trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-04-01:
Det som kjennetegner Olje- og energidepartementet, er at det har vært flere statsrådsskifter enn det har vært vindmøller bygd. Vi har Europas aller beste muligheter for å bygge ut, med de betydelige vindkraftressurser som finnes. Det blir ikke gjort. Det skyldes bl.a. at Jens Stoltenberg og denne regjeringen har torpedert grønne sertifikater. Det skyldes at klimaforliket ikke er fulgt opp for å få på plass et nytt og bedre støttesystem. Det skyldes bl.a. at saksbehandlingstiden øker, for det aller meste innenfor hele Olje- og energidepartementet og NVE mfl., i forhold til fornybar energi. Nå er det på tide med handling. Vi har hatt nok prat. Selv Enova vet ikke hvordan støttesystemet blir, og hvor mye penger de har å forholde seg til til neste år. Bransjen skriker etter forutsigbarhet, etter et langsiktig, godt støttesystem. Når har statsråden tenkt å levere?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-04-01:
Jeg hadde trodd at statsråden skulle hatt en større grad av anstendighet. Her er det et enstemmig storting som har slått fast at grønne sertifikater er den beste løsningen for å få mer fornybar energi. Det er denne regjeringen som trenerer det arbeidet, og som tidligere har skutt ned det samme forslaget. Denne regjeringen har ansvaret. Det er denne rød-grønne regjeringens politikk som ikke virker. Det er problemer som tårner seg opp i sektor etter sektor, som statsråden har ansvaret for. Og det er helt riktig som det ble påpekt: Småkraftutbyggere får nå beskjed om at de ikke får sine søknader behandlet før tidligst i 2011. Problemet er at Regjeringen ser bakover, kontinuerlig. Man skjuler seg bak at man bevilger mer penger, men man endrer ikke politikken i riktig retning. Norske selskaper investerer utenlands og ikke i Norge. Vi har en enorm vekst i fornybar energi i Storbritannia, i Portugal og i Sverige. Angrer statsråden på at han er medlem av en regjering som ikke evner å levere ny fornybar energi i Norge når dette feltet vokser voldsomt i resten av Europa?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-04-01:
Det er interessant å høre at når statsråden får berettiget kritikk for manglende satsing på fornybar energi-produksjon, vises det til ting han og Regjeringen egentlig var imot. Det vises til forventningene knyttet til et grønt sertifikat-marked sammen med Sverige, som Regjeringen ikke vil ha, men som kom på plass i klimaforliket. En viser til at det skal lages en marin strategi for energiproduksjon til havs – et opplegg man opprinnelig stemte ned i Stortinget, men fikk inn i klimaforliket. Og så vises det til fornybardirektivet til EU. Det hører med til den historien at olje- og energiministeren var den siste energipolitikeren i Norge som sa at en ønsker å slutte seg til dette. Det har vært press både fra opposisjonen og fra egne rekker. Mitt spørsmål er: Når vil statsråden levere det som står i klimaforliket, et like godt opplegg for fornybar energi-produksjon som grønne sertifikater ville ha vært?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-04-01:
…og det kan statsråden også. Det var en interessant forestilling å følge landsmøtet i Senterpartiet. I perioder framstod det som et norgesmesterskap i dobbeltkommunikasjon. Landsmøtet gjorde vedtak på områder som partiet har stemt imot i Stortinget, og det var enkeltutspill som ble nøytralisert og nullet ut av partiledelsen. Et av de områdene som en merker seg med undring, er den nyfrelste holdningen til forbybar energi-politikk – nå skulle det satses, nå skulle en utnytte mulighetene. Dette er altså på et område hvor det i tre og et halvt år har vært stillstand og har vært etterlyst en offentlig offensiv. Her ligger det store og unike muligheter som er møtt med et dårlig tilpasset støttesystem. Det er rett at det er satt av mer penger, men det er satt av til systemer som ikke utløser ny forbybar energi-produksjon. Og der leverer denne regjeringen dårlig. I de tallene som det vises til her, tar en med varme og energieffektivisering. Faktum er at når det gjelder vindkraft og småkraft, går utviklingen i feil retning. Det er en samstemt bransje opptatt av, og er sterkt kritisk til Regjeringens opplegg. Det som skjedde på Senterpartiets landsmøte, var i realiteten en ramsalt kritikk av Regjeringens manglende resultater når det gjelder fornybar energi-politikk. Og verre enn det: Det var en ramsalt kritikk av tre ledende senterpartifolk som har sittet og styrt Olje- og energidepartementet i den perioden det her er tale om. Men det vi forstår, etter å ha hørt også på runden som har vært i dag, er at de visjonene og de løftene som ble gitt på Senterpartiets landsmøte, har ingenting med Regjeringens energipolitikk og Regjeringens energiambisjoner å gjøre, det er et opplegg for hva Senterpartiet ønsker å slåss for i opposisjon etter valget.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-04-01:
Problemet med dette landsmøtet er at det kom fire år for sent. Det var jo dette Regjeringen burde ha arbeidet med fra dag én. De har fått mange innspill i Stortinget som kunne bidratt til å få bred oppslutning om en slik offensiv. Det er rett at det er satt av mer penger, men alternativet til den forrige regjeringen med støtte til Enova og grønne sertifikater ville gitt mer penger, og det som er enda viktigere: bedre resultater. Vindbransjen og småkraftbransjen dømmer denne regjeringens innsats nord og ned, og viser til at den forrige regjering leverte bedre tilpassede løsninger. Når har altså Senterpartiet kommet opp med en ny interessant idé. Det en synes mangler innenfor fornybar energi-politikk, er flere statlige selskaper. Det er altså i en situasjon hvor Statkraft sier at de satser på fornybar energi-prosjekter i utlandet, fordi støttesystemet i Norge er for dårlig. Er statsråden enig i at det vi mangler er bedre rammevilkår, ikke flere statlige aktører?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-04-01:
Dette blir ynkelig, frekt. Statsråden har ett eneste svar: Vi bruker mer penger, og vi gjør mer enn den forrige regjering. Ja, siden den forrige regjeringen har skatteinntektene økt med 250 milliarder kr. Det skulle bare mangle at man ikke bruker mer penger! Siden 2005 har teknologisk utvikling på fornybar energi og oljeprisutviklingen skapt helt andre rammebetingelser. Man må ikke sammenlikne seg med historiebøkene. Man kan sammenlikne seg med nåtid, og se hva man får til i andre land. Dessverre er det slik at investorer i grønn kraft satser for lite i Norge, fordi de ikke har i utsikt markedsinntekter som er gode nok. Det er markedsinntekter, f.eks. gjennom et nytt sertifikatregime, som disse investorene ønsker. Jeg husker godt at sjefen til Riis-Johansen, statsminister Stoltenberg, stod her og parkerte grønt skatteregime fordi det ble for dyrt på ordinær kraft. Problemet var at han hadde regnet feil. Han hadde brukt ti ganger for mye på virkningene. Angrer statsråden? Eller skulle statsråden ønske at Regjeringen hadde tatt tak i det som hadde vært den bærekraftige, forløsende løsningen allerede for tre år siden? Da var ikke han statsråd for dette, så han må kunne ha lov til å utøve noe selv ...(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Lars Sponheim (Venstre), 2009-04-01:
Ta ansvar sjøl, du!
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-04-01:
Jeg vil få ønske statsråd Storberget velkommen tilbake på jobb her i Stortinget. Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Fra politiet hører vi nå at spanere av bemanningsmessige årsaker blir overført til uniformert ordenstjeneste. Dette innebærer at deres identitet blir kjent, og at de dermed ikke kan gå tilbake til spaningsvirksomhet. Erkjenner statsråden at dette er et problem, og hvordan vil statsråden sikre at spaningsvirksomheten i politiet kan videreføres med uforminsket styrke i kampen mot kriminalitet generelt, og narkotika spesielt?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-04-01:
Det er ingen ukjent sak at det for så vidt er politimestrene som styrer over mannskapene sine, men jeg har nå med en statsråd å gjøre som ikke nekter seg noe, og som i mange andre sammenhenger er veldig tydelig på hva han mener er riktig og viktig å prioritere. Jeg mener det er viktig at både statsråden og Stortinget tydelig signaliserer at det narkotikaproblemet som vi har i det norske samfunnet, er alvorlig og vil vokse seg større hvis politiet ikke disponerer sine ressurser på en slik måte at man greier å komme det i forkjøpet – demme opp, ta bakmenn, gjøre beslag – og slik forhindre at narkotikaen sprer seg. Så mitt spørsmål til statsråden blir da: På hvilken måte vil han overfor politidirektøren og politimestrene være tydelig på at dette er et arbeid som må prioriteres? For taper vi kampen mot narkotika, tror jeg det vil få en del samfunnsmessige konsekvenser og medføre en del kostnader som vi i dag ikke overskuer konsekvensene av.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-04-01:
For en tid siden ble det slått alarm fra svensk narkotikapoliti fordi man mente at man på norsk side ikke var i stand til å følge opp varslinger osv. på den måten som man burde. På samme måte har Tollvesenet på Svinesund klaget over at man har kunnskaper som man gjerne vil dele med politiet, men som det ikke alltid er noe politi i den andre enden til å ta imot og følge opp. Ser statsråden at dette er et problem? Vil han ta ytterligere initiativ for å sikre at både kommunikasjonen med andre lands politimyndigheter og kommunikasjonen mellom politidistrikter og mellom Tollvesenet og politi blir enda bedre på dette punktet?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Aller først: Tusen takk. Det er koselig å være tilbake. Innledningsvis vil jeg fastslå at etatsledelsen av politidistriktene og de fleste særorganene er delegert til Politidirektoratet. Det gjelder ressursfordelingen, intern organisering og resultatoppfølging. Politidirektoratet foretar en årlig økonomisk rammetildeling til politi- og lensmannsetaten på grunnlag av en omforent ressursfordelingsmodell, som spørreren også er kjent med. Denne modellen skal bidra til at det enkelte politidistrikt har en ressursandel som står i forhold til distriktets oppgaver og lokale forhold. Det er politimesterens ansvar å fastsette både årsverksrammen og midler til drift og investeringer innenfor rammetildelingen for å sikre hele politidistriktet en best mulig polititjeneste. Det spørsmålet som representanten Aspaker reiser, dreier seg i realiteten om disponering av politimannskaper, og dette ligger til politimestrenes styringsrett. Dette omfatter alle kategorier mannskaper, herunder spaningsressurser. Ut fra en politifaglig vurdering er det den lokale ledelsens ansvar å fordele oppgaver og kompetanse slik at det gir en mest mulig optimal ressursutnyttelse. Mannskapsdisponeringen i politidistriktene vil således reflektere de prioriteringer som politimestrene må gjøre i forhold til politidistriktenes totale virksomhet for å opprettholde trygghet for befolkningen. Organisert kriminalitet generelt og alvorlige narkotikasaker spesielt er høyt prioritert i politiet. Det gjelder samtlige politidistrikter og særorganer. Bemanningssituasjonen, som ligger i bunnen for mulighetene for å kunne ta grep overfor den type alvorlig kriminalitet, har vært en utfordring i flere år, først og fremst fordi det er utdannet for få polititjenestemenn. Skal vi ha spanere, er vi nødt til å utdanne politifolk. Dette har Regjeringen tatt tak i, og jeg gjentar det gjerne: Det er altså slik at denne regjering utdanner over 640 flere politifolk enn det den forrige regjering gjorde. Det er et godt virkemiddel for å skape mer politikraft ute. Vi har dessuten valgt å øke politiets budsjett med over 2 milliarder kr siden vi tiltrådte. Og senest nå i januar fikk politidistriktene en bevilgning som vil gi mulighet for nå å sysselsette mellom 400 og 500 ekstra sivile mannskaper som nettopp skal få flere politifolk ut i operativ tjeneste. Det er ca. 300 flere enn det Høyre bad om like før jul. Dette er jeg opptatt av at vi skal lykkes med. Jeg skal senere i dag ut med Oslo-politiet for å få høre og se hvordan man skal disponere det når man tømmer tinghuset for politifolk, setter inn sivile arrestforvarere og får flere politifolk ut i gatene. Det vil også kunne bidra til at man får flere til spaning.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Jeg er helt enig med representanten Aspaker i at man skal prioritere innsatsen mot det åpenlyse narkotikasalget som vi ser i bl.a. Oslo. Det er også bakgrunnen for at jeg senest i går hadde møte med politimesteren i Oslo, nettopp for å sikre at de midlene og de 100 stillingene som Oslo nå vil få, bidrar til at man får bukt med noe av denne åpenlyse kriminaliteten. Så er det også viktig når vi får på plass flere mobile politiposter og flere mennesker, at man reagerer med fasthet og styrke. Og jeg gleder meg over at man resolutt varetektsfengsler selgerne, at man stramt bøtelegger dem som kjøper, at straffenivået for dem som beveger seg i dette miljøet, går opp, og at de som har utenlandsk bakgrunn og ikke har noe her å gjøre, faktisk får den reaksjonen man skal ha etter varetektsfengsling og straffegjennomføring, nemlig utvisning.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Det har jeg tatt initiativ til. Representanten vet veldig godt at Regjeringa så å si har kommet i havn og er klar til å signere bl.a. samarbeidsavtalen benevnt som Prüm-avtalen, som vil bidra til et mye tettere politisamarbeid, særlig mellom de europeiske land, herunder Norden, og som vil bidra til at vi kan bruke DNA i mye større grad. Det gjelder ikke bare i narkotikasaker, men også i andre alvorlige straffesaker. Samtidig har jeg lyst til å si til representanten Aspaker at én ting er å påpeke det problemet at vi har behov for ressurser, men tenk hvordan det ville ha vært hvis vi hadde holdt oss på det lave nivået for politiutdanning som Høyre gjorde da de var i regjering! Tenk hvordan det ville ha vært hvis vi hadde fulgt Høyres anbefaling om bare 160 nye stillinger til i politiet! Jeg er i så måte glad for at jeg sitter i en regjering som har bidratt til å løfte bemanningssituasjonen med så mange stillinger som man nå vil få, 460–300 flere enn det Høyre før jul mente var tilrådelig.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Innenfor de rammene som loven trekker opp, ligger det til påtalemyndigheten og domstolene – ikke til meg som justisminister og heller ikke til Stortinget – å behandle enkeltsaker og sørge for eventuell overprøving av rettskraftige og ikke-rettskraftige straffeavgjørelser. Det er et veldig viktig prinsipp. Men det er vår oppgave å sørge for at prinsippene om likebehandling og rettssikkerhet blir ivaretatt. Lovgivningen er basert på at man ikke skal gjøre forskjell på kong Salomo og Jørgen hattemaker. Når vi utarbeider ny straffelov, som nå ligger til behandling i Stortinget, er det slik at den skal gjelde for alle – det gjorde også den gamle. Loven skal praktiseres nettopp under flagget likebehandling og rettssikkerhet. Det er påtalemyndigheten som beslutter å reise tiltale under straffelovgivningen, og det er domstolene, som endelig instans, som avgjør dette. Det er Kongen i statsråd som er påtalemyndighetens øverste leder, men i praksis er det å reise påtale en kompetanse som bare påtalemyndigheten har. Avslutningsvis vil jeg si at mye av det lovarbeidet som nå ligger i Stortinget, heller ikke bærer preg av at det skal være noen forskjell mellom konge og hattemaker, snarere tvert imot. Vi utvider mange av virkefeltene innenfor straffelovgivningen slik at den særlig skal omfatte også den kriminaliteten som rammer de aller svakeste, nemlig vold mot kvinner og barn. Det er et veldig viktig rettssikkerhetsperspektiv.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Justisministeren har ingen mulighet til å gripe inn overfor påtalemyndigheten ved påtalemessige avgjørelser. Det tror jeg vi skal være veldig glad for. Jeg tror vi også skal være veldig glad for at politikken ikke styrer de påtalemessige avgjørelsene, og at politikken heller ikke styrer de avgjørelsene som avsies av norske domstoler. Da ville vi fått en situasjon hvor man nettopp kunne bruke Stortingets spørretime til å trekke fram enkeltsaker, og så ville det gått politikk i sakene. Det betyr ikke at man når man lager både prosessregler og materielle lovregler, ikke skal ha for øye at loven skal virke likt for alle. Det er utgangspunktet for den lovgivningen vi har – og som Fremskrittspartiet har støttet hele veien – og også for den lovgivningen vi skal ha i framtiden, i hvert fall så lenge den regjering jeg sitter i, har ansvaret for straffelovgivningen.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Jeg har ingen ytterligere kommentarer, utover dem jeg allerede har gitt.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
«Viser til at en jente ble ilagt 30 dagers betinget dom for å ha mottatt for mye i stønad. Bakgrunnen er at jenta ringte til Navs kontor i Alta og sa fra selv om feil utfylling av meldekortene. Beløpet på 52 510 kr er tilbakebetalt. Til tross for dette dømmes hun for grovt uaktsomt bedrageri. Riksadvokaten opplyser at han ikke vil forholde seg til enkeltsaker. Hva vil statsråden foreta seg slik at kong Salomo og Jørgen hattemaker får en lik og rettferdig behandling av rettsvesenet i Norge?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
Det kunne for en gangs skyld vært humant å forholde seg til nåtiden og ikke til en framtid når det gjelder hva som eventuelt kommer til å bli vedtatt på Stortinget. Det er altså slik at vi her har et tilfelle med en jente som selv har meldt fra at hun har gjort en feil med meldekortene sine. Samtidig har vi en situasjon i Norge hvor to tidligere statsministere har fått utbetalt for mye pensjon. De er i den samme situasjonen. De sier at de skal betale tilbake, og de får ingen påtale. Så objektivt sett er det helt tydelig at det er en forskjellsbehandling av Jørgen Hattemaker og Kong Salomo. Derfor er det litt trist å høre justisministeren si at dette skal være en tilfeldig behandling ved de ulike politikontor gjennom påtalemyndigheten, og at dette skal få lov til å gå sin egen gang. Jeg går ut fra at justisministeren faktisk har myndighet til å kunne gripe inn når det foregår en grov skjevbehandling av personer i samfunnet.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
Det som til syvende og sist blir veldig galt sett i et preventivt perspektiv, er den signaleffekt dette sender ut til samfunnet. Når en person på selvstendig grunnlag velger å si hør her, jeg har gjort en feil, jeg har fylt ut meldekortene mine galt, for så i neste omgang å få en påtale og så bli dømt for grovt bedrageri med penger man allerede har betalt tilbake, vil dette etter min mening bli oppfattet som veldig galt ute i samfunnet, for folk ser helt klart at her har vi en forskjellsbehandling. Jeg er enig med justisministeren i at det ikke er politikken som skal styre fra sak til sak i forhold til norsk rettsvesen. Men det er også slik at når man helt klart ser at noe fungerer veldig skjevt, har man faktisk anledning til å gjøre noe med det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Eg har merka meg at gleda er stor i fylket over E18-omtalen i NTP, og eg deler den gleda. Når vegen Kristiansand–Grimstad står ferdig, vil det verte endå tydelegare kor dårleg vegen Arendal–Tvedestrand er. Eg er difor oppteken av å kome i gang med planlegginga raskt. I stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan 2010–2019 legg Regjeringa til grunn oppstart på utbygginga av E18 til firefelts veg på strekninga Tvedestrand–Arendal i siste seksårsperiode. Det er føresett tilslutning til eit opplegg for delvis bompengefinansiering. For alle statlege utbyggingsprosjekt over 500 mill. kr er det krav til konseptvalutgreiing og ekstern kvalitetssikring for at Regjeringa skal ha betre styring med planlegging av store prosjekt på eit tidleg stadium. Det er utarbeidd ei konseptvalutgreiing for strekninga E18 Langangen–Grimstad, og ho har vore på høyring. Utgreiinga tilrår å gå vidare med planlegging av firefelts veg. Saka er til ekstern kvalitetssikring, KS1, og etter det vil Regjeringa gjere eit prinsippvedtak om konseptval før planlegginga etter plan- og bygningslova kan starte. Statens vegvesen reknar med ein planprosess på inntil fem år. Under denne prosessen må også bompengefinansiering vurderast nærare, og det må gjerast lokale vedtak. Det er difor vanskeleg i dag å seie når prosjektet konkret kan starte opp. Statleg del vil verte nærare avklart i samband med Nasjonal transportplan 2014–2023.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Det er ingenting på dette punktet som er diffust i Nasjonal transportplan. Det viktige med dette punktet i Nasjonal transportplan er at det er det signalet Statens vegvesen treng for å starte opp med planlegging. Dersom det punktet ikkje hadde stått, ville det ikkje vore grunnlag for Statens vegvesen til å gå vidare, og det ville ikkje vore grunnlag for Regjeringa til å gjere sine vedtak og gå vidare med denne viktige strekninga. Difor er det startskotet som er gitt i Nasjonal transportplan, det som trengst for å få planlegginga på sporet, og òg for at kommunane kan setje i gang sine prosessar, som sjølvsagt òg er veldig viktige i dette. I spørsmålet var det òg drege opp kor stor statleg finansieringsdel statsråden meiner ein kan forvente. På grunn av dei store kostnadene på dei 22 kilometrane som her skal byggjast – det er berekna til 3 milliardar kr – vil det nok vere vanskeleg å tenkje seg at ein skal ha 50 pst. bompengedel, slik departement og storting ofte elles føreset, i og med at kostnadene er så høge.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
For ei tid sidan var det på NRK eit oppslag som viste kostnaden for eit vogntog ved å køyre frå Stavanger til Trondheim. Den eine strekninga gjekk via Vestlandet, der det kosta ganske mange tusen kroner. På den andre strekninga køyrde ein via Kristiansand og Austlandet, der det kosta nokre hundrelappar. Så sett i samanheng med kva belastning ein har med omsyn til bompengar og ferjepengar i andre delar av landet, trur eg ikkje det er rett å seie at ein her er særdeles høgt belasta. Men uansett er det eit spørsmål ein må ta stilling til lokalt. Om ein ynskjer å gå vidare med bompengefinansiering eller ikkje, vil fyrst og fremst vere eit spørsmål som lokale og regionale styresmakter må ta stilling til. Og så får me ta tak i saka ved neste rullering av Nasjonal transportplan. Eg håpar eg òg framover kan ha eit ord med i laget.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Samferdselsdepartementet har gjort greie for prosjektet E6 Gardermoen–Kolomoen i St.prp. nr. 87 for 2006–2007. Stortinget handsama saka hausten 2007 og vedtok utbygging av fyrste utbyggingsetappe av prosjektet. Fyrste utbyggingsetappe, strekningane Gardermoen/Hovinmoen–Dal i Akershus og Skaberud–Kolomoen i Hedmark, er under anlegg og er føresett opna for trafikk i oktober 2009. Av omsyn til gevinstane for trafikktryggleik og trafikkavvikling er Regjeringa og Stortinget samde om at vidare utbygging av strekninga Gardermoen–Kolomoen bør skje så snart det ligg føre avklaring på dei enkelte parsellane, jf. Innst. S. nr. 21 for 2007–2008. Samferdselsdepartementet vil som ei følgje av dette leggje fram ein stortingsproposisjon for strekninga Dal–Minnesund så snart som mogleg. Strekninga utgjer andre utbyggingsetappe av prosjektet. Miljøverndepartement har den 25. februar 2009 vedteke trasé for strekninga Minnesund–Skaberud, som vil utgjere den tredje og siste utbyggingsetappen av E6 frå Gardermoen til Kolomoen. Reguleringsplanarbeidet er starta i Eidsvoll og Stange. Det skal gjennomførast ekstern kvalitetssikring, KS2, for prosjektet på grunnlag av godkjend reguleringsplan, og det er føresett byggjeklart prosjekt i løpet av 2012. Regjeringa legg opp til samtidig utbygging av veg og bane langs Mjøsa. Berekningar viser at dette vil kunne gi kostnadsreduksjonar på om lag 400 mill. kr. Det samla prosjektet vil vere svært omfattande – om lag 6 milliardar kr. Etatane har førebels berekna byggjetida for prosjektet til om lag tre år. Trafikkopning på den siste strekninga i prosjektet vil kunne skje i 2014, eventuelt 2015 – alt etter kor raskt ein får dette gjennomført. Eg deler representanten si vurdering av kor viktig det er å halde oppe høgt fokus på framdrifta i prosjektet, og etter planavklaringa på strekninga Minnesund–Skaberud som no er gjord, skal det liggje godt til rette for det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Representanten Gundersen er like vel kjend som meg med at årsaka til at dette prosjektet vart forseinka, var lokal strid om framføring. Det er det som har forseinka prosjektet, og det har me i denne regjeringa respekt for. Eg trur heller ikkje representanten Gundersen vil ta til orde for at ein skal overkøyre lokale styresmakter i viktige spørsmål som angår innbyggjarar i deira kommune, og der dei sjølvsagt har rett til å hevde sine synspunkt, men der ein til sjuande og sist må kome til ei avklaring. Den manglande planavklaringa som var i nokre kommunar på denne strekninga, er årsaka til at prosjektet er forseinka. Det er så pass offentleg kjent at eg rekna med at det ikkje var nødvendig for meg å gå nøyare inn på det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Med fare for å bruke uparlamentariske uttrykk vil eg kalle Høgre sin nasjonale transportplan for eit upåliteleg dokument. Høgre har med all tydelegheit vist at ein i posisjon reduserte ambisjonane i sin nasjonale transportplan då ein sat i posisjon og la fram eit dokument som skulle verte gjennomført – ein reduserte ambisjonane for veg, ein reduserte ambisjonane for bane. Det var ikkje mykje nytenking i den nasjonale transportplanen. Det var heller ikkje auke i rammene. Eg synest det er utruleg freidig av Høgre å presentere seg som eit parti som folk skal kunne stole på i samferdslepolitikken. Høgre har med all tydelegheit vist at når dei kjem i posisjon, når dei har finansministeren og prioriterer, prioriterer dei pengane til skattelette. Denne regjeringa gjer det me lover å gjere – prioriterer dei viktige pengane til dei viktige prosjekta. Difor vert det meir samferdsle med denne regjeringa enn med Høgre i regjering.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Avgifter frå den norske bilparken, anten det er i form av eingongsavgifter, drivstoffavgifter eller årsavgifter, inngår i dei totale statlege skatte- og avgiftsinntektene og vert ikkje øyremerkte til særskilde føremål. Representanten Sortevik burde likevel ikkje vere i tvil om at samferdsleministeren heile tida arbeider for å auke løyvingane til samferdsle. Regjeringa har sidan 2005 fleire gonger vist vilje og evne til å prioritere opp samferdsle. Regjeringa har i statsbudsjetta for 2006–2009 totalt sett overoppfylt nivået føresett i NTP 2006–2015. Regjeringa si vilje til auka satsing på samferdsle er ytterlegare vesentleg forsterka gjennom framlegginga av NTP 2010–2019, som inneber ei historisk satsing på både veg og jernbane. Så når representanten Sortevik spør kva statsråden vil gjere for at ein større del av staten sine inntekter frå biltrafikk skal brukast til vegformål dei neste ti åra, er svaret at Regjeringa har lagt fram ein nasjonal transportplan som legg opp til å bruke 100 milliardar kr meir på samferdsle dei neste ti åra enn det som låg inne i førre plan. Eg gler meg òg over at samferdsle har kome høgt på den politiske dagsordenen – det har både eg og representanten Sortevik medverka til – og det er viktig for å sikre løyvingar til sektoren. Det er òg viktig å ha ei regjering som gjer det ein seier ein skal gjere, og som gjer det innanfor ansvarlege økonomiske rammer, der ein òg skal sikre andre sektorar, og der ein skal ta høgd for å halde orden i norsk økonomi.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Nasjonal transportplan gjekk i trykken etter at finanskrisa hadde slått innover det norske folk og land. Det står uansett fast at Nasjonal transportplan er ein plan som ikkje er ein motkonjunkturplan i høve til finanskrisa. Rammene i Nasjonal transportplan skal haldast i gode og dårlege tider. Han skal gjelde ti år fram i tid, og det er teke høgd for at han skal følgjast opp uavhengig av konjunkturar, sjølv om det for det enkelte år sjølvsagt kan vere variabelt om ein underoppfyller eller overoppfyller, alt etter korleis den totale økonomiske situasjonen er, som alle ansvarlege regjeringar må halde seg til. Men poenget er at rammene totalt sett òg skal oppfyllast, slik som me har gjort for den nasjonale transportplanen som gjeld i denne perioden. Det som er skrive, er skrive med vitende om at me akkurat no har ei finanskrise. Det har Regjeringa møtt med mange milliardar i ekstra løyvingar, men me håpar at dei tidene etter kvart vil verte avløyste av ein ny vekstperiode i norsk økonomi.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-04-01:
Det er ei avsporing av debatten å dra inn eit avgiftssystem som er forankra gjennom mange tiår i norsk politikk. Det er sjølvsagt òg ei avsporing at eit parti som vil bruke meir pengar til absolutt alt, er det partiet som vil kutte avgifter og skattar på absolutt alt. Det er noko som kvar og ein av oss greier å forstå, at det går ikkje i hop dersom ein kuttar inntektssida og aukar utgiftssida dramatisk. For det er ein dramatisk auke dei vil ha på både helse, omsorg, samferdsle og forsvar, på alle viktige samfunnsområde skal alle utgifter aukast dramatisk – med unntak av landbruk, distriktspolitikk og u-hjelp, som er område der dei er villige til å kutte lite grann, men det vert lite i forhold til den enorme veksten dei skal ha på andre. Folk flest skjøner at dette ikkje går i hop. Det har ikkje truverde. Derfor håper eg folk ser at det løner seg å ha ei regjering som gjer det ein seier ein skal gjere, og som får fart på samferdslepolitikken i dette landet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-04-01:
Spørsmålet går til samferdselsministeren: «I den nylig framlagte Nasjonal transportplan står det at E6 mellom Minnesund og Skaberud skal påbegynnes i første planperiode og avsluttes i siste. Det betyr at denne vegstrekningen tidligst vil stå ferdig i 2015. Dette var en strekning som man helt fram til desember 2008 hadde håp om kunne være ferdig i 2011. Vi snakker her om en av de mest trafikk- og ulykkesbelastede strekninger i landet med vital betydning for store deler av landet. Hva er grunnen til at prosjektet utsettes så lenge?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-04-01:
Jeg takker for svaret, men jeg synes ikke jeg fikk noen veldig god forklaring på hvorfor det er blitt så veldig forsinket. Men jeg tar til etterretning at det var litt «usemje» – som det heter – i Regjeringen rundt dette. Jeg synes jo mangelen på nytenkning i Regjeringen både når det gjelder hvordan prosjektet skal drives igjennom og når det gjelder finansiering av prosjektene, nå begynner å hemme utbyggingen av ganske sentral infrastruktur. I Hedmark synliggjøres det ved at de prosjektene folk tror er i gang, skyves framover i tid for å skape rom for nye prosjekter. Det er slik jeg leser bildet fra Regjeringen. Man regner da med at skuffelsen over å få prosjektene senere, blir mindre enn forventningen som nye prosjekter gir. Begynner kostnadene ved mangel på nytenkning innenfor veisatsing å svi for statsråden?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-04-01:
Lokale stridigheter har vi vel rundt omkring i hele landet. For dette prosjektet ble det faktisk vedtatt at man kunne gripe inn med statlig reguleringsplan for å bryte inn i stridighetene. Jeg har stor respekt for lokaldemokratiet, men enkelte ganger må man faktisk bryte gjennom fra statlig hold. Hvis det skal bli like store forsinkelser videre oppover, er det ikke særlig mye håp for resten av Oppland og Hedmark, for vi vet jo at det blir store stridigheter om trasévalg videre nordover også, bl.a. i Åkersvika i Hamar. Jeg hadde sett for meg at man nå la opp til en planlegging av en mye lengre trasé og fikk i gang utbyggingen av E6 gjennom Hedmark og Oppland. Jeg håper jo slik sett at statsråden er villig til å se på de forslag som Høyre kom med i sin nasjonale transportplan.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
«Gjennom svar på skriftlig spørsmål nr. 891 for 2008–2009 har finansministeren svart at Finansdepartementet ikke har utarbeidet framskriving av utviklingen av bilavgiftene. Anslaget for 2009 er på ca. 60 milliarder kr. En nøktern framskriving antyder at staten i NTP-perioden vil kunne få over 700 milliarder kr i inntekter fra biltrafikken. I Regjeringens forslag til NTP for 2010–2019 er det satt av 219 milliarder kr til veiformål. Behovet er omtrent tre ganger så stort. Hva vil statsråden gjøre for at en større andel av statens inntekter fra biltrafikk skal brukes til veiformål de neste ti år?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
Takk for svaret. Ambisjonen deler vi – det er helt riktig som statsråden sier – men vi har vel et litt ulikt syn på både virkemidler og de økonomiske rammene som kan brukes og er nødvendig. I Regjeringens forslag til NTP for perioden 2010–2019 heter det under kapittel 6 om alternativ finansiering av infrastruktur, brukerbetaling: «Selv om det kan være ønskelig å redusere brukerbetalingen ut fra et effektivitetssynspunkt, vil dette skape store finansielle problemer.» Kan statsråden beskrive de finansielle problemene ved å redusere brukerbetaling? Er dette skrevet før eller etter at finanskrisens virkninger var kjent for Regjeringen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
Igjen takker jeg for svaret. Det bilistene vet at de kan forholde seg til, er at staten kommer til å kreve inn i overkant av 700 milliarder kr i kommende tiårsperiode. Det de også vet at de kanskje må forberede seg på, er at de skal begynne å betale hele 60 milliarder kr mer i bompenger. Hva er den store finansielle ulykken om staten hadde brukt litt mer av det store overskuddet staten vil sitte igjen med gjennom inntekter fra biltrafikken, og således gjort det unødvendig å belaste både næringsliv og bilister helt generelt med en ekstraregning på 60 milliarder kr i neste tiårsperiode? Jeg gjentar, for dette er viktige tall: Staten henter inn 700 milliarder kr, bruker 220 milliarder kr på veiformål og krever bilistene for 60 milliarder kr i særskatt. Er det nødvendig?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
«Jeg viser til mitt spørsmål til skriftlig besvarelse nr. 1 394 den 30. juni 2008 om at 80 statlige og kommunale nettsteder har spredd virus. Igjen er det meldt om problemer med datasikkerhet knyttet til statens nettsider. Aftenposten melder 19. mars 2009 at utenforstående har lagt virus på departementale nettsider, virus som kan ødelegge folks PC. Det hevdes at statlig myndighet er advart og varslet, men uten at noe ble gjort. Hva gjør statsråden for å sikre at statlige nettsider blir bedre sikret for brukerne og for å unngå datainnbrudd på offentlig nett?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
Takk for et bra svar. Kanskje er ikke hesten det riktige bildet – det er snarere dataormen som spreller litt i forkant. I svaret på mitt spørsmål fra i fjor pekte statsråden med referanse til Telenors Security Operations Centre og Nasjonal sikkerhetsmyndighet på, som statsråden også nå var inne på, at mange norske virksomheter både i privat og offentlig sektor – herunder også kommunene hvor det har vært en del betenkelige eksempler – ikke foretar jevnlig oppdatering av sine sikkerhetsløsninger. Det ble også svart fra de to sikkerhetsenhetene at mange norske virksomheter rett og slett mangler gode regler og rutiner for oppfølging av IT-sårbarhet. Mener statsråden at staten har gode regler for dette, og at oppfølgingen av IT-sårbarhet i statlig virksomhet er god på bakgrunn av at vi altså blir mer og mer nettbasert både ut mot offentligheten og også i operativ statlig tjeneste?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-04-01:
Igjen takk til statsråden for et godt svar. Statsråden peker selv på to hendelser som også er en del av bakgrunnen for at jeg tar opp spørsmålet og problemstillingen på denne måten. Den ene var da Helse Vest i januar ble omfattende rammet av datavirus, slik at pasientene måtte vente på behandling fordi legene ikke fikk tilgang til røntgenbilder, og det virket som om man var totalt uforberedt på virusangrep av slike dimensjoner. Senere har vi også hatt problemer med virus i politiet. Altså har to viktige samfunnsinstitusjoner som svært mange er avhengige av hver dag, hatt problemer med å være operative, fordi man har vært rammet av virus. Det understreker hvor alvorlig dette problemet er, og at det er nødvendig å løfte både bevisstheten til problemene og hjelpemidler for å motvirke slike problemer. Vi fikk en ny påminnelse sist mandag, mandag den 30. mars, i samme avis, Aftenposten, som jeg innledningsvis har referert til, om at det også er kriminalitet knyttet til dette gjennom organiserte kriminelle nettverk som angriper norske datamaskiner. Hvordan vil statsråden gi Stortinget tilbakemelding om arbeidet med å bedre datasikkerheten i offentlig og statlig virksomhet?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-04-01:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljø- og utviklingsministeren: «I en rapport Statens strålevern har utført for Miljøverndepartementet, advares mot alvorlige konsekvenser ved et utslipp fra det britiske atomanlegget Sellafield. I verste tilfelle kan et utslipp fra en av lagertankene ved Sellafield gi et radioaktivt nedfall over Norge som er 50 ganger større enn de var i de hardest rammede områdene etter Tsjernobyl-ulykken. Dette vil særlig ramme Vestlandet. Hva vil statsråden foreta seg i forhold til britiske myndigheter for at dette avfallet kan lagres på en sikker måte?»
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-04-01:
Jeg takker statsråden for svaret. Vi vet imidlertid at en ulykke ved Sellafield vil få dramatiske konsekvenser også for Norge. Det var én av grunnene til at Børge Brende hadde Sellafield som én av sine viktigste saker, og viktige framskritt ble den gangen gjort. Jeg registrerer med skuffelse at den rød-grønne regjeringen ikke har maktet å prioritere oppfølgingen av det viktige sikkerhetsarbeidet og målet om nedleggelse av Sellafield. Jeg mener derfor at det haster. Jeg registrerer også at statsråden viser til sin britiske kollega og en god dialog, men det haster å få på plass allianser med andre land rundt Nordsjøen, i første rekke for å redusere utslippsrisikoen og på sikt få stengt hele anlegget. Hva vil statsråden foreta seg for å komme videre i den saken?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-04-01:
Jeg er veldig glad for at statsråden sier at Sellafield-anlegget må stenges. For å avverge lekkasjer fra anlegget som vil få dramatiske følger for Norge, må det flytende avfallet omdannes til fast form og lagres i trygge deponier langt under jordas overflate. Britene hevder at de har som mål å foreta en slik omdanning, men at det vil ta tid. Samtidig vet vi at sjølve prosessen innbærer en viss risiko for lekkasje. Vil statsråden sørge for at Norge allierer seg med andre land rundt Nordsjøen for å få fortgang i prosessen? Vil statsråden samtidig sørge for at Norge kan få ha en sakkyndig observatør ved anlegget som følger prosessen, og samtidig bidrar til at en unngår mulige brudd på sikkerhetsforskriftene?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
La meg først si at det er aldeles meningsløst å prøve å gjøre partipolitikk ut av noe som er en viktig nasjonal interesse. Hvis vi skal holde på i så måte, vil jeg henvise til at den svenske regjeringen, ledet av søsterpartiet til Høyre, nettopp har brukt Sellafield-anlegget og på den måten ikke har vært en automatisk alliansepartner for oss og for vår regjering i arbeidet for å få det nedlagt. Men dette er en altfor viktig sak til å drive på den måten. Børge Brende gjorde en fantastisk innsats for å få det nedlagt. Vi har fulgt opp dette ved alle de anledninger som har budt seg. Det er ikke noen tvil om det norske budskapet: Thorp-anlegget bør stenges, og framfor alt ikke forlenges og tas i bruk som innsamlingsarena for avfall fra andre deler av Europa. Dette er et meget alvorlig norsk anliggende, og jeg må si det største gnagsåret i forholdet mellom Norge og Storbritannia, som ellers er godt på alle områder. I sum: Faren for utslipp er heldigvis trolig liten, men et eventuelt utslipp vil ha så drastiske konsekvenser for Norge at vi plikter å bygge beredskap, og framfor alt å bidra til at anlegget blir stengt.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
La meg forsikre om at vi selvsagt bygger sterke allianser med andre land. Helen Bjørnøy hadde f.eks. et tett samarbeid med Irland på dette området. Vi tilskynder også et sterkt samarbeid med den svenske borgerlige regjeringen, og de har forsikret oss om at de ikke skal gjenta at Sverige sender avfall til Sellafield. Ja, vi ønsker å alliere oss med andre land når det gjelder dette spørsmålet. Men vi må også erkjenne at Storbritannia er et selvstendig land. De tar sine egne beslutninger. Vi kan påvirke dem et stykke på vei, og denne rapporten er selvsagt også med på den påvirkningen. Det var et veldig positivt signal at det amerikanske firmaet som nå har vunnet anbudskonkurransen om å drive Sellafield-anlegget, kom til Norge sammen med britiske sikkerhetsmyndigheter for å se på et samarbeid mellom oss. Vi var ikke fornøyd med den varslingstiden som ble gitt. For kort tid siden var det riktignok en mindre hendelse ved Sellafield, og jeg mener at Norge burde vært varslet umiddelbart om det. Vi vil altså ja, bidra til å få nedlagt anlegget, og ja, bygge en internasjonal allianse med nærliggende land for å få det til. Men vi vil også innby til samarbeid med britiske myndigheter om rask varsling i tilfelle hendelser.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
Jeg takker for dette spørsmålet også. Avfall fra bygge- og rivearbeider utgjør betydelige mengder. Det er spesielt viktig å sikre innsamling og forsvarlig behandling av de delene av avfallet som inneholder helse- og miljøfarlige kjemikalier, som spørreren henviser til. En rekke helse- og miljøfarlige stoffer har blitt benyttet eller blir benyttet i bygningsmaterialer og i løsøre i bygninger. De vanligst forekommende stoffene som gjør dette til farlig avfall ved riving eller rehabilitering, er PCB, polyklorerte bifenyler – uten at jeg skal gjøre meg til en kjemisk ekspert her – bromerte flammehemmere, tungmetaller, PAH, polyaromatiske hydrokarboner, og asbest. Som ledd i miljøvernmyndighetens strategi for økt innsamling av farlig avfall, fastsatte Miljøverndepartementet i 2007 en forskrift om byggeavfall. Forskriften gjelder i bygge-, rehabiliterings- og rivesaker over en viss størrelse, og stiller bl.a. krav om at kommunen på forhånd skal godkjenne en oversikt over avfall som ventes å oppstå, og planlagt disponering av dette. Det stilles også krav om minst 60 pst. sortering av avfallet på byggeplassen. I rehabiliterings- og rivesaker skal det i tillegg foretas en kartlegging av alle bygningsdeler og installasjoner som kan inneholde farlig avfall, og det skal utarbeides en miljøsaneringsbeskrivelse som beskriver funnene, planlagt håndtering og levering til behandling. Miljøkartlegging og miljøsanering skal utføres av personell med relevant utdanning og praksis. Miljøsaneringsbeskrivelsen må godkjennes av kommunen før det kan gis tillatelse til igangsetting av arbeidet etter plan- og bygningsloven. Det er videre krav om å levere sluttrapport med dokumentasjon på levering av avfallet. Farlig avfall skal leveres til mottak som har tillatelse til å håndtere dette, og det skal samtidig deklareres til Statens forurensningstilsyn. Videre behandling avhenger av type farlig avfall. Noen typer farlig avfall eksporteres for sluttbehandling, f.eks. trevirke impregnert med kobber, krom og arsen – såkalt CCA-impregnert trevirke – som i dag sendes til forbrenningsanlegg i de andre nordiske landene. Andre fraksjoner behandles ved anlegg i Norge, enten ved forbrenningsanlegg eller ved NOAHs anlegg for farlig avfall på Langøya. Den nye forskriften om byggeavfall er et viktig virkemiddel for å sikre at farlig avfall fra riving og rehabilitering kommer til forsvarlig behandling. Vi har også høyt fokus på bygg- og anleggsavfall i arbeidet med økt innsamling av farlig avfall generelt. Isolasjon fra bygg og anlegg, materialer med miljøgiften PCB og trevirke impregnert med kreosot eller kobber, krom og arsen er høyt prioritert i Statens forurensningstilsyns strategi for farlig avfall for perioden 2008–2010. Viktige tiltak er bl.a. kunnskapsheving, informasjon, veiledning og tilsyn.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
Jeg tror at et kort svar på det er ja, alvorlig, men ikke alvorlig nok. Vi ser heldigvis en nedgang når det gjelder farlig avfall i Norge, og vi ser særlig en nedgang når det gjelder farlig avfall som man ikke vet hvor blir av. Det er en positiv utvikling på dette området. Jeg er helt sikker på at spørreren og jeg har en felles interesse av å få den utviklingen til å gå vesentlig mye raskere. I tillegg vil jeg si at det også er et mål å redusere bruken av farlige gifter i utgangspunktet. Hvis man ikke tar i bruk farlige gifter i nytt byggemateriale, vil jo det redusere avfallsmengden senere. Vi har nedsatt et utvalg med den ambisjon at alle miljøgifter skal være faset ut i Norge i 2020. Det er et høyt ambisjonsnivå. Men hvis vi både kan redusere at nye brukes, og få et enda bedre system for mottak og destruering av det farlige avfallet som allerede er ute i bransjen, vil vi lykkes over litt tid.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
Når det gjelder å unngå at spesialavfall kommer på avveie, er det klart at et veldig viktig tema er å hindre at det oppstår i utgangspunktet, dvs. at man ikke tar i bruk skadelige stoffer i produkter – i dette tilfellet i byggebransjen – slik at man ikke skaper problemet. Når det gjelder produkter som allerede er i bruk, ønsker vi i prinsippet å følge forurenser betaler-prinsippet: Den som har skapt en forurensning, skal også være ansvarlig for å rydde opp etter seg. Dette er også det såkalte vugge til grav-prinsippet hvor man prøver å følge en vare, se på problemene når den lages, når den er i bruk, og også når den til slutt destrueres, ødelegges, kastes på fylling, forbrennes eller hva det måtte være. Man ser på alle sider ved produktet. Vi må redusere omfanget av problemet, og så må vi få en stadig forbedring av innsamlingsordningene og sorteringene, slik at farlig avfall håndteres på forskjellig måte avhengig av hva som er riktig destrueringsform.
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-04-01:
Jeg har følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Ifølge Statistisk sentralbyrå oppstår det om lag 940 000 tonn avfall i forbindelse med riving, rehabilitering og bygging av bygninger i Norge. I en del byggeprodukter er det brukt kjemikalier som er skadelige for helse og miljø, og som gjør at produktene må behandles som farlig avfall når de kastes. Kan statsråden redegjøre for hvor dette avfallet havner?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-04-01:
Jeg takker for dette svaret og har et oppfølgingsspørsmål. Det antas at mye spesialavfall, særlig fra byggenæringen, havner på avveie. Mange kommunale bygg, heriblant skoler, renoveres hvert år. Fortsatt er det store mengder asbest og annet spesialavfall i mange offentlige bygg. Har statsråden inntrykk av at bygningsavfall blir tatt alvorlig i kommunenes anbudsprosesser og renoveringsvirksomhet?
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-04-01:
Jeg takker også for dette svaret, og har et siste spørsmål. I dag er det gratis for privatpersoner å levere inn spesialavfall, men det er relativt dyrt for bedrifter. Hvilke tiltak vurderer statsråden for å sørge for økt innlevering av spesialavfall fra byggenæringen, og for å redusere spesialavfall på avveie?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2009-04-01:
«Flere rapporter, bl.a. en svensk rapport fra 2007, og forskningsresultater innen samfunnsmedisin viser at kvinner får dårligere behandling innen helsevesenet enn menn. Den svenske rapporten avdekker at kvinner får dårligere slagbehandling, lengre ventetid på hjerteoperasjon og dårligere tilgang på nye legemidler. Menn og kvinner har ulike symptomer, med ulike behov, men urettmessig forskjellsbehandling er alvorlig. Statssekretæren i Helse- og omsorgsdepartementet mener dette er uakseptabelt. Hva vil statsråden gjøre?»
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2009-04-01:
Jeg takker statsråden for svaret. Det synes nemlig som at kvinner i mange henseender taper i helsekampen, og at kvinner ofte ikke får likeverdig behandling når det gjelder helsetjenester. Menns og kvinners helsesymptomer er forskjellige, og lik behandling er ikke det samme som likestilt behandling – det er jeg helt enig i. Kvinner har oftere kroniske sykdommer, mer sammensatte problemer enn menn, problemer som tradisjonelt har lavere status enn sykdommer hos menn. Mener statsråden – i forhold til det svaret han har gitt – at helsevesenet tar høyde for dette, og har dette noe å gjøre med holdninger som vi må bearbeide?