Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 1999-03-26:
I likhet med mange andre er jeg sterkt opptatt av hva vi kan gjøre for å bremse og aller helst stanse fraflyttingen fra distriktene. Målet om å hindre denne utviklingen må være en viktig premiss når vi utformer den næringspolitikken som skal føres inn i det nye århundret. Næringspolitikken vil nemlig være helt utslagsgivende. Uten stabile arbeidsplasser i et konkurransedyktig næringsliv vil vi ikke ha noen mulighet til å lykkes. Det må også ligge som en forutsetning at de naturressursene som finnes lokalt, skal gi arbeidsplasser lokalt. Det må gjelde enten vi snakker om elektrisk kraft, fiske, jordbruk, bergverk eller olje og gass. Rammebetingelsene og infrastrukturen må innrettes med dette for øye. Utenfor Helgeland er det f.eks. allerede gjort gassfunn, og optimismen med hensyn til drivverdige funn er stor. I så fall må myndighetene både medvirke til og om nødvendig styre ilandføring lokalt, både med tanke på ny industriutvikling og eventuell videreføring østover til markedet i Sverige og Finland. Også på dette området trenger vi en offensiv statlig holdning og politisk styringsvilje. Jeg har merket meg både Regjeringens og komiteens understrekning av infrastrukturens betydning for positiv næringsutvikling, og det er viktig. Skal vi utnytte optimalt de mulighetene som finnes f.eks. i havbruksnæringen i Nordland, må vi ha en opptrapping av innsatsen nettopp på samferdselssektoren. Flaskehalser på veien til markedet må fjernes. Jeg har ikke kunnet unngå å merke meg den tilbakelente, for ikke å si passive holdningen alle de andre partiene har til at staten skal være offensiv når det gjelder etter- og videreutdanning. Dette er både oppsiktsvekkende og skremmende. Å overlate initiativene til næringslivet alene, slik Høyre og Fremskrittspartiet ønsker, vil etter mitt syn uten tvil føre til en stagnasjon. Ikke dermed sagt at bedriftene ikke skal ha ansvar, men det offentlige må ikke fraskrive seg sitt. Næringslivet alene ville f.eks. aldri initiert de utdanningsreformene vi har fått det siste tiåret. Regjeringen har nettopp lagt fram en ny stortingsmelding om energipolitikk. Selv om meldingen ikke er konkret nok, inneholder den mange konstruktive tanker om utviklingen på dette området, kanskje særlig i forhold til miljøet. Men i forhold til kraftressursene som grunnlag for næringsutvikling i distriktene, er meldingen spesielt diffus. Det gjelder særlig på lang sikt. Regjeringen har ikke på god nok måte vist hvordan hensynet til den kraftintensive industrien skal sikres. Og her snakker vi om de store industribedriftene, som er livsviktige for mange lokalsamfunn, ja for mange regioner. Det er vel og bra at det skal satses på de små enhetene og de små mulighetene, men like lite som velgerne klarer seg med bare småpartier, kan samfunnet klare seg med bare småbedrifter. Det betyr at vi ikke kan forsømme de større bedriftene. Fortsatt må vi forholde oss slik at billig elektrisk kraft skal gi ringvirkninger der kraften produseres, og gjerne i større bedrifter. For kort tid siden hadde vi en ganske opprivende debatt om IT Fornebu. Jeg konstaterer i dag at hele komiteen viser til mangelen på IT-kompetanse. Jeg skal ikke starte Fornebu-debatten på nytt(presidenten klubber)(Presidenten klubber.) Den angsten for stat og kapital som kom til uttrykk den gangen, må ikke få lov til å prege næringspolitikken inn i det neste århundret. (presidenten klubber) (Presidenten klubber.)