Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2002-03-21:
Dokument nr. 3:5 inneholder Riksrevisjonens undersøkelse av skatteoppkrevernes stedlige arbeidsgiverkontroll. Komiteen har også gjennomført en åpen kontrollhøring med dem som har ønsket å møte for komiteen. Referatet fra denne kontrollhøringen foreligger som trykt vedlegg til komiteens innstilling. Komiteen viser i sitt arbeid til at Riksrevisjonens undersøkelse har avdekket at skatteoppkrevernes stedlige arbeidsgiverkontroll ikke har den hyppighet som er forutsatt i de mål som er satt, og undersøkelsen har avdekket ytterligere svakheter ved dette arbeidet. Undersøkelsen viser at kontrolldekningen på landsbasis i 2000 innebar at gjennomsnittlig antall år mellom hver gang en arbeidsgiver kunne vente seg kontroll, var 30. Målsettingen er betydelig lavere enn Skattedirektoratets målsetting, med en hyppighet på ikke mer enn 10 år – altså at alle skulle vært kontrollert hvert tiende år, det er 30 år. Selvsagt vil det også være slik at man har en sterkere grad av kontroll overfor de bransjer og eventuelle bedrifter hvor man får signaler om at det kan være noe feil, slik at man kan ikke forutsette, hvis man har hatt en kontroll, at det tar 30 år til neste gang. Det er selvsagt betryggende. Det fremgår av undersøkelsen at det i enkelte fylker kan gå så lang tid som opp til 43 år når det gjelder gjennomsnitt for hver gang en kontroll foretas. Etter komiteens oppfatning viser dette at arbeidet med stedlig arbeidsgiverkontroll har et stort forbedringspotensial, og at betydelig tiltak må iverksettes slik at det kan bli hyppigere kontroll. Under behandlingen har komiteen delt seg i forskjellige fraksjoner. Et flertall, alle unntatt Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, mener at man må foreta en nærmere undersøkelse av den totale kontrollvirksomheten. Som et ledd i en slik gjennomgang bør skatteoppkrevernes arbeidsgiverkontroll og skatteinnkrevingen stå sentralt, all den tid det er en nær sammenheng mellom disse to aktivitetene. Fremskrittspartiet har en egen særmerknad hvor vi i realiteten slår fast at vi er på linje med en offentlig undersøkelse for en tid tilbake, NOU 2000: 22 om oppgavefordelingen mellom stat, region og kommune, hvor det etter en samlet vurdering ble anbefalt at det administrative ansvaret for skatteinnkrevingen, også arbeidsgiverkontrollen, skulle overføres fra kommunene til staten. Fremskrittspartiet er enig i at dette vil være fornuftig. Vi tar opp forslag om det, nr. 2 og 3, i innstillingen. Ved den stedlige kontrollen gjennom kemnerkontorene er det ikke grunn til å forvente at kommunene vil prioritere noe særlig mer bevilgninger til kemnernes virksomhet og kontroll, i og med at økt kontrollaktivitet først og fremst kommer staten til gode i form av økte inntekter. Hadde staten selv hatt ansvaret for dette, ville man kunne styre det på en helt annen måte. Vi følger opp Oppgavefordelingsutvalget, og det ville være interessant om også flere kunne gå i den retning og få et effektivt system med en mer enhetlig og samlet skatteetat. Vi ber derfor i forslag nr. 3 Regjeringen om å utrede muligheten for en sammenslåing av skatteoppkreverkontorene, skattefogdkontorene og fylkesskattekontorene til en felles enhet. Fremveksten av bl.a. IKT og andre teknologiske ting gjør at man i langt større grad kan gjøre ting uten å være på stedet geografisk. Dette er en tradisjonsrik virksomhet som ble etablert for veldig mange tiår siden. Det burde være på tide med en rasjonalisering og en modernisering, hvor vi kanskje etter hvert både kan øke virksomheten og redusere antall sysselsatte, slik at vi reduserer det presset i økonomien som finansministeren ellers er så opptatt av. Her har vi en mulighet til gjennom rasjonalisering å frigi ressurser til andre oppgaver. På denne bakgrunn tar jeg opp forslagene nr. 2 og 3, fra Fremskrittspartiet.