Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-03-26:
En bolig skal først og fremst være et hjem for folk. Det uttrykkes også veldig stor muntlig enighet i denne salen om at vi ønsker å styrke sjøleierlinja i boligpolitikken. Representanten fra Høyre var i denne sammenheng også oppe og nevnte ord som å spre makt. Det er jeg veldig enig i. Derfor er det veldig rart at Høyre ikke er med på de forslagene som er i denne saken, fordi det nettopp handler om å sikre at flere mennesker skal kunne oppleve å være sjøleier, med alle de fordelene det gir i Norge, og om å spre makt. Så sier representanten fra Høyre at lovbrudd er kritikkverdig. Ja, er det alt det skal koste å foreta transaksjoner som er lovstridige, og som rokker ved den muligheten ganske mange mennesker har til å skaffe seg dette egne hjemmet? Jeg synes det er helt urimelig, og dette handler om ganske store summer. Bolig og eiendom er av de områdene der det er svært lønnsomt å investere – det er vel en grunn til at man holder på sånn – og når lovbrudd ikke blir ansett som noe annet enn kritikkverdig, er det klart man får lov til å fortsette. Jeg hører også at representanten fra Høyre anbefaler sivilt søksmål i slike saker. Vel, da vet man ikke så veldig mye om privatøkonomien til mange av de menneskene dette gjelder. Dette er folk som, ofte i mange år, har betalt det de har av rom i sin egen privatøkonomi, i husleie og andre utgifter. Så det å gå til et privat søksmål mot et stort, profesjonelt eiendomsselskap tror jeg kanskje er en sjanseseilas som mange av dem vil betenke seg på, sjøl om de i prinsippet vil ha rett. Det er behov for straff i disse sakene, for det må koste noe å bryte loven når man har så stor fortjeneste av det, og når det rokker ved noen av de samfunnsoppgavene som vi alle sier vi er enige om, nemlig at flere skal få eie sin egen bolig og å spre makt. Da må vi faktisk ta i hvert fall de stegene som står i forslagene fra SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Det er én merknad som SV har falt ut av i denne innstillingen, og det vil jeg bare få nevne nå. Det er den merknaden som påpeker nettopp at leiegårdsloven har som formål at flere beboere skal ha mulighet til å overta de boligene de bor i. Det er jo hele utgangspunktet for denne saken. Hvorfor vi har falt ut av den merknaden, har jeg ingen forklaring på, men vi skal i hvert fall stå inne i den. For å realisere dette er man nødt til å se realiteten i øynene. Her foregår det lovbrudd, og det må få en konsekvens. Og så må man få på plass regler og ordninger som gjør at kommunene har muligheter til å bruke forkjøpsretten bedre enn i dag. Da er Husbanken viktig. Husbanken skal ikke være en bank bare for de mest sosialt vanskeligstilte, slik Høyre, Fremskrittspartiet og regjeringen vil. Husbanken er et boligsosialt virkemiddel for å få fram en samfunnsutvikling som er ønsket, og da må den kunne yte lån til kommuner som vil gå inn i slike forkjøp, f.eks. for å hjelpe beboerne. Den må kunne bidra mer til differensiert boligbygging og at flere enn dem som er aller mest vanskeligstilt, skal få hjelp til å bo trygt – for boligmarkedet framskaffer ikke boliger til alle, heller ikke til dem som har en liten inntekt, og som ikke har foreldrebanken i orden. Så Husbanken bør brukes mer aktivt enn i dag, og derfor er det heller ingen grunn for høyrepartiene til å si at dette vil gå ut over de vanskeligstilte og øke Husbankens rolle i politikken. Nei, det vil ikke det. Husbankens midler kan økes – Husbanken får stort sett tilbake igjen alle midler de låner ut; det er 0,008 pst. tap eller noe slikt i Husbanken. Det vil fremme en samfunnsutvikling der forskjellene minskes. Det er veldig viktig for SV, for boligmarkedet er i ferd med å bli kanskje den største forskjellsmaskinen vi har i vårt samfunn.