Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Vi i Kristelig Folkeparti mener det er avgjørende å styrke barns livskvalitet og oppvekstvilkår ved å satse på familie, barnehage, skole og barnevern. Familien må styrkes som barnets grunnleggende og viktigste felleskap. Skolen skal, sammen med hjemmet, danne og utdanne elevene og utruste dem til å skape det gode samfunn. En av de beste investeringene vi kan gjøre, er å investere i barns kunnskap og oppvekst. Norge skal være en ledende kunnskapsnasjon og et godt samfunn. Vi har som nasjon forutsetningene, men da må det satses både på skole, på høyere utdanning og på forskning. På samme måte som den nøyaktige verdien av pi har uendelig mange desimaler, føler jeg at jeg har tatt opp regjeringens feilsatsing på flere timer et uendelig antall ganger. For de siste årene har denne regjeringen gjennomgående prioritert feil gjennom å bruke milliarder på flere undervisningstimer for de aller minste og gratis timer i SFO. Vi vil ha en ny kurs i skolepolitikken, hvor vi i stedet for flere timer satser på flere og enda bedre lærere, en bedre ungdomsskole og kampen mot frafallet i videregående. En god skole er helt avhengig av gode og mange nok lærere. Læreren er skolens viktigste ressurs, og vi vil derfor bruke de store pengene på lærerne. Relasjonen mellom lærer og elev er mye mer avgjørende for en god skole enn det det ser ut til at dagens regjering legger opp til. I vårt alternative budsjett foreslo vi derfor å kutte i antall timer og bruke pengene på bl.a. lærerne i stedet. Vi foreslo å øke lærertettheten, og vi ville også ha en mer ambisiøs satsing på etter- og videreutdanning for lærere enn det regjeringen la opp til. Et annet grep som er viktig for lærere, er å gjøre det første arbeidsåret enklere. Vi foreslo å igangsette et nytt obligatorisk introduksjonsår for nyutdannede lærere, som vil være starten på en obligatorisk mentorordning for dem som begynner i skolen. Manglende mestring og motivasjon får ekstra store utslag på ungdomsskoletrinnet. Vi ønsker en kraftigere kvalitetsutvikling i ungdomsskolen gjennom prosjektet Ny GIV. Dette skal bidra til en mer praktisk rettet undervisning samt få flere yrkesgrupper inn i ungdomsskolen. I dag tror jeg at altfor lite penger av Ny GIV-midlene brukes nedover på ungdomsskoletrinnet. Regjeringen innfører nå valgfag på ungdomstrinnet i dette budsjettet, til tross for at Stortinget ikke har behandlet forslaget. Nå vil jeg skynde meg å si at vi er positive til valgfag i ungdomsskolen. Vi var vel de første som sa at vi ville gjeninnføre dette. Vi er, i likhet med flere av høringsinstansene, imidlertid kritisk til at valgfagene ikke blir tilstrekkelig finansiert med friske midler. Med innføringen av valgfag og en mer praktisk rettet skolehverdag mener vi at arbeidslivsfaget vil kunne være et positivt alternativ til 2. fremmedspråk for dem som ønsker det. Det er imidlertid behov for å se på arbeidslivsfaget spesielt i sammenheng med faget utdanningsvalg, men også i sammenheng med valgfag og entreprenørskap. Jeg mener at ordningen med gratis frukt på skoler med ungdomstrinn ikke fører til økt bruk av frukt og grønt den dagen elevene er ferdige med ungdomsskolen. Det vi trenger for å få folk til å satse på frukt og grønt, er en holdningsendring som gjør at man tar ansvar for å få et sunt og godt kosthold, og ikke bare får det servert. Da burde man halvere momsen på frukt og grønt. Vi ønsker heller å gjeninnføre en abonnementsordning for de elevene som i dag omfattes av ordningen med gratis frukt og grønt, og utvide den til etter hvert å gjelde alle, til erstatning for det man har i dag. Friskolene er forskjellige og har forskjellige elevgrupper. Elevene sliter med de samme utfordringene som elevene i den offentlige skolen. Manglende støtte til husleie og kapitalutgifter har ført til en økonomisk presset situasjon for mange friskoler, og mange vil ikke klare å sette to streker under svaret de får i sitt regnestykke, for å få budsjettet til å gå opp. En gjeninnføring av kapitaltilskuddet vil være et avgjørende grep for å sikre en likere behandling av offentlige skoler og friskoler. Dette har vært et prioritert krav fra friskoleorganisasjonenes side. De senere år er det opprettet en rekke nye studieplasser. Det at flere tar høyere utdanning, er positivt så lenge kvaliteten på utdanningen er god. Jeg mener imidlertid at det er behov for sterkere ambisjoner for kvalitet i utdanningen, parallelt med opptrappingen av flere studieplasser. Det er avgjørende å styrke undervisningsdelen av sektoren gjennom økt grunnbevilgning. Vi trenger å styrke fagmiljøene, øke veiledningen gjennom studiet, tilby pedagogisk kompetanseheving til de vitenskapelig ansatte, samt sikre relevant praksis. Kristelig Folkeparti foreslo i sitt alternative budsjett å øke grunnbevilgningen til universitet og høyskoler med 200 mill. kr. Jeg er redd nedgangen – over lengre tid – i tilskuddet til studentbarnehager fra Kunnskapsdepartementet vil gjøre det vanskeligere for studenter med barn å studere. Jeg er bekymret for hvilke konsekvenser dette kan få for ulike grupper av studenter, og for prinsippet om lik mulighet til utdanning. Kristelig Folkeparti er også bekymret når det gjelder studenter og psykisk helse – også mulighetene samskipnadene har til å tilby et lavterskeltilbud på en god nok måte til alle. Finansieringssystemet for de forskjellige fagskolene er veldig varierende og har store mangler. Det vil etter hvert være behov for en gjennomgang av finansieringen av forskjellige typer fagskoler, for her er det ligninger med mer enn én ukjent. Fagskolenes utdanning er viktig for samfunnets behov for utdanning, og vi ber derfor regjeringen om å gjennomgå finansieringssystemet for fagskolene og komme tilbake til Stortinget med dette som en egen sak. Regjeringen foreslår også å avvikle gaveforsterkningsordningen fra og med budsjettåret 2012. Vi stiller oss i likhet med resten av opposisjonen uforstående til påstanden om at ordningen ikke har bidratt til å øke gavene fra private givere til forskning. Det har den, og den har vært et viktig incitament for private bidrag til forskningen, kanskje spesielt for de nye universitetene som denne regjeringen har nektet å få på plass tilfredsstillende forskningsmidler til. De har gjennom denne ordningen fått tilført sårt tiltrengt forskningskapital, men nå blir også denne muligheten borte. Forskningsfondet har jeg vært innom, og jeg kommer ikke til å komme mer inn på det i mitt innlegg nå. Kristelig Folkeparti, og jeg, har gjentatte ganger siden 2006 vært kritiske til – og bekymret for – om opptrappingsplanen for bevilgningene til trosopplæringen i Den norske kirke vil bli fulgt godt nok opp. I dette budsjettet foreslår regjeringen å skyve opptrappingsplanen for Trosopplæringsreformen ut i det uvisse. Dermed må veldig mange menigheter leve i uvisshet – på ubestemt tid – om når de vil få trosopplæringsmidler. Stortinget har fastsatt at Trosopplæringsreformen skulle være et 5-årig prosjekt, løpende fra 1. januar 2004, og reformen skulle så trappes opp de neste fem årene, til 250 mill. kr i 2003-kroner. Enkel hoderegning tilsier at den da skulle være ferdig finansiert og gjennomført innen ti år – innen 2013. Regjeringen bryter nå med dette vedtaket. En kan spørre seg selv om man tror på det bibelske regnestykket i denne sammenhengen, nemlig at to fisker og fem brød vil mette fem tusen, for nå står det ekstremt mange menigheter i kø for å være til stede og få dette tilbudet. De har planene klar, de trodde at det skulle være ferdig finansiert innen neste år. Sånn ser det ikke ut, og selv om statsministeren har steget på rankingen om å bli mer likt og være mer respektabel, så kommer han ikke opp mot Mesteren, som klarte å få regnestykket to fisker og fem brød til å gå opp, og mettet fem tusen. Så vi ser fram til å få en helt annen satsing på trosopplæring enn det vi har sett fra denne regjeringens side. Det er den viktigste reformen i kirken i nyere tid. Mange menigheter har ventet i mange år uten å få på plass midlene. Budsjettforslaget som ligger på bordet i dag, innebærer at det ikke er rom for noen økning av nye menigheter som får midler. Det dekker knapt lønns- og prisveksten. Så vi har foreslått å øke bevilgningen med 40 mill. friske kroner. Så vil man da, i løpet av neste år, få den fulle finansieringen på plass, og vi i Kristelig Folkeparti vil være i mål, mens regjeringen fortsatt står igjen et stykke bak.