Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-06-12:
«Stille etter drapet». Slik lød en av overskriftene i Aftenposten 25. mai i år. Det er fire år siden en ung mann ble skutt utenfor Snorre Kompagniet. Drapet skapte voldsomme reaksjoner. Det er bare få uker siden en politimann ble skutt og drept på åpen gate utenfor utestedet Galleriet. Hvor ble det av fakkeltoget og den store politiske debatten? Hvorfor ble det så stille? Saken fikk ikke noen særlig plass i mediene. Politimannen var den fjerde som ble drept ved et utested på få måneder. Hvorfor reiser vi oss ikke lenger og skriker når dette skjer? Begynner vi virkelig å venne oss til at det skal være slik? Ofte er det tilfeldige som rammes ved bruk av skytevåpen. Et skytevåpen i lomma kan bli brukt på grunn av bagateller eller en tilfeldig irritasjon mot forbipasserende. Vi kan ikke akseptere en så stor grad av usikkerhet og utrygghet for deg og meg i dette samfunnet. Det skal fortsatt være en folkerett her i landet å føle seg trygg når vi ferdes gatelangs. Også for Kristelig Folkeparti er det viktig å gi folk bedret trygghet for liv og helse gjennom å gi politiet økte muligheter til å hindre bruk av våpen i det offentlige rom. Norges Røde Kors, Kirkens Bymisjon og Ungdom Mot Vold var raske til å fange opp engasjementet og mobilisere for fire år siden. En uke etter drapet gikk 1 000 mennesker i fakkeltog for å markere avsky mot våpenbruk og vold. I front gikk regjeringsmedlemmer, Oslos byrådsleder og byens politimester. Demonstrasjonen var startskuddet for landsomfattende «Stopp volden»-arrangementer. Dette engasjementet har stilnet av. De som går med våpen, må aldri få føle seg trygge. Folk flest har reagert på hvorfor politiet ikke skal få drive all den kontrollen og overvåkingen de mener er nødvendig. Straffelovens knivforbud ble vedtatt for ni år siden for å forebygge voldskriminalitet. Paragraf 352 a setter forbud mot å bære kniv eller lignende skarpt redskap på offentlig sted uten aktverdig grunn. Brudd på bestemmelsen straffes med bøter eller fengsel i inntil tre måneder, men intet tyder på at dette har vært nok til å skremme kriminelle fra å bruke kniv. Daværende justisminister Hanne Harlem uttalte i Stortingets spørretime for noe over et år siden at det ville være aktuelt å vurdere en heving av strafferammen for brudd på knivforbudet. Det var i tråd med signaler fra justiskomiteen. Jeg vil gi honnør til justisminister Dørum for å ha tatt tak i dette. Det er bred enighet om at voldskriminalitet med kniv er et økende problem. Samtidig må vi innrømme at muligheten for inntil tre måneders fengsel ikke har vært avskrekkende nok i forhold til de tøffe voldsmiljøene. Gjengene har bare ledd av forbudet mot kniv på offentlig sted. Nå får politiet innfridd sitt krav om en strengere reaksjon. Det nye lovforslaget åpner for at overtredelse skal kunne straffes med bøter eller fengsel i inntil seks måneder. Men kanskje enda viktigere: Politiet får hjemmel til å smekke håndjernene på personer som blir tatt med kniv. En slik pågripelseshjemmel krever en strafferamme på minst seks måneder. En adgang til pågripelse og fengsling vil etter Kristelig Folkepartis oppfatning kunne hindre gjengoppgjør i Oslo. La oss tenke oss at en voldelig person stadig tar med seg kniv på et utested. Politiet har grunn til å tro at han er ute etter å ta en bestemt person, og beslaglegger kniven. Senere dukker han opp med nye kniver. Den eneste muligheten til å stagge ham, kan være å pågripe og fengsle ham. Det vil bli lettere for politiet å foreta såkalt visitasjon av personer som skjuler våpen eller eksplosiver. En endring av politiloven slik at tjenestemennene gis anledning til å planlegge ransakelser av personer og kjøretøyer for å få tak i ulovlige våpen, har vært etterspurt i lang tid. En hovedbegrunnelse for forslaget er gjengkriminaliteten i Oslo. De endringene som er foreslått i denne saken, vil gi grunnlag for et betydelig fremskritt i bekjempelsen av voldsbruk i ungdomsmiljøene.