Per-Kristian Foss (Høyre), 2009-06-18:
Det er lett å skjønne at det er sent i sesjonen når man beskylder Høyre for å ha forandret syn på maktfordelingen. Jeg kan berolige representanten og alle andre med at det har Høyre ikke gjort. Vi behandler ikke en sak som er for domstolene. Vi behandler heller ikke en sak som er politianmeldt. Vi behandler «statsrådens forhold», for å sitere fra Frøilandutvalget, som foregående taler nettopp siterte fra. Statsrådens forhold i denne sammenheng er en vurdering av statsrådens skjønn ved utelukkelse av dette selskapet, eller, som det heter, et «ikke-normalisert forhold». Det er et prinsipielt ganske interessant spørsmål, om et regelverk – ikke et lovverk, men et regelverk – fastsatt av administrasjonen kan gjøre det mulig for et departement å ta knekken på en leverandørbedrift. Metoden er jo meget enkel: Anmeld – og anmeldelsen har nå snart ligget i to og et halvt år, på tross av at konsulenter som hjalp departementet, også hjelper politiet med etterforskningen. Det er et prinsipielt interessant spørsmål, som jeg skal la ligge i denne sammenheng. Det er altså ikke kommet til noen sak ennå. Så kan man bruke anmeldelsen som begrunnelse for å innføre et såkalt ikke-normalisert forhold, altså boikotte bedriften, og i realiteten risikere at bedriften går konkurs. Det er en utøvelse av skjønn som jeg synes er kritikkverdig. I denne konkrete saken har jeg ingen oppfatning om hvem som har rett av de to partene. Det er to forskjellige virkelighetsoppfatninger. Men på ett punkt har jeg dannet meg en oppfatning gjennom høringen. Det er at Forsvarsdepartementet i prosessen, som ble oppfattet som et anbud, aldri klargjorde når anbudskonkurransen gikk over fra å være et anbud til at selskapet ble en eneleverandør. Det er forskjellige regelverk for anbud og det å være eneleverandør, og det plikter departementet å opplyse om i denne prosessen. Det mener jeg er en unnlatelse som ikke nødvendigvis får virkning for politianmeldelsen, men som burde vært med i vurderingen av skjønnet, nemlig om man skulle bruke retten til å utelukke bedriften – et ikke-normalisert forhold, som det heter – eller skulle man ikke gjøre det. Det er statsrådens skjønn denne innstillingen dreier seg om, og jeg skjønner veldig godt at regjeringspartiene ikke orker å gå inn i nok en vurdering av denne statsråds skjønn. På den bakgrunn tar jeg opp forslag nr. 3, fra Høyre og Kristelig Folkeparti, hvor vi ber Regjeringen, ut fra en erkjennelse av at det er Regjeringens rett, eller departementets rett, å vurdere utelukkelse, «vurdere å gjeninnføre en normalisering av forholdet til Uniteam snarest mulig». Det svekker ikke nødvendigvis politianmeldelsen, men det gjør i alle fall at man redder arbeidsplasser. Jeg tar også opp forslag nr. 4, fra Høyre og Kristelig Folkeparti, som lyder: «Stortinget ber Regjeringen snarest foreta en avklaring av regelverket for bruk av ikke-normalisert forhold overfor leverandører. En slik avklaring må ta tilstrekkelig hensyn til leverandørens rettssikkerhetsbehov.» Når representanten Svein Roald Hansen sier at det er under arbeid i Regjeringen, er det en mild overdrivelse. For det Fornyingsdepartementet har gjort, er å nedsette et utvalg. Og hva gjør man hvis man vil vinne tid? Jo, man nedsetter et utvalg som skal gjennomgå hele regelverket for offentlige anskaffelser, med det mandat å gjøre det mer tydelig. Den paragrafen som gir hjemmel for å innføre såkalte ikke-normaliserte forhold, mener KOFA selv – altså klageorganet – og dets styre er så uklar at de har bedt departementet om å se på denne spesielle paragrafen. Departementet svarer med å si at de vil gjerne se på hele regelverket. Derfor er uttrykket «snarest» i vårt forslag av betydning, for denne uklarheten kommer til å leve lenge hvis man ikke vedtar forslag nr. 4. Jeg ber om at voteringsrekkefølgen legges opp slik at Fremskrittspartiets subsidiære støtte til forslagene nr. 3 og 4 kan fremkomme.