Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Årets melding om Statens pensjonsfond omhandler fondets resultater for 2010 og vurderinger av rammeverk og investeringsstrategi for fondet. Som i 2009 er resultatet for 2010 veldig bra. Avkastningen i Statens pensjonsfond utland – SPU – var på nesten 10 pst., og i Statens pensjonsfond Norge – SPN – på om lag 15 pst. Dette innebærer at vi snart kan slutte å snakke om de store verdifallene under finanskrisen, fordi disse er mer enn oppveid av gevinstene i oppgangsperioden som fulgte. Den aktive forvaltningen har som mål å gi fondet en høyere avkastning enn referanseporteføljen og på denne måten skape en merverdi som framtidige generasjoner kan dra nytte av. Også i den aktive forvaltningen er resultatene for 2010 gode både i SPU og i SPN. Likevel, det er fortsatt stor usikkerhet om den videre utviklingen i finansmarkedene, og vi må være forberedt på nye perioder med uro. Behandlingen av årets melding viser at det er bred enighet om den overordnede langsiktige strategien om målsettingen for fondet. Erfaringene fra finanskrisen viser at det er viktig, og at fondet kan holde fast ved fondets langsiktige investeringsstrategi også i turbulente tider. Målsettingen for Statens pensjonsfond utland er at fondet skal forvaltes slik at formuen skaper en langsiktig, god avkastning som framtidige generasjoner kan dra nytte av. Utgangspunktet for investeringsstrategien – om det er investeringer i eiendom, miljørelaterte investeringer, obligasjoner eller aksjer – er at forvalterne skal søke å få høyest mulig finansiell avkastning innenfor moderat risiko. Pensjonsfondet forvaltes på vegne av det norske folk. Det er derfor viktig at det forvaltes innenfor de verdier og det etiske regelverk som er lagt for fondet. I det offentlige ordskiftet om fondet er enkelte opptatt av at fondets investeringer også skal bidra til bedre miljø, til utvikling i de framvoksende økonomiene og til utvikling av næringsliv og framtidens arbeidsplasser. Jeg vil peke på at dagens investeringsstrategi, med eierskap i mange ulike næringer internasjonalt, en aktiv eierskapsutøvelse, etiske retningslinjer og miljøprogrammet er en del av investeringsstrategien for fondet og således også bidrar til dette. Etikkrådet bidrar i sitt arbeid til å identifisere bransjer eller områder hvor risiko for brudd på de etiske retningslinjene er størst, og prioriterer ressursene slik at investeringer i selskaper som bryter de etiske retningslinjene, fanges opp på et tidligst mulig tidspunkt. Arbeidet knyttet til en ansvarlig investeringspraksis er i stor grad i tråd med prinsippene som ligger til grunn for OECD Green Growth Strategy og UNEP – Green Economy. SPU ligger an til å vokse betydelig i årene som kommer. Samtidig vil de løpende tilførslene til fondene etter hvert avta. Rundt 2020 ligger det an til at de årlige uttakene fra fondet for å dekke det oljekorrigerte underskuddet på statsbudsjettet vil bli større enn tilførselen av nye midler til fondet. Fondet vil imidlertid fortsette å vokse fordi avkastningen på kapitalen ligger an til å være høyere enn netto uttak fra fondet, gitt at handlingsregelen følges. Fondets vekst og størrelse gir et godt utgangspunkt for den videre utviklingen av fondet og investeringsstrategien. SPU er i dag en betydelig eier i verdens aksjemarked. SPU eier rundt 1 pst. av alle børsnoterte aksjer i verden. I mange selskaper er eierskapet spredt på mange eiere, og dette gjør at selv et eierskap på 1 pst. i et selskap betyr at fondet er en av de største eierne. Det gir innflytelse på eierskap i selskapet, og derfor er eierskapsstrategien for fondet viktig. I meldingen gjør departementet rede for videreutvikling av investeringsstrategien for SPU fram mot 2020. Det er vurdert nye typer investeringer i unoterte markeder som unoterte aksjer og infrastrukturinvesteringer utover investering av eiendom, som det ble åpnet for i 2010. Sammenlikninger med andre fond og SPUs lange tidshorisont gjør det naturlig å vurdere slike investeringer i fondet. Stor usikkerhet til forventet avkastning for unoterte aksjer og høye forvaltningskostnader gjør at departementet ønsker å gå gradvis fram og gjøre erfaringer med investeringer i unotert fast eiendom, som det allerede er åpnet for, før man eventuelt går videre langs dette sporet. Departementet vil komme tilbake til dette spørsmålet. Det støttes av flertallet. Departementet har også vurdert den geografiske fordelingen på investeringene. SPU plasseres bredt i verdens finansmarkeder. En ny gjennomgang av relevant forskning tyder på at valutarisikoen i SPU er mindre enn tidligere antatt, og uansett relativt liten, og at det ikke lenger er grunnlag for en så vidt sterk konsentrasjon av investeringene i Europa som fondet har i dag. Verdens produksjonskapasitet og verdipapirmarkeder befinner seg i større og økende grad i andre deler av verden. Departementet anbefaler derfor at andelen av fondet som er investert i Europa, reduseres over tid, til fordel for større andeler i resten av verden. Det europeiske markedet vil imidlertid fortsatt være svært viktig. Departementet omtaler også forslag om å forenkle referanseindeksen for obligasjoner og eventuell videreutvikling av mandatet, i tråd med anbefalingene i rapporten fra Schaefer og Behrens i meldingen. Slike tilpasninger vil etter departementets syn kunne gjennomføres uten vesentlige endringer i forventet avkastning og risiko. Departementet vil vurdere om det er aktuelt å gjennomføre slike endringer i løpet av året. En eventuell større omlegging av forvaltningen av obligasjonsporteføljen vil departementet legge fram for Stortinget før en eventuell beslutning tas, og departementet vil gjøre rede for arbeidet med videreutvikling av obligasjonsforvaltningen i neste års melding til Stortinget om forvaltningen av fondet. Mens utenlandske investeringsselskap, parlamentarikere og næringsliv viser stor interesse og oppmerksomhet for Statens pensjonsfond, behandler Stortinget den årlige meldingen om fondet uten de store markeringer. Ikke det at vi ikke mener stortingsmeldingen om pensjonsfondet er viktig – det er den – men vi gjør ikke noe stort nummer ut av det, og det er vel knapt noen utenom denne salen som har merket seg at vi behandler denne meldingen i dag. Ikke så rart, kanskje – det er litt nytt for oss å være «stormakt innen finans», som næringsministeren kalte det i et intervju i forrige uke. For både Folketrygdfondet og Statens pensjonsfond utland er godt kjente investeringsfond i markedet. SPU er etter hvert blitt en av Norges fremste merkevarer i utlandet. Er vi oss dette bevisst, og utnytter vi denne merkevaren? Det er stor interesse for fondet når Stortingets komiteer er på komitéreiser i utlandet eller mottar besøk og møter politikere og andre som ønsker å høre mer om SPU og hvordan vi styrer fondet politisk. Dette bekreftes for så vidt gjennom oppslag bl.a. i Dagens Nærings i forrige uke, som forteller at andre investeringsfond og fondsforvaltere ser med interesse til Norge og hvordan vi har lagt opp forvaltningen av SPU. Det er ikke bare det faktum at SPU er et av verdens største statlige investeringsfond som gir interessen. Det er også investeringsstrategien og de etiske retningslinjene for forvaltningen av SPU, som er politisk initiert og vedtatt av Stortinget, som fenger. Det er veldig interessant. Et av verdens største oppkjøpsselskap vil ifølge Dagens Næringsliv legge seg på samme linje som pensjonsfondet når det gjelder rammer for ansvarlige investeringer. De mener ifølge avisen at «det norske oljefondet er til stor inspirasjon og mener Norge har etablert en merkevare for kompetanse på dette området.(…) Dette er den mest systematiske og helhetlige tilnærmingen til ansvarlig investering vi har sett så langt». (…) Det amerikanske fondet ønsker å profilere seg som spydspissen innen ansvarlig investering. Det er også vår politiske ambisjon for SPU. Det er derfor vi har utviklet og forbedret de etiske retningslinjene år for år. Det er derfor vi i eierskapsutøvelsen er opptatt av at fondsforvalterne skal uttrykke forventninger til selskapene det investeres i – om god selskapsstyring, om å forebygge barnearbeid og fremme barns rettigheter, om risiko knyttet til klimaendringer og vannforvaltning. Fondsforvalterne har en grunnleggende forpliktelse, og det er å utøve et aktivt eierskap for å sikre langsiktig, god avkastning av investeringene fondet gjør i utlandet, slik at også framtidige generasjoner kan dra nytte av oljeformuen. Samtidig er det over tid utviklet et rammeverk for fondet i form av investeringsstrategi, etiske retningslinjer og en ansvarlig investeringsstrategi, og en kompetanse på fondsforvaltning og etikk som gjør at SPU nå er «spydspissen innen ansvarlig investering». Det er en merkevare for norsk statlig eierskap og investeringsstrategi, som også er understreket gjennom regjeringens eierskapsmelding. Alle partier på Stortinget er enige om at SPU ikke skal brukes som et utenrikspolitisk verktøy. Det er grunnleggende viktig å skille SPU fra norsk utenrikspolitikk. Vi kommer likevel ikke utenom at SPU er et norsk statlig fond som utenlands oppfattes som en del av norsk politikk. Ifølge nevnte intervju med næringsministeren merker også han når han reiser med næringslivsdelegasjoner ute i verden, at interessen for Norge er betydelig sterkere med den store investeringsporteføljen vi har gjennom SPU, og at han f.eks. i India ble ekstra godt mottatt fordi SPU hadde stått ved sine investeringer under finanskrisen. Ifølge Europa-sjefen i nevnte amerikanske oppkjøpsselskap vil deres nye fokus på miljø, samfunn og ledelse gjøre Norge og Norden enda mer interessant å investere i framover. Her bør norsk næringsliv kjenne sin besøkelsestid og gjerne også se til SPUs eierskapsstrategi og etiske retningslinjer i markedsføring av norske selskaper og hvordan det kan bidra. Det kan også være interessant å se på framover hva SPU og SPN faktisk betyr for norsk omdømme og norsk næringsliv i dag, innenfor de mål og det rammeverk som er lagt for forvaltningen.