Erna Solberg (Høyre), 2002-06-20:
Utgangspunktet for Regjeringens arbeid med videreoppfølgingen av oppgavefordelingen har vært Regjeringens moderniseringsarbeid i forhold til offentlig sektor. Utgangspunktet for dette arbeidet er prinsippet om delegering og desentralisering av ansvar og myndighet, og at avgjørelsene skal fattes så nær dem det angår, som mulig. Når det gjelder de spørsmålene vi diskuterer i dag, har også Sem-erklæringen lagt et grunnlag for de prinsipper som Regjeringen har gjennomført ut fra en evaluering av det vedtaket som ble fattet i fjor. Når representanten Reidar Sandal gir uttrykk for at det vi sier om regional utviklingsstruktur, er diffust, har jeg lyst til å si at man må gå tilbake til meldingen fra i fjor og se om ikke det som ble sagt i fjor, var noe mer diffust. Det vi har forsøkt å gjøre, er å gå gjennom dette for å se på den praktiske gjennomføringen – hva man faktisk skal gjøre i de forskjellige delene av offentlig virksomhet som det var foreslått å flytte på, og finne prinsippene vi kan måle mot, nemlig om man får en overkommune, eller om det blir mer byråkrati. Jeg synes nok kanskje at den vurderingen vi har gjort ved pragmatisk å se på hva landbruksavdelingen egentlig gjør, og hva miljøavdelingen egentlig gjør, som prinsipper for om de skulle flyttes til fylkeskommunene eller om det var andre og bedre måter å løse det på, har vist at man i fjor i større grad tok utgangspunkt i fylkeskommunenes behov for oppgaver i stedet for å ta utgangspunkt i det som Regjeringen gikk inn for, nemlig en oppgavefordeling som kan skape gode løsninger for brukerne, gjennom beslutninger om en effektiv måte å løse oppgavene på. Det synes jeg er et annet utgangspunkt enn det jeg syntes gikk frem av hoveddelen av denne debatten, nemlig hvordan man skulle organisere offentlig sektor til en lavest mulig kostnad, men på en mest mulig effektiv måte og en best mulig måte for brukerne. I stedet synes jeg jeg har hørt mange innlegg om hva vi skal gjøre, og hvordan vi skal sikre fylkeskommunen oppgaver. Jeg mener at hvis fylkeskommunen har en berettigelse, vil den også vise sin berettigelse ved de oppgavene som Regjeringen nå legger til fylkeskommunen. Vi har lagt et reelt meningsinnhold i spørsmålet om å bli en regional utviklingsaktør ved at vi også har gitt virkemidler, som regjeringen Stoltenberg i fjor ikke definerte at man skulle få, gjennom å desentralisere virkemidler som Kommunal- og regionaldepartementet i dag har i distrikts- og regionalpolitikken, til fylkeskommunene. Det gir handlingsrom for fylkespolitikerne til å se om de gjennom partnerskapstankegangen kan klare å sørge for at man bruker disse virkemidlene, og skaper et grunnlag for fylkeskommunen som regional utviklingsaktør. Alle svarene gis ikke i disse sammenhengene fra Stortinget eller i form av vedtak i denne salen. Like mange av disse svarenes gis i forhold til hvordan fylkespolitikerne faktisk selv utøver sin rolle og bruker det handlingsrommet de har fått gjennom de vedtak vi gjør i dag. Og så har vi sagt, og det er et ganske vesentlig punkt i de tingene vi har tatt opp, at vi ønsker å ha forsøk for å finne frem til bedre løsninger og modeller for det regionale nivå og ikke minst for de tjenestene som fortsatt ligger på fylkeskommunens nivå og på statlig nivå, og for å finne bedre løsninger i forhold til brukerne. Det er ikke slik at vi ikke har tenkt på spørsmålet om lovlighetskontroll. Unnskyld meg, men vi gjør faktisk et arbeid også i departementskontorene ut fra de prinsippene vi har. Selvfølgelig har vi problematisert de forholdene som Heikki Holmås tok opp i et innlegg her tidligere knyttet til lovlighetskontroll og kontrollsystemene. Det står ganske klart også i meldingen, på side 47, at vi nettopp problematiserer dette i forhold til dette forsøket, og vi sier at dette er områder som vi, når vi gjennomgår forsøkene i detalj, må finne praktiske løsninger på. Derfor har vi også sagt at vi er åpen for at fylkeskommuner som ønsker å delta i disse forsøkene, skal få være med og utforme ulike typer enhetsfylker, med ulike typer styringsmodeller. Men vi skal sørge for at lovlighetskontrollen, rolledelingen opprettholdes. Det er ikke slik at fylkespolitikerne skal få lov til å kontrollere seg selv. De skal heller ikke få kontrollere primærkommunene i forhold til kontrollorganene. Det skal vi sørge for fortsatt ligger under fylkesmannens ansvar, og ikke på det politiske nivået. Jeg tror vi gir kommunene gode nye oppgaver i det vi gjør her, som gjør at kommunene kommer til å oppleve at de får et større ansvar, men også en større mulighet til å gå løs på viktige oppgaver som kommer til å berike det lokale demokratiet både på miljø- og landbruksområdet.