trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Her i Stortinget er det slik at Regjeringen er avhengig av støtte fra SV for å få til en god miljøpolitikk. Høyre-statsråden Børge Brende har ved flere anledninger høstet lovord fra SV, bl.a. for viljen til en mer offensiv klimapolitikk. Begeistringen i egne rekker har kanskje ikke alltid vært like stor. Men da jeg åpnet denne stortingsmeldingen, kunne jeg ikke fri meg for tanken om at statsråden nå hadde behov for å demonstrere at han fortsatt er – tross alt – en god Høyre-mann. Dette er nemlig ikke noe dokument som trekker opp visjonene for det framtidige «Norge digitalt», ikke en melding for å gjøre Kartverket bedre eller gjøre geodata lettere tilgjengelig for brukerne. Nei, dette er en melding som skal forsvare de tidligere brutale kuttene i Statens kartverks budsjett som Regjeringen og Fremskrittspartiet har sørget for, og en melding for såkalt skarpstilling og privatisering. Statsråd Brende vil legge ned minst seks av fylkeskartkontorene. Hvilke har han ikke bestemt seg for ennå. Da er det kanskje ikke så rart at departementet ikke klarer å påvise hvilke besparelser disse nedleggelsene vil gi. Og vil virkelig nedleggelse og salg av Kartverkets markedsdivisjon gi 15 mill. kr i inntekter, slik det er lagt inn i revidert nasjonalbudsjett? Beregningsgrunnlaget fra departementet er ikke veldig overbevisende. Dessuten er det en utbredt misforståelse blant flertallet om at privatisering vil gi en mer dynamisk organisasjon. Kartverkets problem er underfinansiering, og verken privatisering eller nedleggelse av fylkeskartkontorene vil gi oss et bedre kartverk. Tvert imot, arbeidsplasser blir rasert, og statens ansvar for viktige samfunnsoppgaver blir svekket. I sum har de mange spørsmålene som komiteen har stilt departementet, bekreftet høringsinstansenes samstemte vurdering, at dette er en lite gjennomarbeidet melding med store svakheter og usikkerhet knyttet til tallmaterialet. Sultefôring og kutt følges opp av privatisering og såkalt skarpstilling, ikke for å gjøre Kartverket bedre, men for å privatisere for privatiseringens egen del. SVs konklusjon er derfor at meldingen må sendes tilbake til Regjeringen, slik at vi kan få et mer gjennomarbeidet forslag om utviklingen av «Norge digitalt» til behandling. I tillegg har SV lagt inn i revidert nasjonalbudsjett til sammen 31 mill. kr. for å styrke Kartverket. Jeg vil derfor til slutt ta opp SVs forslag i innstillingen om tilbaksesendelse av meldingen, og samtidig varsle om at dersom dette forslaget, mot formodning, skulle bli nedstemt, så vil vi gi subsidiær støtte til forslagene fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Jeg vil gjerne få lov å utfordre statsråden med hensyn til bakgrunnen for privatiseringsiveren hans. Er privatisering av markedsdivisjonen en privatisering for privatiseringens egen del, eller har statsråden noen gode begrunnelser for hvorfor det er så viktig å få splittet opp et eksisterende fagmiljø og etablere en struktur som ikke betyr at geodata blir lettere tilgjengelig for brukerne, og med en allerede bokført inntekt fra salget som ingen vet om kan realiseres? I tillegg kunne jeg godt tenke meg å få høre om statsråden nå har fått tenkt seg litt mer om når det gjelder hvilke fylkeskartkontor han vil legge ned. Blir det et i Trøndelag, et i Rogaland eller et i Agder-fylkene? Eller rettere sagt: Hva slags kriterier vil bli lagt til grunn for utvelgelse av hvilke fylkeskartkontor som skal legges ned? Noen tanker må da i det minste statsråden ha gjort seg om hvilke kriterier som skal legges til grunn for utvelgelse av nedleggelser.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Om det var opp til Fremskrittspartiet, ville alle fossene i Norge blitt lagt i rør. Fremskrittspartiets motto ser ut til å være: rør og asfalt i hele Norge. Fremskrittspartiets argumentasjon for å gå inn for NVEs innstilling er å øke kraftproduksjonen for å avhjelpe kraftkrisen. Samtidig går Fremskrittspartiet inn for at prisen på strøm skal bli mye lavere enn den er i dag. Mer vannkraft, bygging av gasskraftverk, ja, til og med økt satsing på ny fornybar energi gjennom å etablere et pliktig grønt sertifikatmarked har Fremskrittspartiet gått inn for i den senere tid. Det kan være på sin plass å minne om at PIL under høringene understreket at Sauda-utbyggingen ikke vil ha noen som helst betydning i forhold til strømprisen, men det vil derimot fjerning av elavgiften ha – store konsekvenser for strømprisen! Det blir en form for narkomani – lavere pris øker etterspørselen, som igjen øker behovet for ytterligere produksjon. Problemet kan ikke løses med mindre man tar tak i forbrukssiden og satser sterkere på energisparing, samt tar tilbake kontrollen over kraftmarkedet. Fremskrittspartiets fri flyt-ideologi omfatter dessverre ikke frittflytende fossefall, i alle fall ikke ennå. Men hvor mange rør må det til før selv Fremskrittspartiet er fornøyd? Finnes det overhodet et vassdrag i Norge som Fremskrittspartiet ikke ønsker å bygge ut?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Kristelig Folkeparti-statsråden, Einar Steensnæs, er tilsynelatende ikke så veldig opptatt av den praktfulle rogalandsnaturen. Det er nemlig store naturinngrep olje- og energiministeren foreslår i sitt eget hjemfylke. Epoken med store vannkraftutbygginger er over. «Hensynet til kommende generasjoners naturopplevelser tilsier en restriktiv holdning til videre vassdragsutbygging, og at vi lar de aller fleste vassdragene som står igjen forbli urørt», sier Sem-erklæringen. Hvordan statsråden da kan tilrå utbygging av Lingvangelva, Tengesdalselva i Suldal og Maldalselva og Sagelva i Sauda, er helt ubegripelig. Verneverdiene i vassdragene er grundig dokumentert, og hvis de blir berørt, synes Sem-erklæringen helt verdiløs. Spørsmålet til representanten fra Kristelig Folkeparti gjelder derfor setningen om at «de aller fleste vassdragene som står igjen skal forbli urørt»: Er det slik å forstå at disse vassdragene i Sauda og Suldal var unntakene, og at det nå er slutt på de store vannkraftutbyggingene, etter at Kristelig Folkeparti-statsråden så generøst har ofret dem i sitt eget hjemfylke?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
På fredag tok jeg farvel med Lingvangfossen. Det var en sterk opplevelse å stå der i fossebulderet, mens klærne ble dusjet søkkblaute av den utemmede fossen. Samtidig var det sørgelig – det var sørgelig - å vite at fossen som kaster seg ned fra fjellet og ned i fjorden, snart skal legges i rør. Det vil flertallet i denne salen vedta i dag. Slik frarøves alle de som ennå ikke har fått se denne fossen – og kommende generasjoner – muligheten til denne opplevelsen. Da jeg var der, klatret jeg helt ned til elva og drakk av vannet. Hvor mange av representantene som skal stemme for å legge denne fossen i rør, har gjort det samme? Har de kjent smaken av utemmet natur? Og jeg har lyst til å spørre representanten Konglevoll hvordan hun etter denne turen kan stemme for å legge denne fossen i rør, for det er jo det Regjeringens forslag, som Arbeiderpartiet subsidiært vil stemme for, innebærer. På den annen side, om nederlagene for miljøvernerne i Arbeiderpartiet blir for mange, så vet jeg om en løsning – basert på egne erfaringer – som jeg trygt kan anbefale! Som så mange ganger tidligere har verneverdien i denne saken måttet vike for hensynet til økt kraftproduksjon. Verken Sem-erklæringen eller tidligere statsminister Jens Stoltenbergs forsikringer om at epoken med de store vannkraftutbygginger er over, viste seg å være verdt papiret det var skrevet på. På avskjedsturen til Lingvangfossen uttalte Arbeiderpartiets fylkesordførerkandidat i Rogaland, Eirin Sund, at hun ved neste korsvei ville stå på fra første dag av for å forhindre at flere vassdrag blir bygd ut. Jeg har lyst til å spørre om Arbeiderpartiet er enig med sin fylkesordførerkandidat i Rogaland: Er det slik at det nå i alle fall skal være slutt på de store vassdragsutbyggingene, og at Sauda er kraftsosialismens siste desperate krampetrekning? For øvrig kan jeg gjerne innrømme at ordet sosialisme her er noe malplassert: Overskuddet fra Sauda vil gå rett i lommene på amerikanske kapitalister! Vi har fortsatt noen flotte vassdrag igjen, som foreløpig ikke er vernet. Vefsna i Nordland er ett av disse. Kan Arbeiderpartiet love å holde fingrene av fatet når det gjelder kraftutbygging i Vefsna? Kan vi få bevare Vefsna for våre barn og vår barnebarn? Lingvangfossen i Suldal blir snart til Lingvangbekken. Den samme skjebnen skal Tengesdalsvassdraget lide, sammen med Maldalselva og Sagelva i Sauda. Selv om Regjeringen kunne fått flertall sammen med SV for å begrense seg til en opprusting av allerede berørte områder, valgte allikevel Kristelig Folkeparti-statsråden Einar Steensnæs å overse de grundig dokumenterte verneverdiene og overse behovet for å bevare den fantastiske naturen i Rogaland – hans eget hjemfylke. Jeg håper at gangsynet snart kommer tilbake, og at han nå kan berolige oss med at Vefsna i alle fall fortsatt skal få leve.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Representanten Bror Yngve Rahm sa i sitt svar på min tidligere replikk at dette burde vært rettet til statsråd Einar Steensnæs. Og den oppfordringen akter jeg å følge opp. Det er for meg et stort paradoks at statsråden tilsynelatende ikke er opptatt av den praktfulle naturen i Rogaland, som han nå vil bygge ned ved å legge disse fire vassdragene i rør. Jeg kunne godt tenkt meg å få en utdypning av verdien av det som står i Sem-erklæringen, om at epoken med de store vannkraftutbyggingene er over. Det er ikke noe godt argument at Arbeiderpartiets tidligere statsministers ord – om akkurat det samme – og Regjeringens erklæring er sammenfallende. Det er ikke noe argument for at man skal gå inn for en stor vannkraftutbygging. Spørsmålet er: Hva med de gjenstående vassdragene, hva med eksempelvis Vefsna i Nordland – betyr det nå at epoken virkelig er over når disse elvene er lagt i rør?
Hans Seierstad (Senterpartiet), 2003-06-18:
Jeg registrerer SVs skuffelse når det gjelder Senterpartiets holdning. Vi har i denne saken helt klart prøvd å ha en balanse mellom det å ta vare på vernet og det behovet som faktisk hele regionen etterspør: en større kraftutbygging i forbindelse med opprusting og utvidelse. Senterpartiet, på lik linje med det SV står for, har i mange sammenhenger vært pådriver for å finne alternative løsninger for energiforbruket i Norge. Særlig bioenergi er et område som SV og Senterpartiet står sammen om. Det blir feil å si at Senterpartiet her på en måte er i fritt fall. Vi ønsker fortsatt å fokusere på alternativ energi. Samtidig skal vi være klar over at den type energi vi her produserer, helt avgjort i framtida vil få en annen og større etterspørsel enn det vi ser i dag.
Hans Seierstad (Senterpartiet), 2003-06-18:
Når jeg lytter til debatten her i dag, blir jeg litt forundret over den politiske verden, for det er visselig et flertall i denne salen for en større utbygging enn den som vil bli resultatet. Vi hører at representanten fra Venstre helt klart sier at Venstre i utgangspunktet primært ønsket å bygge ut mer. Høyre har gitt uttrykk for akkurat det samme, og da spør jeg meg: Er det slik at det er ett parti i Regjeringen som er gitt vetorett i forhold til alle saker som går på energi?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-06-18:
Kystpartiet er tilfreds med at framdriften for digitale sjøkart går etter planen. Dette er av avgjørende betydning for sjøsikkerheten. Vi har merket oss at internasjonale avtaler og konvensjoner binder autorisasjon og avlevering av sjøkart til det statlige PRIMAR i Stavanger, og at den forretningsoppbygging basert på kart og geodata som Regjeringen vil stimulere til, derfor er knyttet til landkart og oppmåling på land, og at Regjeringen vil sette fortgang i denne prosessen uten at konsekvensene er tilstrekkelig utredet. Selv om Kystpartiet er enig med Regjeringen i at det bør stimuleres til vekst i privat næringsliv, mener vi at dette ikke bør skje i en utstrekning som tapper det offentlige for nødvendig kompetanse. Kystpartiet vil gi sin verbale tilslutning til mindretallets merknader og stemme for mindretallets forslag. Regjeringen vil legge ned fylkeskartkontor. Kystpartiet vil bare minne om at norske fylker har en geografisk utstrekning som er større enn mange europeiske land, og at flere av disse fylkene er viktige turistområder der behovet for gode kart er stort og potensialet for forretningsdrift tilsvarende stort. Kystpartiet mener at den beste muligheten for å få fram privat forretningsdrift i tilknytning til dette, vil være at det sikres god offentlig kompetanse som kan stå til tjeneste for næringslivet og være aktiv medspiller. Den offentlige kompetansen må ikke forarmes, da reduseres muligheten til næringsutvikling. Fra våre medlemmer utover i landet får vi stadig flere spørsmål om vi kan forklare hvorfor denne regjeringen sender forslag ut på høring, men så velger å ikke høre på hva folk som berøres av forslagene, sier. Nå er det andre gang på få dager at Regjeringen demonstrerer sin arroganse i forhold til høringsinstansene. Mandag var det Fiskeri-Norge som ble overkjørt, mot alle faglige råd og uten konsekvensutredning. I dag er det det offentlige Norge som valses ned, mot faglige råd og uten at saken er skikkelig konsekvensutredet. Jeg skal ikke oppta Stortingets tid med å gjenta det tidligere talere har sagt, men jeg har behov for å markere hvor Kystpartiet står i denne saken, og derfor gjør jeg det nettopp nå. I sin tid ble det brukt mot Arbeiderpartiet at de var blitt for arrogante – de måtte ut av regjeringskontorene. Vi som aldri har vært i de kontorene, og som heller ikke har ambisjoner om å tre inn der i den nærmeste tiden, vi lurer på om arrogansen henger i veggene, for aldri har vi hatt en regjering som er mer arrogant enn den vi har nå.
Børge Brende (Høyre), 2003-06-18:
Det er klart at de forslagene som Planlovutvalget nå har kommet med, skal sendes ut på offentlig høring til høsten, og da vil vi også gjennomgå de forslag som utvalget har kommet opp med. Når det gjelder de økonomiske rammene som Kartverket har å forholde seg til, har jeg registrert at for inneværende års statsbudsjett hadde ikke Arbeiderpartiet noen annen økonomisk ramme enn det Regjeringen la opp til. Det er det jeg har måttet forholde meg til og komme med forslag til Stortinget i forhold til. Jeg registrerer at man har valgt en annen linje i revidert nasjonalbudsjett. Men i et halvt år nå har jeg måttet tilpasse Statens kartverk til de økonomiske rammene som Stortinget har gitt meg, og da er dette tiltaket knyttet til fylkeskartkontorene den mest hensiktsmessige måten å tilpasse seg strammere økonomiske rammer på uten at det går ut over kartleggingen.
Børge Brende (Høyre), 2003-06-18:
At statens viktigste organ i forhold til kart ikke skal drive konkurranse med private aktører, er et sunt prinsipp. Det har da både Statskonsult og McKinsey også fastslått i utredningen. Det er det faglige grunnlaget, og de har konkludert med at det ikke er heldig å blande forvaltning og forretning. Dersom staten skal drive med konkurranserettede oppgaver, må det skje innenfor rammen av et eget selskap. Så var det spørsmål om jeg har gjort meg noen tanker knyttet til disse kartkontorene og hvilke som skal nedlegges. Jeg foreslår en nedleggelse av noen kartkontor på et faglig grunnlag, for det vil etter hvert gi besparelser i tredvemillionerkronersklassen. Dette kan brukes, som jeg sa i sted også, til tjenestekjøp, slik at man kan forsere en satsing på landkartsiden. Når det gjelder tanker om hvilke fylkeskartkontor som skal nedlegges, har jeg hele tiden sagt at jeg vil forholde meg til det forslaget Kartverket kommer med her. De vil foreslå det på faglig grunnlag, og det blir ikke noen politisk diskusjon i Stortinget om det.
Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2003-06-18:
Statens kartverk er en bedrift som både er den største og viktigste aktøren i oppbyggingen av «Norge digitalt», og som har en ledende rolle når det gjelder å ta i bruk moderne teknologi innen geodata. Det er en bedrift med høy kompetanse innenfor disse områdene, som vil – gjennom Regjeringens forslag til skarpstilling – møte krav om høy kompetanse på nye områder. Det er med andre ord en spennende bedrift med store utviklingsmuligheter, og en bedrift som kan gi knoppskyting i form av nye bedrifter som baserer seg på å produsere varer og tjenester med bakgrunn i Kartverkets kompetanse. Kartverkets hovedkontor er plassert på Ringerike. Kartverket er en bedrift som engasjerer, og som har stor betydning for lokalsamfunnet. Det gjør den både i kraft av å være en stor arbeidsgiver og fordi det for ethvert lokalsamfunn er attraktivt å ha en bedrift som innehar den fremste kompetansen i landet innenfor sitt fagfelt. Derfor har St. meld. nr. 30 skapt et engasjement lokalt. Oppmerksomheten har både konsentrert seg om Kartverkets framtid generelt og om salg av markedsdivisjonenes konkurranserettede virksomhet spesielt. At dette har utløst såpass stor oppmerksomhet, henger også sammen med at det er vedtatt å legge ned 500 statlige arbeidsplasser i distriktet ved at aktiviteten ved tre militærleirer flyttes, 500 arbeidsplasser som med ringvirkninger til sammen kan bety et tap på mellom 1 000 og 1 500 arbeidsplasser. På den bakgrunn er det ikke underlig at organiseringen av Kartverket og salg av den konkurranserettede delen av markedsdivisjonen vekker interesse og debatt. Det er ikke gitt å vite på det nåværende tidspunkt hvor den delen av markedsavdelingen som blir solgt, vil havne. Jeg legger ikke skjul på hva jeg håper. Derfor er jeg glad for at det i flertallets merknader står at salget fortrinnsvis skal skje samlet. Dette er viktig for å unngå en oppsplitting av fagmiljøet. Videre har flertallet vektlagt Kartverkets særlige kompetanse, og at det sterke fagmiljøet som er etablert på Ringerike, i seg selv representerer et verdipotensial. Kompetansen til de ansatte vil være en viktig del for interesserte kjøpere. For dem som frykter at dette salget vil bety en rasering av fagmiljøet og tap av arbeidsplasser i distriktet, synes jeg dette tvert imot er en unik mulighet for ringerikssamfunnet til å få flere arbeidsplasser. Markedsdivisjonen har i dag sterke begrensninger i rollen som markedsaktør – en privat bedrift vil ikke ha disse begrensningene. Det kan legge grunnlaget for svært spennende arbeidsplasser med høy kompetanse, store utviklingsmuligheter, verdiskaping og flere arbeidsplasser enn det som er tilfellet i dag. Ingen vet i dag hvor disse arbeidsplassene vil havne, men med den lokale kompetansen og med den geografiske nærheten til Statens kartverk er det ingen grunn til at ikke denne regionen skulle være svært attraktiv for private aktører. Derfor er det bare for hele lokalsamfunnet å gjøre seg lekker for framtidige friere!
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2003-06-18:
Overraskende er det ikke at Regjeringen vil privatisere, nå også Kartverket. De har en politisk plattform hvor privatisering både er et mål og et virkemiddel. Heller ikke er det overraskende at Kristelig Folkeparti føler seg bekvem med denne utviklingen hvor mer og mer blir privatisert. Men lokalt er situasjonen en helt annen. Det hevdes at Regjeringen og Kristelig Folkeparti ikke er lydhøre for de lokale protestene, og i Ringerikes Blad står det: «... Ringerike Kristelig Folkeparti er fortvilet over moderpartiets støtte til en privatisering av Kartverkets markedsdivisjon. En holdning de hevder er helt ødeleggende for lokallagets arbeid», og som også er «av stor negativ betydning for hele vårt lokale arbeidsmarked.» Fremskrittspartiet lokalt i Ringerike er like fortvilet og frustrert når de i en uttalelse sier nei til ytterligere rasering av statlige arbeidsplasser i Ringeriksregionen. Kartverket er lokomotivet i utviklingen av «Norge digitalt». Kartverket er en stor og viktig arbeidsplass i Ringerike og en nøkkelvirksomhet i den videre utviklingen av regionen. Ringeriksregionen, inklusive Jevnaker, er de siste årene sterkt preget av bortfall av mange statlige arbeidsplasser ved nedleggelse av tre moer i Forsvaret. Med denne privatiseringen står vi nå i fare for at det unike kompetansemiljøet ved Statens kartverk raseres. Utflytting av statlige arbeidsplasser er nylig vedtatt av Stortinget, men troverdigheten til Regjeringens arbeid er svekket, når en samtidig vil splitte opp etater som Kartverket, som i tillegg viser seg å ha en effektiv drift. Tilstrekkelige økonomiske rammer er også nødvendig for å holde det unike nasjonale kartmiljøet levende. Det er viktig for Norge og veldig viktig for Ringerike. Også der har Regjeringen sviktet. Arbeiderpartiet ser heller ikke noen fornuft i å legge ned fylkeskartkontor. De har en helt sentral rolle i koordineringen av kartleggingen, med den tette kontakten de har med kommunene, og det er viktig. Alt i alt enda en dårlig dag for Ringeriksregionen. Det er ikke en framtidsrettet politikk at vi aktivt skal legge ned aktiviteter i kommunene som ligger nær Oslo, men allikevel for fjernt til at tilstrekkelig mange bryr seg, for det vil på et eller annet tidspunkt få konsekvenser. Privatiseringsrusen har en bakside som flere og flere misliker. Jeg håper bare at det ikke blir for sent.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2003-06-18:
Debatten om verksemda til Statens kartverk i tida som kjem, er tidsavgrensa her i dag. Eg vil difor bruke mine tilmålte minutt til å gi nokre synspunkt på kva dette har å seie for Ringeriksregionen. At kunnskapsbasen på Kartverket er stor, er det ingen tvil om. Men om ein klarer å halde han oppe etter dei vedtaka som blir fatta her i dag, står att å sjå. Likevel vil eg dvele meir ved kor hardt ramma denne regionen er i høve til tap av arbeidsplassar dei siste åra. Som det før har vore sagt, er all militær aktivitet lagd ned. Direkte og indirekte utgjer det 1 000–1 500 arbeidsplassar. Så kom det innskrenkingar på over 100 industriarbeidsplassar på Follum og no nedbemanninga på Kartverket. I tillegg blir det heller ingen Ringeriksbane dersom vedtaket om korridorval via Åsa står fast. Påstanden min er at denne regionen ligg for nær Oslo til at dagskartet for dei utfordringane han har, blir sett skikkeleg i fokus. Han er nær, men likevel for fjern. Tinglysinga skal leggjast til Hønefoss. Det gir ein del arbeidsplassar i ein periode, men når registreringa er gjord, blir det svært få. Frustrasjonen er stor, uvissa om framtida det same. Eg håper statsråden kan gi nokre signal om det motsette. Det treng arbeidstakarane, og det treng ringerikssamfunnet. Regjeringa ved statsråd Brende har godkjent fylkesplanar for Buskerud ved kgl. resolusjon i mars 2002. Denne delen av fylket skulle vere avlastingsområde for Oslo-regionen. Staten har gått inn med nokre vekslepengar til tiltak som skal bøte på tap av arbeidsplassar, og Buskerud fylke har gått inn med 2–3 mill. kr. Men no, midt i den aller vanskelegaste perioden for regionen, kjem altså dette utspelet om utskiljing og konkurranseutsetjing av Kartverket. Resultatet blir nedbemanning. Ein kan trygt seie at privatiseringsiveren er stor i denne regjeringa. Det gamle ordtaket om å gi med éi hand og ta med den andre er absolutt gangbart i denne saka. Eg er heller ikkje sikker på om nasjonen Noreg er tent med dette eksperimentet. Ikkje minst vil Ringerike bli sitjande att som den tapande parten. Det beklagar eg. Det var dette dei aller minst trong no.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2003-06-18:
Vasskraftutbygging er, som det har vore sagt ifrå talarstolen fleire gonger i dag, miljøvern i praksis. Tenk, storsamfunnet kunne fått om lag ein TWh om Arbeidarpartiet sitt forslag hadde blitt vedteke i samband med Sauda-utbygginga. Men fleirtalet landar i dag på ei utbygging på om lag halvparten. Det er eit paradoks for meg, som kjem frå eit dalføre der all kraftutbygging skjedde i den tida vi berre bygde landet – den gongen ordet miljøvern ikkje fanst. Eg tør ikkje tenkje på korleis Innlands-Noreg hadde sett ut om vi ikkje hadde hatt inntekta frå kraftutbygginga. Ved den utbygginga som no skal skje, er miljøet sett i fokus – det vil bli teke på alvor. Noreg har hausta internasjonale prisar for å ta miljøomsyn ved utbyggingar dei seinare åra. Eg føler meg heilt trygg på at det same ville skjedd i Sauda om ein hadde fått ei fornuftig utnytting av naturressursane, slik Arbeidarpartiet sine planar var. Miljøaktivistane seier nei til alt, men eg etterlyser realismen i alternativa. Etter mi meining er han totalt fråverande. Og straumforbruket aukar for kvart år. Vegen å gå er difor ikkje å seie nei til opprusting og mindre utbygging, heller ikkje å auke straumprisen. Sist vinter gav oss eksempel på alvorlege tilfelle då prisane eksploderte. Eg hadde venta meg ei langt meir realistisk tilnærming til dei utfordringane vi har til den lange, kalde vinteren. Forbruket av olje, atomkraft og kolkraft vil tilta i åra som kjem, om vi ikkje tek i bruk vår reine energi på ein miljømessig riktig måte. Slik sett har vi som framleis er kraftsosialistar, ingen god dag i dag – vi som meiner at allereie utbygde vassdrag burde bli betre utnytta. Dei har heller ingen god dag i Sauda. Dei hadde ønskt seg NVE si miljøreviderte utbygging, det same som både Hordaland og Rogaland fylkeskommunar gjorde. Vedtaket Stortinget gjer i dag, respekterer ikkje lokaldemokratiet, heller ikkje synspunkta til arbeidstakarane og næringslivsorganisasjonane. Eg er lei meg for det. Eg følte berre at eg måtte gi uttrykk for frustrasjon – på vegner av Saudasamfunnet og meg sjølv som kraftsosialist – over standpunkta til særinteressene i høve til dei miljømessige utfordringane nasjonen har, men òg i høve til det kraftunderskotet vi har.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2003-06-18:
Under denne debatten behandler vi tre Dokument nr. 8-forslag, noe som gjør at innleggene blir ganske summariske. Når det gjelder Dokument nr. 8:62, om nasjonalparkforvaltningen, er det forslag om at Regjeringen skal komme tilbake senest i forbindelse med budsjettet for 2004 med forslag til styrking av drift og forvaltning av nasjonalparkene. Det er enighet i denne sal om at det er viktig å ta vare på de områder som er lagt ut til nasjonalpark. Når vi først har etablert slike nasjonalparker, må vi sørge for at intensjonene kan oppfylles på en god måte. Miljøvernministeren har i svar på spørsmål fra komiteen vist til at Stortinget også tidligere har bedt Regjeringen komme tilbake med en utredning om «økt turistmessig bruk og verdiskaping av våre fjellområde». I denne sammenheng vil Stortinget få en god mulighet til å drøfte hvordan nasjonalparker og øvrige store fjellområder bør forvaltes. Spørsmålet om økte ressurser til drift og forvaltning av våre nasjonalparker og andre større verneområder vil for øvrig på vanlig måte bli vurdert i forbindelse med de årlige statsbudsjetter. Vi er derfor enig i at forslaget vedlegges protokollen. Når det gjelder Dokument nr. 8:86 om etablering av et nasjonalt senter for genøkologi i Tromsø, er vi også i denne saken enig i at forslaget vedlegges protokollen. Forslagsstillerne peker på at dette er et område hvor det er stort behov for forskning, spesielt på bakgrunn av at genteknologien skaper store muligheter for næringsutvikling, men også potensielle farer. Flere departementer har gjennom flere år gitt tilskudd til GenØk-stiftelsen. Miljøvernministeren sier i brev til komiteen at han ikke anser at det er Regjeringens oppgave å etablere nasjonale kompetansesenter innen forskning. Det henvises til Norges forskningsråd, som er en naturlig instans for slike spørsmål. Vi henviser også til kommentaren i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Det tredje Dokument nr. 8-forslaget, Dokument nr. 8:84, går ut på at Regjeringen skal bidra til å opprette og medvirke til finansiering av et kompetanse- og kultursenter for villaksen i Tanavassdraget i løpet av denne stortingsperioden. Tanavassdraget er et av de største lakseførende vassdragene for atlantisk laks i verden. Laksen har også stor betydning for den elvesamiske kulturen. Den atlantiske laksestammen er truet, og Tana kommune har i en tid arbeidet med muligheten for å opprette et slikt kompetanse- og kultursenter for villaksen i Tanavassdraget. Senteret er tenkt å skulle fokusere på laks som en del av samisk og lokal kultur- og ressursutnyttelse – laks i vassdrag og fjord, og laks som opplevelse. Det er helt klart at det er mye interessant i et slikt prosjekt. Miljøvernministeren viser i brev til komiteen til at både prosjektets innhold, organisering og finansiering vil bli vurdert, og at departementet ikke kan ta stilling til medfinansiering av prosjektet på det nåværende tidspunkt. Også når det gjelder dette Dokument nr. 8-forslaget, er jeg således enig i konklusjonen, at det vedlegges protokollen.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Eg kunne gått inn i ein replikk her med forskjellige representantar, men eg skal avstå frå det. Eg skal berre seia at det no frå Regjeringa og Arbeidarpartiet si side har vore uttrykt så mykje positivt om dei tre forslaga frå SV, at dei eigentleg burde ha hatt fleirtal alle tre. Eg ser jo at dei ikkje får det, men dei får tvert imot signala om at når ein kjem tilbake til sakene, vil dei få fleirtal. På den bakgrunnen vel SV å gjera forslaga om til oversendingsforslag.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Lat meg først seia at dette må vera ei sørgjeleg sak i forhold til Arbeidarpartiet sin statsministerkandidat og det manglande truverdet han no har i miljø- og naturvernspørsmål, ut frå nyttårstalen. Det betyr at frå venstresida er det då berre éin kandidat igjen, og det er ein kvinneleg. Så til spørsmålet. Arbeidarpartiet kjempar med nebb og klør i Oslo for at staten eller andre offentlege eigarar skal kjøpa opp Hafslund. I Sauda kjempar dei med nebb og klør for at amerikanske aksjonærar skal tena meir pengar på å rasera norsk natur. Kva slags politikk er det eigentleg Arbeidarpartiet står for i denne saka? Og til slutt: Arbeidarpartiet, og òg Framstegspartiet, kjefta på SV fordi me ikkje vil vera med og hjelpa Sauda med eit næringsfond. Og så seier me: Jo, det skal me gjera. Og kva ser me i dag? Me får eit forslag frå Arbeidarpartiet som seier null og niks – ein skal vurdera dette i budsjett. Kva er det Arbeidarpartiet vil gjera for Sauda?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Ungdomspartia, inklusiv Unge Høyre, har i denne saka stått saman med SV for å forsøkja å stansa ei utbygging. Statsråd Børge Brende har sete i ein krok og halde kjeft for å unngå å seia noko som helst, medan han har skrive lesarbrev om kor viktig det er å bevara norsk natur. Så har me altså ein situasjon der SV tilbyr fleirtal og forhandlingar med Regjeringa, men der eit av regjeringspartia – Høgre – seier at dei ikkje vil forhandla med SV. Det må bli over deira lik, seier dei. Dei flaggar ein posisjon, uavhengig av Regjeringa. Så eg må rett og slett spørja: Er dei med i regjering, og meiner dei det Regjeringa meiner, eller det som dei uttala då saka gjekk føre seg i media? SV føreslår å gripa fatt i noko som Høgre er oppteke av, nemleg effektivitet. Me seier at me kan spara 25 Sauda-utbyggingar ved energieffektivitet. Det andre spørsmålet er då: Kva meiner Høgre om energieffektivitet?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Det er tydeleg at Arbeidarpartiet no føler behov for å forsvara seg i forhold til den elendige energipolitikken dei har stått for. Dei har trass i alt sete i regjering mange gonger, og dei har ikkje gjort noko, men kvar gong dei er i opposisjon, kjem dei og fortel regjeringa kva dei skal gjera, fordi dei ikkje gjorde det sjølve. Det gjeld i gasskraftsaka som dei flaggar for, og som dei ønskjer seg kvar dag i opposisjon, som dei ikkje gjorde noko med. Dette gjeld altså òg i denne saka om Sauda, der dei no har flagga ei større utbygging og seier til folk at om me hadde fått den utbygginga, så hadde straumprisen rasa nedover. Eg har aldri høyrt noko større tull. Straumprisen ville sjølvsagt ikkje ha rasa nedover med ei lita utbygging som Sauda, men ein raserer naturen med denne utbygginga. Det SV gjer, er nettopp det som Torbjørn Berntsen gjekk inn for. SV grip fatt i forbrukssida. Me seier at det finst eit energisparingspotensial på 25 Sauda-utbyggingar. Det er å gjera noko heilt konkret. Det vil ikkje Arbeidarpartiet vera med på.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Eg har ikkje noko imot eventyrfigurar. Eg synest dei er ganske hyggelege, faktisk, og om dei i tillegg kan gjera nytte for seg, er det flott. Problemet til Høgre er at dei ikkje har fått med seg, som eg prøvde å seia i mitt innlegg, men som openbert representanten Meling heller ikkje har fått med seg, at byggjenæringa sjølv seier at om ein tek dei rette grepa, kan ein spara 20 Sauda-utbyggingar. Det er eit konkret tilfelle. Så til denne kraftbalansediskusjonen og at ein må importera. Ja, me må importera. Me må òg byggja kabel til England med den politikken som Høgre står for. Me skal jo laga ein marknad som fungerer, og det kostar enormt med milliardar, men det er Høgre sin strategi. I staden for t.d. å satsa på bioenergi i Noreg, satsa på fornybar energi, skal ein satsa på å importera kolkraft og verre ting. Det er problemet.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Eg takkar Framstegspartiet for at dei rosar SV for at me har ein del politiske prinsipp som me følgjer, og ein ideologi som me står bak. Det er veldig få som har det i dag, og det gjeld ikkje minst Framstegspartiet. Det ser ein når Framstegspartiet lagar budsjett saman med Regjeringa. Då tek det ikkje meir enn ei veke før dei begynner å forandra på det budsjettet som dei har vedteke. I debattar rundt omkring i landet, viss det blir spørsmål om kvifor det ikkje er pengar til det eller det, så skuldar dei på Regjeringa. Men eigentleg er det dei sjølve som har bestemt budsjettet. Dette er sjølvsagt problematisk for parti som vinglar slik som Framstegspartiet. Marknaden verkar, blir det sagt. Ja, hadde det vore så vel! Sjølvsagt går SV inn for å bruka marknaden når me kan det. Sjølvsagt veit me at dersom me legg på ei elavgift eller ei avgift på CO2, kan det bidra til å redusera utsleppa og til å få ned forbruket. Men me legg ikkje opp til eit marknadssystem der det kostar 40 øre pr. kWh éin dag og 1,50 kr dagen etter, på grunn av den politikken som blir ført.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Eg deler mykje av den analysen som Senterpartiet har når det gjeld den deregulerte energimarknaden i Noreg, som dessverre Eivind Reiten og Senterpartiet var med på å køyra fram. Men så stoppar det, for så kjem Senterpartiet med dei gamaldagse løysingane, som mange andre her i huset: Ein skal byggja ut meir for å få ned prisane, osv. Men det svaret er jo feil. Svaret ligg i at ein må hushaldera med den energien ein har, på ein heilt annan måte, og det er det som er SV sin profil. Det er skuffande at Senterpartiet ikkje følgjer opp ein slik profil med det utgangspunktet dei har, nemleg å prøva å redusera skadane. Men då grip ein fatt i feil løysing, ikkje minst når ein trekkjer inn Åbøvassdraget, som svært mange ønskjer å vera med på å verna.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Statsminister Bondevik var i Politisk kvarter i dag tidleg og snakka om forskjellige ting, m.a. ønsket om eit nærare samarbeid med Arbeidarpartiet fordi det blir meir føreseieleg. No har jo Regjeringa i ein del miljøsaker samarbeidd med SV, m.a. i samband med gassmeldinga og i klimapolitikken. Men i dag ser ein kanskje ein ny trend, der Arbeidarpartiet og regjeringspartia går saman om å byggja ned flotte fossar i Rogaland. Mitt første spørsmål er: Er det slik å forstå no at Regjeringa i sterkare grad ønskjer å samarbeida med Arbeidarpartiet i energipolitikken? Det vil i så tilfelle vera eit signal både til miljørørsla, turistforeiningane og ungdomspartia – i alle parti – om at dei må starta ei mobilisering. Mitt spørsmål er altså: Er det det me no ser tendensen til?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Lat meg først takka for at Framstegspartiet oppklarar litt av misforståingane her i denne salen, og så seia at grunnen til at eg går opp her no, er invitasjonen frå Rolf Terje Klungland med omsyn til regjeringssamarbeid, uttrykt med den klassiske arrogansen som eg trudde Arbeidarpartiet hadde kvitta seg med. I eit regjeringssamarbeid samarbeider ein og blir einig om politikken. Det er ikkje slik at det eine partiet trær politikken ned over hovudet på det andre, slik som det blir lagt opp til. I energipolitikken er det dessverre slik at i denne saka står Arbeidarpartiet saman med regjeringspartia om eit dårleg alternativ, og dei ønskjer faktisk å gjera dette endå verre. SV står saman med miljørørsla, med alle politiske ungdomsorganisasjonar og med turistforeiningar. Me er altså på lag med ei rekkje grupper utanfor som Arbeidarpartiet fullstendig overser. Då må dei rekna med å få høyra det. At dei då allierer seg med enkelte grupper i fagrørsla og tek alt det dei seier, for god fisk, er deira problem. Så i forhold til denne saka, altså energipolitikken, og det råkjøret som Arbeidarpartiet legg opp til i EU-saka, er det klart at dei ikkje ber om samarbeid frå Arbeidarpartiets side. Dei seier eigentleg nei til det ved å kjøra slik dei gjer. Her må me rett og slett berre spela ballen tilbake og seia at i ein regjeringskonstellasjon, i eit samarbeid, er det to partar som set seg ned, og så blir dei einige om noko. Det er ikkje slik at SV skal føya seg etter eit arbeidarparti. Det er mogleg at det var slik før, men det er heilt slutt med det no. Som eg òg sa, den kandidaten som har truverde i energipolitikken, er Kristin Halvorsen. Ho har stått på ein politikk. Når det gjeld Arbeidarpartiet, er det slik at leiinga har skifta politikk, eller at partiet har sørgt for at leiinga har skifta politikk. Så problemet peiker tilbake på Arbeidarpartiet. Så eit par ord om straumprisen, som det òg blei gjort eit poeng av. No må eg igjen rippa opp i at Arbeidarpartiet har sete i regjering. Dei har vore med på å vedta å byggja sterkt forureinande gasskraftverk, som Framstegspartiet peiker på, men har altså ikkje gjennomført noko av den politikken heller, i den tru at det skulle berga straumprisen. SV har sagt at me ønskjer å gå inn i energilova og sjå på om me kan regulera prisane på eit anna nivå. Me har konsekvent òg sagt at elavgift er ein fordel for å fremja alternative fornybare energikjelder. Men det er snakk om eitt øre eller halvtanna øre. Då snakkar me ikkje om ei krone. Det er forskjellen i dette. Me vil gjerne ha eit regjeringssamarbeid med Arbeidarpartiet, men då må dei leggja til rette for det sjølve.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-06-18:
Jeg skal ikke bruke så veldig mye tid av møtet i dag, for mye av det som har vært sagt fra alle partier, understreker på sett og vis at det er stor enighet om intensjonen som ligger bak alle disse tre forslagene. Det synes jeg i og for seg er et viktig signal til både Stortinget og Regjeringen om at dette er områder som vi ser det som viktig å gjøre noe med og se på mulighetene for å kunne gripe tak i på en positiv måte. I så måte blir innleggene relativt summariske, slik som Onarheim også gav uttrykk for. Jeg føler også at statsrådens positive tilbakemeldinger til komiteen under behandling av disse tre sakene også illustrerer at statsråden er opptatt av disse spørsmålene – konstruktivt. Det bør også være et viktig signal til Stortinget hvordan vi skal forholde oss til de forslagene som ligger på bordet i dag. Jeg skal bare kort anbefale at de partier som har reist konkrete forslag, vurderer seriøst om man skal trekke dem, ut fra at debatten preges av en så vidt stor oppslutning om intensjonen i de forslagene som er reist. Dermed vil jeg også, i likhet med hva Synnøve Konglevoll gjorde, anbefale forslagsstillerne å vurdere å gjøre dette.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-06-18:
Jeg tror det er mye vi kan være enig med Arbeiderpartiet i når det gjelder beskrivelse av en faktisk situasjon i forhold til det underskuddsproblemet som Sylvia Brustad var inne på, og behovet vårt for å dekke inn det nødvendige i forhold til underskudd. Jeg hadde egentlig tenkt å stille spørsmål om det samme, som gikk på de store vannkraftutbyggingers epoke. Det har Sylvia Brustad svart tydelig på nå. Jeg er veldig glad for at hun signaliserer at Arbeiderpartiet i fortsettelsen vil stå fast ved det, for da har vi iallfall en plattform å jobbe videre med. Et spørsmål i forhold til pris og tilgjengelighet på kraft: Jeg er enig med Sylvia Brustad i beskrivelsen, men ser hun et motsetningsforhold mellom det at man på den ene side bygger ut mer kraft for å holde prisene nede, samtidig som man nå i ettermiddag muligens vil bevilge 10 milliarder kr til Statkraft, med den konsekvens at konkurransen i markedet blir svekket, og at prisene som følge av det igjen kan bli presset opp? Ser Sylvia Brustad noe motsetningsforhold mellom det man gjør i denne saken, og det vi eventuelt måtte gjøre senere i dag i forhold til Statkraft?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-06-18:
Det var rett og slett mye feil i spørsmålet fra Tore Nordtun. Det overrasker meg jo litt at han, som tidligere medlem av energi- og miljøkomiteen, så ettertrykkelig kan si at Kristelig Folkeparti er imot absolutt alt som har å gjøre med bruk av gass i Norge. Det vet jo Tore Nordtun ikke er riktig ut fra behandlingen av gassmeldingen. Men vi har et annet fokus på teknologiløsninger enn det Arbeiderpartiet har hatt. Den debatten kjenner Tore Nordtun utmerket godt. Vi tror at gass i framtiden kan være en bidragsyter på kraftmarkedet, gitt at vi greier å håndtere dette teknologisk i forhold til CO2-problemet. Kristelig Folkeparti har heller ikke sagt at markedet har fungert godt i vinter. Det er feil. Det vi derimot har sagt, er at fra det deregulerte markedet fant sted på begynnelsen av 1990-tallet, og framover, har det i gjennomsnitt fungert godt, i den forstand at prisene har ligget lavere enn hva de gjorde før. Men vi så i vinter, med den ekstreme værsituasjonen vi hadde, at energiloven ikke er tilstrekkelig robust for å håndtere den type problemer og utfordringer, og derfor har Regjeringen varslet at den ønsker å foreta en gjennomgang av den med hensyn til tilpasninger og justeringer som kan ivareta dette.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-06-18:
Jeg begynte umiddelbart å lure på om dette var en replikk til statsråden. Jeg tenker han vil ha gode forutsetninger for å kunne svare for sin egen del når det gjelder Rogaland fylke, i forbindelse med sitt eget innlegg senere i debatten. Jeg vil replisere tilbake til representanten Vaggen Malvik at jeg ser på det forslaget som Regjeringen har lagt fram, som et balansert forslag i forhold til ønsker og synspunkter fra ytterpunktene i denne saken. Det er balansert, og det tar hensyn til natur og miljø. Vi trekker ut nordoverføringen, vi tar ut Åbødalen, vi halverer det forslaget som NVE hadde lagt inn, og som flere partier, særlig Arbeiderpartiet, gjerne ville gå for i denne saken. Vi har greid å balansere hensynet til miljøet, men har også erkjent at vi trenger mer kraft i dette området, for å balansere ut kraftsituasjonen. Den situasjonen har ikke SV tatt hensyn til.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
Eg tek ordet til sak nr. 2. Noreg er langt framme når det gjeld vern av fjellområde, men vi er ikkje like gode når det gjeld system, forvaltning, samordning, profilering og merkevarebygging, samarbeid med lokalsamfunna rundt nasjonalparkane, eller når det gjeld utnytting av økonomisk potensial utanfor vernegrensene. Nasjonalparksentra våre har få årsverk og så små ressursar at det er vanskeleg å oppnå målsetjinga med nasjonalparkane, det å formidle og det å ta vare på. SV meiner difor at det er på tide å satse på å byggje opp ei slagkraftig, lokal drift av parkane gjennom nasjonalparksentra. Dei får i dag berre eit mindre årleg tilskott til drift, og må tene resten kommersielt gjennom sal av billettar og suvenirar. Det gjer det vanskeleg å planleggje utvikling og formidling av naturinformasjon. I tillegg til å styrkje økonomien bør vi òg flytte fleire oppgåver ut til sentra. Med sterkare nasjonalparksenter, med utvida oppgåver, kan òg samspelet med lokalsamfunnet verte lettare og bruken av parkane større. I mitt fylke har det gjennom fleire tiår vore ein fastlåst skyttargravskrig mellom utnytting av naturressursar og klassisk naturvern, og det bør vere eit mål, ikkje berre for Sogn og Fjordane, men for landet, å kome ut av den typen bakevje. Vernestatus treng ikkje vere til hinder for næringsutvikling. Å utvikle ein naturbruksstrategi for områda utanfor parken, som respekterer både vernekvalitetar og behovet for næringsutvikling og kommersiell lønsemd, kan vere ein måte å løyse slike konfliktar på, og då i tett samarbeid med aktørar som fylkesmann og nasjonalparksenter, der desse finst. Dei verna naturområda våre er eit av våre fremste reiselivsprodukt. Men vi skal ikkje dermed ta blåkopi av korleis andre land bruker sine nasjonalparkar. Vi må leggje norsk tradisjon til grunn, og vi skal ikkje, som eg såg at leiaren i Den Norske Turistforening var redd for, vulgarisere nasjonalparkomgrepet. Vi bør unngå konfliktfylt produktutvikling med støy og inngrep. Det skal vere ei restriktiv linje for motorisert ferdsel i utmark og verneområde. Utviklinga bør skje med utgangspunkt i lokale kvalitetar og helst på småskalanivå, og gjerne med bygdeutvikling der landbruk og reiseliv går hand i hand. Statsråden har lagt inn ei orientering om dette i revidert, som fleire har nemnt, og SV sluttar heilt opp om dei kommentarane frå statsråden som er lagde inn der. Men i dette arbeidet må altså nasjonalparksentra våre stå sentralt. Dei må vere sentrale aktørar og medspelarar i slike prosessar. Eg vonar at den konferansen som skal vere i Stryn i slutten av august, vert ein konferanse der vi får fokus på korleis vi kan styrkje forvaltninga, og korleis vi kan delegere oppgåver og få fleire ressursar knytte til nasjonalparkforvaltning, slik at vi oppnår målsetjinga med det forslaget vi handsamar i dag: Å byggje ut ei slagkraftig, lokal drift av nasjonalparksentra i nasjonalparkane.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-18:
SV har fremmet forslag om at det etableres et nasjonalt kompetansesenter for genøkologi, med utspring i det eksisterende instituttet for genøkologi, GenØk, i Tromsø, og at Regjeringen utreder struktur, tilknytningsformer og finansieringsbehov og fremmer forslag om senteret i statsbudsjettet for 2004. Genøkologien skaper nye muligheter, men også potensielle farer og risiko. Utfordringen er derfor å styre utviklingen. Usikkerheten ved bruk av genmanipulerte produkter i naturen er meget stor. Produsentene av genmat hevder at det ikke er noen grunn til å tro at maten er skadelig for menneskene. Kritikerne hevder det motsatte. Det er svært få uavhengige undersøkelser. De få undersøkelser som er gjort på effekten av genmat på dyr, er imidlertid urovekkende. Det finnes lite uavhengig genteknologiforskning. Svært mye av kompetansen innen genteknologi og på eventuelle følger for mennesker og miljø befinner seg i bedriftene selv, og dette er uheldig. Myndighetene som kontrollerer genmat, må ha kompetanse som kan måle seg med de kommersielle aktørene, og det er også en betingelse for god forskning at en ikke står i noe avhengighetsforhold til kommersielle aktører. Genmanipulering er en ung teknologi som kan ha store følger for den økologiske balansen og den menneskelige helsen. Forskning innen området genteknologi må derfor ikke fokusere utelukkende på teknologien i seg selv, men også inkludere økologien. Troms er et naturlig sted å lokalisere et kompetansesenter. Grunnen er den allerede etablerte stiftelsen GenØk samt nærheten til forskningsmiljøet innen f.eks. marinbiologi. En økt satsing på området genteknologi og miljø krever også en økt statlig bevilgning. Forskningsrådet er et faglig og et godt og kompetent organ, men det er ikke den rette instansen til å opprette et nasjonalt senter for genteknologi. Dette er en politisk oppgave. En kan ikke tillegge Norges forskningsråd denne type oppgaver. Å finne ut hva vi mener er viktig å satse på, hva som er framtidsrettet, hva som er handlekraftig, og se de utfordringene og gripe dem – det er det politikere og Stortinget er til for. Jeg er lei for at ikke stortingsflertallet tok ballen og ble med på en vurdering av behovet for å etablere et nasjonalt kompetansesenter i genøkologi. Jeg håper at ballen ikke stopper her, men at den ruller videre, og jeg vil utfordre statsråden til å gripe den og følge opp vårt forslag i statsbudsjettet.