Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2010-10-05:
Vår eminente finansminister med den fantastiske dialekten har nettopp redegjort for regjeringens forslag til statsbudsjett for 2011 – jeg får vel si «tjueølløv» jeg også, så vi har det på tråden her. Det er tydeligvis det det heter her i salen. Budsjettet er, selv om det er stramt, noe rausere enn det vi så for oss for bare kort tid siden. Det er god grunn til å være noe positivt overrasket over hvor sterk norsk økonomi er, snaut to år etter at finanskrisen veltet inn over verden. Fortsatt er det slik at det er fare for at også Norge kan innhentes av nye internasjonale tilbakeslag. Men er det noe finanskrisen har vist oss, er det at de grunnleggende økonomiske mekanismene vi har bygd opp rundt norsk økonomisk politikk, som heldigvis også er bredt forankret her i Stortinget, fungerer godt. Å holde igjen i gode tider har gitt oss muskler og troverdighet til å komme oss igjennom krisen. Når handlingsrommet nå øker noe, er det fordi vi også lykkes med vår politikk. Flere er i arbeid, industriproduksjonen stiger, og sykefraværet går ned. Alle disse tingene skal ikke den norske regjeringen alene ta æren for, det er også sånn at Norge er avhengig av det som skjer utenfor landet og i samarbeid med partene. Men i tillegg stuper f.eks. asyltallene, som er en direkte følge av de politiske vedtakene denne salen har gjort, de innstrammingene vi gjorde i fjor. Det viser at politikken virker. Bare det gir oss 2 ½ mrd. kr mer for neste år. Det skjer altså ikke av seg selv, men som et resultat av en rekke politiske valg og prioriteringer. Likevel er budsjettet for 2011 et strammere budsjett enn det vi har sett de siste årene. Faktisk er det, som finansministeren helt korrekt nevnte, det første budsjettet siden 1999 som innebærer en finanspolitisk innstramming, altså at utgiftene øker mindre enn veksten i økonomien. Vi nærmer oss 4-prosentbanen i handlingsregelen betraktelig i år og legger opp til å være omtrent på banen i 2012. Det er et godt svar til dem som ymtet frampå for bare kort tid siden om at handlingsregelen som verktøy i den økonomiske politikken var død, og at vi hadde mistet kontrollen på bruken av oljepenger. De har tatt grundig feil. Dette er et ansvarlig budsjett for norsk økonomi, et budsjett som sikrer trygghet for både jobber og for folk som er avhengig av boliglån. Vi klarer to viktige ting i det budsjettet som finansministeren nå har lagt fram. Vi tar ned oljepengebruken samtidig som vi strammer inn og bygger ut fellesskapsløsningene. Det høres nesten ut til å være for godt til å være sant, men det er nettopp det som skjer. Fordi vi har lyktes med en del av politikken, kan vi bygge ut velferden i en tid hvor veldig mange andre land går løs på de offentlige budsjettene med øks. Innenfor rammen av en redusert oljepengebruk og et uendret skattenivå styrker vi fellesskapsløsningene innen helse, omsorg, skole og kultur, i tillegg til å trappe opp viktige investeringer i vei og bane. Dette er likevel etter min mening ikke de viktigste elementene i årets budsjett. I tillegg til å gi et bidrag til folk som er urolige for konkurransesituasjonen i bedrifter som er avhengig av å kunne konkurrere med utlendingene, er dette også et budsjett for dem som utgjør det lille mindretallet i Norge. De aller fleste har det ganske godt i Norge. Derfor er det heller ikke de brede lag av befolkningen som står først i køen verken når det gjelder skattekutt eller andre forslag i budsjett. Derimot skal vi i årets budsjett først og fremst løfte dem som ikke har de sterkeste talsmennene eller de største lobbyorganisasjonene i ryggen – det lille mindretallet: barnevernsbarna som er sviktet av alle, ensomme eldre som er urolige for om de får en trygg og verdig omsorg når de blir gamle, guttene og jentene som faller ut av videregående skole, de rusavhengige og ikke minst alle de som er urolige for framtiden, har etter min mening et svar i dette budsjettet. I år er det dem vi prioriterer. Vi skal se de ungene som ikke opplever trygghet hjemme eller på skolen, for vi har ikke én unge å miste. Vi trenger alle våre ungdommer i arbeidslivet i framtiden. Vi skal bygge ut både sykehjems- og omsorgsplasser, slik at ingen av våre eldste skal uroe seg for alderdommen, og vi skal sørge for at flere skal ha en jobb de trives i. Noen spør hva visjonen for regjeringspartiene er. Dette budsjettet er svar på tiltale på det spørsmålet. Det er et budsjett som ivaretar trygg økonomisk styring og trygghet for arbeidsplassene i Norge, samtidig som flere og flere av dem som har falt utenfor i det norske samfunnet, får et lite bidrag fra dem av oss som er valgt til å forvalte vår fantastiske rikdom. Jeg gleder meg til å debattere dette med opposisjonen de neste ukene, og ser fram til å høre opposisjonens reaksjoner på budsjettet.