Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-02-12:
La meg innledningsvis få takke utenriksministeren for hans redegjørelse på tirsdag. Det var en meget god og solid gjennomgang av mange viktige temaer. I Dagbladets leder i går heter det at redegjørelsen bekrefter «at regjeringen har et høyt ambisjonsnivå når det gjelder Norges interesser og rolle på den internasjonale arena». Dette er jeg helt enig i. Jeg vil i mitt innlegg ta opp to temaer. Det ene er forholdet knyttet til oppdraget i Afghanistan. Det andre er det nordiske samarbeidet. I den siste tiden har det vært mye negativ fokusering på vårt oppdrag i Afghanistan. Den negative fokuseringen rammer også våre soldater, befal og sivile som jobber dag og natt for å skape et bedre samfunn for afghanerne, ofte med fare for eget liv. Det rammer ikke minst familiene deres her hjemme. Det har kommet påstander om at det vi gjør i Afghanistan, er bortkastet og sløsing med skattebetalernes penger. Dette mener jeg er helt feil. Jeg mener det er påstander som må ses på som enkeltmenneskers opplevelser og frustrasjon knyttet til egen tjeneste i Afghanistan, ikke som et uttrykk for at det vi gjør, er unyttig og sløsing med penger. Virkeligheten er at de fleste soldater som tjenestegjør i Afghanistan, er enige om at det vi gjør, har stor positiv effekt for befolkningen. Det har faktisk skjedd store framskritt i de årene vi har vært der. Nye veier bygges, nye skoler etableres, jentene kan igjen gå på skole, det skjer en oppblomstring av handel og næringsliv, folk får elektrisitet og rent vann – for å nevne noe. Det er soldatene som har vært med på å legge til rette for den sikkerhetsmessige situasjonen, som har gjort dette mulig. Jeg er glad for at utenriksministeren i sin redegjørelse har gitt klart uttrykk for at vårt engasjement i Afghanistan ligger fast. Det er mange grunner til at det er viktig å videreføre dette engasjementet. Det er nemlig slik at ved å medvirke til stabilitet og utvikling for den afghanske befolkningen, er vi også med på å ivareta norske interesser. Vi tar vare på våre nasjonale interesser både ved at vi bekjemper terrorgrupper som kan slå til også mot oss her hjemme, og ved at vi lever opp til våre forpliktelser overfor NATO og FN. Afghanistan er et langsiktig prosjekt. Vi må ikke synke ned i depresjon over at vi ikke får til en raskere utvikling enn den vi ser i dag, eller hadde tenkt oss da vi startet opp. Men ingen hadde vel noen illusjon om at dette oppdraget skulle bli lett og raskt da vi sa ja til å bistå. Jeg mener at det nå er viktig at vi ikke mister fokus selv om enkelte ting tar litt lengre tid å løse enn det vi først trodde. Vi må stå løpet ut! Og vi må være villige til å prøve en del nye spor, både i Afghanistan og ikke minst i forholdet til Pakistan, dersom vi skal lykkes. Så over til det nordiske samarbeidet. Det var med stor interesse jeg leste rapporten fra tidligere forsvarsmimister og utenriksminister Thorvald Stoltenberg om nordisk samarbeid om utenriks- og sikkerhetspolitikken som kom denne uken. Jeg vil berømme Stoltenberg for hans rapport, som jeg synes tar opp flere interessante temaer som må karakteriseres som både moderne og framtidsrettede. Jeg synes det er flere gode grunner til at vi i ytterligere grad skal intensivere vårt arbeid i Norden på det sikkerhetspolitiske området. Kanskje de viktigste grunnene er at vi sammen står sterkere enn hver for oss, og at vi sammen kan møte utfordringer på en bedre måte enn hver for oss – det være seg i nordområdene eller innenfor det militære området ellers. Det gjør også at vi kanskje får mer ut av de pengene vi har til rådighet. Det er imidlertid viktig å understreke at det nordiske forsvars- og sikkerhetspolitiske samarbeidet allerede har god dynamikk og dekker et bredt spekter av saksområder. Det er stort sammenfall i sikkerhetspolitiske vurderinger og interesser mellom de nordiske landene, og samarbeidet fungerer godt tross ulik forankring i EU og NATO. Det er også en annen ting som er helt klart: Samarbeidet i de nordiske landene skal ikke være istedenfor samarbeidet som i dag er med NATO, FN og EU, men skal komme i tillegg. Jeg håper at forslagene som er lagt fram, blir grundig diskutert både i de andre landene, i Nordisk Råd og her i Stortinget.