Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Grunnlaget for den proposisjonen og innstillingen vi skal behandle i dag, ble lagt for nøyaktig et år siden i St.prp. nr. 45 for 2000-2001, jf. Innst. S. nr. 342 for 2000-2001. Konklusjonen den gang ble at et flertall, bestående av Høyre, Fremskrittspartiet og sentrumspartiene, valgte å øke forsvarsstrukturen, riktignok basert på noe ulike premisser. Men én fellesnevner var klar: Partiene og dermed flertallet gikk inn for et sterkere nasjonalt forsvar enn det den daværende Stoltenberg-regjeringen la opp til i sin proposisjon. Dette kom i hovedtrekk til å bety at en brigade mer enn foreslått, skulle beholdes, dernest at Heimevernet ikke skulle reduseres med 20 000 soldater samt at verneplikten skulle videreføres. En videreføring av verneplikten ble ansett som nødvendig for det nasjonale forsvar, men også fordi Forsvaret gjennom verneplikten sikrer rekruttering til internasjonale styrker og gir rom for videre utdanning av reservebefal, som er et viktig grunnlag for et fortsatt mobiliseringsforsvar, og som også utgjør hovedtyngden av befal til norske internasjonale styrker. For Sjøforsvaret innebar dette at MTB-våpenet skulle videreføres, inkludert den nye Skjold-klassen, samt at en skulle beholde de nyeste stasjonære sjøforsvarsanlegg på lavkost i nye ti år. Luftforsvarets struktur ble i hovedtrekkene uendret. Norge er i motsetning til de fleste andre land innen NATO en randnasjon med store havområder og tilhørende luftrom som skal ivaretas. Havområder med en enorm ressursrikdom og i tillegg en maritim grense mot en stor nabo, er en betydelig utfordring. Det å hevde suverenitet er noe en nasjon ikke kan forpakte bort, ei heller invitere til dugnad om. Det er først når en krise truer med å gå over i en konflikt, at våre NATO-allierte kan anmodes om å bidra. Dette la den forrige forsvarskomiteen til grunn for sitt forslag til ny forsvarsstruktur. Så kom valget, og dermed en ny regjering. Basert på flertallets formuleringer i Innst. S. nr. 342 og Sem-erklæringen, burde konsekvensene for Forsvaret være klare. Den vedtatte strukturen koster etter departementets beregninger 30,4 milliarder kr, i motsetning til den foreslåtte struktur og dens kostnader, som klart avviker fra Regjeringens egen tiltredelseserklæring, den såkalte Sem-erklæringen, som bl.a. er grunnlaget for Fremskrittspartiets støtte til Regjeringen, og som lyder: «Samarbeidsregjeringen vil gjennomføre omleggingen av Forsvaret i samsvar med den vedtatte struktur som er vedtatt av Stortinget, og sørge for at den blir finansiert.» Hva har så endret seg etter at den forrige forsvarskomite fikk klarlagt kostnadene for vedtatt struktur? Når det gjelder det forsvars- og sikkerhetspolitiske mål – intet. Det nye er konsekvenser av 11. september. Det minsker ikke behovet for et troverdig forsvar og et forlik som reflekterer dette. Og det har vi ikke fått. Det ble tidlig klart at et forlik mellom sentrumsregjeringen og Fremskrittspartiet ikke lot seg realisere. Til det var avstanden for stor – 5,6 milliarder kr i perioden. 5,6 milliarder kr mindre til Forsvaret var Samarbeidsregjeringens tilbud, 5,6 milliarder kr mindre enn det regjeringen ni måneder tidligere hadde forpliktet seg til gjennom sin egen tiltredelseserklæring, og som altså var noe av basisen i Fremskrittspartiets støtte. Ni måneder tok det altså å bryte løftet. I stedet har Regjeringen fått til et forsvarspolitisk forlik med Arbeiderpartiet, et parti som vel egentlig aldri har vært interessert i et sterkt forsvar. Vi i Fremskrittspartiet trodde vi i juni i fjor vedtok en forsvarsstruktur som skulle vare i fire år, og som skulle gi Forsvaret og Forsvarets personell den roen og forutsigbarheten de trengte for å få gjennomført vedtaket i forbindelse med St. prp. nr. 45 for 2000-2001. Fremskrittspartiet oppfatter derfor St. prp. nr. 55 som en omkamp, og ikke som en gjennomføringsproposisjon. Regjeringen foreslår en ramme på 118 milliarder kr, mens Høyre, som har forsvarsministeren, selv faktisk i juni i fjor foreslo en ramme på 123,6 milliarder kr, og som altså er det som Regjeringen har forpliktet seg til i Sem-erklæringen. Regjeringen foreslår bl.a. å fase ned en allerede sterkt redusert hærstruktur, legge ned Haslemoen leir og likeledes redusere Heimevernets struktur ved ikke å rulleføre det eldste og best trenede personellet. Dette bl.a. gjør et forsvarspolitisk forlik med Fremskrittspartiet helt umulig. Fremskrittspartiet ønsker en snarlig avgjørelse av kampflyprosjektet, og ser nødvendigheten av at det treffes en snarlig prinsipiell beslutning om en slik anskaffelse. Vi synes forsvarsministeren i kampflysaken har opptrådt svært uryddig og er svært skeptisk til at Norge på et så tynt grunnlag uten videre gir sin tilslutning til utviklingsprogrammet JSF, som i verste fall kan koste den norske stat over 1 milliard kr uten at vi har fått noen garanti for gjenkjøp for norsk industri. Fremskrittspartiet vil her peke på at statsråden i åpen høring gav svært lite konkrete svar rundt denne problematikken. Likeledes foreligger det nå flere rapporter i komiteen som kan komme til å vise at saken ikke er så enkel som man prøver å gi inntrykk av. Fremskrittspartiet ønsker at Regjeringen snarest skal komme tilbake til Stortinget med en egen proposisjon vedrørende jagerflykjøpet, hvor det blir gitt en konkret begrunnelse for hvorfor man anbefaler den ene flytypen framfor den andre. Fremskrittspartiet ønsker å beholde den vedtatte strukturen for Sjøforsvaret og viser til at tilstedeværelse i norske havområder av både Kystvakten og Sjøforsvaret er av stor betydning for norsk troverdighet. Vi foreslår bl.a. derfor at Norge deltar videre i ubåtprosjektet Viking. Kystradarkjeden i Sør-Norge opprettholdes. Olavsvern består som orlogsstasjon. Den strategiske og operative nytteverdi av selvstendig reparasjons- og vedlikeholdskapasitet for store kystvaktskip og fregatter i nærområdene utredes før endelig beslutning om en langsiktig løsning. Vi viser for øvrig til flere forslag i denne innstillingen. Fremskrittspartiet mener det er helt nødvendig å beholde den vedtatte struktur. Brigade 12 opprettholdes som vedtatt, og Forsvarets innsatsstyrke bygges opp til brigadenivå på Østlandet. De 20 selvstendige infanterikompaniene beholdes som en del av territorialforsvaret. Driften av Haslemoen leir fortsetter inntil videre, og Heimevernet beholder den vedtatte struktur som omfatter 83 000 soldater. Vi er mot Regjeringens forslag om passiv rulleføring av de eldste årsklassene, og oppfatter dette som et forsøk på en omkamp etter i fjor, da den daværende arbeiderpartiregjering foreslo å redusere Heimevernet til å omfattet 60 000 soldater. Regjeringens forslag nå om passiv rulleføring vil sannsynligvis gi det samme resultatet. Heimevernet er snart den eneste hærstruktur vi har igjen, og det bør snarere styrkes enn reduseres. Vi ønsker derfor at oppgaver, organisering og struktur for Heimevernet gjennomgås og snarest legges fram for Stortinget. Vi i Fremskrittspartiet forstod aldri Regjeringens forslag om å frata Det frivillige skyttervesen den årlige støtten, og er derfor glad for at en samlet komite nå er kommet til fornuft, og at den årlige støtten opprettholdes. Fremskrittspartiet finner det oppsiktsvekkende at Regjeringen også snur i saken om integrert eller samlokalisert ledelse av FO/FD. Den 13. juni i fjor mente Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre sammen med Fremskrittspartiet at samlokalisert struktur ville være det beste, ikke minst av hensyn til at forsvarssjefen skal forbli en synlig leder av Forsvarets militære organisasjon. Forsvarssjefen selv sier i et brev til departementet av 10. juni 2002: «Spørsmålet om integrering, som er meget komplisert, må derfor gjennomgå en nøye vurdering og diskusjon før man foretar en slik avgjørelse.» Da er det oppsiktsvekkende at Stortinget før samlokaliseringen er gjennomført, går inn for en modell hvor forsvarsstaben integreres i Forsvarsdepartementet, uten noen form for vurdering og diskusjon. Likeledes forutsettes det at lokaliseringen blir lagt til Huseby i eksisterende bygninger, og at planene for nye administrasjonsbygninger på Akershus skrinlegges. Til slutt vil jeg anføre at Fremskrittspartiet legger til grunn de vedtak som ble fattet i forbindelse med behandlingen av St.prp. nr. 45 for 2000–2001, jf. Innst. S. nr. 342 for 2000–2001, for videreføring av den vedtatte strukturen i Forsvaret. Vi ser det derfor som nødvendig og naturlig å følge opp de fattede vedtak. Dette innebærer at de økonomiske rammer må reguleres i henhold til den vedtatte strukturen. Regjeringen legger opp til en reduksjon i den vedtatte strukturen som har alvorlige og dyptgripende konsekvenser for Forsvaret. Vi går derfor inn for å opprettholde den vedtatte strukturen, og at budsjettet tar dette som et utgangspunkt, slik at den totale strukturkostnaden for perioden 2002–2005 utgjør 123,6 milliarder kr i 2002-kroner. Som det allerede er signalisert fra representanten Hernæs, kommer Fremskrittspartiet subsidiært til å støtte I-vedtaket, for å få til i hvert fall noe. Helt til slutt tar jeg opp de forslagene fra Fremskrittspartiet som er tatt inn i innstillingen.