Trine Skei Grande (Venstre), 2012-11-30:
Jeg syns det ofte kan skje at komiteer lider av at Venstre ikke deltar i komiteens behandling – så også her. Jeg tror komiteen hadde hatt godt av Venstres deltakelse i denne prosessen, for Arbeiderpartiet omtaler i sin hovedargumentasjon mot forslaget nesten ikke forslaget i det hele tatt, men har en hovedargumentasjon mot Fremskrittspartiet i kulturpolitikken generelt. Forslaget går på to ting. Det første er en erkjennelse av at vi har vedtatt en kulturlov som – i all beskjedenhet på vegne av dette storting – ikke har betydd noe. Den er en moralsk indikator eller en politisk indikator på at kultur også er viktig, men i praksis har den ikke betydd noe. Vi innrømmet vel egentlig også da vi behandlet loven, at dette bare var en symbolhandling. I praksis kan ingen føre en rettssak på bakgrunn av denne loven. Derfor satte Venstre seg ned og spurte: Hva er hovedutfordringa innenfor kulturlivet som det er viktig å lovfeste? Jo, en av hovedutfordringene er den kunstneriske friheten. Sjøl om Arbeiderpartiet påstår at det fins ikke, det fins ikke, det fins ikke, er det stadig vekk kunstnere som sier at den kunstneriske friheten er presset. Dette hadde det vært interessant å ha lovfestet, sånn at det er mulig for en kunstner faktisk å kunne slå en paragraf i bordet. Så har vi et vell av små kulturlover rundt omkring. Venstre mener generelt at vi burde hatt en opprydding i norsk lovverk. Det er ikke noe mål at den røde boka ved siden av presidenten skal bli så stor som overhodet mulig. Målet er at den skal være lett tilgjengelig, at den skal skjønnes, og at den skal kunne brukes. Vi skal ha lover som skal kunne brukes av norske borgere og være mulig å skjønne for norske borgere. Vi har en del kulturlover på dette feltet, f.eks. en biblioteklov. Jeg mener at vi burde hatt en museumslov. Vi burde hatt en definisjon på hva et museum er, og hvilke faglige krav det er til å få lov til å kalle seg museum, på samme måte som vi har en del lovgivning knyttet til arkiver. Alt dette er kulturlover. Hvorfor ryddes det ikke opp i den røde boka på kulturfeltet, sånn at vi får en felles kulturlov som har definisjonen på arkiv, museum, bibliotek – alle kulturinstitusjonene – og de faglige kravene, som vi i dag har spredt utover alt i lovverket? Jeg tror det hadde blitt enklere, jeg tror det hadde blitt lettere å være lokalpolitiker hvis en visste hvilke rammer nasjonalt man har satt, og hvilket handlingsrom man har innenfor rammene. Jeg tror også at det hadde gitt noen signaler om viktigheten av kulturfeltet å få samlet alt i en felles lov. Det ville ha gitt en kulturlov med mening hvis vi hadde samlet bibliotek, arkiv og museum i én kulturlov – og kanskje også hadde sett på om det var andre deler av norsk lovverk som burde vært der – som også hadde fått definisjonsmakt på kulturfeltet, og som kunne ha lovfestet den kunstneriske friheten i ett. Det er et lovarbeid som det ikke går an for en stortingsgruppe å gjøre, men som det går an for en statsråd å gjøre, så dette var ment som et vennlig tilrop på en prosess som kunne ha vært med og forandret det. Jeg merker meg at denne argumentasjonen ikke i det hele tatt har nådd fram i komiteen. Jeg vet ikke om man har lest forslaget engang, men det er i hvert fall ingen argumenter mot dette som har blitt framført i denne debatten. Men Venstre er i prosess. Vi ønsker å sørge for størst mulig flertall for det vi gjør, så sjøl om ikke akkurat de formuleringene vi opprinnelig har foreslått, ligger i forslaget, kommer vi til å stemme for forslag nr. 1 og 2 som er fremmet i saken. Så håper vi at vi en gang kommer så nært et større lovarbeid at vi får ryddet opp i hele kultursektoren, tatt en opprydding i forhold til kulturlovene og bestemt oss for hvilke krav man nasjonalt skal ha til definisjonsmakten, og hvilke ting som bør være gjenstand for lokale prioriteringer og lokale definisjoner.