trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Jeg skal selvfølgelig ikke plage den nyslåtte statsråden med detaljspørsmål fra budsjettet på noen som helst måte. Jeg likte at det i statsrådens tale var lite konfrontasjon, selv om det nok blir diskusjon om noen av konklusjonene, ikke minst om de sakene som ligger foran oss. Det er likevel ett spørsmål jeg tillater meg å stille som ikke går på detaljer, men som handler om arbeidsledighetssituasjonen vi er i, som statsråden helt riktig var inne på. Når vi nå går jula i møte, er det 127 000 mennesker i Norge som er usikre, utrygge og ikke vet hva framtida skal bringe. I den situasjonen har altså regjeringa med sine støttepartier kuttet bortimot 2 mrd. kr årlig i sum, direkte på økonomien til de arbeidsledige. Ser statsråden at det kan være litt tungt rett før jul at økonomien skal kuttes når man er i en litt vanskelig situasjon?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Jeg håper vi nå nærmer oss slutten på det jeg vil si er en noe springende debatt, men som allikevel har fått fram en del klare skillelinjer. Det har vært en runde nå om midlertidige ansettelser, og det er tradisjonelt. Kirsti Bergstø blir beskyldt for å gjøre noe annet enn det hun sier, når en utlyser midlertidige stillinger midlertidig i SV. Det er useriøst. Alle vet at alle er for at i midlertidige stillinger kan en ansette midlertidig. Det er ingen som noen gang har sagt noe annet. Det vi er imot, er at det skal bli alminnelig adgang til å ansette midlertidig uten at det er en midlertidig stilling. Når vi er det, er det fordi alle advarer mot det. Regjeringa og regjeringspartiene ble advart av Arbeidstilsynet, Statens Arbeidsmiljøinstitutt og Petroleumstilsynet, og det er dokumentert i rapporter fra OECD at det ikke gir flere jobb, det er bare det at flere av jobbene blir midlertidige. Det er de fakta som ligger til grunn. Erfaringene fra Sverige dokumenterer akkurat det samme. Det blir altså ikke noen lavere terskel inn i arbeidslivet – nei da – men det blir lavere terskel ut av arbeidslivet, fordi en bare kan hives ut uten noen grunn, som en må ha hvis en er ansatt. Så til skatt, som også har blitt brakt opp. Det er regjeringas viktigste tiltak mot arbeidsledigheten. Der har også OECD sagt noe om de økte forskjellene og hva det fører til av tapt produktivitet. Så har Scheel-utvalget sagt at det er bedre å satse på residensbeskatning enn på kildebeskatning. Og så har Menon-rapporten til regjeringa sagt at av lettelser på skatteartene er formuesskatt det minst effektive hvis en vil få til aktivitetsøkning. Men allikevel gjør altså regjeringa det. Nei da, vi foreslår ikke dramatisk økning i skatten. Vi foreslår til og med senking av selskapsskatten. Det gjorde vi da vi satt i regjering, og det gjør vi nå. Men vi går altså imot skattelettelsene, fordi vi vet det ikke virker, og fordi vi er opptatt av sysselsetting og arbeidsledighet. Og så er vi opptatt av det å ta 2 mrd. kr rett ut av lomma til de arbeidsledige. Det er ikke spørsmål om vi er enige om at de arbeidsledige helst bør komme i jobb – det er alle enige om. Men vi stiller spørsmålet: Hvorfor i all verden skal vi plage folk som har mistet jobben, med i tillegg å miste økonomi? Så tydelige er forskjellene.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Jeg er klar over at bevilgningsspørsmålet er avklart – dessverre – i forbindelse med det fagbudsjettet. Men jeg synes likevel det er grunn for den samordnende sameministeren å ta med seg de signalene som kommer fra – jeg vil si – et veldig bredt storting, og det ekte engasjementet det konkret er når det gjelder skolen i Hattfjelldal, som også noen av oss stemte for bevilging til, men ble nedstemt. Men til det helhetlige ansvaret vi har for de samiske språk: Det nordsamiske språket blir brukt ganske mye, det skoltesamiske og lulesamisk mindre, og meg bekjent er det vel nå ingen aktive brukere av pitesamisk igjen i Norge – unnskyld, to; da bommet jeg litt der. Og vi har altså sørsamisk, som er et veldig truet språk. Det er faktisk ganske stor forskjell på de språkene, og vi vil bli utrolig fattig som nasjon hvis vi, denne generasjonen politikere, ikke sørger for at det mangfoldet vi har av språk innenfor Norges grenser, blir ivaretatt. Det er derfor vi synes skolen i Hattfjelldal er viktig, men det er også andre tiltak som er viktige. Så er det riktig, som både Karin Andersen og statsråden sier, at det noen ganger kan være utfordrende å få til en helhetlig samepolitikk som inkluderer kultur, språk, næring osv., ved at det ligger i flere departementer. Jeg har selv hatt gleden av å være statsråd med ansvar for dette området. Da lå det i Arbeids- og inkluderingsdepartementet. Jeg hadde gleden av å få lov til å få flere departementer til å bidra til å høyne statusen til høyskolen i Kautokeino, sånn at den fikk et spesielt ansvar for å ivareta de samiske språkene. Og jeg vil så sterkt jeg kan, få oppfordre statsråden til å ta med seg signalene fra Stortinget og, når vi kommer tilbake til revidert budsjett, forhåpentligvis berge skolen i Hattfjelldal før det er for sent. Det er fint å ha et utvalg som skal gå gjennom hvordan vi skal ta vare på de samiske språkene. Det er bra. Men det er kanskje ikke spesielt lurt å starte det arbeidet med å legge ned en av de skolene som ivaretar ett av de samiske språkene som er veldig marginalt når det gjelder antall brukere, og som er verdt å ta vare på. Det ansvaret bør vi i fellesskap ta, og jeg håper statsråden kommer tilbake i revidert budsjett med en løsning på dette spørsmålet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Det var et interessant innlegg fra representanten om utfordringer man har innenfor flere deler av arbeidsmarkedet. Det er en viktig problemstilling, spesielt nå, med økende arbeidsledighet, men samtidig behandler vi mer enn kun arbeidsmarkedet i dag. Vi behandler ikke minst hvordan vi skal godtgjøre dem som faktisk bygde landet vårt. Regjeringen og nå stortingsflertallet er jo klare på at man ønsker å redusere den usosiale avkortningen gifte og samboende pensjonister har. Dessverre velger Arbeiderpartiet ikke å omtale det, men de velger å stemme imot det og dermed gi norske gifte og samboende pensjonister 8 000 kr mindre. Tidligere arbeiderpartileder Thorbjørn Jagland sa fra Stortingets talerstol i 1997 at det var «kvalmende» å foreslå økte minstepensjoner da. Er dette et utsagn som Arbeiderpartiet fortsatt står ved?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
For det første: Når det gjelder den debatten, er det verdt å minne representanten på at Arbeiderpartiet var med på å stemme forslaget fra Sosialistisk Venstreparti ned. Riktignok hadde de et annet forslag, men de ønsket ikke å gå inn på det forslaget Sosialistisk Venstreparti hadde. Dette er en regjering som er glad for mangfold. Som jeg var inne på i mitt hovedinnlegg – da jeg snakket om bl.a. sykehuskøene, som har blitt redusert – handler det bl.a. om at en ønsker å ta alle gode krefter i bruk, både private og offentlige. Det er derfor jeg er glad for at flere kommuner også velger å benytte konkurranseutsetting. Når en har konkurranseutsatt flere tjenester, betyr det at de ansatte har flere arbeidsgivere å velge mellom. Arbeidsgiverne må konkurrere om å få den arbeidskraften de ønsker. Det bidrar til at en vil få forskjellige lønns- og pensjonssystemer i de forskjellige virksomhetene, noe jeg mener er bra for de ansatte.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Regjeringen har varslet at Nav-meldingen vil komme til våren, og jeg vil ikke utelukke noe. Det er ingen hemmelighet at Fremskrittspartiet har flere tanker og syn på hvordan Nav bør forenkles og effektiviseres. Det ene vi tidligere har tatt til orde for, er å ikke ha en kommunal del og en statlig del. Vi ønsker å gjøre systemet mer sømløst. Men vi er villig til å ha en god og åpen diskusjon om hele Nav. Det viktigste for oss er, som sagt, ikke systemet, det viktigste for oss er hva det er Nav leverer til den enkelte. Vi er villig til å lytte til alle gode forslag og innspill. Vi har bl.a. Vågeng-utvalget, som har pekt på flere viktige ting vi kan gjøre med Nav for å sørge for at den enkelte bruker blir sett på som et individ – og ikke blir sett på som noe som skal passe inn i et A4-system.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Vi mener at det er opp til den enkelte hvor man ønsker å arbeide. Og det er sånn at når man bytter jobb, ser man at det er forskjellige lønns- og arbeidsvilkår på de fleste arbeidsplasser. Det er opp til den enkelte hvor man ønsker å arbeide, eller hvilken forening man er medlem i, og opp til den enkelte selv hvilke betingelser man klarer å forhandle frem. Det er, som sagt, flere eksempler på mennesker som har gått opp i lønn når de har valgt å arbeide i en konkurranseutsatt virksomhet, og det er eksempler på noen som har gått ned i lønn. Dette er, som sagt, opp til den enkelte. Det viktigste her er å sørge for et system som ivaretar rettighetene til den enkelte arbeidstaker. Jeg registrerer fortsatt at representanten Bergstø snakker varmt om ansatte som eventuelt mister noe ved konkurranseutsetting, men hun velger å utelate at hun ønsker å kutte 8 000 kr i pensjonen til dem som har bygget landet vårt.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Først til siste replikkveksling: Jeg vil bare minne representanten Lundteigen om at i Norge er det sånn at alle skal ha en arbeidskontrakt. Fremskrittspartiet og undertegnede deler mye av den skepsisen representanten Lundteigen har mot EU, og peker også på flere utfordringer med Schengen- og EØS-systemet. Det er derfor flere av oss har tatt til orde for en sterkere kamp mot den voksende trygdeeksporten, som ble flerdoblet i tiden representanten Lundteigens parti satt i regjering. Men representanten Lundteigen var ikke inne på avkortningen for gifte og samboende pensjonister. Det er viktig med forutsigbarhet, snakker man om. Mitt spørsmål er: Hvis Senterpartiet skulle komme tilbake i en posisjon der de kunne endre dette – kommer Senterpartiet da til å kutte 8 000 kr for landets gifte og samboende pensjonister?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Tidligere i debatten har representanten Lundteigen bekreftet at Senterpartiet vil kutte pensjonene med 2 mrd. kr årlig i forhold til det som det nå legges opp til, og dermed reversere avkortingen. Det hadde vært interessant å høre om Sosialistisk Venstreparti deler dette synet, for det er interessant å vite det i tilfelle en ny rød-grønn regjering. Ekstra spesielt blir det at Sosialistisk Venstreparti ønsker å kutte i pensjonen til gifte og samboende pensjonister, samtidig som Sosialistisk Venstreparti ønsker å utvide ordningen med såkalt supplerende stønad til nye landsmenn. Jeg håper at representanten Bergstø kan utdype hvorfor hun mener at mennesker som aldri har bodd i Norge, skal få høyere pensjon, mens mennesker som har bodd i landet i hele sitt liv, skal få mindre i pensjon.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Det har vært flere interessante innlegg i en relativt forutsigbar debatt. En representant fra Arbeiderpartiet var innom tiltakspakken som regjeringen la frem, og som blir vedtatt her. Det er interessant at når regjeringen legger frem en tiltakspakke som er betydelig større enn det Arbeiderpartiet ba om, kritiserer de i etterkant at vi har gjort noen justeringer internt i tiltakspakken. Noe av det regjeringen har satset på, er massiv utbygging og vedlikehold av vei og jernbane. Så gjorde man noen justeringer slik at veksten innenfor vei ble noe mindre, og slik at veksten innenfor jernbane ble enda større. Det er slik at en anleggsarbeider, uavhengig om en bygger vei eller jernbane, fortsatt er en anleggsarbeider som faktisk har en jobb. Det er synd at Arbeiderpartiet velger å gjøre polemikk ut av det. Representanten Kirsti Bergstø fra Sosialistisk Venstreparti hadde et underlig innlegg – hvis det er parlamentarisk korrekt å si. Hun snakket om midlertidige ansettelser, snakket om såkalte løsarbeidere. For det første synes jeg det er en stygg måte å omtale mennesker som har fått en fot innenfor arbeidslivet, på. Men det som gjør det enda mer interessant, er at representanten Kirsti Bergstø – Sosialistisk Venstrepartis stortingsgruppe – nylig hadde en jobbannonse ute der de søkte etter en politisk rådgiver innenfor arbeid, sosial likestilling og familiepolitikk, som skulle dekke arbeids- og sosialfraksjonen til Sosialistisk Venstreparti. Det var en midlertidig stilling på syv måneder, med tiltredelse 15. januar. Da er det veldig interessant at representanten Bergstø snakker om løsarbeidere, noe Sosialistisk Venstreparti selv tydeligvis velger å ansette og å søke etter. Det er meget spesielt, for å si det mildt. Så har Arbeiderpartiet snakket mye om tiltak. Det skal være midlertidige tiltak, midlertidige ordninger. Men det hjelper veldig lite å ha mange forskjellige tiltak når Arbeiderpartiet her i denne sal velger å føre en politikk som vil øke arbeidsledigheten i Norge, gjennom å øke skattene og avgiftene med 18 mrd. kr for bedrifter og arbeidstakere, når Arbeiderpartiet velger å redusere bevilgningene til vei og jernbane, når de er imot å kutte i byråkratiet. Det er tiltak som bidrar til å øke arbeidsledigheten, ikke til å bekjempe arbeidsledigheten. Helt avslutningsvis: Representanten Lundteigen mente at han var feilsitert av undertegnede. Men representanten Lundteigen sa i replikkveksling med meg at han og Senterpartiet er imot å bruke 2 mrd. kr årlig på å redusere avkortningen for gifte og samboende pensjonister. Dermed betyr det at Senterpartiet ønsker å kutte i pensjonene til folk flest.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Representanten Karin Andersen mente at man blir syk av lite penger. Det er noe Fremskrittspartiet er helt enig i. Og da er det særdeles underlig at den samme representanten ønsker å frata landets gifte og samboende pensjonister 8 000 kr i året, men det kan kanskje henge sammen med at representanten Kirsti Bergstø har vært klar på at det å kutte i pensjonene er god fordelingspolitikk. Det er noe Fremskrittspartiet er uenig i, og heldigvis er Fremskrittspartiet i flertallet i denne sal her i dag.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-17:
Representanten Andersen og Arbeidarpartiet har pengar til å styrkje både det eine og det andre. Det han gløymer å seie, er at Arbeidarpartiet har eit stort hol på inntektssida på budsjettet sitt på fleire milliardar, som gjer at det til neste år neppe ville ha vorte pengar til noko av det representanten Andersen nemnde. Men vi skal la det liggje. Eg har eit anna spørsmål. I budsjettet i fjor, som gjeld for i år, gjennomførte samarbeidspartia ei styrking av pleiepengeordninga for sjølvstendig næringsdrivande. Det gjekk Arbeidarpartiet imot. Eg ser ikkje at dei har kutta det i budsjettet sitt i år, så det betyr at ein går i riktig retning. Det er positivt. Når det er sagt, ser eg heller ikkje at Arbeidarpartiet går vidare når det gjeld å styrkje sosiale rettar for sjølvstendig næringsdrivande, eksempelvis kva gjeld sjukeløn, eller kva gjeld rettar rundt pensjonssparing. Mitt spørsmål er: Meiner Arbeidarpartiet, slik budsjettet deira kan tyde på, at sjølvstendig næringsdrivande har gode nok sosiale rettar i dag?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-17:
Eg får starte med å seie at det er godt å høyre at Senterpartiet og Lundteigen er positive til og for bevegelsesfridom og felles arbeidsmarknad i Norden, noko dei var mot då det vart etablert. Så verda går framover. Eg har eit anna spørsmål som handlar om arbeidsinnvandring. No har vi gjennomlevd eit tiår i Noreg med svært stor vekst, med eit svært stort behov for arbeidskraft, mykje drive av høg oljepris, og vi har ei svært stor arbeidsinnvandring. No er det lågare vekst. Det er lågare oljepris, og det er også lågare arbeidsinnvandring. Ho har bremsa kraftig opp, og for ein del grupper er utvekslinga no negativ. Folk reiser tilbake og søkjer jobbar i andre land. Då er mitt spørsmål: Viser ikkje dette nettopp at analysen til representanten Lundteigen er feil, og at den frie bevegelsen av arbeidskraft fungerer, og at ein søkjer seg dit det er arbeid å få?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-17:
For å ta dette med permitteringsregelverket fyrst, noko som har kome igjen i fleire innlegg og replikkar frå Arbeidarpartiet, er det altså slik at dette ikkje er eit etterlyst tiltak frå ein einaste aktør på arbeidsgjevarsida som har ansvar for heile landet, for heile næringa, og ikkje berre for enkeltsektorar. Det har vorte åtvara sterkt imot det, frå eksempelvis Virke, og òg NHO går mot det forslaget. Det er ingen grunn til å haste inn i det. Når det gjeld arbeidsavklaringspengar, har vi fleire store utfordringar med den ordninga. Den viktigaste er kanskje at folk ikkje blir avklart fort nok, og at dei blir gåande veldig lenge. Då ein slo saman dei gamle tiltaka til arbeidsavklaringspengar, hadde dei ulik lengd, alt frå ubestemt til ned i eitt år. Ein valde å lande på fire år utan noka nærmare grunngjeving frå departementet. Det vi veit, er at når ein nærmar seg slutten på ein periode, akselererer avklaringa, og ein får det ein er ute etter, nemleg eit svar. Det svaret bør kome fortare enn det gjer i dag.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-17:
Eg vil starte med å seie meg einig i den innleiande analysen til Lundteigen om at vi står overfor ei stor omstilling av økonomien vår i grøn retning. Det er òg noko av det Venstre er mest fornøgd med i dette statsbudsjettet, at vi no gjennomfører eit solid grønt skatteskifte på mange milliardar kroner, og dette skjer i ei heilt anna takt enn under føregåande regjering. Dessverre har eg registrert at Senterpartiet har gjort det til ein viktig kamp denne hausten å kjempe mot auka grøne avgifter, og partiet avlyste vel så godt som alle forslag frå Grøn skattekommisjon. Så til dette med terskelen inn i arbeidslivet. Vi har jo allereie gjort endringar i arbeidsmiljølova, der vi har senka ein del av tersklane inn i arbeidslivet. Vi er spente på, og gler oss til å sjå, effektane av det. Venstre trur at dei blir positive. Men det er også anna vi må gjere. Eg meiner at ein måte å senke tersklane i arbeidslivet på er eksempelvis å styrkje ordninga med lønstilskot, slik at folk får moglegheita til å prøve seg og at arbeidsgjevarar tek ein sjanse. Det er òg mykje anna som representanten kan lese om i Venstres alternative budsjett, og som gjer det enklare å få fleire ut i jobb.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-17:
Venstre har gjennom mange år vore kritiske til, og har i våre budsjett trappa ned, dei statlege tilskota til AFP. Årsaka til det er enkel. Vi meiner at det skal løne seg å stå i jobb og at ordningar som det offentlege er med på å finansiere, burde vere universelle. Eg synest det er synd at partiet SV dessverre går imot det som finst av forslag som gjer at det løner seg å stå lenger i jobb, anten vi snakkar om AFP, eller vi snakkar om aldersgrenser for når du mister oppseiingsvernet ditt. Vi har ein enorm ressurs i dette landet, og det er eldre arbeidstakarar som har mykje å bidra med. Det bør løne seg for dei å vere i jobb lengst mogleg, og dei bør ha eit trygt arbeidstakarvern lengst mogleg. Det har vore ei viktig sak for Venstre i mange år, og det burde ikkje kome som ei overrasking på nokon at det fortsatt er det.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-17:
Viss vi ser litt forbi våre presserande utfordringar med sysselsetting, flyktningsituasjonen og arbeidsløyse, har vi ein del langsiktige utfordringar. Vi har eit velferdssystem som knakar i samanføyingane, og som skal møte ei eldrebølgje som kjem til å krevje mykje av oss. Vi har mange ordningar i Noreg som vi nok bør sjå på med eit kritisk blikk. Det er veldig mange som har det godt, og vi må sørgje for at vi målrettar innsatsen mot dei som treng det mest. Samtidig som det er mange som har det godt i Noreg, er det ein del som slit. Det er eg heilt sikker på at statsråden har god kjennskap til frå hennar tidlegare virke som sosialbyråd. Mitt spørsmål til statsråden som er i ei ny rolle, er: Er det nokon særskilte grupper som statsråden meiner ein bør styrkje og hjelpe framover, gjennom å styrkje sikkerheitsnettet?
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2015-12-17:
Jeg regner med at representanten Dag Terje Andersen er enig i at den arbeidsledigheten vi opplever i dag og nå, er annerledes enn den vi opplevde under finanskrisen. Da var det fall i sysselsettingen i hele landet. Nå er det Vestlandet og kommunene med de oljerelaterte næringene som er rammet. Så vi opplever ikke at hele landet er rammet av arbeidsledighet. Hvorfor foreslo da Arbeiderpartiet – og har brukt mye tid på det – den samme medisinen som de hadde under finanskrisen, nemlig å styrke permitteringsregelverket fra 30 uker til 52 uker, når vi vet at blant permitterte er mange gjennomsnittlig i jobb etter tre måneder?
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2015-12-17:
Det var Karin Andersens innlegg som gjorde at jeg måtte ta til motmæle. Jeg syns det blir ganske drøyt å sitte her og høre på påstanden om at dagens regjering ikke liker å støtte og hjelpe folk som sitter nederst ved bordet. Det må jeg si er drøyt å sitte og høre på, og jeg kjenner meg ikke igjen i den påstanden. Jeg tror at vi som sitter på Stortinget, har et felles mål. Vi ønsker å hjelpe folk som sitter nederst ved bordet. Det målet tror jeg vi alle sammen har. Men vi har forskjellige tilnærminger. Vi bruker forskjellige virkemidler, og vi går forskjellige veier. Den respekten må vi faktisk ha for hverandre. Denne regjeringen fører en politikk som ønsker å legge til rette for at folk skal komme ut av fattigdommen. Jeg har skissert i tidligere innlegg at vi har mange ulike tiltak som vi tror på, og som vil føre til at folk kan klare seg bedre selv og komme seg ut av fattigdom. Vi rydder opp i tiltakssystemene i Nav så de skal fungere bedre. Det tror vi på. Jeg har som sykepleier lært i min utdanning at det viktigste vi kan gjøre, er å hjelpe folk til å greie seg selv. Denne regjeringen fører en politikk som har det målet for øye. Vi ønsker å legge til rette slik at folk kan gjenvinne evnen til å klare seg selv, komme i arbeid og greie å ta vare på seg selv i sitt eget liv. De som ikke greier det, har vi et godt sikkerhetsnett for, og dem skal vi selvfølgelig hjelpe.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Representanten Wiborg snakker engasjert om å redusere avkortningen for gifte og samboende pensjonister og peker på pensjon som en opptjent rettighet. Hvorfor mener representanten Wiborg og Fremskrittspartiet at det likevel er greit med store pensjonstap ved privatisering?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Venstre fjerner AFP i sitt alternative budsjett. Det har jo tatt flere oppgjør å få på plass AFP-ordningen. Jeg lurer på: Er dette et uttrykk for Venstres holdning til framforhandlede ordninger?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Det er politikken som er viktig, ikke retorikken. Det er politikken som avgjør hvilke muligheter vi får i våre liv. Det er helt riktig som representanten Heggelund har observert, at SV er imot tvangsarbeid for fattigfolk, og vi er for et godt sosialfaglig arbeid som er tilpasset den enkelte. Hvis Høyre mener at seks timers arbeidsdag ikke er noen endring, er det nye toner fra Høyre, noe som er interessant å merke seg. Men det er absolutt slik at SV foreslår flere endringer i velferden. Vi ønsker bl.a. at sosialhjelpsmottakere ikke skal få avkortet sin sosialhjelp ved barnetrygd. Vi ønsker at uføre skal få krav på oppfølging fra Nav slik at man kan prøve seg i arbeid. Vi ønsker et velferdssystem som ser den enkelte, som tar den enkelte på alvor, og som har en arbeidslinje som virker.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Det er leit å høre hvordan Fremskrittspartiet gjentatte ganger setter mennesker opp mot hverandre. De setter opp skiller mellom oss og de andre og sier at det er rimelig at mennesker som ikke har levd lenge nok i Norge, ikke skal sikres en verdig alderdom. Det synes jeg er leit. Det er slik at SV har løftet minstepensjonistene når vi har hatt muligheten til det. Da vi satt i regjering, gjennomførte vi store grep for at de med minst pensjon skulle få mer å leve for. Det er en politikk jeg er stolt av, og det er en politikk vi støtter. Spørsmålet som stilles, er hva som vil skje med en reduksjon i avkortingen når et nytt flertall kommer. Det er for tidlig å forskuttere, for alle vet at den største regningen for Fremskrittspartiets løfte skal sannsynligvis et nytt flertall betale for. Jeg ser fram til å jobbe fram det flertallet.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Sosialistisk Venstreparti og Kristelig Folkeparti har mange fellesmål. Jeg er helt sikker på at Kristelig Folkeparti ville fått realisert enda flere mål i et enda bedre politisk fellesskap. Den norske modellen har den aller beste forutsetningen og det aller beste grunnlaget for omstilling. Derfor er det etter SVs syn helt avgjørende å ha en politikk som styrker og ivaretar den norske modellen – altså et godt organisert arbeidsliv og et fungerende trepartssamarbeid. Vi ønsker å ha en forsterket permitteringsordning, for hvis en reell omstilling skal skje, er vi nødt til å ivareta den industrielle kompetansen som landet har, og som vil være vårt aller viktigste fortrinn i et grønt skifte.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Flere har nevnt fra talerstolen her i dag at landet vårt er i en spesiell situasjon. Spesielle situasjoner krever spesielle løsninger. Det var sånn den rød-grønne regjeringen møtte finanskrisen. Det er ikke tilfellet nå. Tvert imot brukes det stor kraft i debatten her i dag på å avvise nettopp situasjonsspesifikke løsninger, gjennom f.eks. å forbedre permitteringsregelverket, som det i dag har blitt argumentert veldig godt for. Vi vet at de svenske erfaringene, Sverige har jo ikke hatt et regelverk tilsvarende vårt, viser at det ikke er sånn at folk nødvendigvis bytter beite – at industriarbeidere begynner med andre ting når det blir nedgang i industrien. De svenske erfaringene viser at når folk blir sagt opp, ja så kommer de tilbake til samme bransje, men da som innleide løsarbeidere istedenfor som fast ansatte. Men regjeringen vil ikke møte en spesiell situasjon med spesielle løsninger. Heller enn en aktiv næringspolitikk framholdes passivitet gjennom næringsnøytralitet, men markedet er ikke egnet til å løse problemer som markedskreftene selv har skapt. Det er de ikke, det har de aldri vært, og det kommer markedet heller aldri til å være i stand til. Selv om landet vårt er i en spesiell situasjon nå, er det slående at veldig mange flere havner i en vanskelig situasjon hver gang Høyre styrer landet. Sist Høyre hadde regjeringsmakt, var også arbeidsledigheten rekordstor, samtidig som veldig få nye arbeidsplasser ble skapt. Vi hører ofte at det var så krevende å overta arven etter de rød-grønne. Jeg vet ikke om det kan kalles krevende å overta styringen av et land med historisk lav arbeidsledighet. Jeg vet ikke om det kan kalles krevende, men jeg er overbevist om at det er noe med ideene som svikter, de politiske og ideologiske ideene om at markedets usynlige hånd skal ordne opp i arbeidsledighet, i klasseskiller, i kjønnsmakta – for det kommer aldri til å skje. Det er sosialistisk politikk, det er styring, det er mål, vilje og handling som gjør oss i stand til å møte vår tids største utfordringer, og da må vi ha spesielle løsninger i en spesiell situasjon.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Jeg har et lite svar til representanten Wiborg. SV er ikke imot at arbeid er av midlertidig karakter, som at prosjektarbeid er midlertidig, eller at vikariat, f.eks. for ansatte som skal ut i foreldrepermisjon, er midlertidig. Vi synes det er gledelig at det er sånne ordninger. Det vi er imot, er en generell adgang til midlertidige ansettelser. Jeg vil oppfordre representanten Wiborg til faktisk å lese arbeidsmiljøloven, som hans parti går i bresjen for å rasere. Spørsmålet er: Er det frekt å kalle midlertidig ansatte for løsarbeidere? Det kan man ha ulike meninger om. Jeg for min del mener det er frekt å slå ned folk – ikke å påpeke at noen er slått ned.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Jeg vil berømme forslagsstillerne for å fremme forslag om økt kapasitet ved Storskog, et behov som var skrikende på det tidspunktet da forslaget ble fremmet. Selv om det kan være krevende å se inn i framtiden, og det kunne være vanskelig å forutse den store strømmen som skulle komme den veien, burde man gjort noen ting tidligere. Allerede da Storskog ble en rute for flyktninger, burde man tatt kontakt med russiske myndigheter for å se på hvordan man kunne løse situasjonen i fellesskap. Jeg er glad for at det omsider ble etablert kontakt, men synes det er underlig at det skulle ta så lang tid å kontakte naboen vår. Det er tydelig at flere har lagt ut på en ferd – noen kanskje med gjeld i bagasjen – uten å leve opp til kriteriene for beskyttelse i Norge. Den gruppen kunne man nådd på et tidligere tidspunkt – gjennom informasjonsarbeid – enn man evnet på et senere tidspunkt. At regjeringen brukte lang tid på å foreta seg noe, gjorde at Sør-Varanger ble satt på en prøve, men det var en prøve som kommunen besto med glans. Sør-Varanger har håndtert situasjonen på både profesjonelt og positivt vis. Jeg har selv besøkt både mottaket i Fjellhallen og mottaket i Neiden og sett hvordan de jobber for å gi folk en så verdig velkomst og behandling som mulig. Når det er sagt, er verken jeg eller SV betrygget over situasjonen nå. Det at mennesker uten opphold i Russland må snu på grensen, er ikke å ta folks beskyttelsesbehov på alvor. Det er høyst problematisk å avvise folk uten at de får prøvd sin sak, noe tunge aktører og organisasjoner på feltet også har fremmet kritikk mot. Vi vet også at Russland har fått kritikk fordi landet ikke alltid har endret sin praksis etter dom i Den europeiske menneskerettsdomstolen. For Norges del har situasjonen i høst vist at det er nødvendig med en sivil opprustning i nord, og vi har også sett at det haster å få på plass ny grensestasjon ved Storskog. Det er et samarbeid som vi i SV ønsker velkomment.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Representanten Fredriksen sa i sitt innlegg noe sånt som at han reagerer på at det framstilles som at folk sykler hele veien til eller fra grensen og stedet man skal til eller fra, og hevdet videre i sitt innlegg at det er organisert transport som står og venter på dem som sykler. Men det er faktisk noe vi ikke vet. Vi vet ikke om det står noen varm bil og venter, eller om det kommer et varmt kjøretøy for å plukke opp dem som sykler over grensen. Vi må forholde oss til det vi vet, og det vi vet, er at folk blir avvist på Storskog. Vi vet at det er på sykkel man krysser grensen mellom Norge og Russland, hvis man ikke kjører, og vi vet at det er barn som blir sendt bort – det vet vi. Og så vet vi noe mer. Vi vet at vinteren i nord kan være så ufattelig bitende kald – det er også noe vi vet. At den er i ferd med å legge seg over landskapet, og at kulden kryper inn, er også noe vi vet. Menneskerettigheter og Flyktningkonvensjonen er etablert for at det skal være noen kjøreregler, for at det skal være noen ordninger for å beskytte dem som er aller mest utsatt, og mennesker som faktisk er på flukt, og som har rett til og krav på beskyttelse. Da er ikke det store spørsmålet hvor langt et barn må sykle, men hva som skjer med barnet idet det vises bort.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Jeg vil først takke representanten Kolberg for å ville ta opp et grunnlovsforslag, som SV også støtter og er med på, med tanke på å styrke det samiske folks stilling i Grunnloven. I går var det en kraftfull markering utenfor Stortinget. Den var ikke nødvendigvis kraftfull i form av sin størrelse – markeringer fra minoriteter er sjelden det – men desto mer kraftfull i sitt innhold. Markeringen var mot regjeringens samepolitikk, utløst av nedleggelsen av Sameskolen i Hattfjelldal. Det er ikke ofte at representanter for det samiske folk ser seg nødt til å ta turen til Eidsvolls plass for å stå utenfor Stortinget. Gårsdagens krav og appeller var verdt å lytte til. Talene var klare, og jeg fikk en fornemmelse av at en dråpe er i ferd med å lande i et beger som begynner å bli temmelig fullt. Jeg registrerer at regjeringen har lagt fram et budsjett for norsk vekst og for samisk kutt. Jeg registrerer en kritikk fra Sametinget om en opplevelse av at gjentatte ganger overholdes ikke konsultasjonsavtalen, og jeg registrerer at viktige prosjekter som Bååstede – «tilbake» – og Várjjat Siida ligger helt lydløse, helt stille. Jeg blir også kontaktet av forskjellige representanter – av sjølaksefiskere, som er viktige bærere av den sjøsamiske kulturen, og som opplever at deres næringsgrunnlag er truet, og jeg blir kontaktet av foreldre som daglig må føre en knallhard kamp for at ungene deres skal få helt avgjørende og grunnleggende rettigheter innfridd, nemlig språkopplæring og kjennskap til sin kultur. Som minoritet utsettes det samiske folk for et press av majoritetssamfunnet. Vi ser det i bruk av natur og naturressurser, vi ser det i bestemmelser og at av og til overdøves stemmer, vi ser det i form av at det å kjempe for sitt eget rom og for språk og kultur i et majoritetssamfunn kan være krevende. Da er det nedslående at stortingsflertallet velger å legge ned en sørsamisk skole. Det er en gruppe som virkelig er under sterkt press. Så er det interessant å høre at statsråden opplever situasjonen veldig annerledes enn representanter for det samiske samfunn. Jeg vil gjerne utfordre statsråden til å dele noen tanker rundt det for å se om han ser for seg en forvaltning av Tanavassdraget som ivaretar sjølaksefiskerne, om språk og kultur blir tilstrekkelig ivaretatt, og om de samiske stemmene faktisk blir hørt.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
Takk for viktige spørsmål. Vi mener at permitteringsregelverket fungerer godt sånn som det er i dag. Den lengden som er, mener vi er riktig. Det som jeg synes er utfordrende med spørsmålet om å utvide permitteringsregelverket, og som jeg var inne på i mitt innlegg, er at en nå er inne i en omstillingsfase der en vet at mange av de arbeidsplassene som i dag f.eks. finnes innenfor offshore og petroleum, kanskje ikke skal være i den næringa. Det vi frykter, hvis en hadde utvidet permitteringsregelverket så langt som jeg har registrert at både Arbeiderpartiet og store deler av fagbevegelsen ønsker, er at i stedet for å forsvinne ut av den næringa og bruke den kompetansen en har til å bygge opp andre typer arbeidsplasser, kanskje innen andre næringer, ville en forbli i en næring som det kanskje ikke skal være like stort volum på som det en ser i dag. Vi mener – som representanten sier – at ordninga fungerer godt sånn som den er i dag, over en kortere periode. Vi mener det er en riktig lengde i regelverket i dag.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
Vi er inne i en veldig krevende fase, som representanten også var inne på, med økt arbeidsledighet. Men både Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti har et felles mål om en omstilling av norsk økonomi til en grønnere økonomi der flere arbeidsplasser er i den grønne næringa. Samtidig er det tragisk for de enkeltmenneskene som mister jobben, enten det er i Statoil, Aibel, Aker eller NOV osv., og det er krevende å se på. Men målet er at flere av dem som jobber som ingeniører i Statoil i dag, istedenfor vil jobbe i Statkraft eller i andre selskap som er med på å skape enten grønn energi eller iallfall mer bærekraftige næringer. Jeg blir i dag utfordret rundt permitteringsregelverket. Selv synes jeg det er krevende fordi poenget må være at en ikke opprettholder de næringene som vi er enige om at burde skiftes over til mer grønne næringer, eller iallfall at arbeidsplassene burde brukes til andre ting enn olje og gass. Kan representanten reflektere litt rundt hvordan hun tenker seg permitteringsregelverk og innlåsing av arbeidskraft, osv.?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
Jeg vil i likhet med statsråden også understreke at det er langt ifra kutt for de arbeidsledige som ligger inne her. Det som sikkert antydes om f.eks. feriepenger og lignende, gjelder for når de skal være tilbake i jobb, så jeg slutter fullt ut opp om det statsråden sier. Det jeg også synes er viktig, og som jeg er glad for å høre, er de visjonene statsråden trekker fram i sitt innlegg. Jeg vet at den bakgrunnen statsråden har fra kunnskap, vil bli utrolig viktig også i den jobben som nå skal gjøres. Min utfordring til statsråden i dag er egentlig bare hvordan hun ønsker å bruke den erfaringa hun har med at det å lykkes på skolen, det å få en god utdanning, kan forebygge så mye av det arbeidsministeren vil ha å gjøre framover. Hvordan vil statsråden bruke den kompetansen og erfaringa hun har fra dette, for å sikre at man slipper å gå på Nav, men kan komme ut i gode jobber?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
Jeg er glad for signalene statsråden gir om at ventetida på barnehusene går ned. Vi har sammen nesten doblet bevilgningene til barnehusene til neste år, så vi har store forventninger om at ventetidene skal gå ned, men også at etterforskning og oppfølging av sakene skal bli bedre i det kommende år. Det skal vi nok ha mange runder om i året som kommer, for å forsikre oss om at statsråden har fullt trykk på det. Men jeg ønsker å utfordre statsråden på kanskje den største oppgaven som ligger foran ham neste år, nemlig at de nye politidistriktene tar form og gjennomføringa av politireformen. En av de store utfordringene som kommer til å komme, tror jeg vil være knyttet til lensmannskontor og den prosessen som skal komme der, og da også hvordan en kan sikre at en får tilstedeværelse utover, og at folk opplever tryggheten ved at politiet er ute og kommer raskt på stedet, osv. Kunne statsråden sagt litt om hvordan han ser for seg den prosessen i tid, når det gjelder lensmannskontor, men også hvordan han jobber for å sikre at intensjonen fra Stortinget blir oppfylt?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
Først vil jeg bare si at grunnen til at jeg ikke er så urolig for om dette kan være en snikinnføring, er at POD varslet at det skulle tas ned, og jeg har grunn til å tro at det kommer til å bli gjort når bare situasjonen er avklart. Det var nå det. Jeg ønsker å gripe fatt i det statsråden sier, at trusselvurderingen ikke er endret – den som kom i oktober, står ved lag. På pressekonferansen 13. november, da politidirektøren begrunnet avvæpningen, var han krystallklar på at bevæpningen ikke kunne videreføres. Han sa at politiinstruksen ikke lenger ga noen hjemmel for det. Hvis PST hadde lagt fram den trusselvurderingen som kom i oktober i år, i oktober i fjor, sa han at det ikke ville blitt iverksatt noen bevæpning i det hele tatt. Er det en framstilling som statsråden deler?
Bengt Morten Wenstøb (Høyre), 2015-12-17:
Det er et kjent faktum at representanten Lundteigen har en klar stemme når det gjelder EØS og ikke har noe spesielt ønske om å ha en fri flyt av arbeidskraft innenfor EØS-området. Samtidig ønskes flyktninger velkommen for å delta i det norske arbeidsmarkedet når det er mulig. Det jeg lurer på, er: Hvorfor er det slik at man lager en forskjell mellom disse to gruppene dersom det er slik at man behøver kompetansen fra begge?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Før han stemde mot forslaget frå Arbeidarpartiet om eit betre permitteringsregelverk, hadde representanten Rotevatn nokre prinsippfaste formuleringar i sitt innlegg i debatten. Han uttalte: «Ein skal sjå nøye på kva for tiltak ein foreslår, og ein skal vere godt overtydd om at det er fleire positive konsekvensar enn negative konsekvensar før ein hastar inn i det.» Viss ein tek dette prinsippet i bruk på Venstre sitt alternative statsbudsjett, er det ikkje vanskeleg å finne eksempel på at det er noko langt mellom liv og lære. Venstre føreslår bl.a. heilt ut av det blå å kutte lengda på arbeidsavklaringspengar frå fire til tre år. Kjenner Rotevatn til nokre faglege utgreiingar som viser fleire positive enn negative konsekvensar av det tiltaket? Eller er det slik at desse prinsippa berre skal gjelde for alle andre parti enn Venstre?
Stefan Heggelund (Høyre), 2015-12-17:
Jeg hørte retorikken om at sykefraværet går ned og trivselen blir høyere, og jeg tenkte at dette har jeg hørt før et sted. Da kom jeg på at det er den retorikken vi bruker når vi snakker om en mer fleksibel arbeidstid. Da tenkte jeg også at det ikke var sikkert at det var selve sekstimersdagen i seg selv, men at man faktisk fikk lov til å bestemme over sin egen arbeidstid – noe vi har argumentert for og representanten Bergstø har argumentert imot – som var det avgjørende. Jeg hørte også representanten Bergstø si at man skal ha noe å stå opp til om morgenen. Det slår meg at SV og representanten Bergstø var imot innføringen av aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere, som faktisk ville bidratt til at de unge menneskene som mottar sosialhjelp, har noe å stå opp til. Men det som preger Sosialistisk Venstreparti i arbeids- og sosialpolitikken, er at de ikke er villige til å endre på noen verdens ting i et velferdssystem som har sine utfordringer. Vi kan jo spørre: Hvilke ordninger eller hvilke ytelser – om noen – er det representanten Bergstø ønsker å justere for å gjøre dem bedre?
Stefan Heggelund (Høyre), 2015-12-17:
Representanten Karin Andersen sier at stortingsflertallet nå har mye på samvittigheten ‒ mye som ikke er bra ‒ og nevner stolt ting som ble satt i gang under den forrige regjeringen. Hun prøver å framstille det som om vi f.eks. er imot overgangsstønaden, som om vi ikke har overgangsstønad i Norge lenger etter det vedtaket vi gjorde i Stortinget i vår. Det er feil. Vi har ytterligere forbedret overgangsstønaden slik at den skal hjelpe folk raskere ut i arbeid. Men hvis vi skal snakke om hva ulike partier og hva ulike stortingsflertall har på samvittigheten, er det helt umulig å komme forbi den rød-grønne regjeringens implementering av Nav-reformen. Det var ikke vellykket. Det er virkelig noe jeg er glad for at vi ikke har på samvittigheten. Overgangen til arbeid gikk tregere. Overgangen til utdanning gikk tregere. Overgangen til uføretrygd for dem som trengte uføretrygd, gikk tregere. Det gikk så galt at det måtte en kontrollhøring til. Navs regnskap for 2008 på rundt 300 mrd. kr kunne ikke bekreftes av Riksrevisjonen. Folk fikk ikke den hjelpen de skulle ha, når de skulle ha den. Det er det de rød-grønne partiene har på samvittigheten. Så angriper de vårt sosiale engasjement når de har dette på samvittigheten selv! Det framstår helt merkelig, for å si det rett ut. Jeg håper jeg fortsatt er innenfor parlamentariske former. Nå staker vi ut veien videre. Vi senker tersklene inn til arbeidslivet for dem som står utenfor. Jeg syns det er underlig at representanten Lundteigen spør igjen og igjen om man er for endringer i midlertidige ansettelser. Ja, vi har vedtatt endringer i midlertidige ansettelser, fordi vi mener at det senker terskelen inn til arbeidslivet. Vi rydder opp i tiltakssystemet i Nav. Vi arbeidsretter ytelser, vi bøter på de rød-grønnes feilgrep, og vi staker ut veien videre for Nav. Det ansvaret tar dette flertallet, og fordi vi tar det, har vi ganske god samvittighet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2015-12-17:
Takk for imøtekommenhet når det gjelder detaljer. Jeg vil si at det aller viktigste vi kan gjøre, er å sikre at arbeidsledige kan føle trygghet for at jobben deres ikke forsvinner. Hvis den blir borte, skal de føle seg trygge på at det skal være mulig å få en ny og stabil jobb. Det viktigste vi kan gjøre er derfor å sørge for at vi har trygge jobber. Det er også sånn at midlene til arbeidsledige har økt. Som jeg nevnte i mitt hovedinnlegg, øker vi bl.a. antall tiltaksplasser med 4 000, og vi prioriterer dem som er ledige – jamfør diskusjonen som går på ferietillegget. Vi reduserer støtten til dem som er selvvalgt ledige, og vi mener at det er en prioritering som er viktig. Vi styrker næringsrettet forskning og innovasjon for å sørge for at vi har arbeidsplasser også i framtiden som vi skal leve av. Vi satser storstilt, kanskje mer enn noen gang, på samferdsel og infrastruktur, nettopp for å sørge for at det finnes jobber her og nå. I sum: Det er viktig å sørge for varige arbeidsplasser når folk trenger det.
Anniken Hauglie (Høyre), 2015-12-17:
Takk for spørsmålet. Ja, jeg var sosialbyråd i tre og et halvt år og deretter skolebyråd, og jeg så tydelig hvordan disse tingene henger sammen. Det aller viktigste vi kan gjøre for våre barn, er å sikre dem en god skole som setter dem i stand til å gå videre med studier eller å få de jobbene de ønsker seg, senere i livet. Vi ser at for mange faller utenfor i skolen, med de utfordringene det medfører for dem senere i livet. Derfor er det nettopp at en god skole i barndommen er viktig. Senere må man sørge for at de som faller utenfor skolen, blir kvalifisert, slik at de kan få seg en jobb. Det er ikke lenger sånn at man kan møte opp utenfor fabrikkporten og få seg en jobb. Alle jobber i dag krever kvalifikasjoner, også de som ikke krevde det før. Det stiller oss overfor en utfordring, nettopp å satse på kunnskap og kompetanse, slik dette budsjettet legger opp til. Det er jeg selvfølgelig veldig glad for.
Anniken Hauglie (Høyre), 2015-12-17:
For det første vil jeg avvise på det sterkeste at jeg har fått en uriaspost. Jeg mener at jeg har fått en utrolig spennende post, og jeg vil mene at det for tiden kanskje er en av de mest spennende postene man kan ha. Jeg sa ikke ja til dette fordi det skulle være enkelt, men fordi det er en spennende og viktig utfordring å ta på seg i en krevende tid. Jeg vil invitere Stortinget til samarbeid om å løse vårt felles oppdrag i den tiden vi er i. Jeg er helt enig i at det er viktig at vi ser på hva det er som hindrer mennesker i å komme seg i jobb, eldre som unge, for vi vet at også eldre arbeidstakere sliter med å komme seg i jobb, og jeg mener at de endringene som man har gjort med arbeidsmiljøloven, er helt nødvendige. Jeg følger spent med på hva konsekvensene vil være. Det er litt tidlig å trekke konklusjoner. Jeg føler meg ganske sikker på at de endringene som ble gjort av Stortinget, vil føre til at terskelen inn for unge blir lavere. Jeg mener at noe av det viktigste vi gjør nå, er å satse på kunnskap, forskning, utvikling og å sikre at framtiden får arbeidsplasser å leve av.
Anniken Hauglie (Høyre), 2015-12-17:
Det er ingen tvil om at ungdom er en gruppe som står meg særlig nær, og vi ser at det er for mange ungdommer som faller utenfor. Hovedutfordringen for ungdom som faller utenfor, er at de har en tendens til å falle utenfor så lenge, og vi vet at jo lenger en står utenfor arbeidslivet eller skoleløp, desto vanskeligere er det å komme tilbake igjen. Når det gjelder det budsjettet vi har nå, er jeg særlig glad for det som gjelder ungdom, altså skole, utdanning og kvalifisering av yngre og de tiltakene vi gjør for å sikre at ungdom kommer inn i arbeidslivet. Det er en gruppe som vi må følge særskilt med på også framover. Jeg har forkjærlighet for en annen gruppe også, som ikke ligger direkte under mitt budsjett nå, men kanskje delvis, og det er de som sliter med rus og psykiatri. I den sammenheng ser jeg at den opptrappingsplanen som regjeringen la fram, er utrolig viktig for å sikre dem et bedre utgangspunkt for å komme seg tilbake i samfunnet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2015-12-17:
Kontantstøtten diskuteres jo livlig fra tid til annen, og jeg kan bare slå fast at det er verken denne regjeringens politikk eller mitt partis politikk å fjerne den, så det kommer nok ikke til skje – i hvert fall ikke i denne perioden. Når det gjelder det andre forslaget om integrering, som gikk på det med introduksjonsordning osv., er det et av de områdene som jeg mener det er naturlig å se på når vi skal legge fram Vågeng-rapporten og i oppfølgingen av den. Jeg tror man skal se ganske fordomsfritt på de ordningene vi har, hvordan de fungerer, og om de bidrar til å løse det problemet ordningene er ment å skulle løse, eller om de kanskje ikke er så effektive. Jeg skal ikke konkludere på det akkurat nå, men jeg har i hvert fall tenkt å starte arbeidet med Vågeng-rapporten med et åpent sinn og se hva vi kan gjøre. Målet er at den etaten og våre ordninger skal få folk tilbake i jobb, til å lære seg norsk, til å bli integrert og til å bli samfunnsborgere på linje med alle oss andre.