Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-12-16:
I forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for inneværende år viste et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, til at gevinstdelingsmodellen gir apotekene incentiver til å foreta generiske bytter. Det samme flertallet sa seg imidlertid lite tilfreds med at generisk bytte har funnet sted i mindre utstrekning enn det er grunnlag for, og anså det som fordelaktig at bytteomfanget øker, slik at konkurransen mellom legemiddelfirmaene blir mer effektiv. I den forbindelse bad komiteen departementet foreta en dypere analyse av de forhold som ser ut til å bremse tilbudet av rimeligere medisiner til forbrukerne. Proposisjonen som behandles i dag, er sammen med forslaget i budsjettproposisjonen en oppfølging av disse flertallsmerknadene. Proposisjonen har sitt utgangspunkt i en forskningsrapport fra Handelshøyskolen BI, sammen med en markedsanalyse gjort av Statens legemiddelverk. Handelshøyskolen BI ble gitt i oppdrag å se på sentrale reguleringsbestemmelser for eventuelt å avdekke forhold som kan ha bidratt til å svekke priskonkurransen mellom generika- og originalpreparater. Begge rapportene viste at dagens reguleringer på legemiddelmarkedet ikke er tilstrekkelig tilpasset de nye eierforholdene i apoteknæringen, og at det er grunnlag for lavere legemiddelpriser ved endrede reguleringer. I dag er det slik at grossistene fritt kan bestemme hvor stor andel av eventuelle rabatter fra legemiddelprodusentene som skal videreføres til apotekene. Dermed kan grossistene også begrense hvor stor andel av rabattene som skal komme sluttbetaler til gode. Dette er lite tilfredsstillende, fordi det undergraver dagens prisregulering der prinsippet om rabatt- eller gevinstdeling mellom legemiddeldistributør og legemiddelkjøper står sentralt. Staten regulerer i dag maksimale priser inn til apotek og maksimale priser ut av apotek. BI peker på at anledningen til vertikal integrasjon mellom grossist og apotek har gjort at man bør erstatte dagens regulering av maksimal innkjøpspris inn til apotek med en regulering av maksimal innkjøpspris til grossist. BI konkluderer videre med at gevinstdelingsmodellen er satt ut av spill for vertikalt integrerte aktører. Handelshøyskolen BI presenterte fem forslag til tiltak, inklusiv forslag om regulering av maksimal innkjøpspris til grossist. Et av disse forslagene har departementet videreutviklet i proposisjonen som behandles i dag. Proposisjonen beskriver et indeksbasert refusjonssystem for generiske legemidler, og det foreslås restriksjoner på hvordan rabatter mellom aktørene skal kunne utformes. Etter forslaget skal det fastsettes en indekspris som gjelder for alle legemidlene i den enkelte gruppe av byttbare legemidler. Indeksprisen skal baseres på et veid gjennomsnitt av prisene på de byttbare legemidlene, og den skal rekalkuleres jevnlig. Apotekene mottar indekspris, uansett hva legemidlet koster i innkjøp, mens apotekene i dag må påregne lavere utsalgspris ved lavere innkjøpspris. Dermed vil indeksprissystemet belønne de apotekene som utleverer de billigste legemidlene, på en langt sterkere måte enn det apotekene oppnår i dag gjennom bruk av gevinstdelingsmodellen. Dette forventes å vri etterspørselen i retning av de billigste legemidlene og dermed øke priskonkurransen, til fordel for forbrukerne og folketrygden. Rabattrestriksjonene som foreslås, vil sikre at reelle priser blir synlige for myndighetene. Dermed kan myndighetene raskere avdekke og gripe inn overfor aktører som omgår maksimalprisreguleringene gjennom ulike rabattavtaler. I tillegg blir det lettere for apotekene umiddelbart å se hvilke leverandører som til enhver tid er billigst. Jeg konstaterer at både Konkurransetilsynet og Forbrukerrådet støtter proposisjonens forslag om å forby alle andre rabatter ved salg av legemidler enn samtidige rabatter. Siden ordningen leder til lavere priser og gevinstdelingsmodellen ikke kommer til anvendelse under indeksprissystemet, vil apoteknæringen totalt sett få lavere inntjening på kort sikt. På den annen side vokser legemiddelmarkedet tradisjonelt med 10–15 pst. hvert år, slik at inntjeningen raskt vil stige igjen. Jeg finner det positivt at stortingsflertallet under behandlingen av neste års statsbudsjett gav sin tilslutning til forslaget om opprettelse av indeksprissystemet. Systemet retter opp en systemsvikt i markedet og bidrar positivt til målsettingen om lavest mulig legemiddelpriser. Det er min vurdering at den effekten vil bestå med den marginale justering av ordningen som følger av representanten Høies forslag framlagt i salen her i dag. Jeg vil iverksette evaluering av tiltaket etter relativt kort tid. Jeg legger opp til å presentere en evaluering av indeksprissystemet, herunder blåreseptordningen, i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett i 2004. Samtidig vil jeg løpende ta stilling til eventuelle øvrige strukturtiltak på legemiddelområdet. Legemiddelmarkedet er stort og representerer en betydelig utgiftspost for folketrygden. Veksten er tradisjonelt høy. Dermed blir det desto viktigere å se til at de midler som bevilges, anvendes på en mest mulig rasjonell måte. Enhver krone for mye her er én krone mindre til andre høyt prioriterte tiltak i helsesektoren.