Knut Vollebæk (Kristelig Folkeparti), 1999-12-10:
Vi legger bak oss et svært begivenhetsrikt år som har vært preget av konfliktene på Balkan og i Sentral-Asia. Norge har som formann i OSSE vært i førersetet i denne viktige perioden av europeisk historie. Med den brede oppslutningen om Regjeringens budsjettforslag for bistanden til Balkan ligger forholdene godt til rette for en videreføring av Norges aktive engasjement i Sørøst-Europa til neste år. Hovedtrekkene i den fremtidige bistanden til regionen er nærmere omtalt i St.meld. nr. 13 for 1999-2000, som Stortinget vil behandle på et senere tidspunkt. Jeg har notert meg saksordførerens uttalelse om at vi allerede nå kan legge hovedlinjene i meldingen til grunn for tildeling av midler. I lys av de vanskelige forholdene for store deler av befolkningen i regionen, og da særlig i Kosovo og i Serbia, vil humanitær bistand fortsatt utgjøre en vesentlig del av den samlede norske innsatsen. Det vil imidlertid bli lagt økt vekt på tiltak som kan bidra til gjenoppbygging av infrastruktur og utvikling av næringslivet. Her kan norsk næringsliv bidra på en positiv måte, og norske bedrifter er allerede engasjert i viktige prosjekter innenfor utbedring av elektrisitetsforsyning og vannforsyning i Kosovo. Støtte til demokratiutvikling og forsoningstiltak vil fortsatt måtte stå sentralt i vestlig bistand til Balkan. Det vil bli lagt særlig vekt på å støtte opp om demokratiske miljøer i det tidligere Jugoslavia. Fra Regjeringens side vil det generelt bli lagt stor vekt på at den norske bistanden skal være godt samordnet med FN, andre internasjonale organisasjoner, EU, USA og andre land. Bare på den måten vil man få den ønskede effekten av den samlede vestlige bistanden. Jeg er glad for den brede oppslutning om Norges innsats for å fremme politiske og økonomiske reformer gjennom konkret prosjektsamarbeid i Sentral- og Øst-Europa, med særlig vekt på Nordvest-Russland og Baltikum. I denne sammenheng kan vi konkretisere arbeidet med den nordlige dimensjonen, slik som representanten Jakobsen var inne på. Ved en økning i bevilgningen for 2000 kombinert med en økning i tilsagnsfullmakten fra 200 mill. kr i 1999 til 250 mill. kr vil aktivitetsnivået kunne trappes noe opp neste år. Slik sett er forholdet mellom bevilgning og tilsagnsfullmakt nyttig og fornuftig og gir departementet mulighet til langsiktig planlegging. Det er et stort antall norske aktører som er engasjert i prosjektsamarbeid i Nordvest-Russland og Baltikum, og som har bygget opp både gode relasjoner og innsikt i de lokale forholdene. Særlig oppmuntrende er den gode kontakten som er utviklet på mange plan mellom Nord-Norge og den russiske delen av Barentsregionen. Fra russisk side får vi mange positive tilbakemeldinger om verdien for dem av dette samarbeidet. Jeg ser positivt på saksordførerens forslag om å dele opp bevilgningen mellom Russland og land som ikke har søkt EU-medlemskap på den ene siden, og land som har søkt et slikt medlemskap på den annen. Dette vil vi selvsagt vurdere. Utenriksdepartementet arbeider for tiden med en egen Russland-strategi. Når det gjelder Høyres forslag om å utrede en strategi for hvordan investeringer og bistand kan brukes overfor Russland, kan jeg bekrefte at Utenriksdepartementet sammen med Nærings- og handelsdepartementet arbeider med disse spørsmålene. Jeg tar således sikte på ved et egnet tidspunkt å orientere Stortinget om arbeidet med å utforme en strategi for Norges samarbeid med Russland. En slik strategi vil omfatte hele spekteret av kontakter og samarbeid, herunder spørsmål relatert til investeringer og fremtidig norsk bistand. Vi ser vårt samarbeid og vår støtte til de baltiske land som en nyttig hjelp i disse landenes forberedelser til EU-medlemskap. Det dreier seg om demokratibygging generelt. Vi bruker også store beløp på Ignalina atomkraftverk i Litauen. En ordning for Ignalina er en del av inngangsbilletten – kan man vel nærmest si – til EU for Litauen. Dessuten har vi arrangert EU-seminarer både i de baltiske land og i andre søkerland for Øst- og Sentral-Europa. I lys av Norges omfattende FN-engasjement er det en prioritert oppgave for Regjeringen å kjempe for en plass i Sikkerhetsrådet. Medlemskap i Sikkerhetsrådet vil gi Norge en sentral rolle og gi økte muligheter for å bidra aktivt i det internasjonale arbeidet for fred og sikkerhet. Norge har vært og er en betydelig deltaker i FNs fredsbevarende operasjoner, og har et betydelig engasjement i internasjonale kriseområder både når det gjelder konfliktløsning, humanitært engasjement, demokratifremmende virksomhet, konfliktforebyggende tiltak og fredsmegling. I Sikkerhetsrådet vil Norge spesielt kunne arbeide for å styrke FNs evne til forebygging av konflikter, håndtering av kriser og gjenoppbygging etter at en konflikt er avsluttet. Sikkerhetsrådskandidaturet vil være et satsingsområde som vil kreve betydelig innsats. Representanten Solheim mener fortsatt at Utenriksdepartementet befinner seg på stenalderstadiet i forhold til moderne datateknologi. Utenriksdepartementet har imidlertid i 1999 lagt ned et stort arbeid i vurderingen av de endringer utviklingen på informasjons- og kommunikasjonsteknologifeltet vil ha for norsk utenrikstjeneste. Et resultat av dette arbeidet er rapporten «Den elektroniske utenrikstjeneste – Forslag til en strategi for informasjons- og kommunikasjonsteknologi og informasjonsforvaltning i Utenrikdsdepartementet 2000-2003». Departementet er som en oppfølging av denne rapporten i disse dager i ferd med å igangsette en rekke prosjekter med tanke på å møte de utfordringer utenrikstjenesten vil stå overfor i 2000 og i årene fremover. Representanten Solheim mener også at vi bør gjøre mer overfor Cuba, samtidig som han jo refererer til den dialogen vi har med Cuba. Jeg vil vel mene at den dialogen bør fortsette noe før vi vurderer i hvilken grad og på hvilken måte vi eventuelt skal oppgradere våre diplomatiske forbindelser med landet. Når det gjelder Tsjetsjenia, er det riktig at jeg i egenskap av OSSE-formann skal besøke regionen; både Tsjetsjenia, Dagestan og Ingusjetia, i dagene 14. og 15. desember. Jeg begynner for øvrig besøket i Baku i Aserbajdsjan allerede den 13. for å få en vurdering av situasjonen fra aserbajdsjansk side. Det er viktig at OSSE blir synlig i regionen, som representanten Solheim understreker, og at man unngår en gisselsituasjon. Samtidig må vi ha et realistisk forhold til at det er innenfor de rammer som man fra russisk side vil legge til rette, at vi kan foreta et slikt besøk på det nåværende tidspunkt. Det er to ting som jeg mener er spesielt viktig her. Det ene er muligheten for å vise at dette er en konflikt som ikke kan unntas internasjonalt engasjement, og det andre er på kort sikt å kunne vise solidaritet og også yte humanitær bistand til dem som trenger det. Representanten Marit Nybakk har bedt om at man fra Regjeringens side går gjennom situasjonen for de ulike forskningsinstitusjoner som arbeider med utenrikspolitiske spørsmål, og ikke minst med europaspørsmål, og det skal jeg ta med meg tilbake til Regjeringen og dem av mine kolleger som har ansvaret for de ulike institusjoner. Når det gjelder Europa-programmet, som har vært lagt til Utenriksdepartementet, har vi allerede tatt et initiativ for å se på dets rolle og funksjon, ikke minst i forhold til Utenriksdepartementet fordi vi mener, som representanten Nybakk, at dette er en institusjon vi tenger. Men vi mener nok også at forholdet mellom f.eks. Utenriksdepartementet og Europa-programmet kan utvikles atskillig mer for at vi som departement skal kunne nyttiggjøre oss det arbeidet som Europa-programmet legger ned.