Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2011-11-25:
Gjennom folketrygden kan det gis tilskudd til anskaffelse eller gjenanskaffelse av bil når søkeren har varige forflytningsvansker, er avhengig av egen bil i forbindelse med transport til og fra arbeid eller for å bedre funksjonsevnen i dagliglivet. Det forutsettes at brukeren har et reelt og omfattende transportbehov, og det har jo faktisk de fleste mennesker i dag. I St.prp. nr. 1 for 2002–2003 ble det foreslått en forenkling av folketrygdens bilstønadsordning. Det ble foreslått en differensiering mellom brukere som hadde behov for ordinær personbil, og brukere som hadde behov for en spesielt tilrettelagt kassebil. For gruppe 2 ble det foreslått at eksisterende stønadsordning i det vesentlige skulle videreføres. Denne gruppen skulle komme bedre ut med den nye ordningen. Slik forskriften i ettertid ble utformet, og slik den praktiseres i dag, oppfylles ikke det som var Stortingets intensjon, men fører i stedet til at mange flere personer med store bevegelseshemninger får avslag på søknad om gruppe 2-bil – mange flere nå enn tidligere. Fremskrittspartiet hadde derfor store forhåpninger til at Stortinget ville sette skapet på plass da de ble klar over hvordan tildelingspraksisen hadde utviklet seg, og hvordan dette daglig rammer personer som ikke får oppfylt sine rettigheter til å delta i arbeidslivet, i fritiden og i sosiale sammenhenger. Enkelte brukere har klaget sin sak inn for Trygderetten uten å få medhold. I ett tilfelle fikk søkeren medhold i lagmannsretten, men tapte i Høyesterett da Arbeids- og velferdsdirektoratet anket saken dit. Tildelingspraksisen ble etter det ytterligere innskjerpet. Den mest kjente mediesaken er kanskje Filip-saken, som ble nevnt her, og som TV 2 har fulgt opp med jevne mellomrom. Også andre foreldre som ikke har fått innvilget sine søknader, har stått fram i media for å vise hvor håpløs dagens tildelingspraksis er. Disse foreldrene har nå til en viss grad blitt hørt. Fra neste år vil reglene bli noe mer fleksible for barn under 18 år, men hvorfor vil ikke regjeringen også være med på å endre forskriften for dem over 18 år, slik at de får oppfylt sine behov? Regjeringspartiene kan umulig være i den tro at behovet for transport og egen bil bortfaller når en person fyller 18 år og selv kan kjøre. De siste par årene er budsjettposten til kassebiler redusert med over 200 mill. kr, noe som vitner om at stadig færre får innvilget sine søknader. De fleste som får avslag, er faktisk voksne. TV 2 har også hatt flere innslag om Henrik, som ble fratatt sin kassebil uten å få noen ny bil i det hele tatt. Dette ble begrunnet med at han ikke hadde noe omfattende transportbehov. Det bestemte Nav. I NRK-nyhetene på onsdag fikk vi historien om Odd Arne Mathisen, som trenger en tilpasset bil for å få seg jobb, men det ville ikke Nav gi ham fordi han ikke er i arbeid. Det er kanskje ikke så merkelig at regjeringen så langt ikke har lyktes med å hjelpe flere med nedsatt funksjonsevne inn i arbeidslivet, når mange må bruke år og krefter på å bevise overfor Nav hva de har behov for. Dessverre er det mange som gir opp kampen i slike saker. Den 9. februar i år besvarte statsråden et spørsmål fra meg om hun ville vurdere en endring i bilforskriften. Statsråden svarte da med å henvise til Høyesteretts dom. Det er nettopp det vi håpet å endre i dag, for det er jo en forskriftsendring som må til for at ikke denne praksisen skal fortsette. Hun viste også til at det var en budsjettmessig sak, og sa følgende: «Så kan jeg, i likhet med representanten, si at jeg kunne også ønske at alle som trengte det, fikk. Men som et ansvarlig regjeringsparti gjør man også noen økonomiske prioriteringer i forbindelse med budsjettet.» Regjeringen bevilger nå kun 18 mill. kr ekstra til en bilordning, slik at de under 18 år blir ivaretatt. Det ville vært behov for ca. 300 mill. kr for at også voksne skulle bli ivaretatt. Det er et lite beløp i det store statsbudsjettet. Årsaken til at de gir etter for barn, er kanskje at TV 2 gjentatte ganger har synliggjort den håpløse situasjonen for foreldrene til Filip og andre. Men hva med alle dem som selv kan kjøre bil, alle dem over 18 år? Regjeringen er fullstendig klar over at mange får avslag til tross for at de har store bevegelseshemninger og behov for kassebil. Er dette en ansvarlig politikk? Mange som tidligere var kvalifisert for klasse 2-bil, får nå tilbud om en bil med vanlig henger. Dem vi har snakket med, mener at dette er et uhensiktsmessig hjelpemiddel, og hjelpemidler skal være hensiktsmessige. På tross av det som har kommet fram i høringer, gjennom media og ved direkte henvendelser fra søkere, vil altså ikke regjeringspartiene slutte seg til forslaget. Dette viser hvordan hjelpemidler til funksjonshemmede systematisk nedprioriteres av den rød-grønne regjeringen. Jeg er oppriktig skuffet og tar opp forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti.