May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-03:
Vi ble enige om her i stad at vi ikke skulle ha replikker i denne debatten. Det blir litt vanskelig når man kommer med så mange angrep på et annet parti i sitt innlegg, så jeg må starte mitt innlegg med å svare representanten fra Høyre. Det står faktisk i innledningen til denne proposisjonen at departementet fremmer forslag til nye saksbehandlingsregler for domstolene i saker etter barneloven om foreldreansvar, hvor barnet skal bo fast, og samvær, barnefordelingssaker. Et særtrekk ved barnefordelingssaker er at barnet selv, som avgjørelsen i høyeste grad angår, ikke har partsstatus. Og så diskuteres dette i proposisjonenes innhold. Det er helt klart at når vi ønsker å flytte disse sakene til fylkesnemndene, er ikke det noe vi i SV har funnet ut i vårt eget lille hode. Det står faktisk i høringsuttalelsen at det er en mulighet mange har sett på. Da skal selvfølgelig de samme reglene gjelde for disse sakene som for de andre sakene som ligger i fylkesnemnda, at man anker til domstolen. Så over til SVs innlegg. Det er viktig at barneloven gjenspeiler endringer i samfunnet og tar inn i seg FNs barnekonvensjon, som påpeker barns rettigheter og ivaretar barns sikkerhet og trygghet. Ot.prp. nr. 29 foreslår endringer i saksbehandlingsreglene for domstolene i saker etter barneloven om foreldreansvar. Barnet kan lett bli skadelidende når det tilspisser seg i en barnefordelingssak. Prinsippet om likeverdig foreldreskap må være et overordnet utgangspunkt. Foreldreansvaret varer til barnet fyller 18 år, uavhengig av om foreldrene lever i samliv eller ikke, og uavhengig av hvilken form samlivet har. Det innebærer at foreldre har et stort ansvar for å skille mellom barnets og egne behov, og at barnets behov må ivaretas først og settes i fokus. Noen foreldre er gode til å samarbeide, mens andre ikke er det. Mange barn vokser opp i en urolig hjemmesituasjon, som kan oppleves som en krigssone, med de uheldige konsekvensene dette kan ha for barnet. Selv for mange foreldre som har et ønske om å finne fram til en løsning til det beste for barnet, vil de følelsesmessige belastningene kunne hindre et konstruktivt samarbeid. En samarbeidsavtale mellom foreldre kan løse opp konfliktene, og kan i større grad enn en dom åpne for fleksible og praktiske løsninger. Målet er å sikre barnet en god situasjon etter bruddet. Avtalen må inneholde tre hovedtrekk i barns hverdag: fordeling av botid/samvær hos foreldrene, reisevei mellom bostedene og barnehage- og skolesituasjon. SV foreslår at det ved alle samlivsbrudd, uavhengig av om foreldrene er gift eller samboende, skal lages en skriftlig kontrakt der barnets rett til å bli hørt og barnets interesser og rettigheter er ivaretatt. SV vil at profesjonell hjelp og rådgivning etter samlivsbrudd skal være tilgjengelig for alle familiens medlemmer. Dette kan bidra til at foreldre blir flinkere til å samarbeide til det beste for barna. Det er god samfunnsøkonomi å bruke tilstrekkelige ressurser på et godt og tilgjengelig tilbud. Vi foreslår derfor at Regjeringa legger til rette for at foreldre og barn som ønsker det, skal få tilbud om hjelp i forbindelse med samlivsbrudd. Dette tilbudet skal være gebyr- og kostnadsfritt. Barnets beste og rettigheter skal være et grunnleggende hensyn etter Barnekonvensjonens artikkel 3. «Barnets beste» er et begrep som er vanskelig å definere, og tatt i betraktning at FNs barnekonvensjon er en rettighetslov, bør barnets rettigheter bli retningsgivende også i barneloven. Jeg vil si til representanten fra Høyre, Afshan Rafiq, at det er nå vi inkorporerer barneloven i norsk lov, og det som var viktig, var å se disse to lovene i sammenheng. SV er bekymret for kapasiteten og kompetansen i de alminnelige domstolene, og støtter derfor mindretallet av høringsinstansene, som mener at fylkesnemnda bør omgjøres til særdomstol i barnefordelingssaker. Kapasiteten i de alminnelige domstolene har det vært fokusert mye på i det siste. Vi er bekymret for at barnefordelingssaker skal bli liggende lenge i domstolene, slik at barnets situasjon ikke blir avklart i rimelig tid. SV slutter seg til at det kan avsies dom uten hovedforhandlinger så lenge begge parter er enige. Men jeg vil presisere at barnets rettigheter må ivaretas. Vi er også positive til at ulike grupper sakkyndige kan bidra positivt til saker i barnefordeling. Det er et særtrekk ved barnefordelingssaker at barnet selv, som saken i høyeste grad angår, ikke har partsstatus. Det er viktig å ivareta barnets individuelle, selvstendige rettigheter, og det forutsetter at barn anerkjennes som selvstendige individer, både juridisk og menneskelig. Barn må respekteres og høres som aktører med innflytelse over egne liv. FNs barnekonvensjon artikkel 9 sier at barn ikke skal skilles fra foreldrene mot sin vilje, unntatt når det er til barnets beste. Der foreldrene har en konflikt vedrørende barnefordeling, vil det være nødvendig med oppnevning av en sakkyndig talsperson for barnet. SV er opptatt av at barnets rett til samvær med begge foreldrene i henhold til barnekonvensjonen blir ivaretatt. Vi fremmer forslag om at § 43 andre ledd endres slik at ordlyden «vanleg samværsrett» oppheves. Da barneloven ble behandlet sist gang, ble det understreket at vanlig samvær ikke skulle oppfattes som normativt. Dette har likevel blitt normdannende. Vi mener at barnet skal høres og dets mening tillegges vekt, og at bosted og graden av samvær skal vurderes i hvert enkelt tilfelle. Vi vil også påpeke barnets rett til samvær med foreldre, selv om ikke foreldrene har bodd sammen eller har vært gift. Derfor fremmer vi et forslag om at Regjeringa skal utrede og komme tilbake med forslag til endringer i barneloven, slik at foreldre som er gift, samboere eller foreldre som ikke har bodd sammen, blir likestilt i barnefordelingssaker. SV ønsker ikke at det skal settes noen konkret alder for høring av barn, men at den nåværende aldersgrense på tolv år skal oppheves. Barnets rett til å bli hørt om egne synspunkter må vektlegges i samsvar med dets alder og modenhet. Dette er en rett som barnet har, uavhengig av alder. Barnet har rett til å bli hørt i enhver rettslig administrativ behandling som angår barnet. Barnet har rett, men ikke plikt, til å si sin mening. Gode sakkyndige og gode metoder er nødvendig, slik at barnet blir forstått. Det er viktig at barnet forstår at det har en rett, men ikke en plikt, til å uttale seg. For å få dette til på en god måte, er det nødvendig med økt kompetanse og krav om spesialkompetanse og etterutdanning for sakkyndige og jurister som jobber med barn i barnefordelingssaker. SV vil opprettholde adgangen til å få barnefordelingssaker avgjort hos fylkesmannen. Det må være valgfritt for foreldrene om de ønsker å gå til rettsapparatet eller fylkesmannen for å få avgjort barnefordelingssaker. Veilednings- og informasjonsvirksomheten og det overordnede koordinerende ansvaret skal fortsatt ligge hos fylkesmannen. Vi mener derfor det er naturlig at fylkesmannen samtidig kan være vedtaksorgan på feltet, slik at de som ønsker det, kan få ferdigbehandlet sin sak der. Det er høy kompetanse og lang erfaring med denne type saker hos fylkesmannen. Vi er glad for at vi i dag får flertall for forslaget om at Regjeringa skal fremme en lovproposisjon som gir samboende foreldre foreldreansvar på lik linje med gifte. Dette er en god og nødvendig tilpassing til vår nye samfunnsstruktur, hvor over 50 pst. av foreldre er samboere. Det er riktig at dette kommer på plass ved behandling av denne lovendringen, slik at barnekonvensjonens artikkel 9 blir ivaretatt. Den lyder: «Barnet skal ikke adskilles fra sine foreldre mot sin vilje, unntatt når dette er nødvendig av hensyn til barnets beste.» SV tror de endringene som nå er gjort, og fokuseringen på barnet i merknader til endring av denne barneloven, vil gjøre denne loven mer hensiktsmessig for barn og deres foreldre. På vegne av SV tar jeg opp våre forslag. SV vil også stemme mot § 43 andre ledd. Vi vil også subsidiært støtte § 31, etter at vårt forslag nr. 7 har falt. Til slutt: Vi mener faktisk at vi har skjønt innholdet i proposisjonen.