trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Representanten Flåtten etterlyste i sitt innlegg kritikk av oljepengebruken. Jeg vil minne om at i valgkampen i 2013 uttalte Erna Solberg at regjeringen Stoltenberg brukte mindre enn to av ti oljekroner til varig vekst i fastlandsøkonomien. Den store oljeavhengigheten som Jens Stoltenberg har skapt de siste årene, betyr svakheter og sårbarhet i norsk økonomi, uttalte hun videre. At hun da skulle bli den statsministeren som brukte alle muligheter til å bruke enda mer oljepenger, er på grensen til oppsiktsvekkende. Som vi hørte: Både i tilleggsproposisjonen i fjor, i nysalderingen og i revidert ble fristelsen for stor. Jeg konstaterer også at alle de andre, alternative budsjettene fra partiene på Stortinget inneholder mindre oljepenger enn regjeringens. Kan representanten Flåtten da fortelle hvor mange oljekroner som nå brukes feil? Kan han også fortelle oss om andelen feilbruk av oljekroner gikk opp eller ned med forliket med Kristelig Folkeparti og Venstre?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Med respekt å melde må jeg si at de aller fleste tiltakene og områdene som Flåtten her ramser opp, med ett hovedunntak, bruker Arbeiderpartiet mye og til dels mer penger på. Så jeg må da prøve å stille spørsmålet på en annen måte: Kan han fortelle hvor mye penger regjeringen nå bruker på vekstfremmende tiltak? Og ikke minst: Hva slags konkrete tiltak brukes det nå mer penger på enn tidligere? Jeg leste i avisen at støtte til samisk og til folkehøyskoler var to av de tiltakene. Det støtter også Arbeiderpartiet. Lettelser i formuesskatten er nevnt, men det er jo bortimot unison enighet blant ekspertene om at det ikke er spesielt treffsikkert når det kommer til vekst. Jeg vil gjerne ha andre eksempler på vekstfremmende tiltak. Jeg vil også veldig gjerne utfordre Flåtten og høre hvorfor de ikke definerer f.eks. barnehager som vekstfremmende. I Høyre-kommunen Rana i Nordland må foreldrene nå kjøre ungene sine til nabokommunen Hemnes for å få barnehageplass. Mener Flåtten at det er vekstfremmende?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Representanten Flåtten brukte ordene «arbeidsplasser» og «verdiskaping» mange ganger i sitt innlegg. Vi i Senterpartiet ble veldig forundret da vi så regjeringens forslag til budsjett, for en av de største arbeidsgiverne i Norge er norsk varehandel, med ca. 370 000 arbeidstakere. Når Høyre nå har muligheten til å stimulere norsk varehandel, er det første man gjør, å stimulere utenlandsk varehandel ved å foreslå å heve momsgrensen til 500 kr – altså subsidierer man alle som handler på nett på utenlandske nettbutikker og straffer alle i norsk varehandel, som må betale full norsk moms fra første krone. Hvorfor gjorde Høyre dette uten en konsekvensutredning? Kan Flåtten i dag si at det var et feilgrep, og at man vil gå tilbake på den politikken, eller vil Høyre fortsatt mene at det var rett å heve grensen til 500 kr, selv om både Virke, NHO, Stormberg, Komplett.no og alle i varehandelen advarte mot dette på det sterkeste og sa at det kunne sette titusenvis av arbeidsplasser i fare?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Før valget syntes Fremskrittspartiet at det var smart å avskaffe bompenger, og i budsjettredegjørelsen fikk vi høre at man nå skulle begynne å kreve inn bompenger smartere – en ny tale. En annen ting som Fremskrittspartiet hadde som hovedsak, var den statlige finansieringen av eldreomsorgen. Når vi da begynte å lese budsjettet og skulle finne igjen denne posten, sto det at det foreslås 20 mill. kr i 2015 til et utredningsprosjekt som skal danne grunnlag for et forsøk med statlig finansiering av omsorgstjeneste. Det skal altså utredes hva slags forsøk som skal gjennomføres, så skal det gjennomføres, og så skal det evalueres. Utfallet er uvisst, og det er satt av 20 mill. kr til det. Hvor er handlekraften?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Det er en ny definisjon av handlekraft Gjermund Hagesæter kommer med her. Man setter ikke i gang et forsøk i årets statsbudsjett, man setter av midler til et utredningsprosjekt for et eventuelt forsøk. 20 mill. kr er ikke handlekraft, men det motsatte. Treneringskraft kaller man denne type ordbruk i et departement. Det forunderlige er at da Gjermund Hagesæter var i opposisjon, var han meget indignert over skattesvikten i kommunene, som da var på 2,2 mrd. kr i 2004. Grunnen til at Hagesæter var indignert, sammen med daværende representant Siv Jensen og Per Sandberg, var at det kom til å ramme landets eldre og unge. Derfor tvang Fremskrittspartiet igjennom i nysalderingen 2,2 mrd. kr mer til kommunal sektor. Hva er annerledes nå i forhold til i 2004? Det kommer til å ramme de eldste at vi nå har en gedigen skattesvikt på kanskje opp mot 3 mrd. kr i norske kommuner.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Hvis en ser på Senterpartiets forslag, vil en se at det er mange skattegrep nettopp for å styrke norsk næringsliv og norsk innlandsindustri, så vi har prioritert annerledes enn det Høyre har gjort. Høyre har egentlig gjort én prioritering, og det er lettelse i formuesskatt, mens vi har gjort mange målrettede prioriteringer, f.eks. at man fjerner gevinstbeskatningen ved salg av jord og skog, som vi tror kan være et klokt grep for å få økt omsetningen der, f.eks. at vi forbedrer avskrivningssatsen for industrien, som gjør at vi kan skape mer lønnsomhet i norsk fastlandsindustri, og f.eks. at vi bedrer avskrivningssatsene for transportsektoren, som et fylke som Hedmark er svært avhengig av, og som store deler av norsk fastlandsindustri er avhengig av. Så vi har valgt en annen inngang og brukt skattelettene mye mer målrettet for å treffe ulike deler av næringslivet. Vi har ikke tro på at en så passiv inngang som regjeringen har valgt, er det som vil gi mest verdiskapning på sikt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Jeg er ikke enig i virkelighetsbeskrivelsen til Gunnar Gundersen når det gjelder vårt skatteopplegg. Når man ser på vårt skatteopplegg, vil et fylke som Hedmark komme svært godt ut av det. De som driver næring i Hedmark, vil komme svært godt ut av det med de skattelettelsene vi har, så det vil bli mer lønnsomt og tryggere å investere i Hedmark enn med Høyres opplegg. Problemet i Hedmark er at det er for få med formue, ikke for mange. Så vi må sørge for å bygge opp næringsaktivitet som gjør at flere tjener penger og får midler i vårt fylke. For det er et gode for et samfunn at folk tjener penger, det er et gode at folk vil investere i bedrifter. Men vi må ha et skattesystem som gjør at alle bidrar, for det er et spleiselag. Selvfølgelig synes alle at det å betale skatt er en belastning, men alle må bidra for at vi skal få til at vi skal kunne drive med skole, pleie og omsorg, sykehus, ha en aktiv fordelingspolitikk og samtidig ha en aktiv samferdselspolitikk. Vi har laget et skatteopplegg som vil treffe bedriftene mye mer målrettet, med direkte skatteletter i de fasene man trenger det – når man investerer og når man satser videre.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Dette er ikke en særnorsk debatt. Etter finanskrisen i 2008 har det vært en debatt i mange land om hvordan vi skal få bedre balanse mellom finanssektoren og andre deler av fastlandsøkonomien. Grunnen til at dette kom, var at Finanskriseutvalget kom med en anbefaling om at man burde skattlegge den delen av næringslivet hardere. For i dag har de et skattefritak på at de slipper moms, det er en stor subsidie av finansnæringen i dag på ca. 8 mrd. kr. Spørsmålet er: Er det den delen av næringslivet vi trenger å subsidiere mest? Vi i Senterpartiet mener ikke det, derfor har vi tatt inn den skattesubsidien, og gitt de skattelettene til andre deler av næringslivet, som gir konkret verdiskapning, for å få mer balanse i et lands økonomi. Island har innført en finansskatt, Danmark har en finansskatt, til og med Sveits har en transaksjonsskatt, så det er mange land rundt i Europa som har ulike skattemodeller for finansnæringen. Jeg mener det er viktig at vi også tør å ta en debatt om det i Norge – når vi nå går inn i diskusjonen om Scheel-utvalget – og vi peker ut en retning her, og ser fram til videre debatt i Stortinget.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for en satsing på tidlig innsats i skolen, og det man lærer på skolen er at man ikke skal si «sitat slutt» når setningen ikke er over. For setningen lyder som følger: «Dette budsjettet gjør oss bedre i stand til det, enn det forslaget som ble presentert av regjeringspartiene.» Det er sitatet. Det er litt viktig – når man kommer med den typen påstander – at man leser hele sitatet, ikke bare deler av sitatet. Jeg er helt enig i at det Kristelig Folkeparti fikk til, var bedre enn det regjeringen foreslo. Men vi kan jo ikke ha som ambisjon at det å reversere kutt er en satsing. For det var det Kristelig Folkeparti klarte: å reversere en del kutt – det er jeg glad for – men det er ikke noen offensiv, ny satsing. Så senere når man siterer, må man være ordentlig og skikkelig, og lese hele, og få fram hva Bondelaget faktisk sa, og de sa det var bra at Kristelig Folkeparti rettet opp de feil som regjeringen hadde gjort. Men som sentrumspartier må vi ha større ambisjoner enn som så.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Da jeg satt i regjering, fikk vi en evaluering av EØS-midlene av Riksrevisjonen, som så på effekten av EØS-midlene. Den påpekte at effekten når det gjelder sosial eller grafisk utjevning, var veldig usikker, og at det ikke var noe målrettet virkemiddel. I 2013 brukte man mindre enn den bevilgningen vi foreslår. Så det er reelt sett ikke noe kutt, men det er et kutt i forhold til det som foreslås, fordi det er blitt holdt tilbake midler de senere årene. Så bør vi i Stortinget diskutere utviklingen med stadig økte EØS-midler. Det skal være en balansert avtale, der vi skal være med og finansiere de felles institusjonene, men nå har den blitt mer og mer et middel som brukes for å presse oss for mer midler hvert år. Før jul har EUs egne medlemsland kuttet i sine bevilgninger til EUs felles organer, og da er det urimelig at vi i Norge skal øke når alle andre land kutter.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Det har vært sterke reportasjer på NRK om svikt i eldreomsorgen med helt konkrete historier om enkeltpersoner. Fremskrittspartiets tydeligste løfte i valgkampen var en statlig finansiering av eldreomsorgen. Det har endt opp i et utredningsprosjekt om et forsøk med statlig finansiering. Det er altså lagt i skuffen. Det er en enorm skattesvikt i kommunene akkurat nå. Fallet kan fort bli 3 mrd. kr i skattesvikt i år. Det er store tall. Hva er konsekvensen av de tallene? Jo, det kommer til å bli kutt i pleie- og omsorgstjenesten rundt omkring i hele landet. Sykehjemsavdelinger kommer til å bli lagt ned, tilbudet til mange av de pleietrengende kommer til å bli dårligere – ikke bedre – og her står vi og har mulighet til å gjøre noe med det. I 2004 bevilget Stortinget mer penger da det var skattesvikt. Vil denne regjeringen ta initiativ til at vi gjør det samme, sånn at de som nå blir berørt, ikke skal få kutt i sine tilbud, men skal få et bedre tilbud?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
Kristelig Folkeparti har fått reversert mange kutt. Jeg synes man har lave ambisjoner. For eksempel valgte Hareide å skryte av bredbåndsreverseringen. Det var på 150 mill. kr, så ble det kuttet til 50 mill. kr, så plusset man på 60 mill. kr, og så ble det 110 mill. kr. Da er det et kutt på 40 mill. kr. Det er ikke noen satsing, det er et litt mindre kutt. Jeg synes det er et dårlig regnskap. Jeg skal snakke om eldre. Kristelig Folkeparti har jo en lang historie med å være opptatt av de eldre og av å ha en verdig eldreomsorg, og partiet har satt det veldig høyt. Det har vært flere tunge mediesaker de siste dagene som viser hvilke utfordringer vi har i eldreomsorgen. Så vet vi at vi har en stor skattesvikt i norske kommuner, sist beregnet til 2,8 mrd. kr, men det blir fort mer. Når man skal inndekke den skattesvikten i norske kommuner, vil det være pleie og omsorg og de yngste som lider av det. Det kommer til å bli lagt ned sykehusavdelinger, det kommer til å bli mindre pleie og omsorg, det kommer til å bli et dårligere tilbud. Vil Kristelig Folkeparti kunne tenke seg å være med på et løp der vi løfter kommunenes inntekter i nysalderingen, slik at vi ikke lar de eldre lide unødvendig?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-01:
70–80 pst. av kommunenes utgifter går til oppvekst, pleie og omsorg. Det er de tunge kostnadene til kommunal sektor. Nå ser vi oppslag om at det i kommune etter kommune er kutt i sykehjemstilbud, kutt i hjemmesykepleien og kutt i kvaliteten. I en av kommunene i mitt eget hjemfylke er det nedlegging av sykehjemsavdelinger, det er stenging av skjermet enhet, det er reduksjon i langtidsplasser, og det er reduksjon i korttidsplasser. Vi har nå tv-oppslag som NRK har løftet fram, «Her svikter Norge». Bent Høie sier i dag at vi ikke kan ha det sånn. Så ser vi at vi har en skattesvikt i kommunene på ca. 2,8 mrd. kr i år, og vi vet at når den skattesvikten blir så stor, kommer det til å bli ytterligere kutt. Det kommer til å bli verre enn dagens situasjon. Da er mitt spørsmål til statsministeren: Når helseministeren sier at vi ikke kan ha det sånn, kan vi da få se handling – at regjeringen kommer med midler slik at vi får kompensert for skattesvikten til kommunene?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Når eg reiser rundt omkring i Noreg og møter næringslivsfolk, er det slåande at stadig fleire seier at dei ikkje begrip den nye næringslivspolitikken til Høgre. Her har ein ei stor satsing på å redusere formuesskatten, som har ein svært avgrensa effekt på å skape ny næringsutvikling. Ein har store kutt i permitteringsreglane, som nettopp syter for at kompetansen blir verande i Noreg. Dette kuttar ein i – i periodar der industrien ikkje har ordrar i boka. Det er store kutt i regional utvikling, som skal leggje til rette for felles, store satsingar. Ein føreslo ingen nye såkornfond i regionar som skrik etter kapital. Og når det gjeld Copernicus-programmet: Kva i all verda var det for ei satsing – på eit område der Noreg faktisk er verdsleiande? Mitt spørsmål til representanten er – og her kunne vi jo ramse opp mange fleire ting: Korleis forsvarar Flåtten desse kutta?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Hadde det vore slik at ein overførte dei same kutta til vegbygging, hadde det jo vore greitt – det hadde vore ei reell prioritering. Men det gjer ein jo ikkje. Ein kuttar mykje meir i regional utvikling enn ein gjer i samferdselssatsinga. Så den er grei. Så er det formuesskatten. Vi veit at 40 pst. av all norsk formue er i denne regionen. Det betyr at utfordringane med kapital i andre regionar blir endå større. Når regjeringa kjem med forslag om at ein ikkje skal fortsetje opptrappinga av såkornfond i resten av landet, som heile Stortinget har vore einig i – ein kuttar i satsinga der formålet er å løfte desse regionane gjennom dei regionale utviklingsmidlane – blir det berre meir og meir uforståeleg for folk rundt omkring som eg har vore i kontakt med, kva som er den eigentlege næringspolitikken til Høgre. Er det slik at det er dei rikaste som skal tene på dette, eller er ein opptatt av verdiskaping? Så mitt spørsmål går igjen på: Kva er målet med næringspolitikken til Høgre – når ein gjennomfører desse tiltaka?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Stadig færre næringslivsfolk som eg møter rundt omkring i landet, forstår Høgre sin næringspolitikk. Her foreslår ein store kutt i permitteringsreglane, som nettopp er laga for å hindre at viktig kompetanse forsvinn ut av landet når ordreboka står tom. Her kuttar ein i regional utvikling i regionar som verkeleg treng felles tiltak for å løfte næringslivet. Her foreslår ein ingen nye såkornfond i regionar som verkeleg har mangel på kapital til å investere i nytt næringsliv. Her foreslår ein at Noreg skal ut av Copernicus- programmet, i ein sektor der Noreg er verdsleiiande. Her kuttar ein i marint verdiskapingsprogram, som vi veit er den store, nye næringa for Noreg. Her blir det kutta i innovasjon i skognæringa, som er ei viktig næring i representanten sitt heimfylke, i reiseliv osv. Til alle dei som no ikkje forstår kva Høgre sin næringspolitikk er: Korleis vil representanten forklare logikken i dette?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Eg legg merke til at Helleland berre tar utgangspunkt i eit av dei kutta som eg gjorde merksam på – greitt. Lat oss da sjå på det kuttet. 450 mill. kr er blitt kutta i dei regionale utviklingsmidlane sidan Høgre var med på å ta over makta. Kan representanten svare – ja eller nei: Er det ein tilsvarande auke til desse regionane på veg?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Eg vil berre først seie at det er ingenting som heiter «historisk satsing», enten er det ei historisk stor satsing eller ei historisk lita satsing, og begge delar er å ta ganske mykje inn over seg. Stadig meir forsking viser at lærartettleik har stor betydning for læringsutbytte. Ein omfattande, nyleg utgitt rapport frå National Education Policy Center i USA konkluderer med at «class size matters, and it matters a lot.» Særleg barn i låginntektsfamiliar og minoritetsfamiliar har stort utbytte av dette, viser studien. Regjeringa har nyleg gjennom forliket gått med på fleire lærarar. Tidlegare har kunnskapsministeren sagt at satsinga frå dei raud-grøne med fleire lærarar på ungdomsskolen skal vidareførast. Det er ei heilomvending, slik eg oppfattar det. Betyr det at Høgre har snudd og er einig med SV i at auka lærartettleik har betydning for læringsutbytte?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
11. desember i fjor, i ein nesten lik situasjon som dette, sa representanten Frank Bakke-Jensen følgjande: «(…) jeg er hellig overbevist om at de pengene i næringslivet vil avle flere arbeidsplasser og flere bedrifter, de vil avle utvikling i næringslivet, utvikling i bedriftene, og det vil avle tryggere og mer lønnsomme arbeidsplasser.(…) Derfor er det å ta bort formuesskatten så viktig.» (…) (…) Dette er eit historisk sitat. Få politiske initiativ har blitt så kraftig nedsabla som det som handlar om at kutt i eigarane sine formuar skapar store verdiar i bedriftene – også i Nord-Noreg. Skjøner Bakke-Jensen at landsdelen han representerer, utgjer ein tredjedel av Noreg sitt landareal, 9,5 pst. av innbyggjarane, men berre 4 pst. av landet sine formuar? Skjøner Bakke-Jensen at regjeringa sine massive kutt i regionale utviklingsmidlar og i marint verdiskapingsprogram, at såkornfond ikkje blir noko av, at reduserte investeringar i nye nordnorske næringsidear, at regjeringas kommunemodell, som rammar nordnorske kommunar og nullar ut regjeringa si samferdselssatsing, og at regjeringa si svekking av leveringsforpliktingar og liberalisering av kvotesystemet direkte svekkjer nordnorsk næringsliv si moglegheit til utvikling? Neppe. I Nord-Noreg er det ein konsensus om – for å kalle det det – ei forståing av at dette er utfordringa. Skal dei store moglegheitene i den nordnorske landsdelen bli realiserte på nordnorske premissar, treng landsdelen kapital, kompetanse, infrastruktur og arbeidskraft. Ikkje på nokre av desse områda leverer regjeringa. I staden nedsablar dei alle desse satsingane som er i landsdelen. Dermed står vi i fare for at det er andre – dei med kapital, som er utanfor landsdelen – som set premissane for landsdelen si utvikling, og at nordlendingane blir sette på sidelinja når det gjeld si eiga framtid. Eg er ikkje redd for andre sin kapital, men det må vere ein miks, sånn at nordlendingane ikkje blir fullstendig sette på sidelinja. Difor reagerte eg kraftig på at Hurtigruten blir selt til City of London, og at Cermaq blir selt til Mitsubishi. Sånne ting bryr ikkje Høgre seg om. Samtidig har Høgre, i si misforståing av betydinga av formuesskatten, gråte krokodilletårar for norsk eigarskap. Kvifor er nordnorsk eigarskap så annleis? I SV sitt alternative budsjett føreslår vi å opprette eit nordnorsk investeringsfond som skal styrkje nordnorsk eigarskap. Vi føreslår å auke dei regionale utviklingsmidlane betrakteleg, og vi føreslår ei stor satsing på kompetansebygging. Kontrasten er stor til Bakke-Jensen si regjering. Han står fram som ein sann idealist, som gir heilt ny meining til fråsegna til den folkekjære, nordnorske filosofen Peter Wessel Zapffe: «Verdiene gror i forsakelsens jord.»
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Eg må få svare på innlegget til Bakke-Jensen. Først vil eg berre seie at eg er glad for at det er representantar her i salen som kan sin Zapffe – filosofen, miljøaktivisten og den sosialt engasjerte Zapffe. Det er godt å vite. Det er godt at ein Høgre-mann heng seg opp i det. Så til det meir alvorlege i saken enn å rope inn kyrne: Det regjeringa gjer i dette budsjettet og i det førre budsjettet, er for det første at ein trekkjer ut kapital frå ein landsdel som det er brei einigheit om manglar kapital. Dette er den mest kapitalfattige regionen i Noreg, og ein trekkjer ut kapital frå den regionen. Regjeringa føreslo ikkje å etablere eit såkornsfond, som eit samrøystes storting ønska å gjere. Det føreslo ein ikkje. Og ein veit ikkje kvar det såkornsfondet som samarbeidspartnarane har fått på plass, kjem til å hamne. Så ein trekkjer ut kapital. Det er det eine. Det andre ein også gjer – heilt aktivt – er at ein løyser opp forpliktingar. Når det gjeld naturressursar som ein har i landsdelen, løyser ein opp dei forpliktingane som ein har til å levere, for å etablere eller sikre industri i den regionen. Dei incentiva som ligg til grunn for faktisk å ha ein innovativ, framtidsretta industri, tar ein bort ved at ein løyser opp forpliktingane. Til slutt sablar ein ned dei satsingane som den raudgrøne regjeringa har stått for gjennom mange år – dei regionale utviklingsmidlane, Marint verdiskapingsprogram osv. Då synest eg det er spesielt å opptre så forfjamsa over kritikken. Eg har møtt mange ihuga Høgre-folk og Framstegsparti-folk i Nord-Noreg før valet og no i den seinare tida, og den karakteristiske nordnorske sjølvtilliten er borte. Dei klarar ikkje lenger å snakke så varmt på vegner av eigne parti si satsing i nord. Dei er òg meir og meir med på den kritikken som eg kjem med her. Kvar blir det av den store formuesatsinga i nord, med 4 pst. av formuen som er der? Og kvar blei det av den store vegsatsinga? Fylkesordførarane i Nordland, Troms og Finnmark har alle sagt at den satsinga blir nulla ut, fordi ein har svekkja budsjetta til fylkeskommunane. Vi har ein kommunemodell som favoriserer rike kommunar i sør, og som går ut over kommunane i nord. Så her er det ikkje særleg mykje å kalle inn kyrne for, Bakke-Jensen.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Høyre gikk til valg på et oppløftende løfte om en grønnere politikk enn det de rød-grønne klarte å levere, og Miljøpartiet De Grønne hadde ventet at det vi ville få på budsjettsida fra de blå, lignet noe mer på det Miljøpartiet De Grønne leverer, nemlig en virkelig storstilt satsing på et nytt grønt næringsliv, virkelige valg i favør av kollektivsatsing og i disfavør av vei, virkelige valg når det gjelder å kutte oljepengebruken, virkelige valg når det gjelder å overføre rammevilkår fra olja til nytt grønt næringsliv. Isteden har vi fått et budsjett som er preget av enda mer oljepengebruk, enda mer oljesatsing, enda mer satsing på vei enn på kollektiv. Kan representanten forklare på hvilken måte et slikt budsjett er grønnere enn andre budsjetter og tidligere budsjetter?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Jeg får stille meg i rekken av gratulanter for knallhard innsats for å gjøre et blått budsjett litt grønnere. Venstre og Miljøpartiet De Grønne har mye til felles når det gjelder mål og virkemidler, og Miljøpartiet De Grønne er f.eks. heller ikke tilhenger av å skatte i hjel næringslivet. Vi tar inn store ressurser på grønne avgifter og på skatt fra dem som har mest, og reinvesterer disse i nytt næringsliv. Mange ble forskrekket over det blå budsjettet, det tror jeg Venstre også ble. Jeg skjønner at Venstre nå gjør en hard jobb for å framstille sluttresultatet som godt. Men jeg vil ta tak i ett punkt i det blå budsjettet som Venstre stiller seg bak, og det er de store skattelettene, som altså er oljepengefinansiert forbruksøkning. Hvordan tenker Venstres representant at dette bidrar til bærekraftutvikling og en god klimautvikling i Norge?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Det er jo ingen tvil om at det budsjettet som er lagt fram, og som blir vedtatt utpå kvelden, ikke er godt nok. Samtidig er det ingen tvil om, som jeg også har understreket, at det er mange gode enkelttiltak i det budsjettet, inklusive tiltak som er bedre enn dem som den rød-grønne regjeringen gjennomførte i de foregående åtte år. Men jeg er meget sterkt i tvil om regjeringen og støttepartiene vil kunne dokumentere sin påstand om at dette er et budsjett som faktisk vil kutte klimagassutslippene. Det ser jeg svært få tegn på at de vil kunne dokumentere og få verifisert. Men igjen: Som den optimisten jeg er, tviholder jeg på påstanden fra samarbeidspartiene om at dette bare er begynnelsen på noe bedre, og så får vi se hva som kommer.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Takk for et godt spørsmål. Jeg vil starte med å sitere Arbeiderpartiets leder Jonas Gahr Støre, som for ikke så fryktelig lenge siden uttalte at klima og miljø må være rammen for annen politikk. Det betyr ikke at annen politikk ikke er viktig, og den som går igjennom Miljøpartiet De Grønnes politikk, vil se at innenfor helse, innenfor skole, innenfor sosial osv. er vi like offensive som – eller mer offensive enn – andre partier. Når det gjelder f.eks. økonomien til folk med mindre og lavere inntekter, er vi blant de mest offensive på skattelettesida. Det samme gjelder vilkårene for oppstartsbedrifter. Men det er ikke noe som helst vanskelig å innrømme at som et parti med litt mindre ressurser enn f.eks. Arbeiderpartiet, er vi nødt til å fokusere på hovedsaken. Så i første omgang vil klima, miljø og forbruk være det som Miljøpartiet De Grønne konsentrerer seg mest om, men det betyr ikke at vi mangler politikk på andre områder.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Når det gjelder inndelingen i høyre- og venstresida i norsk politikk, vil jeg minne representanten Asheim om at riktignok er vi riktig røde når det gjelder å ta inn først og fremst avgifter, og dessuten skatter, men vi er blåere enn Høyre noen gang har turt å være når det gjelder å dele de pengene ut igjen til å stimulere et privat næringsliv. Så der har noen og enhver noe å lære. Når det gjelder satsing på forskning utover det som ligger i vårt budsjett, kan jeg gjerne være enig i at Høyres budsjett er ganske fremadskuende og ganske offensivt, og Miljøpartiet De Grønne – som jo bruker 16 mrd. kr mindre i å ta inn oljepenger enn det f.eks. Høyre gjør – har ikke hva som helst å dele ut. En av de tingene vi er opptatt av når det gjelder forskningssektoren, er at dette også er en sektor som har begrenset kapasitet til å ta imot svære økninger over kort tid, men vi er veldig opptatt av en utvikling som stimulerer både kapasiteten og volumet i den sektoren på en måte som samsvarer med de behovene vi har på lang sikt.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Da ville jeg trekke fram følgende: Jeg ville flytte rammevilkårene som i dag gjør norsk olje- og gassektor til en eksepsjonelt privilegert næringssektor i Norge, fra olje- og gassektoren til en framvoksende grønn sektor. Det vil være en kombinasjon av å legge et reelt grunnlag for at den sektoren kan utvikle seg, og et sterkt politisk signal om hvor det politiske fokuset fra Stortinget vil ligge. Nettopp det forpliktende signalet kombinert med reelle rammevilkår som hjelper fram den næringen vi skal hjelpe fram, og den omprioriteringen det innebærer, er den typen hovedsignal som ikke bare norsk næringsliv, men norsk politikk trenger.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
For det første regner jeg med at Senterpartiet likevel er gråteferdig av lykke over totalbudsjettet til de blå, når man ser på den enorme økningen i veiinvesteringer som det budsjettet inneholder, som er langt høyere enn økningen til f.eks. kollektivtransport. Når det gjelder Miljøpartiet De Grønnes budsjett, gjør vi følgende: Vi kutter investeringer til nye, store veiprosjekter som det går an å kutte, bortsett fra det som det er inngått kontrakter om. Så flytter vi de midlene over til kollektivsatsing. For øvrig er det igjen forbausende mange milliarder i Miljøpartiet De Grønnes budsjett til vedlikehold, til sikring og til alle de tingene som gjør at samferdsel i Distrikts-Norge fortsatt kommer til å være en trygg og hensiktsmessig virksomhet.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Jeg kan forsikre representanten Raja om at Miljøpartiet De Grønne har reflektert over dette, som er en ganske god illustrasjon på hvilken situasjon Norge har satt seg i ved å ha saltet ned veldig store deler av vår nasjonalformue, eller forvaltningen av den, gjennom et selskap som vi bare delvis styrer. Det må likevel være mulig for en majoritetseier, overfor et selskap som forvalter viktige norske ressurser, å kunne bestemme seg for å ville hente inn økt utbytte. Det må også være mulig – som dette er en del av fra Miljøpartiet De Grønnes side – å skifte fokus fra å la Statoil beholde veldig store deler av sitt utbytte, mens Statkraft blir ribbet for det meste av sitt utbytte, til en motsatt strategi, hvor vi gir Statkraft store deler av sitt utbytte til videre investeringer, mens Statoil bidrar mer til felleskassa og til nye grønne investeringer.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Det skal stemmes over mange forslag i kveld, og jeg vil kommentere Miljøpartiet De Grønnes stilling til noen av dem. For det første forslaget om indikatorer for bærekraftig utvikling: Det var mange som knapt trodde sine egne øyne da de fant ut at regjeringen hadde fjernet kapitlet om indikatorer for bærekraftig utvikling fra nasjonalbudsjettet, særlig ettersom det nå er et generelt folkekrav og en etablert standard blant både aksjeeiere og andre deler av næringslivet at bærekraftindikatorer inngår i årsrapportering og planlegging. Miljøpartiet De Grønne har lagt fram et Dokument 8-forslag sammen med Arbeiderpartiet om å videreutvikle bærekraftindikatorene. På grunn av det kommer vi til å stemme mot budsjettforlikets forslag om å videreutvikle omtalen av bærekraftig utvikling i nasjonalbudsjettet, fordi man her har tatt med en frekkis om «grønn vekst». Denne «grønne veksten» er slett ikke nødvendigvis noe premiss som ivaretar de hensynene som bærekraftindikatorer skal ivareta, og vi går altså inn for et annet forslag. Senterpartiet har lagt fram et forslag om å be regjeringen innenfor kvoten for mottak av flyktninger prioritere hardt skadde flyktninger. Miljøpartiet De Grønnes primære ønske er å prioritere både hardt skadde flyktninger og flyktninger med et særlig sikkerhetsbehov, som vi som et av verdens rikeste land burde ha anledning til, men inntil videre støtter vi Senterpartiets forslag. Samarbeidspartiene har foreslått å be regjeringen utrede en modell for formuesskatt der arbeidende kapital fritas for beskatning. Miljøpartiet De Grønne har arbeidet med et tilsvarende forslag, fordi vi erkjenner at formuesskatten kan slå uheldig ut, og det er behov for å utrede en mulighet for en løsning. Vi kommer derfor til å støtte samarbeidspartienes forslag på dette området. Endelig har SV foreslått å be regjeringen gjenopprette Direktoratet for forvaltning og IKTs avdeling for miljøretting av offentlige innkjøp. Dette tilsvarer et forslag som Miljøpartiet De Grønne har i sitt alternative statsbudsjett, og vi kommer derfor til å stemme for SVs forslag.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
«At Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV er misfornøgde, er ikkje på nokon måte overraskande eller skuffande. Det bekreftar tvert imot at vi er på rett veg.» Dette var representanten Hagesæters utsagn under redegjørelsen om statsbudsjettet. Men det var ikke bare Arbeiderpartiet som syntes det var en dårlig idé å ta fra de fattige og gi til de rike. Mia Utheim Simonsen, som ifølge eget utsagn alltid har stemt Fremskrittspartiet, sier følgende: «Hadde jeg visst hva FrP sto for, ville jeg aldri i verden stemt på dem.» Det at Fremskrittspartiet nå er under 10 pst., kan tyde på at flere tenker det samme, og det er nok mange som ikke kjenner igjen eget parti. Vi undres på om Fremskrittspartiet kunne ha lagt fram et så usosialt budsjett mens Carl I. Hagen og John Alvheim fortsatt satt på Stortinget. Jeg vil spørre representanten: Hva skal Fremskrittspartiet si til dem, til disse velgerne som nå lurer – heldigvis har vi Kristelig Folkeparti, som kan holde oss litt i ørene?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Det er interessant at Hagesæter nå innrømmer at man ikke kan gi disse skattekuttene en sosial profil, for i budsjettet har Fremskrittspartiet hevdet å ha fått gjennomslag for folk flest på en rekke områder. De har sagt at de vil gi lettelser til vanlige folk, men vi som har lest budsjettet, ser jo at lettelsene til folk flest stort sett blir spist opp av innskjerpelser på andre områder. Skattekutt for vanlige folk – som ifølge Jan Arild Ellingsen er dem som tjener 400 000 kr – spises opp av økte kostnader for samme gruppe til barnehage. De må faktisk betale 1 000 kr mer for barnehage enn det de får i skattelette. De som virkelig har tjent på at Fremskrittspartiet har vært i regjering, er de som har aller mest, og hadde det ikke vært for at Kristelig Folkeparti og Venstre fikk jekket satsen på formuesskatten litt ned i forliket, så hadde folk med mest fått enda mer. Det hadde vært fristende å spørre Fremskrittspartiet nå om de skal få ny logo, men jeg nøyer meg med å spørre hvordan de overfor disse velgerne kunne forsvare et budsjett som ga så mye til så få, og så lite til så mange?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Jeg må nesten få lov til å følge opp litt der Irene Johansen slapp. Her sto representanten Limi fra Fremskrittspartiet og snakket om partiene og opposisjonen som bare bevilget til alle gode formål og tilsynelatende hadde penger til alt. Det kommer altså fra et parti som har skapt seg et rykte for nettopp å ha penger til alt. I opposisjon hadde Fremskrittspartiet 50 mrd. kr mer i året til Nasjonal transportplan, mens man i budsjettforslaget hadde 5 mrd. kr – og ikke 50 mrd. Kan det være sånn at Fremskrittspartiet har gått på en kommasmell, eller er det sånn at Fremskrittspartiet nå endelig begynner å innse, som representanten Limi kanskje gir uttrykk for, at politikk handler om prioriteringer – og at det å prioritere kan være vanskelig? Og selv ikke Fremskrittspartiet kan få til alt for alle alltid.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Representanten Henrik Asheim var her oppe og oppfordret til munterhet, men sjelden har vi hørt et så påfallende dystert innlegg som det som kom fra representanten Stefan Heggelund. Men så er det jo også blitt et varemerke for finansdebatten at Heggelund skal opp på denne talerstolen for å gjøre seg til dommer over hvordan salen har forstått debatten og viktigheten av hvordan debatten skal tas til vårt alles beste. Det er noe surrealistisk over å bli anklaget av Høyre for å drive overbudspolitikk. I valgkampen, som jeg jo husker godt, men som også begynner å bli en stund siden, var det altså ikke det området hvor Høyre skulle gjøre det bedre – eller som Heggelund ville ha sagt: ha brukt mer penger – enn Arbeiderpartiet. Det var på transportområdet, det var på helseområdet, det var på forsvarsområdet. Men så har vi også fått avdekket – eller avkledt, om du vil – i denne debatten her i dag Høyre og Heggelunds manglende vilje og evne til å prioritere disse områdene i møte med den virkelig store og ønskede prioriteringen, nemlig skattekutt til dem som har mest. Det er klart at i en slik setting blir det interessant å måle partiene på om det de sier, er det de virkelig gjør når de får makt, og for Høyres del gjenstår det jo en ganske god bit før de klarer å komme dit de har sagt at de bør være. Det er mulig at Høyre ikke følger like godt med på Arbeiderpartiet som Arbeiderpartiet følger med på Arbeiderpartiet. Men hadde Høyre fulgt med på Arbeiderpartiet, så ville også Heggelund lagt merke til at Arbeiderpartiet lanserte noen pakker, politikkområder som vi syntes var viktige å satse på. Det handlet om å satse på arbeid, kamp mot sosial dumping, en satsing på fagarbeiderne, og om å se disse politikkområdene i sammenheng, for vi sier at det er ikke nok bare å gi lærlinger en skikkelig utdannelse; vi må også skape et attraktivt arbeidsliv hvor folk har lyst til å jobbe. Da må vi kjempe mot sosial dumping. Vi sa at vi skal ha en innsats på klima. Da må vi ha en innsats på flere områder: Vi må satse på transport, vi må satse på klimateknologi. Vi sa at vi må satse på helse. Da må vi se forebygging i sammenheng med reparasjon. På en rekke områder lanserte Arbeiderpartiet ny tenkning rundt hvordan vi skulle tenke større helhet og se større politikkområder i sammenheng. Hadde Stefan Heggelund villet være med på den debatten, så er han hjertelig velkommen til å ta den – og ikke bare gå opp her og stille seg til doms over hvordan bevilgninger er blitt foretatt av Arbeiderpartiet i dette året og tidligere år.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-01:
Vi har hørt en debatt der Arbeiderpartiets hovedinnlegg nærmest var kjemisk fritt for verdiskaping og omtale av hvordan vi skaper arbeidsplasser. Senterpartiets leder var inne på det at vi er i en usikker situasjon, og Senterpartiet har brukt å stå for at man skal skape verdier før de fordeles, og at verdiskaping rundt omkring i hele landet er viktig. Da forundrer det meg at man ikke ser forbi Holmenkollen mot resten-retorikken, som debatten om formuesskatt preges av. Senterpartiet reverserer det meste av formuesskattelettene til regjeringen og gjør formuesskatten til en ren skatt på norsk eierskap. Spørsmålet til Slagsvold Vedum er: Når mistet Senterpartiet troen på at det lokale eierskapet er viktig for verdiskaping rundt omkring i landet, og når fant de troen på at utenlandsk og statlig eierskap er så mye bedre for verdiskaping ute i hele Distrikts-Norge?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-01:
Men det var ikke det jeg spurte om. Jeg spurte om det lokale eierskapet. For å være helt konkret i min utfordring er Østerdalen et område som ikke akkurat er sentralt i Norge, og som både Slagsvold Vedum og jeg er glad i. På et næringsbygg i Østerdalen er ofte teknisk verdi langt over markedsverdien, og formuesverdien er langt over det man kan forvente å realisere av det bygget. Senterpartiet skrur til skatteskruen kraftig på den type investeringer. I tillegg er dette investeringer som gjøres i et område der risikoen er høyere, og kravet til egenkapitalfinansiering er langt høyere. Mitt spørsmål til Slagsvold Vedum er: Hva sier han til dem som har lyst til å investere i nødvendig infrastruktur rundt omkring i Distrikts-Norge, når Senterpartiet så kraftig signaliserer at alle som gjør det, skal få en ekstra straffeskatt av Senterpartiet?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-01:
Regjeringen er opptatt av å styrke det mangfoldige private norske eierskap, og formuesskatten er en ren diskriminering og en særskatt på det eierskapet. Det eierskapet betyr spesielt mye ute i Distrikts-Norge, der man ikke har veldig mange alternative investorer som er interessert i å komme inn. Det har jo Senterpartiet også på mange måter anerkjent, og de skriver i sitt program: «For det andre ønsker vi å fjerne formuesskatt på arbeidende kapital. Samlet sett vil disse formuesskattereformene innebære redusert formuesskatt. Dette kan ha positive følger for både sparing og næringsutvikling(...) (...) Men nå opplever jeg at både Slagsvold Vedum tidligere i dag og Arnstad gjentar den billige retorikken, som jeg kaller mye av det som preger formuesskattdebatten. Når var det Senterpartiet mistet troen på sine egne skattegrep med lokalt eierskap, og at det faktisk betyr noe at de som investerer i arbeidsplasser, bor og jobber i samme miljø som de som jobber i bedriftene?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-01:
Jeg fikk jo egentlig ikke svar på spørsmålet mitt. Regjeringen har signalisert at det haster med å komme i gang med annen næringsutvikling i Norge, at motoren, som oljen har vært, vil bli svekket, og at vi har behov for å satse også på nye næringsgrener. Da er det lokale eierskapet helt avgjørende. Jeg opplever en enorm dobbeltkommunikasjon fra Senterpartiet her, for hvordan skal Senterpartiet, om man fjerner formuesskatt på arbeidende kapital, unngå å møte akkurat samme argumentasjon som den de nå står på talerstolen i Stortinget og bruker mot de forslag som kommer fra regjeringen?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-01:
Det var dette med hastverk som fikk meg til å ta en ny replikk. Altså: Høyre følger jo bare sin programformulering. Vi har sterk tro på at det lokalt baserte private – og mangfoldige – eierskapet er særdeles viktig for verdiskaping rundt omkring i landet, og at formuesskatten sånn sett er en ren diskriminering og en særskatt av det eierskapet, til fordel for utenlandsk og statlig eierskap. Og representanten Syversen hadde i foregående replikk et godt poeng med at Senterpartiet strammer til formuesskatten for dem som investerer ute i Distrikts-Norge, ganske så dramatisk. Men et interessert poeng – siden jeg ikke får svar på det med arbeidende kapital: Tror Senterpartiet at de såkalt rike sitter med pengene på bok, og at arbeidende kapital som er ute i norske bedrifter, er en helt annen kapital enn det som de såkalt rike sitter med?
Tom E. B. Holthe (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Senterpartiet foreslår i sitt alternative budsjett en finansskatt som skal utgjøre 7 mrd. kr på helårsårsbasis. Denne særskatten skal være på hele 20,5 pst. av arbeidsgivergrunnlaget og 5 pst. utover normal skatt på overskudd og lønn. På grunn av innretningen vil utenlandseide banker og finansforetak i stor grad slippe unna. De nye særnorske finansskattene skal komme på toppen av nye kapitalkrav. De norske sparebankene og finansnæringene vil ikke ha andre muligheter enn å sende regningen til sine kunder. Hvordan ser Senterpartiet for seg at den nye finansskatten skal kunne avhjelpe konkurranseevnen til norske banker og finansselskap – og ikke minst ungdom i etableringsfasen – ved høye rentekostnader?
Tom E. B. Holthe (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Den 8. oktober fikk vi overlevert statsbudsjettet, presentert ved finansminister Siv Jensen. I debatten umiddelbart etter budsjettframleggelsen brukte representanten Snorre Serigstad Valen noe av sin taletid på å snakke varmt om sliterne i samfunnet. Han ramset opp en rekke yrkesgrupper og nevnte sykdomsgruppen revmatikere, en sykdomsgruppe som under det rød-grønne styret fikk dårligere tilbud gjennom økte egenandeler, dårligere behandlingstilbud og færre medisiner på blå resept. Jeg har forsøkt i min gjennomgang av SVs alternative budsjett å finne hvilke grep det er SV gjør for å avhjelpe situasjonen både for kronikere og ikke minst for dem han selv kaller for slitere.
Tom E. B. Holthe (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Representanten Marit Arnstad hevdet som samferdselsminister at trafikantene har ansvaret for egen sikkerhet, og at dårlige veier bare medvirket – bare medvirket – til 27 pst. av trafikkulykkene. Fremskrittspartiet har alltid påpekt at gode veier er det viktigste trafikksikkerhetstiltaket og har vist til at firefeltsveier er det mest effektive av alle trafikksikkerhetstiltak. Det har i ettertid kommet fram at Statens vegvesen har holdt ulykkesrapporter hemmelig for politi og domstol, inkludert under Arnstads regime. Spørsmålet er: Har Arnstad endret sitt syn og støtter i dag regjeringens satsing på vei, eller mener representanten det samme nå som tidligere?
Tom E. B. Holthe (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
SV øker elavgiften med 2 øre utover regjeringens eget forslag – en avgift som ikke kan hevdes å ha en sosial profil, og som i den siste tiden ofte har vært kritisert. SV øker flyseteavgiften med 100 kr per sete – en avgift som en kun kan hevde er distriktsfiendtlig. Skatt på alminnelig inntekt reduseres fra 27 til 20 pst. – det er interessant. Denne skatteletten gir altså mulighet for en enorm skattelette for dem som tar ut utbytte, og dette er nettopp det SV har kritisert siden 8. oktober: At de med mest, får mest. Men de bevilger selv til dem som har mest. Har SV tenkt på det faktum at de her gir store skatteletter til dem som allerede har mye fra før? Er det god fordelingspolitikk i henhold til SVs eget program?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-01:
Bondelagets leder sier følgende om budsjettet, og jeg siterer: «For å nå Stortingets mål om et miljøvennlig, bærekraftig og framtidsrettet landbruk, trenger vi kunnskap, løsninger og politiske virkemidler. Dette budsjettet gjør oss bedre i stand til det». Sitat slutt. Er Senterpartiet enig i denne uttalelsen?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-01:
Norge samarbeider med myndighetene i skogland som Brasil, Indonesia og Etiopia for å sikre at det utvikles helhetlige system for å hindre avskoging. Regjeringa anbefaler en rekke mindre justeringer i klima- og skoginitiativets strategi og tilnærming, bl.a. basert på de to uavhengige evalueringene som ble offentliggjort i år. Spørsmålet mitt til statsråden er: Er statsråden enig i at for å videreutvikle strategien REDD+ er det viktig at vi jobber for å fremme resultat på flere områder enn kun når det gjelder reduserte utslipp?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Jeg vil begynne med å gratulere Venstre. Dere har gjort et grått budsjett noe lysegrønt, men det er denne nyansen av grønt i budsjettet jeg vil spørre om. I timene etter enigheten skrøt en veldig av et grønt skatteskifte. Det er uvisst hvor grønt dette egentlig er, for en måtte jo svelge en heftig diesel- og bensinkamel på veien. Leser vi forliket, kan vi se at det grønne skatteskiftet er på 1,9 mrd. kr. Av det teller poseavgiften hele 1 mrd. kr, altså over halvparten. Om poseavgiften ikke er grønn, er det grønne skatteskiftet, fra 13 mrd. kr i Venstres alternative budsjett, kommet ned til under 1 mrd. kr, som i tillegg er langt mindre enn den lettelsen en har gått med på på bensin og diesel. Mitt spørsmål er om Venstre står ved at 1 mrd. kr i poseavgift er en del av det grønne skatteskiftet.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Jeg er ikke helt sikker på hva Venstre fortsatt mener om denne poseavgiften, om den er grønn eller ikke. En snakker om en kombinasjon, men signalene fra fagmiljøet er tydelige: Plastposeavgiften har ingen miljøeffekt, det oppfattes som at den innføres kun for å beholde kutt i formuesskatten til de aller rikeste. Men jeg skal invitere Venstre til å redde seg inn: VG meldte sist uke at Kiwi fra mars av planlegger å bytte ut alle fossile plastposer med miljøvennlige bioposer. Kiwi-sjefen sier at han er usikker på om han kan fortsette denne utviklinga mot mer miljøvennlige poser etter innføringen av denne avgiften som Venstre har vært med på. Finansdepartementet vil ikke svare på om bioposer også får avgift. Derfor vil jeg utfordre Venstre: Kan representanten Breivik her i dag garantere at en vil skjerme bioposer fra den avgiften dere i dag vedtar?
Sigurd Hille (Høyre), 2014-12-01:
Venstre er opptatt av privat næringsliv og gjør seg gjerne til talsmann for de små og mellomstore bedriftene. Det er veldig bra, disse bedriftene er som kjent svært opptatt av formuesskatten. Organisasjoner som Virke, NHO og endog Norges Bondelag er det samme. Med ulike ord og ulik vektlegging er alle disse aktørene enige om at det må gjøres noe med formuesskatten. Venstre uttaler i sitt budsjettalternativ at formuesskatten er en «belastning for deler av næringslivet», og videre: «På sikt bør hele formuesskatten fjernes.» Men i sitt forslag til statsbudsjett for 2015 foreslo Venstre kun å øke bunnfradraget – ingen satsreduksjon. Nå endte det jo godt i det utmerkede budsjettforliket med regjeringspartiene, men mitt spørsmål er likevel følgende: Hvordan kan formuesskatten på sikt fjernes, slik Venstre sier at de vil, uten at man på et tidspunkt også fjerner selve satsen?