Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2005-02-28:
Kristelig Folkeparti støtter dagens innstilling til ny universitets- og høyskolelov. La meg innledningsvis gi saksordføreren anerkjennelse for det arbeidet som har vært gjort i komiteen. Det største grepet med dagens lovvedtak er at privathøyskoleloven slås sammen med universitets- og høyskoleloven i en felles lov om universiteter og høyskoler. Dette er både ønskelig og gledelig. Det er med stor tilfredshet jeg merker meg at prinsippet om en felles lov ikke har vakt noen debatt. Selv ikke i SV eller i Arbeiderpartiet er det store innvendinger, partier som stadig vekk hever kritiske røster om private høyskoler i budsjettdebattene. Selv om representanten Rolf Reikvam i dagens debatt mener vi bruker for mye tid på de private, ligger faktisk hovedpoenget med dagens lovvedtak her. Vedtaket vi gjør i dag, innebærer intet mindre enn en kodifisering av de private høyskolene som en faglig og fullverdig del av det norske utdanningssystemet. Private høyskoler som tilfredsstiller kravene etter loven, tilbyr da også en utdanning av høy kvalitet og er underlagt de samme faglige kvalitetskrav som de statlige institusjonene. Dagens vedtak er derfor helt naturlig, og det er positivt at dette skjer med full politisk tilslutning fra alle partier. Det betyr at eierform ikke lenger er et kontroversielt politisk tema, men at man fokuserer på kvalitet, både i utdanning og i forskning. Heretter vil all høyere utdanning i Norge som er akkreditert av NOKUT, utgjøre ett faglig utdanningssystem, forvaltet med størst mulig grad av likeverdighet innenfor et felles rammeverk for universitets- og høyskolesektoren. Alt ligger nå til rette for å kunne ha en nasjonalt koordinert politikk for både statlige og private institusjoner, der endringene i regelverket skjer samtidig for alle. Kristelig Folkeparti mener de private høyskolene representerer noe mer enn et supplement til de statlige skolene. De utgjør et godt alternativ og er en positiv stimulans for videreutvikling av vår høyere utdanning. Vi er tilfreds med at de nå får en større grad av likebehandling med hensyn til faglige fullmakter og krav til virksomheten. Dette vil gjøre dem bedre i stand til å hevde seg i utdanningsmarkedet, både nasjonalt og internasjonalt. Et felles og helhetlig rammeverk sikrer også studentene like rettigheter og plikter, noe som har vært viktig for Kristelig Folkeparti. Flere av de private institusjonene er basert på et ideologisk grunnlag som gir dem et særpreg. På den måten lever flere av institusjonene i et spenningsfelt mellom det tradisjonelle akademia og en ideologisk forankring. Gjennom denne loven er formålsbestemmelsen lik for statlige og for private institusjoner. Et felles overordnet formål for institusjonene innebærer imidlertid ikke en innskrenking av mulighetene for å representere et alternativ med basis i faglig ståsted eller i religiøse eller etiske begrunnelser. For Kristelig Folkeparti er det viktig å understreke at institusjonene vil ha rett til å utforme sitt eget faglige og verdimessige grunnlag innenfor lovens rammer. I den sammenheng er det rett at private høyskoler vil kunne følge arbeidsmiljølovens bestemmelser ved ansettelser, nedfelt i § 54 D i arbeidsmiljøloven, noe som kan være viktig for å kunne beholde høyskolenes særpreg. En felles lov for statlige og private institusjoner innen høyere utdanning er fullføringen av en prosess for å øke kvaliteten og gi større likeverdighet. Det startet med Mjøs-utvalgets forslag om en kvalitetsreform i høyere utdanning, med bl.a. et nytt gradssystem og en tettere oppfølging av den enkelte student. Dagens lov er en oppfølging av Ryssdal-utvalgets innstilling. Regjeringens forslag til ny lov fulgte viselig ikke opp forslaget om å gjøre statlige institusjoner til selveiende stiftelser, noe Kristelig Folkeparti er tilfreds med. Kristelig Folkeparti mener det er et viktig prinsipp at også staten står som eier av sentrale utdanningsinstitusjoner. Den kunnskap og den kultur disse formidler, er vårt felleseie. Samtidig mener vi at dagens lovforslag gir mulighet til å videreføre det beste innen universitetets tradisjon og styrke både den strategiske og den forskningsmessige styring ved institusjonene. I innstillingen tar vi også høyde for de store forskjellene mellom våre statlige institusjoner. Vi slår fast en hovedmodell for ledelse – som Kristelig Folkeparti støttet sist dette ble behandlet i Stortinget – men vi gir samtidig institusjonene frihet til selv å bestemme en annen ledelsesform hvis det er ønskelig for å styrke ledelsen. Regjeringens forslag er slik videreført som en mulig ledelsesmodell, og institusjonenes frihet er bekreftet. Vår kjente kunstmaler Odd Nerdrum sa en gang om sin malerpsyke at «hver gang jeg forandrer noe, føler jeg dødelig angst». Dette sitatet kom i mine tanker da jeg fulgte en del av den offentlige debatt omkring ledelse ved våre universiteter. Vi har opplevd et sterkt og berettiget forsvar for den akademiske frihet. Kristelig Folkeparti vil være med og forsvare denne. Samtidig viser storsamfunnet sektoren tillit gjennom å gi stor frihet og gjennom en betydelig overføring av midler – ja, friheten er så stor at Riksrevisjonen i enkelte sammenhenger er bekymret. Dette betyr at vi må kunne forvente at institusjonene forvalter denne tilliten på en god måte. Vi forventer god, internasjonal kvalitet i forskning og i undervisning. Vi forventer at institusjonene bidrar til nyskaping og innovasjon i vårt næringsliv, samtidig som de gir innsikt i og kunnskap om de utfordringene vi står overfor som kultur- og velferdssamfunn. Vi forventer innsikt i både lokale og globale utviklingstrekk og i utfordringer. Med den frihet som institusjoner og forskersamfunn har, følger det også et samfunnsmessig ansvar for å bidra til fellesskapet. La meg understreke to forhold til slutt. Kristelig Folkeparti ønsker fortsatt å stå vakt om gratisprinsippet ved statlige universiteter og høyskoler. Komiteen var sist uke i Tyskland, der vi hørte om planene om å innføre studieavgifter ved universitetene. Kristelig Folkeparti ønsker å unngå dette i Norge og er villig til å bidra med statlig finansiering av en undervisning av god kvalitet. Vi har i dag en praksis som åpner for egenandeler når det gjelder tilpasset etter- og videreutdanning. Kristelig Folkeparti synes det er rimelig at både arbeidstaker og arbeidsgiver bidrar med finansiering av slik virksomhet. Dette åpner for gråsoner som det er vanskelig å lovregulere seg bort fra. Dermed blir det viktig hvilken praksis institusjonene legger seg på. Vi trenger mer kunnskap om hva som skjer i dag, men jeg tror ikke vi kommer unna å vise institusjonene tillit når det gjelder hvordan de vil utføre sitt samfunnsoppdrag som leverandør av etter- og videreutdanningstilbud. Kanskje vil det være det enkelte styret ved institusjonene som må foreta den konkrete vurdering. La meg helt til slutt også understreke betydningen av at institusjonene forener forskning og undervisning. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at undervisningen er forskningsbasert. I innstillingen har vi gitt uttrykk for at forskningen fortsatt må være prioritert på linje med undervisningen, slik tradisjonen har vært ved våre universiteter. Jeg vil på dette punkt gi min tilslutning til innlegget fra representanten Voie.