trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Den første delen av representanten Knudsens innlegg legger jeg til side, for det er en vanlig karakteristikk fra høyrepartienes side når det gjelder Arbeiderpartiets representanter. Jeg legger det vekk. Svaret på det andre er: Hvis det er grunnlag for å kritisere ting, ville vi vært med på det. Representanten Knudsen og jeg har sittet sammen i kontrollkomiteen i snart fire år. Han vet meget godt at regjeringspartiene, også representert ved meg, har stått for alle de kontrollsakene som det virkelig har vært grunnlag for å gå inn i. Det vises veldig tydelig at dette ikke var tilfellet i denne saken. Dessuten vil jeg legge til: Vi i Arbeiderpartiet har aldri kritisert høyrepartiene for at de har oppnevnt politiske representanter i styrer når vi har ment at det har vært saklig grunnlag for det. Det er høyrepartiene som driver dette kjøret mot Arbeiderpartiet. Det er det dette er et eksempel på; det er ikke motsatt. Hadde vi gjort det, hadde vi hatt mye å anføre gjennom mange år. Vi har ikke gjort det, og grunnen til det er at vi har ment at styringsretten er til stede.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Denne replikken viser hele saken i et nøtteskall. Representanten avslører helt og fullt for hele Stortinget hva som er hans hensikt, nemlig å vise at det er statsråd Giske som utnevner folk som han ikke har dekning for å utnevne. Hvilken konkret dokumentasjon er det på det? Hvor befinner den dokumentasjonen seg? Jeg forstår ikke hvorfor det ikke er tatt med i innstillingen, hvis det virkelig hadde vært grunn til å hevde det. Saken er den at vår regjering, som tidligere regjeringer, utnevner representanter som vi mener skal sitte i disse styrene. Det gjøres etter en klok og fornuftig vurdering. Det er ikke flere partipolitiske representanter i styrene nå enn det var under den forrige, borgerlige regjering – tvert imot – uten at vi kritiserte det.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Det er helt riktig, som representanten Anundsen sier, at vi befinner oss på to forskjellige planeter. Det er helt korrekt, for vi har et helt annet, et helt forskjellig, syn på eierskapsutøvelsens innhold. Det er helt åpenbart, og det preger denne debatten på en fundamental måte. Jeg mener at staten som stor eier har rett til å ha en veldig klar mening om hvem det er som skal representere dem i styrene, og det er ikke slik at det på noe punkt i behandlingen av denne saken er kommet fram at det har gått ut over verken lovverket eller prosessene. De har snakket om at det ved to anledninger kom litt sent, men det foranlediger ikke denne politiske prosessen. Det er det som er mitt svar på dette. Jeg føler igjen bare at det er en veldig tydelig dokumentasjon på at det er det opposisjonspartiene har drevet med hele tiden, nemlig en politisk prosess mot statsråd Giske, men det er for å ramme Det norske Arbeiderpartis politiske holdninger når det gjelder eierskapsstyring. Det er, som sagt, en ærlig sak, men den hører ikke hjemme i kontrollkomiteen, og det burde komiteens leder virkelig ta inn over seg, etter min mening.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Det som er poenget med Telenor – for å holde oss til det – er at det medlemmet som også saksordføreren viste til i sitt innlegg, ble håndtert på samme måte som alle andre da forslaget fra statsråden var kommet. Han ble intervjuet, han ble «gjennomgått», og han ble tatt inn av valgkomiteen. Det var regjeringens ønske, men det var også valgkomiteens ønske. Det ble i høringen ikke framstilt som en konflikt mellom statsråden og valgkomiteen på dette punktet. Dessuten vil jeg si at det var det ikke representanten Anundsen som sa, men det var det den neste replikanten som sa, nemlig representanten Foss, i det offentlige ordskiftet med meg, at det var vel bare Giske som kunne komme på å fremme et slikt forslag til et medlem i valgkomiteen, nemlig Bakke – det var det bare Giske som kunne komme på. Da er den såkalte politiske katta ute av sekken. Jeg aksepterer ikke disse premissene, og jeg aksepterer ikke den juridiske tilnærmingen til disse politiske problemstillingene.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Jeg faller for fristelsen til å si – jeg holdt på å si at jeg skal prøve å la være å falle for fristelsen – når det gjelder karakteristikken «pompøs» og representanten Foss: Jeg vil ikke si at han er pompøs, men han er som regel ganske intrikat, og det var han selvfølgelig nå også. Det er han jevnt over, og det var han nå også. Det som han selvfølgelig ikke liker, er at det innlegget han holdt som saksordfører, vel viser at han ikke hadde noen sak. Det er nå han forsøker å gjøre det til en annen sak enn det som var utgangspunktet. Høyres leder sa at her måtte alle kortene på bordet, og Giske måtte forklare for Stortinget hvorfor han hadde foreslått Sandvik. Men han må ikke forklare hvorfor han hadde foreslått Børge Brende eller andre representanter med tydelig NHO-bakgrunn og Høyre-bakgrunn som er utnevnt av styrene av vår regjering. Det må han ikke forklare. Men Sandvik må han forklare.(Presidenten klubber.) Så det med pompøsitet, representant Foss, tror jeg vi skal dele på. (Presidenten klubber.)
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Jeg siterer Erna Solberg helt korrekt når hun sier at dette har vært rystende, og at alle kortene må på bordet. Så kom alle kortene på bordet, og så var det ikke noen sak. Så forsøker de å lage en sak etterpå ved å vri på hva som var premissene for at de i det hele tatt tok opp saken. Det er politisk teater vi er vitne til. Det er det jeg avviser. Det er derfor jeg har et aktivt kroppsspråk i denne saken, også mot kollegaer som jeg representerer, for det er ikke slik at man kan fortsette på dette. Jeg avviser høyrepartienes konsekvente angrep på Arbeiderpartiets eierskapsutøvelse i statlige selskaper. Det er, som jeg har sagt, et fordekt angrep på realiteten i saken, nemlig at de vil ikke at staten skal eie så mye. De vil ha det over på private hender. Det er det som ligger bak hele saken, og det er det det handler om.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Nå mener jeg det begynner å bli litt skikk på dette, for nå begynner jeg å høre at representanten Foss begynner å bli litt enig med meg. Det var en del ting som ikke hørte hjemme i komiteen. Da begynner det å bli litt skikk på dette. Det er bra. Men det som allikevel var sannheten, var at utgangspunktet for dette var det jeg har sagt, nemlig partiutnevnelser, påstanden om at det er rystende, at det er korrupsjon, at det er uakseptable tilstander, og at det var det som var motoren i at opposisjonen satte i gang dette, er det ingen tvil om. Det er det de prøver å prate seg vekk fra i dagens debatt. Men den går ikke jeg på iallfall, og det tror jeg ikke noen andre gjør heller. Jeg har hørt for mye rundt dette før denne debatten kom i gang, og det er derfor jeg sier det jeg sier: Det står seg, og det kommer til å stå seg også i framtiden.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Igjen hørte vi et innlegg som skapte et inntrykk av at denne saken har vært noe helt annet enn det som var utgangspunktet. Jeg vil minne representanten Anundsen om hva hans egen leder sa om utnevnelsen av Roar Flåthen: Det som har skjedd her, er altså at Arbeiderpartiet har gitt Roar Flåthen et honorar på 195 000 kr i året. «Dette minner mistenkelig om korrupsjon og bestikkelser .» Det er alvorlig å si, selvfølgelig, og viser denne sakens karakter. Anundsen berørte ikke dette, selvfølgelig. Han bare beskylder meg for å snakke om noe annet enn hva saken handler om. Det er en velkjent teknikk fra Fremskrittspartiets side. Problemstillingen er med andre ord: Stiller Anundsen seg bak Siv Jensens karakteristikk?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Jeg er veldig sterkt i tvil om det var et ja eller et nei. Jeg tror det var et forsøk på å si begge deler. Det er også veldig typisk for denne saken, hvor man forsøker å prate ut gjennom begge de politiske munnvikene samtidig, både for å ramme Det norske Arbeiderpartis eierskapsutøvelse, for dermed å svekke det og mistenkeliggjøre det, og samtidig påberope seg juridiske argumenter for hva som er prosessen i komiteen. Hadde det vært et helt stykke ved, hadde man fulgt dette sporet i komiteen når beskyldningene er så alvorlige. Det er ikke noen forskjell på hva som framsettes av beskyldninger utenfor stortingssalen og i den når vi snakker om den politiske samtalen i Norge. Det er det første gang på lenge jeg har hørt. Derfor er det nødvendig å få vite, en gang til, om komiteens leder stiller seg bak disse karakteristikkene, eller om han ikke gjør det. Det må det gå an å svare klart på.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
President!
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Det Stortinget hører, er en leder for kontrollkomiteen som ikke vil ta stilling til det politiske ordskiftet knyttet til den saken som han selv har vært en ivrig initiativtaker til at skulle behandles i komiteen. Det er det vi hører. Det er ikke mer å snakke om. Vi vet hva de har sagt. De har forsøkt å lage politisk spill av dette, og sentrale tillitsvalgte i Fremskrittspartiet forsøker å stemple Arbeiderpartiet og dets statsråder på den groveste politiske måten. Men han vil verken bekrefte eller avkrefte det, og vi ser hva det handler om. Der står den siden av saken. Mine siste sekunder benytter jeg til å nevne Hallvard Bakke, som representanten brukte tid på. Han ble intervjuet – ikke av styreformannen, men av valgkomiteen – på en grundig måte. Har Anundsen noen kunnskap om hvordan valgkomiteen oppførte seg overfor de andre medlemmene som ble valgt inn i Telenor-styret?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2013-03-18:
Etter det siste som ble sagt, må jeg vel rette meg selv på det punktet. Det virker da som om kontrollkomiteens leder har stilt seg bak at dette er korrupsjonsliknende tilstander og mafiavirksomhet. Det er det som ligger i det siste som ble sagt, og da retter jeg meg selv på det punktet og hører hva som blir sagt her. Da er egentlig den politiske katta ute av sekken for lengst, for da vet vi hva dette egentlig handler om; et forsøk på politisk stigmatisering av en statsråd og en politisk eierskapsutøvelse som ingen representanter, jeg gjentar; ingen representanter for dem som ble innkalt til høringen, mente var i strid med Stortingets retningslinjer, slik de er vedtatt. Det er ikke bevist, og derfor står det heller ikke i innstillingen eller i merknadene, for hadde det vært tilfellet, er jeg helt sikker på at det hadde kommet til uttrykk i forslaget til vedtak som er reist fra opposisjonens side. Det gjør det ikke, fordi de ikke har belegg for det.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg hadde egentlig bestemt meg for å la debatten fare – uten ytterligere deltakelse fra min side. Jeg synes egentlig vi har kommet i skade for å lage en abortdebatt ut av en debatt som egentlig handler om noe enda større, nemlig hvordan menneskerettighetene skal innpasses i Grunnloven. Dette er det største forarbeidet til grunnlovsendringer knyttet til menneskerettighetene som noen gang er gjort. Store deler av debatten har dreid seg om ett – til dels to – grunnlovsforslag. Det er en debatt vi gjerne skal ta, men vi bør ta den når grunnlovsforslagene skal debatteres i neste stortingsperiode. Det har vært mange gode innlegg. Det som til slutt gjorde at jeg måtte ta ordet, var at Kristelig Folkepartis parlamentariske leder kom i skade for å si at Grunnloven i utgangspunktet er et verdidokument. Det mener jeg ikke kan bli stående uimotsagt fra denne talerstol. Grunnloven er først og fremst et rettslig dokument, som medfører rettslige plikter og friheter. I tillegg er det et politisk dokument, som reflekterer over verdier vi bygger samfunnet vårt på. Å karakterisere det grunnlovsforslaget som Syversen snakket om, som et verdispørsmål, er for så vidt riktig, men i Grunnloven ville det ikke fremstå som en verdi, det ville være en rettslig skranke. Jeg tror det er viktig at vi fra Stortingets side i hvert fall ikke bidrar til å blåse mer luft i Grunnloven enn det det allerede er grunnlag for. Denne typen absolutte skranker vil ha konsekvenser for hva slags lovgivning denne salen med alminnelig flertall kan være i stand til å vedta. Jeg hadde bare behov for å si det, slik at det ikke ble stående uimotsagt at Grunnloven bare er et verdidokument, for det er så mye, mye mer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg merket meg at statsråden sa at det egentlig er selskapenes egne ansvar å forbedre sine låne- og rentebetingelser, hvilket i dagens system er helt riktig. Jeg merket meg også at statsråd Arnstads partikollega Per Olaf Lundteigen i sitt innlegg tok til orde for en modell som også Fremskrittspartiet tidligere har tatt til orde for, som vil bidra til å gi mye gunstigere og bedre lånevilkår for de ulike bompengeselskapene, ved at de kan tilbys statlige lån med lav rente. Det hjelper antakelig ikke stort for de fleste bompengeselskaper å få lov til å gå fra fast til flytende rente. Risikoen vil også øke med et slikt system. Når man har en stat som investerer i utenlandske veiprosjekter, er det bare ren og skjær fornuft det representanten Lundteigen sa til slutt i sitt innlegg, nemlig at staten kan tilby rimelige lån til selskapene, med den infrastrukturjobben som de på mange måter gjør på statens vegne. Vil statsråden nå fortelle oss at hun er enig med sin partikollega Lundteigen i dette?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Bare en kort oppfølging, for jeg forstår at regjeringens politikk ligger fast, ut fra svaret til statsråd Arnstad. Samtidig er det slik at statsrådene i stor grad har muligheten til å påvirke politikk på eget område. Jeg vil gjerne høre om statsråden, som medlem av Senterpartiet, det samme partiet som Lundteigen, og med den viktige funksjonen statsråden har i regjeringen, vil arbeide for å få til den type endringer som vil redusere bomselskapenes store kostnader til renter.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg må bare konstatere at representanten Kolberg og jeg befinner oss på litt ulike planeter i denne saken. Det skal jeg komme tilbake til i mitt innlegg. Jeg merket meg at definisjonen av en verdig kontrollsak er når Arbeiderpartiet stemmer for at den skal åpnes. Det er også et litt interessant perspektiv på kontrollperspektivet, som representanten Kolberg ellers er veldig opptatt av, og som han i denne saken bidrar til å undergrave, etter min oppfatning. Jeg skal prøve å være saklig i tilnærmingen i replikken og prøve å holde meg til det saken dreier seg om, idet jeg mener at representanten Kolberg brukte brorparten av sitt innlegg til å snakke om noe saken ikke dreier seg om. Staten har i denne sammenheng en egen representant i Telenors valgkomité. Der er det en fastsatt prosess for hvordan innstillingen skal fremgå, basert på et bestemt antall kriterier og kandidater som blir spilt inn, 60–70 i tallet. Hva er årsaken til at representanten Kolberg mener det er riktig at staten skal ha en egen snarvei inn bakenfor innstillingen, som andre aksjonærer er frarøvet? Hvorfor er det en riktig måte å styre et stort selskap på?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Hvis det virkelig er slik at det er i Arbeiderpartiets eierskapsutøvelsespolitikk at man skal kortslutte prosesser i store, viktige nasjonale selskaper, er vi ute etter å ramme det, for det er i strid med det som dette storting enstemmig har satt som premiss for hvordan man skal utøve eierskapet. Det skal være profesjonelt, og det er ikke profesjonelt å håndtere saken på den måten som arbeiderpartiregjeringen har gjort. Representanten Kolberg sier at det ikke er noen som har kritisert prosessen. Det er direkte feil. Hvis representanten Kolberg leser gjennom referatet fra kontrollhøringen han selv var til stede på, er det sterk kritikk av prosessen, fordi de ikke utnyttet muligheten til å komme inn i en tidlig fase i valgkomiteens arbeid, slik at de kandidatene departementet mente skulle vurderes, hadde fått den samme vurderingen som alle de andre kandidatene. Det er det som er problemet med denne saken når det gjelder Telenor. Man kortslutter prosessen, man deltar ikke i prosessen, man driver ren og skjær utnyttelse av makt etter at prosessen egentlig er avsluttet. Det er det jeg spurte Kolberg om: Hvorfor skal det være slik?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg tror rett og slett Kolberg kanskje har misforstått hva denne saken dreier seg om, og hvordan en sak i kontroll- og konstitusjonskomiteen blir til, og hvordan vi jobber med det. Det forundrer meg en del. Det som er den offentlige debatten, er en del av den offentlige debatten. Det er ikke nødvendigvis de problemstillingene som vi er enige om i komiteen skal berøres. Når jeg snakker om hva denne saken har handlet om, er det fra det tidspunkt kontroll- og konstitusjonskomiteen har startet saken, åpnet saken, og de opplysningene som der har kommet. Så kommer det i det offentlige ordskiftet påstander om både det ene og det andre, og i en politisk billedliggjøring av hvordan man ser på den typen utnevnelser, er det ikke irrelevant å trekke sammenligninger av den typen som min partileder har gjort, snarere tvert imot. Men jeg gjør veldig sterkt oppmerksom på at korrupsjon er et strafferettslig begrep. Det har hun ikke sagt at det er. Hun har karakterisert dette med et bilde for å vise hvordan en del koblinger kan fremstå.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Hvis det hadde vært en påstand om korrupsjon, ville jeg ikke stilt meg bak den typen uttalelser, for det er en straffesak, og da ville man vurdert riksrett i den typen sak som vi har her. Det har vi ikke vurdert som aktuelt. Jeg tror det er et relativt klart svar. Men jeg synes også det er underlig at Martin Kolberg går så høyt på banen for å forsvare det han kaller Arbeiderpartiets eierskapsutøvelse, og på den måten stiller seg bak at det skal være snarveier inn i prosesser hvor store norske interesser er på tale. At han heller ikke i replikkordskiftet sist tok seg bryet med å besvare det spørsmålet jeg hadde om hvorfor han mener at det skal være slike snarveier for staten inn i offentlige selskaper som er avhengige av internasjonal tillit, viser at den arrogansen han hevder andre har, er han godt i stand til å fremheve selv.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg snakket ikke stort om Flåthen i mitt innlegg i det hele tatt, fordi jeg ikke er i tvil om at han har kompetanse som er relevant for styret i Kongsberg Gruppen. Det jeg snakket om i mitt innlegg, var prosessen frem til oppnevnelse, i en konstruksjon som verken statsråden eller andre tilstedeværende som ble spurt om det, hadde noen kjennskap til i andre selskaper. Det er det denne saken dreier seg om, ikke kompetansen til Flåthen, og egentlig heller ikke kompetansen til de øvrige medlemmene, som NHD har insistert på. Poenget er at de kortslutter prosessene og legger inn sine ønsker så sent at det er helt umulig å vurdere dem på en relevant måte. Dette med Flåthen gjorde de altså i et mellomvalgår, da det ikke var aktuelt å velge styre i det hele tatt. Jeg ser at det er en morsom øvelse å få meg til å si om jeg stiller meg bak den eller den sine uttalelser. Jeg synes ikke det er så interessant. Jeg synes det er mye viktigere at vi bruker tiden på å jobbe med den saken vi faktisk har her, og så får det offentlige ordskiftet være det det offentlige ordskiftet er.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Ja, president, men jeg lurer på om du skal prøve deg likevel. Jeg synes heller ikke det er et spesielt viktig spørsmål i den saken vi behandler, fordi karakteristikken om mafiavirksomhet kom jo ikke på bakgrunn av at navn var spilt inn. Det er en helt legitim rett som eier har til når som helst å spille inn navn. Det som er utfordringen her, er at man kortslutter prosesser selskapet har og gjør det man vil, i strid med de øvrige aksjonærenes interesser. Valgkomiteen i Kongsberg Gruppen var helt tydelig i høringen på at de aldri ville gjort noe tilsvarende hvis det var en annen av eierne i Kongsberg Gruppen som hadde henvendt seg til dem på den måten. Det betyr at staten bruker den maktposisjonen de har – og de er i en særstilling når det gjelder eierskapsmakt i de selskapene – på en måte som ikke styrker selskapet. Profesjonell eierskapsutøvelse handler om å sikre de verdiene vi i fellesskap eier. Det er skattebetalernes verdier som skal håndteres, og det å svekke tilliten til de selskapene er alvorlig. Det er det den saken handler om. At man bruker språklige bilder i det offentlige rom for å forklare hvordan man ser på den håndteringsmåten, kan jeg ikke klare å kritisere.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg kjenner ikke de interne prosessene i valgkomiteen i Telenor-styret, og det skal jeg heller ikke gjøre. Det som er forskjellen, er at Bakkes kompetanse ikke ble vurdert som en konkurrent og en komplementerende kompetanse mellom de 60–70 kandidatene som ble vurdert i utgangspunktet. Telenor hadde den praksis – og det er en grei praksis – at styreleder hadde samtaler med dem som var aktuelle for styreverv i forkant av innstillingen. Det skjedde ikke med Hallvard Bakke. Når det gjelder det øvrige, at jeg ikke tar stilling til det politiske ordskiftet, er det tøv. Jeg tar definitivt stilling til det politiske ordskiftet. Jeg sa nettopp at jeg ikke kan se noen problemer med at man forsøker å billedliggjøre et syn, når man ser den typen utnevnelser skje i det offentlige rom.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Katta 1 og katta 2 har sikkert kommet ut av sekken mange ganger. Vi har hørt det også i det offentlige ordskiftet, men jeg kan ikke helt se at det er veldig relevant. Det jeg har sagt, og det jeg mener, er at vi må forholde oss til det som er kontrollsaken. Det har ikke Martin Kolberg gjort noe forsøk på å gjøre i dag. Han forsøker å få saken til å dreie seg om absolutt alt annet som ikke har noe med kontrollsaken å gjøre. Vi har i kontrollsaken helt definerte spørsmål og problemstillinger, som har vært gjenstand for en kontrollhøring, og som vi har fått svar på. Alt som det ble spurt om, og alle svarene i kontrollhøringen, er offentlig tilgjengelig. Jeg mener det gir et helt fundamentalt annet virkelighetsbilde enn det representanten Kolberg nå forsøker å fremstille det som. Det blir en gjentakelse og gjentakelse i en blanding av hva som er sagt i det offentlige ordskiftet, og hva kontrollsaken har dreid seg om. Jeg har ikke problemer med at folk som ser dette fra utsiden og leser medieoppslagene om dette, forsøker å få frem hvor ille de mener dette er, ved hjelp av bilder. Vi bruker forskjellige ord, det gjør Kolberg og Stoltenberg også. Men det å forsøke å billedliggjøre et problem synes jeg er greit.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg skulle ønske at representanten Christensen hadde fått sin egen statsråd til å se litt nærmere på den virksomheten han har gjort i de tre sakene, og kanskje vært noe mer ydmyk i tilnærmingen sin enn det han har valgt å være. Ydmykhet er en dyd, som vi alle kanskje i større grad enn det vi gjør, bør ta med oss. Den oppfordringen er en god oppfordring til flere enn meg og mine partikolleger. Jeg er litt overrasket over at representanten Christensen adopterer virkelighetsforståelsen til Martin Kolberg. Hun var selv til stede på kontrollhøringen og fikk med seg alt som ble sagt, og jeg tror nok – hvis man legger godviljen til i denne saken – at man ser at den profesjonelle eierskapsstyringen fra statens side har sviktet i de tre sakene. Det mener en klar og samstemt opposisjon. Litt mer ydmykhet fra regjeringspartienes side kunne kanskje også vært på sin plass, slik at vi kunne kommet videre og lært av denne saken, som etter min oppfatning helt åpenbart viser at staten i de tre sakene ikke har vært tilstrekkelig profesjonell og ved det brutt Stortingets forutsetninger for eierskap.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg kan ikke helt forstå at representanten Christensen kan få det ut av dette replikkordskiftet. Det er vel heller det motsatte jeg har sagt. Det som er bra med den moderne teknologiske verden vi lever i, er jo at hvem som helst nå kan gå inn og se på disse kontrollhøringene, og få sitt eget bilde av virkeligheten, og de kan lese alt som ble sagt, og få sitt eget bilde av virkeligheten. Så får heller Christensen og jeg være uenige om hva vi oppfattet fra denne høringen. Jeg forstår at det er veldig ulike ting. Det jeg har sagt, er at jeg ikke har problemer med at man bruker sterke bilder når man ser slike eksempler som man har sett her. Det er jo ikke helt fjerntliggende å si at det kan være et motiv at en LO-leder som administrerer et system som gir millioner på millioner av kroner til Arbeiderpartiets valgkamp, blir plassert i et styre for et selskap og mottar godtgjørelse for det. Det er ikke helt unaturlig å forsøke å billedliggjøre det for folk flest.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det er mulig at vi snakker litt forbi hverandre, for det ene er uttalelser som kommer på bakgrunn av medieoppslag. Disse medieoppslagene førte til kontrollsak. Så har kontroll- og konstitusjonskomiteen laget sin sak, basert på de opplysningene som vi da fikk fra media og fra statsråden. Deretter har vi gjennomført kontrollhøring. Uttalelsene som Christensen viser til, kom jo lenge før dette ble en formell kontrollsak i kontroll- og konstitusjonskomiteen. Så jeg tror rett og slett at også Christensen må se litt nærmere på hva som egentlig er kontroll- og konstitusjonskomiteens sak, og hva som blir debattert utad, i media. Det er noen ganger litt ulikt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det er fristende å bite på denne forenklede versjonen av Hallgeir H. Langelands syn på Fremskrittspartiets politikk. Jeg skal prøve å la det være. Jeg hadde egentlig tenkt å innlede med at SV, som et lov-og-orden-parti, er opptatt av at andre skal følge regler, men så kom jeg på at SV ikke er et lov-og-orden-parti, så jeg tenkte at det også var en dårlig innledning. Men jeg prøvde meg på Martin Kolberg i stad for å få ham til å fortelle hvorfor det er så viktig at staten som eier skal ha en snarvei forbi alle de prosessene som alle andre eiere er en del av. Det i hvert fall SV forsøker å gi et inntrykk av, er at det er et parti for den lille mann. Jeg antar at det da også er den vanlige aksjonær. Det er masse folk som er aksjonærer i Telenor. Hva er årsaken til at staten skal ha et eget opplegg for måten den spiller inn i disse prosessene på, på bekostning av den lille mann?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det siste er veldig enkelt å svare på – selv om det vel er jeg som skal stille spørsmålene, og Langeland som skal svare i denne runden – nemlig at medias fremstilling av denne saken er blitt bekreftet. Det er en ganske stor endring – fra det å ha ubekreftede påstander i media til det å ha bekreftet en situasjon og et hendelsesforløp. Det mener jeg er hele poenget med kontrollhøringer. Det er mulig Langeland mener noe annet. Når staten i et selskap, som f.eks. Telenor, beslutter å selge seg ned og inviterer både den lille og den store mann og kvinne i gata for å bidra inn i et aksjonærfellesskap for å sikre verdier, men selv beholder et flertall av aksjene, burde ikke det også føre til at staten har den nødvendige respekt for de øvrige aksjonærene ved å følge de prosedyrene som alle de andre aksjonærene må følge? Akkurat det samme er tilfellet i Kongsberg Gruppen, hvor valgkomiteen i kontrollhøringen sier: Hadde noen andre eiere – store eller små – kommet til oss med dette, hadde vi nektet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det er jo riktig at det er ulike rettigheter, ut fra hvor stor aksjepost du har. Men alle aksjonærer fortjener den samme respekten. Jeg forstår at Hallgeir H. Langeland ikke er så opptatt av det, men at eierskap på SVs hender betyr at de bruker det flertallet på akkurat den måten de vil. Det er jo akkurat det børsdirektøren sier: Vi skaper store utfordringer når det gjelder tilliten til det statlige norske eierskapet. Det er akkurat det som er utfordringen når en ikke klarer å forholde seg til de rammene som alle andre forholder seg til. Så må jeg bare stille et spørsmål knyttet til det Langeland tok opp i sitt innlegg om Børge Brende. Denne kontrollhøringen hadde altså tre konkrete hendelser i tre konkrete selskaper som utgangspunkt. Så insisterte regjeringspartiene på å få med et par ekstra, bl.a. Børge Brende, som for øvrig ikke har noe med Fremskrittspartiet å gjøre, selv om Langeland forsøker å fremstille det som om det er høyrepartier. Det er ulike partier, og han har ingenting med oss å gjøre. Man mente det hele var bortkastet tid. Børsdirektøren og ulike styrerepresentanter er uenig i det. Børge Brende hadde ingenting nytt å tilføre saken – eller hadde han det?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Representanten Langeland var nå så ivrig med å svare på noe jeg ikke spurte om, så jeg gir ham 1 minutt til. Hva var det for noe nytt Børge Brende bidro med i den kontrollhøringen, som SV mente var helt unødvendig?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
La meg først korrigere noe i representanten Lundteigens innlegg, hvor han konkluderte med at jeg som komitéleder hadde sagt at saken ville vært unngått dersom det hadde vært utvist noe mer ydmykhet fra statsrådens side. Det er direkte feilsitat. Det er ikke det jeg har sagt. Det var en generell kommentar knyttet til ydmykhet som en del politikere kan ta med seg videre – ikke bare statsråden, men også vi andre. Jeg har lyst til å utfordre Lundteigen på det jeg har forsøkt å utfordre både Kolberg og Langeland på. Det er prosedyrer for hvordan man skal spille inn representanter som en ønsker inn i et styre. Hvorfor mener Lundteigen det er riktig at staten som eier skal benytte seg av en særskilt mulighet til å kortslutte disse prosessene på de andre eiernes bekostning?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Bare en kort oppfølging: Betyr det da at representanten Lundteigen er enig i den kritikken som er kommet, og at han er enig i at regjeringen må gå igjennom måten de håndterer denne typen saker på?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Jeg tolker det som et ja, og det er jeg glad for. Jeg er fornøyd med det svaret. Jeg må også stille et spørsmål knyttet til Kongsberg Gruppen og utnevnelsen av Flåthen, for der kom Lundteigen i skade for å gi inntrykk av at det var noe valgkomiteen på sitt eget vis hadde kommet til, og at de sto fullt og helt bak den konklusjonen. På spørsmål i kontrollhøringen brukte jeg som eksempel – og det er gjengitt i innstillingen – den fremstillingen representanten Kolberg forsøkte å gi i denne saken, som var i tråd med det representanten Lundteigen nå gjorde, nemlig at dette var noe valgkomiteen kom på etter eget hode, og at de sto fullt og helt bak. Jeg spurte konkret Morris om det var en riktig forståelse av situasjonen, og hun svarte «Nei». Jeg lurer på om Lundteigen vil korrigere det han nettopp svarte?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det var jo et artig innlegg fra næringskomiteens leder. Det fremgår altså av innstillingen to helt konkrete forhold som opposisjonen mener det foreligger brudd på. Det ene er forutsetningen om at aksjonærer skal likebehandles, og det andre er at eierskapsutøvelsen skal være profesjonell. I tillegg bygger kontrollhøringen opp rundt den øvrige kritikken som fremgår av innstillingen, så ved å lese innstillingen litt nøyere, ville sikkert lederen av næringskomiteen ha fått med seg det. Jeg vil stille et spørsmål til lederen av næringskomiteen nettopp fordi han er det. Jeg har forsøkt å få svar på hvorfor det er viktig at staten skal ha sin egen bakvei inn i nominasjonskomiteenes arbeid i store statlige selskaper, hvor staten er deleier, men ikke heleier. Hva er årsaken til at staten skal ha denne snarveien og kortslutte de prosessene selskapets øvrige aksjonærer må forholde seg til?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det står jo i direkte motstrid til det som flere sentrale styrerepresentanter, som representerer staten i store deleide statlige selskaper, har skrevet i en artikkel som jeg viste til i mitt innlegg. Dette er ikke en diskusjon om hvorvidt staten har rett til å spille inn kandidater eller navn eller om det er riktig eller ikke å ha dialog med en stor eier. Selvfølgelig er det naturlig å spille inn navn, selvfølgelig er det naturlig å ha dialog med stor eier. Poenget her er at i Telenor-saken har de jobbet i åtte måneder og har hatt 23 møter, og når det er ferdig, da kommer staten med innspill på et navn, til tross for at departementet har vært representert i valgkomiteen. Det er en kortslutning. Det er en snarvei som ingen andre aksjonærer har tilgang til å benytte seg av. Akkurat det samme er tilfellet i Kongsberg Gruppen-saken, hvor valgkomiteen i kontrollhøringen var helt tydelig på at ingen andre aksjonærer ville blitt behandlet på den måten som staten ble. Da er spørsmålet: Hvorfor skal staten ha muligheten til å kortslutte slike viktige prosesser i store internasjonale selskaper?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det er vi jo skjønt enige om at det er helt naturlig og helt vanlig, og det bør også gjøres, men det bør gjøres på den samme måten som absolutt alle andre aksjonærer får anledning til, ikke gjennom en kortsluttet prosess. Jeg synes det er en merkelig form for skyggeboksing som lederen av næringskomiteen driver. Han har sikkert lært av statsråden, for han har sagt akkurat det samme i media, at siden det er enstemmige innstillinger fra komiteene, så er alt såre vel. Det er – med respekt å melde – helt på siden. Hvis valgkomiteen ikke tar hensyn til et press fra den største eieren om hva de skal gjøre, ja, så vet de hva som er resultatet, da er de ferdige, da har de ikke den jobben i neste runde. Dette bekreftes av måten Martin Kolberg reagerte på Aftenposten-artikkelen på. Han sa at ikke bare opponerer de mot statsråden, men de opponerer mot et stortingsflertall, og de bør tenke seg om for å vurdere om de i det hele tatt bør sitte i et slikt styre. Er lederen av næringskomiteen enig med Kolberg i at styrerepresentanter ikke skal ha egne meninger om viktige saker som vedrører selskapet?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det siste er jeg enig med statsråden i. Det er det han som står for, og jeg er skremt over vinklingen til statsråden. Det er greit å være uenig i en kontrollsak, men måte på arroganse bør det være også fra statsrådens side. Det skal også bli interessant å se hvordan referatet blir skrevet her, når man skal gå igjennom og sjekke sitatene. Når man tar litt delvis sitat og litt for egen regning, tenker jeg at det blir ganske spennende. Jeg har aldri sagt at styreleder innstiller til valg av styret. Dette er ting som statsråden tar fra eget hode. Jeg er godt kjent med de prosessene som går forut. Det som var diskusjonen, var om den sist innspilte personen hadde gått gjennom de samme prosessene, til de samme utvelgelseskriteriene som de andre styrerepresentantene. Er det ingen forskjell på å bli plassert inn i en slik prosess og bli utvalgt blant ca. 60–70 stykker og det å komme inn som et «benkeforslag», etter at kompetansen til de ulike styremedlemmene er valgt?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Dette utvikler seg på en ganske skremmende måte, etter min oppfatning. Statsråden legger vekt på de tingene han selv ønsker, tar ting ut av en sammenheng og bare lager en argumentasjonsrekke som han håper holder til slutt. Det å lese dette referatet etterpå, kan bli ganske spennende. Når jeg sier at synspunkter fra største eier er et benkeforslag, er jo det riktig, fordi prosessen frem til utvelgelsen i nominasjonskomiteen var ferdig. Staten har en egen representant i nominasjonskomiteen og kunne ha kommet med de innspillene, slik at vedkommende ville bli vurdert på samme måte som alle de andre representantene. Det ble vurdert 60–70 stykker. De ble kontrollert i forhold til hverandre for å sikre at de hadde den optimale kompetansen for selskapet, nettopp fordi det er valgkomiteens oppdrag å sikre en sammensetning som er best mulig for selskapet. Når hele denne prosessen – denne vektingen mellom ulike kandidater – er over, da sier statsråden: Bytt ut en av dem, jeg er ikke interessert i hvem, og erstatt vedkommende med en annen. At det kan kalles for noe annet enn uprofesjonell eierstyring, forstår ikke jeg!
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-18:
Det er mulig at jeg er veldig keitete til å formulere meg, så jeg skal prøve å gjøre det så enkelt som overhodet mulig. I dag holder det ikke at du er kvalifisert til å sitte i et styre i et internasjonalt selskap. Du må ha en kompetanse som kompletterer de øvrige medlemmene av styret. Når valgkomiteen skal sette sammen et sånt styre, går man igjennom de ulike delene som gjør at de konkrete menneskene – sammen – passer inn i et styre. Det er en viktig del av silingen frem til komiteens innstilling. Det er etter denne silingen, etter disse vurderingene, at statsråden har kommet med innspill på et navn. Hvorfor er det slik at statsråden insisterer på en snarvei inn i de styrerommene? Kunne han ikke gjort det med en gang, sånn at den kandidaten kunne vært vurdert opp mot den andre kompetansen til de andre styremedlemmene i styret, i tråd med det som er vanlig praksis?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
Eg vil ta sterkt avstand frå at SV ikkje har innflytelse i dagens regjering. Tvert imot. Derfor snakkar me om Framstegspartiet og frykta for at Framstegspartiet faktisk skal få innflytelse med sin politikk i ei ny regjering. Det ville dei jo fortena, men eg håper aldri det blir ei sånn regjering. Men det som skjer her, er at ein fortset med dei påstandane som høyringa har tilbakevist som eit problem. Det er det Vaksdal gjer no. SV har sjølvsagt stilt dei kritiske spørsmåla me skulle. Me stilte òg kritiske spørsmål til Børge Brende, ein person som Framstegspartiet ignorerte og sa ein ikkje ville stilla noko spørsmål i det heile. Så her må Vaksdal forklara seg betre enn det han gjer, ikkje berre utfordra SV i posisjon når det gjeld den jobben. Men me har frå fleirtalet si side gjeve eit signal til næringsministeren om at me ønskjer at ein skal føra protokoll i selskap som ikkje gjer noko skikkeleg med leiarlønnsproblematikken. Det er òg å driva politikk og aktivt eigarskap – som Framstegspartiet ikkje vil.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
Fordelen med SV er at me ønskjer statleg eigarskap, me ønskjer å vera med og styra statens eigarskap. Enkeltheita til Framstegspartiet er at ein skal selja seg ned, så slepp ein å ha noka styring i det heile. Privatiser, privatiser, privatiser. Då er det jo enkelt. Då sit du berre og ser på marknaden og marknadsmakta. Du bruker ikkje den eigarskapen du har sjølv. Det er god framstegspartipolitikk, men det er ikkje god SV-politikk. Når det gjeld det som skjer i selskapa med styreoppnemningar og leiarlønningar, er det nettopp tema som SV har vore synleg på i media. Det står noko om dette i innstillinga. Det står at dersom staten som eigar ikkje er fornøgd med leiarlønningane, skal ein skriva protokoll. Dersom ein skriv den protokollen, vil det eventuelt føra til at dei styremedlemmene som ikkje følgjer opp statens politikk, går ei utrygg framtid i møte.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
No veit ikkje eg kor mange aksjar den lille mann har. Mitt inntrykk er at det er fleire større menn enn små menn som har store aksjepostar. Med utgangspunktet mitt antar eg – dette må eg svara litt usikkert på, det må eventuelt næringsministeren svara på – at det har noko å gjera med at når du har ein høgare eigardel, altså over 50 pst., og ønskjer å gjera dette på ein måte som gjer at du ikkje hamnar i trøbbel, så kan det gjerast på den måten. Dette kan eg ikkje nok om, men dersom ein tar ein ny replikk her, vil eg håpa at leiaren av komiteen – altså teatersjefen – seier kva som er kome ut av denne høyringa, utover den litle tingen som står frå regjeringspartia si side, knytt opp mot protokoll på generalforsamlinga.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
Som sagt i mitt forrige svar er min kunnskap om dette avgrensa. Derfor svarte eg like utydeleg som eg kjem til å svara utydeleg no, for eg ser ikkje på det som eit rettferdsprinsipp at den med éin aksje skal ha dei same rettane som dei med 53 pst., som i Telenor-saka. Det ser ikkje eg nødvendigvis som det store poenget. Så er det òg sånn at når du driv med statleg eigarskap og eig mykje, må du òg tenkja strategisk opp mot det du vil oppnå med det selskapet, som den største eigaren. Då synest eg det for så vidt er rimeleg at ein har sånne rettar.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
Eg beklagar dersom eg fornærmar Framstegspartiet med å trekka dei inn i ein klump som heiter høgrepartia. Men SV er veldig klar over at Framstegspartiet er eit eige parti, og me ser fram til forhåpentlegvis å vera ein hovudfiende til den politikken Framstegspartiet står for. Når det gjeld respekten for dei små aksjonærane, tenkjer eg litt annleis. For det fyrste, hadde det vore opp til SV – i alle fall opp til meg – hadde dei statlege aksjepostane ikkje vore så små som dei er. Då hadde Statoil vore 100 pst. statleg eigd, og då hadde me ikkje å gjera med nokre små aksjonærar. Sånn ville det vore i fleire av selskapa. Det er utgangspunktet mitt. Respekt for småaksjonærar? Ja, men me skal òg ha respekt for det norske folk, som eig større delar i Telenor, Statoil osv. Den respekten må me ha for folk flest, som altså eig selskapa våre.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
Det Børge Brende gjorde, var at han bekrefta at han hadde fått ein posisjon – dei to styra han sat i. Når det gjeld det eine styret, Mesta, har eg faktisk vore i konflikt med han fordi han selde ut asfaltdelen, noko eg var imot. Han bekrefta at den prosedyren som var følgd her – når det gjeld næringsministeren – til punkt og prikke var riktig. Det var det viktig for oss å få fram i den høyringa. Det fekk me fram. Så fekk me òg fram at statleg eigarskap er viktig, og at til og med Høgre-folk kan vera med og bidra til at det funkar.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Både Senterpartiet og Høyre er veldige tydelige på hva som ligger i eiendomsrett – var i hvert fall tidligere – nemlig at eiendomsrett gir styringsrett. Her står vi overfor et selskap – Telenor eksempelvis – hvor det offentlige, staten, har 53,97 pst. eierskap. Og så brukes det fra representanten Foss begreper som «makta rår» og «press». Den beste karakteristikk av det er hersketeknikk. Det er en velkjent hersketeknikk fra representanten Foss. Det som er spørsmålet, er: Ville representanten Foss hatt tilsvarende språkbruk overfor en privat majoritetseier?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Poenget mitt er aksjeloven. Poenget mitt er sjølsagt at et styre i et aksjeselskap skal representere alle. Det er mindretallsaksjonærer, og det er flertallsaksjonærer, og det vi nå altså snakker om, er et selskap hvor staten er en flertallsaksjonær. Så bruker representanten Foss og Høyre her konsekvent begreper som «makta rår» og at staten utøver et «press» for at man altså skal få en representasjon av sine verdier i henhold til det som er statens interesser. Jeg gjentar spørsmålet mitt: Er det vanlig at partiet Høyre bruker tilsvarende karakteristikker for aksjeselskaper hvor private eiere sitter med en tilsvarende posisjon?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Jeg må bare ta til etterretning de svar som her blir gitt. Men det er da i et tomrom at en tilsvarende karakteristikk som det representanten Foss her gir av staten som majoritetseier i et aksjeselskap, er noe som for ham er helt fremmed i forhold til tilsvarende private eiere i aksjeselskaper, og det viser vel hvilken politisk agenda som egentlig ligger bak hele denne saken.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Det som er det prinsipielle her, er at enhver eiendomsrett gir styringsrett. Her er det et aksjeselskap hvor staten er deleier. Det er Telenor vi diskuterer som et eksempel. Staten er en deleier med 53,97 pst., og staten – gjennom sine personer – sikrer da at representasjonen i styrende organer er i henhold til statens interesser. Det er det representanten fra Høyre karakteriserer som at makta rår og at det utøves press. Det er det jeg har påpekt som en hersketeknikk i forhold til hva som er og burde være i statens objektive interesse, enten staten er representert ved dagens regjering eller ved en regjering hvor Høyre er toneangivende.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Det som har kommet fram i høringa under komiteens behandling, er at statsråden ikke har gått utover sine fullmakter. Når det gjelder påstanden med hensyn til LO-lederen, og at statsråden og departementet var involvert i det, ble det her tidlig klart at det som var sannheten, var at det var valgkomiteen som på sjølstendig grunnlag valgte en slik løsning, som innebærer at en varerepresentant – i dette tilfelle Roar Flåthen – får fast møterett og en høy godtgjørelse. Det er noe som valgkomiteen gikk inn på. Det er sikkert mange meninger om det. Jeg er blant dem som ikke har noen spesiell sans for den formen for godtgjørelse, men det er da en vurdering som de som tok den, har ansvaret for.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Det er viktig å undersøke påstander. Det ble en brevveksling mellom komiteen og statsråden, og de svar som ble gitt på saken, var for oss fyllestgjørende. Den videre behandlinga har ikke gitt informasjon som har kunnet påvise at statsråden har brutt de retningslinjer som er for statlig eierskapsstyring.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Det jeg sa om ydmykhet, var en forståelse jeg hadde av det som var komitélederens innlegg, og jeg beklager hvis jeg skulle ha uttrykt meg annerledes. Men dette lå klart som min forståelse av det som var innlegget til representanten Anundsen. Når det gjelder prosedyrer, er det klart at enhver organisasjon har prosedyrer, og en må ha prosedyrer for å ha ryddighet. Fra regjeringspartienes side har vi påpekt at ved to anledninger har prosedyrene ikke blitt fulgt, ved at vi sier at en har kommet for seint med sine kandidater.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Alle tre regjeringspartiene påpeker i innstillinga det jeg nå nettopp sa, nemlig at det i to tilfeller har vist seg at Nærings- og handelsdepartementet har kommet med innspill på kandidater noe seint. Det er noe vi ser på som ikke ønskelig, og jeg regner med at departementet gjennom denne diskusjonen vi har her i dag, påser at en går fram på en slik måte at en på et tidligst mulig tidspunkt, for departementets eierinteresser, spiller inn sine folk for å ivareta sine interesser. Jeg regner med at departementet for næring og handelsvirksomhet er en lærende organisasjon.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Jeg har ingen behov for å korrigere det. Det jeg sa, var at når det gjaldt godtgjørelsen til Flåthen, var det en beslutning som valgkomiteen tok – hvordan det skulle være. Når det gjelder Flåthens navn inn i valgkomiteen, var det sjølsagt framsatt av statens representanter i valgkomiteen.