trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-11:
Svaret på det konkrete spørsmålet er ganske kort: Det får man vente med å se på til eierskapsmeldingen. Men jeg er opptatt av at vi skal ha mangfold i selskapene, og at det er en verdi for selskapene og for avkastningen til staten.� Når det gjelder de to andre tingene representanten berørte, eller i hvert fall den ene andre tingen, er det slik at vi krever at konsulentselskapene skal ha tilstedeværelse ikke bare i Oslo. Det er et veldig tydelig krav, rett og slett fordi det ikke holder at man bare sitter i Oslo og får gode tips fra hele landet – selv om det selvfølgelig er mulig; både Senterpartiet og Høyre har f.eks. hovedkontor i hovedstaden Oslo. Men man må altså ha tilstedeværelse andre steder i landet.� Så er det verdt bare å nyansere litt. Jeg nevnte at når en ser på styremedlemmer, er det – tror jeg – 1 pst. økning i antall styremedlemmer som kommer fra Østlandet, sammenlignet med det siste året i den rød-grønne regjeringen. Det er heller ikke gitt at fordi man er i Oslo, er man født og oppvokst her og har bodd her bestandig. La meg bare ta et tilfeldig valgt eksempel: Eivind Reiten, som bør være kjent for Senterpartiet, er fra Møre og Romsdal – ganske godt brukt, men har i dag boadresse Oslo.�
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-11:
Jo, det vil være en fordel om man har en bred diskusjon og romfartspolitikken er forankret i Stortinget, og det vil også der være en fordel om man har en bred enighet, sånn at de lange linjene kan komme frem. Det må vi sørge for, og vi sier også i budsjettproposisjonen at vi ønsker at vi skal forankre de viktige trekkene og tiltakene i romfartsstrategien, i Stortinget. � Det som kanskje gjør dette litt mer komplisert, er at det Stortinget opprinnelig ba om, var en strategi, og det er ganske uvanlig at man legger frem en strategi som sådan for Stortinget. Men jeg må ærlig innrømme at jeg tror dette er en litt mer teknisk diskusjon, for det betyr at det er fullt mulig, og tanken er også – som vi skriver i budsjettproposisjonen – at vi ønsker å forankre det som er den viktige politikken og de politiske veivalgene, i Stortinget. Så gjenstår det å se hva slags regjering som vil gjøre det. Men det er en fordel for norsk rompolitikk at man har i hvert fall stor grad av forutsigbarhet.�
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-11:
For det første: Hvis vi ser litt på beskrivelsen til representanten Knag Fylkesnes når det gjelder oljepengebruken, later det til at han tror at handlingsregelen skal styre det nominelle beløpet som skal brukes i budsjettet hvert eneste år. Slik er det jo ikke. Handlingsregelen er en regel for å fase inn oljepenger i norsk økonomi i et bestemt tempo på en forsvarlig måte – langsiktig. Det betyr at det er meningen at vi skal bruke mer oljepenger. Alle er enig i det. Handlingsregelen er laget for at vi skal bruke mer oljepenger, men gjøre det i et ansvarlig tempo. � Så er det selvfølgelig et fundamentalt skille mellom Sosialistisk Venstreparti og denne regjeringen. Sosialistisk Venstreparti ser ikke at mange av de grønne løsningene, den grønne teknologien, har opphav nettopp i Norges olje- og gassnæring. Ikke bare er Norges olje- og gassnæring sannsynligvis en av de bedre og grønnere i verden, men mye av teknologien, arbeidsplassene, knowhowen som vi har der, er løsningen for at vi skal kunne bidra til et grønt teknologiskifte globalt.�
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-11:
Som representanten helt sikkert vet – jeg skjønner at på ett minutt har man ikke tid til å gå igjennom all sin kunnskap om det – er jo dette en rutinesak som vedtas hvert eneste år. Forrige gang eierskapsmeldingen var oppe til behandling, hadde Arbeiderpartiet, riktignok med et forbehold om at det skulle være i forbindelse med en type fusjon, også en åpning for at staten kunne gå ned i eierandel i Telenor. Det som ligger i dag, er at vi skal beholde Telenor fordi vi skal ha hovedkontor i Norge, og fordi det er en viktig teknologibedrift. Resonnementet til flertallet i Stortinget har da vært at det kan også gjøres med et såkalt blokkerende mindretall, altså at man kan blokkere vedtektsendringer. � Når det gjelder spørsmålet om hva vi vil tape hvis vi selger oss ned i Telenor, er det ikke mulig å svare på sånn på stående fot, men dette er en fullmakt som regjeringen har hatt i hvert fall siden 2014, og som fornyes hvert eneste år. �
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-12-11:
Jeg ble beskyldt for å være selvtilfreds, og det har jeg overhodet ikke lyst til å ha på meg. Jeg er stolt over alt som foregår i Norge, ikke minst det som foregår i privat næringsliv. Grunnen til at vi har lyst til å sitte i regjering fortsatt, er jo nettopp at vi ikke er tilfreds. Det er masse igjen å gjøre. Vi har nye problemer vi skal løse, nye utfordringer. Derfor brukte jeg en del av innlegget mitt på nettopp det – snakke om forenkling, behov for enda mer satsing på forskning, en fornyet industripolitikk, et løft for mineralnæringen, et enda bedre virkemiddelapparat, osv., osv. Etter fem år i regjering er det helt avgjørende at vi ikke bare lener oss tilbake eller reiser landet rundt for å få applaus for det vi har gjort. Vi skal videre fremover. � Representanten Terje Aasland har spurt meg om det er en god idé å ha en strategi for å redusere mengden avfall. Det er en veldig god idé, faktisk så god at Klima- og miljødepartementet, som har ansvaret for dette, allerede 13. juli i år sendte et brev til Miljødirektoratet der de ba dem utarbeide en slik strategi. De har svarfrist 1. mars 2019. Nå er det fem måneder siden, og det er veldig hektisk på Stortinget i juli, så jeg skjønner at man ikke får med seg alle nyheter, men det er altså allerede avgjort.�
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg tror det er viktig at vi sørger for å ha en god næring som kan drive med reindrift i framtiden, og det er det dette handler om. Dette handler ikke om én sak, dette handler om at det er 231 sidaer som har fått vedtak om å redusere reintallet sitt, og det er 230 som har fulgt opp. Dette handler om at vi må sikre at vi har nok beiteområder i framtiden, at vi har god dyrevelferd for å sikre at man skal kunne drive med rein i framtiden. Alle de andre har altså akseptert at man har gått ned på reintallet, nettopp for å sikre at man i framtiden skal kunne ha en god næring som kan drive med rein.�
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg mener at det er viktig å følge opp de maktfordelingsprinsippene som vi har. Dette er en høyesterettsdom som også har tatt høyde for og vurdert det man nå har anket inn for menneskerettskomiteen. Jeg mener at man må følge opp den høyeste domstolen i Norge, og det er det som er begrunnelsen for dette. Og som jeg sier: Hvis man legger til grunn at gjennomsnittet for en sida er ca. 6,1 reineiere, betyr det at det er ca. 1 400 reineiere som har vært med på å sørge for å redusere reintallet – nettopp for at vi skal få på plass bærekraftige og tilstrekkelige beiteområder i framtiden. Konsekvensen av det representanten Aasland mener, er at man skal sette til side høyesterettsdommen inntil man har fått en uttalelse fra menneskerettskomiteen. Dette er ikke en domstol, det er en komité som skal komme med en uttalelse.�
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg mener at vi har gode ordninger. Vi har et mattilsyn som er offensivt, og som er på. Vi har ca. 20 overvåkningsprogrammer allerede i dag, nettopp for å ivareta matsikkerheten. Vi har god dialog med Mattilsynet med tanke på om man må gjøre noe ytterligere. Men Mattilsynet mener at man ikke behøver å iverksette det som representanten nå ønsker. Jeg er heller ikke sikker på om dette vil være det rette tiltaket å bruke mye penger på akkurat nå, for man har allerede gode ordninger. Man har også laget en veileder som er sendt ut, og det foreligger god informasjon til dem som eventuelt har importert eller kommer til å importere fôr, om hvordan man skal forholde seg og på en god måte ivareta sikkerheten, som representanten er opptatt av. �
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Statsråden har tenkt å komme tilbake til Stortinget, som Stortinget har bedt om. Men jeg synes det er litt spesielt at man legger fram et forslag om 20 mill. kr, og 35 mill. kr fra det andre partiet, og så vet man at hvis man skal ha kornlager for tre måneder, koster det ca. 150 mill. kr bare å kjøpe inn. For tre måneder! I tillegg må man sørge for de årlige driftskostnadene, som er et sted mellom 23 og 40 mill. kr – i overkant av 40 mill. kr. I tillegg må man bygge der hvor man skal lagre kornet, noe som også vil koste mye penger. � Men dette vil altså statsråden komme tilbake til Stortinget med, som Stortinget har bedt om. Men jeg synes det er litt spesielt, og man bør svare på hvordan man har tenkt å klare å få på plass et beredskapslager i 2019 med de midlene som ligger der. �
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg har stor forståelse og sympati med dem som nå sliter og synes dette er vanskelig. Det skal man ha, for dette er tøft for mange. Derfor har vi nå sørget for å få ut på høring et forslag til en kompensasjonsordning som vi har bedt om innspill på. Så vil saken bli lagt fram for Stortinget, som er de som eventuelt fatter endelig vedtak om man skal legge ned næringen eller ikke. � Dette er en del av regjeringsforhandlingene mellom de tre regjeringspartiene som man har blitt enig om, og som jeg som statsråd må følge opp. �
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Dette er en sak som har vært igjennom hele det norske rettsapparatet, på alle nivåer, og som har endt opp i Høyesterett. Det er Høyesterett som også har fattet en dom, som er klar og tydelig, og hvor man også har vurdert de aspektene som representanten Knag Fylkesnes tar opp. � Så har jeg lyst til å presisere, for presisjonsnivået til representanten Knag Fylkesnes er ikke helt riktig: Han påstår at det er fattet vedtak om at man skal tvangsslakte. Det er ikke det som er gjort. Det er viktig å presisere at Landbruksdirektoratet ikke har fattet vedtak om tvangstiltak på dette tidspunktet, men de har gitt Sara en frist til slutten av desember for selv å redusere reintallet i tråd med dommen fra Høyesterett. � Dette handler om at vi ønsker og er opptatt av å sikre at vi skal ha en reinnæring i framtiden, og at det er gode beitemuligheter for den reinstammen som er der. Derfor har man fattet en beslutning om at man skal ned. 230 sidaer, nesten 1 400 reineiere, har vært enige om dette. Det er én som ikke ønsker å følge det opp, og det vil kunne få store konsekvenser hvis det ikke blir fulgt opp. �
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg har lyst til, siden representanten Pollestad var opptatt av driftsgranskingen for 2017 og plutselig mener at det skyldes regjeringens politikk at det går litt dårligere nå, å ta med litt fakta om hva som ligger til grunn.� Det har vært tre veldig bra år, og så har noen forhold gjort at det ble tøffere i 2017. Noe av det er det litt vanskelig for denne sal å ta ansvar for, for når det gjelder været, er det lite vi kan vedta oss bort fra. Vær og klima kommer uavhengig av hva man vedtar i denne sal. Men det er viktig å sørge for at man styrker og gjør landbruket i stand til å møte klimautfordringene. Derfor bruker vi også mye penger på forskning og utvikling. Vi har reist mye rundt og sett at det er mye bra som skjer. Jeg synes det er viktig å ha med seg. � Ja, det har på noen områder blitt overproduksjon. Der har selvfølgelig også næringen et ansvar for å være med og bidra til at man kommer i balanse. Det opplever vi også at næringen er med på. Det er positive virkemidler som gjør at man får opp produksjonen, men det har også vært områder hvor man har hatt underproduksjon i lang tid. � Litt på tampen av debatten – fordi jeg har skjønt at man står på litt forskjellig sted når det gjelder hvordan man oppfatter landbruks- og matpolitikken – synes jeg det er greit å ha med seg at om man ser på hva som er forskjellen på statsbudsjettalternativene, ja så er det godt under 1 pst. i forskjell mellom Landbruks- og matdepartementet og hva man mener på den ene eller andre siden om hvordan situasjonen er.� Jeg opplever nok at det er noen som er som Ludvik med hans bekymringer, og er skikkelig ansvarlige. Jeg ønsker heller å være litt mer som Solan, for jeg mener han har en litt mer positiv tilnærming til verden og ser mulighetsrommene. Jeg ser nå en næring som er positiv, som vil noe, som jobber framover, og som selvfølgelig har sett at det har vært utfordringer. Det har vi nå sørget for, både ved at det kom en ekstra tørkepakke, og ved at man tar ansvar, fordi prognosene nå tyder på at man må betale enda mer ut for skadene som mange bønder opplevde i sommer. Men jeg opplever fortsatt at det er mye optimisme der ute, og det å reise rundt og se Bondens marked og alt det de selger nå, er fantastisk bra. Det viser at det er positivitet der, og så må man ikke være lei seg eller negativ fordi noen har vært flinke. I landbruket har de vært flinke. De har effektivisert, de har omstilt, og noen av dem er utrolig gode på å øke produksjonen. Da hender det man får noen utfordringer, men da må man ta de utfordringene og jobbe for å gjøre noe med det. Det er jeg som landbruks- og matminister opptatt av at vi skal gjøre, nettopp fordi vi skal ha et landbruk i hele landet, som fortsatt er framoverlent, og som skal møte utfordringene og sørge for at vi produserer en masse fantastisk flott mat til den norske befolkningen og forbrukerne i framtiden.�
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg jobber hver eneste dag med fiskerinæringens anseelse. Jeg aksepterer ikke fiskefusk, jeg aksepterer ikke at man ikke driver bærekraftig, og jeg aksepterer ikke de forholdene som er avdekket, rett og slett fordi dette er viktig. Det har med anstendigheten til dem som jobber innenfor næringen, å gjøre. � Bakgrunnen for at det oversendes til næringsministeren, er at det er avdekket at dette var et utenlandsk fartøy. Det har med arbeidsforholdene om bord i båten å gjøre, mens fiskeriministeren har med det utenforliggende å gjøre: det som har med forvaltning å gjøre, det som har med fiskeriene å gjøre, det som har med kvoter å gjøre – ikke det som har med arbeidsforholdene om bord i båten å gjøre.� Men jeg er helt enig i det næringsministeren har sagt: Vi skal jobbe sammen med disse tingene, både nasjonalt og internasjonalt. For de tilstandene som er avdekket, er helt uakseptable.�
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Først av alt: Det jeg har satt spørsmålstegn ved, er hvorvidt jeg kan være sikker på at en strategi er den rette veien å gå. � Det jeg har sagt, og som jeg står for, er at mer produksjon skal flyttes hjem. Vi må sørge for at mer fisk som landes i Norge, kan bearbeides i Norge. Jeg mener det også er dårlig klimamessig at vi sender mye fisk til Kina for bearbeiding der, for så å få den tilbake igjen. Jeg har snakket med alle næringsaktørene for å sørge for at vi kan sikre landing av fisk i Norge som vi kan bearbeide. Jeg har snakket med havbruksnæringen for å sørge for at vi kan få bearbeidet og økt verdiskapingen på fisken i den bransjen. Vi har sørget for at SkatteFUNN-ordningen ligger der, slik at næringslivet kan investere og sørge for at vi får på plass den rette teknologien. Jeg har vært og besøkt bedrifter langs kysten for å få høre deres versjon om hvordan man kan bli bedre, og jeg har vært på en rekke andre områder rundt omkring nasjonalt, nettopp for å se på hva vi kan bidra med som myndigheter. De fleste sier: Legg rammevilkårene til rette for det, både infrastrukturmessig – som regjeringen følger opp – og andre ting. Så dette følger jeg opp hver eneste dag og prøver å finne den rette medisinen.�
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Vi mener at bestillingen fra Stortinget er fulgt opp. Det er også næringsaktører inne i det utvalget, for bl.a. NHO, gjennom Sjømat Norge og også andre aktører, har spilt inn personer som sitter i utvalget. Det sitter vel også personer fra LO og andre der, og det er også personer som har god kjennskap til næringen, i utvalget. Når det gjelder selve arbeidet i utvalget, sorterer det under finansministeren, det regner jeg med at representanten Pollestad vet. Så det som gjelder midler og hvordan selve arbeidet skrider fram, ligger altså under en annen statsråds konstitusjonelle ansvar.�
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Først vil jeg gjenta, slik at det er klart, at når det gjelder skatter og avgifter, å fordele den biten, så tilligger det finansministeren. � Det som jeg kan si, er at arbeidet i utvalget er i gang, og jeg vil tro at i respekt for utvalgets arbeid er også representanten Pollestad enig i at utvalget først må få gjøre unna arbeidet sitt. Så vil man komme tilbake til Stortinget med anbefalinger, og Stortinget vil da si sin mening og fatte de vedtakene som Stortinget er i sin rett til å fatte. �
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Først til innledningen til representanten Knag Fylkesnes. Han har i hvert fall rett i én ting i innlegget sitt: Ja, det er rene spekulasjoner fra Knag Fylkesnes’ side hvordan dette utvalget vil komme ut med sin innstilling. Derfor bør vi avvente det. � Når det gjelder føringstilskuddet: For det første er jo midler tilbakeført, slik at de midlene vil være de samme som i fjor. Bakgrunnen for regjeringens forslag er bl.a. en evaluering som er gjort nettopp av dette feltet. Som vi pekte på, bidrar flere av ordningene som er innenfor denne ordningen, i liten grad til oppnåelse av målsettingene. Utrederne mente videre at flere av ordningene synes vanskelige å begrunne, mens andre ordninger bærer preg av å være støtte som heller burde kanaliseres gjennom det ordinære hjelpemiddelapparatet, jf. evalueringen som er gjort av denne ordningen. I tillegg er det mulig for salgslagene, som er en aktør som har monopol på førstegangsomsetning av fisk, også å være med og gi føringstilskudd, noe bl.a. Sildesalgslaget har gjort. Også de andre salgslagene står fritt til å bruke inndratte midler på dette feltet.�
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Nå håper jeg i hvert fall at forhandlingene går godt mellom partiene, så jeg håper at Kristelig Folkeparti da kan avklare dette på et relativt tidlig tidspunkt i et annet forum, også sammen med oss andre, i så henseende. � Når det gjelder selve føringstilskuddet, holder vi fortsatt ca. halvparten tilbake, men i tillegg er det, som jeg påpekte i mitt forrige svar, mulig å bruke andre ordninger. For det første går det veldig godt i fiskerinæringen, også inntektsmessig, så det er fullt ut mulig å finansiere også mellom partene, men i tillegg tas det inn bl.a. en rekke midler knyttet til vi kaller innbrakt fangst, som også kan brukes til å finansiere opp disse ordningene, noe bl.a. Sildesalgslaget har vært med på å gjøre på sitt felt.�
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2018-12-11:
Jeg skal ikke gå inn på hva som er fraværende eller ikke, men det er i hvert fall én ting som er viktig å påpeke: I det forrige innlegget fra representanten Terje Aasland kom han med en påstand om at Fremskrittspartiet var imot EØS-avtalen. Hvor har han det fra? Fremskrittspartiet har sagt at enkelte deler av denne avtalen bør man kunne se på, altså enkeltelementer, men EØS-avtalen er den som regulerer vårt forhold til EU. Fremskrittspartiet er imot EU. Man er ikke imot EØS-avtalen, men enkelte ting kan forbedres. � Så et par ting som har vært oppe – knyttet til det som har med råstoff og fiskerinæringen, fiskeindustrien, å gjøre. Det er helt åpenbart at jeg er nødt til å gjenta en del av mine momenter, også etter representanten Aaslands innlegg. Vi vil ha en variert fiskeflåte over hele landet, dvs. vi vil ha de minste båtene, mellomstor kystfiskebåt, liten kystfiskebåt, stor kystfiskebåt, ringnotbåt, trålflåten – vi trenger alle for å få på plass sikker tilgang gjennom hele året til industrien vår. � Vi trenger SkatteFUNN, slik at industrien kan tilpasse seg, og slik at den kan få investert – og sørge for at den får utviklet de rette maskinene for å være konkurransedyktige overfor utlandet når det gjelder å produsere. Vi trenger forskning og utvikling, slik at vi sikrer at vi tar det maksimale og optimale utbyttet fra de ressursene som vi rår over i havet. Vi trenger å bekjempe fiskekriminalitet, slik at fisk ikke går til spille, at vi får tatt hånd om den fisken vi skal, slik at vi kan eksportere den, og også sørge for at den blir til menneskemat – og at det ikke er kriminelle som stikker av med dette. Vi trenger tilgang til ressursene, dvs. – som sagt – vi trenger flåten, men vi trenger også en industri rundt omkring som er bærebjelken i det å kunne få økt verdiskaping. Alle disse tingene har jeg vært inne på. Og vi trenger stabile rammevilkår. � Når representanten Aasland påpeker viktigheten av å få bygd industri der ute, er det rette virkemiddelet faktisk ikke å øke skatter og avgifter, slik at man ikke vil kunne foreta de investeringene som er helt nødvendige for å kunne være konkurransedyktige overfor land som har en helt annen kostnad med sin arbeidskraft enn det vi har. � Jeg ønsker videre å sørge for at det kommer en melding til Stortinget til våren, knyttet til Eidesen-utvalget. Jeg gjentar her min invitasjon til nettopp å prøve å få opp et samarbeid, fordi jeg tror vi trenger et størst mulig flertall for å ha langsiktighet når det gjelder kvotene og kvoteendringer. Dermed gjentar jeg fra denne talerstol min invitasjon til nettopp samtaler om hvordan vi kan få på plass langsiktige og gode ordninger som er framtidsrettede. �
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2018-12-11:
Grunnen til at jeg tar ordet nå, er at jeg hørte et innlegg som jeg følte krevde et svar. Det kom fra representanten Gjelsvik. Det var interessant, for han pekte på at det var et problem med avgifter, bl.a. fordi de kom selv om man gikk med underskudd. Da kunne det jo være bra hvis man i Senterpartiet hadde tatt hensyn til det og dermed lagt opp til et skatteopplegg som ikke slo inn maksimalt dersom man gikk med underskudd. Men det har Senterpartiet laget, for en av postene de har, er en økning i formuesskatten på rundt 1,5 mrd. kr, noe som innebærer at man får en skatt som kommer uavhengig av overskudd eller underskudd, og som slår i hjel hele avgiftsletten – og litt mer enn det – som er presentert i det alternative statsbudsjettet deres.� I tillegg sa vedkommende representant at det var lagt inn en avgiftsøkning på en type kjøretøy som er spesialtilpasset for å frakte funksjonshemmede. Det er også feil, for den typen kjøretøy vi da snakker om – større busser innenfor taxinæringen – følger et annet avgiftsregime og har fortsatt lavere avgift.� Kort sagt var det et litt spesielt innlegg, og derfor følte jeg behov for å ta ordet til det, i noe som egentlig er en liten replikk. Men noe står i referatet her til evig tid, og da må det ikke stå uimotsagt.�
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2018-12-11:
Kort merknad: Det er ikke satsing på industribygging i Norge når man tar ut – i hvert fall hvis man tar et litt konservativt anslag – 4 mrd. kr fra næringslivet, for så å putte inn igjen 2 gjennom forskjellige ordninger. Det er i praksis et opplegg som gjør at man reduserer muligheten til investering i næringslivet og i industrien. Og den måten man gjør det på, treffer industrien spesielt hardt, for det treffer fysiske eiendeler hardest. �
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2018-12-11:
Norge – og for så vidt resten av verden – står foran et fundamentalt skifte. Ofte formuleres det som «den fjerde industrielle revolusjonen». Digitaliseringen slår inn over alle sektorer og endrer måten vi samhandler på. Den skaper nye måter å skape verdier på, og den skaper mange, mange nye muligheter. � Norge er relativt godt rustet til å møte endringene. Vi har en høyt utdannet befolkning, vi har en relativt sett godt utbygd infrastruktur, og vi har en tendens til tidlig å ta i bruk ny teknologi. Jeg er likevel bekymret for at vi undervurderer betydningen og konsekvensene av omveltningene, for forutsetningen for å få til en vellykket omstilling er at vi klarer å ligge i forkant, at vi forbereder oss på det som kommer, at vi kan ta kontroll over utviklingens samfunnsmessige konsekvenser og ikke bare får dem i fanget. � Altinn omtales som selve motoren i arbeidet med digitalisering og effektivisering av offentlig sektor – og dermed også bedre tjenester og reduserte kostnader for næringslivet og innbyggerne. Arbeidet med forandring av Altinn og det digitale tjenestetilbudet fra det offentlige må derfor videreføres og utvides. Det skal tilbys flere digitale tjenester via Altinn, og det arbeides med å gjøre dem tilgjengelige på ulike digitale plattformer, som nettbrett og smarttelefon, og gjennom direkte integrasjon med næringslivets egne IKT-systemer. Og selv om det tok litt tid da Altinn gjennom flere år ba om mer penger til å videreutvikle det, er det bra at de pengene nå er kommet. � Så er det kommet ut i offentligheten at regjeringen jobber med en omstrukturering som gjelder ansvarsforholdet mellom Brønnøysundregistrene og Difi. Det skaper usikkerhet. Det skaper usikkerhet om lokalisering, om jobb og om betydningen for lokalsamfunnet Brønnøysund. Jeg er glad for at statsråden forsøker å være tydelig på at det ikke er noen grunn til denne uroen, bl.a. gjennom NRK Nordland, der han gjentatte ganger – nærmere bestemt ti ganger – uttrykte akkurat det. Likevel har det festet seg en nagende usikkerhet, og en av grunnene til det er kanskje historien til regjeringen, som ikke har vært opptatt av å sikre det norske kompetansemiljøet som ligger utenfor de største byene. Klara Klok, som lå i Bodø, ble flyttet til Oslo, og da Helse Midt-Norge skulle utvikle et nytt pasientjournalsystem til 2,7 mrd. kr, laget man en anbudskonkurranse som utelukket norske leverandører. � Nå oppleves det som at Altinn og Brønnøysundregistrene er satt i spill. Jeg har merket meg statsrådens forsikringer, både i media og her i dag, men jeg er ikke rolig ennå. Jeg skal fortsatt følge med på utviklingen i Altinn, og jeg skal følge med på at statsråden leverer på de forsikringene han forsøksvis har gitt. �
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2018-12-11:
Det er havet som er grunnlaget for Norge som nasjon. Vi har alltid levd av det havet gir, og havet vil være grunnlaget for framtidens verdiskaping og verdideling. Havnasjonen Norge har verdens nest lengste kystlinje. Vi har seks ganger mer havområde enn landområde, og 80 pst. av de havområdene vi har, ligger nord for Polarsirkelen. � For Arbeiderpartiet er det et mål å utvikle og gjennomføre en ambisiøs havstrategi for landet. Målet vårt er at vi utvikler ny kunnskap om bærekraftig verdiskaping – på, under, i og over havet. Da skapes det nye, lønnsomme arbeidsplasser i eksisterende og i nye havnæringer. Forutsetningen er at vi investerer i infrastruktur som gjør det mulig å høste av havet, og at vi fortsatt kan være en verdensledende maritim nasjon. Derfor er det avgjørende viktig med kyst- og farledstiltak. Dessverre ser det ut til at dette er en sektor som ikke står høyt i regjeringens prioriteringer. � Både sittende regjering og foregående regjering hadde store ambisjoner om å øke verdiskapingen fra havet. Det har vært uttrykt ambisjoner om både femdobling og seksdobling av eksportinntektene rundt år 2050, altså inntekter på rundt 500 mrd. kr hvert eneste år. Det er virkelig den nye oljen. � Når båtene blir større, teknologien mer avansert og nye muligheter oppstår, må vi også ha en infrastruktur som evner å ta i bruk de mulighetene som byr seg. Derfor foreslo Arbeiderpartiet også å satse 4,9 mrd. kr mer enn det regjeringen legger opp til, på kysttiltak i gjeldende nasjonal transportplan, og av dette foreslo vi 1,4 mrd. kr ekstra til styrking av strategiske havner, til ny teknologi og til godsoverføring. � Nå har flertallet på Stortinget vedtatt at ansvaret for fiskerihavner skal flyttes til fylkene. Det er feil politikk, i hvert fall når en samtidig struper bevilgningene til å satse på infrastrukturen langs kysten. Nordland fylke har om lag en fjerdedel av kystlinjen. Troms og Finnmark har også store deler av kystlinjen. Det sier seg selv at kombinert med kuttene i inntektene til fylkeskommunene blir det vanskelig å gjøre de nødvendige investeringene i fiskerihavner for å kunne utnytte de mulighetene for verdiskaping som vi ser. Det opplever de på Andenes nå, der de har et skrikende behov for en større og sikrere fiskerihavn, som er skjøvet ut i siste del av perioden. I Arbeiderpartiet mener vi det er riktig å prioritere det nå, og vi har satt av penger til det i vårt alternative budsjett, både for inneværende år og for neste år. � Jeg er redd for at regjeringspartienes politikk fører i feil retning. Det blir vanskelig for Norge å nå ambisjonene som havnasjon når man ikke finner rom for avgjørende tiltak for å styrke kystens konkurransekraft og de mulighetene som byr seg i framtiden. �
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2018-12-11:
Jeg vil bruke anledningen til å løfte fram en næring som har store utfordringer, men som samtidig har store muligheter for vekst i antall arbeidsplasser – både direkte og ikke minst indirekte. Det er en næring som skaper aktivitet og arbeidsplasser over hele landet, og som i tillegg har stor nytteverdi for en rekke ulike grupper i samfunnet. Men det er også en næring som trenger å få sett over og forbedret sine rammevilkår dersom disse mulighetene for vekst skal kunne bli realisert. Jeg snakker selvsagt om hestenæringen i Norge.� Hestenæringen i Norge har lange tradisjoner. Det vet vi. Vi vet også at hest er byttet ut med traktor og skogsmaskin, og at hesten har en annen rolle i Norge enn tidligere. For at vi skal kunne utvikle hestenæringen, må rammevilkårene være oppdatert. Derfor er det både riktig og viktig at denne næringen nå omtales i denne innstillingen. Det er en næring som sysselsetter om lag 16 500 årsverk i Norge. Det er et stort tall, og mulighetene for å øke det tallet ytterligere er godt til stede.� Denne næringen er mye mer enn bare sport og spill. Hestenæringen er involvert i rideklubber – det er rundt 340 av dem i landet – og rideskoler, som det er ca. 220 av. Det er om lag 400 ulike anlegg landet rundt, og ca. 300 gårder er involvert i næringsvirksomhet gjennom f.eks. Inn på tunet-virksomheten. Man har terapiridning ved Hjørgunn gård i Fredrikstad i Østfold – det er en gård som også tilbyr arbeidstrening og praksisplasser. Og så er det selvfølgelig trav- og galopphestene, som er en viktig del av næringen, og som gjennom Norsk Rikstoto skaffer inntekter til næringen som sådan.� I innstillingen på side 36 har Arbeiderpartiet en merknad som omtaler at vi i 2019 legger inn 20 mill. kr for å styrke utviklingen i næringen. Og ser vi på side 56 i innstillingen, er Arbeiderpartiet med på flertallsmerknaden om å be regjeringen gjøre en vurdering av selve totalisatoravgiften og innretningen på denne. Det blir en viktig jobb for regjeringen, og jeg forutsetter at den utredningen viser de store mulighetene næringen har med tanke på vekst i antall arbeidsplasser landet rundt.� Nå snakkes det fra tid til annen – kanskje under andre omstendigheter – om svenske tilstander. I denne sammenhengen kan det være at man skal se litt til Sverige, hvor hestenæringen er en stor aktør som skaper mye aktivitet og mange arbeidsplasser. Den samme muligheten kan vi få her i Norge. � Det haster – jeg håper at regjeringen setter i gang utredningsjobben så snart som mulig. Næringen har et sterkt behov for avklaringer.�
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2018-12-11:
Jeg skal ikke snakke om bompenger og om Fremskrittspartiets brutte løfter i så måte. Det er jo viden kjent og avklart gjennom en rekke voteringer her i Stortinget, hvor Fremskrittspartiet nå stemmer for det ene bompengeprosjektet etter det andre. � Det som er til sterk forundring, er at regjeringspartiene ikke vil støtte en økt statlig andel i større kollektivprosjekter i byene. Her er det dessverre bare å konstatere at Venstres miljøprofil ikke holder vann – eller at Venstre rett og slett solgte vekk sine forsetter for å få sitte i regjering. Vi har byer i Østfold som kunne fått vesentlig drahjelp til sine kollektivutbygginger dersom andelen fra staten gikk opp, slik som Arbeiderpartiet foreslår, men det er bare å merke seg at regjeringen ikke vil bidra til raskere, bedre og billigere kollektivtrafikkutbygging for Østfolds innbyggere. � Så til jernbane: Der er det mye å snakke om, men rett oppmerksomheten mot side 37 i innstillingen. Der omtales påkoblingen av Østfoldbanens østre linje til den nye Follobanen på Ski. En slik påkobling har vært lovet og nærmest vært garantert skal finne sted, samtidig med at nye strekninger fra Ski til Oslo tas i bruk. Dette har innbyggerne i indre Østfold vært svært opptatt av. Det har vært et langt og omstendelig tverrpolitisk samarbeid i indre Østfold for at dette skulle gjennomføres. Det hadde vært nyttig og bra om statsråden her og nå kan rydde all tvil av veien – og bare bekrefte at denne påkoblingen blir gjennomført, slik som lovet. � Så til intercity – eller rettere sagt til den manglende intercityplanleggingen og -utbyggingen: Før valget i 2013 var Høyre og Fremskrittspartiet svært høyt på banen i Østfold og brukte mye tid på å fortelle at om bare Fremskrittspartiet og Høyre fikk makten, skulle det bli sving på sakene. De mente at utbyggingen og planleggingen av intercity gjennom Østfold gikk for langsomt, og at man skulle ordne dette mye raskere dersom man fikk makten. De skulle framskynde det med to–tre år.� Men løftene holdt de ikke. Jernbanetrollene i Fremskrittspartiet og Høyre sprakk da lyset kom på dem – og virkeligheten. Nå er det utsettelser i flere år fram til Halden, som Høyre og Fremskrittspartiet lover. Østfolds innbyggere fikk altså en riktig smell av Fremskrittspartiet og Høyre i denne saken. Høyre og Fremskrittspartiet har istedenfor å prioritere intercityplanlegging og -utbygging i Østfold heller lagt milliardbeløp i å få stykket opp og privatisert den norske jernbanen. Det er slik prioriteringene i jernbanepolitikken i Norge er for tiden. Det er trist å se på. �
Anne Kristin Bryne (Arbeiderpartiet), 2018-12-11:
Jeg er fra den største byen i Møre og Romsdal, Ålesund. Hvor jeg enn snur meg, ser jeg hav, fjord og sund, og jeg ser båter i alle farger og størrelser. Fra tidenes morgen har vi høstet store ressurser fra havet, og sjøen har vært den viktigste transportåren i all tid. Og nettopp skipsfart og hav er viktig for meg, for det gjelder framtiden.� Skipsfart er en del av klimaproblemet, en del av løsningen og en stor mulighet for norsk næringsliv: � Skipsfart er en del av problemet fordi nesten 3 mill. tonn av Norges innenriks klimautslipp kommer fra skipsfarten. � Skipsfart er en del av løsningen fordi skipsfart kan hjelpe oss å kutte utslippene betydelig, f.eks. hvis vi flytter mer gods fra vei til sjø. � Skipsfart er en stor mulighet for norsk næringsliv fordi resten av verden skal kutte sine utslipp. � Parisavtalen er forpliktende. Det betyr at etterspørselen etter klimavennlige løsninger vil øke. For å sikre at Norge fortsatt er verdensledende innen klimavennlig skipsfart, vil Arbeiderpartiet styrke bevilgningene gjennom forskningsprogrammet MAROFF.� Arbeiderpartiet vil også bidra til mer klimavennlig skipsfart, og vi mener at våre økte bevilgninger til miljøteknologiordningen vil være viktige for dette. For å bidra til flåtefornyelse ønsker Arbeiderpartiet også å opprettholde kondemneringsordningen for skip.� Noen mener vi er på toppen av en velstandsbølge, mens jeg mener vi innen hav og skipsfart er helt i starten av en fortelling om et helt nytt Norge. Det handler om kysten, det handler om havet, og det handler om folket som bor der. Havet blir viktigere og viktigere når det gjelder mat og sysselsetting. � Historien om havnasjonen Norge er historien om min hjemby Ålesund. Den er tuftet på naturressursene rundt oss. Vi videreutvikler teknologien, vi skaper nye produkter og dermed vekst i næringene. Arbeiderpartiet foreslår derfor et verdiskapingsprogram for havet, som skal gjøre veien fra kunnskap til verdiskaping kortere. Målet er å gi bedriftene innen disse næringene en dør inn til virkemiddelapparatet, der vi samler ansvaret for å mobilisere midler på tvers av eksisterende ordninger og å skape så sømløse søknadsprosesser som mulig.� For at vi fortsatt skal være i førersetet når det gjelder hav og skipsfart, må vi fokusere på det som skjer både på, i og under havet, og jeg mener Arbeiderpartiets forslag til budsjett for 2019 nettopp viser dette.�
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-11:
Forskning er en forutsetning for Norges videre vekst og sysselsetting. Økonomien er nå inne i en oppgangskonjunktur, men vi hentet oss ikke raskt nok inn etter oljeprisfallet. Regjeringen bruker pengene feil. Svakere investeringsvekst krever mer målrettet politikk, og klimautfordringene krever at vi tar nye grep. Vi trenger forskning for å møte konsekvensene av endringene vi står overfor, til å styrke utviklingen i samfunnet og institusjonene til å utvikle nye næringer, og for å ta i bruk ny teknologi på en bærekraftig måte. Arbeiderpartiet vil ha en ny, forskningsbasert næringsstruktur med flere kompetansearbeidsplasser over hele landet. Vi satser både på forskning som gagner næringer der vi allerede har fortrinn, som hav, jord og skog, og på klimavennlig industri og digitalisering.� La meg nevne noen av prioriteringene. Vi har 15 mill. kr til forskningssentre for havet, kysten og fjordene, som fremmer samarbeid mellom forskning og næringsliv. Vi har midler til Blått kompetansesenter i Sør, som kobler forskning og næringsliv og kan utvikle kunnskap om nye marine arbeidsplasser. I overgangen fra fossile til biobaserte ressurser foreslår vi 12 mill. kr til forskning og teknologiutvikling på jord og skog. Stikkord her er skogplanting og planteforedling, forskning, teknologi, utvikling og industriell anvendelse av skogen som råstoff. Istedenfor å kutte plusser vi på til NIBIO, Norsk institutt for bioøkonomi, som er det største tverrfaglige forskningsinstituttet innenfor landbruk og miljø og en viktig kunnskapsaktør i det grønne skiftet. Vi har 60 mill. kr til bioøkonomiordningen i Innovasjon Norge, og vi vil sikre at Norge er i tet når det gjelder klimavennlig skipsfart, og styrker forskningsprogrammet MAROFF med 30 mill. kr. Vi løfter forskning på fiskehelse og -velferd i havbruksmeldingen og har 10 mill. kr i frie midler til Veterinærinstituttet. Vi satser på forskningssentre for næringsrettet digitalisering for å videreutvikle teknologien og bedre små og mellomstore bedrifters muligheter til å ta dem i bruk.� Vi har altså i sum høye ambisjoner for næringsrettet forskning og målrettede prioriteringer i forskningsbudsjettet. Det er betydelig større enn det Norge får med denne regjeringen.�
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Det er gjerne blitt sagt av dem som har litt glimt i øyet når de ser på SV, at SV er gode til å fordele, men ikke så gode til å skape. Det blir sagt særlig fra høyresiden. Vel, i den situasjonen vi er i nå, er jeg i hvert fall ikke enig i det når vi skal omstille oss i et grønt samfunn. Jeg representerer transportkomiteen. Innenfor det feltet er det veldig mye å hente, og det er veldig viktig at næringsministeren og samferdselsministeren snakker sammen om mulighetene som ligger der.� Jeg ser at det er veldig kort avstand fra vår tradisjonelle olje- og gassindustri og vår industri med fossefall og vannkraft, skipsfart, verftsindustrien – vi kan godt ta med fiskeoppdrettsindustrien også – til flytende vindkraft og elektrifisering av kysten. Disse områdene er enormt viktige. Når det gjelder elektrifisering av kysten, ser vi et potensial som er enormt. � Regjeringen har videreført det – jeg holdt på å si vår – rød-grønne regjering begynte på: elektrifisering av ferjene, hurtigbåtene. Fylkeskommunene er som regel lengst framme. Hordaland og Trøndelag er veldig flinke, og de er pådrivere. De trenger incentivordninger for å fase inn elektriske ferjer, som koster mer for fylkeskommunen i anskaffelse enn de tradisjonelle fossile. Derfor legger vi bl.a. inn 200 mill. kr ekstra gjennom kommunalbudsjettet som en slags belønningsordning. � Hvis man stiller miljøkrav til elektrifisering av kysten vår, vil man måtte innrette seg på det og sette inn batteriløsninger eller andre nullutslippsløsninger. Norsk industri tjener på det. Vi er så langt framme at jeg tror vi snakker om to–tre slike miljøer i verden som nå er på terskelen til en helt ny verden når det gjelder teknologi innen skipsfart. Den muligheten må vi ta, den er stor, og derfor må vi stille disse miljøkravene. Dessverre hadde vi en tapt sjanse, vi kunne stilt større krav til kystruteanbudet. Det var en sak her i salen for omtrent et år siden der viktige aktører i næringen selv ville ha sterkere krav, men det ble et veldig slapt et. Da er det hyggelig å se at Havila, som fikk delanbudet på kystruten, vil sette inn batterier. De vil kjøre over en time på batterier nå, ut og inn av fjordene våre. Fantastisk! Dette er en eksportartikkel, både når det gjelder teknologi, og når det gjelder de ferdige produktene. Det er veldig viktig at vi følger opp dette med større bevilgninger til Enova, bl.a. Derfor har vi satt av 1,2 mill. kr ekstra til det. �
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Jeg skal si lite grann om dyrevelferd. Det har vært avslørt mange stygge saker det siste året. Dette skjer gang etter gang, selv om Mattilsynet har sine tester, prøver og kontroller. Det er nok å nevne griseholdet i Rogaland, og jeg vet ikke om det er spesielt, eller om det er et problem landet over. Jeg sier dette som en god jordbruksvenn, og det er jo venner som skal ta opp saker som er ubehagelige og vanskelige, og som gir næringen et dårlig rykte.� Jeg synes det er veldig bra at det har kommet en lov om å legge ned pelsdyrnæringen, og at denne næringen bør være ute av norsk næringsvirksomhet. SV vil ha en modell som legger opp til en rask avvikling, kombinert med omstillingsmidler, og vi anmoder departementet om å gjennomføre en effektiv behandling etter høringsrunden så snart Stortinget får på plass et vedtak om nedlegging – og det vedtaket kan de få til i løpet av neste år.� Jeg vil utfordre Arbeiderpartiet og Senterpartiet på hvorfor de ikke er med på merknaden om å utrede å innrette disse tilskuddene i landbruket etter dyrevelferdskriterier. Det kunne de ha gjort. De var jo med på det i behandlingen av jordbruksmeldingen, og jeg skjønner ikke hvorfor de nå har snudd eller ikke er med på de merknadene og det forslaget. � Jeg tror folk er villige til å betale for god dyrevelferd, og jeg tror at norsk jordbruk rett og slett vil tjene på det. Hvis det blir en dyrevelferdsmerking på produktene – en klar og tydelig merking – vil folk kjøpe dem, for det er god kjøpekraft i Norge. Så får folk velge, og jeg tror faktisk at de vil velge de produktene. Dette vil tjene norsk jordbruk. Dette vil i stor grad tjene de mindre brukene også. Prisene kan komme til å gå opp, og det er en fordel for norsk jordbruk.� Vi må satse på kvalitet – hvori god dyrevelferd er inkludert – istedenfor kvantitet. Det kan vi ikke konkurrere på. Det vet alle som følger med på norsk jordbruk og sammenlikner oss med land nedover i Europa, f.eks.� Derfor vil jeg på tampen henstille til dem som kan og vil og mener noe skikkelig og ærlig med dyrevelferd, om å støtte SVs forslag om dette, forslag nr. 19 i innstillingen.�
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Det er sikkert noe forutsigbart i dette replikkordskiftet: SVs syn på dette meget ukloke valget angående ferjefri E39 er temmelig kjent. For representanten Ortens del er det jo ganske opplagt at han er en forsvarer for Møreaksen, til rundt 38 mrd. kr, som de prøver å presse prisen ned på. Bare vedlikeholdsutgiftene til dette undersjøiske og miljøfiendtlige eventyret, som jeg vil kalle det, dreier seg om rundt 8 mill. kr per løpekilometer motorvei per år – altså kanskje 120–130 mill. kr i vedlikehold hvert eneste år.� Hvorfor i all verden ville ikke Høyre og regjeringen være med på å ta med autonome, hyppige nullutslippsferjer i planleggingen av fjordkryssingene da SVs forslag var oppe til behandling her i Stortinget for kort tid siden?�
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Jeg skulle ønske jeg hadde hatt tre replikker på rad, for jeg har egentlig tre spørsmål i en slags quiz til denne representanten.� Hvis statsbudsjettet blir vedtatt, sånn som det ser ut til, lurer jeg på om representanten vet hvor mange mil ny motorvei som blir bygd. Siden jeg ikke har flere replikker, skal jeg gi svaret selv: Det er 10,5 mil, altså 105 km.� Så spør jeg: Hvor mange mil gang- og sykkelvei tror representanten at det skal bygges? Siden jeg ikke har flere replikker, gir jeg svaret selv: 7,5 mil, altså langt færre, enda så mye billigere det er å bygge gang- og sykkelveier, da gitt.� Og så kronspørsmålet: Hvor mange mil med midtrekkverk, f.eks., hvis vi skal bygge litt mer beskjedent, på to- eller trefeltsveier? Svaret er 2 km.� Og så er spørsmålet: Er det lov å si at denne regjeringen ikke bryr seg så mye om miljøet og klimaproblemene?�
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Jeg er glad for det spørsmålet, som det heter. SV har aldri vært imot mange av de omkjøringsveiene som er nødvendige rundt tettbygde strøk. Når det gjelder den veien som representanten henviser til, E134, snakker vi om rundt 18 000 ÅDT. Det er absurd gjennom et boligområde. Hadde man enda skalert veien, sånn at vi kanskje hadde hatt to eller tre felt? Men vi har ikke den muligheten, vi har ikke et hoff av administratorer under oss til å komme med sånne forslag. Vi er ikke i den posisjonen at vi kan komme med sånne forslag, så vi må enten vedta den pakken som er lagt fram med firefelts vei, eller ikke. Da sier jeg at da må den veien komme, for den har de ventet på i 20–25 år. � Vi har også vært med på omkjøringsveier andre steder. Vi er med på en del av veiprosjektene på E6 oppover i Gudbrandsdalen, og det er flere andre prosjekter. Man kan sikkert finne fem–seks–sju prosjekter hvor man kan påstå at jeg har divergerende oppfatning, men omkjøringsveier er vi nødt til å ha i mange tilfeller.�
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Jeg har ikke beregnet hvor mye det koster å rette opp i elendigheten fra denne regjeringen, men hvis vi gjennomfører det som er foreslått, skjer det helt klart mye planlegging, det er mange prosjekter som ikke er igangsatt. �
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Jeg vil nok si det at vi har Lastebileierforbundet med på laget, og det er ganske interessant. Mange av Lastebileierforbundets medlemmer eier jo lastebilen sin, og de driver næringsliv. Det betyr at vi har samme mening om disse fjordkryssingene. Poenget mitt er: Som jeg svarte representanten Orten i et tidligere replikkordskifte her, snakker vi om å ha hyppige, autonome ferjer til å erstatte tunnelene. Det betyr at det ikke vil bli store forsinkelser. Vi snakker om fleksible løsninger, som bl.a. SINTEF står bak. Jeg synes det er ganske meningsløst at vi ikke er med på å planlegge og ta med det i utredningen om ikke annet, i stedet for å bruke alle de pengene vi gjør på dette eventyret ferjefri E39. Jeg litt usikker på om ikke representanten Gunnes innerst inne er litt enig. �
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Det er et greit spørsmål, og jeg skjønner spørsmålet veldig godt. Nye Veier er rigget for å lage store motorveier. Jeg er ikke i tvil om at Nye Veier lager motorveier billigere enn Statens vegvesen gjorde før. Som sagt har vi mye å lære av Nye Veier AS, og jeg tror også det kan overføres til andre etater, faktisk, bl.a. det å ta inn entreprenører tidligere i planleggingsprosessen. Men en skal også huske på at Nye Veier AS har hatt en del fordeler. De startet med blanke ark og har ofte prosjekter på jomfruelig mark. Statens vegvesen må – jeg holdt på å si – slite med en del utrettinger og arbeid på tidligere traseer. Så det er en del forskjeller her. Jeg synes det er masse vi skal ta med oss videre og lære av Nye Veier, det er jeg helt enig i. Problemet er at når vi er imot mange av de store motorveiprosjektene, må vi også gå på det selskapet som er rigget for å lage de store motorveiprosjektene.�
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-11:
Det er ikke bare jeg og SV som er opptatt av rekkefølgen på utbygging av motorveier og jernbane når det ofte går parallelt. Jeg regner med at representanten Gunnes godt kjenner til holdningen i fylkeskommunen Trøndelag og i Trondheim by. Jernbanen mot Steinkjer skulle vel ha vært bygd før motorveien? Er representanten enig i og deler representanten bekymringen til fylkeskommunen og til byen om at man kan risikere at motorveien kommer før en moderne tospors jernbane til Steinkjer?�