Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-11-10:
De som mener at Venstre ikke er en selvstendig kraft i skolepolitikken, har åpenbart ikke møtt representanten Iselin Nybø eller hennes partileder, Trine Skei Grande. Selvstendige er de i hvert fall – de har ganske mye kraft også, må jeg si. Dette er ikke en diskusjon om hvorvidt tidlig innsats er viktig eller ikke; det er en diskusjon om hvordan man skal gjøre det. Da synes jeg det er et ganske viktig poeng at det å legge frem en plan tar tid, for man skal utarbeide en plan, men en plan i seg selv sikrer jo ikke handling. Og som flere representanter fra samarbeidspartiene her også har understreket, gjøres det veldig mye når det gjelder tidlig innsats, men litt om bakgrunnen først. Vi er enige om at tidlig innsats er viktig. Vi er enige om at det er nøkkelen til både mestring, godt læringsmiljø og godt læringsutbytte. Så er vi enige om at andelen elever med vedtak om spesialundervisning bør reduseres. Vi er enige om at det å redusere andelen som mottar spesialundervisning, er positivt hvis dette kommer som et resultat av at flere får tilpasset opplæring og derfor får et godt utbytte av det ordinære opplæringstilbudet. Så er det slik at utviklingen heldigvis ikke lenger går i negativ retning. Fra 2006 til skoleåret 2012–2013 så vi en tydelig vekst i omfanget av spesialundervisning. Toppen kom i 2012–2013, med 8,6 pst. Andelen har siden det sakte, men sikkert gått ned, og da understreker jeg at det går sakte. Forrige skoleår var andelen elever på spesialundervisning 8 pst. Det kan gi en indikasjon på at skolene nå lykkes bedre med å gi elevene en god og tilpasset i opplæring innenfor det ordinære tilbudet, f.eks. ved å gjøre grep slik Dovre kommune og Skien kommune har gjort, som for øvrig ikke er styrt av mitt parti – for å si det på den måten. Allikevel vet vi at det er store forskjeller mellom kommunene, både når det gjelder bruken av spesialundervisning, og når det gjelder hvor proaktive, hvor tydelige, hvor klare, de er på at elever med ulike behov og elever som faller fra, skal få oppfølging. Og vi vet at det fremdeles er for mange som ikke har tilegnet seg de grunnleggende ferdighetene de skal i løpet av opplæringen. Jeg synes det er veldig bra at dette blir en stor og viktig diskusjon, nemlig: Hvorfor lærer ikke alle det de skal, på skolen? Jeg er også derfor enig i at det er behov for nye tiltak for å sikre tidlig innsats. Så er det slik at Stortinget bestemmer selv hvordan de skal organisere seg, men jeg må også i denne sammenhengen understreke at barnehagen er helt avgjørende. Og det er verdt å lytte til f.eks. forbundet Dysleksi Norge, som sier at noe av det aller viktigste er at de barna som sliter med ekstra store språkproblemer, blir oppdaget tidlig, og at man setter inn tiltak tidlig. Det betyr bl.a. at der det er nødvendig, må man bruke såkalt kartlegging, altså rett og slett riktige verktøy, for å følge opp barna. Regjeringen og samarbeidspartienes hovedprioritet har vært å sikre at både skolene og lærerne er enda bedre i stand til både å oppdage og følge opp elever som trenger ekstra hjelp. Verktøyene er jo der i dag. De kartleggingsprøvene vi har, gir informasjon om hvilke elever som trenger ekstra hjelp, og skolene har selvfølgelig også en plikt til å sjekke mer hvis det er noe de er usikre på. Flere av tiltakene våre dreier seg også om tidlig innsats, enten direkte eller indirekte. Etter- og videreutdanningssatsingen har vært nevnt, det er selvfølgelig viktig. Blant annet er noe av det som er kjernen – f.eks. hvis en lærer på barnetrinnet tar videreutdanning – at vedkommende kan ta et kurs f.eks. i hvordan man skal undervise barn og unge som skal knekke lesekoden, eller undervise barn og unge som har minoritetsbakgrunn, i språk. Det er viktig. Den nye realfagstrategien retter innsatsen mot bedre læring for barn og unge inn mot barnehagen og grunnopplæringen, nettopp for å starte tidlig. Vi har nylig lansert en strategi for språk, lesing og skriving, hvor hovedtiltakene bl.a. er nettbaserte undervisningspakker, nettverksarbeid i kommunene – ting som vi vet fungerer hvis det brukes godt. Hvem er det rettet inn mot? Jo, tidlig innsats er særlig rettet inn mot gutter, minoritetsspråklige barn og elever med lese- og skrivevansker. Til sammen foreslår vi å bruke 73 mill. kr i neste års budsjett på disse strategiene. I tillegg er samarbeidspartiene gjennom budsjettforliket enige om at vi i 2016 skal bevilge 480 mill. kr til kommuner med lav lærertetthet på 1.–4. trinn. Samlet sett utgjør dette en kraftig innsats for tidlig innsats. Er det nok? Nei. Men er det gode tiltak? Ja.