Svein Harberg (Høyre), 2014-10-06:
Trontalen er alltid en spennende øvelse og får vinkling litt avhengig av ståsted – regjeringsparti eller ikke, geografisk tilhørighet og komitétilknytning. Dette innlegget vil også bære preg av det, men innledningen er mest ment som en forklaring på hvorfor jeg har valgt noen sentrale punkter med utgangspunkt i egen komité når det er så mye annet spennende som også signaliseres i årets taler under Stortingets åpning. Det landet trenger, er en regjering med et klart ønske om å bringe landet videre gjennom realitetsorientering, forenkling og tilrettelegging for engasjement og skapervilje. Det har landet fått. Når trontalen ses i sammenheng med alle de prosesser som allerede er satt i gang, ikke minst innenfor egen komités ansvarsområde, vet vi at det blir mange spennende debatter om hvordan vi kan legge til rette for en framtidsrettet og innovativ utvikling av norske mediehus – både aviser, radio og TV, hvordan tildelingen av kulturmidler kan bli enda mer treffsikker, og hvordan filmindustrien kan få forutsigbarhet. Alt dette er omfattende og betydningsfulle prosesser med en intensjon om å løfte norsk kulturliv i sin fulle bredde opp til framtidsrettet og bærekraftig aktivitet. Rammene for slik virksomhet må åpne for kreativitet og selvstendig initiativ. Blant annet vet vi at idrett og fysisk aktivitet i tillegg til å være et viktig bidrag til bedre folkehelse også er store og verdifulle fellesskap som fremmer likeverd, toleranse, forståelse og respekt. Bærebjelken i kulturlivet er likevel den enkeltes deltagelse og den frivillige innsats som hver dag gjennomføres i en mengde organisasjoner, enten det er musikk, visuell kunst, teater, idrett eller deltagelse i alle de organisasjoner som bidrar med tjenester for sine medmennesker i lokalsamfunnet. En regjering som i trontalen tydelig slår fast ønsket om å gi frihet og rom for frivilligheten, er en regjering etter mitt hjerte! Det er et solid og godt mål å ha med seg i arbeidet for velfungerende og gode lokalsamfunn, i arbeidet der vi vil legge til rette for flere lokale avgjørelser, der vi vil at flere avgjørelser skal tas nærmest mulig dem det gjelder, der vi vil oppnå maktfordeling gjennom at regjering og storting skal legge til rette, og fleksibiliteten og innholdet skal bestemmes nær brukerne. Frivilligheten skal tas vare på og være en ressurs vi tar i bruk ved å gjøre det enkelt for dem å være en naturlig del av ethvert lokalsamfunn der det finnes slikt engasjement og initiativ. Så må vi ikke i alle debatter om store summer, systemer og rammer glemme den kanskje viktigste oppgaven vi har. Det gjelder den enkelte som trenger en ekstra håndsrekning fra samfunnet. Vår statsminister har gjentatte ganger snakket om at vi skal tette hullene i det sosiale nettverket. Det følges opp som en sentral oppgave også i denne trontalen. Alle barn skal få muligheter til å oppnå nødvendig kompetanse til å bli en naturlig del av samfunns- og arbeidsliv. Det betyr at barn av de familiene som har minst, må få en håndsrekning for å kunne delta i sosiale settinger og komme gjennom utdanning. Det betyr også at barn som utsettes for omsorgssvikt, skal ha samme rett til samfunnets hjelp uansett om de bor i en stor eller liten kommune. Å sikre disse gruppene kompetent saksbehandling og trygghet for gode løsninger uansett utgangspunkt for utfordringene henger nøye sammen med ønsket om en kommunereform i Norge. Utøvelsen av omsorg kan nok føles minst like god i mindre som i større kommuner, men for mange tilbakemeldinger tyder på at det er utfordrende å sikre saksbehandlingen like godt. Barnevernet må oppfattes som tilgjengelig, troverdig og kompetent for å skape den rette trygghet for de avgjørelser som tas. En slik trygghet er viktig for å spare barna for lange og utfordrende runder med saksbehandling. Regjeringens styrkede satsing på barnevernspedagogutdanningen og økt kompetanse blant de ansatte er gode og viktige bidrag til dette. Kvalitet er denne regjeringens viktigste mål for alle tjenester vi bruker offentlige midler på. At dette kommer så tydelig fram i arbeidet med barna våre, er et signal vi alle skal sette pris på, og det er en prioritering som det ikke er vanskelig å slutte seg til. Det kommer minst like tydelig fram i de valg som er gjort på barnehagesektoren. En tydelig strategi for kompetanse hos alle de ansatte viser at barna i barnehage har fått den plassen de fortjener i regjeringens arbeid. I går kom i tillegg den hyggelige meldingen om at det i budsjettet for 2015 blir en betydelig bedre sosial profil på foreldrebetalingen i barnehagen, og at denne skal sikres innbyggerne uansett hvor de bor. En omfordeling av ressursene som sikrer sosial utjevning, har lenge vært ønsket. Nå tar vi viktige skritt i riktig retning!