Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-04:
Det er ei veldig viktig sak som interpellanten, Flåtten, tek opp, og som heile næringskomiteen har vore oppteken av ei god stund. Leverandørindustrien og skipsbyggingsindustrien står overfor store utfordringar. På kort sikt slit vi med etterdønningane etter finanskrisa, men vi har også eit meir langsiktig strukturproblem. Næringa sjølv legg vekt på at det ikkje finst noko enkelt grep. Det er heller ikkje nok å snakke om skattelette, ifølgje næringa sjølv. Vi må satse på ei rekkje ulike tiltak for å møte både dei kortsiktige og dei meir langsiktige utfordringane. På kort sikt er kapitaltilgangen framleis eit problem. Regjeringa har vist handlekraft og dobla rammene for Garanti-instituttet for eksportkreditt. No er det bankane som ikkje følgjer opp. Dagens Næringsliv har dokumentert at leverandørindustrien har problem med å få bankfinansiering til gode prosjekt, trass i at både GIEK og Eksportfinans er på plass i prosjekta. Regjeringa følgjer utviklinga nøye for å vurdere behov for nye kortsiktige tiltak. Men eg vil peike på at det også er behov for meir langsiktige tiltak. Leverandørindustrien har vore inne i ein periode med ekspansjon og god ordretilgang, som er i overkant av det vi kan rekne med vil fortsetje. Dersom bransjen skal halde oppe aktivitetsnivået og ta vare på den unike kompetansen som er bygd opp, er det heilt nødvendig å ha fleire bein å stå på. Og vi må bli meir uavhengige av oljesektoren åleine. Det internasjonale energibyrået, IEA, har lagt fram rapporten «World Energy Outlook 2009». Der er det dokumentert at det kjem til å bli enorme investeringar i miljøteknologi dei nærmaste åra. Mange bedrifter satsar alt på denne spennande marknaden. Leverandørindustrien på Sørlandet har starta prosjektet «miljøfotavtrykk» for å levere verdas mest energieffektive og miljøvennlege utstyr, og fleire av leverandørbedriftene deltek i utviklinga av havvindmøller. På Vestlandet er det – som tidlegare nemnt her i dag – satsa på å utvikle spesialskip til havvindmøller. Regjeringa satsar store summar for å leggje til rette for ei gradvis omstilling til den nye, spennande marknaden for miljøteknologi. Det er etablert åtte forskingssenter for miljøvennleg energi, som i 2010 får ein auke opp til 165 mill. kr. Leverandørindustrien både på Sørlandet og på Vestlandet er sterkt med i den sterke satsinga som Regjeringa her har som eit resultat av klimaforliket. Men den største utfordringa når det gjeld å omstille til miljøteknologi, er kostnadskrevjande produktutvikling og pilotanlegg. I tillegg til forskingsinnsatsen og dei etablerte verkemidla i Enova og Innovasjon Noreg har derfor Regjeringa etablert eit nytt fond for miljøteknologi på 140 mill. kr. Dette kan bli starten på eit viktig samarbeid mellom næringslivet og Regjeringa om utvikling av miljøteknologi. Med dei problema næringa står overfor, er det ekstremt viktig å komme inn på marknaden for miljøteknologi før det er for seint, eller før dei andre nasjonane har posisjonert seg betre enn Noreg. Men dette er ein krevjande marknad, det er ein marknad som ikkje følgjer alle normale marknadslover, fordi han i stor grad er offentleg regulert. Derfor er det ekstra viktig, når vi skal inn på miljøteknologimarknaden globalt, som er veldig viktig, å ha eit godt samarbeid mellom offentleg og privat sektor. Det er ein føresetnad for at vi skal klare å ta den posisjonen i miljømarknaden som det norske næringsliv absolutt har kompetanse og kapasitet til å klare. Regjeringa har i Soria Moria II annonsert ein gjennomgang av det samla verkemiddelapparatet for norsk næringsliv for å vurdere korleis dei best kan bidra til å utvikle miljøteknologi. Her treng vi eit godt samarbeid mellom Regjeringa, mellom fleirtalet og opposisjonen og ikkje minst med næringslivet, for at vi skal finne ut korleis vi i dag brukar dei samla ressursane best mogleg for å lyfte fram ein ny teknologi, som er det vi skal leve av når oljeindustrien – som vi no ser – ikkje klarer å ta ansvar for sysselsetjinga i Noreg åleine. Så vil eg avslutte med ein liten kommentar til Framstegspartiet, som heile tida snakkar om «den hollandske syke». Eg synst kanskje det no er på tide at vi innfører omgrepet «FrP-syke» i norsk næringsliv. Det er den sjuka vi kjem til å ha dersom vi forlit oss på at vi berre skal satse på oljerelatert næringsutvikling og skattelette, og dermed ikkje klarer å lyfte oss inn i den framtidige miljøteknologimarknaden. Då får vi ei «FrP-syke», som er verre enn «den hollandske syke».