trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Lov om endringer av priskontrollen har blitt liggende i Stortinget siden 2014, og i mellomtiden har det vært full forvirring rundt om i landet, som flere har vært inne på. Grunnen til det var landbruksministerens brev til landets kommuner og fylker om at det ikke skulle legges avgjørende vekt på pris ved behandling av konsesjon. Underveis har også vi stilt spørsmål om når en kunne forvente at saken om opphevelse av konsesjonsloven ville komme til Stortinget, da vi anså at de sakene hørte i hop. I dag behandler vi altså saken om priskontroll, og den tar inn i seg alle disse forholdene og mange av de forslagene som fremmes av flertallet vedrørende konsesjonsloven. Derfor foreslår de at hele saken med en rekke forslag sendes tilbake til regjeringen. Jeg er veldig glad for at det endelig er et flertall, bestående av samtlige partier utenom regjeringspartiene, som fastslår at det omtalte brevet til kommuner og fylkeskommuner om ikke å legge vekt på pris, ikke er i samsvar med gjeldende lov, og at det må sendes et nytt brev hvor det presiseres. Så litt til flertallsforslaget. Da vi hadde høring i saken, fikk vi klare tilbakemeldinger om at en ikke ønsket vesentlige endringer. Det samme var også resultatet da saken var ute på høring. At regjeringspartiene ville gå inn for en fjerning av loven ut fra sitt ideologiske syn, var vi klar over, men at Kristelig Folkeparti og Venstre ville legge seg så tett opp til Høyre og Fremskrittspartiet på dette området, var overraskende. De mange forslag som er framsatt med varierende flertall, er i realiteten en fjerning av priskontrollen og en betydelig svekkelse av konsesjonsloven. Dette er synd for en næring som trenger rekruttering. Det er ingen tvil om at prisregulering har virket prisdempende, og det har en rekke høringsinstanser påpekt. Representantene fra Venstre og Kristelig Folkeparti har i dag sagt i sine innlegg at de ikke vil oppheve prisregulering. Men dersom vi hever pristaket og øker grensen til f.eks. 35 dekar innmark og 700 dekar skog, vil anslagsvis opp mot 90 pst. av landbrukseiendommene i mitt eget fylke, Vest-Agder, være unntatt. En slik utvidelse ser en da i praksis vil sette virkemiddelet ut av bruk.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Vi tar det gjerne om igjen!
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
Jeg registrerer at representanten Hjemdal smykker seg med fagre ord fra en lederartikkel i Nationen. Det er viktig å være klar over at dette ble skrevet og satt på trykk da avisen kun hadde Hjemdal og forlikspartnernes egne ord om hva de hadde blitt enige om. Innstillingen ble avgitt, og mye tyder på at avisen nå har lest innstillingen og ser hva det er som faktisk står, og dommen i dag er ganske hard: «Enda en gang har KrF og Venstre lovet å pynte på regjeringas politikk. Nå gjelder det konsesjonsloven og priskontrollen i landbruket, som behandles i Stortinget i dag. Mye tyder på at støttepartiene enda en gang kommer til kort.» Når en hører på innlegget til representanten Hjemdal og leser det som står i innstillingen, er det en viss «mismatch». Mitt spørsmål er: Har en lurt seg selv?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
Jeg takker for spørsmålet. Når det gjelder det å ha et lovverk som er tilpasset, som fanger opp de endringene som har skjedd, har Senterpartiet nettopp i sine merknader pekt på at det er grunnlag for å øke det såkalte boverditillegget, som fanger opp at boligprisene har steget kraftig, og for en del eiendommer vil det gjøre loven og priskontrollen mer relevant. Når det gjelder spørsmålet om pris, er vi opptatt av at landbrukseiendommer skal omsettes til en pris som gjør at ungdom har mulighet til å komme inn i næringen. Og det kan ikke være sånn som Høyres landbrukspolitiske talsperson sa på den såkalte Sørlandssamlingen, at det å oppheve priskontrollen gjør at de som selger, får bedre betalt, og det blir billigere for dem som ønsker seg inn i næringen. De to tingene går ikke i hop, og i det valget satser Senterpartiet på dem som skal inn i næringen, ikke dem som skal ut.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
For den ungdommen som skal inn, vil det jo være aktuelt å betale det som garden kan forsvare ved sine inntekter – det er den landbrukstaksten som gjelder. Og det aksepterer jo priskontrollen. Priskontrollen er nettopp for å sikre at en er innenfor det. Når man da skal ha et spredt privat eierskap, er det ønskelig å ha denne typen regulering. Derfor sier Senterpartiet at det er en av bærebjelkene. Og det som jeg frykter når en gir frislepp, er jo situasjoner der aksjeselskap ser det gunstig å kjøpe opp, der slakteri tenker at kanskje det var greit å eie disse gårdsbrukene, sånn at bonden kan jobbe på gården, men vi eier det. Vi kjenner diskusjonen fra fiskerinæringen – vertikal integrering, heter det der. Det er noe en vil få i landbruket også, hvis en ikke har en politikk som motvirker det. Dette mener Senterpartiet ikke er ønskelig.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
Som en del av regjeringens begrunnelse ble ordet «forenkling» brukt. Jeg har lyst til å rette oppmerksomheten mot forslag til vedtak IV, som ligger der, hvor en åpner for at departementet i forskrift skal kunne bestemme virkeområder for priskontrollen. Priskontrollen er som sagt omtalt i § 9 første ledd nr. 1 i konsesjonsloven, men i den samme paragrafen er det fire andre punkter som skal vurderes i spørsmålet om det skal gis konsesjon eller ikke. De skal da, slik jeg forstår forslaget, fortsatt være regulert av loven. Da vil en få en situasjon hvor en har ett virkeområde for priskontroll og ett virkeområde for de andre. En vil i realiteten ende opp med to regelverk og to ulike vurderinger etter § 9 i konsesjonsloven. Mener Venstre virkelig at dette er en forenkling, eller var en ikke helt klar over dette da en satte forslaget ned på papiret?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
I debatten har det vært hevdet mye at det har vært dårlig forarbeid. En del av disse forslagene er jo ikke utformet sånn at en ber regjeringen komme tilbake innenfor temaet, men en kommer tilbake til hvordan priskontroll på rene skogeiendommer kan oppheves. En er veldig bestemt på hvor en vil hen, men en har ingen utredning i bunnen. Hva er bakgrunnen for at Venstre har vært med og konkludert så tydelig, når vi vet hvilken historie vi har når det gjelder endringer i eiendomslovgivningen, nemlig at de bygger på ganske grundig forarbeid? Her har en sittet, som vi har hørt før i dag, i godt humør på et møterom og snekret ned ganske konkrete punkter som en ikke helt ser konsekvensene av.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
Jeg registrerer at statsråden har arvet talepunktet fra sin forgjenger om at ingenting skjedde. Jeg vil anbefale statsråden å lese side 14 i proposisjonen, der det er en ganske grei redegjørelse for de endringene som har vært i eiendomslovgivningen for å holde den moderne opp gjennom årene. Men jeg vil bruke replikken til å utfordre på tre konkrete ting. Det ene er dødsboproblematikken – vil statsråden komme tilbake til Stortinget med en sak om det, ut fra de signalene som har kommet i dag? Mitt andre spørsmål er: Har statsråden lagt bort planen om å oppheve hele konsesjonsloven med dagens behandling? Og det tredje er et spørsmål om forslag til vedtak X i dag, nemlig om å justere tilbake endret forvaltningspraksis, som følge av Listhaug-brevene. Vil det gå et brev til landbruksforvaltningen i løpet av februar måned som tilbakefører det?
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-02-16:
Foregående taler nevnte ikke situasjonen i privat sektor med ett ord, knyttet til det faktum at det faktisk er 1,7 millioner arbeidstakere som skal bære offentlig sektor, som er halvparten så stor – en konsekvens av den politikken som den forrige regjeringen førte. Denne regjeringen kan ikke lastes for at oljeprisen har falt til 30 dollar fatet, men denne regjeringen tar situasjonen knyttet til arbeidsledigheten som en konsekvens av dette på det dypeste alvor. Den foregående regjering, representantens rød-grønne regjering, kan bebreides for å ha ført en politikk som har svekket konkurranseevnen, som har svekket privat sektor, som i sum har ført til at Norge har fått en ytterligere todelt økonomi, som har forsterket de problemene som vi står oppe i i dag – noe som den foregående regjering absolutt burde vært framsynt nok til å kunne ha gjort noe med. Jeg tror jeg må minne om hva Tage Erlander, statsminister i Sverige fra Arbeiderpartiets søsterparti, i sin tid sa: Vi kan ikke vedta oss ut av krisen, vi må jobbe oss ut av krisen. Det gjelder også i den situasjonen som landet er kommet opp i, knyttet til fallende oljepris. Bekjempelse av arbeidsledigheten er regjeringens oppgave nr. én, som regjeringen tar på det dypeste alvor. Derfor har regjeringen iverksatt en rekke tiltak, som en tiltakspakke på 4 mrd. kr og 2,4 mrd. kr til næringsrettet forskning. I forrige uke besøkte jeg en bedrift som er rammet av fallet i oljeprisen. Denne bedriften nyter godt av SkatteFUNN-ordningen, som er utvidet, og en fallende oljepris. Resultatet ser vi: Denne bedriften bryter gjennom bl.a. i Kina med nye produkter, som undervannsbroer, og honorerer regjeringens politikk på området. Forskning ble etter hvert et stemoderlig behandlet barn i den rød-grønne regjeringen. Sågar sa en av regjeringens egne ministre at dette var et hvileskjær. Dette hvileskjæret er nå gjort om til et sjumilssteg, faktisk er den offentlige forskningsinnsatsen nå 32,5 mrd. kr. I 2015 la regjeringen 400 mill. kr på bordet til stimulering av gründervirksomheter og nyoppstartede virksomheter, og nylig ble også dagpengeordningen endret. Perioden man mottar dagpenger for, er utvidet fra ni til tolv måneder, slik at de som har mistet sin jobb, men samtidig arbeider iherdig med å starte sin egen bedrift, har en større sjanse til å lykkes. Dette viser at regjeringen på kort og på lang sikt bruker hele «verktøyburet», som den foregående regjeringen dessverre ikke var så opptatt av. Da var løsningen å styrke offentlig sektor, koste hva det koste ville. Derfor har vi nå fått en todelt økonomi som gjør situasjonen ekstra vanskelig, men regjeringen kan se både Arbeiderpartiet og opinionen i øynene og si at den har gjort en rekke tiltak som vil avhjelpe situasjonen.
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-16:
Dette har vært en merkelig sak for meg å komme inn i – en sak med vage begrunnelser for sine påstander når det gjelder både årsaker og virkninger. At priskontrollen skal være et så stort problem som regjeringen sier, er det vanskelig å finne faglig gode argumenter for i meldingen, og høringsinstansene er jo heller ikke akkurat entydige når det gjelder å støtte den påstanden. Det samme gjelder påstanden om at en fjerning av priskontrollen vil føre til økt investeringslyst. At vi har en næring som sliter med rekruttering, det kan vi alle være enige om. SV mener at regjeringen her har valgt feil inngangsport til et viktig spørsmål. Lønnsomhet i næringen er jo den aller viktigste drivkraften når aktørene skal vurdere sine investeringsutgifter. Da er gode landbruksoppgjør og stabile rammebetingelser det aller viktigste. Og kanskje burde regjeringen velge å se på alle de andre virkemidlene vi har, og se om det kanskje er andre elementer som er av større betydning for veksten i næringen enn forholdet til eiendomsretten. Etter SVs syn bør regjeringen altså velge en annen politisk innfallsvinkel til problemstillingen i næringen enn ensidig fokus på eiendomsrett. Nå har jeg fulgt debatten her i dag, og det er fortsatt veldig vanskelig å se hvordan høyere pris for den jorda jeg trenger som bonde, skal gi meg økt investeringslyst. Den eneste som synes å tjene på dette forslaget, er dermed de som vil ut av næringen – ikke de som vil inn. SV går derfor imot alle forslagene som fremmes i denne saken, unntatt komiteens innstilling til X.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2016-02-16:
Jeg har veldig stor tro på landbruket, og jeg tror at man kunne hatt mye bedre virkemidler enn det man har i dag også for å styrke landbruket. Det vi ser, er at bonden ofte taper mot andre interesser, særlig i befolkningstette strøk, når man ikke har en regulering for å sikre at bonden er konkurransedyktig med hensyn til å bruke jorda til drift. Den utviklingen man har sett de siste årene, er nettopp et stadig mer kapitalintensivt landbruk, større bruk og høyere gjeld. Det har fått konsekvenser for rekrutteringen, og vi tenker at det er det problemet regjeringen bør være opptatt av å fikse, og at de nå prøver å fikse feil problem.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Ja, jeg kan vel gjøre det, president.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Hvis representanten Omland hadde tatt med resten av sitatene som sto i den artikkelen, så ville han ha sett at vi også ber regjeringen om å gjøre en utredning her, og jeg stoler faktisk på at jurister og fagfolk i regjeringen klarer å lage et lovverk som gjør at vi unngår slike smutthull. Representanten Omland er også klar over at hvis en vil lete etter smutthull, så vil en alltids finne det. I lovverket i dag er det utrolig mange smutthull, og derfor ber vi regjeringen om å komme tilbake med en sak til Stortinget som gjør at de smutthullene blir tettet.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Det er interessant at representanten sier at Høyre og Fremskrittspartiet har tapt. Nei, vi har ikke det. De som har tapt her, er de som er så konservative at de overhodet ikke ønsker noen endringer i lovverket, og som ikke ønsker at vi skal ha et lovverk som er tilpasset dagens og framtidens samfunn, men som heller vil ha et lovverk som er tilpasset gårsdagens og det forrige århundrets samfunn. Så vi har ikke tapt – på ingen måte. Det vi har gjort, er at vi har fått til endringer i konsesjonsloven, fått til endringer som gjør at vi kan få utviklet landbruket i takt med den tida som vi har. Priser går opp, det har de alltid gjort, og prisutviklingen følges. De endringene vi gjør her, er forholdsvis små og vil ikke ha noen stor betydning verken for omsetning av landbrukseiendommer eller for lønnsomheten for dem som er i landbruket. Grensene er fortsatt såpass lave, så jeg tror ikke det vil ha den største betydningen.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Jeg vil gjenta det jeg har sagt i mitt innlegg og til forrige replikant: Jo, dette er en seier! Det var ingen som hadde noen tro på at vi skulle få opphevet priskontrollen, ikke engang Storberget hadde noen særlig tro på det, av forståelige grunner, og heller ikke undertegnede, men vi ønsket å få til endringer, og de endringene får vi til nå ved at vi får tilbake lovendringsforslag der det skjer forholdsvis store endringer i konsesjonsloven og i priskontrollen. Det er undertegnede kjempefornøyd med, det er det vi har ønsket å få til. Det er ikke noen sjumilssteg, det er jeg helt enig i, men det er i hvert fall et godt steg i riktig retning. Det skal vi være sjeleglad for – i hvert fall vi som ønsker å få til endringer. Når det gjelder prisen på eiendommer, så var gjennomsnittsprisen på landbrukseiendommer i 2013 ca. 2 mill. kr, altså godt under det som er grensa i dag. At vi nå hever den, gjør at noen flere eiendommer kommer inn under det, men samtidig vet vi at de aller fleste eiendommer omsettes innen familien og kommer uansett ikke inn under priskontrollen.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Arbeiderpartiet sier i sitt program at en må tilpasse lovverket etter dagens situasjon. Dette gjelder bl.a. konsesjonsloven, og det gjelder problemstillinger rundt leiejord. Priskontrollen er en del av konsesjonsloven. Der ønsker Arbeiderpartiet ikke å gjøre noen ting. I denne saken ligger det også et forslag rundt dette med leiejord. Det støtter heller ikke Arbeiderpartiet. Da ønsker jeg å vite: Hva innen konsesjonsloven, nevn to områder, vil Arbeiderpartiet nå endre på for å tilpasse det til dagens situasjon i næring og samfunn? Jeg ønsker to konkrete områder.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Det var en liten ting jeg hengte meg opp i, og det var at representanten Bastholm var veldig opptatt av at det skal være en regulering, og det skal være noen som er overordnet og bestemmer prisen på enhver landbrukseiendom. Nå er det sånn at enhver som kjøper en bedrift, en anleggsmaskin e.l., gjør en vurdering av om investeringen er lønnsom, og om en kan tjene på det. Har representanten så liten tro på at bønder som skal kjøpe jord eller skog, ikke klarer å gjøre denne vurderingen, slik at de må ha det offentlige og politikere til å vurdere dette for dem? Har representanten så liten tro på landbruket?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Konsensjonsloven § 9 første ledd nr.1, priskontroll, får ikke flertall. Fremskrittspartiet og Høyre har tapt på det punktet. Jordbruk er privat næringsvirksomhet, interessen for å drive landbruk er avhengig av lønnsomhet, bedre lønnsomhet gir større interesse, framtidsrettet landbruk krever bedre lønnsomhet. Dess høyere pris en må betale for gården, dess mer av overskuddet må brukes til å betjene kapitalen. Dess mer en betaler for en gård, dess mer av overskuddet må brukes til å betjene kapitalen. Og dermed blir det mindre igjen som arbeidsinntekt. Dette er den grunnleggende økonomiske sammenhengen i jordbruksøkonomi, som i enhver annen økonomi. Det er kjernen i det spørsmålet vi nå snakker om. Er Fremskrittspartiet enig i denne sammenhengen – dess høyere pris, dess mer til kapital, dess mindre til arbeidsinntekt?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Det at jord og skog er ulike markeder, er sjølsagt, og det å argumentere med at siden skogen har et annet marked, skal en ikke ha priskontroll, er jo bare kunnskapsløst. For hele poenget med priskontrollen er jo bruksverdi. Det er bruksverdien på skogen som skal legges til grunn for priskontrollen, det er bruksverdien på jorda som skal legges til grunn. Det er prinsippet. Dermed er det argumentet lagt dødt. Konsesjonsloven er progressiv. Jeg er veldig stolt over at Arbeiderpartiet og Senterpartiet står på den tradisjonen, en progressiv lov hvor folkestyret skal ha sin mening om hvem som skal eie. Høyre snakker om at det er en sterk eiendomsrett. Sterk eiendomsrett til fordel for hvem? Det er kjernen i dette. Jeg vil gjenta spørsmålet mitt, som jeg ikke fikk svar på fra Fremskrittspartiet: Dess høyere pris, dess mer må gå til dekning av kapital, dess mindre blir igjen til arbeidsinntekt – er Høyre enig i denne enkle sammenhengen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Det som er bemerkelsesverdig i denne diskusjonen så langt, er at verken partiet Høyre eller Fremskrittspartiet kan innrømme noen ganske enkle logiske sammenhenger. Verken Høyre eller Fremskrittspartiet ønsker å gi økt rom for prisøkninger i jordbruket. De vil ikke gå inn for større bevilgninger i jordbruket. En ønsker altså ikke å øke bruttoinntektene for det å produsere mat. Det vi nå snakker om, er prisen på eiendommen. Som representanten Storberget var inne på: Prisøkninger blir en konsekvens av det Høyre og Fremskrittspartiet ønsker. I en vanlig kapitalistisk økonomi skal nettoinntekten dekke kapital- og arbeidsinntekt. Er ikke da den logiske sammenhengen – også for representanten Gundersen – at dess mer kapital, dess mer av overskuddet må gå til dekning av kapitalkostnadene?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Jeg er glad for at statsråden legger vekk manus. Jeg synes statsråden skal fortsette med det. Jeg synes statsråden skal fortsette med å se framover, snakke om ungdommen som skal leve av jordbruk og tjene penger på driften, for det er i kjernen av Senterpartiets politikk. Investeringsvilje er avhengig av lønnsomhet. Før en investerer, må en ha en eiendom. Med Senterpartiets syn på prisen for kjøp av den eiendommen bruker en bruksverdi av arealene og kostnadsverdi av driftsbygningene. Hvis den prisen går opp, vil behovet for å bedre lønnsomheten øke ytterligere dersom det skal være forsvarlig økonomisk å investere på eiendommen. Mitt spørsmål er altså: Krever ikke økt pris på eiendommen økt lønnsomhet for at det skal være forsvarlig å investere og satse på eiendommen? Først og fremst på jorda – men det kan vi snakke om senere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Det som er det interessante, er at statsråden ikke svarer på de grunnleggende sammenhengene. Enhver ungdom som skal drive i jordbruket, må først ha en eiendom. En må først erverve en eiendom, og det er det vi nå diskuterer. Vi diskuterer også prisfastsettinga ved kjøp av eiendom. Prinsipielt kan man enten ha fri prisdannelse eller ha prisregulering. Den prisregulering som Senterpartiet står for, baserer seg på bruksverdi av arealene og kostnadsverdi av bygningene. Det betyr at dersom en har høye kostnadsverdier på bygninger, at en har investert mye i bygninger, ja vel, så har en grunnlag for en høy pris. Det som her legges opp til, er at etter at en har kjøpt eiendommen og videre skal investere, har vi den logiske sammenheng at dess mer en betaler for eiendommen, dess mer av overskuddet må gå til å dekke kapitalkostnader. Er ikke statsråden enig i den enkle sammenhengen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Synet på eiendomsrett – hvem som skal eie, og de samfunnsmessige forpliktelsene til leier – er historisk det viktigste ideologiske stridsspørsmålet i Stortinget. Hvem som skal eie land som kan brukes til landbruk, har det bestandig vært uenighet om – så også i dag. Fremskrittspartiet og Høyre: Vekk med konsesjonsloven. Høyre har den lange linja: Vekk med enhver konsesjonslovgivning. Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV: Vi trenger en konsesjonslov for å ivareta samfunnsmessige, langsiktige hensyn. Disse partiene snakker om biologi, snakker om fruktbarhet, snakker om forvalteransvar, snakker om å sikre det økologiske samspillet i naturen. I dag har vi opplevd noe gledelig. Vi har også fått Miljøpartiet De Grønne med på laget. Gratulerer med innlegget fra representanten Bastholm! De rød-grønne står for plikter til den som har privat eiendomsrett til land. Disse pliktene og det familieeide, langsiktige jordbruket er et forbilde som mange ser henimot, men vi har et gedigent problem, og det er lønnsomheten. Det er lønnsomheten i jordbruksarbeidet som er den store utfordringa. Lønnsomheten mangler. Det som er Senterpartiets linje, er at vi står for en priskontroll med bruksverdi på arealene, enten det er jord, skog eller utmark. Er det høye bruksverdier, ja vel, så gir det grunnlag for høyere priser. Vi står for kostnadsverdier på driftsbygningene. Er det investert mye, ja vel, så har man et bedre driftsgrunnlag for å drive videre. Vi har vært helt dynamiske når det gjelder spørsmålet om økte boverdier, og vi har vært dynamiske når det gjelder hvilke grenser vi skal sette før en skal inn med priskontroll. Det som Senterpartiet her har gjort, har vært forbilledlig. Vi har vært dynamiske. Vi har utført en klok sak, noe som har ført til at det er veldig liten diskusjon om priskontrollen rundt omkring i Norge. Men det skjer i noen områder, og det er i de sentrale strøk. Det er i de sentrale strøk, hvor jorda er feitest, der hvor en kan drive med hvete, med frukt og med grønnsaker. I dag er det sånn at i de områdene, hvis en f.eks. har et melkebruk, vil jeg påstå at hvis den gården selges slik at den leies ut, kan en betale minst tre ganger så mye for den gården som om den gården selges til en som vil fortsette med melkeproduksjon. Det, statsråd, er den store utfordringa, og det er det det legges til rette for at skal utvikle seg videre. Det er samfunnsskadelig, det er ødeleggende for miljøet, og det er ødeleggende for de verdiene jordbruket skal ivareta. Derfor må vi slå tilbake angrepene på priskontrollen og få tilbake den logiske fornuft, nemlig bruksverdi på arealene, kostnadsverdier på bygninger og en vurdering av boverdiene som er sånn at de som har 30 pst. egenkapital, skal få inntekt av sitt arbeid på gården.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-02-16:
Priskontrollen har også vært oppe i kontrollkomiteen. Den 12. juni 2014 ble det avgitt innstilling, og der var alle partier unntatt Høyre og Fremskrittspartiet med på å beskrive at det var uryddig av regjeringa å sende brev til kommunene, fylkesmennene og Statens landbruksforvaltning om i realiteten å se bort fra konsesjonsloven § 9 første ledd nr. 1 ved behandling av konsesjon fordi regjeringa ville foreslå å oppheve dette. Det var den gangen en svær debatt, og i den debatten ble det avklart at Venstre var for fortsatt priskontroll. Det har blitt bekreftet her i dag at Venstre og Kristelig Folkeparti fortsatt er prinsipielt for priskontroll. Det som imidlertid nå er situasjonen, er at vi har en lov, vi har et rundskriv, vi har et brev fra statsråd Listhaug, som forutsetter at en skulle ta vekk priskontrollen, og så har vi behandlinga her i dag, som sier at en fortsatt skal ha priskontrollen. Det som da er det sentrale, er at statsråden følger opp Stortingets vilje og i realiteten trekker tilbake det brevet som ble sendt fra statsråd Listhaug, for bak det brevet er det ikke lenger flertall. Det som er Stortingets flertall, er fortsatt å ha priskontrollen. I det eksisterende rundskrivet som gjelder, står det at det er bruksverdien som skal gjelde for arealene, det er kostnadsverdien som skal gjelde for bygninger, og det er en verdi på bolig som er nærmere presisert. Det som det da er behov for, er at statsråden går opp her og forteller hva regjeringa nå vil gjøre, fordi hver eneste dag selges det eiendommer som kommer til behandling under konsesjonsloven, med tilhørende priskontroll. Det er derfor vesentlig at statsråden sier fra til Stortinget og allmennheten om hva en vil gjøre for å følge opp Stortingets vilje. Jeg forventer at statsråden nå avslutter med et innlegg og forklarer hva en vil gjøre for å trekke tilbake realiteten i det famøse brevet som statsråd Listhaug sendte ut, som i virkeligheten forsøkte å avskrive hele priskontrollen.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
To forhold: Representanten Lundteigen tok jo opp det som er det sentrale når man opphever en priskontroll, eller gjør det mer romslig slik at mange eiendommer unntas priskontroll. Oppfatter saksordføreren at eiendommene for salg da blir dyrere eller rimeligere? Etter mine begreper må det innebære at vi får en risiko for at det stiger i pris, og at det gjør det vanskeligere å rekruttere folk inn. Det er det ene som jeg ber saksordføreren svare på. Det andre er at man fra saksordførerens side framstiller det som en seier at man nå får til endringer i konsesjonsloven. Det første vedtaket Stortinget inviteres til i dag, er jo at hele saken sendes tilbake til regjeringa – så det blir jo ikke noe vedtak i dag – og dette er en sak som har ligget i Stortinget i ett år og åtte måneder! Det kan jo vanskelig være en seier for en regjering som ofte smykker seg med at man er så gjennomføringskraftig.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Når Gunnar Gundersen beskriver Arbeiderpartiets motstand mot å foreta de endringer som er skissert innenfor priskontroll og konsesjonsloven, som reaksjonært, har jeg bare lyst til å replisere at vi oppfatter mange av eiendomsreglene nettopp som en garanti for at vi klarer å opprettholde både produksjon og bosetting over hele landet. Når representanten også spør hvor vi skal finne ressursene til dette, har jeg lyst til å si at for det første er det slik at vi mener at fellesskapet skulle bruke mer på matproduksjon enn det regjeringspartiene ønsker, og mindre på skattelette for dem som har mye. Men kanskje det aller viktigste i relasjon til priskontroll er at en viktig ressurs for dem som skal inn i næringen, er at man får tilegnet seg enten familieeiendommen eller en annen eiendom til en rimelig overkommelig penge. Der opplever vi jo nå at Høyre og Fremskrittspartiet faktisk vil gjøre disse eiendommene dyrere. Og den viktigste inngangsressursen må i så fall fra Arbeiderpartiets side være at vi vil sikre at prisnivået fortsatt er moderat.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Jeg kan forsikre representanten Gundersen om at jeg har vært noen turer rundt i landet. Jeg tror jeg har snakket med mange av de aktørene – de som har skoa på – som både i høringsnotat til regjeringen knyttet til denne saken og i offentlig debatt faktisk sier at hvis vi skal kunne stå imot og takle det kravet til økt produktivitet som representanten Gundersen også er opptatt av, må vi i hvert fall ikke gjøre inngangsbilletten til denne næringen dyrere. Det er der jeg syns representanten Gundersens resonnement svikter totalt. Man må ha en begrunnelse for hvorfor man ønsker å oppheve priskontrollen. Nå har man møtt på betydelige problemer i Stortinget med det, som jeg var inne på i mitt innlegg. Men at å oppheve priskontrollen faktisk kan resultere i at prisnivået på landbrukseiendommer stiger, det trenger man ikke å være siviløkonom for å forstå, og at det også kan ha effekt over på de eiendommer som ikke er omfattet av konsesjonsloven, er helt åpenbart. Når familier overtar eiendom, er det åpenbart at man ser hen til det alminnelige prisnivået på disse eiendommene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Det er helt riktig at Arbeiderpartiet har en pragmatisk tilnærming til både de eiendomsreglene vi har, og andre virkemidler i landbrukspolitikken. Det er det ingen tvil om. Men jeg må virkelig si, med all respekt å melde, at med det forarbeid som regjeringen her har gjort, er det vanskelig å lese ut noen adekvate og gode muligheter for å endre konsesjonsloven i retning av å skape bedre rekruttering og en bedre økonomi for dem som faktisk driver. Vi har ikke i verken programmet eller andre debatter gitt signaler om at dette regelverket nå må endres, men hvis det er behov for det, og det er godtgjort at det er behov for det, og de som virkelig har skoa på, sier at her må vi ta noen grep, skal vi være åpne for å høre på det. Situasjonen nå er jo at regjeringen har fått denne saken rett i fleisen, både av stortingsflertallet og av dem som virkelig har skoa på og har latt seg høre i denne lovprosessen ...(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Jeg lyttet ganske nøye til representanten nå, særlig når det gjaldt hva som var god landbrukspolitikk. Og jeg legger merke til at man i forslag nr. 4 – som Kristelig Folkeparti står alene om – faktisk går lenger enn det som er angjeldende proposisjon, som handler om priskontroll, og ber regjeringen vurdere spørsmålet om total konsesjonsfrihet for en god del transaksjonstyper. Det er én type jeg har lyst til å spørre om, og det gjelder spørsmålet om der hvor man forpakter jord. Kristelig Folkeparti ber altså om at regjeringen nå må vurdere fritak for samtykke til deling eller konsesjon i de tilfellene. Mange av oss er redde for at det vil bety en åpning for omgåelse. Er dette et forslag som innebærer god landbrukspolitikk?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Representanten svarte ikke på spørsmålet, for mitt spørsmål handlet om de tilfellene hvor man forpakter bort jord. Da vil man, ifølge Kristelig Folkepartis forslag, ikke komme inn under denne formålsbetraktningen, som jeg deler representantens oppfatning av. Det er en god formålsbetraktning. Men vil ikke det bety at man, nettopp for å kunne omgå et slikt formål, kan forpakte bort jorda i kortere eller lengre tid, og så kommer man ikke i noen situasjon hvor man blir prøvd, verken når det gjelder deling, eller når det gjelder konsesjon, slik Kristelig Folkeparti foreslår? Ser ikke Kristelig Folkeparti at dette innbyr til nettopp omgåelse av så viktige formål som dem hun sjøl nå skisserte?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Jeg ønsker statsråden velkommen til Stortinget i første ordinære sak! Jeg kunne også sagt at jeg er enig i mye av det statsråden nå sa i sitt innlegg, om det å få nye aktører inn i næringen, men jeg mener det er stikk i strid med hva som blir sluttsummen av denne saken. Regjeringen har vurdert alternative løsninger utover det å ta bort priskontrollen helt – jeg var inne på det i mitt innlegg – og skriver i proposisjonen at en ikke ser «grunn til å vurdere alternative løsninger». Så skriver regjeringen videre at det vil «etter departementets syn være uheldig å velge et alternativ hvor priskontrollen begrenses ytterligere slik at den i praksis kun omfatter noen svært få enkelteiendommer». Det som er anmodningen til regjeringen nå, er at man skal begrense priskontrollen ytterligere og ikke fjerne den, noe regjeringen sjøl har sagt at er uheldig. Hva mener statsråden om dette?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-02-16:
Vi ser en tilbakevendende tendens til at det er Arbeiderpartiet som må svare for realitetene i sakene som behandles. Men nå har vi altså en sak hvor stortingsflertallet – ikke Arbeiderpartiet, ikke opposisjonen – faktisk anmoder regjeringen om å gjøre noe regjeringen i proposisjonen sier er uheldig. Det kan jo ikke Arbeiderpartiet ta ansvar for. Det er en av grunnene til at vi mener at vi ikke bør gå denne veien. Så min utfordring til statsråden var: Hva syns han om at man nå får i oppdrag å gjøre noe regjeringen syns er uheldig? Et annet element i dette er også spørsmålet om det å åpne opp for konsesjonsfrihet der hvor eiendom er forpaktet bort. Ser ikke statsråden at det også vil være svært uheldig at man ved bare å forpakte bort i kortere eller lengre tid omgår et regelverk som mange av oss mener er særs viktig?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-02-16:
Når en hører Knut Storberget, er det et hav av både tid og ideologi fra det som en gang var en pådriverrolle fra Arbeiderpartiet i landbrukspolitikken ved Gunhild Øyangen, til at man nå kappes om å være reaksjonær. Vi har akkurat hørt en interpellasjonsdebatt der representanten Per Rune Henriksen skapte inntrykk av at Arbeiderpartiet bare kan øse av penger for å kompensere for en nedgang i oljeindustrien. Nå kappes Storberget med alle som ønsker å regulere landbruket videre i hjel. Jeg må bare spørre: Hvor skal Arbeiderpartiet finne ressursene til å innfri de forventningene man faktisk skaper? Vi er ansvarlige for å prøve å skape en framtidig næring som skal bidra til norsk velferd, og der mener jeg vi er på god tur i og med at vi får deregulert næringen, i hvert fall delvis.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-02-16:
Ja, men representanten Storberget vet jo at familiebindingene er veldig sterke i norsk landbruk, og det er helt andre mekanismer enn konsesjonsloven. Det er ganske morsomt når han snakker om at det skal være en garanti for bosetting. Jeg lurer på om Storberget i det hele tatt har reist rundt i landet og sett hva som skjer. Hvis man skal snakke om at vi skal ha en garanti for bosetting gjennom en konsesjonslov, bør man i hvert fall kunne registrere at der har overhodet ikke lovverket klart å innfri forventningene. Det er kanskje på tide å realitetsorientere seg, i hvert fall i den typen retorikk? Vi er opptatt av å få et aktivt landbruk, innenfor både jord og skog, som utnytter ressursene på en bærekraftig og en god måte. Og vi tar innover oss at trykket på produktivitetsvekst faktisk er så sterkt at man ikke klarer å stoppe det. Når vil Arbeiderpartiet igjen begynne å innse at man skal være en utviklingsaktør i norsk landbruk?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-02-16:
Det er et spørsmål til regjeringen, som jeg ikke helt kan ta ansvar for. Men jeg vil tro at regjeringen også innser at vi har parlamentarisme i Norge, og når et flertall vedtar det, regner jeg med at det også blir fulgt opp.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-02-16:
Vi gjør dette til fordel for et aktivt eierskap, og man skal ikke reise til veldig mange bedrifter før man ser veldig store forskjeller på hva enkeltpersoner klarer å få ut av ting, noen lager gråstein av gull, og andre lager det motsatte. Så vi ønsker å stimulere et aktivt eierskap gjennom dette, og vi synes det er bemerkelsesverdig hvordan Senterpartiet ønsker å frata folk eiendomsretten til sin egen eiendom. At man kan tro på det! Det er jo det man gjør når man faktisk fratar enkeltpersoner myndigheten til å bestemme hvilken pris man skal selge til, og hvem man skal selge til. Så her har vi fundamentalt forskjellig innfallsvinkel. Når det gjelder investeringer: De fleste er avhengige av bankfinansiering for å investere. Det å regulere prisen ned svekker sikkerheten inn til Distrikts-Norge, og det svekker investeringsevnen.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-02-16:
Her har vi rett og slett fundamentalt forskjellig innfallsvinkel til hvordan man driver en virksomhet. Jeg prøvde å fortelle representanten at vi har full tillit til at enkeltpersoner selv klarer å avgjøre hvor mye man kan betale for en eiendom for å kunne drive den fornuftig. Vi har tro på at det er ganske stor forskjell på innovasjonsevne osv. om det er en aktiv eier eller en passiv eier, om det er en kompetent eier – i det hele tatt hvordan man tilnærmer seg det å eie en landbrukseiendom. Det er ganske stor forskjell på driften. Vi har den fundamentale tillit til at det er enkeltpersonene der ute som er de beste til å avgjøre det, ikke en eller annen byråkrat eller politiker på kommunalt nivå. Dette er den fundamentale forskjellen mellom Senterpartiet og oss i innfallsvinkelen til dette lovverket. Senterpartiet ønsker å overlate eiendomsretten til lokalpolitikken. Det må de svare for. Jeg tror ikke på det som en langsiktig løsning for landbruket.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-16:
Det gjør representanten.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-16:
Det er godt å høre at representanten Storberget lytter nøye til innlegget om hva god landbrukspolitikk er. Hvis representanten også leser en formulering i innstillingen som står før det verbalforslaget han nå viser til, står det at dette «vil bidra til at hovedformålet med konsesjonsloven opprettholdes». Siden representanten er jurist, kan jeg referere hva som er formålet med konsesjonsloven. Formålet står i kapittel 1, § 1: «Loven har til formål å regulere og kontrollere omsetningen av fast eiendom for å oppnå et effektivt vern om landbrukets produksjonsarealer og slike eier- og bruksforhold som er mest gagnlige for samfunnet, bl.a. for å tilgodese: – framtidige generasjoners behov. – landbruksnæringen. – behovet for utbyggingsgrunn. – hensynet til miljøet, allmenne naturverninteresser og friluftsinteresser. – hensynet til bosettingen.» Det er hovedplanken også for denne endringen.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-16:
Dette er hovedplanken for de endringene Kristelig Folkeparti ønsker at regjeringen kommer tilbake med. For å prøve å bruke egne ord, ønsker vi at kjøper av tilleggsjord har en gård med produksjon, og at eiendommen som han eller hun ønsker å overta, oppfyller visse krav om avstand og gir en samlet eiendom naturlige grenser. Dermed har vi rammet dette inn med representantens vanlige ord.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-16:
Representanten har ikke lurt seg selv. Vi har stoppet opphevelsen av priskontrollen. Vi har gjort en justering. Vi har stoppet opphevelsen av konsesjonsloven, og vi gir regjeringen en bestilling. Vi har altså ikke gjort de store kvantesprangene som Senterpartiets egen statsråd gjorde i 2010, ved å doble priskontrollen, fra 750 000 kr til 1,5 mill. kr, eller som dere gjorde i 2012, ved å gå fra 1,5 mill. kr til 2,5 mill. kr. Det kvantespranget har ikke Kristelig Folkeparti vært med på. Vi har lagt til rette for en endring i prisgrensen på 1 mill. kr, for å opprettholde den prisutviklingen samfunnet ellers har.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-16:
Statsråden har ved flere anledninger uttalt at økt rekruttering til landbruket er statsrådens viktigste oppgave. Det hørte vi også i dagens innlegg – ikke i mangel av tro, men i tro, satser ungdommen på landbruket. Det er jo ordbruk som klinger kjent for undertegnede. Vi vet at statsråden ønsker å oppheve priskontrollen. Det vil ikke skje – det har Stortinget sagt og vil si noe om senere i dag, ved votering. Men mitt spørsmål er: Ser statsråden at priskontroll er et viktig virkemiddel for å sikre inngangsbilletten – at den er så rimelig som mulig, slik at ungdom har mulighet til å satse framtidsrettet i denne næringen?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-16:
Jeg ber om at voteringen blir tatt på nytt, for det stemmer ikke.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2016-02-16:
Fra Pollestad hører vi at grundigheten har tapt, og fra Storberget hører vi at ingenting er gjort. Virkeligheten er antagelig et sted imellom. Det er interessant at vi fra et parti som Senterpartiet får en gjennomgang av det med priskontroll som så totalt ser bort fra verdien på eiendommen. I Senterpartiet bruker man gjerne fyndord som selvstendige bønder, man prater om privat eiendomsrett, og samtidig hegner man om et system der man konsekvent snakker om at man bare øker behovet for kapital ved å ta bort priskontrollen. I mitt hode er det sånn at man har mulighet for å øke verdien på den eiendommen man har, man kan ved egeninnsats øke verdien på eget bruk. Jeg må spørre representanten om det er et paradoks at man skal lovregulere det. Den private eiendomsretten hegner man om, men man skal ikke ha lov ved privat innsats å øke verdien på eget bruk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2016-02-16:
Det er interessant, særlig spørsmålet om det at man skal inn i næringen. Jeg tror kanskje når det gjelder ungdom som har lyst til å skape en egen bedrift, kjøpe seg et småbruk – man skal inn i næringen, man er ambisiøs, man har ideer om hvordan man skal gjøre det – så vil det antagelig være sånn at hvis tre eller fire unge mennesker i et rom ønsker seg inn i næringen, så har man forskjellige ideer om hvordan man vil lykkes, hva man skal satse på, hvordan man skal gjøre det, hva slags teknologi man vil ta i bruk. Paradokset jeg ser i måten Senterpartiet debatterer på her, er at man altså hegner om den private eiendomsretten, man hegner om den selvstendige bonden, man vil gjerne ha de unge, kreative menneskene inn i næringen, men man nekter å si at det kan være forskjell på de unge menneskene. Man nekter å si at én ung bonde kan være dyktigere enn den andre bonden – og om det er sånn, så må vi i alle fall i lov regulere det sånn at det ikke blir noen forskjell på det om man ikke har noen mulighet til å realisere seg selv som bonde eller kreativ næringsutvikler.
Pål Farstad (Venstre), 2016-02-16:
Venstre har gjennom både sitt program og sin politikk vært opptatt av å justere innslagspunktet etter det vi kjenner på er riktig i markedet. En heving til 3,5 mill. kr vil ikke påvirke veldig mye. Når det gjelder det som representanten Omland spør om, mener jeg at rekruttering til landbruksnæringen ikke vil være truet som følge av dette. Hadde vi derimot opphevet priskontrollen og ikke hatt en sånn grense, ville det ha vært en helt annen situasjon.
Pål Farstad (Venstre), 2016-02-16:
Som det står i det forslaget til vedtak som representanten Pollestad viser til, ønsker vi at regjeringen skal komme tilbake med en vurdering av de avgrensningene som det her spørres om. Det synes Venstre er en god løsning. Vi får da sett på dette gjennom en sak fra regjeringen.
Pål Farstad (Venstre), 2016-02-16:
Jeg vil understreke meget sterkt at de prosessene som Venstre har vært igjennom når det gjelder den dialogen vi har hatt med regjeringspartiene og med Kristelig Folkeparti, og den dialogen som også har vært i komiteen om saken, har ført til at Venstre har kommet til det resultatet som vi har kommet til i behandlingen av den saken i komiteen. Jeg vil understreke veldig sterkt at nivået både på innslagspunkt, på priskontroll, på arealgrense, arealstørrelse, og forholdet mellom skog og jord er momenter som Venstre har vært meget opptatt av. Vi er nokså nær det Venstre ønsker i landbrukspolitikken gjennom det vi nå legger fram.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Då regjeringa la fram denne saka, gjorde vi det med utgangspunkt i at vi ville oppheve priskontrollen. Det meiner eg framleis ville ha vore det beste alternativet. Eg innser at det ikkje er fleirtal i Stortinget for det. Så gjer Stortinget to ting i dag: Dei ber meg direkte fastsetje moglegheita til å heve grensa for priskontrollen til 3,5 mill. kr. Det vil eg følgje opp. Dei ber om ei rekkje nye vurderingar for å vite meir om dei konsekvensane som representanten Storberget er bekymra for. Det skal eg levere, slik at Stortinget får eit godt avgjerdsgrunnlag for sitt vidare arbeid i den retninga. Då er vi altså i ein situasjon der vi framleis strekkjer oss lenger enn Arbeidarpartiet har vist vilje til. Og då er jo det store spørsmålet i dag, når Arbeidarpartiet utfordrar på alt som kan gå gale med dei forslaga vi no legg på bordet, samtidig som ein seier at ein ikkje får gjennomslag: Kva er Arbeidarpartiets reelle alternativ til desse forslaga?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Statsråden skal ikkje forsøke å saksbehandle dei enkelte forslaga som eg er vorten beden om å greie ut i dag. Konsekvensane og vurderinga av dei skal verte lagde fram for Stortinget etter at eg har gjort det. På den andre sida er det definitivt slik at denne statsråden meiner det er rett å gå i meir moderniserande retning, slik Stortinget i dag gjer, og det er alltid avgrensingsproblematikk når ein har nye posisjonar og gjer endringar i regelverk. Men alternativet til det er også skadeleg, og det er den diskusjonen Arbeidarpartiet ikkje tek inn over seg. Det var at nullpunktet alltid er det ideelle alternativet. Nullpunktet er aldri eit alternativ når vi skal utvikle grunnlaget for næringa vidare. Difor meiner eg at det å stå stille faktisk er ein tilbakegang, for det gjev ikkje den nødvendige moderniseringa, og det er – det sa vi ikkje noko om i proposisjonen, men det kan eg fastslå her og no – det verst tenkjelege alternativet.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Utfordringane i landbruket er mangfaldige, på same måten som norsk landbruksproduksjon er det. Det er sånn at nokre plassar vil prisen på inngangsbilletten vere høg, kostnaden med å gå inn vil vere høg, fordi det ligg stort potensial i å utnytte dei areala ein faktisk går inn og ervervar. Andre plassar vil prisen vere låg fordi potensialet er mindre. Det sørgjer priskontrollen for, på same måten som ein marknad veldig ofte sørgjer for slike mekanismar. Det er eit viktig perspektiv å ha med seg i dette at det mangfaldet vi ser, ikkje berre handlar om offentlege reguleringar, men også om korleis marknaden prisar ulike eigedomar. Veldig mange av bøndene eg møter, er opptekne av korleis dei kan utnytte gardsressursen sin best mogleg. Det handlar om kjennskap til det ein har utviklingspotensial for, og det handlar om økonomiske musklar. Eg innser at det ikkje er fleirtal i dette stortinget for å oppheve priskontrollen, og eg respekterer det, men meiner at det Stortinget gjer i dag, er eit steg i rett retning.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Utfordringa mi i dag har vore at eg ikkje har brukt eit einaste talepunkt, uavhengig av kven eg har fått dei frå. Men eg kan kommentere dei tre spørsmåla heilt spesifikt. Dødsbuproblematikken: Eg deler intensjonen bak det forslaget, men eg trur det er klokt at vi ikkje gjer vedtak som vi ikkje har oversyn over konsekvensane av, på det området. Det er mange utfordringar i og rundt å ha ein absolutt regel, og det vil antakeleg fordre ein del kommunalt byråkrati å gjere det, men eg er villig til å vurdere også dei konsekvensane dersom Stortinget ber meg om det. Når det gjeld i kva grad vi har lagt bort planen om å oppheve konsesjonslova, er ein av dei tinga ein lærer som fersk statsråd, at makta rår. Ho sit ofte i Stortinget, og eg opplever at dei posisjonane som Stortinget gjev i dag, også seier noko om det handlingsrommet ein har for å navigere innanfor endringar i konsesjonslova. Eg trur også det er andre ting ein i tillegg kan peike på som kan vere utfordrande. Så eg ser ikkje bort frå at eg vil gjere det, men ei total oppheving av konsesjonslova vil vere vanskeleg å få til i denne perioden.