trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-24:
FNs menneskerettighetskomite konkluderer i sin uttalelse av 8. november 2004 med at ordningen med delvis fritak i KRL-faget er i strid med foreldres frihet til å sørge for sine barns religiøse og moralske oppdragelse, slik det er uttrykt i artikkel 18 i FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter. Da KRL-faget ble innført som et felles fag ved Reform 97, var intensjonen å skape et allment og inkluderende fag som kunne samle alle elever. Intensjonen var bl.a. at faget skulle bidra til forståelse, respekt og toleranse mellom elever fra ulike kulturer og religioner. Opplæringsloven peker på at faget skal være et ordinært skolefag som normalt skal samle alle elevene, og at undervisningen i faget ikke skal være forkynnende. Det ble samtidig gitt rett til fritak fra de deler av opplæringen som kunne oppleves å innebære en uønsket religiøs deltakelse. Saken om rett til fullt fritak er behandlet i samtlige norske rettsinstanser, og 22. august 2001 ble staten frifunnet i Høyesterett. På dette grunnlag er faget videreført i skolen. Uroen om faget førte likevel til en omfattende revisjon av læreplan og fritaksordning i 2002, basert på St. meld. nr. 32 for 2000-2001 og Innst. S. nr. 240 til denne. Det er mitt inntrykk at det nå er relativt stor ro omkring faget. Når FNs menneskerettighetskomite nå har kommet med sin uttalelse, vil vi selvsagt følge denne opp innen fristen på 90 dager. Representanten Jensen nevner i sitt spørsmål noen konkrete måter å gjøre dette på. Jeg er på det nåværende tidspunkt ikke beredt til å trekke de endelige konklusjoner. FN-komiteens uttalelse inneholder en bred vurdering av KRL-faget og praktiseringen av fritaksretten, og denne uttalelsen krever en grundig gjennomgang – i tillegg til at aktuelle tiltak og konsekvensene av dem må vurderes nøye. Jeg ønsker derfor å bruke den tid som er nødvendig, før det tas en beslutning.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-24:
I prinsippet kan man jo her tenke seg ulike løsninger for å imøtekomme FN-komiteens uttalelse. Det kan både dreie seg om å endre faget, endre fritaksordningen og kombinasjoner av dette, prinsipielt sett. Når jeg likevel trenger litt tid til å vurdere dette, er det fordi ulike løsninger har ulike konsekvenser, og fordi jeg er opptatt av én ting, som jeg tror alle i denne salen er opptatt av, nemlig at vi skal ha en inkluderende skole, der vi møter hverandre med forståelse, respekt og toleranse selv om vi kommer fra ulike kulturer og religioner. Bare de to spørsmålene som er stilt i spørretimen i dag, viser – sannsynligvis – at det er delte meninger om hvordan vi kan få dette til, og litt av min utfordring er jo at vi kan finne løsninger som gjør at det blir minst mulig splid, uro og disharmoni i norsk skole.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-24:
Det vi nå forholder oss til, er denne uttalelsen fra FNs menneskerettighetskomite. Den er riktignok ikke bindende, men det er tradisjon for at vi følger opp den typen uttalelser. Jeg minner om at det også muligens ligger en sak i Strasbourg, og at saken ville hatt en annen juridisk status dersom den skulle behandles der. Men vi forholder oss nå til denne uttalelsen, og det man der primært er opptatt av, er faget slik det nå fremstår, kombinert med fritaksordningen slik den praktiseres. Og det er derfor jeg sier at løsningene her kan ligge i faget, i fritaksordningen eller i kombinasjoner av dette. Det er primært det vi er opptatt av. Det er en frist på 90 dager, og den skal vi naturligvis forholde oss til. Jeg arbeider ikke saktere enn nødvendig.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-24:
Av naturlige årsaker blir mitt svar til representanten Sortevik ikke så ulikt det forrige svaret. FNs menneskerettighetskomite konkluderer i sin uttalelse av 8. november 2004 med at ordningen med delvis fritak i KRL-faget er i strid med foreldres frihet til å sørge for sine barns religiøse og moralske oppdragelse, slik det er uttrykt i artikkel 18 i FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter. Da KRL-faget ble innført som et felles fag ved Reform 97, var intensjonen å skape et allment og inkluderende fag som kunne samle alle elever. Intensjonen var bl.a. at faget skulle bidra til forståelse, respekt og toleranse mellom elever fra ulike kulturer og religioner. Opplæringsloven peker på at faget skal være et ordinært skolefag som normalt skal samle alle elevene, og at undervisningen i faget ikke skal være forkynnende. Det ble samtidig gitt rett til fritak fra de deler av opplæringen som kunne oppleves å innebære en uønsket religiøs deltakelse. Saken om rett til fullt fritak er behandlet i samtlige norske rettsinstanser, og 22. august 2001 ble staten frifunnet i Høyesterett. På dette grunnlaget er faget videreført i skolen. Uroen om faget førte likevel til en omfattende revisjon av læreplan og fritaksordning i 2002, basert på St. meld. nr. 32 for 2000-2001 og Innst. S. nr. 240 for 2000-2001. Det er mitt inntrykk at det nå er relativt stor ro omkring faget – jeg kunne kanskje legge til: til nå. Når FNs menneskerettighetskomite nå har kommet med sin uttalelse, vil vi selvsagt følge denne opp innen fristen på 90 dager. Det er ulike måter å gjøre dette på, og fagets innhold og fritaksordningen må ses i sammenheng. Jeg er på det nåværende tidspunkt ikke beredt til å trekke de endelige konklusjoner om på hvilken måte komiteens uttalelser bør følges opp. Uttalelsen krever en grundig gjennomgang – i tillegg til at aktuelle tiltak og konsekvensene av dem må vurderes nøye. Jeg ønsker derfor å bruke den tid som er nødvendig, før det tas en beslutning.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-24:
Man kan være enig eller uenig med FNs menneskerettighetskomite. Det er vel tradisjon for at komiteen har en viss makt til å definere hvorledes disse konvensjonene skal forstås. Men jeg må kanskje minne om at det ikke er mitt inntrykk at komiteen «anfekter» faget og dets innhold i og for seg, men faget i kombinasjon med fritaksordningen. Komiteen sier vel, satt litt på spissen: Dere kan ha hvilke fag dere vil, men det må ledsages av fritaksordninger som ivaretar denne konvensjonen. Eller motsatt: Man må ha fag som ikke berører foreldres frihet til å ivareta sine barns religiøse og moralske oppdragelse. Det er klart at det er et vanskelig felt, og vi trenger litt mer tid til å studere uttalelsen og overveie ulike typer av løsninger, og konsekvensen av ulike typer løsninger. Jeg synes det for meg som utdanningsminister er grunn til å legge vekt på noe som jeg tror er et ganske omforent ønske i denne salen, at vi skal ha en inkluderende skole, hvor man møter hverandre med stor grad av forståelse, og ikke en skole som splittes opp i splid og uro.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-11-24:
Jeg vil ikke forhåndskonkludere, men jeg synes at dette er en god anledning, siden det er to spørsmål på rad med to forskjellige innganger og to forskjellige spørsmålsstillere med to forskjellige meninger om hva som kanskje bør være løsningen, til å reflektere over det dilemma at begge løsninger, satt på spissen, kan lede til konsekvenser vi ikke er så glade for. Omfattende fritak kan føre til mye splittelse osv. på den enkelte skole, slik representanten Sortevik var inne på nå. En løsning à la den som ble skissert i det forrige spørsmålet, kan føre til en mye større interesse for å etablere og søke seg til religiøse friskoler, som også er en form for oppsplitting. Det er dilemmaer knyttet til dette, uaktet hva slags religiøs holdning man måtte ha, eller hva man mener om undervisning i religion i skolen. En utdanningsminister er også opptatt av skolesamfunnet og hva vi står igjen med av fellesskap der. Det gjør at jeg synes at dette er litt vanskelig, slik at jeg vil bruke litt mer tid på det.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Det som er mest interessant når man diskuterer disse spørsmålene med Høyre, er den gjennomgående bagatellisering av problemet, at alt er bra, det viser jo alle tall departementet har, men vi må følge nøye med, dette er situasjonen, og situasjonen er egentlig veldig bra i norsk skole. Det interessante er at virkelighetsoppfatningen er svært forskjellig fra en statsrådstaburett til et klasserom, til et kateter. Det er en virkelighetsoppfatning som åpenbart er i disharmoni. Jeg tror det var tidligere statsminister Jan P. Syse som sa at man ikke får mer av mindre. Det er skolen et godt eksempel på. Når det gjelder dette kunnskapsløftet som statsråden nå snakker om: Hvor blir det av det hvis det ikke finnes penger i kommunene til å gjennomføre det? Hvorfor er det slik at kommunene gikk med 3,4 milliarder kr i underskudd bare på tapte skatteinntekter i fjor, og med over 2 milliarder kr året før? Det betyr at kommunene har mindre penger til fri disposisjon til skolen. Mange kommunepolitikere prioriterer selvfølgelig skolen så mye som de overhodet har muligheten til, for dette er folk som er opptatt av skolen. Men dypest sett gir de rammebetingelsene storting og regjering nå gir til skolen, dårligere vilkår enn det var før. Jeg må si at jeg hadde satt pris på én gang å høre en statsråd si: Ja, jeg er enig, vi skal ikke bagatellisere dette, vi prøver å gjøre dette løftet sammen. Men dessverre har denne regjeringen som politikk at kommunene skal ha mindre penger, ikke mer.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Det var en konstatering, president.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Innholdet i skolen er viktig. Sammen med Fremskrittspartiet har Regjeringen gjort gode grep for å gjøre noe med det kvalitetsmessige innholdet i skolen. Men ressurstildelingen er også viktig. Ressurstildelingen må være rimelig lik og forutsigbar over hele landet. Det som er viktig for foreldre og elever, er jo at ressursene kommer frem og ikke forsvinner på veien via ulike kommunekasser og ulik prioritering i ulike kommunestyrer. Høyre sier at de ønsker at flere av pengene skal følge elevene. Fremskrittspartiet har en annen finansieringsmodell og utfordrer igjen Regjeringen og statsråden til å se nærmere på en annen finansieringsmodell enn den vi har og har hatt til nå, og som fører til at vi får denne gjentatte diskusjonen om ressurstildelingen. Den alternative modellen er at pengene følger eleven i sin helhet, slik at det ikke blir opp til lokale kommunestyrer å prioritere penger som opprinnelig kommer fra staten. Vil statsråden se nærmere på alternative finansieringsmodeller?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg har et spørsmål om det samme, men viser frem et annet syn på saken. Jeg har ikke det utgangspunktet at vi på noen måte trenger å legge oss flate, og da er spørsmålet som følger til utdannings- og forskningsministeren: «Hvordan vil statsråden sikre at det norske skolefaget kristendoms-, religions- og livssynskunnskap(KRL-faget) videreføres i norsk skole som verdifag for alle elever samtidig som basis i norsk og vestlig tradisjon og kulturarv ivaretas?» (KRL-faget)
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Takk for svaret. FN har flere komiteer og flere konvensjoner. I FNs barnekonvensjon, artikkel 29, heter det innledningsvis: «1. Partene er enige om at barnets utdanning skal ta sikte på:» og videre i underpunkt c): «å utvikle respekt for»…«de nasjonale verdier i det land barnet bor». Er ikke nettopp formuleringen «å utvikle respekt for de nasjonale verdier i det land barnet bor» en understrekning av at KRL er viktig som felles verdifag? Og er ikke denne formuleringen, altså å utvikle respekt for de nasjonale verdier i det land barnet bor, viktig for å utvikle kunnskap, forståelse og respekt hos barn for landets nasjonale verdier? Må ikke det legges inn i vurderingen av om man nå bør videreføre KRL-faget, som man bør etter mitt syn?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Da er det kanskje også viktig å se nettopp på fritaksordningene. Omfattende grad av fritak kan nettopp sørge for det som statsråden gjerne ønsker å unngå. Derfor er oppfølgingsspørsmålet knyttet til hvordan statsråden ser på ordninger med full eller omfattende fritaksmulighet fra et felles verdifag. I en nasjonal situasjon, som den også vårt land opplever, der mange barn med minoritetsbakgrunn skal søkes integrert i et norsk samfunn gjennom grunnutdanningen, som er en møteplass for integrasjon, vil ikke fritak fra felles verdifag kunne oppfattes som et ønske om at man faktisk ikke ønsker integrering, men det stikk motsatte? Og vil ikke en omfattende fritaksadgang også være en fare for stigmatisering av elevgrupper i skolen?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-11-24:
Vi har nå hørt statsråden si at det skal gjennomføres et historisk kompetanseløft. Nå frykter både foreldre og lærere at dette blir bare tomme ord. Vi har videre hørt statsråden si at vi i Norge har hatt en lærertetthet som er på verdenstoppen. Jeg merker meg at statsråden bruker uttrykket lærertetthet i verdenstoppen. Mitt spørsmål til statsråden er: På hvilken måte vil statsråden følge med og overvåke situasjonen, slik at vi ikke får en skole der det blir flere elever i hver klasse, at det blir færre lærere, og at vi får en skole der vi fortsatt er i verdenstoppen når det gjelder lærertetthet?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-11-24:
Jeg har et spørsmål til utdanningsministeren. Statsråden har gjentatte ganger påpekt at Norge er et av de land i verden som bruker mest penger på utdanning. Men en rapport fra ECON har vist at vi har hatt en reduksjon på 15 pst. i ressursbruken til den videregående skole de siste årene, mens kuttene i grunnskolen har vært omtrent halvparten. Antallet offentlige videregående skoler er redusert med nesten 12 pst. de siste fire årene. Så har vi hørt at en storstilt kampanje på kompetanseheving er bebudet. Da kan man spørre seg: Skal vi altså få færre lærere som er kjempeflinke? Vil statsråden bestride at det er behov for flere lærere i skolen, bl.a. for å sikre den tilpassede opplæringa?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-11-24:
I kontrast til det som statsråden sier her i dag, ble det altså mandag arrangert en stor demonstrasjon i Oslo i regi av bl.a. Utdanningsforbundet, der en av hovedparolene var: Elevene fortjener flere lærere, ikke kutt i skolen. Er dette signal om at elever, foreldre og lærere er tilfreds med situasjonen i dagens skole, eller er det slik at statsråden kontra foreldre og lærere har en ulik virkelighetsforståelse? Og deler statsråden lærernes bekymring for at dagens situasjon ikke er forenlig med de målene vi har satt oss i Stortinget i forbindelse med St.meld. nr. 30 for 2003-2004, Kultur for læring?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-11-24:
I Kristiansand opplevde PP-tjenesten i året 2000–2001 at om lag 300 færre barn trengte spesialtiltak, noe som er i tråd med måten vi tenker på i Stortinget, at det skal være plass til den enkelte elev innenfor det ordinære opplæringsløpet. De to siste årene er antallet barn som trenger ekstratiltak og vedtak i Kristiansand, økt med 330. Spørsmålet mitt er: Er statsråden komfortabel med en utvikling der skolen tappes for ressurser slik at flere elever støtes ut av den ordinære opplæringen og henvises til PP-tjenesten, slik det nå skjer i Kristiansand?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-11-24:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til utdanningsministeren. Det er vanskelig å se Regjeringens kvalitetsløft i skolen når en ser de kraftige kuttene som varsles i de lokale skolebudsjettene til neste år. Jeg er litt forundret over at utdanningsministeren tidligere ikke er uroet over utviklingen i skolen. I Vågå vurderer en å legge ned tre av fem barneskoler. I Nord-Aurdal vurderer en å kutte alle delingstimene. Svømmebasseng blir stengt, og svømmeundervisningen kuttes. Gaular kommune går nå, i strid med opplæringsloven, til det skritt å legge ned den kommunale kulturskolen. Kommunen hadde valget mellom dette og det å ansette en lærer til en elevgruppe. Er det dette statsråden kaller større handlefrihet for skolen, når det må kuttes på område etter område?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til statsråd Clemet. Regjeringens skattelettepolitikk vises i hvert klasserom. Om lag 85 pst. av kommunene kutter i skolen. Dette er alvorlig, for tidligere har kommunene klart å skjerme skolen, men nå er ikke det lenger mulig. Jeg har her en tilfeldig utvalgt kommune, Harstad kommune, som har lagt fram et kostnadsreduksjonsprogram med forslag om 1,8 mill. kr i generelle kutt i skolen. Fire skoler foreslås lagt ned, og man foreslår å øke foreldrebetalingen og få færre ansatte i skolefritidsordningen. I biblioteksektoren foreslår man at to filialer skal legges ned, og at man skal ha en kraftig reduksjon i ansatte. Dette betyr færre voksne, flere barn og mindre tilrettelagt opplæring. Kan statsråden med hånden på hjertet si at kuttene i kommuneøkonomien ikke går ut over hver enkelt elev og den tilpassede opplæringen som ethvert barn har krav på?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «FNs menneskerettighetskomité har fastslått at ordningen med delvis fritak i KRL-faget er i strid med foreldres frihet til å sørge for sine barns religiøse og moralske oppdragelse. Vil statsråden følge opp komiteens avgjørelse ved å gi elever som ønsker det, fullt fritak fra KRL-faget, og er det ikke viktig å vurdere om faget skal erstattes med et mer allment og inkluderende livssynsfag som er uavhengig av trosbakgrunn?»
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Jeg takker for svaret. Jeg har stor forståelse for at statsråden her må gjennomgå og vurdere og derfor ikke er beredt i dag til å trekke en konklusjon. Men som statsråden nå har vært inne på, er uttalelsen fra FNs menneskerettighetskomite alvorlig, og det er en avgjørelse som jeg mener at vi i Norge er nødt til å legge oss flate i forhold til. Vi har et behov for et inkluderende livssynsfag som er uavhengig av trosbakgrunn, og det var det statsråden òg nevnte står i L97. Så mitt spørsmål til statsråden er – selv om man nå ikke kan trekke en konklusjon – om hun vil vurdere om faget skal erstattes med et mer allment og inkluderende livssynsfag som er uavhengig av trosbakgrunn.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Min utfordring til statsråden blir da: Vil statsråden vurdere den kristne livssynsparagrafen i skolen, og vil hun komme tilbake til Stortinget med et forslag? Og videre: Når vil svaret fra statsråden komme? Hvor lang tid vil det ta å vurdere og ha en gjennomgang av dagens KRL-undervisning?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Jeg vil stille følgende spørsmål til statsråden: «Den tibetanske munken Tenzin Delek Rinpoche sitter i fengsel i Lhasa etter at kinesiske myndigheter har dømt ham til døden. Datoen for gjennomføringen av dødsdommen er satt til 2. desember. Hva gjør utenriksministeren overfor kinesiske myndigheter for å ivareta menneskerettighetene til Tenzin Delek og andre tibetanere som lider overlast pga. kinesiske myndigheters behandling av sivilbefolkningen i Tibet?»
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Jeg har et tilleggsspørsmål. Jeg fikk anledning til å besøke Nord-India, og jeg hadde samtaler med det eksiltibetanske parlamentet, den eksiltibetanske regjeringen og Dalai Lama i oktober som del av en delegasjon fra Tibetkomiteen i Norge og Tibetkomiteen på Stortinget. Jeg registrerte at Kina protesterte både overfor Utenriksdepartementet og overfor Stortingets internasjonale sekretariat da vi skulle dra på besøket. Besøket gjorde et sterkt inntrykk. Man får en beskrivelse av 3 000 flyktninger årlig nå fra Tibet. Vi så tegninger av barn der man framstiller tortur av tibetanske munker, og der en del åpenbart også viser tortur som har dødelig utgang. Dette er jo svært alvorlig. Vi vet at Kina skal arrangere OL i 2008. Mitt spørsmål vil være: Vil Regjeringen på en synlig måte øve påtrykk overfor myndighetene i Kina for å synliggjøre protesten mot brudd på menneskerettigheter?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-24:
Jeg takker for svaret. Jeg registrerer at det i EU-parlamentet fra fem politiske grupperinger er tatt initiativ til en uttalelse som i ettertid også er offentliggjort, som for så vidt er en grundig opplisting av betenkeligheter knyttet til både situasjonen til Tenzin Delek Rinpoche og mulig henrettelse av ham 2. desember og situasjonen i Tibet for befolkningen generelt. Vi vet at man kan ta opp dette med Kina på ulike måter. Én måte kan være å gjøre det rent diplomatisk, uten at det nødvendigvis kommer offentligheten for øre. Men en annen måte kan jo være det man ser et eksempel på her, at man offentliggjør holdninger man har, og markerer overfor offentligheten hva man tar avstand fra. Én problemstilling som har kommet opp i EU, er jo spørsmålet om å oppheve våpenembargoen i forhold til Kina. På hvilken måte markerer Regjeringen overfor Kina at det også kan ha implikasjoner i handelssamkvemmet dersom menneskerettighetene brytes i Kina?
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
Takk, president. Statsråden er også tilfreds med det. Norge har flere ganger tidligere kritisert Kina for behandlingen av den tibetanske munken Tenzin Delek Rinpoche. I forbindelse med den åttende rundebordskonferansen for menneskerettigheter mellom Norge og Kina i Beijing i juni 2004 bad Norge på nytt om at dødsdommen mot ham skulle oppheves. Gjennomføringen av dødsdommen av 2. desember 2002 er utsatt i to år, og fristen utløper, som også representanten var inne på, 2. desember i år – og ikke i april, som det ble opplyst i svar i spørretimen 4. februar i år. Fra kinesisk side blir det framholdt at spørsmål om gjennomføring av dødsdommen skal avgjøres av domstolene. Det store flertallet av slike dommer blir gjort om til fengselsstraff. På instruks fra Utenriksdepartementet tar ambassaden i Beijing nå opp saken til Tenzin Delek Rinpoche på nytt, før fristen for utsettelse av dødsdommen utløper. I lys av også det brede internasjonale engasjementet i denne saken tar vi fra norsk side sikte på å framføre vår prinsipielle holdning mot dødsstraff og synet på Tenzin Delek Rinpoches sak sammen med andre likesinnede land. Regjeringen arbeider for å styrke menneskerettssituasjonen i Tibet. Temaet står også sentralt i kontakten mellom norske og kinesiske myndigheter, bl.a. gjennom menneskerettighetsdialogen mellom Norge og Kina – som jeg nevnte – hvor også saker om fengslede tibetanere tas opp. Norsk motstand mot dødsstraff, sikring av religionsfrihet og vern av den tibetanske kulturen vektlegges både i våre bilaterale kontakter med Kina og i multilaterale sammenhenger som FNs menneskerettighetskommisjon.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
Vi er en sentral dialogpartner med Kina på menneskerettsområdet, og vi bruker den anledningen effektivt til å ta opp situasjonen i Tibet. Tibet er et gjentatt tema både i den dialogen som skjer gjennom disse konferansene, og i de bilaterale og multilaterale sammenhengene hvor vi er i kontakt med Kina – og hvor Kina kommer opp f.eks. i menneskerettighetskommisjonssammenheng. Det er ingen tvil om det norske engasjementet i forhold til Tibet og i forhold til respekten for menneskerettighetene. Det betyr at det fortsatt vil være slik også i tiden fram til OL. Det er også uttalt i internasjonale fora, slik at norske markeringer er klare.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
Nå begynner spørsmålsstilleren å gå dypt inn i et ansvarsområde som hører utenriksministeren og til dels også handelsministeren til. Jeg tror jeg skal være varsom med å gi nye signaler om norsk politikk på det som gjelder konsekvenser av menneskerettsområdet i forhold til handelssamkvem. La meg bare si helt klart at fra norsk side er det et betydelig og tungt engasjement både bilateralt og i multilateral sammenheng i forhold til Tibet og respekten for menneskerettighetene. Vi markerer dette offentlig ved at vi omtaler dette i innlegg i FN, og det er også tydelig for kinesiske myndigheter hva Norge mener om dette. Nå har også jeg på vegne av utenriksministeren varslet at vi er beredt til sammen med andre land, med andre ord i en fellesinnsats, å ta opp denne saken igjen. Jeg mener derfor at vi gjør hva vi kan for å bidra til både respekt for menneskerettighetene i Tibet og til å løse Rinpoches sak.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
«Saksbehandlingstiden i domstolene er lang og saksrestansene betydelige. I en tid med begrensede ressurser i domstolene er det nødvendig å tenke kreativt for å lette presset på domstolene. Man kan f.eks. innføre en «vedtaksrabatt» for dem som vedtar en dom innen 14 dager. Et annet alternativ er å gi et mindre påslag i straffen dersom det fremmes klart ubegrunnede anker i straffesaker. Hvordan stiller statsråden seg til disse forslagene, og hva vil han gjøre for å redusere saksbehandlingstiden i domstolene?»
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
For min egen del kan jeg si at jeg ser fram til et framtidig stevnemøte mellom domstolene og LOVISA. Jeg takker for øvrig statsråden for alle gode ideer og tanker om saken og problemstillingen. Likevel vil jeg måtte erkjenne at enkelte straffesaker etterforskes grundigere enn nødvendig. Dette er, som nevnt, også uhensiktsmessig. Domstolene tillater i en del tilfeller at det legges opp til omstendelige rettsprosesser. Det er viktig å framheve at den enkelte dommer har et ansvar for at prosessen ledes slik at unødig tid og ressurser ikke brukes. Straffeprosessloven åpner f.eks. for økt bevisavskjæring i forhold til dagens praksis. Det er viktig at dommerne bevisstgjøres og skoleres, slik statsråden også viste til, for at de på best mulig måte skal kunne styre prosessen i straffesaker. Jeg ønsker å få belyst om statsråden i spesielle situasjoner opplever at dommeren faktisk mer er en prosessleder enn en dommer.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-11-24:
På det møtet som nå ble holdt i oktober, og som tidligere var forberedt i et møte i april i år, var alle aktørene – på begge disse møtene – enige om at man ønsket en mer aktiv dommerstyrt prosess i straffesaker. Alle var enige om det. Både aktoratet, forsvarerne og Domstoladministrasjonen var alle altså enige om at dette kunne skje med større hastighet, uten at det skulle gå på bekostning av rettssikkerheten. Det er ganske oppmuntrende når folk samles på den måten og er enige om dette. Noe av kjernen i det ligger i at man ønsker en mer aktiv dommerrolle, hvor dommeren bl.a. kan gå inn og sørge for – skal vi si – å skjære til sakene på den måten representanten var inne på i sitt tilleggsspørsmål. Jeg svarte også på dette i mitt hovedsvar, nemlig ved å vise til mulige saksforberedende møter. Det var oppslutning om slike tanker, og dette vil nå bli oppfylt av alle de aktørene som var til stede på møtet i Trondheim den 22. oktober.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-11-24:
Politidirektoratet opplyser at langt de fleste ordensforstyrrelser og mindre alvorlige lovovertredelser av den type som omtales i spørsmålet, inntreffer på offentlig sted i sentrumsområder eller tettsteder på kvelds- og nattetid og særlig i helgene. Ofte er det da ikke uforholdsmessig lang vei til en politiarrest. I tillegg kommer at lovovertredere ofte er beruset. Av disse grunner kan det derfor framstå som nødvendig å fjerne vedkommende fra gatebildet og bringe ham eller henne til arrestlokalet, eller for den saks skyld til et annet sted hvor man kan få hjelp i sin situasjon og med sine utfordringer. Å tilby den skyldige å gjøre opp for seg på stedet ved å vedta et forenklet forelegg for skadeverk eller drukkenskapsforseelse når personen fortsatt er ruspåvirket, er ikke betryggende og kan ikke gjøres, av rettssikkerhetsmessige grunner. Slik sett kan jeg ikke uten videre se at bruk av forenklet forelegg løser alle de utfordringene som politiet står overfor i situasjoner som vi her har med å gjøre. På den annen side er det naturlig at vi nå ser grundig på hvilke tiltak som kan settes i verk for å forenkle og effektivisere politiets ressursbruk overfor mindre alvorlige lovbrudd. Bruk av forenklet forelegg kan være ett av flere virkemidler i denne sammenheng. I NOU 2003:15, Fra bot til bedring, drøftes det om og under hvilke omstendigheter man eventuelt bør utvide området for bruk av forenklet forelegg. Et utvalg har bl.a. sett på hvilke saker som i dag omfattes av bruk av ordinært forelegg som kan endres til saker hvor straffereaksjonen kommer i form av forenklet forelegg. Utvalget har drøftet flere hensyn som må tas i betraktning, og som kan tale både for og imot å utvide området for bruk av forenklet forelegg ved mindre alvorlig såkalt gatekriminalitet, som representanten Marthinsen tar opp. Det foreslås av utvalget at bl.a. drukkenskapslovbrudd, brudd på knivforbudet og manglende etterleving av politiets anvisninger på offentlig sted bør kunne møtes med forenklet forelegg. Utvalget mener for øvrig at forseelser som forsøpling og urinering på offentlig sted bør avkriminaliseres og i stedet sanksjoneres gjennom et overtredelsesgebyr. Utvalgets forslag har vært på høring og vil bli vurdert nærmere som et ledd i departementets arbeid for å effektivisere strafferettspleien. Det er slik at også de tanker og utfordringer som representanten Marthinsen har kommet med til meg, vil jeg ta med meg på veien i det arbeidet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-11-24:
La meg gjerne tilføye noe, fordi representanten Marthinsen tegner et landskap som jeg synes fortjener noen tilleggskommentarer. Jeg var selv ute med politiet i Stavanger i februar i år. Der var det den mest konsentrerte ansamling av rusede unge mennesker jeg har sett. Det var en konsentrert lysløype – den overgår til og med Oslo sentrum. Men Stavanger-politiet har mye godt sosialt og sunt vett, så politifolkene kjørte vekselvis folk hjem og sørget for at de kom inn døren, og de kjørte folk til legevakt og sørget for at de ble behandlet på en fornuftig måte. Som politifolkene sa, det var helt åpenbart det som var behovet. Slik har jeg sett norsk politi opptre som – skal vi kalle det – nattelivets sosialarbeidere når sosialtjenesten er stengt. De har altså brukt klokt skjønn – jeg tror politiet gjør det mange ganger. Det kan selvfølgelig være som representanten Marthinsen sier, at man f.eks. på steder i Oslo sentrum på visse tidspunkter må reagere, men da kan man også være praktisk: Det er jo ikke noe forbud mot å ha med seg en jurist ut. Jeg har jo tatt til orde for at politiet kan ha med seg psykiater ut, så da kan vi ha jurister på hjul også. Vi kan organisere oss på mange måter. Jeg skal ta med de prinsipielle betraktninger som representanten Marthinsen har kommet med, i det videre arbeid med Sanksjonsutvalget og forenkling av straffereaksjonene i vårt samfunn.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-11-24:
Det er slik at en gammel feltprest og en gammel bymisjonær møtes i sine etiske forpliktelser i slike sammenhenger i stortingssalen!
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «Politiet bruker uforholdsmessig lang tid på innbringing av personer som drikker/urinerer på offentlig sted, og som forsøpler ved f.eks. flaskeknusing. Dette fører til at mange politipatruljer kvier seg for å gripe inn overfor denne type forseelser – man frykter konsekvensen av at politiet ikke er til stede i gatebildet. Av hensyn til trivsel for allmennheten er det viktig å sanksjonere mot nevnte forseelser. Mener statsråden dette kan gjøres enklere ved at politiet får forenklet foreleggsmyndighet i forseelsessaker?»
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
Jeg takker for svaret fra justisministeren. Jeg syntes det hørtes betryggende og greit ut. Jeg tror også det er riktig å understreke at når det gjelder folk som er overstadig beruset eller i en slik tilstand at de i etterkant kan si at de ikke visste hva de gjorde da de vedtok et forelegg, er det en problemstilling som i aller høyeste grad er reell, og man må unngå slike situasjoner. Som statsråden har pekt på, kan det finnes en god del andre tilfeller enn de grove tilfellene hvor man så å si er «bevisstløs i gjerningsøyeblikket», som kan få en bedre løsning ved at politiet ikke bruker uforholdsmessig lang tid på å bringe inn, på å følge opp saken og så på en prosess for å få inn de midlene som en eventuell straffereaksjon medfører. Man kan ha en annen måte å sanksjonere på, gjennom f.eks. denne foreleggsmuligheten. Jeg hører hvordan statsråden gir uttrykk for at dette skal følges opp. Jeg tror det er en riktig vei å gå.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-11-24:
Jeg vil bare ganske kort kommentere at når justisminister Dørum sier at disse tingene vil han ta med seg videre og vurdere i forhold til det arbeidet som er på gang, vet jeg ut fra erfaring at da blir også tingene gjort!
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg hadde nesten lyst til å takke justisministeren for de fine ordene om Stavanger-politiet, men jeg skal i stedet stille et spørsmål til utdannings- og forskningsministeren, som lyder slik: «Foreldreutvalget ved Riska ungdomsskole i Sandnes har påpekt at skolens budsjett er så stramt at elever blir permittert fordi det ikke er lærere til å overta undervisningen ved sykdom, spesialpedagogisk undervisning er sterkt redusert, og delingstimer er redusert vesentlig. Påbud fra kommuneoverlegen om utbedring av inneklima er ignorert. Mener statsråden at det er ansvarlig av en kommune å ikke følge opp lovpålagt undervisning?»
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Mange takk, jeg fikk det svaret jeg ønsket!
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-24:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Kystfiskerne langs det ganske land er svært opprørt over at Fiskeridirektoratet foreslår å stenge deler av Lofoten for fiske neste år. Det blir stilt spørsmål ved kvaliteten på den forskningsrapporten som blir lagt til grunn for dette vedtaket. Vil statsråden ta noe initiativ til at kystfiskerne kan få drive sitt viktigste fiske også til neste år?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-24:
Jeg takker statsråden for svaret, som for så vidt var som jeg forventet, men jeg har ikke fått svar på spørsmålet om det blir fredning i Lofoten. Nå har vi stilt spørsmål ved forskningsresultatene. Jeg stiller også spørsmål ved om samarbeidet mellom forskere og fiskere er på det nivået det burde være. Min erfaring med forskere som forsker på hvalen, f.eks., er ikke særlig god. Vi måtte bruke over 100 mill. kr på å forske hvalen tilbake, sier de. Da var den plutselig der. Så min erfaring med forskerne er som sagt ikke veldig god. Vil fiskeri- og kystministeren ta et initiativ slik at samarbeidet mellom forskerne og fiskerne kan bli bedre, så vi vet hva vi holder på med når det gjelder også kysttorsk?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-24:
Ja takk, president, jeg ønsker en kommentar. Jeg stilte et spørsmål til Fiskeridepartementet om hva som skulle gjøres når det gjelder sjøpattedyrene, og fikk som svar at det var registrert i Fiskeridepartementet at det var en debatt i Stortinget. Har ikke fiskeriministeren fått med seg at det er et enstemmig vedtak i Stortinget i forbindelse med sjøpattedyrmeldingen, og gitt beskjed til fiskeri- og kystministeren om dette? Når så er sagt, må jeg stille spørsmål om fiskeri- og kystministeren tror at sjøpattedyrene spiser potet. De spiser jo fisk. Det er ikke skutt en eneste sel i Lofoten-området, som foreslås fredet – ikke en eneste sel. Den spiser fisk. Sjøpattedyrene har ikke kvote. Hva gjøres fra Fiskeridepartementets side for at det skal bli lønnsomt å høste av kystselbestanden, f.eks.?
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-11-24:
Ifølge havforskerne står det dårlig til med bestandene av norsk kysttorsk. Det internasjonale råd for havforskning anbefalte faktisk nullfangst av norsk kysttorsk i 2004. Med bakgrunn i det ble det innført vernetiltak for kysttorsken fra og med 1. mai 2004. Havforskerne gjentar sine advarsler i år og anbefaler at det i det hele tatt ikke skal fiskes kysttorsk i 2005. Det er et rimelig dramatisk varsel om nødvendigheten av effektive beskyttelsestiltak. Med andre ord: Anbefalingen tilsier at det er behov for fortsatt strenge vernetiltak for kysttorsk i 2005. Som ansvarlige forvaltere må vi ta disse rådene på alvor. Det er viktig for meg som fiskeri- og kystminister å iverksette reguleringstiltak som gjenoppbygger bestandene av kysttorsk. Samtidig er det nødvendig at reguleringstiltakene gjør det mulig å opprettholde næringsaktivitet langs kysten. Av hensyn til næringsaktørene kan det derfor være nødvendig å bruke mer tid på å gjenoppbygge bestandene enn det forskerne har anbefalt. Det sa jeg i forkant av årets reguleringer. Det har jeg gjentatt i år, og beslutningen som jeg tok for 2004, vil gjenspeile ønsket om å bevare både kysttorsken og hensynet til kystfiskerne. Det pågår nå en høring om vernetiltak for norsk kysttorsk i 2005. I høringsnotatet som er utarbeidet av Fiskeridirektoratet, foreslås det strengere vernetiltak enn det har vært i år. Høringsfristen er satt til 1. desember 2004. Jeg finner det naturlig at fiskerne stiller spørsmål ved forskningsresultater som vil kunne medføre forstyrrelser i forhold til et tradisjonelt driftsopplegg. Slik rådene er gitt fra havforskerne, er det imidlertid grunn til å feste lit til at det er behov for et aktivt vern av kysttorsk. Reguleringer som har til hensikt å redusere uttaket av kysttorsk, vil dessverre måtte merkes av kystfiskerne – hvis ikke ville jo ikke reguleringene ha noen som helst effekt. Jeg opplever at de aller fleste ser nødvendigheten av tiltak for å beskytte og gjenoppbygge torsken, men det er knapt noen som vil ta belastningen med det. Før jeg tar stilling til hvilke vernetiltak som blir iverksatt i 2005, vil jeg gå nøye igjennom de høringsuttalelsene som kommer, og jeg vil lytte til Reguleringsrådets eventuelle råd om vern av norsk kysttorsk. Tiltak for vern av norsk kysttorsk i 2005 tar jeg sikte på å fastsette i forbindelse med torskereguleringene i desember, før jul. Som sagt: Det er viktig for meg som fiskeri- og kystminister å iverksette vernetiltak som ivaretar hensyn til både kysttorsken og kystfiskerne.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-11-24:
Jeg må si at det er rimelig sterk kost at representanten for Kystpartiet mener at vi ikke vet hva vi driver på med når det gjelder kysttorsken. Hvis Kystpartiet mener at det ikke er tiltak for å verne kysttorsken, setter jeg spørsmålstegn ved om det standpunktet gagner bosetting og aktivitet langs kysten. Når forskerne to år på rad anbefaler nullfangst, vil det være uansvarlig hvis vi ikke iverksetter tiltak – det kan det ikke herske tvil om. Så må vi erkjenne at det vil være en smertefull prosess å gjenoppbygge bestandene. Det har jeg forsøkt å gjøre så lite smertefullt som mulig, gjennom et godt samarbeid med fiskerne om årets reguleringer. Vi har nå et notat ute på høring, og jeg synes det er rimelig at fiskerne skal få lov til å gi uttrykk for sitt syn, før jeg trekker konklusjoner, og før høringsfristen er gått ut. Det å skyve forskerne foran seg og si at årsaken til dette er at det ikke er nok samarbeid, blir for enkelt, og jeg vil sterkt ta avstand fra de synspunkter som her kommer. Samarbeidet mellom forskerne og fiskerinæringen er godt. Det kan selvfølgelig forbedres ved enhver anledning, men det er et godt samarbeid.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-11-24:
Det kunne være fristende å ta en stor debatt om sjøpattedyrene. Men dette er en spørretime, hvor jeg i henhold til Stortingets forretningsorden skal svare på de spørsmål som er stilt. Jeg skal gjerne utdype mine synspunkter både på sjøpattedyr og kysttorsken. Jeg registrerer at representanten Bastesen innser at hans spørsmål og hans synspunkter knyttet til kysttorsken er så dårlig fundert at han har behov for å ta opp en annen problemstilling, nemlig sjøpattedyrene. Men dette er altså helt utenfor det som er temaet. Hvis presidenten tillater det, skal jeg gjerne ta en debatt om sjøpattedyrene, men det er ikke det Bastesen har spurt om skriftlig.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «I forbindelse med salget av Haslemoen militærleir kan det se ut som om man har to forskjellige priser på tilhørende skog. Opplysningsvesenets fond kan få kjøpe den for 28 mill. kr, men hvis ikke de kjøper, kan prisen bli drøye 10 mill. kr høyere. Synes statsråden det er riktig å forskjellsbehandle potensielle kjøpere på denne måten, og vil hun gjøre noe for å få lik pris?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg takker statsråden for et godt og utfyllende svar. Jeg går ut fra at statsråden skjønner at det er enkelte som reagerer når noen kan få kjøpt en skogeiendom og få ca. 30 pst. i rabatt i forhold til den øverste taksten. Der ligger egentlig spørsmålet mitt. Men jeg ser at statsråden sier at hvis det ikke blir noe salg nå og det blir f.eks. kommunen som kjøper, kan den også få kjøpe for 28 mill. kr, det samme som Opplysningsvesenets Fond. Det er jeg veldig fornøyd med, slik at den uklarheten blir borte. Men så står det: «med mindre skogen planlegges brukt til andre formål enn friluftsliv og ordinær skogsdrift». Det vil si at da skal de betale en annen pris, men hvis de hadde drevet med vanlig skogsdrift, er det 28 mill. kr. Men nå vet vi jo at den kommunen, Våler, har ønske om å utvikle Haslemoen til en næringspark, og da kan store deler av skogen kanskje bli brukt til annen drift enn akkurat skogsdrift.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg takker nok en gang for svaret. Det jeg tenker på, og som Våler kommune tenker på, er bl.a. å bruke noe – jeg understreker noe – av skogen i forbindelse med næring relatert til bil, og jeg er litt redd for at det kan være med på å øke prisen på 28 mill. kr, som vi nå snakker om, for det ville vært urettferdig, synes jeg. En annen ting som det snakkes mye om, selvfølgelig, er å få fortgang i denne saken, slik at dette skjer rimelig raskt, uansett hvem som får kjøpt. Da kan de som har planer, få utvikle dem, og de som ikke får lov til å være med, for å si det slik, får finne seg et annet prosjekt å tenke på. Jeg håper på en forholdsvis rask avklaring på denne saken, som betyr mye for dem som er interessert i å kjøpe, og ikke minst for kommunen og nabokommuner når det gjelder næring og sysselsetting.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-11-24:
Forsvarsbygg sendte i mai i år ut brev om statlig avklaring av Haslemoen leir med tilhørende skogsarealer. I løpet av denne avklaringsperioden har Miljøverndepartementet tilkjennegitt interesse for skogen for mulig bruk i en makeskifteavtale med Opplysningsvesenets fond. Forsvarsbygg forholder seg selvfølgelig i denne prosessen kun til Miljøverndepartementet og Direktoratet for naturforvaltning. Forsvarsbygg har hatt en tett og god dialog med miljøvernmyndighetene vedrørende en mulig overtakelse av skogen på Haslemoen. Basert på to ulike takster, på henholdsvis 26 mill. kr og 38 mill. kr, har partene kommet til enighet om å legge til grunn en verdi på skogen på 28 mill. kr. Som kjent foreslås det i forsvarsbudsjettet for neste år å endre prosedyrene for avhending av forsvarseiendommer noe, bl.a. for å kunne komme kommuner og fylkeskommuner i møte gjennom forkjøpsrett i de tilfeller hvor det ikke melder seg statlige interessenter i forbindelse med den statlige avklaringen. På Haslemoen vil taksten på 28 mill. kr også ligge til grunn ved en eventuell overføring av skogen til kommunen eller fylkeskommunen, med mindre skogen planlegges brukt til andre formål enn friluftsliv og ordinær skogsdrift. Hvis ingen trer inn og benytter sin forkjøpsrett i de statlige eller kommunale/fylkeskommunale avklaringsrundene, vil skogen selges på det åpne marked, eventuelt sammen med resten av leiren. Salget vil i så fall skje etter åpen konkurranse, og da er det markedet som vil fastsette prisen. Jeg vil samtidig bemerke at hvis skogen eventuelt selges sammen med resten av leiren, er det ikke gitt at det er mulig å skille ut den eksakte kjøpesummen for skogen alene. Forsvarsbygg har her fulgt normale prosedyrer, ved å innhente takst som vil bli benyttet ved en eventuell bruk av statlig eller kommunal/fylkeskommunal forkjøpsrett. Hvem en mulig framtidig kjøper som f.eks. miljøvernmyndighetene, kommunen eller fylkeskommunen velger å inngå samarbeid med etter å ha kjøpt skogen fra Forsvaret, er opp til den aktuelle kjøper, forutsatt at de forholder seg til eventuelle klausuler om framtidig bruk og eventuelt videresalg.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-11-24:
Jeg vil først si at jeg synes at det er hyggelig at vi her har fått oppklart en eventuell misforståelse knyttet til to forskjellige takster. Det er riktig at det ble holdt to takster, men man har altså blitt enige om å lage et slags gjennomsnitt av dem, slik at det nå er én takst, og den er på 28 mill. kr, og at også kommunen selvfølgelig får det som grunnlag for å kjøpe. Til den andre bemerkningen til spørreren: Det er selvfølgelig slik at enhver takst reflekterer den reguleringen som gjelder på tomta. En tomt regulert til boligformål, f.eks. vil ha en langt høyere takst enn en tomt regulert til fritidsformål, og det var i den sammenheng jeg kom med den bemerkningen jeg gjorde, knyttet til taksten linket opp mot framtidig bruk. Samtidig vil jeg gjerne benytte denne anledningen til å si at jeg håper at man her kan ha en dialog mellom både miljøvernmyndighetene og de lokale interessene, slik at man kan komme fram til mest mulig enighet med hensyn til hvem som i framtiden overtar tomta.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-11-24:
Jeg vil bare legge til at her har jeg akkurat det samme hastverk som spørreren. Forsvaret trenger penger for solgte eiendommer for å kunne investere i ting vi trenger mer, nytt utstyr osv., og det som er gledelig i dette tilfellet, er faktisk at det er flere interessenter. Slik sett er vi alle tjent med en rask avklaring. Derfor har Forsvarsbygg overfor Forsvarsdepartementet bekreftet at man tar sikte på avsluttende budrunde like over nyttår, og det bør være i alles interesse å kunne konkludere så raskt som mulig da.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg hadde opprinnelig tenkt at spørsmålet skulle gå til landsbruks- og matministeren. Så fikk jeg beskjed om at det var fiskeriministeren som skulle svare, og nå kommer altså en tredje minister inn i bildet, nemlig miljøvernministeren. Spørsmålet er følgende: «Valdres Rakfisk har blitt en suksess, og produsentene selger unna all produksjon. Produsentene er nå nødt til å importere store kvanta oppdrettsfisk fra utlandet pga. at fylkesmannen har satt stopp for en utvidelse av produksjonsvolumet. Fylkesmannens miljøavdeling sier at produsentene ikke engang trenger å søke; de vil få nei til tross for at anleggene ligger på land og produsentene har investert millioner i rensing. Vil statsråden se på gjeldende praksis og gjøre noe med denne saken?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Det er jo fint at alle statsråder reiser rundt og skryter av hvor bra produksjonen er i Valdres. Vi har en landbruksminister som reiser land og strand rundt og prediker hvor fint det er med muligheten for lokal matproduksjon. Men når et distrikt som Valdres da finner et slikt nisjeprodukt, gjør byråkratene alt mulig for å legge kjelker i veien for dem som prøver å drive en ny næring, i stedet for å prøve å hjelpe dem. I dag er det blitt slik at vi importerer fisk fra Danmark til rakefiskproduksjon i Valdres, og i norske butikker ser vi haugevis med fin fjellørret fra Chile. Men norske produsenter får altså nei. Statsråden var heller ikke så veldig klar i sitt ja, så det er vel fortsatt et nei, i og med at miljøavdelingen i fylket sier det. Ser ikke statsråden det store potensialet i denne produksjonen – andre land har fått det til?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2004-11-24:
Jeg er glad for at statsråden vil se på saken, og jeg håper det blir noe annet enn å se på den. Produsentene i Valdres har gang på gang møtt veggen. De hadde først produksjonen nede i Strondafjorden, som statsråden påpekte, så flyttet de anleggene på land, så puttet de inn millioner av kroner i de strengeste rensereglene som finnes, og enda kommer fylkesmannens miljøavdeling og sier nei, nei og nei! Hvor langt skal man egentlig gå når det gjelder denne rensingen, når alle instanser har brukt så mye og de strengeste reglene finnes i Norge? Er hensikten at det ikke skal produseres fisk i Innlands-Norge, men bare langs kysten? Ser man ikke det potensialet som ligger der?