Kari Mette Prestrud (Senterpartiet), 2008-11-13:
Regjeringen har i de årene den har sittet, lagt fram budsjettforslag med en historisk satsing på miljø og utvikling. Med en bevilgning på 26,2 milliarder kr til internasjonal bistand er målet om 1 pst. av landets BNI nådd – hele 3,9 milliarder kr mer enn i 2008. Ja, det er Senterpartiet stolt av. Ved bevilgning av penger er det like viktig å sikre at de faktisk går til oppfyllelse av formålet vårt om en positiv utvikling i utviklingslandene. Det er derfor et viktig tema Vallersnes tar opp i denne interpellasjonen, nemlig evaluering av bistandens virkninger. Senterpartiet vil følge spent med på hva som kommer fram under Doha-møtet i november, og takker ministeren for hans redegjørelse om sine forberedelser til dette møtet og det videre arbeidet på området. Vi er godt fornøyd med ministerens fokusering på utviklingslandenes eget eierskap til planer og prosjekter og tilhørende ansvar for oppfølgingen av dem. Ministeren nevner at Norge er på rett vei. Vi gir mer støtte til større programmer og budsjettstøtte. I tillegg konsentrerer Norge den bilaterale bistanden til områder der vi har kompetanse og fortrinn. Internasjonale nedgangstider vil imidlertid ramme også her. Økt handel for de fattigste landene forutsetter økt produksjonskapasitet og bedre systemer for foredling, lagring og kommunikasjon. Det er derfor viktig at handlingsplanen for landbruksutvikling som innsatsområde blir fulgt opp. Senterpartiet er opptatt av at dette fortsatt skal være norsk innsatsområde for næringsutvikling. Halvparten av dem som sulter i verden i dag, er selv småbønder. Å bidra til matproduksjon for selvforsyning er derfor helt avgjørende. Utvikling skapes ikke i hovedsak av å transportere maten over enorme avstander. Matvarekrisen gjør at matproduksjonen og måten den organiseres på må vektlegges for å oppnå utvikling. Å få landbruket til å fungere i utviklingslandene vil også ha store ringvirkninger for det øvrige samfunnet. Kvinnerettet bistand i landbruksutvikling har vist seg å være et effektivt utviklingstiltak. At folk sulter i dag, er det største hinderet for å oppnå utvikling. FAO har sagt at med 156 milliarder kr pr. år kan antallet sultne halveres. I dag sulter 920 millioner mennesker. Hvis vi sammenlikner med USA som bruker 4 000 milliarder kr for å løse sin finanskrise, skjønner vi at 156 milliarder kr ikke er et urealistisk beløp. Med andre ord: Det er mulig å hjelpe alle de sultne dersom viljen er der blant de rike landene. Kampen mot korrupsjon og skatteparadis må fortsette. Jeg er derfor fornøyd med at utviklingsministeren vår har fokus på statsbygging, som er en utfordring i sårbare stater. Dette er det viktig å få på plass, slik at det kan stilles krav også til næringsutviklere. Her kommer samfunnsansvar inn. Det er viktig å intensivere arbeidet for bindende retningslinjer for internasjonalt næringsliv. Spesielt viktig er dette for Norge, fordi vi har flere bedrifter der staten har stor eierandel, i virksomhet i fattige land. Vi snakker om land der menneskerettigheter og arbeideres rettigheter ikke ivaretas. Slike bindende retningslinjer vil være et viktig bidrag for at næringsutviklingen skal komme utviklingsland som helhet til gode, ikke bare investorene og en snever sirkel av landets innbyggere. Det sivile samfunn er også viktig for nettopp å følge opp bistandens effektivitet. Når bistand gis gjennom statsapparat med målsetting om å bygge nasjoner, er det å bygge opp et sterkt sivilsamfunn parallelt helt avgjørende. I samarbeid med lokalbefolkningen i utviklingslandene er vi best i stand til å dokumentere og følge opp at vår bistand bidrar til en positiv utvikling der.