Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-03-16:
Aller først vil jeg understreke at alle som deltar i debatten i dag, har et ønske om å begrense skadevirkningene av tobakk sett i et folkehelseperspektiv. Men når man har et ønske om å begrense skadevirkninger av tobakk og røyking, bør man ta utgangspunkt i at det kan dokumenteres at de endringer man foreslår, fungerer som tiltak som reduserer bruken av tobakk. Dette er ikke tilfellet i denne saken. Når man går til et så vidt drastisk steg som å forby oppstilling av, eller å usynliggjøre, varer som er lovlig omsettbare til personer over 18 år – som tobakksvarer er – bør det og skal det, sett med mine øyne, foreligge dokumentasjon på at det å gjøre varene usynlige faktisk har en folkehelseeffekt, at det faktisk gir en gevinst gjennom mindre røyking. Erfaringer fra andre land som har gjennomført forbud mot synlig oppstilling av tobakksvarer, som på Island eller i deler av Canada, kan ikke påvise noen markant nedgang i salget av tobakksvarer, til tross for at tobakksvarer har vært «ikke synlige» i mange år. Tvert imot er det slik at man der ligger på det samme nivå som man gjorde før man innførte et slikt påbud. Det er derfor enkelt å se at det er de globale trendene som har størst innflytelse på røykevanene i verden, og ikke denne typen forbud som her er foreslått. Det er på den ene siden forunderlig at vi i Norge med dagens regjering har en debatt om å få dele ut gratis heroin til narkomane, mens man på den andre siden ønsker å forby synlig oppstilling av tobakksvarer i butikkene. Det er også på det rene at det er en pågående debatt knyttet til å forby salg av røyk på bensinstasjoner og i kiosker, og da blir det et paradoks at man på det nåværende tidspunkt krever at det skal foretas ombygginger til en kostnad på rundt 30 000 kr pr. utsalgssted, for så senere å forby deres mulighet til å selge disse varene. Det vil jo da bli en dobbel utgift. En annen side er også at erfaringer fra de land som har innført et forbud, viser at salget av tobakksvarer blir mindre hos de små aktørene og større hos de store. Vi får en monopolisering av salget. Dette taler ikke godt for nærbutikken eller nærkioskens mulighet til å overleve. Det er forunderlig at i denne saken er ikke de konkurransemessige konsekvenser vurdert, utover at saken har vært på en såkalt EØS-høring. Konkurransen mellom de ulike produkter og mellom de ulike butikker er altså ikke vurdert. Jeg vil igjen advare på det sterkeste mot de negative konsekvensene dette får for butikker i distriktene. En annen side er hvordan staten skal detaljbestemme og kontrollere spesialbutikker hva angår varesortiment. Staten skal kontrollere at spesialbutikker for tobakksvarer ikke skal ha et varesortiment som skal kunne tiltrekke seg andre kunder enn dem som skal kjøpe tobakksvarer. Hvor skal grensen gå for tobakkspolitiet? Er det slik at det er tillatt med is og forbudt med Coca-Cola? Det er også klart at det å likestille tobakk og snus ikke er forankret i forskning hva gjelder helseskader av tobakksvarer. Snus er heller ikke til sjenanse for andre, men produktet skal allikevel gjemmes bort. Fremskrittspartiet ønsker å opprettholde dagens røykelov med ett unntak. Røykere føler seg allerede i dag stigmatisert. Dagens forslag vil ikke gjøre situasjonen bedre. Men hvis man gir en åpning for at det kan røykes på ubetjente røykerom der det ikke er til sjenanse for andre enn dem som frivillig benytter seg av slike rom, og hvor det ikke siver ut røyk til tilstøtende rom, vil det i vår del av verden med mange minusgrader og dårlig vær være et godt tilbud til dem som allerede er avhengig av nikotin eller tobakksvarer. For de finnes, og de finnes i store grupper, og vi må som samfunn også sørge for at de kan ha akseptable løsninger som motarbeider stigmatisering av en stor gruppe mennesker. Jeg tar herved opp Fremskrittspartiets forslag.