Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2009-06-16:
Evalueringer av Opptrappingsplanen for psykisk helse viser store svakheter innenfor de fleste områder, som Lønning også var inne på. Mangelen på fagpersonell er stor, og pasienter venter i måneder og år på time hos psykolog eller psykiater – hvis de i det hele tatt får noen time. Dette problemet er ikke ukjent, men det har ikke vært politisk vilje til å øke tilgjengeligheten på offentlig betalte tjenester. Når det gjelder Fremskrittspartiet, har vi vært veldig bekymret for denne situasjonen gjennom veldig mange år. Jeg kan gå tilbake til 1997 og sitere John Alvheim, som den 17. juni sier til Stortinget: «Det er for meg imidlertid et stort paradoks at samtidig som man konstaterer en betydelig mangel på psykiatere og psykologer, har Regjeringen med tilslutning fra et flertall i Stortinget fått gjennomslag for å frata de såkalte avtale-løse psykiatere og psykologer refusjon fra Folketrygden, noe som helt åpenbart på sikt, og på kort sikt, vil gjøre personalmangelen i den psykiatriske helsetjenesten enda verre enn tilfellet er i dag, og som vil ha alvorlige konsekvenser for framtidige og nåværende pasienter.» Det har altså eksistert en annen ordning tidligere. John Alvheim var en forutseende mann, han fikk rett. For to år siden spurte jeg daværende helseminister, Brustad, om hun ville vurdere å gjeninnføre ordningen med at avtaleløse psykologer og psykiatere kunne få refusjon fra folketrygden, slik at pasienten selv kan velge hvem de skal gå til, og slik at behovet for flere innen disse yrkene kan reguleres i tråd med det som pasientene faktisk har behov for. Den gangen var det oppslag i Aftenposten om at pasienter ringte rundt til femti forskjellige psykologer og det var ventetider på langt over ett år. Statsråden svarte da at hun var opptatt av å få til et system som fungerte i praksis. Hun sa også at spørsmål knyttet til refusjon var en av de tingene de akkurat da skulle gå gjennom, og så skulle de – jeg regner med det var Regjeringen – konkludere når den jobben var gjort. Konklusjonen må tydeligvis ha blitt at det er viktigere å begrense offentlig betalte behandlingstimer enn å imøtekomme pasientens behov for behandling, noe som også gjenspeiles i Riksrevisjonens rapport, hvor det viser seg at det ofte er tilgjengeligheten innenfor det enkelte helseforetak og ikke pasientens tilstand som avgjør om pasienten får innvilget behandling og hva slags behandling som tilbys. Dette er alvorlig. Nå forsøkes en ny ordning innenfor Helse Sør-Øst som skal hjelpe pasientene med å bestille time. Men det endrer ikke det faktum at det mangler kapasitet, i alle fall så lenge pasientene kun får benytte psykologer og psykiatere med avtaler hvis de skal få refusjon. Det er lite samfunnsøkonomisk lønnsomt å la sykdom utvikle seg over tid. Dette gjelder også for psykisk syke. Den største økningen av uføretrygd skjer blant unge menn, og årsaken er stadig oftere psykiske lidelser. Ventetider, mangel på tilgjengelighet og avkortede tilbud er med på å gjøre pasientene sykere. Dette er pasienter som trenger individuell behandling, og hvor pasientens tillit til terapeuten eller legen er av veldig stor betydning. Det betyr at valgfrihet er viktig, og at muligheten til å skifte behandler også må være reell. Økningen i antallet psykologer som følge av opptrappingsplanen ble bare 60 pst. av det som var den opprinnelige målsettingen. Det mangler massevis av psykologer og psykiatere. Opprustningen i kommunene og innenfor DPS-ene er ikke på langt nær nok i forhold til de oppgavene de har å utføre. Ved å åpne for at alle psykologer og psykiatere med autorisasjon skal få tilby sine tjenester med refusjonsrett til pasienter som henvises til behandling – og på bakgrunn av det også Lønning redegjorde for – vil man sørge for kortere ventetider og langt større valgmuligheter enn det vi har i dag. Dette vil være med på å sikre likeverdige tjenester til de svakeste og bidra til å reversere de store helseforskjellene som er skapt de siste årene. Det vil også inspirere flere til å utdanne seg og spesialisere seg innenfor psykisk helsevern og føre til bedre kvalitet og bedre tilgjengelighet, noe som i neste rekke kommer hele samfunnet til gode. Fremskrittspartiet har tro på et bedre helsetilbud ved å tilby korte ventetider, større tilgjengelighet, bedre kvalitet og valgfrihet. Vi mener det er viktig at alle kan benytte den fagkompetansen som faktisk finnes i landet i dag, betalt med offentlig refusjon til beste for pasientene.