trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Jeg vil takke komiteen for en god behandling. Her er jo en innstilling som blir enstemmig vedtatt på alle punkter unntatt ett. Likevel har vi altså klart å bruke godt over en time på å diskutere ting som vi er enige om. Det synes jeg er bra. Jeg er opptatt av at regjeringen er en mindretallsregjering og må lytte til det Stortinget vedtar. Derfor har regjeringen ikke ved alle anledninger fremmet forslag om å redusere bompenger – vi regnet ikke med at vi ville få flertall for det. Vi trodde vi ville få det på fv. 545, basert på de prinsippene som Arbeiderpartiet selv la til grunn da de satt i regjering, og som de kommuniserte i regjeringsdokument til Stortinget. Så taper vi den saken her, og det lever jeg med. Det interessante her er at når representanten Myrli spør hvorfor det samme ikke lå inne på E6, er det interessant å vite om Arbeiderpartiet nå signaliserer at hvis en sånn sak hadde kommet, ville de omprioritert i budsjettet for å redusere bompengeandelen på denne veistrekningen. Eller er dette bare nok et eksempel der en gir inntrykk av at en synes det er trist og leit at Fremskrittspartiet ikke gjennomfører sin politikk, samtidig som en på det sterkeste har kjempet imot at Fremskrittspartiets politikk blir gjennomført. I så fall er det en litt rar tilnærming til en debatt. Og det blir det samme når en diskuterer E16 i Kongsvinger, for i den innstillingen som vi nå behandler, har Arbeiderpartiet i en merknad sagt at deres bidrag i regjering til en mer effektiv bompengebransje var å få en standard rabattordning, en enhetlig rabattordning, i alle bomprosjekt, og så plutselig skal en fravike dette prinsippet i en sak i Kongsvinger, mens en i regjering ikke foreslo å fravike prinsippet i det hele tatt. I opposisjon har en altså på samme side i samme innstilling to ulike standpunkt til hvordan rabattsystemet skal være. Da er det er verdt å minne om at prinsippene her er litt svake, noe som gjør at noen av oss har stilt noen spørsmål. Jeg kan love at regjeringen vil fortsette å jobbe for å bygge mer vei, rekordhøye bevilgninger til vei bekrefter det. Alle veiprosjekt i tiltaksplanen til Vegvesenet er nå i gang. Det er noe annet enn i Nasjonal transportplan for 2010–2013, der over 20 veiprosjekt var forsinket på ulike måter. Vi vil fortsette å øke vedlikeholdssatsingen. Vedlikeholdsbevilgningen for 2015 er 66 pst. større enn vedlikeholdsbevilgningen som den forrige regjeringen la opp til for inneværende år. Det er et taktskifte, og det er derfor representanten Sønsterud vil forstå hvorfor Fremskrittspartiet og Høyre sitter i regjering selv om vi er i mindretall. For selv om vi ikke får gjennomslag for alle standpunkt i hvert av partienes partiprogram, så har vi i sum en satsing på samferdsel, på helse, på justis, på skatt, på ulike områder, som er mye bedre enn det den andre regjeringen viste. Derfor er det verdt også av og til å stemme for noen bompengeprosjekt, for i regjering klarer vi faktisk å fjerne en del prosjekt som vi i opposisjon aldri oppnådde. Jeg tror gleden både for Høyre og Fremskrittspartiet, og for Venstre og Kristelig Folkeparti, over å ha regjeringsmakt er ganske stor.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Det handler om å synliggjøre hvilke muligheter som fins innenfor bilbransjen. I dag er det ofte sånn at hvis man kjører en Mercedes E-klasse som drosje, vil man innse at Tezla Model S er det eneste alternativet man har i dag, med den rekkevidden som en E-klasse har, og gitt den samme komfort og romstørrelse. Det er å sørge for at en får synliggjort hvilke hybridbiler som er tilgjengelige på markedet, og der har vi jo gjennom budsjettforliket med Venstre og Kristelig Folkeparti fått en god satsing på hybrid, som gjør at flere vil kunne bruke det, og da vil flere ønske å bruke det. Så er det også sånn at når det gjelder mange nye teknologier, vil man oppleve at noen er veldig ivrige etter å ta i bruk ny teknologi, andre er mer skeptiske. Skal man få gjennombrudd for teknologi, handler det om å overbevise dem som i dag er litt skeptiske – og det er en del av dem innenfor drosjebransjen – at de kan bli trygge på at det å kjøpe en elbil eller en hybridbil gir den samme driftssikkerheten og den samme rekkevidden som en konvensjonell f.eks. Mercedes E-klasse har i dag.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Jeg tror at hvis man leser innstillingen her, ser man på merknadene at alle partiene i Stortinget står sammen om dette. Det er jo et veldig viktig signal om hva man vil. Vurderingen er nok om en må ha et forslag for å understreke det som allerede står i regjeringsplattformen – om det er nødvendig eller ikke. Fremskrittspartiets medlemmer i komiteen vet hva som står i regjeringsplattformen, og de vet hva jeg jobber med. Så tror jeg også det er viktig for noen å markere at en skal gjennomføre tiltak som er praktisk gjennomførbare, og ikke så raskt, som noen av de ivrigste gjerne ville, for det å gjennomføre krav raskt kunne medført at en ender opp med at en ikke bytter ut drosjeparken i det hele tatt. Da hadde en altså fått motsatt effekt av det en ønsker, og det er nok den diskusjonen som har gått internt i Fremskrittspartiet – ikke viljen til å nå målet, men hvordan en best når det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Vi har gjennom å styrke Enova og Transnova – bl.a. ved å slå dem sammen og få en mer effektiv organisasjon for å få inn mer kapital – gjort det mulig ved at den organisasjonen gir støtte til ny teknologi, gir støtte til ladestasjoner av ulike slag. Så bør det være en faglig vurdering av hvor en får best støtte og best nytte av de pengene som Stortinget bevilger til disse formålene. Så tror jeg det også er viktig at vi sørger for å bygge opp infrastruktur når det gjelder energiforsyning til kjøretøy, som er så effektiv og robust at folk faktisk tør å ta det i bruk. Da må vi se på utbredelsen av bilene. Noen biler har stor rekkevidde, andre mindre rekkevidde. Så må en også se på hvor lang ladetid en har, hvor lang påfyllingstid en har. Derfor er jeg veldig glad for at vi har Transnova som har fagfolk på dette området, og som vil gjøre gode vurderinger av dette.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
La meg bare oppklare en liten forvirring i innledningen. Jeg tror ikke det er noen i Fremskrittspartiet som meg bekjent sier at det ikke er endringer i klima på noe tidspunkt. Det er ting man har observert over tid. Den diskusjonen som har gått i Fremskrittspartiet og mange andre plasser, er hva slags årsakssammenheng det er mellom de observasjonene vi har, og det mennesket gjør. Vi i Fremskrittspartiet er veldig tydelig i vårt partiprogram – selv om de fleste velger å ignorere det i debatter – og har sagt at vi skal ha en føre-var-holdning, at vi skal gjennomføre tiltak, men at vi må gjennomføre tiltak for kutt i menneskeskapte CO2-utslipp der vi får størst effekt, størst reduksjon. Når det gjelder kjøretøy, er det helt åpenbart, som også representanten Raja var inne på, at dieselbiler forurenser mer i byer enn bensinbiler og definitivt mer enn elbiler. Derfor var den dieselbilpolitikken som ble ført under den forrige regjeringen noen år, ikke bra med tanke på denne problemstillingen. Så har vi vært opptatt av å ha kontakt med bransjen nettopp for å se på hvordan vi kan utbre elbiler i større grad, og at bransjen er med og bidrar med ladepunkter.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Som jeg nevnte i mitt innlegg, har regjeringen sagt i regjeringsplattformen at vi i større grad skal ta i bruk nullutslipps- og lavutslippsteknologi på biler innenfor transportbransjen, men også på ferger o.l. innenfor andre deler av transportsektoren. Så det er ingen motstrid mellom det representanten her ønsker, og det regjeringen allerede er i gang med. Jeg tror det er viktig at vi til tross for mange ønsker om at Norge skal lede an, er litt jordnære på hva vi faktisk har påvirkningskraft på når det gjelder andre lands bilfabrikanter. Jeg vil bare minne om at bilsalget i Norge på et år er mindre enn det ett av de tre amerikanske bilselskapene selger på én måned i USA. Det er liten grunn til å tro at de kommer til å legge om sin produksjonslinje fordi Norge etterspør noen få ekstra biler av en spesiell type. Derfor er det viktig at vi sammen med mange andre land bidrar til å stille krav for å lede retningen, men ikke at vi går alene og får et udekket behov innen transportsektoren. Men her skjer det heldigvis mye, uavhengig av hva Norge gjør.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Dette er en sak som for så vidt er enkel og grei, dette er noe som jeg er veldig positiv til. Jeg har selv benyttet meg av personlige skilt da jeg bodde i USA, og ordningen har jo fungert i våre naboland på en god måte. Så her skal det ikke stå på viljen når det gjelder å få det til. Men jeg konstaterer dessverre – etter å ha sittet i statsrådsstolen i ett år – at det er en del av datasystemene i staten som ikke er så moderne og oppdatert som de burde være. Det er en utfordring i denne sammenheng. Dagens datasystem er tilrettelagt for at en skal ha to bokstaver og fem tall – ferdig med det. Det å omprogrammere dette har så mange konsekvenser for øvrige datasystemer at det er en komplisert affære – tro det eller ei! Nå jobbes det med å få et nytt førerkort- og motorvognregister, det som kalles Autosys. Funksjonaliteten knyttet til godkjenning og registrering av kjøretøy i eksisterende system er så utdatert at en mener en bør få på plass dette nye systemet og tilrettelegge i det. Det koster rett og slett for mye penger å prøve å mekke på det som er. Vi kikker likevel på saken, for å se hva som er mulig. Hvis det viser seg at det finnes enkle måter å gjennomføre det raskt på, skal vi sørge for at det skjer. Vi kommer til å jobbe videre med Autosys og få det i orden så fort som mulig. På førerkortområdet i dette opplegget er alle funksjoner nå allerede erstattet – det er altså i det nye opplegget fra 1. september. Så gjenstår det å erstatte funksjonaliteten på kjøretøyområdet og videreutvikle selvbetjeningsløsninger for både førerkort og kjøretøy. Målsettingen er å gi et bedre system, slik at Vegvesenet kan gi et bedre tilbud, men også at flere brukere kan gjennomføre sine oppgaver på nettet hjemme, istedenfor å måtte møte opp på en trafikkstasjon. Jeg skal love forslagsstillerne at det som vi også har diskutert her, vil være høyt framme når vi jobber med disse problemstillingene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Det er viktig at kommunene gis det nødvendige handlingsrom for å kunne bruke parkering som virkemiddel for å bedre bymiljøet. Det arbeides nå med et nytt parkeringsregelverk, som skal gjelde for både offentlig og privat parkeringsvirksomhet. Dette er en av de sakene som en har jobbet med i mange, mange år, men som først har hatt framdrift det siste året. Forslag til nytt regelverk har vært på høring, med frist 1. september. Høringskommentarene har vist at det er behov for noen justeringer av forslaget, før det legges fram for Stortinget. Den justeringsrunden holder vi nå på med. Vi mener det er viktig at det nye parkeringsregelverket gir handlingsrom framover. Jeg vil derfor påse at kommunene sikres mulighet til nettopp å reservere parkeringsplasser til bildelingsordningen. Det finnes i dag ikke et offentlig skilt for å reservere plasser til slike ordninger. Innføring av et slikt skilt vil derfor kreve endring i skiltregelverket. Dette kan vi gjøre parallelt med ferdigstillelse av det nye parkeringsregelverket. Reservering av plasser for en bildelingsordning vil også kreve at de kommunene som ønsker å innføre dette, etablerer et system for registrering av de bilene som kan inngå i denne ordningen. Dette er praktiske ting, som jeg er sikker på at vi klarer å løse rimelig greit. Så gjelder det da at vi får vedtatt det nye parkeringsregelverket. Jeg håper at Stortinget er velvillig med hensyn til det som blir framlagt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Svaret er ja, det var det jeg sa i mitt innlegg. Vi har grepet fatt i en parkeringsforskrift som har ligget i dvale i et samferdselsdepartement i både fem, seks, syv og åtte år. Den vil nå bli forelagt Stortinget i løpet av kort tid, nettopp for at Stortinget kan gjøre de endringene som denne regjeringen og dette flertallet ønsker. Det flertallet som nå styrer, er veldig positiv til nye løsninger – det var det vi gikk til valg på. Det er det vi nå ser konsekvensene av. Vi er veldig glad for at et enstemmig storting støtter opp om det arbeidet som Venstre her tar til orde for, og som regjeringen er positiv til.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Min barneskolelærer sa: Den største gleden man kan ha, det er å gjøre andre glad. Da har både hun og jeg lyktes i at vi faktisk har viderebrakt det. Jeg kan bare si at vi er også veldig glade for at vi har fått fortgang på dette. Vi kan love at det skal ikke ta åtte år uten at noe skjer med parkeringsforskriften, slik som under den forrige regjeringen.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2014-12-16:
Jeg skal avslutte denne debatten som egentlig har gått helt av sporet, for å bruke jernbaneterminologien. Det er slik i dette landet at vi ikke jobber i et kontinuerlig system, men vi bygger bit for bit. Det som skjer på E6, er at man gjennomfører et prosjekt som er vedtatt for ganske mange år siden, og hvor det var klart allerede i starten at man kom til å få en strekningsvis betaling av bomsatser. Det har alltid vært diskutert hvor mye folk som reiser fra Oslo til Hamar, skal komme til å betale på den bomstrekningen. Det har alltid vært et tema. Man har sagt at det er dette man kaller veiprising. Det betyr at man setter opp nye bomstasjoner for hver gang man bygger en ny strekning, og det skal bilistene betale. Sannheten er at heller ikke den rød-grønne regjeringen har noe å skryte av, for de har jo brukt bilistene som pengebinge de siste årene. Jeg foreslo da man skulle åpne forrige parsell på E6, at man burde la en bilist klippe snoren på det prosjektet. Det er noe i sjakken som heter at angrep er det beste forsvar. Det er jeg ikke så sikker på, for hvis Arbeiderpartiet gikk i seg selv, burde de være klar over at det er en del arv etter deres regime, som vi også har snakket om i samferdselsdebatter tidligere, nemlig at vi sitter med bl.a. et vedlikeholdsetterslep på 17,7 mrd. kr, som skal dekkes opp for å få jernbanen til å fungere som det transportmiddelet det skal være. Vi burde i denne sal, i denne setting, være for god til å rette så sterke beskyldninger mot hverandre. Det er slik at den statsråden som kom inn i fjor, overtok en del prosjekter som han er med og klipper snoren på. Slik var det også for den forrige regjeringen. Det var faktisk en god del prosjekter som den forrige regjeringen kunne klippe snoren på, og prosjekter som hadde startet opp i årene før det. Slik er det. Noen får æren av å klippe snoren, og andre får æren av å sette spaden i jorden. Det er sånn politikken er. Dette dreier seg om saldering av et budsjett hvor man har noen penger til overs, og så har man funnet ut at man bruker dem på noe annet. Det er det dette egentlig dreier seg om. Når det gjelder Østfold, synes jeg det er litt søkt at man kritiserer denne regjeringen for å komme med tiltak som den forrige regjeringen ikke ville ha. Mye av debatten i den forbindelse og den kritikken vi har fått, dreier seg egentlig ikke om at vi gjør det vi sa, men at vi fortsetter å gjøre noe som Arbeiderpartiet sa de skulle gjøre. Det er litt underlig å kritisere oss for det. Men vi skal nok etter hvert skjønne at vi ikke følger i Arbeiderpartiets fotspor, for det kommer til å skje mye innen samferdsel de neste årene.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2014-12-16:
I denne saken støtter Høyre forslaget om at man skal gi kommuner og fylker mulighet til å legge restriksjoner på drosjenæringen. Det er slik at i både Akershus, Oslo og andre større byområder er utslipp fra kjøretøy viktig. Det gjøres ganske mange investeringer knyttet til bl.a. kollektivtransport gjennom krav til bussene, hvor man kjører både nullutslippsbusser og hybrider. I denne saken er det snakk om drosjenæringen som i regjeringserklæringen er nevnt som et kollektivtransportmiddel, og vi mener det er nokså rimelig at også drosjene må underkastes det samme strenge kravet til klimautslipp som kollektivtransporten for øvrig. Så ser vi at det er viktig for drosjenæringen å ha tid til å tilpasse seg, for det er veldig mange enkeltpersonbedrifter som betjener drosjenæringen, og sånn sett kan det være store investeringer som må tas. Det er ikke så enkelt for en enkeltpersonnæring, hvis man kan kalle den det, å følge opp til enhver tid. Dessuten skjer det stadig vekk utvikling ved at nye drosjer kommer, nye muligheter kommer. Her er det en balansegang mellom hva næringen tåler av nye pålegg, og hva samfunnet krever. Det er derfor også viktig i denne sammenhengen at det er kommunene og fylkene som må ha denne myndigheten, for det er store forskjeller fra fylke til fylke og fra byområde til byområde. Det er klart at de utfordringene som særlig Bergen og Oslo har med tanke på utslipp og forurensning i deler av året, er annerledes enn de utfordringene f.eks. mindre byer og tettsteder rundt omkring i landet har. Noen steder er det nesten ikke drosjer, så det er ikke noe stort problem, egentlig. Høyre slutter seg i hvert fall til og er med på flertallsinnstillingen. Vi mener at dette er en god sak, men den må følges opp på en balansert måte, slik at ikke drosjenæringen kommer i unødige vanskeligheter.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2014-12-16:
Dette er enda et tiltak som bidrar til at kommuner og fylker får virkemidler som de kan bruke i klimapolitikken – slik at man kan ta flere ting i bruk. Bildeling er jo for så vidt noe som allerede er i gang, og som blir benyttet. Det som vel mangler, er muligheten til å kunne sette opp skilt som viser hvor man skal parkere. Vi er for bildeling, og det er en samlet komité som har det som utgangspunkt, men det som er forskjellen – som Rommetveit var inne på – er at Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å se dette også i sammenheng med den generelle parkeringspolitikken i byene. Det vil si: Vi kan ikke pålegge det, men vi synes at kommunene og fylkene – i dette tilfellet kommunene – må tilrettelegge for tilstrekkelige parkeringsarealer i byområder for å gjøre hverdagen enklest mulig for næringsvirksomhet og andre som er avhengig av transport. For det er manko på parkeringsplasser i byområder og i tettsteder, og det er jo egentlig en del av politikken for å få flere til å kjøre kollektivt at man strammer inn og struper parkeringsmulighetene. Dette er enda et tiltak som vil gå på noe av det samme, men da er det veldig viktig å sørge for at vi har et næringsliv som faktisk kan fungere oppe i alt dette. Det at vi har en ny teknologi, nye muligheter til å kommunisere med hverandre via iPhone og nye smarte telefoner, gjør også at det er lettere å finne fram til noen å dele biler med, så dette systemet bør kunne ha stor nytte av dagens teknologi. Vi ser til og med at nye drosjemodeller dukker opp, som baserer seg ene og alene på den type kommunikasjon. Vi tror at dette er enda et viktig virkemiddel for kommunene til å drive en aktiv klimapolitikk. Vi støtter for så vidt forslagene, men vi vil påpeke at det er en side ved dette som man også må ta hensyn til, nemlig at det skal være et levende næringsliv.
Torill Eidsheim (Høyre), 2014-12-16:
I denne proposisjonen har eg notert meg at regjeringa ønskjer at det skal vere tilrettelagt for at ein kan etablere eit utbyggingsselskap for veg i 2015, og at det skal vere operativt med planlegging og utbygging av konkrete riksvegprosjekt snarast mogleg etter etableringa. Det er eit viktig arbeid regjeringa har sett i gang, knytt til omorganisering og effektivisering av vegsektoren. Det er behov for god tilrettelegging, slik at nødvendige grep for raskare planlegging og utbygging kan gjennomførast så raskt som mogleg. Bakgrunnen for etableringa av eit vegselskap er at dagens strukturar ikkje er effektive nok, og at planleggingstida er altfor lang. I Høgre har vi tru på at eit vegselskap, i kombinasjon med andre tiltak, vil kunne sikre meir effektiv utbygging og gje økt samfunnsøkonomisk nytte av veginvesteringane våre. Riktig sett opp vil eit slikt selskap kunne sørgje for raskare realisering av viktige vegprosjekt. Vegselskapet er ein viktig del av regjeringas signaliserte reformarbeid for vegsektoren, og eg vil poengtere at suksessen avheng også av andre endringstiltak, m.a. knytt til finansiering. Dei føregåande åtte åra har bompengedelen i vegprosjekt auka stort. Bompengar har blitt ein bransje med veksesmerter, der verken Vegdirektoratet, Statens vegvesen eller aktørane har fått tilrettelagt gode nok rammer for ei utvikling med kundevenlege løysingar der vi kan sikre mest mogleg veg for pengane. Ei omorganisering av bompengebransjen har vore signalisert lenge. Men under dei raud-grøne blei det ikkje godt nok utgreidd, og ingenting blei gjennomført. Bompengar har blitt ein viktig del av vegfinansieringa i Noreg. Det er på høg tid med ei meir heilskapleg vurdering der ein ser samanhengen mellom ulike effektiviseringstiltak. Eg er glad for at regjeringa no tek grep. Vi treng handlekraft – for utan tydelege signal er det umogleg å dra i riktig retning. Dersom vegselskap og OPS-løysingar skal kunne lykkast med å gjennomføre heilskaplege og kostnadsøkonomisk lønsame prosjekt, må grunnlaget for dette leggjast gjennom klare rammer, gode rollefordelingar og ikkje minst ved eit tydeleg kommunisert felles mål. Eg ser fram til resultatet av ei omorganisering som gjev alle aktørar både incentiv og moglegheiter til å gjennomføre planlegging, bygging, finansiering og innkrevjing så effektivt og kundevenleg som mogleg. Vi skal sjå meir veg for pengane!
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2014-12-16:
Jeg vet ikke om det hører med til det å få regjeringsmakt, men når jeg hører Orten, tror jeg kanskje regjeringspartiene er vel vare for kritikk. Orten sa, ikke nå i det siste, men i det første innlegget sitt, noe sånt som at Arbeiderpartiet og SV kommer med kritikk for de endringene som nå gjøres på E16. Det er altså E16 gjennom Sør-Odal vi nå snakker om. Vi har ikke kritisert regjeringen for det som er gjort på E16 i Sør-Odal og Kongsvinger. Vi skriver til og med i Arbeiderpartiet og Senterpartiets merknader at vi er tilfreds med at det er funnet en løsning for beboerne på sørsida av Glomma. Vi skriver at vi deler regjeringens vurderinger, og vi presiserer at for beboerne på nordsida av Glomma er det ikke funnet løsninger som en lokalt støtter. Så det er ikke riktig, det Steffensen sa om at en har funnet løsninger som lokalsamfunnet er fornøyd med. På Galterud-sida, altså sørsida av Glomma, er det skjedd. Det er veldig bra, men det gjenstår å finne en løsning på nordsida. Der har en ikke kommet i mål. Men det er jo ikke sånn at Stortinget skal sitte og bestemme hvor bompengestasjonene skal stå, og det er ikke riktig, som Orten sa, at vi skal stemme over det senere i kveld, for verken for E16-saken eller E18-saken i indre Østfold finnes det noe voteringstema eller noe forslag som skal behandles her i dag. Dette er det regjeringen som håndterer, og Stortinget gir uttrykk for sitt syn. Vi registrerer når det gjelder E16, at det er funnet løsninger for deler av problemet – veldig bra – men man kom altså ikke i mål for dem som bor på nordsida av elva. Det må det være lov for Stortinget å uttrykke. Så vil jeg si helt til slutt, til Steffensen: Grunnen til at jeg sa at E6-saken kunne vært lagt fram for Stortinget, var at Stortinget vedtar bompengeprosjekter, Stortinget vedtar veiprosjekter, og Stortinget vedtar finansieringsopplegget. Så skjer det ofte noen endringer underveis, og så får Stortinget det til ny behandling. Men det er altså ikke noe forslag fra regjeringen om å endre bompengeinnkrevingen, bompengeopplegget for E6 langs Mjøsa. Det kunne det ha vært i saken vi har til behandling nå, men det er det ikke. Så er det sånn, hvis jeg skal høre på Steffensen, at hvis en endrer på et bompengeopplegg, er det til regjeringens ære, men hvis regjeringen ikke legger fram endringer for Stortinget og Stortinget ergo ikke foretar noen endringer, ja, så er det Stortinget som er skyld i at bompengeopplegget blir som det blir. Så jeg forsvarer bompengeopplegget. Til Jegstad vil jeg si at jeg forsvarer bompengeopplegget. Det har han også gjort, de fleste har gjort det, for vi skjønte at det var nødvendig. Jeg forsvarer bompengeopplegget på E6 og på en rekke andre bompengefinansierte veger, mens det er andre som ikke gjør det, men som nå tar æren for at det bygges veg.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2014-12-16:
En feil blir ikke mer riktig selv om den gjentas flere ganger. Vi har altså ikke noe alternativt forslag når det gjelder bomplasseringene på E16 i Sør-Odal – det er ikke riktig at det er i Kongsvinger, bomstasjonene ligger i Sør-Odal kommune. Vi har registrert at regjeringen har gjort en god jobb og funnet en løsning for dem som bor på den ene sida av elva. Nå gjentar jeg det: Glomma er en elv, jeg sa Glomma i sted, det er altså elva i området. På den ene sida er det funnet løsninger, men på den andre sida er det ikke funnet løsninger. Det konstaterer vi. Vi har ikke kritisert regjeringen for det, vi har ikke fremmet noe alternativt forslag – da måtte vi selvsagt ha gjort det her i dag. Men det gjør vi ikke, og dermed støtter vi det som regjeringen har lagt fram. Sånn fungerer det i Stortinget. Regjeringen har funnet løsning på det ene problemet, men ikke på det andre. Det registrerer vi.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2014-12-16:
I regjeringserklæringsdebatten i 2013 understreket statsminister Erna Solberg følgende: «Vi ser frem til en periode hvor Stortinget forsterkes som politisk verksted, og vi ser frem til ordskiftene som følger med. Da regner vi med at man gjør som man sier, nemlig stemmer for det man er for(…) (…) Men slik ble det jo ikke. Fremskrittspartiet stemmer for noe de er imot, og bruker mye energi på det, jf. også representanten Steffensen før meg. De bruker som unnskyldning at de ikke har flertall i denne salen. Det hadde de ikke i forrige periode heller. Da stemte de altså imot, selv om de visste at de heller ikke da ville få gjennomslag. Hvorfor gjør de ikke det nå? Og de snakker om å være prinsippfaste. Det er en spesiell dag når vi i dag i det hele tatt diskuterer bompenger. I forbindelse med appeller og taler – med mikrofonen på f.eks. full styrke – fra forrige valgkamp har jeg funnet opptak hvor Siv Jensen roper ut til folket: Når vi kommer til makten, skal det stå store skilt med «gratis» på ved alle bomstasjoner i Norge. I dag er hun landets finansminister. Vi har hørt Per Sandberg si at vi må få slutt på herket. Fremskrittspartiets Bård Hoksrud skulle stille ultimatum i saken for å gå inn i regjering, for det måtte bli slutt på at man flådde og ranet bilistene – landeveisrøveri, som han kalte det. Jeg har spurt samferdselsministeren tidligere om det å kreve inn bompenger fortsatt er et ran, men jeg har ikke fått svar. Da samferdselsministeren var stortingsrepresentant, i forrige periode, deltok han ofte i bompengedebatter. Hvis jeg ikke husker helt feil, kom han inn i salen – det er mulig han ble tilkalt – da taletiden til Bård Hoksrud og Arne Sortevik begynte å renne ut i sanden. Han fortalte oss selvfølgelig hvor forferdelig urettferdig det var med bompenger, men et av hans faste argumenter var hvor ille det var at vi lånte penger til Tyskland til en meget billig rente, slik at de kunne bygge billig vei – i stedet for at vi brukte de samme pengene her hjemme til å bygge vei uten bom. Uansett hvor mange ganger han fikk forklart at det ikke var snakk om lån, men om obligasjoner og investeringer i Statens pensjonsfond utland, gikk det ikke inn hos ham. Så jeg regner med at regjeringa nå har kvittet seg med de omtalte lånene, eller at de vil gjøre det så fort som mulig, slik at de kan få brukt penger på mer vei her hjemme. Tilbake til bomdebatten. Det er nesten utrolig å høre på statsråden fra Fremskrittspartiet når han blir konfrontert med bomsaker. Da bruker han mesteparten av tida si på å angripe Arbeiderpartiet for å være prinsippløse. Betyr det at statsråden selv mener at Fremskrittspartiet – med det de mente før valget i forhold til det de mener nå – er prinsippfaste?
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Jeg skal gå rett på sak og være enda kortere enn jeg pleier. Fremskrittspartiet mener at representantforslaget i denne saken vil kunne begrense de selvstendig næringsdrivende i taxinæringen. Taxinæringens frihet til selv å kunne velge bil ut fra behovene næringen har, er viktig, og Fremskrittspartiet ønsker færre – ikke flere – næringsreguleringer og pålegg. Videre mener Fremskrittspartiet at forslaget begrenser konkurransen. Det er fortsatt bare et lite utvalg biler som tilfredsstiller slike krav som det her vil bli stilt. Det vil begrense konkurransen i markedet, og det vil også favorisere enkelte produsenter. Det kan også bli slik at drosjeeiere ikke vil fornye bilen eller bilparken sin, og det er vi ikke tjent med. Når de eventuelt ikke fornyer bilparken sin, vil det kunne gi høyere utslipp enn nødvendig. Jeg tror også at drosjeparken vil fornyes i mindre grad med en slik særregulering. Fremskrittspartiet mener at det må være opp til næringsutøverne å velge bilmodell som samsvarer med forbrukerbehovet. Derfor kommer vi i Fremskrittspartiet til å stemme mot forslaget til vedtak i denne saken.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Først vil jeg takke forslagsstillerne for å fremme denne saken. Jeg vil også takke komiteen for en lett og god saksbehandling. Jeg kan opplyse om at jeg jobbet med denne saken i forrige periode, så saken har altså vært til diskusjon her på Stortinget i flere stortingsperioder uten at man har kommet fram til noen nevneverdige resultater i denne prosessen før nå. Svarene har vært de samme fra alle samferdselsministrene: En rekke systemtekniske og ressursmessige utfordringer må på plass før vi kan få personlige registreringsskilt. Komiteen viser til at Statens vegvesen i mange år har jobbet med ny Autosys, som innebærer en fornyelse av førerkort- og motorvognregisteret, men at noe arbeid gjenstår. Komiteen viser også til at personlige registreringsskilt er noe som er kjent i mange land, f.eks. er våre naboland Sverige og Danmark to av landene som har denne ordningen på plass. Komiteen mener at det bør legges til rette for at denne ordningen også kommer her i Norge. I Sverige betaler man et fastsatt beløp, etter det jeg har blitt fortalt, 10 000 kr, for personlige bilskilt. Den som ønsker å kjøpe slike personlige registreringsskilt, betaler det det koster å produsere skiltet, og resten går til trafikksikkerhet. Da belastes ingen andre enn den som selv ønsker et slikt skilt, og man betaler samtidig penger til et veldig godt formål. Komiteen mener at denne ordningen, hvor overskudd av personlige registreringsskilt går til trafikksikkerhet, bør gjelde også i Norge. Det vil skaffe trafikksikkerhetsarbeidet ekstra penger utover det som blir bevilget over statsbudsjettet. Det har kommet mange positive henvendelser de årene det har vært arbeidet med denne saken, fra folk som ønsker denne ordningen, og utålmodigheten er stor blant dem som ønsker å kjøpe seg et personlig registreringsskilt, bl.a. undertegnete. Nå ber komiteen regjeringen intensivere arbeidet med å få et system på plass, så man kan håndtere utstedelsen av personlige bilskilt. En samlet komité kommer med følgende forslag: Stortinget ber regjeringen fremme et forslag om en ordning som gjør det mulig for personlig registreringsskilt på norske kjøretøy. Overskuddet fra salg av personlige bilskilt øremerkes trafikksikkerheten. Jeg anbefaler komiteens tilråding.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Vi vet at nytt parkeringsregelverk kommer. Det er et regelverk som skal gjelde for både den offentlige og den private parkeringsvirksomheten. I den forbindelse er det viktig at det ikke legges begrensninger på kommunene når det nye parkeringsregelverket skal bli gjeldende. Derfor må kommunene gis anledning til f.eks. å reservere parkeringsplasser for bildelingsordninger, med tilhørende skilt. Med andre ord må regelverket være robust for det formålet reglementet skal ha. Jeg vil samtidig peke på at vi i Fremskrittspartiet mener det er viktig at det blir lagt til rette for tilstrekkelig med parkeringsplasser, også der det er bildelingsordning, slik at det blir enklest mulig for både næringsliv og privatpersoner å parkere. Vi vet at mange er avhengig av biltransport. Om vi liker det eller ei, må man ha parkeringsplasser tilgjengelig. Derfor er det viktig at kommunene legger til rette for tilstrekkelig med areal for parkering, også der det kommer bildelingsordninger. Når det er sagt: Fremskrittspartiet går for komiteens forslag til vedtak.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-16:
Jeg er faktisk uenig med statsråden i den siste uttalelsen hans, om at det er vanskelig for enkeltland å gå foran. Jeg synes denne saken tvert imot viser at det ikke bare er enkeltland, men også byer og lokale myndigheter som går foran og driver utviklingen framover. Venstre er veldig glad for at vi får dette vedtaket i dag, men det er bare ett steg på veien for å få krav om mer miljøvennlige drosjer. Dette har tatt tid, og det er viktig å huske på at ingenting er gjort før det faktisk er gjennomført. Tilbake i 2012 hadde jeg selv gleden av, som byråd i Oslo, å legge fram forslag om å stille miljøkrav til drosjenæringen, et forslag som ble vedtatt med et bredt flertall i Oslo i 2013, og som er vedtatt igjen i 2014, med konkrete forslag om hvordan dette skal gjøres i samarbeid med næringen, og med en tidsfrist først til 2020 og så fram mot 2023. Siden vi hadde gjort grundige juridiske vurderinger med kommuneadvokaten, som mente at det lå innenfor dagens lovverk at man kunne stille den typen krav som løyvemyndighet, ble vi veldig overrasket da det kom et brev fra den rød-grønne regjeringen, fra Samferdselsdepartementet, som satte en stopper for den prosessen med sin juridiske vurdering. Derfor er vi fornøyde med at vi nå har fått et nytt flertall, og også at den gamle regjeringens partier tydeligvis har kunnet tenke friere igjen og er med på dette forslaget. Vi får ryddet opp i dette når vi nå har et nytt flertall som kan ta et steg videre. Jeg deler ikke denne bekymringen for hva som vil kunne skje med drosjenæringen. Vi må huske på at dette ikke er et vedtak om å innføre krav til drosjenæringen, dette er et vedtak om at man skal delegere en myndighet til løyvemyndigheten. Vi må stole såpass på lokale myndigheter at de klarer å ha en god dialog med næringen. De ser selv hvilken framdrift som er fornuftig innenfor sine områder, som vil variere. Nettopp derfor skal dette også være et lokalt vedtak, og derfor er dette noe man med trygghet kan delegere ned til løyvemyndigheten. Alternativene finnes, det gjør de allerede i dag. Det er elbiler, det er biogass, det er etanol, og hydrogen er på vei inn. Men det som er viktig i den videre prosessen, er at statsråden ikke påtar seg å gå inn i alle detaljene som også lokale myndigheter skal gjøre en vurdering av, men nettopp får gjennom et lovverk som gjør at vi får på plass delegeringen, og så skal jobben og gjennomføringen gjøres av lokale myndigheter. Men dette er ett viktig steg på veien.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-12-16:
Jeg beklager at jeg forlenger komiteens debatt, men denne saken engasjerer meg, også fordi vi faktisk trenger å få dette på plass. Mitt poeng er at man ikke trenger å sette noen nasjonale tidsfrister her. Dette gjøres også lokalt. Når det gjelder det med infrastruktur, har vi her virkemidler som er på plass. Vi har det via Transnova og nå via Enova, og det gjøres også i samarbeid med løyvemyndighetene. Det må legges fram et system, sånn at man har en infrastruktur som legger til rette for drosjenæringen, og dette gjøres i samarbeid med drosjenæringen. Det viktige nå er at vi gjør det, at vi ikke er en brems som nasjonal myndighet, men at man slipper den lokale kreativiteten og mulighetene fri, sånn at man kan drive fram en utvikling lokalt. Dette skjer ikke bare i Norge, det skjer også internasjonalt at lokale myndigheter driver fram en positiv utvikling. Det er bra for de reisende – det er viktig – og det er bra for drosjenæringen selv, som må fornye seg, og som får vist fram at de er en del av kollektivtrafikken, et supplement, og en nødvendig del av en utviklet kollektivtrafikk hvor man også har de samme kravene. Det er bra fordi man får redusert lokal forurensning, som er et problem mange steder, og det er bra fordi man er med og reduserer klimagassutslipp. Det er også bra fordi det er med på å drive fram en utvikling – en utvikling som er et eksempel for andre, som viser at det er mulig å få til, og som vil ha en betydning også langt utover de løyveområdene hvor dette nå – etter at det endelig gjennomføres – kan bli en realitet.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-12-16:
Jeg vil kanskje minne om at dette direktivet skal gi pasienter en mulighet. Det tegnes faktisk et skremmebilde i EU av landet. Norge er et lite land. Vi har lang tradisjon med samarbeid internasjonalt, ikke minst med institusjoner i EU. Jeg minner om bl.a. Hjertebroen, som ble etablert fordi vi ikke hadde denne type kompetanse i Norge. Nå har vi denne type kompetanse og kan heldigvis operere våre pasienter hjemme. Den gang var det ingen som stilte spørsmålstegn, da man hadde en helt ny avansert behandling tilgjengelig, ved om pasienter i Norge skulle få ta del i dette. Det snakkes om et helsemarked. Jeg ønsker å snakke om en helsetjeneste til pasienter som faktisk ønsker behandling. Dette handler om pasienter som har rett til behandling, de har gått gjennom fastlegen, de har fått vurdert sin situasjon i spesialisthelsetjenesten, og det er konstatert at de har rett til behandling. Dette er ikke en vilkårlighet som oppstår, dette vil være nøye planlagt. Dersom det da ikke finnes den type behandling i Norge, og den er i utlandet, synes jeg det er rett og rimelig at pasienten skal få ta del i det som en del av EØS-/EU-markedet. Så har jeg lyst til å si noe om hva direktivet faktisk sier i § 3: «Helsetjenesten i Unionen har en sentral rolle». De sier det handler om sosial trygghet, at det handler om sosial utjevning, og at det handler om sosial rettferdighet. Dette gjelder ikke bare Norge, dette gjelder de som er medlemmer i EU eller tilsluttet EØS. Det handler om likeverdighet og en lik mulighet for pasienter som ikke har det.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-12-16:
Jeg har bare lyst til å si til representanten Bollestad at dette med forhåndsgodkjenning av et sykehus ikke er en del av direktivet. Det legges ikke opp til at den norske stat skal forhåndsgodkjenne sykehuset som den enkelte skal behandles på. Det er ikke en del av dette direktivet. Jeg har også lyst til å si at dette med antibiotikaresistens jo løses med et samarbeid på tvers av landene. Derfor er det utrolig viktig at man jobber internasjonalt og lærer av hverandre. Det løses ikke ved at vi i Norge trekker ned rullegardinen.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-16:
Det er noe annet enn feriereiser vi snakker om her. Dette er innleggelser i sykehus som har de største bakteriefloraer. Direktivet vi snakker om i dag, handler om å fastsette bestemmelser som har som mål å gjøre det lettere å sikre heletjenester av høy kvalitet over landegrensene og bidra til samarbeid mellom medlemsland på helseområdet – sies det i innstillingen. Det å trygge landet pasienten kommer fra, skal sikre at utgiftene ved behandling i et annet medlemsland refunderes i samsvar med reglene i direktivet. Pasientene har ifølge direktivet ikke krav på å få dekket verken reise- eller oppholdsutgifter, men medlemslandene kan selv bestemme om de vil dekke sånne utgifter eller ei. Det er en artikkel som har tre underpunkter, og som sier noe om hvilke rettigheter vi som medlemsland har. Den sier at trygdelandet har krav på forhåndsgodkjenning for helsehjelp som innebærer overnatting eller krever høyt spesialiserte eller kostnadskrevende medisinsk infrastruktur eller utstyr – noe som regjeringen sier er en restriksjon, men som Kristelig Folkeparti ser på som en sikkerhet. Den samme artikkelen, punkt b, sier at en også kan kreve forhåndsgodkjenning for helsetjenester som innebærer behandling som er av høy risiko for pasienten. I punkt c åpner en for å kunne kreve forhåndsgodkjenning der det er et forhold som tjenesteyter vurderer er alvorlig eller til særlig bekymring for kvalitet og sikkerhet. Der kommer multiresistente bakterier inn. Det stilles ikke krav til språk, annet enn leverandørlandenes offisielle språk. Kristelig Folkeparti er opptatt av å knytte nettverk med utlandet, spesielt innen fag og områder der det er få tilfeller i eget land. Dog er Kristelig Folkeparti opptatt av faglighet, kvalitet og bruk av land og sykehus som har en restriktiv bruk av antibiotika. Dette må kunne gjøres samtidig med at man har en forhåndsgodkjenning, sånn som direktivet i tre punkter åpner for. Dette mener Kristelig Folkeparti, for vi mener at det må kunne være mulig at de som reiser, har en trygghet for å ha fått en forhåndsgodkjenning – man utsetter ikke egen økonomi, før man vet at man får godkjent. Er det noen pasienter som har liten tid og er så alvorlig syke at de ikke kan vente, må offentlig myndighet kunne involvere tre faktorer: Hva er rødt eller akutt og haster? Hva er gult og kan vente litt? Og hva er vanlige rettigheter som en pasient har? Derfor støtter Kristelig Folkeparti forslag nr. 1, som sier at regjeringen skal komme tilbake til Stortinget med en plan for å implementere direktivet på en god måte, for vi tror på godt samarbeid, men vi tror også på å ha kontroll for å sikre god kvalitet.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-16:
Blir man alvorlig syk, leter man etter behandling, og man føler at man har liten tid. Ministeren sier at det er mulig å få et forhåndstilsagn. Dette er fordi man ikke ønsker at pasientene, hvis det ikke går godt, skal sitte igjen med stor gjeld i tillegg til en stor sykdomsbyrde – som veldig mange gjør når de har alvorlige sykdommer. Hvorfor er det så problematisk at pasienten får den godkjenningen i ryggen, når de kan få et tilsagn? Hva er da forskjellen? At de skal få en visshet om at dette er ok, at de kan reise, og man kan lage et system så de får svar fort? Hva er problemet med det?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-16:
Når jeg velger å ta ordet, er det fordi det ble sammenlignet med Hjertebroen, som gikk i sin tid. Den fulgte jeg ganske tett som sykepleier. Det var forhåndsgodkjente sykehus pasientene ble sendt til, det var avtalt, de var godkjent, og det reiste til tider leger fra Norge med for å lære. Når Kristelig Folkeparti nå ber om en forhåndsgodkjenning i dag også, er det nettopp for å sikre kvalitet. Det er ikke for å stikke kjepper i hjulene. Det er faktisk for at pasienter med sjeldne sykdommer skal vite at tilbudet er der, og at de skal få en godkjenning før de reiser. Der vi mangler kunnskap, skal selvfølgelig norske leger kunne være med og lære. Det skulle bare mangle. Når det gjelder multiresistente bakterier, er ikke Kristelig Folkeparti opptatt av at vi skal lukke landegrensene. Vi er opptatt av at vi må utveksle kunnskap, men samtidig vet vi at noen land har et helt annet forhold til utskriving av antibiotika. Det vet vi fra norske legestudenter som kommer hjem og har lært en helt annen bruk enn det vi legger opp til i Norge. Derfor er det en utfordring vi ikke kan stikke under stol, men faktisk må se på når vi skal godkjenne samarbeidspartnere i utlandet.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-16:
Først må jeg si at den nye praksisen med at et regjeringsparti bruker replikktid, er litt spesiell. Jeg tror nok at representanten Nesvik og helseministeren har mange andre anledninger til å få avklart faktaspørsmål, og jeg vil oppfordre Nesvik til å bruke dem. Jeg vil gjerne følge opp den siste replikken fra Kjersti Toppe, for statsråden unngår stadig å snakke om antibiotikaresistens, selv om ledende fagfolk har ytret sterke bekymringer knyttet til dette forslaget og antibiotikaresistens. Jeg vil igjen sitere fra Dagsavisen den 15. september: «Hvis regjeringen går inn for å sende norske pasienter ut av landet for operasjon, er det stikk i strid med all fornuft. Det vil føre til mer resistente bakterier i Norge.» Det sier Dag Berild. Hva er det Steinar Westin og Dag Berild ikke har forstått som helseministeren har forstått, og er helseministeren overhodet ikke bekymret for de forskjellene som er mellom helsevesenet i en del andre land og vårt, når det gjelder omfanget av antibiotikaresistente bakterier?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-16:
Jeg synes det er litt oppsiktsvekkende at statsråden to ganger nå har latt være å svare på helt konkrete spørsmål rundt antibiotikaresistens. Når jeg spurte om det, var det ikke for å få en belæring om EØS-avtalen – jeg vet utmerket godt hvordan EØS-avtalen fungerer – jeg er interessert i å vite hva som er statsrådens syn på bekymringen som er framført av fagfolk når det gjelder faren for å få flere antibiotikaresistente bakterier til Norge. Det synes jeg det er rimelig at helseministeren gir sin vurdering av – EØS eller ikke. Så har helseministeren i denne debatten selv understreket at det ikke var EØS-avtalen som gjorde at han ville innføre denne rettigheten på denne måten. Dette er god høyrepolitikk. Hvis vi først skal diskutere EØS, understreker vel det at EØS-avtalen er noe Høyre har god grunn til å støtte. Det er titt og ofte en abonnementsordning for Norge på høyrepolitikk. Det er derfor en del andre av oss er imot den. Men mitt spørsmål gjaldt altså den konkrete frykten som noen av våre ledende fagfolk når det gjelder antibiotikaresistens, har for konsekvensene av det vedtaket vi gjør i kveld. Jeg synes det er rimelig at helseministeren gjør en vurdering av om fagfolkene ikke vet hva de snakker om, eller om det faktisk er sånn at det er grunn til bekymring. Og hvis det er det, er det også interessant å vite hva helseministeren har tenkt å gjøre med det. Jeg synes også det er et poeng å knytte en kort kommentar til Venstres framgangsmåte i denne saken. Venstre har sagt én ting i merknadene i innstillingen til saken, der de deler våre bekymringer for direktivet. I dag stemmer de motsatt. Det er ikke helt godt å si hva det er Venstre egentlig mener, når de gjør to helt forskjellige ting. Men jeg bet meg merke i en ting representanten Kjenseth sa i sitt innlegg, nemlig at hvis dette ikke gikk bra, ville Venstre komme tilbake til spørsmålet. Men EØS-avtalen fungerer jo ikke sånn. Vi kan jo ikke implementere et direktiv og så komme tilbake til spørsmålet hvis vi er misfornøyd med hvordan det fungerer. Da må vi i så fall endre hele politikken til EU på området. Det betyr at vi må ta stilling til om vi skal implementere direktivet eller ikke. Med mindre vi er sikre på at det går bra, har man muligheten til å si nei nå. Den muligheten vil ikke Venstre få senere.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-16:
Takk til helseministeren for at han omsider ville kommentere spørsmålet om multiresistente bakterier. Men jeg legger merke til at statsråden ikke gjør noen ting for å imøtegå ekspertenes advarsler. Det synes jeg er interessant. Det må jo bety at det er grunn til å ta dem på alvor. Jeg forstår statsrådens argumentasjon for sitt eget forslag dit hen at han regner med at denne ordningen vil bli mer brukt enn den ville blitt med forrige regjerings forslag. Det er hele poenget. Vi ønsker ikke nasjonal isolasjon, dette er et spørsmål om vi i denne situasjonen skal søke økt europeisk integrering eller ikke. Helseministeren prioriterer arbeidet mot multiresistente bakterier, mot antibiotikaresistens. Det er vi veldig glade for, men samtidig går han nå inn med åpne øyne for noe som ledende eksperter mener vil virke negativt på det samme målet. Det er et tankekors.