Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-05-12:
Etter mye debatt skal vi snakke om en sak der det er en samlet komité som står bak et viktig saksområde. Jeg vil starte med å takke representantene som har fremmet forslaget og nok en gang har fokusert på et viktig tema som justiskomiteen har diskutert mange ganger i løpet av denne perioden. Det er et stort engasjement for voldsutsatte barn. Det er et stort engasjement for barnehusene, og det gjenspeiler denne innstillinga og det arbeidet som justiskomiteen har gjort. Barnehusene skal gi barn og unge – og også personer med utviklingshemning – som er utsatt for vold eller overgrep, eller har vært vitne til det, et godt tilbud, men først og fremst gjennomføre avhør. Det som er litt av poenget bak forslaget, er at tilbudet skal være kvalitetsmessig godt, men skal også være likt i hele landet. Derfor er det et ønske om å ha statlige retningslinjer, slik at en vet både hva et barnehus skal være, og hva slags tilbud barnehusene skal gi. Det som skiller komiteen i saken, er om disse nasjonale retningslinjene skal være lovfestet, eller om de bare skal sendes ut og på den måten kan utformes av departementet. Jeg antar at Senterpartiet og Arbeiderpartiet, som har fremmet forslag om lovfesting, kan redegjøre mer for bakgrunnen for at de ønsker det sånn. Jeg for min del vil heller gå over til å si kort hvorfor vi står bak innstillinga om at vi ønsker nasjonale retningslinjer for Statens barnehus innen 1. november 2016. Bakgrunnen for det er at det viktigste for oss er at vi får nasjonale retningslinjer på plass. Komiteen har etterlyst det i lang tid. Det har pågått et arbeid i lang tid – kanskje for lang tid – men nå er det viktig at det kan avsluttes, og at vi kan få retningslinjene. Det viktigste for oss er ikke at det skal være lovfestet, og at vi skal få en egen sak om det her i Stortinget. Det tror jeg faktisk kan bli litt tungvint – og i alle fall unødvendig – i denne type spørsmål. Derfor har vi valgt å fremme forslag til vedtak for å bekrefte det engasjementet som vi har hatt, og som innstillinga også viser til at komiteen samlet har understreket flere ganger er viktig å få på plass. Jeg vil også si to ord om medisinske undersøkelser, fordi det har vært et viktig engasjement og vil være en naturlig del av de nasjonale retningslinjene. Der har Kristelig Folkeparti, Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet gjennom budsjettforlikene også gjort vedtak. Derfor viser vi også til det i innstillinga, både det at en skal sikre nok sosialpediatere for å sikre et kvalitetsmessig godt nok tilbud, og det at barn som er utsatt for vold eller overgrep, faktisk får den medisinske undersøkelsen på barnehuset. Det er viktig, fordi en vet at det kan avdekke ting som barna ikke har valgt å fortelle om, og som kan være viktig bevismateriale. Vi viser også konkret til det som ble gjort i brevet fra Helse- og omsorgsdepartementet, at de stilte krav til helseforetakene i 2015 om at den sosialpediatriske kompetansen må styrkes i alle barneavdelinger. Så ble det spisset i oppdragsdokumentet for helseforetakene for 2016 at det skal være ansatt sosialpediatere i alle barneavdelinger, og at det skal gjennomføres eller tilbys en medisinsk undersøkelse av alle barn. Det er veldig viktig, og jeg er glad for at vi har fått det på plass. Komiteen understreker – både flertallet og mindretallet – at det er viktig at regjeringen følger det nøye. Vi forventer at det blir en del av de nasjonale retningslinjene. Betalingspraksis har blitt diskutert. Der har vi vært tydelige på at det må komme en lik praksis. Jeg tror det holder med det.