at regelverket ikke blir unødvendige snublesteiner for elevene. Hva de konkrete endringene i fraværsreglementet blir, vil jeg komme tilbake til på et senere tidspunkt.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg tror det som er inngangen til å endre fraværsreglene til det bedre, må handle om at man ikke har så rigide regler som i dag. Dette har vært praktisert ulikt gjennom ulike tider, men det som tidligere var tydeligere enn med dagens regler, var at det var mer anledning for bruk av skjønn. Målet er at flere elever skal være mer til stede på skolen, at skolen skal være et sted for å lære og utvikle seg. Jeg tror det ville være synd også i det videre å lage fraværsregler som ikke bidrar til ro, som ikke bidrar til at elever og lærere opplever at reglene er rimelige – at de oppleves som rettferdige for eleven. Jeg tror ikke jeg nå skal forskuttere akkurat hvordan denne løsningen blir, men jeg mener bestemt at det å ha noe mer fleksibilitet og skjønn inn i dette regelverket, er avgjørende både av hensyn til den enkelte elev og fordi denne regjeringen er opptatt av å vise tillit til våre lærere.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg mener det er bra at vi har en fraværsregel som gir et insentiv til at noe skjer dersom en elev har mye fravær. Det tror jeg må være den linjen vi jobber langsmed i det videre for å få på plass regler som bidrar mer til å skape ro, og som også bidrar til at lærere og elever forstår reglene likt. Det at det finnes en mekanisme som gjør at man må ta grep dersom en elev er mye borte, er en god ting, og det mener jeg vi må ha med oss også i det videre. Jeg tror at måten vi styrer skolen på, kanskje har vært litt for mye preget av at vi setter enkeltmål og enkeltkrav til beslutning og pålegger skolen det. Jeg mener at tiden er inne for å se mer på at vi politisk kanskje beslutter målet og gir noe mer frihet til den enkelte skole og den enkelte lærer til selv å vurdere hva som skal skje i det enkelte klasserom – hvordan dette skal håndteres. Men detaljene i fraværsreglene vil jeg komme tilbake til i det videre.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Det er hyggelig å nesten se representanten Hagerup, men desto hyggeligere å faktisk se representanten Sanner. Jeg tror både representanten Sanner og jeg er enige om det at å lære seg å lese, skrive og regne er en helt vesentlig del av skolens samfunnsoppdrag. Ferdighetene er også viktige for utviklingen av elevenes identitet og sosiale relasjoner. De er helt sentrale forutsetninger for demokratisk deltakelse i samfunnslivet og for livslang læring og utvikling, og de er godt forankret i dagens læreplanverk. I den overordnede delen av læreplanverket understrekes det at skolen skal legge til rette for utvikling av de grunnleggende ferdighetene gjennom det 13-årige opplæringsløpet. I læreplanene i fag er ferdighetene en del av kompetansen i fagene, og de er beskrevet fra de tidligste trinnene og hele veien gjennom skoleløpet. Vi har med andre ord et læreplanverk som legger opp til at elevene skal få godt grunnlag i både lesing, skriving og regning tidlig, men også til at elevene skal trene systematisk på ferdigheter utover i skoleløpet. Når det er sagt, er det ingen tvil om at en del elever ikke får et godt nok grunnlag for å lese, skrive og regne tidlig i skoleløpet. Det gjør at elevene opplever nederlag og mangel på mestring og får problemer senere i skolegangen. Dette var noe av bakgrunnen for at Stoltenberg II-regjeringen i 2006 innførte tidlig innsats som et grunnleggende prinsipp i norsk utdanning, gjennom St.meld. nr. 16 for 2006–2007, «… og ingen sto igjen – tidlig innsats for livslang læring». Som det står i stortingsmeldingen, var norsk utdanning preget av en vente-og-se-holdning. Men troen på at problemer løser seg etter hvert, stemmer ikke med det vi har av forskning og kunnskap. Tiltak skal i stedet settes inn så fort problemer og utfordringer blir oppdaget. Lovfestet rett til barnehageplass, flere skoletimer i norsk og matematikk på barnetrinnet, kartleggingsprøver i bl.a. lesing og regning og leksehjelp etter skoletid har vært noen av de konkrete tiltakene som ble gjennomført med utgangspunkt i stortingsmeldingen. Det er ingen tvil om at tidlig innsats har hatt stort gjennomslag både i utdanningspolitikken og i norske klasserom de siste 10–15 årene. Det har det også i Hurdalsplattformen. Arbeiderpartiets lese-, skrive- og regnegaranti er operasjonalisert i Hurdalsplattformen bl.a. ved at regjeringen vil øke kompetansen i barnehagen til et historisk høyt nivå, redusere terskelen inn i barnehagen med lavere makspris, gi de yngste en bedre overgang fra barnehage til skole og bruke de praktiske og estetiske fagene mye mer aktivt enn tidligere til å trene på grunnleggende ferdigheter. Til sammen er ikke dette bare en fortsatt satsing på tidlig innsats, vi snakker i realiteten om en dreining til tidligere innsats. Dette innebærer selvfølgelig også en satsing på de grunnleggende ferdighetene, i den grad representanten egentlig var i tvil om dette.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Jeg tror representanten Sanner ønsker å fortsette denne diskusjonen lenger enn strengt tatt nødvendig, for det er gjennomgående sånn at det er kunnskap som er det bærende elementet i all politikken som handler om skole- og barnehagefeltet i regjeringsplattformen. Kjernen i regjeringens utdanningspolitikk er, som det står i plattformen, å «gi elevane gode fagkunnskapar, ferdigheiter og eit breitt grunnlag for vidare utdanning, arbeid og deltaking». De nye læreplanene er et godt utgangspunkt for å få nettopp dette til. Men det er viktig å understreke at læreplanene beskriver intensjonene og retningen for norsk skole. Den store oppgaven er å realisere intensjonene og målene for skolen i praksis. Det vil jeg som kunnskapsminister gjøre på lag med skolen selv. Jeg tror vi kan lykkes i å komme et steg lenger hvis vi snakker mindre om hvem som utstedte hvilken garanti, og mer om faktisk kunnskap og læring i skolen.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
At kunnskap og mer kunnskap i skolen i seg selv er et stort og viktig mål for denne regjeringen, er det ikke tvil om. Som representanten Sanner selv understreker, er det fem viktige grunnleggende ferdigheter som ligger til grunn for hele læreplanverket vårt. Jeg tror vel det ville ha vært smått oppsiktsvekkende om jeg som kunnskapsminister skulle ha ment at de fem grunnleggende elementene ikke lenger skulle gjøre seg gjeldende. Selvfølgelig er det kunnskaper og ferdigheter innenfor det å kunne lese, skrive, regne, framføre muntlig gode resonnementer og gjøre seg forstått og kunne ta digitale verktøy i bruk som ligger til grunn også for denne regjeringen. Det er ikke målene det står på, det er hvordan vi når de målene. Jeg er som kunnskapsminister opptatt av å komme til bunns i hva det er som er til hinder for at våre elever skal lære mer i våre skoler. For mål og ambisjoner er ikke det det har skortet på fra noen regjering i moderne tid – det er gjennomføring og mer faktisk kunnskap det står på.