Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-02-15:
Ideen bak Nasjonal transportplan er utmerket, nemlig å finne gode sammenhenger og skjøter mellom de ulike transportformer til sjøs, til lands og i luften. Har så Regjeringen lyktes med dette? Etter min mening bare delvis. Den største skjevheten knytter seg til den sterke konsentrasjonen om tunge, kostnadskrevende tiltak i sentrale strøk, mens Distrikts-Norge har kommet i bakleksa med hensyn til investeringer og opprustningstiltak. Kristelig Folkeparti har gjennom skiftende flertall sørget for å rette opp noe av denne skjevheten. En vesentlig del av ekstramidlene til vegsektoren går nettopp til distriktene, og det er bra. Den fylkesvise fordelingen av midlene til øvrig riksveg er ikke god å bli klok på. Hva er egentlig kriteriegrunnlaget for tildeling av midler her? Det synes å være en sjenerende tendens til at tidligere fordelinger også danner mønster for seinere prioriteringer mellom fylkene. Da blir skjevheten etter hvert iøynefallende. Fylkesordførerne fra Rogaland til Møre og Romsdal tok et prisverdig initiativ for å samordne prioriteringene når det gjelder samferdselsutviklingen på Vestlandet. Gjennom den såkalte Vestlandspakken synliggjorde de den manglende sammenheng som det er mellom folketall, verdiskaping og egeninnsats gjennom bompengeordninger på den ene siden og statens bidrag gjennom fylkesfordelte midler på den andre siden. Jeg er glad for at det likevel har blitt plass til noen viktige tiltak. Kyststamveien E39 er kanskje den viktigste «blodåren» for samferdsel, bosetting og verdiskaping på Vestlandet. Ferdig utbygd vil den binde sammen næringsvirksomhet og befolkningssentre langs kysten, som vil føre til et mer rasjonelt og miljøvennlig transportmønster i forhold til den uheldige dreneringen av trafikken østover som vi har i dag. Når Trekantsambandet åpner for fullt i april, legges en viktig brikke på plass. Kristelig Folkeparti har i denne planen aktivt medvirket til at en annen flaskehals, strekningen over Kvinesheia, blir borte når OPS-prosjekt nr. 3 blir realisert. Kristelig Folkeparti har bevisst satset på prioritering av kollektivtilbudene, ikke bare i byene, men også i distriktene. Satsingen på jernbane er viktig i denne sammenheng. Jærbanen er blitt en ubetinget suksess. Problemet er at kapasiteten på linjenettet er blitt for liten. En grunnleggende forutsetning for at satsing på kollektivtransport skal lykkes, er tilfredsstillende frekvens, akseptabel pris, god regularitet og komfort. Jærbanen fyller ikke alle disse betingelsene i dag. Men når dobbeltsporet mellom Stavanger og Sandnes nå blir bygd, er det rom for ytterligere forbedring av resultatene på denne banen. I likhet med samferdselsministeren er jeg svært glad for at forslaget om T-forbindelsen som knytter Nord-Rogalands største kommune Karmøy direkte til Kyststamveien, har fått en bred og positiv tilslutning i samferdselskomiteen. Det måtte uansett bygges en ny forbindelse mellom de folkerike områdene i Karmøy–Haugesund–området fordi kapasiteten på Karmsund bro er sprengt flere ganger i døgnet. At en forsterkning av sambandet over Karmsundet kan kombineres med en tilkopling mot E39, er fornuftig, og det utløser nye muligheter for næringsutvikling. For Nord-Rogaland og Sunnhordland er E134 selve hovednerven i forbindelsen øst–vest. Utbyggingen langs Åkrafjorden er nå ferdigstilt. Den kronglete, bratte traseen i Rullestadjuvet blir neste oppgave, og jeg er glad for at dette er blitt prioritert innenfor første del av transportplanperioden. Samtidig får E134 status som nasjonal transportkorridor. En slik status svarer til den betydning denne veien har i forbindelsen mellom øst og vest. Nasjonal transportplan vektlegger betydningen av gode sammenhenger mellom de ulike transportformer. I den vestlige enden av denne nasjonale transportkorridoren ligger det en havn, Karmsund havn. Den har en betydelig størrelse med deltakelse fra de fleste kommunene i regionen, også på tvers av fylkesgrensen. Karmsund havn er landets nest største når det gjelder stykkgods. Det eneste logiske i forhold til den nasjonale transportkorridoren E134 er derfor å gi havnen status som nasjonal transporthavn på linje med det som foreslås for Ålesund. Jeg håper derfor på et slikt resultat ved voteringen. For øvrig må det vel understrekes at oppfølgingen i de årlige budsjettene er like viktig. Ett er å ha djerve planer, noe annet er å gjennomføre dem. Vi må selvfølgelig ha nødvendige reservasjoner i forhold til den aktuelle økonomiske situasjonen, men målet må være å skape mest mulig samsvar mellom planene og de konkrete vedtakene når samferdselsbudsjettene bankes gjennom.