Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2011-03-22:
Det er et viktig tema interpellanten tar opp, og jeg skal svare på de spørsmålene som er stilt meg skriftlig, og også senere prøve å ta opp noe av det som kom i innlegget. Det med rekruttering har jo en stor betydning for hvordan vi klarer å møte de utfordringene vi står overfor i omsorgstjenesten fremover, både når det gjelder den økende andelen under 67 år som har stort behov for omsorgstjenester, og selvsagt det vi ser fremover, med en økende andel eldre som vil kreve faglært arbeidskraft i sektoren. Men her har vi gjort en rekke tiltak, og regjeringen har siden tiltredelsen vært opptatt nettopp av kompetanse- og rekrutteringsutfordringene i omsorgstjenestene. Allerede med St.meld. nr. 25 om fremtidens omsorgsutfordringer fra 2006 la vi en plan for dette arbeidet frem til 2015. Det er kommunene som har ansvaret for å tilby alle med behov de omsorgstjenestene de har krav på. Regjeringens viktigste oppgave i så henseende er å sikre at kommunene har gode forutsetninger for å utøve dette ansvaret. Fra 2005 til 2011 har regjeringen styrket kommuneøkonomien med i alt 47 mrd. kr. Kommunene har brukt dette økonomiske handlingsrommet til å prioritere omsorgstjenestene. Vårt mål om 10 000 flere årsverk i omsorgstjenestene innen 2009 er nådd med solid margin. Omsorgstjenestene er styrket med om lag 14 800 årsverk i perioden 2004 til 2009. Det er også gledelig at 80 pst. av denne veksten består av årsverk utført av fagutdannede. Vi har satt oss et nytt mål om 12 000 årsverk frem mot 2015, og tallene så langt i perioden viser at vi er på god vei. I 2009 fikk vi om lag 2 300 nye årsverk i omsorgstjenesten, og foreløpige tall viser en vekst på ytterligere 3 300 årsverk i 2010. Ufrivillig deltid er en utfordring for disse tjenestene. Det er derfor gledelig at den sterke årsveksten vi har sett de siste årene, skyldes at mange kommuner har tilbudt medarbeidere med små stillingsbrøker større eller hele stillinger. I seg selv utgjør dette om lag 6 000 årsverk i perioden 2005–2009, eller snaut 40 pst. av den totale veksten i perioden. Det betyr færre ansatte med svak tilknytning til tjenestene, og dermed bedre kvalitet. For å møte fremtidens omsorgsutfordringer er det avgjørende å arbeide målrettet og langsiktig med å heve utdanningsnivået og styrke rekrutteringen til omsorgstjenestene. Derfor har vi etablert en egen kompetanse- og rekrutteringsplan for omsorgstjenestene – Kompetanseløftet 2015. Planen skal bidra til å sikre tilstrekkelig, kompetent og stabil bemanning. Nærmere 9 400 personer har mottatt tilskudd til grunnutdanning eller etter- og videreutdanning i løpet av kompetanseplanens tre første år. Videre- og etterutdanning er effektive tiltak for å øke rekrutteringen og holde på arbeidskraften. Derfor finansierer Kompetanseløftet desentraliserte studieløp i bl.a. sykepleie og vernepleie. Dette har vist seg å være et godt virkemiddel for å bidra til en mer stabil og godt utdannet arbeidskraft i distriktene. Desentralisert høyskoleutdanning gir dessuten erfarne hjelpepleiere, omsorgsarbeidere og helsefagarbeidere mulighet for høyskoleutdanning i nærheten av der de bor. Om lag 320 personer fullførte desentralisert høyskoleutdanning i ulike helse- og sosialfag bare i 2009. Den største rekrutteringsutfordringen både på kort og lengre sikt er å utdanne nok helsefagarbeidere. Helsefagarbeidere, hjelpepleiere og omsorgsarbeidere er den største yrkesgruppen i omsorgstjenestene. Her er gjennomsnittsalderen høy, og beregninger som er gjort av SSB, viser at det vil kunne bli en økende mangel på denne utdanningsgruppen frem mot 2030. Det er derfor viktig at flere unge søker seg til helse- og sosialfag i videregående opplæring, og at vi lykkes med voksenopplæringsordningene innenfor helsearbeiderfaget. Voksne har alltid vært den største og mest stabile rekrutteringskilden til omsorgssektoren. Av dem som var ansatt i omsorgstjenestene i både 2008 og 2009, var det nesten 4 000 som fikk endret sitt utdanningsnivå – de fleste fra å være ufaglært til å få kompetanse på videregående nivå. Mange av disse var voksne. Dette ble muliggjort gjennom midler i Kompetanseløftet 2015. For å rekruttere flere unge inn i omsorgsyrkene ble Aksjon helsefagarbeider etablert i 2005. Aksjon helsefagarbeider har vært en suksess. Aksjonen har ført til økt oppmerksomhet på mulighetene som ligger i yrket, og bidratt til å øke søkertallene til utdanningen noe. Prosjektet ble i 2010 videreført i satsingen Bli helsefagarbeider. I 2009 lanserte vi også en landsdekkende rekrutteringskampanje. Kampanjen ser ut til å ha bidratt til en oppgang i søkningen til helse- og sosialfagene i 2009 sammenlignet med foregående år. Vi må likevel erkjenne at søkningen til helsefagarbeiderutdanningen og frafall under utdanningsløpet er en betydelig utfordring. På mange måter kan vi si at omsorgstjenestene har et omdømmeproblem overfor de unge. Helsedirektoratet arbeider derfor aktivt med informasjons- og holdningsskapende tiltak gjennom bl.a. sosiale medier som Facebook for å øke kunnskapen om og statusen til disse utdanningene blant ungdom. Den sterke økningen i brukere under 67 år krever en tverrfaglig tilnærming. En rekke undersøkelser viser at det er på det sosiale og kulturelle området dagens omsorgstjeneste først og fremst kommer til kort. Regjeringen mener kultur, aktivitet og trivsel er sentrale og grunnleggende deler i et helhetlig omsorgstilbud. Det krever større faglig bredde i omsorgssektoren med vekt på bl.a. sosialpedagogikk, ergoterapi, vernepleie og sosialt arbeid. Sterke fag- og kompetansemiljø gir bedre tjenester og har også ringvirkninger for rekruttering. Det hever statusen til omsorgsyrkene og gjør det mer attraktivt for mennesker med faglig og personlig kompetanse og interesse for omsorgsarbeid å søke seg til tjenestene. Derfor har vi etablert ett utviklingssenter for sykehjem og ett utviklingssenter for hjemmetjenester i hvert fylke. Sentrene skal stimulere til fagutvikling og gode læringsmiljøer. Sentrene har et særlig ansvar for å sikre spredning av kompetanse og kunnskap til andre sykehjem og hjemmetjenester i sitt fylke. Vi har også opprettet fem regionale sentre for omsorgsforskning. Hvert av disse sentrene er tilknyttet en høyskole som utdanner helse- og sosialpersonell. Sentrene skal bidra til å styrke praksisnær forskning og utvikling, drive forskningsformidling overfor kommunene og utdanningssektoren og bidra til kompetanseheving i omsorgssektoren. Forskningsaktiviteten styrker fag- og metodeutvikling i helse- og sosialutdanningene og er et supplement til de etablerte forskningsinstitusjonene på området. Med utgangspunkt i dagens og fremtidens utfordringer er et av hovedgrepene i Samhandlingsreformen å utvikle en ny fremtidig kommunerolle, slik at kommunene i større grad kan oppfylle ambisjonene om forebygging og tidlig innsats i sykdomsforløpet. En sterkere kommunerolle vil kreve robuste arenaer for kompetanseutvikling og gode fagmiljøer som sikrer utvikling og spredning av relevant kunnskap og kompetanse. Gjennom aktiviteten i Kompetanseløftet 2015 har vi gjort mye. Dette er imidlertid ikke et område hvor vi kan hvile på våre laurbær. Derfor har vi etter at Kompetanseløftet ble etablert, videreutviklet planen, etablert et eget tilskudd til fagskoleutdanning innenfor helse- og sosialfag og føyd til ytterligere kompetansetiltak innenfor bl.a. ledelse, aktiv omsorg og ernæring. Mer kompetanse gir bedre kvalitet i tjenestene, virker rekrutterende og bidrar til å beholde arbeidskraft i sektoren. Så vil jeg svare på ett av spørsmålene – jeg kan komme tilbake til noen av de andre senere. Det ble nevnt at antallet studenter i sykepleierutdanningen var redusert de senere årene. Det er ikke riktig. I henhold til de tallene jeg har, har antall studieplasser i sykepleien økt med vel 360 fra 2006 til 2010, og i 2010 var det også flere kvalifiserte søkere til sykepleierutdanningen enn det var f.eks. i 2008.