trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Til disse bekymringene vil jeg gjerne røpe en liten hemmelighet fra budsjettforhandlingene. Fremskrittspartiet ivret ikke veldig for å ned formuesskatten ytterligere. Men Fremskrittspartiet er velkommen til å ivre ytterligere i forbindelse med budsjettet for 2006 og for 2007. Regjeringen har forpliktet seg til å trappe ned formuesskatten med sikte på å fjerne den, så hvis det for en gangs skyld står høyt på Fremskrittspartiets agenda, har vi et flertall for det med den nåværende stortingssammensetning. Representanten må ha misforstått hva som er i strid med EU-reglene, for det er ikke dobbeltbeskatning som her er problemet, problemet ligger i at dersom vi ikke hadde fått vedtatt aksjonærmodell og fritaksmodell, som Fremskrittspartiet jo ikke medvirker til, ville dagens system ha fortsatt med en godtgjøringsmetode, og den godtgjøringsmetoden er det etter dommer som er falt innenfor EU-systemet, grunn til å anta ikke er i pakt med de felles regler som også gjelder innenfor EØS-området. Det er problemet, men jeg venter jo i spenning til Fremskrittspartiets alternative skattereform kommer på plass.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Jeg skjønner at representanten for SV stiller seg et par spørsmål om EØS-avtalen, men det er vel et faktum at også SV i regjeringsposisjon må regne med å regjere på grunnlag av EØS-avtalen og den dynamikk som ligger i den. Det er ikke spesielt ESAs tolkninger, men det er domstolsavgjørelser innenfor EU, med virkninger basert på regelen om fri flyt av kapital, som har gjort at deler av skatte- og avgiftssystemet har kommet under press også fra EU. Jeg er ikke kjent med at det gjelder noen del av vår beskatning av kontinentalsokkelen. Heller ikke det faktum at vi har en meget høy CO2-avgift på sokkelen, er omstridt i forbindelse med den siste tids diskusjon om hvorvidt vi skal godta EØS-direktivet for klimagasser eller ei. Vi kan altså fortsette, og gjerne, hvis vi ønsker det, ha både kvoter og avgift, men for Regjeringen er jo ikke det en aktuell kombinasjon. Men det er et eksempel på at EU i og for seg ikke setter krav til skattenivå eller avgiftsnivå, men likebehandling av like tilfeller i Norge og i forhold til utlandet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Hvis jeg skulle svare i samme likestillingskontekst som replikanten er inne på, ville jeg svare: ja, fordi det er menn som kommer til å benytte seg av den omgåelsesmuligheten. Det er menn som i hopetall kommer til å gå gjennom den «låvedøra». Men det er ikke mitt synspunkt. Mitt synspunkt er at uavhengig av om det er menn eller kvinner, skal rettferdighet skje fyllest i et skattesystem. I Norge har vi aldri hatt beskatning avhengig av kjønn. Beskatning knytter seg til lønnsevne og skatteevne. Det faktum at det fortsatt er forskjell på menns og kvinners inntekt, selv om utviklingen har gått i riktig retning, er ikke noe skattesystemet kan ta hensyn til. Om vi skulle legge an et skattesystem basert på kjønn, ville det virke likestillingsfiendtlig i den forstand at utvikling i likhet mellom kvinner og menn da ville bli motvirket av skattesystemet. Det er kanskje også et lite tankekors. Til slutt vil jeg si at en tilsvarende analyse av jordbrukssubsidiene nok også ville gi ganske dramatiske likestillingsmessige utslag.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Jeg kan forsikre Djupedal om at det han kalte mitt «kabinett», den politiske ledelse i Finansdepartementet og Regjeringen, er opptatt av å sikre skattefundamentet i landet på nasjonalt grunnlag. Jeg har lyst til å legge til at EU også gjør en innsats i den retning ved å sikre skattefundamentene i medlemslandene. Både EU og OECD gjør en innsats mot skatteparadiser – både innenfor egne rekker og utenfor egne rekker. Hva EU har gjort for å presse f.eks. Sveits til større grad av åpenhet i sin banksekretesse og for å kunne utvide skattegrunnlaget til det som er reelle formuer, er uvurderlig. Men det gjenstår fortsatt et betydelig arbeid, tror jeg, i forhold til en del medlemsland, som Storbritannia og Luxembourg, når det gjelder lovgivning som skjuler formuer, enten det er gjennom truster eller det er gjennom annen type lovgivning. Der støtter vi EUs arbeid fullt og helt, og jeg tror også det har bred støtte i dette storting. På en del områder opplever vi at dynamikken i tolkningen av EUs regelverk er slik at det også omfatter deler av norsk skatte- og avgiftslovgivning – da ikke som et tak, men basert på likebehandling.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Jeg vil bare for ordens skyld bekrefte at jeg synes i og for seg også at Fremskrittspartiet fremmer nok krav, men jeg var litt overrasket over at Fremskrittspartiet f.eks. prioriterte å sette ned matvaremomsen, som de jo har stemt mot å redusere fra 24 pst., fremfor å gjøre noe med formuesskatten, f.eks. Men det er Fremskrittspartiets egen prioritering, og jeg bare registrerer det. Så til Arbeiderpartiet. Jeg registrerer at representanten Nordtun sier at det også blir avstand med Regjeringens opplegg. Ja, det blir det, men den skal reduseres ytterligere neste år – det er poenget. Jeg etterlyste fra Arbeiderpartiet hva de mener med at det bare er et første skritt. Jeg kan understreke det ytterligere nå ved å spørre: Hva mener representanten Nordtun med å si at han er enig i at skattesatsene «bør nærme seg»? Er de nær nok nå med Regjeringens opplegg som blir vedtatt, eller skal de enda «nærmere»? Hvis det er slik at Arbeiderpartiet ikke vil være med på å sette ned marginalskatten også i 2006, står de med det faktum at avstanden er stor. Da er Arbeiderpartiets opplegg et skatteopplegg som gir mer skattelettelser til dem som har nok fra før, bare det blir et AS av det! Jeg må si at det sannelig også er en invitasjon til kreativitet. Det er jo en del mennesker i dette samfunnet som i praksis har evne til å lage et aksjeselskap av sin egen lønnsinntekt. For disse er Arbeiderpartiets opplegg virkelig en invitasjon til å tilpasse seg på laveste skattesats. Det er derfor jeg etterlyser fra Arbeiderpartiet: Hva vil de gjøre med skattesatsene når delingsreglene nå blir fjernet fra 2006?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Jeg må skuffe representanten Solberg med å si at jeg har nok ikke røpet noen hemmeligheter, for alt dette med krav om momsreduksjon o.l. har jo stått i avisene. Så det er på en måte ingen hemmelighet at Fremskrittspartiet har krevd redusert matmoms og fått gjennomslag for det. Men da må jeg si at det er atskillig mer spennende å høre hva Arbeiderpartiet faktisk mener, fordi vi nå har hørt i ukevis at vi gir skattelettelser til dem som har nok fra før. Så er mitt spørsmål: Er det også Arbeiderpartiets opplegg – vel å merke dersom man organiserer sin arbeidsinnsats som et aksjeselskap? Er det mulig å få et svar på det, hadde det vært meget avklarende.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-11-26:
Jeg merket meg at representanten Djupedal innledningsvis sa at dette regelverket innføres for å hindre fremtidige skandaler. Det kan være en del av begrunnelsen for det. Det er et regelverk som skal sikre at regnskap gir korrekt, åpen opplysning, og at de er sammenlignbare over grenser. Jeg har merket meg at representanten sier at Regjeringen går for fort frem. Det gjør vi ikke etter Regjeringens oppfatning, og det er viktig at vi på dette området faktisk går ganske fort frem. Vi skal ligge i første rekke når det gjelder å ha et godt regelverk for regnskap og for åpenhet. Jeg har bare lyst til å svare direkte på det spørsmålet som kom fra representanten Rudihagen vedrørende sparebanker, den daglige leder i styret, forstanderskapssammensetning osv. Det er riktig at Banklovkommisjonen har hatt innstilling på dette, men kommisjonen har samtidig bedt om å få lov til å oppsummere en del forslag som ennå ikke er behandlet av regjering og storting, og gi dem en prioritering i en rapport som skal komme senere. Det er altså Banklovkommisjonen selv som har bedt oss om ikke å fremme enkeltforslag nå, men å se dem i en sammenheng. Det har gått noe tid siden en del av forslagene ble fremmet, og i lys av den utviklingen vil Banklovkommisjonen selv gjennomgå dem på nytt. Jeg kan love at når kommisjonens innstilling kommer, skal dette uten unødige forsinkelser komme til Stortinget.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2004-11-26:
Innstillingen inneholder noen forslag på toll- og avgiftssiden som jeg gjerne vil kommentere litt. Regjeringen varslet i revidert nasjonalbudsjett at det ville komme forslag om å åpne for tax-free-salg ved ankomst til Norge. Dette skulle bedre økonomien ved norske flyplasser, samtidig som det også var fordelaktig for de reisende. Det er mange gode grunner og mange gode argumenter for en slik ordning, men etter Fremskrittspartiets syn er det også riktig å ta hensyn til de flyselskapene som flyr charter, som har en del av sine inntekter fra tax-free-salg om bord, og sørge for at de får anledning til å fortsette denne virksomheten ved ankomst og på den måten slippe å frakte en stor mengde flasker om bord. Dette har et sikkerhetsaspekt, og det vil også styrke konkurransen til fordel for brukerne. Regjeringen omtalte også i revidert nasjonalbudsjett en momskompensasjonsordning for helseforetakene. Fremskrittspartiet forutsatte da at ordningen ikke skulle medføre konkurransevridninger i disfavør av private produsenter av helsetjenester, verken de som får offentlig tilskudd, eller de som opererer uten offentlig tilskudd. Vi synes det er skuffende at Regjeringen ikke har greid å komme fram til en ordning som kan iverksettes fra 1. januar 2005. Fremskrittspartiet mener at det bør innføres merverdiavgift også på infrastrukturtjenester knyttet til offentlige havner fra 1. januar 2005, fordi drift, vedlikehold og investeringer i trafikkhavnene hovedsakelig finansieres ved brukerbetaling. Havnene er viktige knutepunkt i transportkjeden, og transport av varer og tjenester er for øvrig avgiftspliktig virksomhet. Havnevesenets virksomhet utgjør det eneste ledd i transportkjeden som ikke fullt ut er avgiftspliktig, og får således ikke fradrag for inngående avgifter. Konsekvensen er at det oppstår en kumulasjon av avgifter, og at merverdiavgiften blir en ekstra omkostning for de varer som passerer havnene. Fremskrittspartiet mener at norsk næringsliv vil bli mer konkurransedyktig på eksportmarkedene dersom man tar havneavgiftene inn under avgiftsområdet, fordi kostnadene reduseres. Videre vil tilbøyeligheten til å benytte sjøtransport, som er mer miljøvennlig, bli større. Det er også slik at offentlige havner forskjellesbehandles i forhold til private havner. Det forundrer meg at ikke flere ser dette.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-11-26:
For det første håper jeg virkelig at finansministeren ber om ordet enda en gang, slik at vi kan få høre enda flere interessante historier om hva som egentlig har foregått i forhandlingene mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Jeg synes det kommer fram en del interessante vurderinger fra finansministerens side om hvor han mente at Fremskrittspartiet skulle ha fremmet sine krav. Når jeg ber om ordet, er det først og fremst fordi representanten Sanner underslår fullstendig i sin argumentasjon mot Arbeiderpartiet det faktum at i det skatteopplegget som han og hans regjering går inn for, er det fortsatt en avstand mellom skatt på kapital og skatt på inntekt. Hele argumentasjonen til Jan Tore Sanner og flere i dag har gitt det inntrykk at det problemet er løst, og så kaller man den forskjellen på 4 pst. mellom det regjeringspartiene nå går inn for, og det Arbeiderpartiet går inn for, en låvedør i skattessystemet. Hvis det er riktig å si at i Arbeiderpartiets opplegg er det en låvedør, er det jammen en annen dør også i Regjeringens opplegg. Finansministeren var i hvert fall redelig nok i sitt innlegg i sted til å erkjenne at det er en forskjell mellom skatt på arbeid og skatt på kapital også i Regjeringens forslag. Jeg synes det var nødvendig å presisere dette, for hører man på Jan Tore Sanner, får man inntrykk av at det problemet ikke eksisterer med regjeringspartienes skatteopplegg.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2004-11-26:
Eg stemde feil. Eg skulle ha stemt imot.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2004-11-26:
President! Fremskrittspartiet har varslet at vi går imot.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2004-11-26:
Det er litt vanskelig å holde oversikten med det nye voteringsopplegget, men for ordens skyld stemmer vi imot.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2004-11-26:
Jeg skal på ingen måte kritisere Presidentskapet for å gjøre voteringene enklere. Men med så omfattende voteringer som vi har hatt nå, ville det vært en fordel om det voteringsopplegget kunne omdeles i forkant, for det er altså ikke mulig å følge med gjennom innstillingen. Og jeg aner faktisk ikke nå om vi har stemt riktig på hver eneste paragraf, rett og slett fordi det gikk veldig fort. Så jeg vil i hvert fall be om at det skjer, hvis man skal fortsette denne nyvendingen fremover, eller så vet man faktisk ikke, og det føles litt ubehagelig.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2004-05-14:
Det er altså stortingsmeldingen om tiltakssonen og virkemidlene der vi har til behandling, men det har etter hvert utviklet seg til en debatt om petroleumsvirksomhet, historie og fiskerinæring. Når det gjelder fiskerinæringen, er et grunnleggende forhold den klare ubalansen mellom begrensede fiskeressurser og den for store samlede fangst- og produksjonskapasiteten i flåte og industri. En realistisk vurdering av situasjonen tilsier at dette vil ha konsekvenser både for antall bedrifter og for antall sysselsatte. Det er imidlertid en viss optimisme å spore i næringen, og vi skal ikke svartmale, men se på mulighetene. Skal vi realisere næringens verdiskapingspotensial, må det nå rettes økt fokus på å utnytte et av våre store og viktigste fortrinn, nemlig nærheten til ressursene og mulighetene til å forsyne store og kjøpekraftige markeder med ferske produkter. Dette vil stille krav til næringens aktører. Det må legges vekt på å utvikle kompetansebasert og lønnsom fiskeindustri som kan tilby arbeidsplasser, og gjennom dette bidra til å trygge sysselsetting og bosetting i distriktene langs kysten. Dette vil bety økt bruk av moderne teknologi, og Fiskeridepartementet, fiskerinæringens organisasjoner og virkemiddelapparatet har alt i noen tid finansiert konkrete prosjekter spesielt rettet mot utviklingen av bl.a. ny fileteringsteknologi. Det knytter seg forhåpninger til framtidig bruk av slik teknologi. I seg selv vil dette imidlertid ikke være nok. Effekten kommer først når dette kombineres med økt vektlegging på direkte kommunikasjon mellom sentrale aktører i markedet, det være seg kunder eller forbrukere. Myndighetene både på statlig og regionalt nivå, støtter som nevnt opp om aktuelle framstøt. Dette gjelder ikke bare medfinansiering, men også bidrag til tilrettelegging for næringsnettverk og andre fora for utveksling av kunnskap og informasjon. Avslutningsvis vil jeg peke på at fiskeriministeren ved årsskiftet nedsatte en egen arbeidsgruppe, den såkalte Grønnevet-gruppen. Arbeidsgruppens leder og dens seks medlemmer har lang erfaring fra ulike sektorer innen fiskeri- og havbruksnæringen. Deres mandat er å «foreslå endringer i de offentlige rammebetingelser og eventuelle andre tiltak som kan gi grunnlag for bedringer i fiskeindustriens lønnsomhet, konkurransekraft og verdiskaping». Gruppens rapport og anbefalinger skal overleveres fiskeriministeren den 15. juni i år. Jeg ser altså fortsatt ikke noe behov for den planen som komiteens flertall har bedt om.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Det er to utfordringer som framstår som særlig alvorlige i Finnmark. For det første er det levekårssituasjonen i Indre Finnmark, som er blant de dårligste i landet, det har Stortinget tatt opp ved flere anledninger. For det andre er det situasjonen i kystområdene som er særs alvorlig. I mitt innlegg refererte jeg til at også fylkesmannen i Finnmark har tatt opp spørsmålet om en statlig aksjonsplan. Det er behov for å få i gang aktivitet, slik at de menneskene som går arbeidsledige, har en framtid å se fram til og får en arbeidsplass å gå til. Hvorfor tar ikke Regjeringen innover seg det alvoret som både fylkesmannen, ordførerne i Finnmark og nå også flertallet i kommunalkomiteen beskriver? Når det gjelder bakgrunnen for øvrig, har jeg ikke problemer med å gi Høyre kreditt for innføring av skattetiltakene, selv om det faktisk er arbeiderpartiregjeringen som har økt dem til det nivået de har nå. Men jeg går ut fra at statsråden også husker at Høyre faktisk stemte mot å fjerne arbeidsgiveravgiften i Finnmark, og at mesteparten av tiltakene er tiltak som er foreslått av andre. Til slutt må jeg få lov til å si veldig kort at det er interessant når statsråden viser til(presidenten klubber) at Høyre nå åpner for oljeboringen – la meg minne om at det også var Høyre som lukket. (presidenten klubber)
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Det er svært bra at Snøhvit er bygd ut. Jeg konstaterer at det skjedde med den skatteløsning som Arbeiderpartiet faktisk foreslo, men avgrenset til Nord-Troms og Finnmark. Jeg sa samtidig til statsråden at jeg synes det er oppsiktsvekkende at statsråden skryter av at man har åpnet for en oljevirksomhet som man selv lukket igjen. Det er neppe veldig mye å skryte av. Men det gjør et sterkt inntrykk å reise fra sted til sted langs kysten av Finnmark og konstatere at folketallet har gått ned med over 25 pst. de siste 20 år, se at industrivirksomhet som holdt til i til dels nye og moderne bygninger, er stengt ned, at over 1 000 industriarbeidstakere har blitt uten arbeid, og at 40 pst. av industrien har gått konkurs i løpet av rundt et år. Så sier statsråden at det er generelle virkemidler som skal virke. De er kuttet fra 179 mill. kr til 113 mill. kr. Men når industrisamfunn stopper opp, er det ikke bare generelle virkemidler som får dem i gang igjen. Det kreves politisk håndverk, og det har ikke Regjeringen vært i nærheten av å utøve i denne saken.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Ivar Kristiansen fornekter seg ikke. Jeg må få lov til å gjenta overfor ham at Arbeiderpartiet faktisk har innført studielånsordningen, vi har fått fjernet arbeidsgiveravgiften i Nord-Troms og Finnmark, mot Høyres stemmer, vi har hatt et vesentlig høyere nivå på distriktspolitiske virkemidler, med 179 mill. kr mot dagens 113 mill. kr, og vi har hatt særskilte virkemidler for investeringsavgift i de nordligste områdene. Da jeg var finansminister, økte faktisk fiskeriforskningen, som skal satse på framtiden i denne næringen, med 60 pst. på ett eneste år. Men det ble altså kuttet umiddelbart etter at Svein Ludvigsen overtok Fiskeridepartementet og Per-Kristian Foss Finansdepartementet. Da jeg selv var fiskeriminister, hadde vi også utfordringer langs kysten av Finnmark, det er helt korrekt. Vi innførte en ny finansieringsordning for fiskeflåten, som gav mulighet for å stimulere med opptil 50 pst. statlig tilskudd ved nye fartøy. Dette førte til en fornyelse av flåten. Vi fikk satt i gang den industrien som lå stille. Vi påla leveringsbetingelser til trålerne, og vi fulgte opp og strammet inn overfor dem som ikke oppfylte leveringsplikten. Vi doblet antall oppdrettskonsesjoner i løpet av ett år. Så sier representanten Kristiansen at vi svartmaler. Ja, vi redegjør for at i løpet av ett år gikk 40 pst. av fiskeindustrianleggene i Finnmark konkurs eller var i en konkurslignende situasjon. 1 000 industriarbeidere ble arbeidsledige. Så sier representanten Kristiansen at dette skal vi glemme – for det forstyrrer Høyres idyll over skattelette til dem som har gode jobber og gode inntekter. Men det er kanskje på tide at representanten Kristiansen kommer ut av idyllen og ser på virkeligheten for de menneskene som rammes av denne arbeidsledigheten. Regjeringens opptreden er ikke bare trist, flertallet i Stortingets kommunalkomite konstaterer at den er «sterkt kritikkverdig».
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
De menneskene som går arbeidsledige i fiskeindustrien i Finnmark, ser behovet for denne planen. De har krav på vår oppmerksomhet, på samme måte som de lokalsamfunnene som nå har en betydelig nedgang i folketallet, har krav på vår oppmerksomhet. Jeg konstaterer at statens egen representant i Finnmark, fylkesmannen, er blant dem som har tatt initiativ til at en slik plan bør utarbeides. Jeg kan ikke annet enn sterkt appellere til Regjeringen om å ta et ansvar i forhold til de menneskene og de lokalsamfunnene som berøres. For det andre har denne debatten i for stor grad dreid seg om historikk, slik stortingsdebatter dessverre altfor ofte gjør. Jeg mener at vi nå må konsentrere oss om de tre utfordringene som ligger på bordet. Det er å få i gang fiskeindustrien, det er å få forbedret virkemiddelordningene, slik flertallet i komiteen tilrår, ved en styrking av studiefinansieringsordningen, og det er en relativt begrenset utvidelse når det gjelder motorferdsel i utmark, som kunne betydd svært mye for å utvikle næringslivet, og jeg synes det er svært uheldig at det ikke ser ut til å bli flertall for det.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Den store debatten om prinsippene for samepolitikken hadde vi i fjor i tilknytning til prinsippmeldingen, og jeg skal derfor avgrense meg til veldig kort å kommentere to forhold i innstillingen. Det ene er et spørsmål som også sakens ordfører tok opp, som dreier seg om Sametingets valgordning. Arbeiderpartiet mener prinsipielt at det bør være Sametinget selv som bestemmer valgordningen på vegne at det samiske folk, men tar til etterretning at et flertall i Stortinget legger til grunn at det fortsatt er Stortinget som tar standpunkt til den. La meg imidlertid understreke at Sametinget ved flere anledninger har pekt på behovet for endringer i valgordningen. Jeg forutsetter at Regjeringen vil følge opp det, noe også komiteen understreker behovet for. Jeg har imidlertid merket meg at det fra den politiske ledelsen i Kommunaldepartementet har vært synspunkter på mulige reformer i valgordningen til Sametinget som avviker noe fra det som Sametinget selv har tatt initiativ til. Jeg forutsetter at i den utstrekning det skal gjøres endringer i valgordningen, gjøres det på en slik måte at det blir gitt anledning for Sametinget til å diskutere det, og at man ikke gjør endringer som Sametinget er uenig i. Det andre forhold som jeg kort vil nevne, er den merknad som et flertall i komiteen også hadde i fjorårets innstilling, hvor man pekte på at mange samer ikke kan lese samisk, og at det er behov for aviser innrettet mot den samiske befolkningen, selv om de skriver på norsk. Det er derfor viktig å peke på at en styrking av støtten til samisk-språklige aviser ikke må finansieres ved reduksjon i støtten til samiske aviser som skriver på norsk. I så fall vil informasjonstilbudet til det store flertallet av den samiske befolkning som er avhengig av informasjon på norsk, faktisk bli dårligere. For øvrig viser jeg til fjorårets innstilling og fjorårets debatt når det gjelder de prinsipielle spørsmålene.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Vi er nå kommet til en rekke forslag som er oversendt fra Odelstingets møte 23. april i år. Det er ikke naturlig, og heller ikke praksis, å ta opp en ny debatt. Jeg viser til debatten som var i Odelstinget. Like fullt er det grunn til å peke på ett forhold, og det er at i disse forslagene ber Stortinget gjennomgående Regjeringen om innen 1. juni 2004 å legge fram diverse forslag. Siden det er kort tid til 1. juni, finner jeg grunn til å minne om at innstillingen fra komiteen var avgitt 2. april, og at det skjedde etter en forutgående sak, slik at Regjeringen relativt lenge har vært kjent med både komiteens innstilling i denne saken og forutsetningene. Det er altså ikke slik at Stortinget i dag instruerer Regjeringen om å komme tilbake med forslag i løpet av 14 dager eller vel det. Tillat meg derfor bare kort å referere til det som er bakgrunnen for disse forslagene. Flertallet i Stortingets kommunalkomite, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, viser til at «disse partier høsten 2003 og på nyåret 2004 tok initiativ for å sikre en grundig forberedelse av eventuelle tiltak på arbeidsmarkedsområdet for å unngå negative konsekvenser ved utvidelsen av EØS-avtalen». Man viste videre til sine merknader i Innst. S. nr. 149 for 2003-2004 om behovet for iverksetting av nødvendige lov- og forskriftsendringer fra 1. mai 2004 for å hindre sosial dumping. Flertallet konstaterte at Regjeringen likevel ikke i tide hadde igangsatt nødvendig lovarbeid. Flertallet uttalte at man mente at dette var meget uheldig. Man fant det derfor påkrevd å gi Regjeringen frist til 1. juni 2004 for å fremme en ny sak for Stortinget med aktuelle lovendringer. Bakgrunnen var at man mente at det ville gi en sikrere behandling enn om komiteen, uten forutgående behandling av Regjeringen, skulle ha foretatt lovgivningsarbeidet. Dette er bakgrunnen for disse forslagene. Det er derfor fullt forsvarlig å be Regjeringen komme tilbake 1. juni.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Når det gjelder realiteten i forslagene, hadde vi anledning til å diskutere det tidligere. Vi får sikkert også anledning til å diskutere det når Regjeringens forslag kommer. På bakgrunn av statsrådens innlegg må det likevel være lov til å si at bakgrunnen for tidspresset her ikke er mangel på kunnskap om behovet for denne type tiltak, men det har vært ulik politisk vurdering. Regjeringen har ikke ønsket å følge opp de klare ønsker som flertallet i Stortingets kommunalkomite ved flere anledninger har gitt uttrykk for. Når saken ikke hadde fått den forberedelsen som man måtte ha lov til å forvente, følte altså komiteen behov for at Regjeringen måtte komme tilbake. Det burde ha vært iverksatt fra 1. mai. Det var ikke mulig på grunn av Regjeringens manglende forberedelse. Jeg forutsetter at vi får et skikkelig grunnlag til 1. juni.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Etter at III har falt, vil jeg på vegne av Arbeiderpartiet, og jeg antar også Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, råde disse partiers representanter til subsidiært å stemme for forslag nr. 1.
Raymond Robertsen (Høyre), 2004-05-14:
Jeg må ærlig innrømme overfor denne forsamlingen at jeg ikke kjenner meg helt igjen i alle beskrivelsene som har vært av det fylket jeg bor i. Det er kanskje det som har preget debatten tidligere og gjennom historien, at det er noen som definerer som sannhet det som kanskje ikke er helt riktig, slik som siste taler fremstiller fiskeripolitikk og flåtestruktur. Man glemmer på en måte i debatten at 70 pst. av kvotene på norsk side tas av kystflåten, og at trålflåten har vært et veldig nyttig supplement for industrien i Finnmark. Mine foreldre ville faktisk ikke hatt arbeid hadde det ikke vært for trålerne. Så enkelt er det. Den ensidige svartmalingen som er her, synes jeg altså man bør holde seg for god til. Så er det en kamp om historien, og det blir det jo gjerne når politikere møtes til dyst. Da Stortinget diskuterte tiltakssonen forrige gang og det var snakk om konkurser og fiskeriindustri, sa Anders Aune følgende: « Hele fiskeindustrien bortsett fra tre bedrifter gikk konkurs under den siste arbeiderpartiregjering.» Så kan man gjerne diskutere hvem som har skylden. Det året da Karl Eirik Schjøtt-Pedersen var fiskeriminister, var det året folketallet i Finnmark gikk mest ned. Hvem har skylden? Man diskuterer arbeidsgiveravgift. Hvem foreslo å fjerne den, og hvem stemte for? Ja, det er riktig at Arbeiderpartiet, som de gjør nå, kom med et forslag utenfor budsjettbehandlingen som ble stemt ned, men det var Syse-regjeringen som tok det inn i budsjettet og fikk det gjennomført. Leveringsforpliktelsene – ja, det er riktig at det var Karl Eirik Schjøtt-Pedersen som fiskeriminister som innførte prinsippet, men det var Svein Ludvigsen som statsråd som fikk prinsippet til å fungere og laget forskrifter for å håndheve det. En annen ting som også diskuteres, er flyprisene. Hvis man leser rapporten fra Møreforsking, som er bakgrunnen for meldingen om tiltakssonen, er et moment som tas opp, de høye kostnadene ved å reise med fly, og det blir omtalt som et problem i Finnmark. Siden Samarbeidsregjeringen kom til makten, har flyprisene i Norge gått ned med 25 pst. En kan nå fly én vei fra Alta til Oslo for 400 kr – mens den billigste billetten da Samarbeidsregjeringen kom til makten, var 2 000 kr – som følge av aktiv konkurransepolitikk, som følge av at man setter ned skatter og avgifter. Og jeg ble litt frustrert da jeg hørte innlegget fra hovedtaleren fra SV, der hun brukte store deler av sitt innlegg til å unnskylde seg fordi man ikke ønsker petroleumsaktivitet i Finnmark. Da spør jeg SV og dem som er imot det: Hva skal Finnmarks befolkning leve av hvis man er imot nye næringer og hele tida ser bakover etter løsninger for fremtidens befolkning i Finnmark? Jeg spør: Hva er alternativet? Hva skal Finnmark leve av hvis man sier nei til petroleumsaktivitet?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-05-14:
Statsråden nevnte i sitt innlegg at det å skape nye arbeidsplasser i privat sektor var prioritert og viktig. Jeg skal bare vise til et lite eksempel i så måte. Da komiteen var i Finnmark, ble vi presentert for de problemer som reiselivsbedrifter og hoteller hadde når det gjaldt å kunne drive snøscootersafari – derfor er det fremmet forslag i dag om å få tilgang til det lovlige løypenettet. Det ble framstilt som en stor og vesentlig utfordring å drive med turisme – og tiltrekke seg turister – i Finnmark. Dette avviser altså Regjeringen. Vi hører festtaler, men når det kommer til stykket, til praktiske eksempler, stritter man imot. Hvorfor er Regjeringen imot å legge forholdene til rette for reiselivsnæringen ved at hoteller og reiselivsbedrifter får tilgang til snøscooternettet i Finnmark?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-14:
Ja, det siste er jeg helt enig med statsråden i. Statsråden peker på at det er viktig å få i gang privat virksomhet i området, og det er nettopp derfor flertallet i komiteen fremmer et forslag om en statlig aksjonsplan. Da komiteen var på reise i Finnmark, hadde vi også møte med banknæringen, som sier at de ikke finansierer opp noen av de bedriftene som nå trenger å komme opp å stå. Vi hadde også møte med Innovasjon Norge, som sier at nei, de har ikke tenkt å finansiere opp de bedriftene som ligger nede. Det kan godt hende at strukturen i disse bedriftene ikke er riktig i dag. Men hvis vi ikke sørger for at noen av disse bedriftene kommer opp å stå og får en produksjon som er så variert at de kan ta noen av de svingningene som er i fiskeriene, vil den produksjonen etablere seg et annet sted – og det er den i ferd med å gjøre. Det er det som er så sårbart. Derfor må vi i gang nå. En mye sterkere strukturendring i flåten må også til, men ikke i den retningen Regjeringen vil, for da havner ikke fisken i Finnmark – da havner den alle andre steder. Arbeidsplasser og økonomi knyttet til det genererer da velstand andre steder. Hvordan har Regjeringen tenkt å møte den utfordringen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-14:
I tillegg til det som nå ble sagt, hevdet representanten Kristiansen at Regjeringens finans- og pengepolitikk har vært slik at den faktisk har fått renten ned på et riktig tidspunkt. Det har den jo slett ikke! Regjeringen gjorde lenge ingenting for å sørge for at målet for pengepolitikken skulle dreie seg om noe mer enn lav inflasjon. Og når man bare satt og stirret på det tallet, og ikke brydde seg noe om arbeidsledigheten eller renten, ikke gjorde noe for å endre dette, så røk en masse norske industriarbeidsplasser. Det har denne regjeringen ansvaret for. Så har jeg også lyst til å si at når det dreier seg om olje- og gassvirksomheten, er det riktig at SV har vært kritisk til den. Det er jo nettopp fordi vi følger rådene fra faginstansene, som mener at konsekvensutredningen for helårig virksomhet ikke er god nok og truer det viktige næringsgrunnlaget som er der, nemlig fisk, som er et matfat for hele verden, og som er et ressursgrunnlag som jeg tror få egentlig fatter størrelsen på. Vi ser at dette er meget sårbart. Det gjør sjølsagt denne problemstillingen vanskelig. Men noen ganger må man ta vanskelige valg, og da må man først ta hensyn til framtida. Det er det vi forsøker å gjøre, sjøl om det er vanskelig. Dette håper jeg også vi kan gjøre når det dreier seg om fiskeripolitikken. I stedet for på en måte å ramse opp hvem som gjorde hva når, må vi se hva det er vi kan gjøre framover for å sikre at det markedet som skal ha fisken, faktisk får en fisk som har en kvalitet som gjør at den er konkurransedyktig. Da kan man ikke ensidig satse på den store flåten. Da må man satse på de små båtene, som også Olav Gunnar Ballo var oppe og snakket om. For de tar fisken når den kommer inn til kysten, og de tar den på en slik måte at den har en kvalitet som gjør at den kan selges til en helt annen pris enn fisk som tas på annen måte. Dette er det meget viktig å tenke på. Det er også meget viktig å huske at sjøl om det ikke står en masse privat kapital rede til å finansiere noen av de fiskebrukene som skal leve i Finnmark – hvis vi mener at vi skal ha fiskeindustri der, og det mener i hvert fall SV – så må staten ta et ansvar nå for å være med på å legge det golvet som gjør at noen ønsker å ta den risikoen. Så får vi diskutere hvordan denne strukturen skal være. Staten kan altså ikke vente på at det kommer en rik onkel og gjør dette. Det er staten som er den rike onkelen som nå må sørge for at virksomhet kommer i gang på land, før all virksomheten flyttes et annet sted. Da er det ikke mye mening i å snakke om tiltakssone for Nord-Troms og Finnmark.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-14:
SV har fått med seg at renta har gått ned, men poenget i min merknad i stad var at Regjeringen ikke vektla arbeidsledighet og kronekurs i Norges Banks mandat i pengepolitikken, men satt og holdt fast på inflasjonsmålet så lenge at mange tusen industriarbeidsplasser gikk tapt. Nå har Regjeringen snudd, og det er bra, men det var altså for sent, og det ansvaret må Regjeringen ta. Den som er villig til å ta stor miljørisiko både lokalt og globalt og på vegne av framtidige generasjoner, kan fort få mange arbeidsplasser lokalt. Det er en avveining man må ta. SV har vurdert det slik at farligheten nå er for stor. Det er helt riktig at man har sterke sikkerhetsrutiner i oljeindustrien og i oljevirksomheten, men farligheten hvis det går galt, er så stor. Det er det som er svært alvorlig.(Presidenten klubber.) Jeg vil bare bemerke til avstemningen … (Presidenten klubber.)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-14:
Da må jeg be om ordet til en stemmeforklaring når avstemningen kommer.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-05-14:
Statsråden fokuserte i innlegget sitt bl.a. på dei store ressursane, naturmessige og òg personmessige, som er i Finnmark – desto meir oppsiktsvekkjande med den passive holdninga frå Regjeringa si side med omsyn til framtida i den nordlegaste landsdelen, og korleis regjering og storting kan bidra. Regjeringa seier f.eks. at det enkelte tiltaket skal vurderast i samband med det årlege statsbudsjettet. Det gir jo ikkje nokon særleg grunn til optimisme. Regjeringa seier i tillegg: «Regjeringen vil sikre grunnlaget for likeverdige levekår først og fremst gjennom det kommunale inntektssystemet.» Kan kommunane i Finnmark rekna med meir pengar til skule og omsorg, til kultur og næringsutvikling? Kan dei kanskje rekna med at det skal verta samsvar mellom oppgåver og midlar? Eller skal dei måtta kutta, slik som i dag?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-05-14:
Eg føler behov for spesielt å gjera merksam på forslaget i sak nr. 13, sjølv om eg gjerne kunne ha sagt noko om alle forslaga. Som representanten Schjøtt-Pedersen og vel òg statsråden var inne på, er dette eit område som er i utvikling. Det har skjedd mykje på kort tid, og det har komme fram ganske mange opplysingar om at byrå som driv med tenester, vil vera ei heilt spesiell utfordring for norske lønns- og arbeidsvilkår. Eg vil visa til at statsråden sjølv no sender rundt eit innlegg som er på trykk i fleire aviser, seinast i Jærbladet den 10. mai, der ho varslar at ho jamleg vil vurdera behovet for generelle tiltak på bakgrunn av utviklinga etter utvidinga. Ho fokuserer på faren for press på lønns- og arbeidsvilkåra når bedrifter frå nye EU-land får kortvarige tenestoppdrag, og bringar med seg eigne arbeidstakarar hit. Det er ein del av innlegget hennar. Ho seier altså at det er ei spesiell utfordring, og at ho sjølv vil følgja utviklinga. På bakgrunn av det meiner eg at Stortinget i dag kan vera føre var – føre var i forhold til opplysingar som har komme fram fleire gonger i media, om firma som no etablerer seg utanfor landet vårt for å tilby tenester her, og føre var i forhold til å be Regjeringa leggja fram forslag til lovheimel. Når forslaget frå Regjeringa kjem, går det an å diskutera om det skal setjast i verk eller ikkje. Dersom ein utarbeider ein slik lovheimel no, vil ein altså vera føre var. Eg synest det er veldig trist dersom det berre er Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet som står bak akkurat det forslaget.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-05-14:
I forhold til denne EU-utvidinga er Stortinget i ein spesiell situasjon fordi det lenge har vore avklart at eit fleirtal ynskjer fleire tiltak enn det Regjeringa i utgangspunktet la opp til. Eg registrerer at statsråden sjølv sender innlegg der ho varslar – og på den måten prøver å skapa tryggleik – at ho vil føreta ei stadig vurdering av behovet for tiltak utover det som er blitt sett i verk så langt. Då håper eg òg at ho ikkje legg til side dei forslaga som har vore drøfta i samband med Ot.prp. nr. 44 for 2003-2004, men at ho faktisk tek dei med i si vurdering og er klar over at ho, både når det gjeld forslaget i sak nr. 13, og på andre punkt, faktisk vil ha moglegheit til å vera offensiv.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-05-14:
Først må jeg gjøre en visitt innom det statsråden sa. Hun tror ikke det er mulig å gå inn med offentlig kapital hvis ikke privat kapital også er med. Men det er jo ingen som har bedt om et næringsliv langs kysten som er fundert kun på offentlig kapital! Videre sa statsråden at vi må foreta omstruktureringer i fiskerinæringen. Det virker faktisk som om statsråden tror at den dagen den sittende Bondevik-regjeringen kom til makten, tenkte man: Vi må begynne med omstruktureringer i Finnmark – i fiskerinæringen, i kommunesektoren eller i andre sektorer. Som om det ikke har vært en sammenhengende omstrukturering i Kyst-Finnmark omtrent siden 1950! Så til representanten Kristiansen, som sa at vi ikke må tegne et svart sørgebånd rundt tiltakssonen. Det har i sannhet Arbeiderpartiet ikke gjort. Det var ikke ett ord i mitt innlegg som var negativt. Det var ikke ett ord som ikke viste optimisme. Jeg prøvde å få fram på beste måte den «guts» utbyggingen på Snøhvit har gitt vår region, og den optimismen som råder i næringslivet, i reiselivet og i Kirkenes-regionen nå når gassproduksjonen og letingen går mot øst. Det er ett felt som har fått litt liten oppmerksomhet i dag, og det er Indre Finnmark. Jeg har et hjerte for disse områdene, og der tror jeg Regjeringa kanskje må ha et fokus. Det har heller ikke vært så mye snakk om det i meldingen. Jeg skal kort si at reindriftsnæringen har en stor utfordring. Når kalvingen er ferdig denne våren, er det 200 000 rein i Finnmark. Det er klart at resultatet av det vil være at når våren kommer, vil et stort antall av disse dyrene sulte i hjel på vidda, fordi det ikke er mat nok til alle. Det vil bli en økologisk katastrofe, og det vil bli en dramatisk situasjon for dyrene. Jeg hadde håpet at man ved neste korsvei kunne hatt større fokus på indre strøk og de utfordringene som ligger der, både næringsmessig og sosialt. Stortinget har et ansvar for å ta litt tak i disse regionene. Vi er flinke til å snakke om reiselivet, og vi er flinke til å snakke om fisk, men vi bør også ta et løft for den samiske befolkningen i Indre Finnmark.
Erna Solberg (Høyre), 2004-05-14:
Så var det også denne regjeringen som sørget for å gjøre det forarbeidet som ikke ble gjort av forrige regjering, sånn at Snøhvit-utbyggingen faktisk kunne skje uten at vi fikk store problemer med ESA. En av de viktige tingene er å ikke kjøre frem saker hurtig og raskt uten å kontrollere dem. Den runden som den forrige regjering gjorde istedenfor å gjøre godt arbeid på forhånd, skapte relativt stor usikkerhet. Jeg har lyst til å si: Ja, vi har utfordringer i Fiskeri-Norge. Vi har utfordringer særlig på kysten av Finnmark. Når vi sier at det ikke er behov for en egen tiltaksplan for dette, er det fordi hovedbiten dreier seg om generelle virkemidler, og det dreier seg faktisk om et behov for en viss omstrukturering. Man har bl.a. i forhold til leveringsforpliktelsene gjort endringer fra Fiskeridepartementets side. Man har vært opptatt av noe som man på enkelte områder har fått kritikk av fiskerinæringen for, nemlig å sørge for at leveransene fordeler seg bedre i tid i forhold til fastlandsindustrien. For et av hovedproblemene har vært at det har gått opp og ned med leveransene. Det har kommet kjempemye på ett tidspunkt, slik at det er blitt lav kvalitet fordi det blir rushet igjennom på kort tid. Så har man vært nødt til å permittere, fordi det plutselig ikke har vært mer ressurser igjen. Derfor har man altså en rekke elementer som skal bygge det langsomme, men – og det er det viktig å si – mye mer solide grunnlag for en struktur som er levedyktig fremover også i Finnmark. Denne regjeringen har altså flyttet mange flere arbeidsplasser til Finnmark enn noen annen regjering tidligere har gjort. Vi har bl.a. flyttet arbeidsplasser til Indre Finnmark, som ikke har vært i fokus tidligere. For dette med levekår dreier seg også om å få flere arbeidsplasser med høykompetanse inn i disse områdene.
Erna Solberg (Høyre), 2004-05-14:
Det har vært klart lenge at det skal foretas en revidering av forskriftene knyttet til snøscootervirksomhet, basert bl.a. på de forsøkene som er i åtte kommuner om lokal forvaltning. Vi har hatt en hovedlinje når det gjelder det, at vi venter med å gjøre endringer, og tar med oss alle disse problemstillingene til endringen av forskriften skal gjøres. Jeg vil si at vår ambisjon er å gjøre det ganske raskt, ikke vente i lange tider på det, når vi først er ferdige med denne perioden. Vi møter mange slike utfordringer som går på at vi burde gjøre litt her og litt der, f.eks. når det gjelder å liberalisere eller gjøre endringer knyttet til snøscooterdrift. Vi tar med oss alle de tingene, men vi har sagt at hele hovedrevisjonen skal skje på en gang, så vi får sett alle tingene i sammenheng – og sørge for at vi får et bærekraftig forvaltningsregime også for bruk av snøscootere. Så har jeg lyst til å si: Det finnes turisme i stillhet også, ikke bare i snøscooterdur.
Erna Solberg (Høyre), 2004-05-14:
Jeg tror ikke på noen refinansieringer av virksomheter som ikke også privat kapital mener er lønnsomme. Jeg tror faktisk ikke at vi fra statens eller det statlige virkemiddelapparatets side kan plukke vinnere og tapere. Da tror jeg bare at vi kommer til å fortsette som vi gjør nå, at vi betaler bl.a. for daværende fiskeriministers refinansieringsrunder når det gjelder fiskeindustrien på midten av 1990-tallet, refinansiering etter at det var gått fem–seks år, fordi det ikke var markedsgrunnlag for drift. Derfor må det være et samarbeid mellom offentlig og privat kapital. Innovasjon Norge har rammer for å kunne gå inn og investere. De har også fått påfyll av tapsfondet knyttet til det. Men de må altså finne det kommersielt lønnsomt og sannsynlig at bedriftene klarer seg i fremtiden. Hvis de mener at det kriteriet ikke nås, er det faktisk etter min mening å kaste blår i øynene på folk at vi skal gå inn og refinansiere dersom vi vet at man om fem år vil være i samme situasjon. La meg også si at det er viktig med strukturendringer. Det viktigste er at vi klarer å levere fisk til en pris som er konkurransedyktig i de markedene hvor vi skal selge fisken. Derfor tror jeg faktisk at SVs politikk er feil. Vi kan ikke gjøre eksportnæring til en ren innenlandsnæring.
Erna Solberg (Høyre), 2004-05-14:
Jeg synes det er litt utrolig at Regjeringen kan anklages for passiv holdning av et parti som er dypt skeptisk til utviklingen av bl.a. den viktigste fremtidsnæringen i Finnmark. Hvis vi virkelig skal se på hva som skaper nye arbeidsplasser og nye typer aktivitet, knytter det seg bl.a. til naturressurser, som Senterpartiet tradisjonelt er meget betenkt over å ta i bruk. Når vi ser på hvordan utviklingen er i Hammerfest, en utvikling som egentlig går for fort i den forstand at det blir Klondyke-stemning, og at virkningen burde fordele seg over større deler av fylket, vil man jo se at det er nettopp der man sannsynligvis får de største vekstimpulsene, de største initiativene til nytenkning. Det kommer også en del nye typer bedrifter og nye typer aktiviteter som ringvirkninger av selve utbyggingen. Når vi er opptatt av de årlige statsbudsjetter, er det fordi vi må sørge for å lage statsbudsjetter som henger sammen til slutt. Det er derfor vi bl.a. ikke kan love at vi skal øke studiefinansieringen så mye som Arbeiderpartiet har foreslått. Men det står vitterlig i stortingsmeldingen at vi er positive til det, og at vi vil komme tilbake til det i forbindelse med statsbudsjettfremleggelser.
Erna Solberg (Høyre), 2004-05-14:
Jeg er helt enig i at det gjør et sterkt inntrykk å se ethvert samfunn som blir fraflyttet. Det er en menneskelig tragedie for dem som har satset på stedet, og som ønsket å videreføre det, og som faktisk også taper store midler knyttet til bl.a. bolig. Derfor er det så utrolig viktig at man har politikere som tør å ta omstruktureringer når de trengs. Jeg synes Karl Eirik Schjøtt-Pedersen skal tenke igjennom hvor mange av disse nybyggene langs kysten som kom etter at han var fiskeriminister, og hvordan man på den tid forskjøv omstillingsbehov som var der, og som har gjort at vi fortsatt befinner oss i denne fem-, seks-, sjuårssyklusen – fra krise til refinansiering, fra krise til refinansiering. Jeg tror det er på tide at vi nå bruker tid på å finne de virksomheter som er mest levedyktige, og der vi får privat kapital opp å stå, slik at vi ikke om sju år igjen har en krise, hvor nye mennesker har satset penger og nye lokalsamfunn hele tiden føler seg truet. Vi er innstilt på å finne virkemidler som skal sørge for å gjøre fiskerinæringen i Finnmark konkurransedyktig, også med tanke på produksjon.