Marit Tingelstad (Senterpartiet), 1999-10-06:
Stortingsmeldingen om videregående opplæring og evaluering av Reform 94 er godt mottatt av høringsinstansene og opinionen. Den har fanget opp de aktuelle utfordringene som erfaringene med reformen så langt har lagt for dagen. Senterpartiet er tilfreds med de endringsforslag som Regjeringen fremmer i meldingen, og som i hovedsak støttes av komiteen. Bekymringen for at reformen ikke har klart å gi tilfredsstillende tilbud til alle elever, blir bekreftet i evalueringsrapportene. Det er langt igjen før vi kan si at elevene får den tilpassede opplæringen som lov og læreplan forutsetter. Dette gjelder særlig elever med svake forutsetninger for teoretisk læring. Jeg er glad for at meldingen tar så klar stilling til denne utfordringen og understreker at nå må innholdsdelen prioriteres. Komiteen følger opp dette. I merknadene om annen kompetanse/delkompetanse, og i den om særløp, presiseres særlig tilpasset og differensiert opplæring samt retten til å tegne opplæringskontrakt ut fra beskrevet kompetanse for bestemte arbeidsoppgaver. Jeg trekker fram dette området først fordi det etter mitt skjønn er den måten vi tilrettelegger for de svakeste på, som er kjennetegnet på et samfunns verdisyn. Ved å gi elever tilbud som gjør at de føler de får brukt sine evner og anlegg, om enn disse er begrenset, har vi, foruten å ha foretatt et viktig verdivalg, også lagt til rette for forebygging generelt. Senterpartiet har støttet reformen, men har samtidig vært kritisk til den firkantede holdningen til endringer underveis og mangelen på fleksibilitet som forrige regjering styrte etter. Nå er det et tilbakelagt stadium, og jeg vil gi ros til saksordføreren som har tilstrebet å få laget en grundig og god innstilling med bred tilslutning fra komiteen. Reformen var spesielt viktig for yrkesutdanningen, ikke minst for jentene, som tradisjonelt ikke hadde så mange fagretninger å velge i som førte fram til yrkeskompetanse/fagbrev. Likeledes var reformen nødvendig for samfunnets behov for økt kompetanse i tillegg til bedre utnytting av offentlige midler i skolesektoren. Mange mål er nådd, men viktige deler står igjen før vi kan si oss tilfreds. Nå må fokus konsentreres mot læringsmiljø og den enkelte elevs/lærlings potensial for læring og utvikling innenfor alle studieretninger. De foreslåtte utviklingsprosjekter tar sikte på nettopp dette, særlig yrkesretting av allmennfagene ved yrkeslinjene. Jeg mener det i den teknologiske verden vi lever i, blir feil å redusere allmennteorien, slik Høyre og Fremskrittspartiet foreslår. Jeg har merket meg at dette ikke er foreslått av opplæringsrådene, og jeg anser dem som de viktigste fagkyndige her. Videregående opplæring er avhengig av sterk medvirkning fra næringslivet, og Reform 94 bygger på et tett og forpliktende samarbeid. Det er grunn til å rose partene i arbeidslivet for deres bidrag. Reformen har vært krevende for alle parter, ikke minst for det pedagogiske personalet. Jeg synes Stortinget bør erkjenne at det ble for dårlig tid til etterutdanning for mange lærere. Samtidig må vi gi honnør til lærere og skoleledere, som stod på i en hektisk og krevende tid. Det har vært strid om omfangsforskriften der fylkene tilpliktes å ha et visst antall elever i videregående opplæring – altså ikke bare elevplasstilbud – i forhold til årskullet. Stortinget har tidligere sagt seg enig med Riksrevisjonen i at forskriften ikke er et hensiktsmessig styringsinstrument. Etter mitt skjønn kan denne virke direkte sentraliserende. Dette går særlig ut over skoler i grisgrendte strøk. Jeg er glad for at departementet nå arbeider med andre tiltak for å sikre at fylkene gir tilbud i forhold til lovverket. Samtidig vil jeg tillate meg å uttrykke glede over at Regjeringen i statsbudsjettet lover at voksne skal få rett til videregående opplæring. Jeg mener at Arbeiderpartiets og SVs forslag nr. 2 dermed er overflødig, og håper at det kan trekkes. Videre har jeg merket meg at de samme partier hadde forventet konkrete forslag til endringer i tilbudsstrukturen, slik de uttrykker det i innstillingen. Jeg tror det var klokt av departementet ikke å gå lenger enn det har gjort når en ser reaksjonene på forslagene som antyder endringer i antall VK I-kurs og sammenslåinger av grunnkurs. Jeg vil hevde at oppstart av de to nye grunnkursene innenfor merkantile fag og media/kommunikasjon fra høsten 2000 er på grensen av det forsvarlige ut fra kvalitetssikring av innhold og videre løp. Ut fra en samlet vurdering og prosesser i komiteen er sentrumspartiene med på vedtaket. Jeg forventer likevel at departementet vil varsle Stortinget om det skulle vise seg at det ikke blir forsvarlig å sette dette i gang neste høst, og viser til komiteens merknad, der det heter: «Komiteen meiner vidare at det er viktig å sikre aktiv medverknad frå bransjane og partane i utforminga av grunnkursa og det vidare løp, og komiteen føreset at dette skjer før grunnkursa vert sette i verk.»