Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2000-02-24:
Gjennom behandlingen av den odelstingsproposisjonen som vi nå diskuterer, foretar Stortinget en nødvendig opprydding i lovverket for ytelsesbaserte pensjonsordninger. Som saksordføreren sa i innledningen av debatten, er det vi behandler i dag og skal vedta, avslutningen på en lang prosess når det gjelder opprydding og fornyelse av det regelverket. Samtidig er det slik at det neppe er gjennom behandlingen av denne saken alene at vi løser problemet med de mange arbeidstakere i privat sektor som står utenfor en tjenestepensjonsordning. Derfor er også neste sak som Stortinget skal få på dette området, så viktig. Derfor legger også komiteen en rekke føringer i retning av neste sak, som gjelder de innskuddsbaserte pensjonsordninger, gjennom den innstillingen som foreligger i dag. En samlet komite peker på viktigheten av at Stortinget får anledning til å se disse to lovene som det her er snakk om, i så nær sammenheng som det lar seg gjøre. Derfor er det også ønskelig at vi får neste sak i tide, slik at disse lovene kan tre i kraft samtidig som forutsatt. Arbeiderpartiet ser en klar sammenheng mellom disse to sakene. Selv om de er forskjellig i sin karakter, er det to typer pensjonsordninger som begge ligger under skatteloven, og altså har en skattefordel, og det er helt nødvendig å se på punktene der lovene på sett og vis faller sammen eller krysser hverandre. Når Arbeiderpartiet i innstillingen har gått sammen med et flertall som åpner for å vurdere investeringsvalg på de ytelsesbaserte ordningene, er det nettopp fordi vi ønsker at også de ytelsesbaserte ordningene skal være best mulig for flest mulig i framtiden. Når vi foretar store reformer i pensjonssystemet, noe som er tilfellet når en ny innskuddsbasert ordning kommer, er det nødvendig at vi også gjør tilstrekkelige reformer i eksisterende ordninger. Det er begrunnelsen for at vi vil ha en vurdering av muligheten for å gjøre investeringsvalg også i den ordningen som vi behandler i dag. Som det allerede er sagt fra mange i debatten, er det et faktum at Regjeringens forslag til lov om foretakspensjon på en rekke punkter, for ikke å si på nesten alle vesentlige punkter, blir endret i Stortinget. Fra Arbeiderpartiets side er vi veldig godt fornøyd med at vi har fått gjennomslag for vårt viktigste endringsforslag. Det knytter seg til, som allerede påpekt i debatten, forslaget rundt AFP og forslaget rundt de fristilte kommunale selskapene. Vi i Arbeiderpartiet slutter ikke å forundre oss over hvor mange ganger regjeringen Bondevik og Restad skal foreslå endringer og inngripen i AFP-ordningen uten at det er kommet fram som et resultat av drøftinger partene imellom. Den debatten vi har hatt i dag, avspeiler nettopp en prinsipiell ulikhet i forståelsen av hva avtaleverket vårt betyr. I Norge er det slik, til forskjell fra de fleste andre land, at veldig mange av ordningene i arbeidslivet er kommet i stand gjennom avtaler og ikke gjennom lovgivning i denne sal. Det har vært et viktig system som også for framtiden vil være viktig. Da er det kolossalt viktig at vi ikke igjen opplever at det fra regjeringshold blir gjort inngripen i avtalefestede forhold uten at dette er kommet fram som et resultat av drøftinger mellom de samme berørte parter. Det er derfor viktig å få vite om det er slik at sentrumspartiene og Regjeringen etter den behandlingen vi gjør i dag, nå tar høyde for nødvendig kontakt med de berørte parter før man fremmer lovendringssak for Stortinget. De fristilte kommunale selskapene får etter dagens behandling beholde sitt rette skattefradrag for innbetalt pensjonspremie. Dette har det vært viktig for Arbeiderpartiet å få flertall for. Hvis det ikke hadde blitt slik, ville det vært en bremse i det omstillingsarbeidet som vi mener er nødvendig i mange kommuner. Regjeringens forslag kunne her bidra til å sette betydelige kjelker i veien for det vi ser som nødvendige omstillingstiltak i mange kommuner. I spørsmålet rundt de fristilte kommunale selskapene vil jeg påpeke at presiseringen av det punktet som er gjort tidligere i debatten fra representanten Siv Jensen, er Arbeiderpartiet enig i. Så kom Regjeringen til Stortinget med et meget godt forslag når det gjelder å ta hensyn til deltidsansattes muligheter til inntreden i pensjonsordningen samt spørsmål om rett til opptjening fra 20 år. Det var et positivt forslag, ikke minst sett fra et likestillingshensyn. Men her er det dessverre blitt slik at sentrumspartiene har gått bort fra Regjeringens forslag og gått inn på en lang overgangsregel som vi har store problemer med å se behovet for. Her har man lagt vekt på skremsler om kostnader for næringslivet framfor å vektlegge det som var Regjeringens gode begrunnelse. Det leder meg over til et annet anliggende som åpenbart bare Arbeiderpartiets representanter er opptatt av, nemlig spørsmålet rundt likestillingshensyn i denne lovgivningen. I dag er det foretakspensjonen vi har til behandling og ikke de innskuddsbaserte ordningene, men det er likevel slik at finanskomiteen har fått en henvendelse fra Likestillingsombudet, som peker på viktigheten av at nødvendige likestillingshensyn blir ivaretatt i den neste saken som Stortinget skal få til behandling, og som Regjeringen nå har under arbeid. Da synes jeg at det er riktig og nødvendig å bruke den anledningen vi nå har overfor Regjeringen og finansministeren, til å påpeke viktigheten av at de hensynene blir nøye vurdert før lovsaken blir lagt fram for Stortinget. Slik Regjeringens høringsopplegg har vært utformet, vil det innebære en ulik utbetaling for kvinner og menn som i utgangspunktet hadde betalt inn samme pensjonspremier, dette med utgangspunkt i antatt levealder. Dette er et komplisert prinsipielt spørsmål som har stor likestillingsmessig konsekvens, og som Regjeringen må vektlegge i det videre arbeidet med saken. Til slutt: Den sak vi behandler nå i dag, er en bit av et stort mønster som til sammen utgjør pensjonssystemet vårt. Som jeg har nevnt, og som flere har nevnt i dag, kommer det flere saker. Vi får de innskuddsbaserte ordningene, og vi vet også at det ligger store saker til vurdering i Regjeringen, bl.a. oppfølging av Moland-utvalgets innstilling. Vi er inne i en periode der store og vesentlige pensjonsspørsmål skal finne sin avklaring. Det er meget viktig at disse sakene ses i en sammenheng, selv om det nødvendigvis må bli slik at de må behandles enkeltvis i Stortinget. Fra Arbeiderpartiets side har vi signalisert klart politisk at vi også ser nødvendigheten av at man går inn og gjør reformer i det pensjonssystemet som knytter seg til folketrygdens ordninger, ikke minst som følge av de endringer vi gjør i det øvrige pensjonssystemet gjennom den type sak vi behandler i dag, og den vi vet ligger foran oss.