Ola Elvestuen (Venstre), 2015-06-18:
Når vi går inn i den saken, er det viktig å starte med at iskantsonen er av de viktigste og mest sårbare naturområdene vi har, med et enormt biologisk mangfold. Fra Venstres side har vi ingen annen intensjon i denne saken enn at vi skal beskytte dette området for petroleumsaktivitet. Det er også bakgrunnen for at vi i samarbeidsavtalen mellom Venstre, Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet har presisert at det ikke skal drives petroleumsvirksomhet i og ved iskanten. Så er det riktig som også representanten fra Kristelig Folkeparti var inne på, at denne avtalen er en av grunnene til at denne saken er lagt fram. Fra Venstres side har vi ikke vært kritiske til at saken legges fram, men vi vil likevel nå gå inn for at den sendes tilbake, da vi er uenig i innholdet i meldingen. Ganske enkelt mener vi at meldingen ikke tar utgangspunkt i det som er sist tilgjengelige kunnskap, men kun foretar en enkel framskrivning basert på det beregningsgrunnlaget man gjorde i forvaltningsplanen i 2011. Når vi går inn i sist tilgjengelige kunnskap, kan vi ikke bruke noe annet enn det vi nå har, nemlig høringsuttalelsene fra Polarinstituttet, inn mot 23. konsesjonsrunde, hvor de er tydelige på at beregningsgrunnlaget som ble gjort i 2011, ikke lenger er det som på mest korrekt vis beregner hvor iskantsonen ligger. Derfor har vi også gått inn på mindretallsforslagene i denne saken, fordi det er det vi har som utgangspunkt. Når saken nå sendes tilbake, er vi selvfølgelig opptatt av at det er den sist tilgjengelige kunnskapen som må brukes, også sammen med Faglig forum, for å få en så korrekt vurdering som mulig av iskantsonen og polarfronten – som vi ikke må glemme i denne sammenheng når vi snakker om rike og sårbare områder – hvordan det best kan beregnes fram mot 2020. Det ligger en diskusjon omkring 23. konsesjonsrunde bak. Vi har gått inn i en samarbeidsavtale for å påvirke og for å sørge for at det ikke settes i gang petroleumsvirksomhet innenfor det som er å definere som iskantsonen. Når denne saken nå sendes tilbake, må det videre arbeidet basere seg på det kartgrunnlaget som vi nå har, det kartgrunnlaget som ligger i forvaltningsplanen fra 2011. Jeg er enig i at dette ikke er en diskusjon som skal tas i Stortinget, men det er definitivt en diskusjon som må tas de fire partiene imellom. 23. konsesjonsrunde ble tildelt med et forbehold, og nå er det de fire partiene som må ta stilling til hvordan de skal følge opp enigheten i samarbeidsavtalen. Om det blir en vurdering av om dette omhandler én, tre eller sju blokker, må være en sak som de fire partiene nå går inn i, sånn at vi får en endelig avklaring på situasjonen også omkring 23. konsesjonsrunde. Dette er, for dem som har fulgt med i debatten om iskanten, en komplisert sak. Det er mange ulike prosesser som har pågått samtidig, men det er viktig at vi ikke mister perspektivet. Dette handler først om fremst om hvordan vi forvaltningsmessig skal sikre at det ikke er petroleumsvirksomhet i våre mest sårbare og viktige naturområder. For Venstre er det det vi holder som vårt hovedanliggende i denne saken. Vi vil nå gå inn for at saken sendes tilbake. Det er viktig at vi får en bred vurdering av hvor vi korrekt får plassert iskanten og polarfronten i forvaltningsplanen fram mot 2020. I mellomtiden må vi i de fire partiene bli enige om hvordan vi håndterer 23. konsesjonsrunde, og Venstre er klar for å starte den prosessen med de andre partiene umiddelbart.