trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-15:
Jeg skal se vekk fra at den selvutnevnte kapitalisten Lundteigen presterte å omtale liberalisme og det å være liberalist i negative ordelag. Men vi ser en historisk dreining i politikken denne høsten. Skattedebatten og finansdebatten har lært oss at Senterpartiet ønsker å øke skattene mer enn Arbeiderpartiet. Det kan iallfall ikke jeg huske har skjedd før. Det er mulig at representanten Lundteigen av naturlige årsaker kan huske litt lenger tilbake i tid enn hva jeg kan, men jeg tror at dette er historisk. Det spesielle med dette er at det siste året har Senterpartiet forsøkt å framstå som et mer høyrevennlig parti, på tross av at en har beholdt den samme sosialistiske politikken. Spørsmålet mitt er om sannheten nå er at Senterpartiet står til venstre for Arbeiderpartiet.
Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-15:
Nå bekreftet vel Lundteigen at han har en bedre hukommelse enn jeg – jeg kan i hvert fall ikke huske det som skjedde i 1935. Men det er nå sånn at denne regjeringen har kuttet skattene. Vi har faktisk kuttet skattene så mye at en vanlig familie nå sitter igjen med 10 000 kr mer enn de gjorde før vi kom i regjering. Det er flere representanter fra venstresiden som betegner dette som småpenger, eller lommerusk – at dette er penger som ikke monner. Jeg mener at en krone mindre i skatt er ikke en krone mindre til velferd, det er en krone mer til fritidsaktiviteter, til klær og til ferier for barnefamilier. Mitt spørsmål blir om Lundteigen også mener at 10 000 kr er småpenger og lommerusk.
Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-15:
SV snakker mye i sine innlegg om kutt som de er imot, men det er flere kutt SV har stått for i denne salen. Flere ganger har det vært debatt om avkortingen for gifte og samboende pensjonister, og Sosialistisk Venstreparti gikk høyt på banen og var mot at regjeringen reduserte avkortingen, som medførte at gifte og samboende pensjonister får 8 000–9 000 kr mer. Siden SV støtter dette prinsippet om avkorting, er mitt spørsmål: Er det aktuelt for SV å innføre avkorting av sykepenger, dagpenger eller på andre områder, eller er det kun landets pensjonister som skal straffes på grunn av at de er gifte eller samboende?
Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-15:
Det sies at man skal høre mye før ørene faller av. Det var et ordtak jeg begynte å tenke på i løpet av denne debatten – når Arbeiderpartiet drar inn arbeidslivskriminalitet, gjør seg høye og mørke og sier at regjeringen ikke satser nok på dette, og at Arbeiderpartiet har svaret. En av de største forskjellene mellom Arbeiderpartiet og regjeringen er faktisk at man ønsker en større satsing på arbeidslivskriminalitet. Vi synes også arbeidslivskriminalitet er et veldig viktig område. Det å bekjempe både det og svart arbeid handler om at de som opptrer urettferdig og useriøst, ikke skal utkonkurrere de andre. Det går på at alle som skal betale skatt, bør betale skatt. Det er også slik at hvis alle de som skulle betalt skatt, hadde gjort det, kunne alle vi andre betalt litt mindre. Men det jeg reagerer på, er at når det gjelder den ekstra satsingen som Arbeiderpartiet sier de skal gjennomføre, og når de samtidig retter kritikk mot regjeringen, må en ha med seg historikken og fakta her. En har gått fra null – ikke et eneste ett – arbeidslivskriminalitetssenter til syv, og først nå, når det er syv stykker, kommer Arbeiderpartiet og er indignert over at man ikke har klart å få på plass flere. Det er, med respekt å melde, svært lite troverdig. Arbeidslivskriminaliteten har blitt mer omfattende. Den har blitt grovere og mer sammensatt. Det er også en internasjonal dimensjon i dette, som kanskje ikke var like tydelig før. Det er derfor vi har styrket innsatsen på dette området og nå er mye bedre koordinert. Det er derfor vi har kommet opp med ideen om å samle mye av kompetansen i disse arbeidslivssentrene for å stanse den negative utviklingen. Det har gjort at både politiet, Skatteetaten, Nav, Arbeidstilsynet og andre etater kan samarbeide mye bedre og mer effektivt enn før. Jeg tror at Arbeiderpartiets og resten av opposisjonens kritikk av og til hadde gjort seg litt bedre hvis de noen ganger kunne si at Norge er bra, at det er godt jobbet, og at regjeringen har gjort noe positivt ved å opprette disse syv sentrene. Da tror jeg at folk der ute hadde lyttet litt bedre de gangene Arbeiderpartiet og andre kom med kritikk, mens det nå framstår som at uansett hva regjeringen gjør, må det kritiseres – for det er viktigere å komme med kritikk enn å komme med en alternativ politikk.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Jeg tror vi først må avklare at Per Olaf Lundteigen ikke var til stede i 1935. Men det kunne være fristende å spørre om Per Olaf Lundteigen ser noen positive elementer i EØS-avtalen, om det finnes noe i hans hode som han synes er positivt ved den. Men la nå det ligge. Nå er vi innenfor arbeids- og sosialfeltet. Jeg hører Lundteigen prate med klar og konsis utestemme, og han har levert et forslag – sammen med Sosialistisk Venstreparti – om en garanti for VTA-plasser. Hvorfor mener representanten Lundteigen at en slik garanti vil være et konstruktivt bidrag til å skaffe flere VTA-plasser?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
For å dykke litt mer i det som representanten Lundteigen brukte bare 14 sekunder på å si noe om, VTA-plasser: Er det ikke slik – hvis en får den såkalt sømløse overgangen som Lundteigen her snakker om – at det fort blir en sovepute, at en blir værende innenfor de VTA-plassene, i stedet for at en kanskje bidrar til å hjelpe denne ungdommen raskere ut i et yrkesaktivt liv? Er ikke det en fare med det forslaget som Lundteigen har fremmet i dag? Selvfølgelig vil jeg tro at han ikke mener det, men det kunne vært interessant med en refleksjon rundt akkurat det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
SV er rask med å kritisere den manglende varmen i borgerlig budsjettsamarbeid. Det gjentas til stadighet. Men med denne budsjettenigheten leverer vi en økt inntektsgrense for rett til gratis kjernetid i barnehagen, 533 500 kr fra 1. august 2018. Er ikke dette en endring som SV kanskje i større grad burde applaudert istedenfor å kritisere?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Som representanten Hansen vet, er det slik at om vi skal ha nok til kommende generasjoner over tid, er vi nødt til å målrette de velferdsordningene vi har. Vi har hele tiden sagt at vi i forbindelse med sykepengeordningen vil skjerme dem som er kronisk syke, men vi har ikke kommet dit hen at vi har landet dette ennå. Det har vi ikke gjort i denne sal heller. Vi har hele tiden, når det gjelder sykepenger, sett det i et generasjonsperspektiv, for hvis vi ikke er villige til å se på de velferdsordningene vi har, over tid, vil vi heller ikke ha nok til de kommende generasjonene. Det tror jeg for så vidt at Hansen er enig i.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Inngangen til spørsmålet fra representanten fra SV er slik jeg på mange måter hadde forventet. En kunne for så vidt kanskje ha et håp om at representanten fra SV fikk med seg det jeg spurte hennes medrepresentant om i en tidligere replikkveksling, om hva som er et målrettet, raust system. Vi gjør det bedre, ikke minst for de fattigste eller de som har de laveste inntektene, ved f.eks. å heve beløpsgrensen til 533 500 kr for å få gratis kjernetid. Men ut fra mitt spørsmål skjønner jeg at det også er feil for representanten Andersen. Det er dog sånn at vi skal fordele verdier. Det betyr at vi må ha noen verdier å fordele. Hvis vi strammer inn overfor det næringslivet som representanten Andersen tydeligvis er så imot, blir det lite verdier å fordele til offentlig velferd.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Jeg hører at representanten fra Sosialistisk Venstreparti mener at det målrettede tiltaket som vi sammen med Kristelig Folkeparti og regjeringen fikk til – å øke grensen for gratis kjernetid til 533 500 kr – er ingen ting. Etter min mening er det et svært målrettet tiltak. Så er det sånn, og jeg respekterer det, at jeg og representanten Andersen er uenige i spørsmålet om verdier må skapes før de kan brukes, i dette landet. Jeg skjønner at det på mange måter er mantraet til representanten Andersen. Men der er jeg og representanten uenige. Jeg mener at vi er nødt til å skape verdier før vi har noe å fordele til alle, og det er nettopp det Venstre har vært med på i denne perioden.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Jeg får prøve å svare en gang til. Jeg tror vi er nødt til å skape noen verdier ved å ha et næringsliv som skaper de verdiene. Der skjønner jeg at representanten Andersen og jeg er uenige. Det er interessant når representanten drar inn dette med kompetanse for å skape flere verdier og ikke minst skape den veiledningen som de som faller utenfor, har en viss mulighet til å benytte seg av. Da tenker jeg på de debattene jeg og representanten Andersen hadde i vår, om kommunestruktur, som hadde gitt muligheter til enda bedre fagkompetanse rundt omkring i norske kommuner. Også der er representanten Andersen og jeg uenige, for det ønsket ikke representanten Andersen. Det er på mange måter det samme her i dag. Vi skal altså ikke skape verdier før vi fordeler dem, etter SVs mening. Det synes jeg er merkelig, og der er vi uenige, jeg og representanten Andersen.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Mange tiltak har selvfølgelig betydning, men det grunnleggende som jeg og representanten er uenige om, er synet på det private næringsliv. Vi har heller ikke vært helt enige om hvordan vi skal sikre den kompetansen ute i hele Norge. Samme representant fra Sosialistisk Venstreparti var veldig imot at vi skulle få bredere kompetanse innenfor norsk barnevern osv. da vi hadde disse debattene i vår, og gikk imot kommunesammenslåing. Der hadde vi hatt mulighet til å gi bedre fagkompetanse, bedre muligheter til å sikre dem som faller utenfor systemene, og også større muligheter innen det norske arbeidslivet – inkludert dem som har en annen nasjonal bakgrunn enn det vi har.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Representanten Lundteigen – for å starte der – kalte kriminelle for «fagfolk i sitt fag», og det utbroderer på mange måter representanten Moxnes videre. Det er det ingen som er uenig i at en er nødt til å slå hardt ned på, når vi har det som vi kan kalle kriminelle fagfolk i sitt fag – ikke minst Arbeidstilsynet og andre. Men jeg kunne tenke meg å bore litt mer i det representanten nevnte i sitt innlegg om faste ansettelser. Det er dog slik i arbeidslivet at det er lettere å komme inn, ikke minst for ungdom – og jeg er ikke uenig i at faste ansettelser definitivt er det vi alle hegner om. Men hvordan ser representanten Moxnes for seg at en skal få ungdom inn i et arbeidsliv der det innenfor kommunal sektor ofte bare tilbys 10–15-pst.-stillinger? Er det ikke da nettopp mulighet til å komme inn på andre måter enn bare ved faste ansettelser?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Men er det ikke da slik at nettopp det å komme seg ut og få foten innenfor arbeidslivet for ungdom, gjør det lettere? Kan ikke det som representanten Moxnes nå prediker, på mange måter være et stengsel for nettopp ungdom uten arbeidserfaring, som kanskje ikke får tilbud om en heltidsstilling, men at de nettopp får muligheten til å komme inn i arbeidslivet gjennom en midlertidig ansettelse e.l.? Er det ikke det som gir muligheten, når vi ser at ungdomsledigheten kanskje er den som stiger mest? Hadde det ikke vært en idé å se på litt annet enn at en skal ha statlig overtakelse av alt mulig, som også representanten prediket litt tidligere i dag?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Venstre har lenge kjempet for fosterforeldres rettigheter. Min kollega Terje Breivik har vært en utrettelig spørsmålsstiller, og vårt representantforslag om å innføre økonomisk sikkerhet og forutsigbarhet for fosterforeldre som mottar ytelser fra Nav, dannet grunnlaget for den bedringen vi i dag ser. Vi er ikke i mål, og den 11. mai 2017 ble det gjort et anmodningsvedtak, basert på et forslag som var ført i pennen av tidligere stortingsrepresentant for Venstre, Sveinung Rotevatn: «Stortinget ber regjeringa snarast innføre ei overgangsordning for fosterforeldre på trygdeytingar, som sikrar at dei ikkje tapar økonomisk på å vere fosterforeldre. Ordninga skal gjelde fram til eit nytt regelverk for fosterheimar er på plass.» Vedtaket sier «snarest», og i regjeringens budsjettforslag er det innført en overgangsordning for mottakere av arbeidsavklaringspenger og dagpenger. Dette er et godt steg i rett retning, men vi er ennå ikke i mål. Uføre personer med overgangsstønad, etterlattepensjon og uføretrygd er ikke omfattet av den nye overgangsordningen. Forutsetningen for anmodningsvedtaket var at ingen fosterforeldre skal oppleve et netto tap av trygdeytelser gjennom å være fosterforeldre. Slik det er i dag, vil fosterforeldre som blir uføretrygdede, fortsatt tape støtte ved å fortsette som fosterforeldre. Vi trenger fosterforeldre, det gir trygge havner til de ungene som trenger det mest, og derfor har vi kjempet for å få på plass en overgangsordning. Overgangsordningen er nå på plass, og jeg opplever at regjeringspartiene er enige med oss i at det må endres i løpet av 2018, slik at vi oppfyller hensikten med Venstres forslag som førte til anmodningsvedtaket: at ingen skal tape trygdeytelser. Dette hersker det borgerlig enighet om, og det skal vi gjennomføre i løpet av 2018. Vi skal ære våre fosterforeldre, ikke svekke dem. Derfor har vi fått på plass en overgangsordning for dem som mottar dagpenger og arbeidsavklaringspenger, og derfor skal vi også innføre en ordning for de resterende trygdemottakerne innen 2018. Dette er min og Venstres ambisjon. En stemmeforklaring for i dag: Siden vi ikke sitter i komiteen, er det gitt beskjed om hva vi skal stemme på av det som foreligger av forslag og komitéinnstillinger i dag. Men i tillegg til de løse forslagene kommer vi til å stemme kun på vårt eget forslag.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-15:
Vedrørende forslaget fra Arbeiderpartiet, som jeg først så i dag, har jeg brukt litt tid på å tenke igjennom implikasjonene av dette. Jeg skulle gjerne hatt det til utredning, spesielt for å se på hva det impliserer for personvernet. Det skjønner jeg at forslagsstilleren ikke er villig til. Intensjonene støtter jeg fullt og helt, selv om jeg ikke helt klarer å se hva dette kan implisere for personvernet. Venstre kommer da til å støtte forslag nr. 11, fra Arbeiderpartiet.
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2017-12-15:
Å forhindre at ungdom blir gående passive er noe av det viktigste vi kan gjøre. Ungdom som står utenfor skole og arbeidsliv, må fanges opp tidlig. Vi vet at det blir vanskeligere å komme inn i arbeidslivet dess lenger utenforskapet varer. Derfor satser regjeringen 100 mill. kr på en forsterket ungdomsinnsats i budsjettet for 2018. Så ser jeg at i SVs alternative budsjett skal en i stedet for regjeringens ungdomsinnsats ha en såkalt ungdomsgaranti, som sikrer unge under 25 år arbeid, aktivitet eller kvalifisering innen tre måneder. Mitt spørsmål er: Hvordan skal SVs garanti egentlig fungere, og hva er den praktiske forskjellen på denne garantien og regjeringens ungdomsinnsats?
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2017-12-15:
Denne ungdomsinnsatsen til regjeringen erstatter tre tidligere garantiordninger fra forrige regjering, som ikke fungerte. Det var bl.a. en rapport fra FAFO i 2015 som slo fast at ordningen burde vært utformet på en helt annen måte. Det er det regjeringen nå har gjort noe med, og så langt viser ungdomsinnsatsen lovende resultater. Vi ser at ungdom ikke bare får en aktivitetsplan, men de får et individuelt tilpasset arbeidsrettet tilbud og prioriteres enda raskere i Nav. Det jeg egentlig lurer på, er hva det er med denne nye garantien til SV, som åpenbart skal fungere på en helt annen måte enn de tre garantiene fungerte under forrige regjering.
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2017-12-15:
Det er en ganske voldsom «mismatch» mellom liv og lære når man hører på veldig mange av de innleggene som kommer fra opposisjonen, og kanskje særlig fra Arbeiderpartiet, i denne debatten. For eksempel kommer det representanter opp på talerstolen her og viser nesten harmdirrende til at det nå er 70 000 ungdommer som står helt utenfor arbeid eller utdanning. Det de ikke sier, er at hele veksten kom under de rød-grønne. Det var under de rød-grønne at man fikk en voldsom vekst, for fra 2008 til 2013 ble det 23 000 flere ungdommer som falt helt utenfor arbeid eller utdanning. Under denne regjeringen har det tallet faktisk stått ganske stille, så i så fall må kritikken mot oss være at vi ikke i tilstrekkelig grad har klart å rydde opp etter den veksten som var under de rød-grønne. Så blir det snakket om evnen til å skape jobber og redusere utenforskapet i Norge. Da har mange representanter vært her oppe og vist, nostalgisk, til jobbveksten under de rød-grønne. Men det ble ikke skapt norske jobber under de rød-grønne – disse 355 000 arbeidsplassene var nesten utelukkende utenlandsk arbeidskraft. Når utfordringen nå er å klare å redusere utenforskapet i Norge og få flere i Norge inn i jobb, kan det vanskelig være en veldig god oppskrift på hvordan vi skal løse den utfordringen. Representanten Arild Grande snakker om konkurransekraft – denne regjeringen er den største trusselen mot den norske modellen og vår konkurransekraft, uttalte representanten Grande. Ja, det er også en fornekting av dimensjoner. Daværende sjeføkonom i Nordea, Steinar Juel, uttalte i 2013 at Norge aldri tidligere hadde opplevd en så sterk forverring av konkurranseevnen som i årene etter 2005, da Norge falt fra femteplass til tiendeplass på listen over de land som det er best å drive næringsvirksomhet i. Vi får høre en voldsom indignasjon over at vi ikke har prioritert like mange nye Akrim-sentre som f.eks. Arbeiderpartiet i dette budsjettet. Men hvor mange var det under de rød-grønne? Da var det null. Det er under denne regjeringen det er opprettet totalt syv nye Akrim-sentre – to nye bare i år. Så helt til slutt til representanten Karin Andersen, som ikke skjønner logikken bak skattelette på den ene siden og arbeidslinje på den andre siden: Logikken er veldig enkel – jobb lønner seg. Folk som er i jobb, skal vite at det lønner seg mer enn ikke å være i jobb. Folk som ikke er i jobb, skal vite at det hadde lønt seg å være i jobb. Og folk som ønsker å skape nye jobber, skal også vite at det lønner seg. Det er en veldig konsekvent og logisk sammenheng i vår politikk på dette området.
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2017-12-15:
Det var til representanten Christoffersen: Arbeidsinnvandring er fint – jeg har aldri sagt noe annet enn det – det trenger norsk økonomi. Men i en debatt om hvordan vi skal redusere utenforskapet i Norge og få flere av ungdommene under 30 år i Norge som står og venter på å komme inn i arbeidslivet, inn i arbeidslivet, hjelper det jo ikke å vise til en historie om arbeidsinnvandring. Det er ingen ungdommer i Norge som får jobb av at det blir mer arbeidsinnvandring. Så her viser Arbeiderpartiet til en historie som ikke tjener saken deres i dette aktuelle tilfellet. Helt til slutt til representanten Karin Andersen: SV er veldig stolte av at de har veldig mange bedrifter med en post på statsbudsjettet. Jeg synes ikke det er så imponerende. Jeg vil ha flere bedrifter som bidrar inn til statsbudsjettet.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-12-15:
Det er nå avklart at Venstre skal gå i forhandlinger med regjeringen med sikte på å gå inn i regjeringen. Da dette ble klart, sa partileder Trine Skei Grande at de gikk inn i regjeringen for å gjennomføre «det store sosiale prosjektet som er den frihetsreformen Norge trenger». Det skulle bli en grønnere, rausere og mer sosialliberal regjering med Venstre inne. Hvordan passer Venstres programforslag om kutt i sykelønnen, forkledd som harmonisering med dagpengenivået, inn i dette store prosjektet?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-12-15:
Forslaget om å innsnevre grunnlaget for dagpenger for dem med noe løs kontakt til arbeidslivet, blir avvist gjennom budsjettforliket. Men det varsles omkamp. For det står nå i merknadene, hvor man viser til avtalen, at regjeringen i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre skal komme tilbake med forslag til endringer som styrker arbeidslinjen. Det er det samme argumentet regjeringen brukte for det forslaget som ble lagt fram. Så jeg vil bare varsle at Arbeiderpartiet vil fortsette kampen mot å svekke dagpengegrunnlaget om man kommer tilbake med tilsvarende eller et annet forslag som betyr svekkelse. Så sa representanten Heidi Nordby Lunde i sitt innlegg at staten skal ikke være alt for alle, men for dem som trenger det mest. Nei, staten skal ikke være alt for alle, men staten skal være noe for alle. For staten er det politiske redskapet vi skal bruke for å beskytte, gjennom lov og tilsyn, mot f.eks. sosial dumping og arbeidslivskriminalitet – for å holde oss til det som er komiteens arbeidsområde. Staten skal sikre utdanningsmuligheter og helsetjenester for alle. Det skal ikke gjøres mange endringer i de viktige bærebjelkene i denne samfunnsmodellen før det knaker og ryker. Øker forskjellene, og svekkes organisasjonsgraden i arbeidslivet, vil det svekke muligheten til å bekjempe sosial dumping og arbeidslivskriminalitet. Økte forskjeller vil undergrave den tilliten som vi har i det norske samfunn, og som er viktig. Modellen må vedlikeholdes og pleies, og den må styrkes i møte med nye utfordringer. Til slutt: Komiteens leder sa i sitt innlegg – eller det var kanskje i replikkordskiftet – at de også fokuserer på dem som ikke er organisert. Det som Fremskrittspartiet ikke tar inn over seg, er maktforholdet mellom ansatt og arbeidsgiver. Jeg vil anbefale at man leser Parat-leder Hans-Erik Skjæggeruds artikkel i Dagens Næringsliv i går, om styrkeforholdet mellom arbeidstaker og arbeidsgiver. Parat, som ikke er det største forbundet, har 14 jurister som arbeider med arbeidslivsspørsmål. Og det er klart at de som er organisert i Parat, har en mye større tyngde overfor arbeidsgivere enn de som står alene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Jeg merker meg at Venstre bruker begrepet «rausere» i sin retorikk. Det vi har sett de siste fire årene, er jo en veldig raus politikk. Det ene er at man bruker vanvittig mye mer penger enn noen har gjort før, og man har hatt svært rause skattelettelser til mennesker med svært høye formuer og svært høye inntekter. Det andre er at det har vært en ganske målrettet kuttpolitikk mot de mest vanskeligstilte, som bl.a. sliter med å få fotfeste i arbeidslivet. Jeg kunne tenke meg å spørre representanten fra Venstre om han kan definere litt nærmere den rausheten som han mener at denne regjeringen og Venstre skal bidra til framover. Er det en politikk i den samme retningen, der forskjellene skal øke, de mest vanskeligstilte skal bære byrdene og de rikeste få mer?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Da kan jeg spørre representanten fra Venstre om han har lest OECDs rapport fra 2014. Der oppfordrer OECD Norge til en bedre fordeling, at man skal øke skattene for dem som har mest, lette dem for dem som har minst, og bedre ytelsene til dem som har minst. Da konkluderer OECD med at vi vil få økt verdiskapingen i Norge med ca. 9 pst. Det er ingen motsetning mellom å bistå bedre dem som har et vanskelig liv, og verdiskaping. Tvert imot – hvis vi deler mer, skaper vi mer, for da vil mennesker som har et vanskelig liv, klare å bruke sine krefter på f.eks. å skaffe seg kompetanse, slik at de kan få en jobb etter hvert. Mener representanten fra Venstre at OECD farer med tull?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Jeg spurte representanten om han var uenig med OECD, som har konkludert med at hvis vi har en mer rettferdig fordelingspolitikk, vil vi også skape mer. Det kommer av at når folk som har det vanskelig, klarer å få endene til å møtes, bruker kreftene sine på å skaffe seg kompetanse og kanskje komme på beina, er det flere som vil bidra i verdiskapingen. Vi har spurt regjeringen gang på gang om å dokumentere hvordan de økte skattelettene til de aller rikeste bidrar til den verdiskapingen som representanten tydeligvis er opptatt av. Det har de ikke kunnet gjøre. Tvert imot er OECD enig med SV i at skatten til dem som har mye, bør økes, nettopp fordi man da klarer å skape den velferden som gjør at flere kan delta i verdiskapingen. Spørsmålet gjentas: Mener representanten at OECD tar helt feil?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Jeg registrerer at representanten ikke vil svare på spørsmålet, verken om OECD eller det faktum at regjeringen ikke har kunnet dokumentere – eller det er ikke mulig å dokumentere – at denne typen skatteletter virker når det gjelder å skape de verdiene som representanten nevner. I tillegg har vi nå fått høre at det selvfølgelig er kommunesammenslåing som skal bidra til mindre fattigdom. Jeg tror vi er enige om at mange mangler kompetanse for å kunne få en jobb i dag. Da vil jeg spørre representanten: Mener representanten det er feil, det SV gjør når vi sikrer tiltak for flere av dem som i dag mangler kompetanse og står utenfor arbeidslivet, f.eks. innvandrerkvinner, som representanten nå har vært med på å sikre ikke får tilgang på Jobbsjansen mer, fordi man har endret regelverket? Er det tiltak som ikke har betydning for at flere kan komme inn i arbeidslivet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Jeg synes Kristelig Folkeparti fortjener ros for mange av de kampene de har tatt mot regjeringens usosiale kutt, og man har vunnet en del av dem. En av de siste og viktige symbolsakene vi har jobbet med de siste ukene, er saken om pleiepenger. Vi i SV hadde håpet at vi kunne få avklart dette nå, men vi registrerer at det skal være en runde til på det, og Kristelig Folkeparti har påtatt seg et stort ansvar ved å sikre at dette blir slik flertallet i Stortinget ønsker. Ett av de punktene som har vært problematiske, er at statsråden og regjeringen helt systematisk har feilinformert om en endring som ble gjort, nemlig at før  kunne du få en ny pleiepengeperiode når barnet ditt ble dødssykt – for hvilken gang – uten at det nødvendigvis var registrert som en ny sykdom, men at det var den samme, varige lidelsen. Kan Kristelig Folkeparti bekrefte at de ønsker at ordningen på dette punktet skal være slik som den var før?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Dette svaret ga grunn til uro, for det jeg spør om, er en ordning som lå i pleiepengeordningen før. Den gruppa som pleiepengeordningen opprinnelig var laget for, hadde denne muligheten. Når barnet ble sykt – om igjen og om igjen, kanskje opp gjennom hele barndommen – visste de at de hadde rett til pleiepenger hvis barnet måtte ligge på sykehus og det kanskje var fare for at barnet døde. Denne ordningen er endret i den nye, så dette er ikke noe som trenger å utredes på nytt. Dette har vært sånn før. Det er et hull man har laget i den nye ordningen, der det nå kreves at det må være en ny  sykdom som oppstår, noe det jo ikke er for mange av disse barna som dessverre opplever dette. Det handler om at mor og far skal kunne stå i jobb, men kunne vite at de er trygge på å ha pleiepenger når de må være med barnet sitt i en slik situasjon, kanskje for – ja, jeg vet ikke for hvilken gang. Er det vanskelig for Kristelig Folkeparti å konkludere på dette punktet nå?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
En av de bekymringsfulle utviklingene vi ser nå, har vi nå fått tall for, nemlig at inntektene til dem i Norge med små inntekter, faller. Det er første gang siden 1990-tallet. Det betyr at mange flere kommer til å slite med å kunne forsørge seg på sin egen inntekt. Noe av dette er knyttet til det presset og den sosiale dumpingen som foregår i arbeidslivet, i tillegg til regjeringens skattepolitikk, der de gir store skatteletter til dem med høye inntekter, og bare noen småkroner hver dag til dem som tjener lite. Da er spørsmålet til regjeringen: Når de ser de alvorlige effektene av f.eks. arbeidsinnvandring og sosial dumping, er de da enig i at det trengs flere tiltak mot sosial dumping, ved f.eks. å øke overtredelsesgebyret mye, slik at det ikke lønner seg å underbetale folk?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
Det er ikke tvil om at vi har muligheter til å skape arbeidsplasser vi kan leve av i framtida i Norge, hvis vi velger å bruke pengene og innsatsen på det. Det er ingen som har brukt så mye penger noen gang, heller ikke av oljeinntektene, som denne regjeringen. Samtidig er det bare den økonomiske eliten som unngår kutt. Det er en helt systematisk omfordeling regjeringen driver med. De bruker opp framtidas penger og gjør dem som har mye, enda mer velstående, uten at det er et eneste bevis for at det skaper arbeidsplasser. Det vi vet, er at det skaper forskjeller. Det er gitt 160 ganger så mye i skattelettelser til dem med store formuer som til vanlige folk. Også de som ikke har inntekt, opplever kutt. Jeg registrerer at statsråden også i dag sier at man skal motivere til arbeid. Det har jeg hørt mange ganger. Jeg hører regjeringen si det om og om igjen. Men hvorfor er det sånn at man tror at de som har mye, motiveres av å få skattelette og mer, mens de som ikke har nåla i veggen og knapt vet hvordan de skal fylle kjøleskapet, liksom skal motiveres og klare seg bedre hvis de må ligge i uro hver eneste natt over at de ikke klarer å betale regningene sine. Det er ikke slik. Det er usant at vi ikke kan gjøre noe med fattigdommen. Det er usant at vi ikke har råd, og det er usant at det vil skade økonomien og viljen til å bidra. Tvert imot er det slik at hvis man hjelper folk i en vanskelig situasjon til å kunne klare seg, er det det som gjør at de klarer å samle kreftene om f.eks. å skaffe seg kompetanse. Der mener SV at vi må øke innsatsen kraftig – både med å løfte inntektene til disse familiene og innsatsen for at de skal skaffe seg kompetanse. Jeg er veldig overrasket over at regjeringspartiene ikke er med på en del av flertallsforslagene fra komiteen, f.eks. om hvordan man, når man går på ulike ytelser, skal kunne få hevet kompetansen sin. Det burde man få. Man burde få det lenger, og man burde få en tålmodig innsats. Alle snakker om det høykompetente arbeidsmarkedet, men det er jo ikke slik at man får jobb hvis man ikke har den kompetansen arbeidsgiveren trenger. Det er mulig å gjøre noe med fattigdommen. Det spørs bare hva vi vil bruke pengene på. Hvis vi bruker pengene på å løfte dem som har det vanskelig, vil færre bli fattige, flere vil klare seg mye bedre, og økonomisk vil landet komme ut i pluss.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-15:
I SVs budsjett, der vi bruker mindre oljepenger enn regjeringen, bruker vi vesentlig mer penger på å skape nye grønne arbeidsplasser og på å støtte de bedriftene som skal opp å stå. Vi styrker de vanskeligstilte familiene, særlig barnefamiliene, med f.eks. de tre B-ene – barnetrygd, bostøtte og barnetillegg for de uføre. Dette vet vi ville gjøre at flere av dem, og barna deres, kunne klare seg godt – og at de kunne komme i arbeid. Men jeg registrerer at dette er et ideologisk skille, og at høyresida fremdeles driver med denne ideologien der de tydeligvis mener at det er forskjell på folk, moralsk devaluering av vanskeligstilte mennesker, som må ha pisk hvis de skal gidde å legge noen pinner i kors, mens de aller rikeste blant oss skal få skatteletter i millionklassen uten at det blir stilt ett eneste krav til resultat ut fra de pengene. Det er ingen «trickle-down»-effekt, den eksisterer ikke. Dette fører til større forskjeller. Slik er det også på arbeidslivssiden. Jeg kunne ha snakket om de arbeidslivssentrene vi opprettet da vi satt i regjering, det er ingen som er uenig i det, det var flere som ble opprettet da. Men når det gjelder sosial dumping, stemte Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre imot alle de viktige tiltakene mot sosial dumping da vi satt i regjering. Det gjaldt innsynsrett, det gjaldt solidaransvar, og det gjaldt f.eks. kollektiv søksmålsrett, som de igjen har plukket bort. Og hva er det som er viktig med den? Jo, det er når en står alene i et arbeidsforhold der en opplever at en ikke får den lønningen eller den pensjonen en skal ha, eller det er snusk og fanteri, og så skal en sjøl, som midlertidig ansatt, kanskje til og med innleid, måtte ta den saken med arbeidsgiver. Hvis vi vil ha ordnede forhold på arbeidsmarkedet, må vi gi denne typen virkemidler til fagbevegelsen, slik at de kan ta denne kampen, for den enkelte klarer jo ikke å stå i dette alene. Det er forskjell på makt mellom ulike grupper og ulike mennesker i samfunnet. Hvis vanlige folk skal kunne ha mulighet til å opprettholde lønns- og arbeidsvilkår i det arbeidslivet vi har, er vi nødt til å ha ordninger som gjør at fagbevegelsen kan gjøre noe, både når det gjelder å ha innsyn, og når det gjelder å kunne stå opp i en sak, hvis en arbeidsgiver bryter reglene. Jeg registrerer at denne regjeringen flytter både maktforhold og økonomiske virkemidler til den rikeste eliten og tar fra de mest vanskeligstilte. Og det er en retning SV er uenig i.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-15:
Jeg går ut fra at representanten sikter til en del forslag som nå er levert til behandling når det gjelder midlertidige ansettelser og innleie av arbeidskraft. Jeg registrerer at det også er veldig ulikt syn i opposisjonen. Det er levert mange forskjellige forslag om dette. Jeg kan love representanten Lundteigen at vi er veldig opptatt av spørsmålet. Ja, vi ønsker et ansvarlig og anstendig arbeidsliv. Vi har en god dialog både med fagbevegelsen og med arbeidsgiversiden i dette. Vi registrerer også at departementet ved statsråden har inntatt en aktiv linje, og at det kommer saker om dette til Stortinget. Vi skal stå for en linje med ansvarlighet og anstendighet i arbeidslivet.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-15:
Det har alltid vært en hovedlinje i norsk arbeidslivspolitikk at prinsippet om faste ansettelser skal ligge fast. Det er det bred tverrpolitisk enighet om. Når det gjelder de spørsmålene som Stortinget skal ta stilling til i løpet av høsten, er vi som sagt nå i en fase der vi samler informasjon, vi setter oss grundig inn i dette. Så skal vi konkludere når de sakene kommer til behandling.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-15:
Jeg registrerte at representanten Heidi Nordby Lunde i et replikksvar sa at hun var glad for at Kristelig Folkeparti hadde fremmet et forslag om at regjeringen skal utrede pleiepengeordningen. Da har nok verken hun eller Høyre lest forslaget vårt godt nok. Der står det at vi ber regjeringen komme med et forslag om å utvide pleiepengeordningen. Så registrerer vi at opposisjonen har det veldig travelt for tiden. Det kommer mange forslag som har stor kompleksitet både når det gjelder utgifter og inndekning. Grunnen til at vi i Kristelig Folkeparti ønsker å vente med dette, er at vi vil få på plass de utredningene som må til. Det spørsmålet som representanten Karin Andersen tar opp, vil vi også forvente kommer som en del av det utredningsarbeidet når saken blir fremmet for Stortinget.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-15:
Nei. Kristelig Folkeparti og SV har sammenfallende syn i denne saken. Jeg tror jeg for sikkerhets skyld skal sitere ordlyden i vårt forslag: «Stortinget ber regjeringen i løpet av 2018 fremme en egen sak for Stortinget om å utvide pleiepengeordningen, med rett til 100 pst. kompensasjon av tidligere inntekt, slik at pleiepenger også kan ytes etter 1 300 stønadsdager til personer som har omsorg for barn under 18 år som har en sykdom eller skade og som har behov for kontinuerlig tilsyn og pleie(…) (…) Dette er altså en varig ordning som skal gjelde fram til barnet er 18 år, slik at den problemstillingen er ivaretatt. En utredning må uansett til når en sak skal fremmes for Stortinget. Men her er det fullt sammenfall mellom SV og Kristelig Folkeparti i synet på det som representanten tar opp.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-15:
Kristelig Folkeparti mener at pleiepengeordningen er en av de viktigste sakene som Stortinget har behandlet i høst, fordi den berører menneskeverdet og familiers evne til å ta vare på syke barn. Vi er glad for at vi fikk betydelig gjennomslag på det punktet i budsjettavtalen med regjeringspartiene og Venstre. Samtidig registrerer Kristelig Folkeparti med uro at representanter fra Høyre og Fremskrittspartiet har sådd tvil om det ferske stortingsvedtaket om å be regjeringen fremme forslag om å fjerne femårsgrensen i ordningen i løpet av 2018. Mange berørte familier har blitt svært bekymret over disse signalene. Kan statsråden rydde tvilen om oppfølgingen av dette stortingsvedtaket av veien?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-15:
Jeg må også knytte noen kommentarer til løse forslag til saken. Jeg vil bare først få presisere at Kristelig Folkeparti støtter løst forslag nr. 12, fra Venstre – så er det sagt. Så har vi løst forslag nr. 11, fra Arbeiderpartiet, om dette med konkurskarantene. Det er slik at det per i dag faktisk er offentlig tilgjengelige opplysninger det er snakk om. Forskrift om konkursregisteret § 3 nr. 12 bestemmer at registeret skal inneholde opplysninger om hvem som er ilagt konkurskarantene, og forskriften § 5 annet ledd pålegger skifteretten å sende melding om ilagte konkurskarantener. Enhver kan henvende seg til Konkursregisteret og gjøre seg kjent med registrerte opplysninger. Konkursrådet stiller imidlertid spørsmål ved om de nevnte virkemidler er tilstrekkelige, for selv om skyldneren blir slettet som styremedlem eller daglig leder i Brønnøysundregisteret, kan vedkommende rent faktisk fortsette sine verv, i strid med karantene. Og det er ikke gitt at aksjonærer og øvrige styremedlemmer holder seg jevnlig informert om registrerte opplysninger i Konkursregisteret. Konkursrådet peker på muligheten til å gjøre avgjørelser om konkurskarantener lettere offentlig tilgjengelig, ved publisering f.eks. i Norsk lysingsblad eller på internett. Det vil lettere kunne gi varsel til omverdenen, så som stiftere, aksjonærer og styremedlemmer i selskapet, kreditorer og finansinstitusjoner, om personer som er ilagt konkurskarantene, og hindre at skyldneren fungerer i verv som blir omfattet av karantenen. Vi registrerer også at NHO og Forbrukerrådet støtter forslaget og i likhet med Konkursrådet har etterlyst en slik offentliggjøring lenge. Under tvil støtter vi også dette forslaget, for jeg må nok si at jeg synes ikke det er spesielt godt håndverk når jeg på vei inn i salen finner et slikt løst forslag liggende utenfor her, og jeg under forhandlingene i Stortinget må prøve å sette meg inn i substansen, hva saken egentlig gjelder. For det kan ikke være slik at vi må ta stilling til spørsmål her i salen som egentlig er basert på oppslag i dagspressen, som ikke alle her har fått anledning til å lese. Men vi støtter da det løse forslaget fra Arbeiderpartiet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-15:
Vi i Rødt tenker at det er de som jobber, som skaper verdiene. Det er de som er de ekte verdiskaperne i samfunnet vårt, og vi mener noe såpass radikalt som at de som skaper verdiene, også bør kunne bestemme over virksomhetene de skaper verdiene i. Så vi er for å utvide demokratiet til også å gjelde arbeidslivet. Vi sier at hvis man jobber i en bedrift og er i stand til å stemme ved et stortingsvalg – velge landets regjering og storting – bør man også være i stand til å velge sin egen sjef blant likemenn og -kvinner. Vi er uenige med Fremskrittspartiet, som ønsker at kapitaleierne skal kunne ha så å si full styringsrett, når det er de ansatte – landet rundt, i privat sektor og i offentlig sektor – som skaper verdiene, ikke de som bare tar verdiene ved å ha eierskap til bedriftene.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-15:
I vårt forslag foreslår vi å øke pensjonene solid for både enslige, gifte og samboende. Vi er imot pensjonsreformen, som først og fremst er en reform som tar store verdier fra dem som har jobbet, slitt og stått på i lavtlønnsyrker, og flytter de pengene til dem som kan stå i jobb til de er nærmere 70 år. Veldig få bussjåfører, veldig få hjelpepleiere, veldig få som jobber innenfor helse- og omsorg eller på gulvet i industrien, kan stå i jobb til de er 70 år. Så denne reformen er en reform som etter vårt syn er grunnleggende urettferdig, og som vi må få rettet opp i. Men vi har en regjering som regjerer på grunnlag av reformen, og som sånn sett også forsvarer reformen. Men hvis Fremskrittspartiet nå er enig med oss i at vi må rette opp i de sosiale skjevhetene som følger av pensjonsreformen, er jeg veldig glad hvis de kan støtte Rødts fornuftige forslag i Stortinget for å rette opp i dette.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-15:
Rødt støtter de aller fleste tiltak som sørger for at sliterne, de som har hatt lav pensjon, og de som i dag har lav pensjon, skal få bedre pensjon i framtiden – også tiltak som måtte komme fra en Høyre–Fremskrittsparti-regjering. For oss er det viktigste å sørge for at de store mekanismene i reformen, som nå flytter store pensjonssummer fra lavtlønnede, de som blir tvunget til å gå av tidlig, ved rundt 62 år, til dem som kan stå i jobb til de er nærmere 70 år, endres på. Skjer ikke det, hjelper det lite å endre på avkortingsreglene, for det store pensjonsranet foregår jo ved at de som tvinges til å gå av tidlig fordi de er utslitt, får livsvarige innstramminger i sin pensjon som følge av pensjonsreformens regler. Det er hovedgrepet som det må rettes opp i. Hvis vi ikke får gjort noe med det, vil andre grep dessverre ikke ha særlig effekt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-15:
Det blir ikke flere jobber i samfunnet av at det blir lettere å gi folk sparken, og det er det hovedgrepet som er gjort av regjeringen, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti. Man har svekket stillingsvernet og gjort det vanskeligere å få en fast stilling. Skal vi få flere inn i arbeid, må vi bl.a. prioritere å bruke mye penger på tiltak som sørger for at flere folk får arbeid. Vi har i våre forslag til budsjettet en økning av tiltakene for sysselsetting med 730 mill. kr, en økning av bevilgningene til flom- og rassikring landet rundt med over 600 mill. kr og en videreføring av tiltakspakkene mot ledighet med rundt 2 mrd. kr. Det vil skape jobber til mange, også til ungdom, og så må kommunene og fylkeskommunene føre en helt annen arbeidslivspolitikk hvor de er seriøse og tilbyr folk faste og hele stillinger. Der har vi en stor jobb å gjøre i kommuner og fylker landet rundt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-15:
Det siste er faktisk feil. Husk at også arbeidstakere er privatpersoner, så dersom de tar over bedriften sin, er den fortsatt i privat eie, ikke i statlig eie. Når det er sagt, er det ingenting som tyder på at det å svekke stillingsvernet og det å ha færre faste stillinger gir flere jobber. Det finnes prøvetid, naturligvis, ved de fleste arbeidsplasser, men man har ingen empiri på at det å svekke den generelle adgangen til faste stillinger gjør at flere ungdommer kommer inn i arbeid. Det som trengs, er en politikk der en faktisk bruker mye penger på å stimulere etterspørsel, og der en sørger for at det finnes tiltak man kan gå til for å få arbeid. Vi foreslår til sammen over 3 mrd. kr over budsjettet brukt til sysselsettingstiltak, til pakker mot ledighet, til å få sikret at arbeidet med flom- og rassikring landet rundt – det har effekt, framfor skattekuttene til de rikeste, som Venstre er med på, dessverre, i budsjettet for neste år.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-15:
Det er riktig at Din Utvikling har vært et selskap som det har vært stilt mange spørsmål ved her i denne salen også. Det er de tilbakemeldingene og signalene som kom når det gjelder organisering av Din Utvikling, som er årsaken til at Nav ba et advokatfirma om å gå igjennom de forholdene som representanten tar opp. Nå har advokatfirmaet kommet med en rapport, som også representanten viser til. Jeg forutsetter at alle de kontraktene som Nav inngår med eksterne tiltaksarrangører, er i tråd med lovverket, og at de aktørene som man inngår kontrakt med, oppfyller lovverket når det gjelder ansettelsesforhold. Jeg forutsetter derfor at Din Utvikling nå ansetter sine medarbeidere i tråd med lovverket, og at kontraktene også følges opp fra etaten.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-15:
Når det gjelder Din Utvikling konkret, er det nå blitt avdekket at kontraktsformen der ikke har vært i tråd med lov- og regelverk, og da er det åpenbart at det må endres på fra Din Utviklings side. Jeg forutsetter også at Nav følger opp det. Nav trenger ikke noen ytterligere presisering fra min side, dette skal Nav naturlig nok følge opp. Så var det spørsmål om innleie mer generelt, om det har økt eller ikke. Det har ikke vært noen særlig endring i bruk av midlertidige ansettelser og innleie de siste årene. Det har vært relativt stabilt over flere år. Vi ser riktignok at det er en økning i enkelte bransjer, særlig bygg- og anleggsbransjen, og da først og fremst i Oslo-området. Når det gjelder innleie, har regjeringen hatt ute på høring flere forslag til hvordan man kan begrense dette. Høringsuttalelsene gikk ut tidligere i høst. Det er fortsatt stor uenighet mellom arbeidsgiver- og arbeidstakersiden om hvordan dette skal gjøres, og her er vi i dialog med partene. Det foregår nå store forskningsarbeider der man ser på tilknytningsformer, og vi vil få et større bilde av hvordan situasjonen er.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-15:
Som jeg sa, har utviklingen vært veldig stabil over mange år. Det har vært svært små endringer i tilknytningsformer over mange år, både når det gjelder midlertidige ansettelser og innleie. Men så ser vi at i enkelte bransjer har det vært økt omfang, og på en måte som er problematisk. Det er grunnen til at regjeringen har sendt ut på høring flere forslag til hvordan man kan stramme inn for å gjøre det vanskeligere å leie inn, særlig i de bransjene hvor det er et problem. Men det som er viktig for meg å understreke, er at vi ikke ønsker å gjøre det vanskeligere å leie inn der hvor det ikke er et problem at man leier inn. Da er det grunn til å minne om at det er i offentlig sektor bruk av midlertidige ansettelser er størst, og det var bakgrunnen for at regjeringen foreslo å endre lov om statens ansatte – for å begrense offentlig sektors mulighet til midlertidige ansettelser. Den loven stemte Arbeiderpartiet paradoksalt nok mot. Neste år får vi et stort forskningsarbeid fra Fafo om tilknytningsformer i norsk arbeidsliv. Da får vi et større kunnskapsgrunnlag om hvordan dette har utviklet seg.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-15:
Nå ga representanten Lundteigen inntrykk av at den eneste måten å finansiere fellesskapet på, er å øke skattene for å unngå at utgiftene overføres til neste generasjon. Det er det jo ikke. Man kan øke skattene, eller man kan redusere utgiftene, eller man kan gjøre en kombinasjon av begge deler. Denne regjeringen mener at det er viktig at man også ser på utgiftssiden, hvordan man kan gjøre velferden vår mer bærekraftig. Det er ikke alltid at økt skatt skal være svaret på alle problemer – det vil i så fall være store utfordringer for kommende generasjoner. Så har EØS-avtalen i all hovedsak vært bare bra for Norge. Den har åpnet markedsmuligheter for norske bedrifter som man ellers ikke ville ha hatt, og det har vært bra for norske innbyggere å kunne ferdes fritt over landegrensene. Jeg mener EØS-avtalen er bra for Norge. Så har man sett noen utfordringer med bl.a. arbeidslivskriminalitet og useriøse arbeidsforhold. Dette er også problemstillinger som regjeringen er opptatt av, og som vi også jobber sammen i EU med å få bukt med gjennom bl.a. de direktivene som skal utarbeides.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-15:
Jeg er ikke sikker på om jeg helt forstår spørsmålet til representanten Lundteigen. Men først: Representanten Lundteigen sier at man ikke bidrar til reduserte utgifter: Regjeringen blir jo stort sett kritisert for de kuttene man gjør i budsjettet, så det er i så fall oppsiktsvekkende hvis representanten nå mener at vi ikke reduserer budsjettene. Det kommer vi stadig vekk med forslag om. Noe får man gjennom, noe får man ikke gjennom, og sånn er det når man skal ha flertall også i Stortinget. Når det gjelder EØS-avtalen, er det riktig som representanten sier, at sysselsettingsandelen faktisk gikk ned mest da ledigheten var lavest, da Norge gikk så det grein. For to perioder siden gikk sysselsettingsandelen mest ned, paradoksalt nok. Det var, som også representanten var inne på, i all hovedsak på grunn av arbeidsinnvandring, men når man er arbeidsinnvandrer til Norge, gjelder jo også norsk arbeidsmiljølov for vedkommende. Nå gjennomføres det store diskusjoner i EU om å endre på utsendingsdirektivet, som strammer inn det ytterligere, og det vil jo være i Norges favør.