Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-03-27:
Den meldingen som behandles i dag, ble lagt fram av regjeringen Bondevik. For å stimulere til debatt om verdigrunnlaget i helsetjenesten ble det etter fremleggelsen utarbeidet et hefte med en del sentrale synspunkter fra meldingen og med spørsmål til ettertanke, samtale og drøfting. Heftet fikk bred distribusjon, og jeg vil gjerne gi en kompliment til den tidligere helseminister for hans initiativ til at debatten om verdier i helsetjenesten ikke begrenses til denne sal, men også er brakt ut til brukerne av og utøverne i helsevesenet. Innstillingen viser at det i hovedsak er bred enighet om det verdisyn som skal legges til grunn for utviklingen av vår helsetjeneste, nemlig respekt for menneskeverdet og dets ukrenkelighet. Når det gjelder synet på verdien av livet før fødselen, blir de politiske skillelinjene tydeligere. Dette får Stortinget anledning til å drøfte nærmere ved senere anledninger, bl.a. ved behandlingen av Ot.prp. nr. 77 for 1999-2000 i april i år i forbindelse med forslaget til lovregulering av bruk av fostervev til medisinske formål og våren 2002 når Regjeringen har lagt fram forslag til evaluering av lov om medisinsk bruk av bioteknologi. For øvrig må jeg understreke at på grunnlag av respekten for menneskeverdet må det viktigste verdimål for helsevesenet være å kunne tilby gode helsetjenester på like vilkår til alle som trenger det, når de trenger det, uavhengig av alder, kjønn, bosted og økonomi. En samlet komite sier seg glad for at vi har fått egne handlingsplaner for psykiatri og kreftomsorg og understreker at det er særdeles viktig at disse planene fra departementets side revurderes årlig, slik at man hele tiden er sikker på at kart og terreng stemmer overens. Komiteen føler seg usikker på at så er tilfellet, og et flertall anmoder Regjeringen om å foreta en årlig revurdering og korrigering av de nevnte planene. Dette gir meg grunn til å minne om at disse planene blir revurdert og korrigert i forbindelse med de årlige budsjettframlegg for Stortinget. Regjeringen står fast på å gjennomføre planene i samsvar med Stortingets vedtak. Opptrappingsplanen for psykisk helse blir fulgt nøye opp, både gjennom årlige rapporteringer og gjennom et eget evalueringsoppdrag til Norges forskningsråd. Justering av virkemidler vurderes jevnlig, med vekt på at helhetlige tjenestetilbud må utformes i samsvar med brukernes behov og på brukernes premisser. Tilbudene må baseres på mest mulig frivillighet og på et normalt liv for brukerne, og slik fremme uavhengighet, selvstendighet og evne til mestring. Når det gjelder Kreftplanen, ble utdanningskapasiteten for radiografer økt da behovet viste seg å være større enn opprinnelig antatt. Utredninger om digital mammografi og radiografutdanning er gjennomført, og det er jevnlig kontakt med fagmiljøer og helseregioner for å fange opp behovet for justeringer. Jeg sier ikke dette fordi alt er såre vel innen de områdene de to handlingsplanene dekker. Tvert imot er det nødvendigvis slik at når det er lagt opp til opptrappingsplaner over flere år for å nå et tilfredsstillende nivå, så vil man ikke nå dette nivået før planene er gjennomført. Men jeg mener altså at det er etablert gode oppfølgings- og rapporteringsrutiner for planene. Komiteens flertall mener det bør vurderes å innføre graderte egenandeler for enkelte lavt prioriterte helsetjenester, og at moderat bruk av egenandeler ikke kommer i konflikt med hensynet til en rettferdig fordeling av helsegodene. Etter mitt syn reiser komiteens flertall her viktige prinsipielle spørsmål i forhold til fordelingen av helsegoder i samfunnet. Som flertallet peker på, vil etterspørselen være nærmest ubegrenset når helsetjenester tilbys helt gratis av det offentlige. Vi vil derfor stå overfor et fordelingsproblem som både prinsipielt og i praksis er meget krevende. Det er heldigvis bred enighet i vårt samfunn om at pris- og markedsmekanismen ikke er egnet til å løse dette problemet. Vi må derfor fortsette å utvikle egnede praktiske metoder for å administrere og fordele knappe helsegoder. Jeg oppfatter det etablerte system med egenandeler i helsesektoren verken som et uttrykk for markedsbasert prissetting eller som en beskatning av helsetjenester. Det bør imidlertid være et viktig signal til oss som vanlige brukere om at tjenestene ikke er helt gratis. Forutsetningen må samtidig være at systemet er kombinert med gode skjermingsordninger, både for kronikere og andre storforbrukere og for dem som av ulike årsaker er ute av stand til å betale egenandelene. Det bør erkjennes at vårt system med egenandeler ikke er perfekt, og at det derfor bør være gjenstand for løpende vurdering. Det er heller ikke uten videre åpenbart at bruken av egenandeler ikke kan komme i konflikt med hensynet til likhet og rettferdig fordeling. Det kan i praksis også være vanskelig å fastlegge hva som skal komme inn under begrepet «lavt prioriterte helsetjenester». Jeg vil be Nasjonalt råd for prioritering i helsevesenet om en nærmere vurdering av disse spørsmålene. Regjeringen blir i forslaget til vedtak bedt om å redegjøre for status og fremdrift for opprettelse av kliniske etikkomiteer ved alle sentral- og regionsykehus. Jeg har merket meg komiteens argumenter for slike komiteer, og vil komme tilbake til Stortinget med en redegjørelse for dette i forbindelse med statsbudsjettet for 2002. Jeg har også merket meg at komiteens flertall ser positivt på et samarbeid mellom helsetjenesten og Kirken. Jeg har hatt møter med flere av Kirkens organer og i den forbindelse også fastlagt at det skal holdes årlige kontaktkonferanser mellom Kirken og departementet om hvordan en best kan møte utfordringene i helsetjenesten. Den første konferansen finner sted senere i år. Jeg vil samtidig legge stor vekt på utviklingen av kontakt og samarbeid med andre trossamfunn og med andre frivillige organisasjoner om tilsvarende spørsmål. Regjeringen blir også bedt om å vurdere å opprette et geriatrisk forskningsprogram med hovedvekt på anvendt pasientnær forskning i regi av Norges forskningsråd. Jeg har også merket meg flertallets understrekning av betydningen av å videreføre Programmet for aldersforskning i Tromsø, og vil komme tilbake med en redegjørelse for disse spørsmålene i statsbudsjettet for 2002. I det tredje forslaget i innstillingen blir Regjeringen bedt om å legge fram en stortingsmelding om alternativ medisin, med utgangspunkt i Aarbakke-utvalgets innstilling. Jeg mener det er god grunn til å styrke innsatsen innen alternativ medisin, bl.a. ved økt forskning og gjennom samarbeid med andre land. Jeg legger i denne forbindelse stor vekt på samarbeidet med Norges forskningsråd og med Nasjonalt kompetansesenter for alternativ medisin ved Universitetet i Tromsø. Også på dette området er det viktig at frivillige organisasjoner, brukererfaringer mv. trekkes aktivt inn i arbeidet. Det vil bli lagt vekt på dette i det videre arbeid med de spørsmål komiteen her tar opp. Den store grad av enighet som fremkommer i komiteinnstillingen om verdigrunnlaget for helsetjenesten, er et godt fundament for nye helsereformer, og ligger også til grunn for Regjeringens forslag om statlig overtakelse av spesialisthelsetjenesten. Helsepolitikkens solidariske målsettinger skal opprettholdes og videreutvikles, og helsetjenesten skal fortsatt være under politisk styring og kontroll. Komiteen legger til grunn at helsepolitikken skal bygge på respekt for menneskeverdet og sørge for en rettferdig fordeling av rettigheter og plikter, likeverd og lik tilgang til tjenestene og en styrket rettsstilling for den enkelte bruker. En videreføring av dette verdigrunnlaget forutsetter etter min vurdering også en videreføring av det ubegrensede offentlige ansvar for tilbudet av helsetjenester i samfunnet, med avgjørende vekt på offentlig eieransvar og finansiering. Innenfor rammen av et slikt ubegrenset offentlig ansvar er det viktig å utvikle et bedre og mer omfattende samspill med private aktører i helsesektoren. Dette skal skje uten at det innebærer noen kursendring i retning av privatisering av det offentlige helsevesen eller en markedsorientering hvor den enkeltes private kjøpekraft blir avgjørende for tilgangen til helsetjenestene.