Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2002-06-17:
«Hvor sjø og land møtes i en skarp kontrastvirkning samler det sig alltid et sterkt skjønnhetsinntrykk», sa Harald Hals i 1929. «Oslo derimot», fortsetter han, «vender ryggen mot sitt vakreste smykke», nemlig fjorden. Det er mer enn 70 år siden Harald Hals kom med sitt kjente utsagn. Dessverre har det enda større gyldighet i dag enn den gangen. Oslo har en mer enn tolv kilometer kaifront som gjør fjorden utilgjengelig for folk flest. Høyre ønsker en utvikling som inkluderer befolkningen og fjorden på en helt annen måte. Boliger, utvikling av næringsliv med miljøvennlige arbeidsplasser og rekreasjonsområder tilgjengelige for alle må være ledetråden for utviklingen av Norges kanskje mest sentrale område. Tomme containere må det være mulig å stable andre steder. Utviklingen av Bjørvika byr på særlige utfordringer når det gjelder veier. Daglig passerer det ca. 100 000 biler gjennom området, og det sier seg selv at vi, uavhengig av spørsmålet om Operaens plassering, må finne fram til vesentlig bedre miljømessige løsninger når det gjelder luftforurensning, støy og nærmiljøhensyn. Det viktigste grepet her er byggingen av senketunnelen gjennom Bjørvika som i all hovedsak vil føre gjennomgangstrafikken ut av området. Dette betyr i dag ca. 80 pst. av trafikken. Denne løsningen vil gi betydelig bedre trafikkflyt, og vil være av stor positiv betydning så vel for vanlige bilister som for næringslivet. Senketunnelen er, så langt det er mulig, godtgjort som et gjennomførbart prosjekt der sikkerheten er satt i høysetet. Også andre løsninger er vurdert, men har blitt forkastet på grunn av funksjonelle forhold eller pris. Det har vært en del usikkerhet rundt finansieringen av riksveiomleggingen. Regjeringspartiene har i sine merknader gjort det klart at vi forutsetter at Bjørvika-prosjektet ikke skal gå på bekostning av andre veiprosjekter utenfor Oslo-området. Vi legger til grunn full måloppnåelse av Nasjonal transportplan for perioden, og viser i denne sammenhengen til Sem-erklæringens målsettinger om økte veibevilgninger. La meg her tilføye at jeg er bekymret over den høye andelen bompenger som her skal kreves inn. Når jeg likevel aksepterer den løsningen det er lagt opp til, er det fordi jeg ser de store vinningene vi oppnår både i forhold til miljøet og i forhold til trafikkflyten gjennom byen. Fremskrittspartiet er her på feil spor hvis de prøver å hevde at Bjørvika-tunnelen ikke vil ha positive effekter for trafikken. Det er vel nok å vise til hvilken glede bilistene og miljøet har hatt av Festningstunnelen og Ekebergtunnelen for å bekrefte det. Operaen er en viktig byggekloss i utviklingen av Bjørvika-området. Både bygget i seg selv og de aktivitetene som følger av virksomheten rundt Operaen vil være en katalysator for aktivitet og fornyelse. Dette er det beste virkemidlet vi kan få for å skape en ny og spennende bydel i hovedstaden. Samspillet mellom kultursatsing og byutvikling er vel kjent fra mange eksempler rundt om i verden: Operaen i Sydney, Finlandia-huset i Helsingfors eller Guggenheim-museet i Bilbao, for å nevne noen. Det er i lys av dette litt forstemmende å lese Fremskrittspartiets merknader, som sier at man ikke kan bruke et monofunksjonelt hus, de mener Operaen, som utgangspunkt for bydelsutvikling. All erfaring forteller oss at dette er feil, og det er underlig at Fremskrittspartiet stiller seg helt på sidelinjen i forhold til den samfunnsutviklingen vi ser over hele den vestlige verden. Jeg er glad for at staten med Bjørvika-prosjektet tar ansvar for å frigjøre arealer i Oslo sentrum. Staten har i altfor mange år båndlagt store områder, og dessverre bidratt vesentlig til forurensingen av dem. Nå må det ryddes opp! Disse havneområdene skal renses for mange tiårs miljøsynder, og områdene skal utvikles og gis tilbake til folk flest.