Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-17:
Jeg har bare behov for å slå fast noe i begynnelsen. For det første, all teknologien som vi omgir oss med, kan være en stor glede for oss. Den kan brukes på en utrolig positiv måte for å gjøre våre liv bedre og mer innholdsrike, men også for å få utnyttet ressursene i et samfunn på en bedre måte. Kunsten er bare å bruke teknologien på riktig måte, og det er det som er utfordringen i forhold til personvernsituasjonen vår. Det andre som jeg syns det er viktig å slå fast, er at vi vil aldri bli et samfunn uten kriminalitet. Det å tro at bare vi overvåker, bare vi registrerer, bare vi samler inn nok, vil vi være kvitt all form for kriminalitet, er en illusjon som det er viktig at vi aldri prøver å strekke oss mot. Vi har siden den franske revolusjon, siden man opphevet livegenskapet, siden man kjempet for de grunnleggende menneskerettighetene, utviklet et sett av rettigheter, et sett av dannelse og et sett av måter å behandle mennesker på i det offentlige rom og i det private rom, og utfordringen i forhold til hele den digitale verden og teknologien er hvordan vi skal klare å overføre disse borgerrettsprinsippene til den digitale hverdagen. Det handler om alt fra dannet debattkultur til at man faktisk skal respektere folks privatliv. Jeg må si at jeg blir litt skremt når Arbeiderpartiet bruker tid på å ta så sterk avstand fra det totalitære som faktisk ligger i veldig mange av disse overvåkingsstrukturene. At man ikke klarer å se hvor skummelt, hvor nært og hvor totalitært det kan bli, syns jeg blir et skremmende perspektiv på denne debatten. Dette er overvåkingsregimer som en hvilken som helst diktator virkelig ville ha drømt om hvis vi kunne ha etablert det helt fritt. Og hvis vi ikke har grunnleggende ryggmargsreflekser på dette, tror jeg vi kan begynne å bryte grunnleggende menneskerettigheter i forhold til den digitale verden. Jeg syns jo at det er forunderlig at man kan sitte og se på at et naboland som i og for seg er vennlig, som Sverige, kan innføre en overvåking av norsk kommunikasjon som vi jo aldri ville ha akseptert i en analog verden. Det at svenske myndigheter skulle ha en person ved hver postkasse for å åpne brevene før vi fikk dem, kan jeg ikke helt se for meg at vi hadde godtatt. Men vi godtar gjerne at svenske myndigheter kan overvåke innholdet så lenge det er elektronisk. Jeg tror det vil være en utfordring framover å overføre de analoge borgerrettighetene til en digital verden. Da må man faktisk bruke de samme prinsippene, og da må man også se opp for det totalitære når det faktisk syns. Venstre har fremmet et forslag som jeg gjerne vil ta opp. Det er et forslag som er tatt fra Personvernkommisjonens rapport, og jeg skjønner at Arbeiderpartiets representanter ikke har tatt seg tid til å lese verken det som står i rapporten, der dette foreslås, eller vårt forslag. Det handler ikke om å dele opp Datatilsynet, men det handler om å bygge opp kompetansen gjennom regionale distriktskontor. Vi vet at den debatten som nå trengs framover for å løfte personvernet, trenger man også å ta i forhold til de utfordringene som fins i hver enkelt region. I dag får vi ikke muligheten til å ha den brede debatten som vi egentlig har ønsket oss. Så til noe jeg må si i dag som jeg oppfatter som positivt i personverndebatten. Jeg tror jeg har hatt ordet i denne debatten de siste åtte årene, og veldig ofte har Venstre og kanskje saksordføreren hatt ordet alene, men i år har alle partiene tegnet seg. Det betyr at det begynner å bli en oppvåkning på hvor viktig personvernet er. Men vi i Venstre er alvorlig bekymret for at det vil ta altfor lang tid å få implementert en sak i forhold til Personvernkommisjonens råd, og vi burde ha hatt en mye bredere drøfting av personvern i denne salen enn den vi får ved en årsmelding en gang i året.