Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
For et par uker siden var jeg i Nord-Trøndelag på besøk. Da ble jeg bedt om å komme til side og snakke med en av nestorene i nordtrøndersk politikk - for så vidt også i norsk politikk - Erik Bartnes, som også har vært fylkesordfører. Han hadde følgende budskap til meg: Du Inge, nå går det så godt med Regjeringa at nå må vi begynne å sende postkort! Ja, det gjør det. Det går så godt med Regjeringa at nå er det på tide at vi begynner å sende postkort. Jeg skal i hvert fall bidra til det. Først skal jeg sende postskort til minstepensjonistene, som får 16 000 kr mer. Så skal jeg sende postkort til landbruket, som får et fantastisk landbruksoppgjør. Jeg skal sende postkort til fiskerne, som får økt fiskerfradrag. Jeg skal sende postkort til kommunene, som får en god økonomi og et rettferdig inntektssystem. Jeg skal sende postkort til dem som er opptatt av høyere utdanning, og som med dette reviderte budsjettet får atskillig mer å rutte med. Jeg skal sende postkort til miljøbevegelsen og dem som er opptatt av miljøpolitikk, fordi vi endelig har begynt å ta klimaet på alvor. Det er en rekke folk som skal få postkort - fra meg i hvert fall. Og jeg håper også flere i Norge nå begynner å sende postkort, som den tidligere fylkesordfører i Nord-Trøndelag sier at vi må gjøre. Det kan faktisk føre til at det blir økt omsetning i Posten, faktisk så mye at vi kan ta ut utbytte også, så det blir enda mer å bruke til velferd. Jeg vil bare slutte meg til det som min gode kollega Hill-Marta Solberg sa i sitt innlegg. Hun var inne på at vi får til mye i den rød-grønne regjeringa. Men det er ikke slik at vi er sjølgode og sier at alt sammen er perfekt i det norske samfunnet. Det er alltid oppgaver som står framfor oss. Jeg kan ikke si at den rød-grønne regjeringa leverer på alle punkt, og at vi nå har nådd det endelige målet - det perfekte. Nei, på de fleste områdene kommer det for det første nye utfordringer, og så har vi også ting vi ikke har klart å løse på en god nok måte. Ta f.eks. sjukehusene. Det er en av de svære utfordringene vi har framover; uansett hvem som sitter og styrer, er veksten i behovet for sjukehus en utfordring som vi hele tida må ha et sterkt fokus på. Vi har bevilget masse penger. Men jeg tror at uansett hvor mye penger vi bevilger til sjukehusene, vil det alltid være utfordringer der og eksempler på at det er noen som ikke fikk god nok behandling, eksempler på folk som faktisk føler at samfunnet ikke tok godt nok vare på dem. Men det betyr at hele tida må målet være at vi må bli stadig bedre - og vi streber mot det. Representanten Lars Sponheim var inne på at man kanskje burde hatt en annen debatt her i dag. Det kan godt hende at Sponheim har et poeng der. Men jeg vil gå tilbake til en debatt vi hadde for noen dager siden, om landbrukspolitikken. Der ble det sagt fra landbrukspolitisk talsperson fra Fremskrittspartiet, Hans Frode Kielland Asmyhr, at Høyre og Fremskrittspartiet er som siamesiske tvillinger i landbrukspolitikken, og at man nesten må bruke lupe for å finne forskjellen på Høyre og Fremskrittspartiet i landbrukspolitikken. Da vil jeg utfordre Kristelig Folkeparti og Venstre, som er blant de partiene som alltid har hatt et bankende hjerte for landbruket, og som har signalisert at de kan tenke seg å styre sammen med Høyre i neste periode - dersom det mot formodning skulle bli et regjeringsskifte: Hvordan vil det være å styre sammen med Høyre, som da er siamesisk tvilling med Fremskrittspartiet i landbrukspolitikken? Et av de viktigste områdene i det norske samfunnet, nemlig landbrukspolitikken, som betyr så mye for alle innbyggerne, kan altså i neste periode, dersom det blir regjeringsskifte, bli styrt etter den politikken som Fremskrittspartiet står for, og som - ifølge Kielland Asmyhr - er det samme som den politikken Høyre står for. En av de tingene som faktisk har overrasket meg mest den siste tida, er at ikke noen tar et oppgjør med det fra de to partiene som jeg her nevnte.