trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Justisdepartementet er fag- og budsjettansvarlig for redningstjenesten, mens Luftforsvaret er operatør. Vedlikeholdet av norske Sea King redningshelikoptre gjennomføres av Forsvarets logistikkorganisasjon. De norske Sea King redningshelikoptrene er av de Sea King i verden som har fløyet mest. Det er likevel viktig å understreke at helikoptrene holder en meget god vedlikeholdsstandard. Det er i de senere årene gjennomført totalettersyn på samtlige 12 Sea King-helikoptre. Forsvaret er nå i gang med en ny runde med omfattende ettersyn. Forsvaret utreder også hvilke andre tiltak som eventuelt bør gjennomføres for å sikre en god og forsvarlig drift av Sea King fram til nye redningshelikoptre er på plass. Hovedutfordringen med hensyn til teknisk vedlikehold av våre helikoptre er knyttet til tilgang på reservedeler og komponenter. Ettersom antallet operatører av Sea King på verdensbasis går ned, reduseres produksjonen av reservedeler. Framtidig tilgang på reservedeler vil derfor kunne bli en utfordring. Justisdepartementet jobber sammen med Forsvarets logistikkorganisasjon for å håndtere disse utfordringene fram mot leveranse av nye redningshelikoptre. Denne utviklingen forsterkes ytterligere av at Storbritannia, som dagens største bruker av helikoptertypen, nylig har besluttet å fase ut sin Sea King redningshelikopterflåte. Dette skal skje innen mars 2016, med oppstart allerede i 2012. En slik utvikling kan på sikt få konsekvenser for driften av de norske Sea King. Forsvarets logistikkorganisasjon er i ferd med å etablere en dialog med militære myndigheter i Storbritannia for å kartlegge konsekvenser, men også for å se på hvilke muligheter dette kan gi oss. De norske redningshelikoptrene holder en høy teknisk standard til tross for sin alder. Mannskap og teknisk personell gjør hver dag en svært solid innsats for å holde helikoptrene operative. Så lenge reservedeler kan anskaffes, er jeg trygg på at redningshelikoptertjenesten kan utføre sine oppgaver på en svært tilfredsstillende og forsvarlig måte.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg må jo ærlig medgi at jeg i denne saken har vært opptatt av å gi et bilde av vedlikeholdsstandarden for Sea King-helikoptrene. Vi er i en situasjon hvor vi mener at vedlikeholdsstandarden er meget god, og at vi fra vår side skal være i stand til å holde en høy standard på vedlikehold framover. Så skal jeg være forsiktig med å begi meg inn i sammenliknende øvelser med andre. Jeg har ikke den faktiske bakgrunnen og informasjonen som trengs for å kunne gjøre det.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Vi har et godt samarbeid med Justis- og politidepartementet, og det vil kanskje være riktig adressat å spørre justisministeren om det som spørreren her tok opp. La meg bare understreke at ansvaret for anskaffelsen av nye redningshelikoptre i sin helhet ligger under Justisdepartementet, men vi støtter opp med faglig kompetanse også i denne prosessen og er selvsagt også beredt på å gjøre det i framtiden.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-03-10:
«Stortinget vedtok i fjor den store Trondheimspakken bestående av et omfattende veisystem og satsing på forskjellige kollektiv- og miljøtiltak. Strekningen E6 fra Tonstad til Jaktøyen i Melhus er planlagt ferdigstilt først i 2024. Like fullt må bilister begynne å betale bompenger i vår, 14 år før veien er planlagt ferdig. Trondheims nabokommuner i sør har protestert på bompengeordningen. Vil statsråden sørge for en raskere ferdigstilling av denne veistrekningen, f.eks. ved hjelp av OPS?»
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-03-10:
Trondheims omkringliggende kommuner, spesielt distriktskommuner sør for Trondheim, er som sagt veldig bekymret for hva det vil bety for deres innbyggere, selvfølgelig. De opplever det som svært urettferdig at de i vår skal begynne å betale på en vei som ikke står ferdig før om 14 år. Er statsråden bekymret for innbyggerne i disse kommunene, for hvordan de oppfatter dette, at de – som jeg har forståelse for – oppfatter det som en urettferdig løsning? Deler statsråden den bekymringen at vi skal ha det slik at når man begynner å betale på noe, så får man ikke varen levert?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-03-10:
Jeg er veldig glad for at statsråden tar disse kommunenes bekymring på alvor – det setter jeg stor pris på – og også inviterer dem til møte. Det er bra. I går ble det dessverre brudd i forhandlingene i Trondheim om miljøpakken. De konkrete tiltakene som der ble diskutert, ble det dessverre ikke enighet om. Det er synd. Men når det er sagt: Allerede i NTPs første virkeår opplever vi en underfinansiering på 2,3 milliarder kr. Nå kom også signaler om at NTP ikke blir oppfylt. Kan statsråden bekrefte at dette ikke vil ramme Trondheims transport- og miljøpakke?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-10:
Miljøpakken for transport i Trondheim inneheld ei rekkje tiltak som m.a. har som mål å redusera CO2-utsleppa med 20 pst. innan 2018, auka delen som reiser med miljøvennleg transport – gang-, sykkel- og kollektivtransport – og redusera reisene med privatbil. For å nå desse måla blir det satsa på ei rekkje ulike tiltak. Det er prioritert å vidareføra utbygginga av eit hovudvegnett som m.a. skal avlasta biltrafikken rundt dei sentrale byområda. I dette vegnettet inngår utbygging av E6 Sluppen–Stavne, som òg inkluderer bygging av ny Sluppen bru. I tillegg er det lagt opp til utbygging av E6 Jaktøyen–Tonstad. I St.prp. nr. 85 for 2008–2009 vart trinn 1 av miljøpakken lagt fram. Innkrevjingsopplegget, med plassering av bomstasjonar, går fram av denne proposisjonen. Det er vidare vist til at det skal gjennomførast ei KVU, altså ei konseptvalutgreiing, og KS1, kvalitetssikring trinn 1, før trinn 2 blir lagt fram for Stortinget. Trinn 2 vil innehalda ein heilskapleg plan og endelege prioriteringar av prosjekt og tiltak i miljøpakken. Samferdselsdepartementet har difor ikkje på noverande tidspunkt teke standpunkt til når E6 frå Tonstad til Jaktøyen skal vera ferdig.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-10:
Lat meg streka under at eg har forståing for utolmodet når det gjeld å få ferdigstilt dei prosjekta som ligg i ein pakke. Utolmodet går jo fram av Hofstad Hellelands spørsmål. Så har eg òg merka meg dei debattane som no går i kommunane rundt Trondheim. Det er ikkje fordi bompengestasjonane er plasserte annleis enn det som gjekk fram av proposisjonen, men fordi dei ser at det tek så lang tid før dei sjølve opplever å få noko igjen, bokstavleg talt, for pengane. Eg kan opplysa at dei kommunane det gjeld, er inviterte til eit møte i Samferdselsdepartementet komande måndag.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-10:
Fyrst når det gjeld Nasjonal transportplan, er det min ambisjon å gjera det eg kan for at han blir oppfylt til punkt og prikke ut frå det som Regjeringa la fram i vår. Eg følgjer debatten i Trondheim med stor interesse, for eg meiner mykje av det som dei der drøftar, vil ha overføringsverdi til andre byområde. Dei var tidleg ute med restriktive tiltak for biltrafikken. Vi frå Samferdselsdepartementet har inngått ein fireårig avtale om påskjøningsmidlar til Trondheim, nettopp for å løna kommunar som sørgjer for eit betre miljø og restriktive tiltak når det gjeld biltrafikken. Det handlar om både helse, miljø og framkomst. Til det konkrete spørsmålet: Kommunane får altså moglegheit til å utdjupa sitt syn på måndag.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-10:
Lat meg fyrst streka under at det einskilde bompengeprosjektet er lokalt initiert, anten for å forsera eit prosjekt eller for i det heile å få det realisert. Alle nye bompengeprosjekt blir lagde fram for Stortinget. Gjennom førebuinga av ein bompengeproposisjon i Statens vegvesen og seinare i Samferdselsdepartementet blir bompengeopplegget og finansieringsføresetnader kvalitetssikra. Etter behandlinga i Stortinget blir det inngått ein bompengeavtale mellom Vegdirektoratet på vegner av staten og bompengeselskapet. Avtalen inneheld ei rekkje standardvilkår for innkrevjing, forvaltning og bruk av bompengar. Statens vegvesen har hovudansvaret for val, innkjøp og etablering av innkrevjingssystem, og Statens vegvesen eig systemet. Statens vegvesen følgjer opp den tekniske sida av bompengeinnkrevjinga, der transaksjons- og administrasjonssystema for bompengebetaling med AutoPASS inngår. Overgang til eitt felles sentralsystem pågår. Bompengeselskapa leverer årsmelding med rekneskap som er revidert av revisor. Statens vegvesen går kvart år gjennom alle bompengeselskapa sine rekneskap og kjem med eventuelle merknader. Ved behov kan Statens vegvesen gå tyngre inn. Bompengeselskapa si verksemd høyrer inn under Riksrevisjonen sitt ansvarsområde. Statens vegvesen og bompengeselskapa arbeider kontinuerleg med sikte på å redusera administrasjonskostnadene. Automatisering av bomstasjonane er eit tiltak som m.a. skal redusera desse kostnadene. Eg viser òg til at Statens vegvesen, saman med nokre av fylkeskommunane, no greier ut forholdet rundt regionale bompengeselskap. Tanken er at slike større selskap kan profesjonalisera drifta og utnytta stordriftsfordelar. Per i dag er ingen konklusjonar trekte. Gjennom dei årlege budsjettproposisjonane blir Stortinget orientert om uttak av bompengar til riksveginvesteringar. Gjennom budsjettproposisjonen for 2010 vart Stortinget orientert om uttak til investeringar på det nye riksvegnettet etter gjennomføring av forvaltningsreforma. På side 189 i budsjettproposisjonen går det fram at Samferdselsdepartementet vil koma tilbake til opplegg for styring og oppfølging av bompengeprosjekt på fylkesvegnettet og kommunale vegnett.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-10:
Eg har gjort greie for korleis situasjonen er i dag, kor nitid eit bompengeprosjekt faktisk blir følgt, frå den lokale initieringa over til Statens vegvesen og så til Samferdselsdepartementet. Eg har orientert om det samarbeidet som er med bompengeselskap, og den revisjonen som går føre seg. Det eg ikkje har sagt noko om, er oversikta over alle dei vegprosjekta som faktisk står der på grunn av – skal vi kalla det – denne felles dugnaden, statlege midlar i nokre tilfelle, i kombinasjon med lokale, av og til 100 pst. lokale midlar, som altså resulterer i konkrete prosjekt.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-10:
Svaret på spørsmålet er ja. Midlane som bilistane betaler inn, blir sikra og viser seg igjen i konkrete prosjekt som blir realiserte. Det er slik at det er eit kontinuerleg fokus på administrasjonskostnadene, på å få dei ned, nettopp for å få på plass fleire vegar og bruer for midlane. Sortevik lèt det her skina igjennom at Samferdselsdepartementet truleg ikkje i det heile har oversikt, sidan vi her har svart at det er eit ressurskrevjande arbeid å skaffa oversikt over kor kvar krone har gått. Det skal eg ta med meg tilbake. Eg kjenner meg heilt sikker på at midlane har gått til veg, men eg skal sjå om eg kan gje eit meir tilfredsstillande svar.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg har forståelse for at representanten Giltun følger opp sine tidligere henvendelser. Som representanten viser til, har tidligere helseministre ved tre anledninger svart at mitt departement vil følge opp denne saken, og at vi arbeider på et høringsnotat med forslag til forskrift. I det siste brevet svares det at et forslag til forskrift vil bli sendt på høring i nær fremtid. Slik hjemmelen for å gi forskrift er utformet, har departementet adgang til å gi forskrift om forbud mot inntak av rusmidler før tjenestetiden begynner, samt å kunne pålegge helsepersonell å avgi utåndingsprøve, blodprøve eller liknende prøver ved mistanke om misbruk av rusmidler. Under arbeidet med å utforme forskriften er det blitt klart at denne hjemmelen er noe begrenset. Det har derfor vært behov for å vurdere om det også skal foreslås en lovendring, slik at hjemmelen ivaretar det vi mener forskriften skal inneholde. Dette arbeidet har tatt lengre tid enn antatt. Jeg vil sørge for at et forslag til forskrift om pliktmessig avhold blir sendt på høring før sommeren. Jeg tar sikte på at også et forslag til lovendring vil bli sendt på høring samtidig, slik at forskriftshjemmelen gir departementet adgang til å gi en mer omfattende forskrift enn det hjemmelen gjør i dag.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg kan i hvert fall si at jeg tror jeg har meget felles interesser med spørreren, representanten Giltun, slik at jeg skal gjøre alt det jeg kan for nå å gjøre det som har blitt lovet også av mine forgjengere. Jeg skal sette min ære i at dette kommer slik jeg nå har sagt.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg deler oppfatningen til representanten Giltun av viktigheten av at dette arbeidet følges opp. Derfor er jeg også opptatt av at dette arbeidet nå sendes ut på høring før sommeren, og at vi får alle de forskrifter og hjemler som er nødvendig, på plass.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Behandlingstilbud for barn og unge i psykisk helsevern er et viktig område som Regjeringen ønsker å styrke, og i oppdragsdokumentet for 2010 har jeg derfor bedt de regionale helseforetakene om å prioritere tilbudet til barn og unge. Jeg har også stilt krav om at antall konsultasjoner innenfor ambulant virksomhet skal økes med 10 pst. Dette gjelder både for barn og unge. I denne saken har jeg bedt om en redegjørelse fra Helse Sør-Øst. I redegjørelsen går det frem at det i Helse Innlandet HF har vært en betydelig utbygging av poliklinisk og ambulant kapasitet de siste årene. Antall barn og unge som får hjelp i det psykiske helsevernet, har økt fra 299 i 2003 til 5 100 i 2009. Dette tilsvarer en dekningsgrad på om lag 6 pst. av barnebefolkningen i Sykehuset Innlandets opptaksområde. Det nasjonale målet om en dekningsgrad på 5 pst. er dermed mer enn oppnådd i dette området. Helse Innlandet HF holder på å utrede det fremtidige døgntilbudet til barn og unge. Utredningen skjer som ledd i Helhetlig utviklingsplan for barn og unge, og omfatter bl.a. en vurdering av tilbudet ved Hagen behandlingsenhet. I den forbindelse er det anbefalt at Hagen behandlingsenhet avvikles i sin nåværende form, og at tilbudet integreres i de etablerte tilbudene for barn og unge i Sykehuset Innlandet HF. Det fremgår i redegjørelsen at dette forslaget ikke er ferdig vurdert. Helse Sør-Øst presiserer at det ikke er fattet vedtak om å nedlegge Hagen behandlingsenhet. I tiden fremover vil styret i Sykehuset Innlandet følge utviklingen av behandlingstilbudet innen psykisk helsevern gjennom virksomhetsrapporteringen. De siste årene er situasjonen rundt døgnkapasiteten i psykisk helsevern for barn og unge særlig omtalt i statsbudsjettet. Det er redegjort for at den planlagte opptrappingen av døgnkapasiteten i all hovedsak er uteblitt, og at dette henger sammen med styrkingen av poliklinikkene og utviklingen av ambulante arbeidsformer. Fagfeltet har vært og er i utvikling, og det har vært vanskelig å vurdere hva som faglig sett vil være riktig volum på døgntilbudet i fremtiden. Jeg vil vurdere behovet for å gjennomgå fremtidig struktur på tjenesten til barn og unge og komme tilbake til Stortinget på egnet måte.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg vil gjerne understreke at det er mange steder barn får god behandling, også innenfor psykisk helsevern. Heldigvis har vi gode tilbud også, og ventetiden på denne type tilbud går ned. Som jeg sa, er det ikke tatt endelig stilling til å nedlegge Hagen behandlingsenhet. Det går likevel i retning av en mye mer poliklinisk og ambulant behandling av dem som har utfordringer i forhold til psykisk helse. Det tror jeg er en god og riktig utvikling. Det er viktig at både barn, unge og også voksne får behandling der de er – i sitt lokalmiljø, i sitt hjem, på arbeid osv. Men som sagt: Noen døgnplasser må man også ha. Og når det gjelder Hagen behandlingsenhet, er det ikke tatt endelig stilling til det.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Som jeg redegjorde for i svaret mitt, er det en forholdsvis god dekning i Sykehuset Innlandet når det gjelder denne typen tilbud. Jeg er veldig enig i at dette er et viktig tilbud for barn og unge – det at vi ivaretar psykisk helse og dem som har behov for behandlingsplasser. Derfor er dette noe som jeg fokuserer veldig på. Samtidig er det sånn at jeg også er politiker og har ansvar for å tilrettelegge for tilbudene. Jeg følger også faglige råd om hvilke typer behandlingsmetoder som er de rette. Men som sagt: Her er det ikke tatt noen stilling. Det er viktig at dette tilbudet er, at det er et godt tilbud til barn og unge, og at de får hjelp så fort som mulig.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Stortinget har i statsbudsjettet for 2010 bevilget midler til et lån til Helse Sør-Øst RHF til kjøp av tomt på Gullaug i Lier kommune. Midlene er stilt til disposisjon for Helse Sør-Øst RHF gjennom foretaksmøte, og gjør det mulig for Helse Sør-Øst å kjøpe tomten i Lier. Før lånet kan løses ut, skal en styregodkjent kjøpsavtale forelegges Helse- og omsorgsdepartementet. Helse Sør-Øst inngikk en intensjonsavtale med Dyno Nobel AS 6. november 2009 om å gjennomføre forhandlinger om kjøp av deler av Dynos tomt på Gullaug i Lier kommune for å etablere sykehusvirksomhet. Helse SørØst har startet arbeidet med forurensning og andre grunnforhold på tomten. Den inngåtte intensjonsavtalen med Dyno innebærer at eventuelle sluttforhandlinger skal finne sted innen et år fra intensjonsavtalen ble inngått. Etter dette må avtale om et eventuelt tomtekjøp forelegges departementet. En bærekraftig helsetjeneste i årene fremover stiller store krav til prioriteringer, ressursbruk og investeringsbeslutninger i sektoren. De regionale helseforetakene har gjennom helseforetaksmodellen et helhetlig ansvar for investeringer og drift av sykehusene. Dette helhetlige ansvaret er understøttet av finansieringssystemet, hvor midler overføres som rammer og ikke som øremerkede tilskudd. Det er styrene i de regionale helseforetakene som vedtar kostnadsrammer og igangsetting av nye prosjekter. Prosjekter over 1 milliard kr skal etter gjennomført konseptfase fremlegges for departementet. Større prosjekter som krever lån, må behandles av regjering og storting og bevilges over statsbudsjettet. Stortinget har gjennom bevilgningen til lån til tomt på Gullaug lagt til rette for at Helse Sør-Øst kan anskaffe denne tomten. Stortinget har i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet 2010 enstemmig uttalt at prosjektet på Gullaug har politisk prioritet. Endelig beslutning om nytt sykehus i Vestre Viken skal formelt sett fattes av Helse Sør-Øst før foreleggelse for regjering og storting og bevilgning over statsbudsjettet i tråd med regelverket for større prosjekter. Det er besluttet at det første større byggeprosjektet i Helse Sør-Øst er prosjektet i Østfold. Etter byggestart i Østfold kan byggeprosjektet i Buskerud starte opp, forutsatt at alle formaliteter er på plass og midlene er bevilget over statsbudsjettet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg forholder meg til det som Stortinget enstemmig har sagt i forbindelse med statsbudsjettet for 2010, hvor de har uttalt at prosjektet på Gullaug har politisk prioritet. Det ville ikke blitt stilt til disposisjon penger til kjøp av en tomt for å bygge sykehus på Gullaug hvis man ikke mente alvor med det. Jeg kan bare gjenta det jeg har sagt i denne saken, at dette sykehuset i Buskerud ligger på andreplass i Helse Sør-Østs prioritering. Først er det Østfold, og så er det Buskerud.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Det er vel ikke så veldig rart at det ikke hele tiden løpende informeres om en forhandlingsprosess i media. Så vidt jeg kjenner til, er forhandlingene i gang. Jeg mener også at det er en intensjonsavtale. Men jeg skal være forsiktig med å si noe mer om dette. Det skal i hvert fall ikke være noen tvil om at det er stilt penger til disposisjon for denne tomten for anskaffelse til sykehusformål.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-10:
Mitt spørsmål går til helse- og omsorgsministeren: «Sykehuset Innlandet HF har foreslått å legge ned Hagen behandlingssenter i Veldre i Hedmark. Dette er et godt tilbud innenfor psykisk helsevern for barn og unge i alderen 6–12 år. Det gis både døgn- og dagtilbud om miljøterapeutisk, psykologisk og familieterapeutisk behandling. Den gjennomsnittlige ventetiden for behandling for barn og unge er i Helse Sør-Øst 59 dager, og 15 pst. opplever at de ikke får behandling innenfor fastsatt frist. Mener statsråden at nedlegging av tilbud til psykisk syke barn er forsvarlig?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-10:
Jeg takker for svaret, som jeg oppfatter som grundig. Det inneholder jo det som i og for seg skaper mye frustrasjon ute: Man bruker vekselvis en faglig og en økonomisk begrunnelse for hvorfor Hagen behandlingssenter skal legges ned, og det er veldig vanskelig å gå i rette med begge deler. Faglig er det vanskelig å gå inn i en debatt rundt dette. Men jeg har sett på både resultater og utviklingen ved Hagen, og er ganske imponert over hva de har klart å få til, både i form av økt behandling av unge og i form av nye behandlingsmetoder. Men jeg er veldig godt fornøyd med at statsråden tydeligvis har tenkt å følge dette nøye. Som hun sier, er det en ganske bred enighet om at man skal styrke dette området. Vi ligger dårlig an. Vi ligger veldig dårlig an i Europa når det gjelder tilbud til psykisk syke barn, og det er ikke akseptabelt. Jeg vil gjerne se hva den reelle begrunnelsen er, og se hvordan det utvikler seg.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-10:
Jeg synes det er veldig godt å høre at det ikke er tatt en endelig beslutning. For det er nettopp her jeg får innspill: Hva er egentlig alternativet til Hagen? De har utviklet seg nettopp i den retningen som statsråden var inne på, at man behandler barna der de er. Sånn sett har man økt kapasiteten voldsomt. Denne saken har skapt et stort engasjement både hos dem som kjenner senteret, og hos dem som er berørt. Også ungdom som har vært under behandling, har stått fram og sagt at det er veldig kompetente miljøer man her snakker om. De sier at det ikke er alternativer til den behandlingen de får der. Det må jeg egentlig bare ta til etterretning. Som sagt: Det å gå faglig inn i en debatt rundt dette er en utfordring. Men jeg føler meg ganske beroliget av at statsråden har såpass fokus på det, og at hun også tar med seg at det kanskje ikke er så mange alternativer til akkurat det tilbudet man her har.
Trond Helleland (Høyre), 2010-03-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «I valgkampen fastslo finansminister Kristin Halvorsen og helse- og omsorgsminister Bjarne Håkon Hanssen at det skulle settes av penger til kjøp av tomt for nytt sykehus på Gullaug, dette ble fulgt opp i statsbudsjettet. I den senere tid har imidlertid ulike representanter for regjeringspartiene sådd tvil om bygging av nytt sykehus på Gullaug. Står statsråden fast ved at det skal kjøpes tomt, og bygges nytt sykehus på Gullaug i Lier?»
Trond Helleland (Høyre), 2010-03-10:
Jeg takker for svaret. Det var for så vidt en grei gjennomgang av realitetene i saken når det gjelder det saksmessige og prosedyrene. Men det som gjenstår, og som er vanskelig å fatte for en i opposisjonen, er at det stadig gis ulike signaler fra regjeringshold om gyldigheten av det vedtaket som er fattet. Det er selvsagt gyldig, men det blir undergravd av representanter for regjeringspartiene. Rett før jul gikk statssekretær Heidi Sørensen ut og sa at lokaliseringen av sykehuset var feil, det burde ligge midt i byen, og hun viste til Trondheim. Buskeruds egen Per Olaf Lundteigen gjør det han kan for å så tvil om prosjektet, og Senterpartiets årsmøte i Buskerud brukte lang tid på å sable ned et nytt sykehus på Gullaug. Er statsråden personlig opptatt av – og mener statsråden – at det bør bygges et nytt sykehus på Gullaug?
Trond Helleland (Høyre), 2010-03-10:
Kan statsråden gi noen indikasjon på når forhandlingene om tomtekjøpet vil være på plass? Bjarne Håkon Hanssen uttalte noen få dager før valget da han og Kristin Halvorsen var på besøk på Dyno-tomta på Gullhaug, at nå var det bare snakk om uker før en kunne bli enig om en avtale, og så ville pengene bli stilt til disposisjon på 2010-budsjettet. Er statsråden informert om – og kjenner statsråden til – hvordan det går med forhandlingene? Begynner de å nærme seg sluttfasen? Nå er vi snart en fjerdedel ut i året, og i hvert fall lokalt i Buskerud har vi ikke hørt noen ting om status for forhandlingene, og etter det jeg skjønner, har det ikke skjedd svært mye etter at bevilgningen ble gjort i statsbudsjettet. Kan statsråden gi et tidspunkt for når forhandlingene bør være på plass og tomta kjøpes?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-10:
I henhold til klimaforliket er det realistisk å ha et mål om å redusere de innenlandske utslippene med 15–17 millioner tonn innen 2020 i forhold til referansebanen slik den er presentert i nasjonalbudsjettet for 2007, når skog er inkludert. Den såkalte referansebanen som legges til grunn i Klimakur 2020, viser utslipp i 2020 på drøyt 58 millioner tonn CO2-ekvivalenter. Ifølge tall fra Statistisk sentralbyrå og Klima- og forurensningsdirektoratet var utslippene i Norge 54 millioner tonn CO2-ekvivalenter i 2008. Utslippene fra transportsektoren ble redusert med nesten 2 pst. fra 2007 til 2008. Nedgangen kan delvis forklares med lavere aktivitet mot slutten av året som følge av uroen i finansmarkedene, men Statistisk sentralbyrå peker også på at nedgangen kan skyldes mer energieffektive kjøretøy, overgang fra bensin til diesel og økt innblanding av biodrivstoff. For eksempel har CO2-utslippene fra førstegangsregistrerte personbiler falt markert etter at Regjeringen la om engangsavgiftene på biler fra 2007. Referansebanen bygger på de langsiktige framskrivingene presentert i Perspektivmeldingen 2009, men med visse oppdateringer. Oppdateringene har bidratt til at referansebanen de nærmeste årene ligger noe lavere enn i Perspektivmeldingen, men fra 2012 og fram mot 2030 er utslippene anslått høyere i Klimakur. Endringene i referansebanen skyldes i hovedsak endrede anslag for petroleumsvirksomheten. Referansebanen er utarbeidet i tråd med internasjonale retningslinjer for rapportering av utslippsframskrivinger. I tråd med dette er antatte virkninger av vedtatte tiltak innarbeidet, som representanten Hjemdal viser til. Referansebanen er derfor ikke en beskrivelse av Regjeringens mål, men et anslag for utslippsutviklingen gitt at dagens politikk og virkemiddelbruk videreføres. Det er betydelig usikkerhet knyttet til framskrivinger av miljøskadelige utslipp til luft. Referansebanen bygger bl.a. på at det ikke gis konsesjon til nye gasskraftverk uten fangst og lagring av CO2. Videre er det siden klimaforliket i 2008 innført flere virkemidler og tiltak som reduserer miljøskadelige utslipp til luft. Blant annet er det utarbeidet nye byggeforskrifter med strengere krav til energieffektivisering, samtidig som kvotesystemet er utvidet og bilavgiftene er lagt om i miljøvennlig retning.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-10:
Spørreren har en helt presis forståelse av hva referansebanen er. Referansebanen er ikke et mål, det er hva vi tror vil skje hvis dagens politikk og dagens vedtatte virkemidler blir gjennomført. Dersom enkeltelementer av det som er vedtatt, ikke skulle bli gjennomført, er det klart at da vil det bli vanskeligere å nå målene. Da må man gjøre ytterligere tiltak for å komme inn i referansebanen, før man så må gjøre ytterligere tiltak for å komme ned på det som er Stortingets mål, nemlig at vi skal redusere 20 pst. innenlands. Så referansebanen er simpelthen noe å kunne forholde seg til med hensyn til våre målsettinger. Det ligger f.eks. inne i den en forventet energieffektivisering, en forventet teknologibedring basert på hvordan man tidligere har forbedret teknologi. Hvis noe av dette ikke skulle inntreffe, blir det vanskeligere å nå målet, og man må gjøre ytterligere og større tiltak utenom referansebanen.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-10:
Som jeg gang på gang har sagt i Stortinget, er det ikke mulig for noen regjering eller politiker noe sted i verden presist å si når ny teknologi vil bli gjennomført. Man kan sette seg mål og arbeide hardt for det, men teknologiske gjennombrudd lar seg ikke tidfeste med en eksakt dato. Den absolutt klare målsettingen for Regjeringen er at karbonfangst og -lagring skal være gjennomført på en slik måte at det selvsagt går inn i vårt 2020-mål. Skulle man mislykkes med dette, betyr det ganske enkelt at på basis av Stortingets klare vedtak om klimaforliket må man gjennomføre større, tøffere og mer drastiske tiltak på andre områder for å nå klimamålet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-10:
Jeg takker for spørsmålet. Arbeidet med å stoppe tapet av naturmangfoldet er en av de aller viktigste utfordringene i miljøpolitikken. I Norge lever nær halvparten av alle truede arter i skog. Norge har også, sett i et internasjonalt perspektiv, en uvanlig stor variasjon av skogtyper. Økt skogvern er derfor et nødvendig tiltak for å ivareta naturmangfoldet i Norge. Det er bred politisk støtte i Stortinget for økt skogvern og for aktiv bruk av offentlig eide skogarealer i dette arbeidet. Statskog har stilt seg positiv til å bidra i arbeidet, og har inngått en samarbeidsavtale med Direktoratet for naturforvaltning om gjennomføringen av det praktiske arbeidet. Det er i løpet av de siste årene gjennomført kartlegginger av verneverdig skog på statsgrunn i en rekke fylker, deriblant Nordland. I juni 2009 oversendte Direktoratet for naturforvaltning sin tilråding om vern av 33 offentlig eide skogområder i Nordland fylke til Miljøverndepartementet. To av disse 33 områdene ligger i Ballangen kommune. I forbindelse med vernesaken er det gjennomført omfattende prosesser, deriblant høringer og befaringer, for å sikre at alle parter blir hørt og at alle forhold som er viktige for saken, blir vurdert. Alle høringsinnspill og vurderinger som er gjort tidligere i saken, følger med til Miljøverndepartementet og inngår i sluttbehandlingen av saken. Jeg kan i hvert fall forsikre spørreren om at alle viktige forhold for saken ble grundig vurdert under sluttbehandlingen av vernesaken, også når det gjelder de konkrete områdene i Ballangen kommune. Jeg vil understreke at Regjeringen legger stor vekt på at eksisterende bruk i størst mulig grad skal kunne fortsette innenfor nye verneområder, så lenge dette ikke er i strid med verneformålet og hensynet til verneverdiene. Det innebærer bl.a. at folk skal kunne ferdes i området, drive fiske og jakt, sanke sopp og bær.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-10:
Spørreren bygger spørsmålet på den meningsløse påstand at vi ikke tillegger vekt hva lokale interesser i Ballangen kommune sier. Selvsagt tillegges det stor vekt. Det ble avholdt et eget folkemøte i Ballangen i sakens anledning. Vi har innhentet en rekke synspunkter fra Ballangen kommune, fra Ballangen Energi, fra en rekke lokale interessenter. Alt dette vil være med i behandlingen. Jeg tror spørreren også forstår at midt oppi behandlingen av en slik sak kan ikke jeg stå i Stortinget og ta stilling til utfallet av den før vi er ferdige med behandlingen. Så merker jeg meg en veldig viktig ting, og det er at Fremskrittspartiet overhodet ikke synes å være interessert i det helt grunnleggende i saken, nemlig det å ta vare på naturmangfoldet. Naturmangfoldet i verden er en av de store truslene mot menneskeheten – det at det forfaller – vi taper globalt sett et stort antall arter hvert eneste år. Norge må ta sin del av arbeidet med å ta vare på det, og da er skogvern i Norge essensielt. Jeg vil utfordre Fremskrittspartiet til én gang å komme med noen positive tanker om naturvern, om artsmangfold og om det grunnleggende i å ta vare på den fantastiske kloden som vi er utstyrt med.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-10:
Nå bygger altså spørreren først på det synspunkt at konklusjonen i denne saken er gitt i utgangspunktet. La meg da si at den nå er til grundig behandling, og da hører vi på alle syn, både dem som er for og dem som er mot, og så trekker man konklusjonen på basis av det, som det selvsagt er anledning for Stortinget å komme tilbake til om man skulle ønske det. Men jeg registrerer også at det er umulig å spore noen entusiasme for vernetanken hos Fremskrittspartiet. Jeg vet ikke hvor mange steder jeg har vært, hvor det har vært en enorm mengde protester før et vern har kommet. Men når vernet har kommet, har folk etterpå sett fantastiske muligheter. Man snur rundt, man ser turistpotensial, og man får en lokal stolthet. Slik var det også i Nordland fylke, hvor vi har åpnet flere nasjonalparker i det siste, hvor det var stor kritikk i forkant, men hvor veldig mye av det har vendt seg til positivitet når folk har sett mulighetene – istedenfor at man bare klager og syter kontinuerlig, som Fremskrittspartiet gjør.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
«Statskog kontrollerer i dag rundt 47 pst. av Ballangen kommunes arealer. De ønsker nå å verne 10 pst. av arealene, noe som vil stoppe bl.a. utbygging av miljøvennlig kraftverk, og vil også stoppe hyttebygging og uttak av trevirke osv. Ballangen kommune har gjort to enstemmige vedtak i kommunestyret om at dette ikke er ønskelig for kommunen. Kommunen har også foreslått at hvis de absolutt må verne, kunne de gjøre det på et annet areal i kommunen. Mener statsråden at det er nødvendig totalt å overkjøre et lovlig valgt lokaldemokrati?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg registrerer at ministeren overhodet ikke svarer på det spørsmålet jeg stiller ham. Jeg spurte om hvordan han ser på lokaldemokratiet. Vi vet også at Nordland er et fylke som er vernet i hjel, noe som går ut over den vanlige driften av kommunene i dag. Det er vanskelig å sette i gang drift med nyetableringer, både industri og annet, når man verner alt. I Saltdal kommune har man klart å verne over 70 pst. Men jeg har et spørsmål til, når statsråden ikke svarte på spørsmålet jeg stilte om lokaldemokratiet. For to–tre uker tilbake i Aftenposten sto de parlamentariske lederne i Senterpartiet og SV og statsministeren fram og sa man skulle reise landet rundt for å høre hva bedrifter, barnehager og skoler sa, for det var viktig for dem å ha nært forankret det de skulle prate om. Hvorfor gjelder ikke det det lovlig valgte lokaldemokratiet, slik som Ballangen kommune? Hva er forskjellen på det og en barnehage eller en bedrift?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Det blir litt søtt å stå og høre på ministeren som står her og forteller at man legger vekt på det lokaldemokratiet og samfunnet rundt sier. Det er korrekt, det som er blitt sagt; de er blitt hørt, og alle har sagt nei, de vil det ikke, og hvis noe må vernes, så kan man verne andre områder. Men man velger her ikke å høre så mye på det. En kommune som Ballangen har stor fraflytting på grunn av at de ikke får utviklet turistnæringen og annen næring, for man verner alt sammen. Man får ikke bygd ut de lokale kraftverkene som kan gi dem skattekronene, for det har man også i verneplanen sin. Jeg ser at man ikke tar inn over seg noe av det som foregår i lokaldemokratiet. Det er jo ikke noe spesielt nytt med det partiet statsråden kommer fra. Men ser man på Europarådets charter av 15. oktober 1985 art. 4 nr. 3, sier det følgende: «Offentlig myndighetsutøvelse skal fortrinnsvis utøves av den myndighet som står den enkelte borger nærmest.» Man kan spørre seg om Norges regjering her er i strid med menneskerettighetene.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg vil stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Viser til at Tine eksporterer Jarlsbergost som mottar støtte finansiert av prisutjevningsordningen for melk. Tine har de siste ti årene eksportert Jarlsbergost tilsvarende ett års norsk melkeproduksjon og hele denne perioden mottatt støtte. Støtten finansieres av konsummelksalget i Norge og utgjør 39 øre pr. liter. Jeg mener det er urimelig at norske forbrukere skal subsidiere produksjonen av ost som skal selges utenlands. Vil statsråden ta et initiativ for å få avviklet denne eksportstøtten?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Takk for det. Jeg må selvfølgelig innrømme at det svaret ikke overrasker meg så veldig mye. Statsråden forsvarer selvfølgelig den eksportstøtteordningen som blir gitt, og tar ikke hensyn til at den som betaler regningen for det, faktisk er forbrukeren. Forbrukeren som skal kjøpe konsummelk, er den som betaler prisen også for denne eksportstøtten. Bakgrunnen for mitt spørsmål er at jeg har gått gjennom den siste perioden, 2000–2009, og det avregnede kvantum – altså råvare i prisutjevningsordningen – og det gir grunn til bekymring. Det er svært mange hundre millioner kroner som blir gitt til denne eksportstøtteordningen, slik at amerikanere og andre kan nyte den norske osten til en lavere pris, på bekostning av norske forbrukere. Ser ikke statsråden det som problematisk i det hele tatt at norske forbrukere av konsummelk faktisk er nødt til å betale regningen for at amerikanerne skal få billigere Jarlsbergost?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Dette er ikke korrekt. De regnestykkene som jeg framviser, er knyttet direkte opp mot Jarlsbergost og støtte til Jarlsbergost. Jeg har ikke brukt andre regnestykker. Jeg bruker faktisk tall fra Norsk institutt for landbruksforskning, så jeg bruker ikke gale tall. Jeg legger ikke andre ting i tallene. Men statsråden svarer ikke på mitt spørsmål. Utgangspunktet for å ta opp denne saken her i dag, er det paradoksale at norske forbrukere må betale en høyere konsummelkpris fordi amerikanerne skal kunne kjøpe billigere Jarlsbergost – og folk i en del andre land. Mitt spørsmål var: Ser ikke statsråden det paradoksale i det? Jeg har ikke anklaget Norge for å bryte internasjonal lov. Jeg har ikke sagt at det ikke er tillatt å gjøre dette nå, men jeg har merket meg at Norge i WTO slår seg sammen med verstingene i klassen når det gjelder bruk av subsidier, og ser ut til å ville motarbeide det frie markedet. Mitt spørsmål er igjen til statsråden: Ser ikke statsråden det paradoksale i at norske forbrukere skal betale for billigere ost i utlandet?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-10:
Norge følger internasjonale handelsavtaler og regelverket slik det er utformet av Verdens handelsorganisasjon, WTO. I henhold til gjeldende regelverk har vi rett til å eksportere 16 207,5 tonn ost til en maksimal subsidie på 245,8 mill. kr. Dette er en mulighet som i sum gjelder alle osteprodusenter i Norge, og det er en mulighet som ikke er begrenset til én enkelt aktør. De siste årene har Norge imidlertid ikke utnyttet denne kvoten fullt ut. Jeg er glad og stolt over at vi i Norge er i stand til å produsere gode produkter som det internasjonale markedet vil ha. Dette er bra for norsk landbruk og er med på å sikre omfanget av melkeproduksjon i Norge. Den ekstra produksjonen som følger av denne eksporten, er et viktig bidrag for å oppfylle de landbrukspolitiske målsettingene og sikre et landbruk over hele landet. Det foregår imidlertid forhandlinger i WTO om en revidering av regelverket. Slik forhandlingsteksten nå foreligger, vil trolig alle former for eksportsubsidier fases ut når en ny avtale eventuelt implementeres. Vi vil selvsagt etterleve dette regelverket dersom det blir det endelige resultatet. Per i dag er det ikke mulig å si når forhandlingene i WTO vil være sluttført og når en eventuell avtale skal tre i kraft. Jeg ser dagens eksport som en mulighet til å bygge merkenavn for norske produkter, slik at vi også kan eksportere norske produkter den dagen eksportsubsidiene blir borte. Eksportsubsidiene på ost finansieres i dag gjennom prisutjevningsordningen for melk. Alle osteprodusenter kan motta slikt tilskudd dersom de produserer merkevarer for eksport. Prisutjevningsordningen for melk har som formål å regulere prisdifferensieringen av melk som råvare til ulike anvendelser og samtidig gi melkeprodusenter muligheter for å kunne realisere jordbruksavtalens målpriser på melk, uavhengig av melkeanvendelse og lokalisering av produksjonen. Prisutjevningsordningen er et nullsumspill, hvor tilskudd til noen produkter og avgifter på andre produkter går opp i opp. Prisutjevningsordningen for melk finansierer en rekke ordninger for å sikre konkurransen og fraktutgiftene i sektoren. Jeg viser her bl.a. til de endringene som ble gjort i 2007, for å øke konkurransen i denne sektoren, som Stortinget behandlet gjennom St.prp. nr. 77 for 2006–2007, Om jordbruksoppgjøret 2007. Aktørene i sektoren har vært godt fornøyde med de endringene som ble foretatt, og jeg er glad for den ro som er skapt i sektoren, med de endringene som den nåværende regjeringen innførte. Jeg har pr. i dag ingen planer om å avvikle denne formen for eksportstøtte som representanten Nesvik tar opp. Jeg vil imidlertid følge opp de internasjonale avtaler som til enhver tid gjelder. Prisutjevningsordningen for melk er et viktig landbrukspolitisk og konkurransepolitisk redskap, og det er viktig å se denne ordningen i en helhet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-10:
Jeg understreker på nytt at Norge følger internasjonale handelsavtaler og regelverket slik det er utformet av Verdens handelsorganisasjon når vi subsidierer eksporten av ost. Vi vil følge det til enhver tid gjeldende regelverk også i framtiden, for å understreke det. Jeg er, som jeg sa, glad for og stolt over at vi produserer gode produkter i Norge som det internasjonale markedet vil ha. Kostnadsnivået og naturen her til lands gjør det dyrt å produsere mat i Norge. Det norske folk mener at det er viktig at vi sikrer et landbruk over hele landet, og er villig til å betale for dette. Gjennom prisutjevningsordningen for melk bidrar både melkeprodusenter, foredlingsindustri og forbrukere til å opprettholde en livskraftig melkeproduksjon i hele landet. Ordningen bidrar til at melkeprodusentene får utjevnet sin utbetalingspris, uavhengig av hva melken brukes til og hvor i landet gården ligger. Prisutjevningen er også en del av et markedsreguleringssystem som sikrer norske forbrukere stabile og lave matpriser. De siste års svingninger i prisnivået på verdensmarkedet viser at det ikke er en selvfølge for forbrukere i andre land. Prisutjevningsordningen for melk inngår i en helhet, og jeg mener det gir et skjevt bilde av ordningen når representanten Nesvik presenterer det regnestykket han gjør. Inne i ordningen ligger det f.eks. en rekke andre subsidier for å sikre konkurransen i dette markedet og dekke fraktutgiftene i sektoren.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-10:
Gjennom prisutjevningsordningen, der utjevningen for melk inngår i en helhet, bidrar vi til å sikre avtaket av melk i hele landet, vi sikrer fraktordninger, og vi sikrer subsidier som sikrer konkurransen i markedet. Det er en viktig funksjon ved prisutjevningsordningen. En annen hensikt med denne ordningen er også å sikre avtaket av melk i Norge, produksjon fra norske bønder i hele landet. Det er klart at det volumet som eksporteres, er viktig for norske bønder, og det er viktig for å sikre et landbruk i hele landet. At norske forbrukere betaler forbruket i utlandet, er jeg uenig i. Vi har et regelverk som vi følger opp, og vi har melkepriser og matpriser i Norge som relativt sett er av de laveste i Europa.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-10:
Jeg takker representanten Bredvold for et viktig spørsmål. Det har, som representanten understreker, vært en uheldig utvikling når det gjelder branner i driftsbygninger de siste årene. Det ble i Norge registrert 223 branner i driftsbygninger i 2009, og det er det høyeste tallet på ti år. Jeg vil i den sammenhengen vise til at det i regelverket for hold av dyr, fastsatt med hjemmel i dyrevernloven, er nedfelt en rekke bygningsmessige krav som skal bidra til å forhindre brann, forhindre spredning av brann til dyrerom, og sikre en mulighet for evakuering av dyr. Dette er krav om brannvarsling når dyreholdet er over en viss størrelse. Det skal også være nødvendige rømningsveier og brannslukningsutstyr i bygninger med husdyr. Ifølge Landbrukets brannvernkomité er feil bruk av elektrisk utstyr og feil eller mangler ved det elektriske anlegget skyld i 70–80 pst. av de kjente brannårsaker i landbruket. Det er derfor utarbeidet en rekke viktige råd for å sikre driftsbygninger mot brann. Varslingsanlegget skal prøves og kontrolleres jevnlig. Det er et krav at det elektriske systemet skal kontrolleres minimum hvert tredje år av fagfolk. Jeg vil peke på at det kan være vanskelig å evakuere dyr som har panikk under en brann. Det forebyggende arbeidet både når det gjelder kontroll med det elektriske anlegget og utarbeidelse av bygningsmessige gode løsninger, er derfor av særdeles stor betydning. Landbrukets brannvernkomité, med medlemmer fra næringen, forsikringsbransjen og relevante offentlige etater og myndigheter, arbeider tett sammen for å hindre og begrense skader ved branner i landbruket. Ved Mattilsynets rutinekontroller av driftsbygninger med hensyn til dyrehold og dyrevelferd, vil de forebyggende tiltak bli gjennomgått og vektlagt. Mattilsynets distriktskontorer har i en del områder inngått formelt og uformelt samarbeid med brannvesen og eltilsyn om et koordinert tilsyn. Dette mener jeg er et godt og viktig tiltak som jeg vil oppfordre Mattilsynet til å utvikle videre. Avslutningsvis er det viktig å understreke at det er dyreeier som til slutt er ansvarlig for brannsikkerhet og forebyggende arbeid i sin virksomhet. Det er dyreeier som må sørge for at bygninger oppfyller de krav som er satt til brannsikring i lov om vern mot brann og underliggende regelverk.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-10:
Jeg er enig i den beskrivelsen som representanten Bredvold gir av utfordringen. Jeg er ikke fornøyd med situasjonen og den negative utviklingen vi har sett, og som Bredvold så riktig omtaler i sitt innlegg. Jeg vil understreke at jeg tror at brannsikring og forebygging er det aller, aller viktigste når det gjelder å forhindre brann i driftsbygninger. Her må det jobbes med holdninger, og her må det jobbes med kunnskap både i tilsynet og ikke minst hos dyreeier som er ansvarlig for å følge opp der. Elektriske installasjoner og utstyr er som sagt den viktigste årsaken til brann, og disse må regelmessig undersøkes og vedlikeholdes. I driftsbygninger av litt ulik kvalitet kan det også være ulik kvalitet på de elektriske installasjonene, noe som er en utfordring i seg selv.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-10:
Jeg deler som sagt bekymringene som uttrykkes av Bredvold. Jeg tror de poengene han tar opp, er særdeles viktige å jobbe videre med kontinuerlig. Fra departementets side forholder vi oss til anbefalinger fra Landbrukets brannvernkomité. Det foreligger grundige gjennomganger fra denne komiteen med anbefalinger til de ulike dyreeierne om tiltak man bør gjennomføre, både når det gjelder sikring og forebygging. Det kan være seksjonering av bygninger, og det kan være seksjonering mellom husdyrrom og andre deler av driftsbygningene som gjennomføres. Det er også slik at den enkelte gårdbruker kanskje også bør utarbeide beredskapsplaner og gjennomføre øvelser. Det er et område vi må se videre på. Men, som sagt, det er krevende å redde ut dyr når det først brenner. Så forebygging er det aller, aller viktigste.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «I 2009 var det 445 landbruksbranner, hvorav 223 var driftsbygninger. Dette resulterte også i noen dyretragedier. Hva vil statsråden bidra med for å redusere antall branner?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg takker statsråden for et godt svar. At statsråden skjønner alvoret i spørsmålet, det skjønner jeg også, så vi har nok felles interesse i å få ned antall skader så fort som mulig. Dette har jo vært en veldig negativ trend. I 2006 gjaldt det 122 driftsbygninger, og i 2009 hele 223, så det er en dobling på bare fire år. Når man ser på beløp som er utbetalt i brannerstatning, var det i 2006 98 mill. kr og i 2009, altså fire år etterpå, hele 289 mill. kr. Så det har vært en negativ utvikling både når det gjelder antall driftsbygninger som har brent ned, og størrelsen på erstatningsbeløpet. Dette er en sak som jeg også tok opp for ganske lenge siden. Den 21. oktober 1998 hadde jeg et tilsvarende spørsmål til daværende statsråd Gjønnes. Det ble også da lovet at det skulle skje ting. Det kan godt hende at noe har skjedd, men antall ulykker er fortsatt der, og antall dyretragedier er fortsatt der. Så vi må gjøre noe.