Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-14:
Jeg er veteran og stolt av det. Jeg er veteran og stolt av at jeg som 26-åring valgte å bruke et år i Hærens uniform for at innbyggerne i Libanon skulle få en tryggere hverdag. Jeg er veteran og stolt av at jeg sammen med mange tusen andre unge nordmenn lærte at demokratiske prosesser og menneskerettigheter ikke kommer gratis, men må kjempes for og forsvares. Jeg er veteran og stolt av at jeg som ung mann sammen med mange andre unge nordmenn fikk anledning til å se Norge utenfra og fikk et litt annet perspektiv på hva det vil si å ha det vanskelig. Det er på sin plass å takke interpellanten for å ta opp temaet vi diskuterer i dag. Det er et tema som dessverre ikke er mindre aktuelt nå enn sist vi debatterte det i denne salen. Det er et veldig aktuelt tema, men det er dessverre ikke en ny problemstilling. Det har i dag vært sagt at siden den andre verdenskrigen har vi hatt ca. 120 000 nordmenn ute i forskjellige utenlandsoperasjoner. De aller, aller fleste av dem har kommet tilbake rikere på erfaringer og inntrykk. For meg ble et år i Libanon på begynnelsen av 1990-tallet både viktig og oppbyggelig. Det formet meg og mitt liv på en positiv måte. Det vet jeg at også gjelder for veldig mange av de andre jeg tjenestegjorde sammen med. Litt beskjedent vil jeg faktisk tilføye at disse menneskene som vi har hatt ute i utenlandsoperasjoner, er en viktig ressurs for Norge. Dette er mennesker som har fått andre perspektiver på livet, og som har sett Norge fra utsiden på en måte som er langt fra alle forunt. Dessverre er det en ressurs vi ikke har vært veldig flinke til å verdsette. Men, og det skal sies, med full støtte fra et samlet storting har regjeringen de siste årene gjennomført flere positive tiltak. Det er lagt fram en stortingsmelding om ivaretakelse av Forsvarets personell før, under og etter internasjonale operasjoner, og det er gjort lovendringer for å styrke veteranenes rettigheter. Stortingsmeldingen om veteranene er ferdigbehandlet, og handlingsplanen er vedtatt. Handlingsplanen er god på mange måter, men man har dessverre ennå ikke klart å oppfylle lovnadene knyttet til den. I prosessen tilegner vi oss mer kunnskap som plutselig avdekker nye behov. Det er en side ved denne saken som antageligvis synliggjør noe av den manglende virkelighetsforståelsen som mange veteraner opplever i møtet med det offentlige Norge, og – vil jeg legge til – som er til stor frustrasjon for dem som venter på hjelp. Ved innføring av et objektivt erstatningsansvar ved personskade i internasjonale operasjoner skiller man på når man var ute i tjeneste. For psykiske skader man har pådratt seg før loven trådte i kraft 1. januar 2010, er det innført en særskilt kompensasjonsordning. Dette er et lite bilde på at det offentlige Norge har hatt manglende forståelse for hva slags virkelighet veteranene opplever. At regjeringen mener at vi har et større ansvar for soldater som er ute i tjeneste etter 2010 enn for dem som var ute før, kan ikke være riktig, og det er nok litt av frustrasjonsbildet her. Mitt inntrykk er at Forsvaret etter hvert har gjort en bedre jobb med denne saken, men at veien til forståelse i andre offentlige etater er lang og veldig bratt. Vi skal ikke følge mange debatter i Stortinget før vi kan få en mistanke om at Nav kanskje ikke er helt på sporet når det gjelder å møte mennesker med en så komplisert og vanskelig bakgrunn som noen av disse veteranene har. Kanskje bør vi da komme til den erkjennelsen at vi bør samle de gode kreftene og lage et apparat som på en bedre måte ivaretar dette. I en tidligere debatt sa jeg at daværende helse- og omsorgsminister, med sin bakgrunn som forsvarsminister, nok var godt skikket til å se dette bildet. Nå er Strøm-Erichsen tilbake som forsvarsminister, og jeg har godt håp om at hennes erfaring fra helse- og omsorgssektoren også gir henne bedre grunnlag for å gjøre disse vurderingene. Med respekt for alle dem som jobber i Omsorgs-Norge kan dette ofte være vanskelige vurderinger. Det å kraftsamle den kompetansen som vi etter hvert får, i ett forum som kan ta hånd om disse vanskelige sakene, tror jeg kan være den neste, riktige måten vi hedrer disse menneskene, som har gjort en viktig jobb, på.