Lars Sponheim (Venstre), 2004-11-25:
Foregående taler, representanten Svein Roald Hansen, hørtes ut som en av sine tidligere partifeller som en gang – under Bondevik I-regjeringen – forskutterte et regjeringsskifte med å si at vi er der allerede. Det er noe som heter at hovmod står for fall. Og jeg tror hr. Hansen gjør opp regning litt for tidlig i denne sammenhengen, fordi Regjeringen er på rett vei. Jeg er overbevist om at mange flere kommer til å se det fram mot valget til neste år. Regjeringen la i oktober fram et godt budsjettframlegg. Alle hovedlinjer er videreført i forliket med Fremskrittspartiet innenfor ansvarlige økonomiske rammer. En god økonomisk styring, en målrettet skattepolitikk og lav rente som følge av denne politikken gir lønnsomme arbeidsplasser. Og lønnsomme arbeidsplasser gir i sin tur flere arbeidsplasser og økt verdiskaping som sikrer velferden. Faktorenes rekkefølge er ikke tilfeldig, men resultater av en villet og målrettet politikk. På områder som er viktige for Venstre, vil det budsjettet som i dag får flertall, føre til en bedre og mer moderne miljøpolitikk, bedre rammevilkår for gründere og småbedrifter og en mer målrettet politikk for dem som faller utenfor. Aldri har det vært brukt mer ressurser på den offentlige velferden enn i dag, og aldri har det blitt brukt mer på bistand og hjelp til verdens fattige. Det må være lov å gi uttrykk for at akkurat denne dagen er også litt spesiell for meg i mitt politiske liv. Da jeg ble valgt til Stortinget for første gang høsten 1993, var kampen mot delingsmodellen hovedsaken min. Jeg husker godt alle de gangene hvor det var ganske ensomt å votere over dette forslaget i stortingssalen. Gjennom Regjeringens budsjettforslag og forliket i Stortinget med Fremskrittspartiet vil Venstres 12 år lange kamp mot delingsmodellen bli kronet med seier – denne usosiale ordningen som etter skattereformen i 1992 rammet småbedrifter med aktive eiere spesielt hardt. En passiv eier ble belønnet av myndighetene med en lavere skatt hvis han ikke gjorde noe annet enn å gå på styremøtene, mens en aktiv eier som stod i hverdagen med sine ansatte, altså ble straffet med en hardere skatt. I et forsøk på å skape millimeterrettferdighet skapte man i stedet kilometervis med urettferdighet. Ja, jeg er nesten fristet til å kalle det dobbelt usosialt! Gjennom fjerning av delingsmodellen og gjennom fjerning av investeringsavgiften, som Venstre og Regjeringen tidligere i denne stortingsperioden har fått flertall for, viser Venstre at vi ikke bare er et parti som kjemper småbedriftenes sak i festtaler og politisk retorikk, men som faktisk leverer resultater som merkes i hverdagen for den enkelte aktive eier. Forslaget til statsbudsjett for 2005 viderefører den landbrukspolitikken som er ført de siste årene. Nødvendig harmonisering og modernisering, samtidig med at det er gitt større handlingsrom for de bøndene som vil satse, gjør at norsk landbruk er mer robust og står sterkere rustet til å møte internasjonale utfordringer enn på lenge. Skal vi lykkes med å ivareta de verdiene som landbruket tilfører det norske samfunnet, må ressursgrunnlaget på bygdene i større grad utnyttes til ulik næringsutvikling og til bosetting for borgere også uten direkte tilknytning til primærnæringene. Det er min ambisjon som landbruksminister fra Venstre både å føre en effektiv strukturtilpasset landbrukspolitikk og samtidig lykkes i modernisering og fornyelse av politikken som føres, med utgangspunkt i det enkelte gårdsbruk. Bare slik lykkes vi i å ha et mangfoldig og bærekraftig landbruk i framtiden. La det imidlertid ikke være tvil om at jeg fortsatt ønsker et desentralisert landbruk med variert bruksstruktur. Det er viktig både av beredskapshensyn og av hensyn til behovet for trygg mat. Landbruket skal ha en viktig plass også i framtidens Norge. For å lykkes er økt mangfold avgjørende. Hver landsdel har ulike muligheter og ulike problemer. Fylker og kommuner må få større anledning til lokal tilpasning av nasjonale virkemidler. De må få større mulighet til å se landbrukspolitikken i sammenheng med øvrig næringspolitikk og ressursforvaltning, som f.eks. reiseliv. For meg og Venstre og Regjeringen betyr det mindre øremerking, færre nasjonale skjemaer, færre og enklere retningslinjer. Det betyr også at regelverket for landbruket på flere områder må bli mindre sært og tilpasses regelverk som gjelder næringslivet generelt. Det følges opp i dette budsjettet. Budsjettproposisjonen for 2005 er også et brudd med en over 100 år gammel tradisjon. Dette er den første budsjettproposisjonen for det nye Landbruks- og matdepartementet. Jeg er ikke i tvil om at matpolitikken kommer til å stå helt sentralt i årene som kommer. Navneskiftet, til Landbruks- og matdepartementet, synliggjør at Regjeringen vil se matpolitikken i en større helhet. En økt fokusering på matpolitikk må være med på å bane vei for utvikling av nye, gode produkter som kan bli merkevarer i en nasjonal strategi for næringsutvikling på matområdet.