trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-10:
Lat meg nytte anledninga til å takke for debatten. Han har vore, lat meg seie, mangfaldig, og – kan eg kanskje antyde – av varierande kvalitet. Men eg har lyst til å skryte av innlegget til kulturministeren, ikkje fordi eg var einig i alt, men fordi eg synest det var den hittil grundigaste – iallfall den mest gjennomtenkte – versjonen av kva fridomsreforma skal vere, og eg vil dessutan skryte av ho fordi ho opent seier at vi vil gjerne ha kritikk og motstand. Eg trur samfunnsutviklinga dei neste åra vil gje ho rett i det, men eg synest òg det er positivt at vi ser teikn til ein meir ideologisert kulturdebatt no. Så berre to ord om nokre av dei tinga eg synest har vore i andre enden av kvalitetsskalaen, for å seie det sånn. Det første er denne førestillinga i ulike variantar om at før var alt pengar. Som ein sa: Før har pengar vore både mål og middel, men no er det berre fridom. Vel, vi har hatt kulturdebatt i Noreg før, vi kjem til å ha det i framtida. Det vil til ei viss grad vere ein økonomisk debatt – det kjem til å skje i framtida. Det er på ein måte ikkje sånn det ser ut. Ressurs og økonomi er ein viktig del av alle felt, men lat oss håpe at vi fortsatt i større grad kan ha ein innhaldsdebatt om dei viktige felta og f.eks. fleire av dei utfordringane eg var innom i mitt innlegg. Det var fleire, m.a. representanten Stordalen, som uttrykte det litt som om at venstresida liksom er mot private pengar og mot suksess, osv. Nei, det kunne ikkje vore fjernare frå sanninga. Målet med kulturpolitikken er jo at ein skal få kunstnarisk suksess. Men det er jo ikkje sånn at ein berre kan vedta suksess. Ein vedtek ikkje Per Petterson og så er han ein leiande forfattar, akkurat som ein ikkje vedtek OL-gull. Men det ein kan vere med på gjennom politikken, er å skape vegen til suksess, gjennom at ein har ei så brei rekruttering av mange flinke talent, anten det er kultur eller idrett, at vi får fram ein del, at vi har så gode treningsforhold, utdanningar og anlegg at vi får det til, osv., at vi har så gode støtteordningar over år. Ta Per Petterson: Gjennom tiår var han ein norsk romanforfattar som var ganske god, så vart han endå mykje betre – i tillegg hadde han sikkert litt flaks – og vart ein av våre aller beste og mest anerkjente, m.a. gjennom eit kunstnarstipend i mange år. Det er jo sånn vi kan vere med å bidra til suksess. Det kostar pengar og er i tillegg ein viktig innhaldsdebatt. Til slutt: Eg diskuterte òg fridom så seint som på morgonkvisten i dag, med ein Venstre-politikar, framfor 200 menneske. Der var vi faktisk einige om ein ting, og det at fridom betyr både fridom frå og fridom til, eller negativ og positiv fridom, som òg representanten Giske var innom her. Fridom frå overstyring, men òg fridom til å kunne utfalde seg. Det betyr òg at ein må ha eit økonomisk grunnlag i botn. Eg takkar igjen for debatten, og ser fram til mange rundar med kulturministeren vår i denne salen og andre stader.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-04-10:
Jeg synes det er veldig interessant, og jeg gleder meg til fortsettelsen av denne debatten, ikke minst i denne salen. Vi skal ha en diskusjon om innholdet i kulturpolitikken i de årene som vi har foran oss. Vi har nå en veldig kritisk gjennomgang. Vi går gjennom alle områder staten faktisk bruker penger på. Vi ser på overlappinger, der hvor det er veldig mange ulike typer tiltak som faktisk får midler fra ulikt hold, og vi tror det er et godt grunnlag for å gå igjennom dette for å se om vi kanskje kan bli enda mer målrettede i årene som kommer. Jeg håper at det kan bli et godt samarbeid, også med SV, om å fokusere på innholdet i tiden som kommer. Jeg synes det er betryggende å høre at SV vil støtte en bredere geografisk representasjon i de råd og utvalg som nå kommer. Det er noe vi kommer til å sette mye inn på. Det er for oss et maktspredningsprinsipp at makten overfor bestemmende myndigheter spres på flere hender. Jeg synes også det er betryggende å tenke på – og jeg vil gjerne invitere til – at vi får en bred diskusjon om dette i Stortinget, slik at vi kan klare å få flere av partiene til å slå ring om viktigheten og nødvendigheten av den private kapitalen. Jeg vil med en gang berolige representanten Solhjell og si at jeg ikke har tenkt å gi de private aktørene noen makt som skal være bestemmende med hensyn til hva som skal prioriteres på statsbudsjettet – snarere tvert imot. Man må legge forholdene til rette for å få private aktører til å være med. Det er jo det som er realiteten i dag. Det er et stort engasjement av privat kapital der ute, som er med og bidrar på ulikt vis. Jeg nevnte noen eksempler, bl.a. stiftelser, som jo har et veldig bredt engasjement på ulike områder rundt omkring, og som er med på å bidra til at vi får et rikt kulturtilbud. Men vi har også mange andre ordninger, f.eks. bedrifter som er med på sponsorvirksomhet, og som faktisk er med og løfter fram talenter som nettopp kan være med på å bygge opp under og øke kvaliteten på de ulike kunst- og kulturfeltene. Jeg tror det er et stort grunnlag for at vi kan bygge noe i fellesskap ved å fokusere på de områdene som man har i dag, og se om det er noe vi kan gjøre for å få mer ut av de midlene som allerede har vært brukt, på en mer konstruktiv måte, men jeg tror det er mulig å gjøre noe også med private midler i årene som kommer. Det er et område som vi ikke har sett på. Det er ikke til å legge skjul på at man har fokusert veldig mye på å bygge infrastruktur i løpet av de siste årene. Det er også noe som Enger-utvalget har påpekt, at en nå kanskje bør fokusere sterkere på innholdet. Hvilke tilbud det egentlig er som gis, er kanskje noe av det viktigste vi som politikere nå skal konsentrere oss om, og det inviterer jeg til en bred diskusjon om i Stortinget.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-04-10:
Først og fremst vil jeg takke for en god debatt, og ikke minst for et flott initiativ fra interpellanten. Enger-utvalget påpekte, som jeg også sa tidligere, at en stor del av midlene i Kulturløftet de siste åtte årene har gått til infrastruktur. De har gått til bygninger, administrasjon, hus, drift, lønn og pensjon. Den kunstneriske aktiviteten og publikumstilstrømningen har ikke opplevd en liknende økning som følge av dette Kulturløftet. Det synes jeg er et betydelig paradoks, gitt at de statlige kulturbudsjettene er doblet de siste åtte årene. Dette tror jeg det er grunnlag for å se nærmere på. Jeg ønsker veldig sterkt å få en diskusjon i framtiden om innholdet i kulturbudsjettene og hva vi bruker det til. Så er det også slik at en for sterk statlig finansiering kan føre til at kulturlivet blir mer opptatt av hva staten er opptatt av enn hva de selv egentlig brenner for. Det er dette Enger-utvalget kaller for målforskyvning. Utvalget mener at dette fører til at institusjonene i kulturlivet er blitt mer lik hverandre i stedet for at de dyrker sine unike kvaliteter. Det er ikke søknadsskrivernes evner til å lytte seg fram til hva komiteer og statlige organer liker som skal avgjøre hvem som får finansiering. Det er kvalitet og utøvernes egne prioriteringer som skal avgjøre. Vi ønsker nå å gi enda flere kunstnere og kulturarbeidere større frihet i sin hverdag, spesielt når de møter offentlige søknadsprosesser, støtteordninger og institusjoner. Det mener vi vil øke fokuseringen på innhold, og det vil gi frihet til de skapende prosessene og vil i beste fall gi kvalitetsutvikling og høyere kvalitet. Så er jeg enig med dem som også har uttrykt det på talerstolen i dag, at kvalitet er ikke noe som skal defineres i departementskontorene, men kriteriene må diskuteres fram i miljøene selv. Jeg tror også det er utrolig viktig å fjerne de hindringene som vi kan finne – alt det som stenger for forenkling og samarbeid mellom aktørene i kunst- og kulturlivet, både institusjoner og frie grupper, både offentlig og privat finansierte. Så har jeg lyst til å slutte med det at regjeringen har lagt fram tidenes største kulturbudsjett. Jeg synes det blir en ensidig diskusjon om den regjeringen som gikk av, hadde tenkt å bruke noen få midler mer enn det vi foreslo, og at det skal være det bærende når det gjelder hva vår ambisjon måtte være, er en total avsporing. Jeg inviterer veldig sterkt Stortinget til å være med på å bidra til at vi også i framtiden kan ha en sterk fokusering på de offentlige midlene, men at vi også kan sette i gang nødvendige tiltak for å få utløst enda mer private midler. Det er også med på å skape mangfold og bidra til maktspredning.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-04-10:
Kunst og kultur er en fundamental del av menneskets liv. Det er grunnlaget for nærmiljø og lokalsamfunn, et nasjonalt fellesskap og en viktig del av internasjonal kontakt og fellesskap. Mennesket er et åndsvesen. Kunst og kultur er noe vi må dyrke, stimulere og oppmuntre. Det offentlige har en viktig rolle her. Derfor har Kristelig Folkeparti støttet de økte bevilgningene som har vært de siste årene, fordi vi mener det har vært viktig. Staten har et ansvar for å sikre gode rammevilkår. Kristelig Folkeparti anerkjenner kultursektorens bredde og mangfold, og vi vil styrke kulturlivet i tiden som kommer. Samtidig skal vi huske at kulturlivet selvsagt er mye mer enn bare de delene som staten er involvert i. Jeg vil også si at det er bra at det legges til rette for mer private midler – flere private initiativer. Private penger er ikke skitne penger. Private penger inn i kulturlivet er bra. Men vi må huske på at dette skal komme som et supplement til de offentlige midlene, og ikke som en erstatning. Troen på at det finnes en utømmelig Sareptas krukke der ute, full av private midler, tror jeg faktisk kan vise seg å være feil. Kristelig Folkeparti anerkjenner kultursektorens selvstendige stilling, dens autonomi og kunstnerens rett til å drive samfunnskritisk virke. Det må vi ta vare på. Fri kunst, et fritt og vitalt kulturliv, er helt grunnleggende i et demokratisk samfunn. God kunst kan være oppsplittende, konfliktskapende og gjerne forankret i enkeltindividers perspektiv, men kulturen har sin egenverdi og er ikke et styringsinstrument. Vi anerkjenner også like fullt betydningen av en aktiv kulturpolitikk – statens rolle som pådriver og støttespiller for utvikling av kunst og kultur, bl.a. gjennom offentlige budsjetter. Vi mener også at Stortinget skal kunne løfte bestemte områder innenfor kulturlivet dersom det er behov for det. Vi skal gi kulturlivet frihet. Da må vi samtidig ha mulighet til å løfte de miljøer, genre og organisasjoner som ikke blir hørt, eller som ikke når gjennom byråkratiet. Det kalles en aktiv og ambisiøs kulturpolitikk. Staten har ansvar for å sikre gode rammevilkår. Under den rød-grønne regjeringen fikk den instrumentelle tenkningen dominere og statens makt økte. Kristelig Folkeparti vil øke de årlige budsjettene, men gi kulturlivet større frihet. Vi vil legge til rette for flere finansieringskilder, ikke færre – flere støtteordninger, ikke færre. Kulturrådets handlingsrom må økes og ikke begrenses. Når det gjelder det siste, om Kulturrådet, ser vi i spenning fram mot resultatet av den gjennomgangen som nå pågår.
Olemic Thommessen (Høyre), 2014-04-10:
Når det gjelder spørsmålet om kontakt med de partiene som ikke sitter i presidentskapet, tar jeg meg det ad notam. Jeg vil gjerne få benytte anledningen til å si at det også bare er å ta kontakt. Man vil bli imøtekommende mottatt. Når det gjelder selve spørsmålet og den vurderingen av hva man her skal gjøre eller ikke gjøre, er jo ikke dette en debatt som har lagt opp til det. Men jeg følte et behov for å redegjøre for mitt standpunkt. Jeg merker meg jo at andre gjør denne vurderingen på en annen måte, og konkluderer på en annen måte. Men jeg vil nok i den sammenheng få lov til å si at i min egen vurdering mener jeg ikke å ha gått veldig mye på akkord med de grunnleggende verdier jeg tror vi alle er enige om. For meg er saken nå den at vi er i en ikke-situasjon når det gjelder Kina. Det foreligger ingen dialog, og vi har ingen mulighet til å fremme våre synspunkter og standpunkter, verken bilateralt eller i andre sammenhenger, overfor Kina. For meg er det en situasjon hvor vi altså ikke har en anledning til å drive det arbeidet vi før gjorde, hvor det faktisk var regelmessige dialoger, hvor vi hadde et tilsvarende forhold til Kina som andre vestlige land, som jo står på våre verdier. Jeg mener fortsatt at et primært mål for Norge når det gjelder Kina, må være å bringe oss selv i en posisjon på linje med andre vestlige demokratier, som gjør at vi skal ha de samme kanaler å kunne formidle våre standpunkter gjennom som dem. Det har vært avgjørende for meg. Hvis man snakker om at man skal ha en konstruktiv og god menneskerettighetsdialog, er jeg helt enig i det. Det er det i dag altså ikke mulig å ha. Kanskje har det noe å gjøre med å krysse broene i riktig rekkefølge. I alle fall har det vært viktig for mitt standpunkt og mitt utgangspunkt. Jeg innrømmer gjerne at dette ikke er en vurdering som har vært enkel. Når det da gjelder de formelle tingene, knyttet til rombruk og innganger, mener jeg å ha svart på det. Lagtingssalen er et spesielt rom som presidentskapet skal gå nærmere inn på regelverket for bruk av. Det er heller ikke et rom som frem til i dag har vært en vanlig del av møteromsmassen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2014-04-10:
Eg vil takke Audun Lysbakken som tar opp denne problemstillinga. Eg er òg glad for den utgreiinga me fekk frå Stortingets president. Eg har lyst til å vere tydeleg på at eg ikkje opplever at presidentskapet i denne saka på nokon som helst måte har vore uryddig. Eg forstår òg at det er presidenten som har tatt avgjerda om at han ikkje ønskjer å møte Dalai Lama. Eg har forståing for det. Men eg må òg seie at når eg høyrer stortingspresidentens vurdering av saka, er det ei vurdering der eg synest det blir lagt betydeleg vekt på det som da blir sett på som Noregs eigne interesser. Og vi har ein tradisjon for nettopp i utanrikspolitikken å tenkje på ein annan måte i vårt land, at vi møter ulike grupper med ulike meiningar. Derfor har me spelt ei særs avgjerande rolle i mange konfliktar verda rundt, fordi me har tenkt større, me har løfta opp menneskerettane. Her snakkar me om ein person som nettopp er kjent for sitt fredsengasjement, for at han har valt ei linje som går på ikkje-vald, for at han nettopp med sin person har løfta opp eit perspektiv rundt menneskerettane, så eg deler nok ikkje heilt den heilskapsvurderinga som stortingspresidenten her gir, og den avgjerda som han har tatt. Kristeleg Folkeparti er invitert til å treffe Dalai Lama. Me kjem til å gjere det, nettopp i tråd med den tradisjon at me ønskjer å møte personar som me ikkje nødvendigvis er einige med i alt. Eg trur òg det er viktig at me ikkje lar Kina styre alle omsyn til kva dialog det skal vere mellom våre to nasjonar. Me har nokre veldig gode verdiar i vårt samfunn. Det trur eg òg me skal vise til det kinesiske politiske styre: at det er nokre verdiar i vårt samfunn som er så viktige for oss at dei verdiane er styrande for kva handlingar me legg til grunn. Dette er ingen kritikk av presidentskapet og dei formelle vurderingane dei har gjort. Men eg deler ikkje stortingspresidentens vurdering av kva som er riktig i denne situasjonen. Eg trur nettopp at me har ei moglegheit til å løfte opp det som er våre verdiar, og at det ikkje skal vere Noregs eigne interesser som fullt ut er styrande for vår utanrikspolitikk.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-04-10:
En av de tristeste definisjonene på en politiker er at en politiker er en person som har så tjukk hud at hun eller han kan holde seg oppreist uten ryggrad – altså at sånne som oss har så få kjerneverdier og så stor tilpasningsdyktighet at vi står for veldig lite. Norge har fortsatt en historisk hukommelse og en historisk tradisjon som et lite land, og vi har en tradisjon for å solidarisere oss med folk som er små, og folk som er undertrykte. Mange av oss husker den sympatibølgen som feide over Norge da tibetanerbarna kom hit fordi landet deres var blitt overfalt og erobret av Kina. Den sympatien er fortsatt sterk og levende i det norske folk, og det norske folk venter at Det norske storting reflekterer det. Vi har, som mange har påpekt, ingenting imot Kina. Vi har utelukkende til hensikt å utvikle et godt forhold med Kina og det kinesiske folk, men vi er ikke, og kan ikke være, et land som lar oss diktere av kinesiske myndigheter av økonomiske årsaker. Kina har fortsatt okkupert Tibet. Det tibetanske folk er fortsatt et undertrykt folk. Vi er i mellomtiden blitt rike. Nettopp derfor er tidspunktet inne til at vi skal vise at den gamle solidaritetstenkingen som har vært et adelsmerke for Stortinget og for det norske folk, fortsatt er levende. Så skal vi tåle de konsekvensene det har. Derfor slutter jeg meg til det de tidligere talerne har anført. Så kommer også Miljøpartiet De Grønne til å møte Dalai Lama når han kommer på besøk til Stortinget.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Jeg har et spørsmål til finansministeren. Den 13. mars la regjeringen ut en pressemelding om nytt arbeidsgiveravgiftregime som sendte sjokkbølger gjennom store deler av nordnorsk næringsliv. Her får flere hundre bedrifter beskjed om at arbeidsgiveravgiften går – for noens vedkommende fra 0 – opp til 14,1 pst. fra 1. juli. Nord-Norge får her en regning på mellom 1 og 1,5 mrd. kr. 42 000 arbeidsplasser er berørt i de tre nordligste fylkene. Bare innenfor transport er det bortimot 14 000 ansatte, noe som tilsvarer ca. 6 pst. av den totale sysselsettingen i landsdelen. Transportnæringen i Nord-Norge – i likhet med resten av landet – har gjennomgående lav lønnsomhet. I Nord-Norge var det i 2012 294 bedrifter som hadde negativt driftsresultat. Med innføring av full arbeidsgiveravgift vil altså to tredeler av driftsresultatet forsvinne. Bedrifter vil gå konkurs! Med dette alvorlige bakteppet spør mange om alle steiner er snudd. 21. januar sa statsministeren til Nordlys at hele Nord-Norge skal ha lav arbeidsgiveravgift, og så sent som 5. februar svarte finansministeren til Stortinget at: «Omfanget av dei nye vilkåra er noe usikre, og regjeringa arbeider aktivt for å få rask avklaring i EU-kommisjonen og ESA.» Det er ingen tvil om at regjeringen har arbeidet raskt, for som kjent kom beslutningen 13. mars. Men hva skjedde mellom 5. februar og 13. mars som gjorde regjeringen skråsikker på at transport og de andre sektorene må få full arbeidsgiveravgift?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Vi er alle veldig glade for det som er videreført, og det som er kommet på plass knyttet til regionalt differensiert arbeidsgiveravgift. Vi er selvfølgelig også veldig glade for de nye kommunene som blir involvert, og de nye områdene. Men jeg føler fortsatt ikke at vi har fått svar på hva som skjedde fra det var uklart – også for dagens finansminister og dagens regjering – til det i løpet av så få dager plutselig ble så klart at det er umulig å fortsette å jobbe videre med dette. Jeg er glad for signalene om at det faktisk jobbes videre, men jeg har en følelse av, som jeg håper finansministeren kan avkrefte, at man på en måte har gitt opp å jobbe for at alle disse sektorene skal innlemmes i differensiert arbeidsgiveravgift. Derfor er det særlig viktig med kompensasjonsordninger. Jeg ber også finansministeren bekrefte det som tidligere er sagt, om at man vil kompensere krone for krone. Men det viktigste er faktisk å jobbe for at man får innlemmet disse sektorene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
La meg først si at jeg er glad for at ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift nå blir videreført til 2020. Det har vært bred politisk enighet om at det er ett viktig virkemiddel i både næringspolitikken og den økonomiske politikken. Så er jeg også glad for det arbeidet som den forrige regjeringen la ned overfor ESA, for å sikre en best mulig ordning. Det som nå ser ut til å skje, er at vi klarer å få 31 nye kommuner inn i ordningen, og det er bra. Samtidig besluttet EU i juni i fjor – altså før denne regjeringen tiltrådte – at det ville være visse sektorer som ble tatt ut av ordningen. Det har vært uklart og er fortsatt uklart hvordan denne innrammingen vil skje. Derfor har regjeringen arbeidet med – og vi fortsetter med – å være i dialog med ESA for å finne en best mulig avgrensing av sektorunntakene. Når det er sagt, er det nå enda viktigere for denne regjeringen å jobbe frem mot revidert budsjett, hvor dette vil bli lagt frem for Stortinget, med egnede og mest mulig treffsikre kompenserende tiltak. Der har vi selvfølgelig også den utfordring at statsstøtteregelverket kan komme i veien. Derfor jobber regjeringen nå aktivt for å finne best mulig virkemidler for å kompensere for dette. Men vi er fortsatt i løpende dialog med ESA for å få en smalest mulig definisjon av sektorunntakene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Som jeg sa i mitt forrige svar: Vi jobber fortsatt inn mot ESA for å gjøre sektorunntakene smalest mulig, og vi jobber for å komme til Stortinget med best mulig kompenserende tiltak som ikke kommer i konflikt med statsstøtteregelverket. På spørsmålet om hva som har skjedd, er svaret at det som har skjedd, er at tiden går. 1. juli er tidspunktet for implementering av en ny ordning. Det var en tidsfrist den forrige regjeringen forholdt seg til; det er en tidsfrist denne regjeringen forholder seg til. Det betyr at vi må ha avklart dette også overfor Stortinget, slik at vi kan få notifisert en ordning som sikrer at vi kan videreføre selve grunnlaget med differensiert arbeidsgiveravgift, som er viktig for alle de kommunene som er berørt av det. Så er det selvsagt sånn at også denne regjeringen misliker alle unntak som blir vedtatt og påført denne ordningen fra EUs side. Når det er sagt, er det også bra at skipsbygging nå kommer inn i ordningen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Jeg tror det som er viktig nå, er at regjeringen ikke jobber i et vakuum når vi skal prøve å definere hva slags virkemidler vi skal komme med til Stortinget. Derfor er vi nå i dialog med både nordnorske politikere og berørte næringsorganisasjoner for nettopp å kunne avdekke hva som vil oppfattes som gode og treffsikre virkemidler, som samtidig ikke kommer i konflikt med statsstøtteregelverket. Jeg er av den oppfatning at vi må jobbe vidt med å vurdere hva slags tiltak vi kan komme med – kanskje litt utradisjonelt også, hvis det er nødvendig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Som jeg har sagt flere ganger, har vi vært og er fortsatt i dialog med ESA for å finne ut hvordan vi kan gjøre unntakene smalest mulig. Det er viktig. Det er rimelig åpenbart at EU selv ikke har noen klare definisjoner på hva disse sektorunntakene skal omfatte, og de definisjonene er det avgjørende at kommer på plass, slik at regjeringen kan komme med best mulig tiltak for å kompensere for dette. EUs vedtak ble riktignok fattet i juni i fjor, og i alle prosesser som har pågått etter det, har man vært i dialog med ESA for å prøve å snevre det inn og finne klarest mulige definisjoner på hva sektorunntakene vil omfatte. Det arbeidet pågår fortsatt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Den logiske bristen, som representanten Karin Andersen kaller det, er i så fall gjort av EU. Det ble også gjort under den forrige regjeringens viten og vilje. Jeg mener at både den forrige regjeringen og denne regjeringen har jobbet hardt og intenst for å sørge for en best mulig differensiert arbeidsgiveravgift frem mot 2020. Det viktige i dette er at alle kommuner fortsatt er i den ordningen de har vært i, i tillegg til at 31 nye kommuner kommer inn. Så er det helt riktig at det vedtaket EU fattet i juni i fjor, betyr at noen næringer blir unntatt fra ordningen. Den jobben vi nå gjør, er å snevre den mest mulig inn for at skaden skal bli minst mulig for de berørte næringene. Dernest jobber vi med å få på plass best mulig kompenserende tiltak, og det vil jeg tro også er i SVs interesse.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Da regjeringen la frem tilleggsproposisjonen for inneværende års budsjett, foreslo vi skattelettelser på over 7 mrd. kr. Det kommer både selvstendig næringsdrivende, aksjeselskaper og det generelle næringslivet til gode, og det er bra. Det er et arbeid regjeringen vil fortsette med. Jeg hører at representanten Breivik også peker på en lang rekke andre tiltak, virkemidler og problemstillinger som berører selvstendig næringsdrivende i hverdagen. Det er områder som ulike statsråder ser på og jobber med, nettopp med den hensikt å forenkle hverdagen, slik at man kan konsentrere innsatsen sin om å drive bedriften godt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Jeg synes at representanten Serigstad Valen bør være litt mer korrekt i sin fremstilling av skattelettelsene denne regjeringen har gitt. Det er helt riktig at vi både har gitt lettelser til vanlige folk og har gjennomført store lettelser i formuesskatten. Det handler først og fremst om å sikre arbeidsplasser rundt omkring i det ganske land. Det handler om å bidra til mer konkurransekraft for et stadig mer prøvet næringsliv, som møter en mer krevende konkurransesituasjon i de markedene de konkurrerer i. Et samlet norsk næringsliv har over lang tid sagt at en av de viktigste sakene det vil at denne regjeringen skal gjøre noe med, er den særnorske formuesskatten. Det gikk de to regjeringspartiene til valg på, og det er vi nå i gang med å gjennomføre. I tillegg er selvfølgelig denne regjeringen opptatt av en lang rekke andre tiltak, som skal treffe mennesker med lave og midlere inntekter, samtidig som det nok er viktig for dem å ha en jobb å gå til. Derfor er det viktig at regjeringen nå adresserer svekket konkurransekraft og iverksetter tiltak for å få produktivitetsveksten i norsk økonomi opp. Det arbeidet pågår med full kraft og styrke. Så har jeg registrert at det pågår en litt underlig politisert debatt om verdien av og betydningen av å diskutere fallet som har vært i produktivitetsveksten i norsk økonomi gjennom de siste åtte årene. Vel, de som mener at det ikke er et viktig spørsmål, er heller ikke spesielt opptatt av fremtidig velferdsnivå for Norge og norsk økonomi. Det er denne regjeringen. Derfor adresserer vi disse spørsmålene, og vi kommer til å fortsette å redusere det samlede skatte- og avgiftstrykket i Norge, fordi vi mener at det er bra for å styrke konkurransekraften for norske bedrifter.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Den største forskjellen på denne regjeringen og den forrige regjeringen er at det nå i hvert fall blir gitt skattelettelser til alle. Det er et arbeid regjeringen kommer til å fortsette med, fordi den mener det er viktig. I debatten om formuesskatt handler det først og fremst om at mye av kapitalen i Norge blir bundet opp, slik at den ikke kanaliseres inn til bedrifter som er i oppstartfasen, eller som trenger ny kapital for å utvide og sikre virksomheten sin. Derfor kommer vi til å fortsette arbeidet med å redusere formuesskatten, fordi vi mener at den er konkurransevridende, den er særnorsk, og vi finner den i veldig få land som norske bedrifter konkurrerer med. Det er også oppstått et stadig økende gap når det gjelder bedriftsbeskatningen i Norge, sammenlignet med mange land vi konkurrerer med. Derfor tok vi også det første skrittet i retning av å harmonisere det. Scheel-utvalget kommer med sine anbefalinger i oktober, og det vil regjeringen følge opp på egnet måte.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Et tiltak som allerede er ute på høring, er oppfølgingen av CRD IV-direktivet, som nettopp setter fokus på en innstramming i bonusordninger, ikke nødvendigvis bare for banker, men på et generelt grunnlag, og det mener jeg er viktig at vi ser på. Så er det selvfølgelig slik at det er en viktig og helt legitim debatt å ta om bonusordninger og lønnsvekst hos toppledere både i statlige og i private bedrifter. Jeg mener det er et lederansvar, et styreansvar, å tenke gjennom hvilke signaler man sender foran et lønnsoppgjør, hvor de samme aktørene understreker behovet for moderasjon. Jeg mener det er en veldig viktig samfunnsdebatt, og at den går, og tas løpende, er jeg for. Så må vi samtidig også vurdere, som også næringsministeren sa, hvilke tiltak vi eventuelt iverksetter der hvor det er brudd på det statlige regelverket som ligger til grunn.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
La meg først tilbakevise påstanden om at Fremskrittspartiets statsråder ikke svarer på spørsmål. Det gjør vi – det gjør også denne statsråden, men på spørsmål om hva slags skatte- og avgiftsendringer som vil bli foreslått av denne regjeringen i forbindelse med neste års statsbudsjett, vet representanten Lundteigen utmerket godt at de blir annonsert når statsbudsjettet legges frem i oktober. Men det er nok ingen stor hemmelighet at denne regjeringen jobber for å redusere det samlede skatte- og avgiftstrykket. Vi tok de første skrittene i tilleggsproposisjonen i inneværende års budsjett. Vi vil fortsette det arbeidet, slik at det kommer vanlige lønnsmottakere til gode, og slik at det sikrer økt konkurransekraft for et stadig mer prøvet næringsliv.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Spørsmålet om skogsbilveier må nok rettes til ansvarlig statsråd og ikke til finansministeren. På generelt grunnlag vil jeg si at denne regjeringen ikke først og fremst jobber for å øke statlige subsidier til norsk næringsliv. Vi jobber snarere tvert imot for å legge til rette for mest mulig konkurransedyktige rammebetingelser, slik at norsk næringsliv står seg i konkurransen med omkringliggende land. Derfor jobber vi på flere områder for å bidra til det. Vi jobber for å få på plass vekstfremmende skattelettelser. Næringsministeren går gjennom hele virkemiddelapparatet for å gjøre det mer treffsikkert, slik at næringslivet kan nyte godt av det over det ganske land. Vi jobber rett og slett på område etter område for å fornye, forenkle og forbedre virkemiddelapparatet, slik at det kan komme norsk næringsliv til gode.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Jeg gjentar mitt forrige svar: Spørsmålet om skogsbilveier bør representanten rette til landbruksministeren. Når det gjelder påstanden om at hovedmålet for denne regjeringen er å kutte i statlige utgifter, er det en sannhet med modifikasjoner. Det denne regjeringen jobber for, er å kutte i unødvendige statlige utgifter som kanaliseres inn i norsk økonomi på gal måte. Derfor går vi gjennom område etter område, slik at vi frigjør ressurser til områder hvor det kan gi mer av seg. Ikke minst handler det om å styrke norsk konkurransekraft. Det handler om å bremse todelingen i norsk økonomi. Det handler om å iverksette tiltak for å styrke vekstevnen i norsk økonomi. Alt dette er viktig for et sårbart norsk næringsliv som møter betydelige utfordringer i de markedene det konkurrerer i.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Det er ingen tvil om at dette rammer næringslivet, ikke minst i distriktene. I forrige uke sa statsråd Sanner at man skulle kompensere krone for krone. Erna Solberg sa i spørretimen at man skal ha generelle tiltak, som man jobber for, og Siv Jensen sier nå at man skal ha egnede tiltak for dette. Mitt oppfølgingsspørsmål går til næringsministeren: Hvordan har næringsministeren tenkt å jobbe for å prøve å finne en best mulig løsning for de næringsaktørene som blir rammet, for å kompensere, og hva slags tiltak mener næringsministeren er best ut fra den situasjonen vi er i? Vil hun jobbe for at det skal være krone for krone-kompensasjon, eller vil man få generelle tiltak?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
I Norge har vi en flat lønnsstruktur, og det er små forskjeller. Den saken som kom opp om DNB, med det spleiselaget, utfordret helt klart moderasjonslinjen. Selv om de ikke har gjort noe ulovlig, er det en etisk utfordring som ligger der. Anerkjenner statsråden at en lederlønnsutvikling ute av kurs utfordrer den flate lønnsstrukturen i Norge, og mener statsråden at det i så fall kan være et problem?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Flere næringer rammes nå av økt arbeidsgiveravgift. Jeg ønsker å gi statsråden nok en mulighet til å svare på hva han konkret har gjort for å hjelpe de tre næringene som jeg snakket om: transport, energi og finans. Statsråden sier regjeringen ikke har tilbakevirkende kraft. Ja – for å si det sånn – beklageligvis har regjeringen framtidsvirkende kraft. Da er det underlig å høre at statsråden gang etter gang viser til arven fra tidligere regjering. Hvilket handlingsrom ønsker statsråden å bruke i forhold til det som står foran nå? Hvilke konkrete kompensasjonstiltak er det man ønsker å få til? Er det krone for krone, eller er det generelle tiltak som veier og skatt man er opptatt av å kompensere på? Jeg synes det er viktig at statsråden er tydelig på akkurat hva man prioriterer i forhandlingene med ESA nå.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Først må vi jo få vite hvilke unntak som gjelder, slik finansministeren redegjorde for. Så må vi jobbe med hvilke ordninger som skal kompensere dette. Det er altså et arbeid som pågår, og det må regjeringen få lov til å gjøre før den kommer til Stortinget med en løsning på dette i revidert budsjett.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Systemet vårt er slik at det er styrets ansvar å fastsette lederlønninger. De lederlønningene skal være i tråd med statens retningslinjer. For vår del er det slik at vi har sagt at lederlønningene skal være konkurransedyktige, men de skal ikke være lønnsledende, og de skal bidra til moderasjon. Det er vårt utgangspunkt. Så er det slik at vi på flere områder kan følge opp dette og vil følge opp dette. Det ene gjør vi gjennom eierdialog med selskapene, hvor vi formidler hva som er regjeringens synspunkt på lederlønninger. Det andre vi kan gjøre og vil gjøre, er å ta en gjennomgang av dette i forbindelse med eierskapsmeldingen – dvs. om statens retningslinjer er gode nok. Det tredje vi kan gjøre, er selvfølgelig å se på lovgivningen knyttet til dette når det gjelder åpenhet etc., som det også har vært en debatt om. Så vi følger dette opp. Det er viktig at statlige selskaper følger statlige retningslinjer. Hvis ikke får det selvfølgelig konsekvenser, også når vi velger ut styremedlemmer i selskapene.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Ja, dette er noe av det vi vil se på. Jeg skal ikke forskuttere innholdet i eierskapsmeldingen, den er ikke ferdig ennå, men det får vi komme tilbake til når den er klar.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg vil ikke avvise at vi kan gjøre den vurderingen. Men jeg tror på den arbeidsdelingen vi har, nemlig at styret har ansvaret for å fastsette lederlønninger. Det vi må sørge for, er at styret følger statens retningslinjer. For meg er det selvsagt at styret gjør det. Hvis ikke, må det få konsekvenser for styret. I tillegg mener jeg at det er veldig viktig å ha åpenhet rundt de samlede utbetalingene. Vi må ha åpenhet, og vi må ha ryddighet – de må være lette å forstå. Dette er noe vi får komme tilbake til i den gjennomgangen vi gjør i forbindelse med eierskapsmeldingen.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Som jeg har sagt: Det er styret som fastsetter lederlønninger. Styret skal forholde seg til statens retningslinjer. Dette var det samme før regjeringsskiftet som det er i dag. Hvis styret ikke gjør det, kan det få konsekvenser for styret. Jeg tar det for gitt at styret forholder seg til de gjeldende retningslinjer. Så skal ikke jeg gå inn og kommentere enkeltlønninger i enkeltselskaper.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg har jo liten erfaring med gjengangere i denne sal. Men for denne regjeringen er det viktig å tydeliggjøre hva som er vår politikk på dette området: Lønninger skal være konkurransedyktige, ikke lønnsledende, og det skal utvises moderasjon. Det vi nå gjør, er å ta en gjennomgang av dette i forbindelse med eierskapsmeldingen som skal fremmes for Stortinget forhåpentligvis før sommeren, slik at vi vil få en god debatt knyttet til dette. Så kan det være aktuelt å reagere i generalforsamling eller ved utnevning av styremedlemmer hvis statens retningslinjer ikke følges. Men jeg understreker at vi forholder oss til styrets beslutning når de viser til at disse ligger innenfor retningslinjene.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Det er sånn at arbeidsfordelingen når det gjelder styrets ansvar, er den samme nå som den var før regjeringsskiftet, da det partiet representanten representerer, satt i regjering. Det er altså styret som fastsetter lønn. Det vi kan gjøre, og det vi vil gjøre, er å sørge for å etterprøve om det er innenfor statens retningslinjer. Så har jeg sagt, og jeg gjentar: Vi kommer til å gå gjennom statens retningslinjer. Vi går gjennom lovverket knyttet til dette fordi vi er opptatt av at vi skal være konkurransedyktige, men ikke lønnsledende.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg er absolutt opptatt av vilkårene for små og mellomstore bedrifter, det er jo dem det er flest av i Norge. 99 pst. har færre enn 100 ansatte, og veldig mange har langt færre enn 100 ansatte. Så når vi gjør endringer i skatteregimet knyttet til både formuesskatt og fjerning av arveavgift, kommer dette små og mellomstore bedrifter til gode. Når vi har ambisjoner om å forenkle, kommer dette aller mest små og mellomstore bedrifter til gode, fordi de har mye mindre ressurser og mindre tid å bruke på å rapportere til myndighetene. Når jeg har møter med gründere for å høre hvordan vi kan legge til rette for flere gründere, handler det også om små og mellomstore bedrifter. Så dette fokuserer vi absolutt på. Jeg er opptatt av å legge til rette for de små og mellomstore bedriftene, og da er kanskje dette med forenkling det aller viktigste, fordi det frigjør tid til å gjøre det man helst vil, nemlig å drive næringsvirksomheten sin.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg bekrefter gjerne at vi vil motta gode innspill fra Venstre for å skape god politikk for små og mellomstore bedrifter. Jeg samarbeider gjerne med Venstre om forslag knyttet til dette, men det å gå inn på forslag jeg ikke har sett, skal jeg være veldig forsiktig med. Mitt utgangspunkt er at god generell næringspolitikk også er god næringspolitikk for små og mellomstore bedrifter. Vi jobber nå med en helhetlig politikk for gründerbedrifter, og en av de tingene vi er nødt til å se nærmere på, er hvorfor for få gründere er kvinner. Så dette er noe vi jobber med og kommer tilbake til, og vi samarbeider som sagt gjerne med Venstre om det.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg er veldig glad for at den rød-grønne regjeringen mot slutten av sin åtteårsperiode begynte å jobbe med forenkling for næringslivet. Det er veldig viktig, og det er en av de sakene næringslivet tar opp i alle de møtene jeg har. Vi har et mer ambisiøst program for å forenkle, og vi jobber med det. Etter vår tiltredelse har vi gjennomført 14 forenklingstiltak, vi har 18 tiltak under gjennomføring og veldig mange flere på bordet. Så var det et oppslag knyttet til at moderniseringsministeren jobber med å modernisere planinstruksen. Det vil være bra hvis vi innfører et regelråd – om det er på plass – men det er ingen forutsetning. Og det er ikke noe problem at to departementer jobber med forenkling samtidig. Det er faktisk bare bra.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg ber om forståelse for at det ikke tilligger mitt konstitusjonelle ansvar å svare på spørsmål om trygderettigheter, men som finansministeren sa, jobber flere departementer med å forenkle nettopp for å øke verdiskapingen, kanskje særlig hos små og mellomstore bedrifter. Mitt ansvar er å sørge for god politikk for gründere. Jeg har møter med gründere, og jeg spør hele tiden: Hvordan kan vi bedre legge til rette for at flere kan bli gründere? Det å skaffe nok kapital, det å skaffe nok kompetanse og det å lage rammebetingelser for at vi kan blir et enda mer innovativt land, er det vi trenger.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg kommer ikke til å stå her og redegjøre for innholdet i revidert nasjonalbudsjett. Det er jeg helt sikker på at spørreren har stor forståelse for. Jeg opplever veldig gode tilbakemeldinger på det budsjettet som ble vedtatt av Stortinget i desember. Vår satsing på næringsrettet forskning og innovasjon, vår prioritering av landsdekkende ordninger innenfor Innovasjon Norge, vår satsing på samferdsel og ikke minst vekstfremmende skattelettelser treffer – og treffer godt. Samlet sett får jeg gode tilbakemeldinger på den politikken regjeringen fører på dette området.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Sommertiden ble første gang innført i Norge i 1916. Nå har Norge hatt sommertid hvert år siden 1980. De fleste land i Europa skifter nå til sommertid på samme tidspunkt. I 1980 hadde alle EU-landene sommertid, men med forskjellige start- og sluttidspunkter. For å rydde opp i den forvirringen dette kunne skape, innførte EU sin første regulering av sommertid i 1981. I EU-direktiv 2000/84 angis start- og sluttidspunkt for sommertiden. Norge følger den samme praksisen som resten av Europa når det gjelder disse spørsmålene. Bruk av sommertid reguleres i forskrift av 14. desember 2007 nr. 1420 om sommertid. Forskrift om sommertid implementerer EUs direktiv om sommertid. Direktivet åpner ikke for nasjonale tilpasninger. Island har imidlertid samme tid sommer som vinter, fordi den aktuelle EU/EØS-bestemmelsen ikke gjelder for Island. Begrunnelsen for at Island har samme tid sommer som vinter, er først og fremst historisk, men er også begrunnet i Islands geografiske plassering. Island har hatt nåværende ordning lenge før EØS-avtalen trådte i kraft. Så vidt jeg vet, har det aldri vært vurdert som aktuelt for Island å endre på dette. Norge er en del av et internasjonalt samfunn som kjennetegnes ved utstrakt handel over landegrensene, og at det skjer mye reisevirksomhet mellom landene. Vi som bor i Europa, blir stadig vevd tettere sammen. Denne utviklingen vil nok fortsette også i årene framover. Derfor er det viktig, både for næringslivet og for borgerne, at vi har den samme ordningen som de landene vi har mye med å gjøre. Da slipper vi forvirring med ulik tid. Jeg har fått opplyst fra Nasjonalt folkehelseinstitutt at i et folkehelseperspektiv er konsekvensene av justeringen av klokken etter årstid små når det gjelder sykdom, og for de aller fleste pasienter som tar medisinene sine til faste tider, vil en time til eller fra ikke ha noen betydning. I departementet er det opp gjennom årene mottatt få henvendelser i forbindelse med at vi stiller klokken to ganger i året. Det tar jeg som et tegn på at den ordningen vi har, fungerer godt for de fleste av oss. Derfor ser jeg ingen sterke grunner til å endre på denne ordningen i dag.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Nei, jeg ser ikke at det å skru på klokken to ganger i året inngir noe spesielt byråkrati. Tvert imot mottar jeg faktisk ingen henvendelser fra næringslivet om akkurat dette. Jeg tror at de positive konsekvensene, ved at vi får mer lys og mer sol, er veldig mye større enn de negative konsekvensene av at vi må skru på klokken to ganger i året. Det tror jeg vi greier fint.
Monica Mæland (Høyre), 2014-03-26:
Jeg vil ikke kalle noen spørsmål eller debatter i Stortinget irrelevante. Alle debatter i Stortinget er relevante, det gjelder også denne. Men jeg mener også at fordelene ved denne ordningen, som vi gjør sammen med de landene vi forholder oss mest til, er større enn ulempene. Vi opplever ikke store problemer med dette, vi opplever ikke noe byråkrati, og vi opplever ikke noe folkehelseproblem knyttet til dette – tvert imot.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-03-26:
Mitt oppfølgingsspørsmål er til finansministeren. Finansministeren sa at man kommer tilbake til saken i revidert budsjett. Fra Kristelig Folkepartis side vil jeg si klart at det også er helt nødvendig. For, som det er nevnt, det skjer noe 1. juli. Det som skjer for de næringsdrivende, er at de får en kraftig økning i sine utgifter, og vi vet at marginene er små for mange av de bedriftene det gjelder. Regjeringen har i flere sammenhenger sagt at vi skal kompensere krone for krone. Mitt spørsmål er da: På hvilket nivå snakker man om krone for krone? Er det på bedriftsnivå, eller er det på sektornivå?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-03-26:
Finanskomiteen var for kort tid siden på besøk hos Folketrygdfondet. Det er et fond som er svært opptatt av eierskap og ansvarlig eierskap på statens vegne. Et av de interessante signalene som kom derfra, var nettopp dette at jo snevrere kretsen som skal bestemme lederlønninger, bonuser og ikke minst pensjonsforhold, er, jo mer gunstig blir det for lederne – kanskje fordi de som sitter i styrene, er ledere i andre selskaper hvor styremedlemmene bare har byttet posisjon, og så hjelper man hverandre i mange tilfeller. Sveits har nå gått inn for at man skal legge beslutningen til generalforsamlingen i denne typen forhold. Mitt spørsmål er: Er det noe som vil bli vurdert i eierskapsmeldingen?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-03-26:
Statsråden sier at man ønsker å jobbe etter to spor: både kompenserende tiltak og mot ESA. Jeg tenker at det er viktig at vi nå sikrer oss at alle steiner faktisk er snudd med tanke på ESA. Det har de siste dagene vært medieoppslag der ulike eksperter og andre som har peiling på EU og EU-regelverk, har tatt til orde for at man bør gå de nye rundene med EU fordi det kan være andre typer regelverk som kan komme oss til hjelp i sektorunntakene, med tanke på både å smale dem inn og kanskje rett og slett å få endret innretningen, sånn at man ikke får de store problemene som det her er vist til fra næringslivet både i nord og i andre deler av landet. Mitt spørsmål til statsråden er: Er alle steiner snudd, og vil man ta initiativ til å gå de rundene som anbefales fra flere, for å se om man klarer å komme ut av en situasjon som er vanskelig sånn som det ser ut i dag?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-03-26:
En utvikling som har vært kilde til bekymring her i Stortinget, er overføring av makt til byråer og tilsyn i EU, som på selvstendig grunnlag kan gjøre vedtak og bøtelegge norsk næringsliv. Da avgir vi mer suverenitet enn EØS-avtalen gir grunnlag for. Et slikt eksempel så vi i vinter, da statsråden varslet at ESA nå får myndighet til å bøtelegge foretak som bryter med vilkårene for markedsføring av legemidler. Hvor mange slike suverenitetsavståelser må vi forvente oss før Stortinget får anledning til å drøfte dette i sin fulle bredde?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Endringene som regjeringen har lagt fram når det gjelder differensiert arbeidsgiveravgift, har slått ned som en bombe mange steder, særlig i nord, selvfølgelig, men også i distriktene ellers. Noe av det som kanskje var mest overraskende, var at det er en finansminister fra Fremskrittspartiet som nå heller sukker på tanken til en hel transportnæring i distriktene, fordi ordningen med redusert arbeidsgiveravgift er etablert for å utlikne geografiske forskjeller og ulikheter, og det er dyrere å bo i distriktene og langt mot nord – det er langt til markedene. Det er også et politisk bevisst grep for å opprettholde arbeidsplasser, bosetting og aktivitet i distriktene. Det er en logisk brist i det regjeringen har gjort, når transportnæringen ikke lenger er med i dette. Vil regjeringen ta initiativ til at transportnæringen blir tatt inn igjen i ordningen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Når statsråden skal nevne bedrifter han har besøkt, nevner han de største i kanskje noen av de mest sentrale strøkene av landet. Det kunne jo da være interessant å høre om statsråden har vært i Nord-Norge, om han har vært oppe i Østerdalen eller i fjellregionen, for å spørre småbedriftene der om noe av det som er problemet. Det er jo diskusjonen om den differensierte arbeidsgiveravgiften og det at regjeringen har akseptert at hele transportsektoren er tatt ut, som er problemet, for det er der de store ulempene er. Når statsråden sier at man skal jobbe for at det skal være likt utgangspunkt, må han sikre at ikke varetransporten og posten blir dyrere, strømmen blir dyrere og bussen bli dyrere for alle som er etablert i Distrikts-Norge. Vil statsråden jobbe for at transportordningen kommer inn igjen?