trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Det var jo et interessant spørsmål å få i en budsjettdebatt i Stortinget. Hvis representanten de Ruiter hadde lest vår alternative transportplan grundig, ville han ha sett at det var en lang liste med land, hvor Norge og Botswana sto relativt langt nede. Hele undersøkelsen var internasjonal. Vi refererte altså til den undersøkelsen, hvor næringslivsledere i de landene som dette angikk, hadde uttalt seg. Vi tok ikke stilling til undersøkelsen som sådan. Vi refererte til det som disse næringslivslederne hadde uttalt. Det presiserte vi i alle sammenhenger.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg synes det er interessant at representanten Langeland i alle sammenhenger nevner klimaforliket. Som de fleste vet, er klimaforliket et forlik som fikk den kvaliteten det tross alt fikk, fordi Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti presset regjeringspartiene kraftig i forhold til det de selv hadde lagt fram i klimameldingen. Vi hører veldig sjelden om det som sto i den opprinnelige klimameldingen. En av de tingene vi la inn i vårt klimaforlik med regjeringen, var nettopp belønningsordningen, som altså var Bondevik-regjeringens konstruksjon for å øke kollektivtransporten i byene. Et krav som vi la inn, var at den skulle dobles, noe regjeringen selvfølgelig fulgte opp. Vi og flere andre har sagt at denne må økes ytterligere, og så opplever vi altså i dette budsjettet at det overhodet ikke blir økninger i det hele tatt – bortsett fra en prisjustering. Det at Langeland da står og svinger seg med hensyn til klimaforliket og belønningsordningen, lyder litt hult.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg kunne trenge litt mer enn ett minutt på å svare på det siste spørsmålet, men jeg skal konsentrere meg om …
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
… et par av spørsmålene hennes. For å ta Posten først: Det er slik at Posten selv har ønsket å slutte med de banktjenestene som de taper store penger på. Det har vi fått høre fra Postens ledelse gang på gang. I tillegg har Posten redusert sitt volum, både på grunn av finanskrisen og fordi folk har færre postsendinger enn før. Man bruker elektronisk post. Da mener vi at det må være riktig at man også innenfor Posten nedjusterer og effektiviserer sin virksomhet. Men det er viktig for meg å få sagt – for vi er også opptatt av Distrikts-Norge – at vi ikke ønsker å svekke kravet til seks dagers ombæring, og heller ikke til enhetsporto, noe jeg har lagt merke til at denne representanten har vært ute og sagt ved et par anledninger.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg skal love å ta en skikkelig innføring i Høyres politikk for Langeland ved en senere anledning. I dag er jeg opptatt av hans politikk, og SV er i mange sammenhenger veldig høyt på banen i klimaspørsmål – kanskje særlig i festtaler. Med biodieselsaken friskt i minne: SV i regjering hadde virkelig muligheten til å foreta politiske grep, og så foreslår de altså avgiftsbelegging i stedet. SV har også tidligere hatt svært djerve forslag om å foreslå tiltak for å begrense personbilbruk gjennom avgiftssystemet. I dette budsjettet har Høyre fremmet to konkrete forslag som kan bringe oss nærmere klimamålene, helt konkret, med krav til drivstoff og utslipp innenfor våre kollektive transportmidler og offentlige kjøretøyer innen rimelig tid. Hvorfor i all verden støtter ikke SV disse forslagene?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg har lyst til å spørre statsråden litt om høyhastighetsinitiativet. Stortinget har jo vært en pådriver i denne saken i flere år – og da et stort flertall på Stortinget, faktisk. Så kan man få inntrykk av at det har vært motstand og krefter både i regjeringsapparat og i underetater mot disse ideene. Jeg håper jeg tar feil – og jeg syns også at statsrådens innlegg bærer løfterike bud om at jeg gjør det. Det er behov for «betydelige ressurser i 2010», skriver komiteen. Jeg har da et par spørsmål. Hvor store ressurser ser statsråden for seg er nødvendig? Så til dette med prosjektorganisasjon. Hvordan vil prosjektorganisasjonen bli sammensatt, og hva vil Jernbaneverkets rolle bli etter Stortingets anmodning om en egen prosjektorganisasjon?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Flere talere fra de rød-grønne har satt Bondevik II-regjeringens politikk og helt nødvendige skattelettepolitikk overfor næringslivet opp mot det å satse på samferdsel. La meg få minne om at et av de viktigste tiltakene denne regjeringen foretok seg, var å ta bort investeringsavgiften for næringslivet. Det var en stor kostnad og en stor belastning for budsjettene våre, men det var helt nødvendig. Det bidro altså til en fornyelse i næringslivet som var helt fantastisk. Jeg vil gå så langt som å si at det løftet har kanskje vært med på å finansiere de mulighetene denne regjeringen har hatt til å bruke mer penger enn noen annen regjering har hatt. Så det går altså an å ha to tanker i hodet samtidig. Så blir det hevdet at dette er en storsatsing og et taktskifte. Ja, i kroner og øre har vi aldri hatt så store budsjetter, men bevilgningsnivået er altså ikke det samme som resultater. Jeg minner om at det kommer rapporter fra etatene selv som sier at vi ikke får flere kilometer vei, at vi har dårligere vedlikehold på veiene, senest Riksrevisjonens rapport om at det faktisk går den gale veien. Så vi kan ikke måle utelukkende i kroner og øre – vi må også måle i resultater og hva vi får igjen for pengene. Men det som er mest alvorlig, er at man ikke er villig til å ta i bruk nye løsninger – moderne løsninger som alle andre land som vi naturlig sammenlikner oss med, tar i bruk. Denne regjeringen har altså en ideologisk sperre som vi har valgt å kalle for «privat allergi», for å sette ord på det. Jeg tror faktisk det treffer ganske bra. Så sier representanten de Ruiter fra Sørlandet at OPS faktisk gir oss mindre vei for pengene. Mon han får så mange på Sørlandet med seg på det, etter det vi opplevde med realiseringen av OPS-prosjektet E18 Grimstad–Kristiansand. Det var jo en jubelsang fra ende til annen i tre år da vi så hva som skjedde der nede. Jeg vil bruke det siste halvminuttet av min taletid til statsråd Berg-Hansen. Det gjelder et helt spesielt prosjekt som faktisk har falt litt mellom to stoler, nemlig Fosnavåg fiskerihavn i Møre og Romsdal. Det som har skjedd der, er at fordi komiteen løftet fram et annet prosjekt i fjor, har man valgt å prioritere dette ned. Jeg håper å få et svar på det i løpet av debatten, at så ikke skal skje, og at man holder kontakten oppe for prosjektet, for det som har skjedd, var aldri meningen fra Stortingets side.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Merknaden min går på OPS og påstander om det fra talerstolen her. Det blir sagt at det vil man ikke gå inn for, for det betyr at skattebetalerne må betale renter. Ja, kanskje det, men det er ikke så uvanlig i mange andre investeringsprosjekter i samfunnet, heller ikke i offentlig sektor. Vi kan jo trekke inn sykehusinvesteringer som et eksempel, skoleinvesteringer i kommunene osv. Regjeringsmodellen er at det er trafikantene som må betale rentene, for det er det som skjer gjennom den storstilte satsingen på bompenger. Så sier man at vi har jo nok penger, så vi behøver ikke sammenlikne oss med våre naboland. Ja, monn det, man bruker i hvert fall ikke så mye penger som man ville brukt om man hadde iverksatt så mange OPS-prosjekter som vi har lagt opp til i våre alternative planer. Så sier man at man vil se på ulike former for prosjektfinansiering. Det er bra, for det har ikke Regjeringen villet. Da står det bare igjen å få Regjeringen med. Eksempelet som man kan bruke som studiecase, er Gardermo-utbyggingen.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg tegnet meg sent, fordi jeg i grunnen ikke hadde tenkt å si så veldig mye i denne saken. Men det var Gorm Kjernli som fikk meg til å ta ordet. Nå sa i grunnen Hareide det meste av det som var nødvendig å si. Også etter min mening snudde Kjernli denne saken fullstendig på hodet. Det er andre som nå forsøker å gå bort fra klimaforliket, som vi altså var helt enige om, og forutsetningene som vi la inn, som utmerket ble redegjort for fra Hareides side. Jeg vil minne om at det også var de borgerlige partiene som brakte belønningsordningen inn i klimaforliket, og det var også vi som la premisser for at den skulle dobles. Vi var også veldig tydelige på det, og veide alle ordene på gullvekt, fordi vi skulle være enige og stå sammen om dette. Men når man nå begynner å uthule dette og nærmest tar til orde for at det var en slags forutsetning at man kunne gjøre dette, så er det andre enn oss som går bort fra klimaforliket. Jeg synes man skal tenke seg meget nøye om før man fortsetter på dette.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg vet at jeg var litt spiss i ordbruken i mitt hovedinnlegg i budsjettdebatten med referanse til denne saken. Det var ganske bevisst, fordi jeg opplever at Regjeringen beveger seg fra det som vi var enige om, som skulle være – skal vi kalle det – en gulrotordning som skulle friste kommuner, fylkeskommuner og de som hadde mulighet for det, til å søke belønningsordningen for å iverksette tiltak som skulle medføre de punktene som statsråden nevnte. Det er helt riktig. Mitt spørsmål til statsråden i denne replikken blir: Hvorfor nevner hun ikke andre mulige bilreduserende tiltak i en sak som gjelder noe helt annet, nemlig å finansiere vegutbyggingen rundt Kristiansand?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg skal være litt mer presis i spørsmålet mitt, for det dreier seg ikke om hva statsråden har sagt her i kveld. Det dreier seg om hva departementet skriver inn i proposisjonen – en proposisjon som handler om en finansieringsløsning for Kristiansandspakken. Så velger man altså å trekke ut en mulig ordning innenfor belønningsordningen, som til og med krever et lokalt ønske for å kunne få ordningen på plass. Så trekker man fram det og ikke alle andre mulige tiltak som kommune og fylke kunne benyttet seg av, og som vi vet at veldig mange andre fylker har benyttet seg av. Man velger altså å trekke ut én ordning, og det er da vi kaller det for en utidig påvirkning av kommuner og fylker i en retning som ikke var meningen i klimaforliket.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-12-10:
Jeg må ta ordet nok en gang, for jeg forstår at jeg har fått en visitt fra Kari Henriksen om at vi ikke følger opp Nasjonal transportplan og det vi har sagt om OPS-løsninger. Da synes jeg kanskje at Kari Henriksen bør finne fram budsjettdokumentene og se hva som står der. Det må være et minstekrav at man har noenlunde peiling på hva man snakker om iallfall. I finansinnstillingen står det uttrykkelig at vi går inn for å OPS-finansiere tre prosjekter. Vi la inn 200 mill. kr til ekstra planlegging og prosjektering for å få det til. Vi har Høyres transportplan, som alternativ til Nasjonal transportplan, med en lang liste over – riktignok uprioriterte – strekninger, som vi kommer til å legge inn hvert år framover. Og slik vi har budsjettpraksis i dette stortinget, kan ikke vi fremme de samme prosjektene i dette fagbudsjettet. Det er slik vi har ordnet oss, men de står i finansinnstillingen.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
I en større spørreundersøkelse blant næringslivsledere over hele verden ble 37 næringslivsledere i Norge og 73 i Botswana spurt om sin subjektive oppfatning av veistandard. Ut fra de svarene som ble gitt, konkluderte Høyre med at veiene i Botswana var bedre enn veiene i Norge. Det ble brukt hyppig i valgkampen, og det jeg egentlig lurer på, er om Høyre fortsatt mener at veiene i Botswana er bedre enn veiene i Norge.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Når jeg hører på opposisjonen her i dag, lurer jeg på om jeg skal bruke tiden min til å besvare alle påstandene, men når jeg leser manuset mitt, kan det egentlig være et godt tilsvar, for det har svar på det meste. Det eneste unntaket er faktisk klimapolitikken til Fremskrittspartiet – den er jo velkjent. At en ikke tar klimaet på alvor, må være Fremskrittspartiets problem. Neste års statsbudsjett er et formidabelt løft for samferdselsområdet. Bare innenfor veiområdet er det lagt opp til en vekst på 23 pst. sammenlignet med saldert budsjett for 2009. Kraftige økninger til bl.a. investeringer, drift, vedlikehold, rassikring og trafikksikkerhet gjør dette til det beste veibudsjettet noensinne. Det er også en god begynnelse med hensyn til å nå den vedtatte NTP-en – men likevel svartmaler og klager opposisjonen. Det er en naturlig fortsettelse av valgkampen, hvor Høyre og Fremskrittspartiet sammenlignet norsk veistandard med veiene i henholdsvis Botswana og Albania. Det har i ettertid vist seg å være sammenligninger som overhodet ikke holder mål. Kanskje vi skulle ta dem på ordet og legge en komitéreise til disse landene for ytterligere å sjekke ut påstandene? Jeg er glad for at den rød-grønne regjeringen satser på å bygge landet framfor å bruke titalls milliarder av kroner på skattelette hvert år. Politikk handler om å ville, men det handler også om å velge. Denne regjeringen vil ha et samfunn som både skaper og fordeler på en rettferdig måte. Derfor velger vi å bruke ressursene på viktige velferdsområder som f.eks. infrastruktur, skole og omsorg. Ikke minst bidrar en sånn politikk til høy sysselsetting. Opposisjonen har vist at de velger annerledes, særlig når de kommer i nærheten av makt. På samferdselsområdet var dagens opposisjonspartier ikke i nærheten av bevilgningsnivået til dagens rød-grønne regjering, da de hadde makten. Det var selvfølgelig et resultat av deres prioriteringer, som bl.a. skattelette framfor velferd, og støttepartiet Fremskrittspartiet gjorde ikke mye for å endre på denne prioriteringen. Det andre mantra til høyresiden er privatisering, og også på veisektoren gjør det seg gjeldende. Mens vi i Arbeiderpartiet, sammen med våre samarbeidspartnere i SV og Senterpartiet, vil bruke mest mulig av skattebetalernes penger for å få mest mulig velferd, vil opposisjonen bygge veier med å dra kredittkortet. Mye tyder på at det er en modell som gir mindre vei for pengene. Ikke minst vil det etter hvert som flere veiprosjekter finansieres på denne måten, legge beslag på en stadig større del av det totale veibudsjettet. For vår del handler det om å få til en mest mulig rasjonell utbygging. Derfor handler dette om hvor mye penger en bevilger i de årlige budsjettene. I tillegg er E16 Filefjell, E6 Alta og det nye dobbeltsporet Oslo–Ski på egne poster, noe som gir nødvendig forutsigbarhet og sikkerhet for effektiv og rasjonell gjennomføring. Konklusjonen er at vi leverer varene, også på samferdselsområdet, på neste års statsbudsjett.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Først til representanten Svendsen: Ja, vi er stolt av det norske velferdssamfunnet, vi er stolt av den norske modellen. Vi er ikke fornøyd, alt kan selvfølgelig bli bedre. Men vi tror det er bedre å ha bompenger på vei enn å ha bompenger på helse, skole, omsorg osv. Det er jo det som er alternativet, som vi ser i andre land som har høyredominert styre. Så til Halleraker når det gjelder OPS på E18 Grimstad–Kristiansand: Det var vi med på, vi ønsket å høste erfaringer. Vi tror neppe det blir et så billig OPS igjen. Der ble – for å si det rett ut – utenlandske entreprenører lurt til å bygge billig vei i Norge. De lar seg nok ikke lure en gang til, for å si det slik. Vi har høstet erfaringer fra det OPS-prosjektet. Vi har også høstet noen nyttige erfaringer i forhold til arbeidsforhold innen det OPS-prosjektet, som vi er sikre på at vi kommer til å debattere ved en senere anledning. Men det som er selve kjernen i vår motstand mot OPS, er jo at det binder opp budsjettet for lang, lang tid. Apropos det med å få raskere vei med OPS – nei, jeg tror ikke det blir det. Eksempelvis ligger E18 Tvedestrand–Arendal, som representanten Godskesen har tatt opp, et stykke bak i køen i dag. Hvis en skulle gjennomføre OPS i stort monn, ville den komme enda senere. Det er jo det som blir en realitet. Det blir mindre vei for pengene, og veiene kommer senere. Jeg tror nesten at vi må ta en komitetur til Albania og de andre østeuropeiske landene for å se på veistandarden, for jeg opplever at representantene fra Fremskrittspartiet fortsetter å si at veistandarden i Øst-Europa er atskillig bedre. Kanskje vi kunne se litt på de øvrige delene av de samfunnene også. Da regner jeg med at særlig representantene fra Fremskrittspartiet kunne få med seg en del nyttige erfaringer hjem, slik at de kanskje kunne se at vi har det ganske godt her i landet totalt sett. Helt til slutt til representanten Henriksen. Jeg registrerer at han er livredd for å bli målt på hva Fremskrittspartiet faktisk har gjort. Jeg synes kanskje det er litt uetisk å legge skylden på dagens regjering når det gjelder antall trafikkdrepte, sårede, osv. Det er omtrent like uetisk som at jeg skulle spørre hvor mange som ble drept og såret i trafikken de tre av fire årene Fremskrittspartiet støttet Bondevik-regjeringens budsjett. Det kommer jeg ikke til å spørre om.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Jeg tror både representanten Godskesen og jeg er veldig interessert og engasjert i å få veien mellom Tvedestrand og Arendal ferdig så fort som overhodet mulig. Der tror jeg vi er ganske enige. Problemet med Fremskrittspartiet, er som alltid, at de ikke ønsker å finansiere med bompenger. Det tror vi er helt urealistisk. Da tror jeg ikke vi får noen vei, verken E18 mellom Tvedestrand og Arendal eller andre steder i landet. Som jeg sa i et tidligere innlegg: Jeg tror faktisk det er bedre at vi har litt bompenger på vei enn at vi får det på helse, skole og omsorg, slik som vi ser i andre land hvor vi har et privatisert samfunn, slik som Fremskrittspartiet ønsker.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Det fagfolk uttaler til Fædrelandsvennen i dag, er at det blir mindre endringer. Noen endringer blir det, ja – noe lavere rabatt, sannsynligvis, på sikt, men også kanskje lavere passeringspris. Det kan hende at regningen blir høyere for noen, men lavere for andre. Jeg ønsker å trekke en tråd tilbake til den budsjettdebatten vi hadde tidligere i dag, for det er det Fremskrittspartiet tydeligvis legger opp til hver gang man diskuterer slike saker, at man skal diskutere bompengepolitikken generelt. Det kan vi godt gjøre. Men jeg kunne ønske at Fremskrittspartiet satte det inn i et fordelingsmessig perspektiv. For med den privatiseringspolitikken Fremskrittspartiet ønsker å gjennomføre i det norske samfunn, er det å betale noen kroner i bompenger for å kjøre på vei bagateller i forhold til hva du må betale etter hvert for andre offentlige velferdstjenester som skole, helse og omsorg. Det ser vi i land som kjører en slik liberalistisk politikk. Så jeg ønsker meg et fremskrittsparti som kanskje er mer opptatt av å diskutere det og se ting litt i sammenheng, og diskutere fordelingspolitikk, og ikke bare trekke ut den ene saken og lage populisme på det.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
SV vet at ekspressbusser har rekordlavt energiforbruk pr. personkilometer, og ekspressbusser er en meget miljøvennlig form for persontransport. Derfor gikk bl.a. representanten Langeland i valgkampen høyt på banen og lovet ekspressbusser mellom Skudesneshavn og Haugesund. Vi vet at økt bruk av elektrisk kraft vil føre til økt import av kullkraft fra Polen og Danmark. Miljøprofilen til lyntoget har blitt slaktet av ekspertgruppen for miljøstudier fra Sveriges finansdepartement. Samtidig vet vi at SV ikke ønsker å bygge ut vannkraft eller gasskraft i Norge. Hvilke kull- og atomkraftverk skal SV kjøpe kraft fra for å drive lyntoget? Og er dette en politikk som tar klimaet på alvor?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Oljevernberedskap er viktig, det kan vi være enige om. Men det er også slik at i Norge har vi de siste ti årene hatt store ulykker eller store nestenulykker nær sagt hvert eneste år. Det er nok å nevne «Full City», «Server» og «Rocknes». Vi vet at Redningsselskapet har berget tre–fire større båter fra grunnstøting og dermed utslipp av olje, og vi vet at slepebåter har gjort det samme. I Finnmark har man innført et system hvor fiskeflåten er en del av oljevernberedskapen. Hvordan stiller statsråden seg til at både fiskeflåten og Redningsselskapet blir en implementert del av oljevernberedskapen i hele landet?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Det er jo velkjent arbeiderpartiretorikk at man i stedet for å forholde seg til dagens budsjett i stor grad forholder seg til hva som skjedde for fem–seks–syv–åtte år siden. Det er tragisk, for det er kanskje ikke den internmedisinen som vi holder på med i dag når vi diskuterer statsbudsjettet i denne sal, som til syvende og sist er viktig, det er faktisk hva som skjer, og som vil bli resultatet av statsbudsjettet der ute. Jeg vil utfordre Regjeringen på at vi har ca. 250 drepte i trafikken hvert år. Vi har 1 000 som er hardt skadde og lemlestede i trafikken hvert år. Tar vi dette i et 20-årsperspektiv, snakker vi om 5 000 døde, og vi snakker om 20 000 hardt skadde. Regjeringens forslag med hensyn til å bygge midtdelere er 9 km, og så klarer man å stå på denne talerstolen og si at dette er en offensiv satsing! Dessverre er det ikke det. Det er underlig at det kun er innenfor området helse og omsorg man skal tenke samhandling og forebygging. Her mangler Regjeringen en stor dimensjon ved å tenke på at disse tingene faktisk henger sammen og er sektorovergripende. Til slutt vedrørende kystriksveien i Finnmark: Det er altså slik at 25 pst. av befolkningen har flyttet i løpet av 20 år. Jeg må si at hvis skredderøkonomene skal få lov til å bestemme den videre utviklingen i Finnmark relatert til kystriksvei, vil den komme på plass når hele befolkningen har flyttet. Samtidig hevder arbeiderpartipolitikere fra Finnmark at vi må pent vente på vår tur. Vi har tålmodighet i Finnmark. Kystriksveien ble planlagt i 1939!
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Representanten Gullvåg påstår at Fremskrittspartiet ønsker å svekke den økonomiske situasjonen til Avinor. Sannheten er motsatt. I mange år har Fremskrittspartiet hevdet at det er en mye bedre løsning at utbyttet til Avinor i større grad blir lagt igjen for å bygge ut flyplasser, både i forhold til selve flyplassen internt og ikke minst i forhold til de sikkerhetsmessige oppgaver som Avinor har. Først i år krøp Arbeiderpartiet og Regjeringen til korset og innså at det er denne løsningen som er den rette løsningen. En annen utfordring for regjeringspartiene som går rundt og drømmer om sitt lyntog, er at det vil kunne bli en katastrofe for finansieringsmodellen for flyplassene. Hvis ingen flyplasser lenger går med overskudd, hvem i all verden skal da i tilfelle finansiere flyplasser som går med underskudd? Og med underskudd går alle foruten fire. Derfor ønsker Fremskrittspartiet at staten i langt større grad enn i dag har et direkte finansieringsansvar for denne kryssfinansieringen.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Dersom Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet får fortsette, vil norske bilister betale 700 milliarder kr i bilavgifter, drivstoffsavgifter og bompenger på riksveiene de neste ti årene. Senterpartiet liker å snakke om et sterkt lokaldemokrati, men velger i sak etter sak å gjøre det stikk motsatte. Fergeforbindelsen mellom Hemnes–Leirvika på rv. 808 er forutsatt nedlagt i forbindelse med åpningen av ny trasé rv. 78, og enkelte husstander mister den naturlige forbindelsen med sitt kommunesenter i Leirfjord kommune. Mener statsråden at dette er en god måte å ivareta lokaldemokratiet på, eller vil statsråden vurdere et initiativ der grensene mellom Hemnes og Leirfjord kommune justeres i tråd med forslag Fremskrittspartiet har fremmet lokalt?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Jeg har vært mye i land som tidligere var preget av kommunistisk styresett, med overvåkning, tysting, KGB, spionering på kolleger og nær familie og fravær av elementære friheter. Dette gjør noe med folk og forringer livskvaliteten. Det er ikke mange i Norge som vet hvordan det er aldri å føle seg trygg. Men når Regjeringen vil innføre datalagringsdirektivet, risikerer vi noe av det samme i Norge. I Tyskland ble det gjennomført en undersøkelse om hvordan innføringen av datalagringsdirektivet på telefoni endret folks telefonvaner. Halvparten av dem som ble intervjuet, svarte at de nå ville unngå å bruke telefon for å komme i kontakt med psykolog og ekteskapsrådgiver. I det østlige Tyskland ville to av tre helst unngå å bruke telefon. I forrige periode behandlet Stortinget både bioteknologiloven, helseregisterloven og helsepersonelloven, hvor Fremskrittspartiet ivaretok både behovet for å ivareta personvernet og behovet for et humant, effektivt samfunn. De fleste vedtak som ble gjort, var med støtte fra Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og Senterpartiet. EUs datalagringsdirektiv derimot inneholder ikke slike typer avveininger. Personvernet blir her fullstendig overkjørt. Jeg er ikke noen tilhenger av det gamle Øst-Europa. Hvis – jeg gjentar hvis– det er slik at Datatilsynet og Personvernkommisjonen ikke får framlagt sine synspunkter på en anstendig måte for Stortinget, så må jeg spørre meg selv: Er vi allerede i det gamle Øst-Europa under dagens regjering? Kriminelle vet allerede i dag hvordan de skal omgå datalagringsdirektivet, og politiet har allerede adgang til å lagre elektronisk trafikk ved særskilt mistanke. De som vil bli utsatt for dette, er folk flest, som mister store deler av sin frihet, mens kriminelle kan gå fri. Det er ikke nødvendigvis slik at Norge automatisk blir et totalitært samfunn dersom Regjeringen innfører datalagringsdirektivet, men det vil være et syvmilssteg i feil retning – en retning som jeg og Fremskrittspartiet vil kjempe imot.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
For å ta hele landet bedre i bruk er det en rekke ting man kan gjøre. Derfor først en etterlysning: Hvor har det blitt av gratisferjeprosjektet til Senterpartiet? Det har utviklet seg fra løfte til omtale og til slutt til taushet. Gratisferjer ville være et godt håndslag for å redusere transportkostnadene i distriktet. Det andre er et spørsmål: Hvilke økonomiske forhold er det som gjør at man må fase inn NTP og bevilge mindre i det første planåret enn det som er gjennomsnittet i handlingsprogrammet for perioden 2010–2013? Hvilke økonomiske forhold er det som begrenser innfasingen av NTP? Eller er det i virkeligheten slik at Regjeringen i forrige periode ikke sørget for nok ferdigstilte prosjekter og rett og slett har planlagt for lite, ut fra at den ikke har tenkt å bruke noe mer penger?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Vi skal tilbake til fergene. Til utjevning av prisforskjeller i distriktene bruker Regjeringen 20 mill. kr. Brukerbetalingen på alle riksveifergene i løpet av ett år er 2 milliarder kr. Det sier litt om perspektivet. Det er vel også en av begrunnelsene, selv om det ikke uttrykkes, til Senterpartiet når man altså, relativt raskt etter valget, har valgt å stryke programposten om å satse på gratisferger. Vi hørte begrunnelsen tidligere her fra en kollega av statsråden – i samme parti – og det var at man vil satse på økt åpningstid og bedre frekvens. Men det er altså slik at de fergene som flyttes til fylkene, har med seg samme pengebeløp som de får i 2009. Hvordan vil statsråden sikre at fergetilbudet faktisk blir bedre når ansvaret flyttes fra staten til 19 fylker? Hvordan vil frekvensen, åpningstiden – i det hele tatt fergetilbudet – bli bedre etter denne reformen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Jeg har et par poenger nå litt ute i debatten. Det ene gjelder reising. Det er interessant å reise, men skal vi ha utbytte av å se på veisektoren, er det faktisk nok å reise til Sverige. De har ingen oljepenger. De har heller ingen bompenger. Men de har et langt, langt bedre veinett enn det Norge har. Fremskrittspartiet kaller lyntoget for et luftslott. Det er vi ikke alene om: «Lyntog med to og en halv times reisetid mellom Oslo og Trondheim er et luftslott.» Det er det altså fylkesordfører Tore Sandvik i Sør-Trøndelag – jeg tror han representerer Arbeiderpartiet – som ganske klart gir uttrykk for. Så til representanten Gullvåg, om flyplasser. Representanten Gullvåg og Arbeiderpartiet er bekymret for flyplassene og flyplassøkonomien. Men samtidig er det jo slik at Arbeiderpartiet og representanten Gullvåg helst vil at folk flest flyr minst mulig. I tillegg vil de bygge et ekstra raskt tog for å ta unna flytrafikken, slik at bekymringen for flyplassøkonomien i beste fall er en forskrevelse fra representanten Gullvåg og Arbeiderpartiet. Bendiks H. Arnesen og andre snakker om partier som teller hoder og ikke kilometer. Det må være en feil beskyldning om den rettes mot Fremskrittspartiet. De som leser budsjettet, ser at vi satser på veier, ferjer og rassikring over hele landet. Til Lillian Hansen, som snakker om at det må være en ryggmargsrefleks når Fremskrittspartiet kritiserer dette strålende budsjettet. Vi kritiserer fordi det er et enormt behov, og fordi dekningen er dårlig. Gapet mellom transportbehovet og standarden på transportnettet øker i stedet for å bli mindre. Noe helt annet, men like fullt alvorlig og aktuelt til slutt. Det gjelder stamveien over fjellet. Oppstarten på vintersesongen 2009–2010 har vært preget av mange stengte veier. I tillegg kommer rashendelsen ved Austmannalitunnelen på E134 den 20. november. Veien er fortsatt stengt. Som en beklagelig og merkelig hendelse stenges rv. 7 over Hardangervidda fordi brøytebilene har kommunikasjonsutstyr som ikke kommuniserer. Jeg kan jo legge til at rv. 7 over Hardangervidda varsles stengt i julehelgen. Vi ønsker at høyfjellsforbindelsene skal holdes åpne. Vi ønsker at de skal være bedre rassikret. Og vi vil ha en vinterdrift som gir brukerne sikker transport og sikker informasjon også i dårlig vær. Vi vil ha klare mål for oppetid og kjøreforhold, og vi vil ha tydeligere måling av hva Statens Vegvesen faktisk leverer på vinterdrift.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Det som henger sammen, er at Fremskrittspartiet har finansiering til en mye hurtigere veiutbygging utenfor rammene av et tolv måneders utgiftsbudsjett. Det jeg tar ordet for nå, gjelder sak nr. 5 – der jeg er saksordfører – om endringer på Fiskeri- og kystdepartementets budsjett for 2009. Der er det et romertallsforslag fra et flertall: «Stortinget ber Regjeringen gjennomføre en ekstern evaluering av Kystverkets operasjon i forbindelse med havariet til MV «Full City» utenfor Langesund i Telemark.» Jeg ser at ministeren skal ha ordet etter meg, og jeg vil oppfordre henne til å komme med en kommentar til det. Dette ble gjort av den forrige fiskeri- og kystminister etter hendelsen med «Server». Etter litt påtrykk gjennom Stortinget gjennomførte man både en egen evaluering, i Kystverkets regi, og en ekstern evaluering. Det bør vi også gjøre i dette tilfellet med «Full City». Jeg vil gjerne at statsråden kommenterer forslaget og eventuelt begrunner hvorfor man ikke ønsker en ekstern evaluering knyttet til at «Full City» havarerte og sto på grunn.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Jeg ble litt trigget av representanten de Ruiter som nå flere ganger har fortalt den samme historien – og sikkert kommer til å gjøre det igjen – om betalingssamfunn og Fremskrittspartiet. Man skal lytte til representanter fra sosialdemokratiet og fra Det kongelige norske Arbeiderparti når de snakker om betalingssamfunn, for det er de eksperter på. Vi har et betalingssamfunn innen sykehussektoren, hvor man altså kan kjøpe seg vekk fra dårlige offentlige tjenester. Man har høye egenandeler innenfor det offentlige systemet og økende egenandeler etter fire år med sosialdemokratisk styre. Det var den ene kommentaren. Den andre kommentaren går på det som representanten de Ruiter fortsatt ikke vil forstå, at Fremskrittspartiets løsning når det gjelder finansiering av investering i infrastruktur, er å koble Norges oljerikdom sammen med en låneordning og avkastning fra fond, som også andre partier enn Fremskrittspartiet etter hvert begynner å se muligheten for å bruke, men først og fremst låneordningen, og så betjene den låneordningen gjennom årlige bevilgninger på statsbudsjettet. Når vi bruker en slik fremgangsmåte, klarer vi altså å koble oljerikdom til behovet for store investeringer i anlegg – i veianlegg og i jernbaneanlegg – som vil vare lenge. Da klarer vi å komme oss ut av den tvangstrøyen som et ettårig utgiftsbudsjett er i Stortinget, og som gjør at vi står her år ut og år inn og hakker frem noen ekstra skarve kroner til å bygge noen veistumper med. Det vi trenger, er et helt annet system. Vi trenger en fornyelse når det gjelder finansiering av investering i infrastruktur, og det er tydelig at enten skjønner ikke representantene fra Arbeiderpartiet det, eller de vil ikke skjønne det. Jeg gjentar da at det som Fremskrittspartiet anbefaler å gjøre, er å bruke kjente virkemidler som amortiseringsordning – altså rentekompensasjonsordning – for å dekke de årlige utgiftene til å betjene lån med, og vi vil bruke fondsavkastning. Vi vil bruke en del av den avkastningen som kommer fra oljeformuen. Begge de to metodene er i bruk, men vi vil altså bruke dem i betydelig større omfang. Vi vil bruke dem for å investere i infrastruktur, bygge nye veier og nye jernbaner mye hurtigere og i mye større omfang enn det Arbeiderpartiet vil. Det er den store forskjellen, men det betyr ikke at vi med Fremskrittspartiets modell skal begynne å betale for andre offentlige tjenester som helsetjenester, sosiale tjenester eller utdanningstjenester. Vi skal iallfall ikke betale mer enn det man allerede gjør med Arbeiderpartiets styre.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Jeg merket meg at statsråden i slutten av sitt innlegg snakket om Personvernkommisjonens rapport, og at man skulle merke seg synspunktene der i arbeidet med datalagringsdirektivet. Det er en skuffende håndtering av Personvernkommisjonens rapport. Det er etter vårt syn å sette tingene i feil rekkefølge. Det viktige må jo faktisk være at Stortinget får en stortingsmelding basert på Personvernkommisjonens rapport. Det er en ganske omfattende rapport som har gitt ganske klare anbefalinger, og som også har anbefalt å grunnlovfeste personvernet i Norge. Vårt syn er jo at det bør Stortinget forholde seg til først, og på den måten legge rammene for direktiver – både datalagringsdirektiv og andre umulige og mulige direktiver fra EU vi skal forholde oss til. Hvorfor vil ikke statsråden gjøre dette i riktig rekkefølge, og la Stortinget få en bred og god debatt om Personvernkommisjonens rapport først?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Det gir meg anledning til å fortsette med det som det ble svart på. Spørsmålet er: Hva er det krevende i forhold til? Er det krevende i forhold til at Stortinget bør ha en grundig og god diskusjon om personvernets stilling i Norge? Det burde være førende. Det burde ikke være vanskelig å imøtekomme det ønsket. Eller er det hensynet til tidsfristen satt av EU? Nå er det slik, hvis jeg har oppfattet det riktig, at en rekke land har sluttet seg til dette direktivet, men ikke alle. Nå er det også slik at Norge uten å være EU-partner, EU-medlem, faktisk er blant de flinkeste guttene i klassen til nettopp å implementere direktiv som kommer fra EU. Det behøver vi ikke være. Og vi behøver slett ikke være det i tilfellet med overvåknings-, nei, datalagringsdirektivet – det var en ønsket og tydelig forsnakkelse – vi oppfatter dette som overvåkning mer enn datalagring. Mitt poeng er at Stortinget enstemmig gikk inn for å oppnevne Personvernkommisjonen. Den har lagt frem sin rapport. Den har klare anbefalinger, og ikke minst en anbefaling om å styrke personvernet i Norge gjennom en grunnlovfesting av det. Et enstemmig storting bør nå forlange at kommisjonens rapport behandles i Stortinget, og at det skjer før vi på noen som helt mulig måte tar stilling til hva andre ber oss om å gjennomføre i eget land. Fremskrittspartiet har et klart og tydelig standpunkt mot dette direktivet. Vi skjønner fra tidligere, og vi skjønner det også fra den smule debatt som har vært her i kveld, at det er en vanskelig sak for SV, det er en vanskelig sak for Senterpartiet, det er i beste fall en uavklart sak for deler av Høyre. Men det virker som om Arbeiderpartiet har bestemt seg, ganske klart og tydelig. Fremskrittspartiet er villig til å bruke reservasjonsretten dersom det er nødvendig. Vi mener at eventuelle svakheter ved Regjeringens kontrollmekanismer, som er et av de spørsmål jeg vet er stilt fra andre partier, trenger man egentlig ikke å stille spørsmål om, for de er der allerede i dag – når vi ser på hvordan Regjeringen håndterer tilgang til f.eks. data fra bompassering, som skattemyndighetene får, og at Nav kan sjekke opplysninger i pasientjournaler uten å informere pasienter. Denne listen kan jeg gjøre lengre. Det er en rekke eksempler på at dagens politikk, styrt med et flertall fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, tar lett på omgangen med sensitive personopplysninger. Det er ingen trygghet, med utgangspunkt i at vi snart skal behandle et datalagringsdirektiv.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
I Norge argumenterer representanter fra politiet, og nå også fra Arbeiderpartiet, for at innføring av EUs direktiv er nødvendig av hensyn til kriminalitetsbekjempelse. Slik vi har oppfattet det, er den opprinnelige begrunnelsen fra EUs direktiv en bekjempelse av terrorisme. Det er noe ganske annet. Jeg merker meg at lederen av Politiets Fellesforbund gjentar begrunnelsen om kriminalitetsbekjempelse. Jeg merker meg også at EuroCOP, som er en organisasjon i Europa der Politiets Fellesforbund er med, mener at direktivet ikke vil ha effekt, og peker bl.a. på at kriminelle med letthet vil kunne unngå dette som tiltak. Altså: Det vil ha liten betydning i arbeidet med kriminalitetsbekjempelse. Der er det nok andre tiltak som skal til, spesielt mer penger til politifolk, slik at de kan få oppklart kriminalitet. Så tilbake til det som også foregående taler var innom, nemlig Personvernkommisjonen. I våre øyne er den rapporten ganske spesiell. Det var et enstemmig storting, etter flere ulike former for behandling utløst i Regjeringens IKT-melding, som enstemmig sluttet opp om at dette ville vi ha. Vi hadde faktisk flere gode prinsipielle debatter omkring personvernets stilling i Norge på bakgrunn av at mange føler som oss, at den stillingen er truet. Da må det være rimelig riktig at Stortinget får en bred og god debatt om de anbefalinger som Personvernkommisjonen har kommet med. De har kommet med en rekke anbefalinger på en rekke ulike områder. For oss er kanskje det aller viktigste at de faktisk foreslår å grunnlovfeste et personvern i Norge. Vi kan vanskelig skjønne at vi på noen måte skal la oss tvinge til å ta stilling til et datalagringsdirektiv fra EU som EU selv etter hvert begynner å få en del reservasjoner og betenkninger mot. At vi skal la oss presse til å implementere og innføre dette i Norge før vi har tatt vår egen nasjonale grenseoppgang knyttet til personvern, blir å gjøre tingene i en skjebnesvanger feil rekkefølge. Det vil vi sterkt advare mot, og vi vil sterkt anbefale og oppfordre alle andre partier til å være like enstemmige når det gjelder rekkefølge og ikke minst behandling av Personvernkommisjonens rapport som man var da man besluttet å oppnevne den kommisjonen. Vi vil gjerne få drøftet de tilrådinger som kommer derfra, og det må være viktigere enn å tilpasse seg EU.
Lars Myraune (Høyre), 2009-12-10:
Representanten Sjelmo Nordås inviterte Høyre med på biltur i distriktene. Det skal jeg gjerne være med på. Det synes jeg er litt trivelig. Men jeg tror ikke det er bensinprisene som ville slå meg aller mest når jeg kommer ut i distriktene. Jeg tror at det som ville slå meg mest, er at der er det masse folk som ikke har tilgang til ordentlig bredbånd. Vi har analyser, uttalelser fra masse ungdom om at med mindre det kommer ordentlig bredbånd i distriktene, flytter vi ikke tilbake. Hvordan kan Senterpartiet se seg fornøyd med satsingen på bredbånd?
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Venstres alternative statsbudsjett er et budsjett som prioriterer samferdsel og miljø. Vårt opplegg innebærer en kraftig styrking av satsingen på et bedre tog- og kollektivtilbud og en bedre vegsatsing. Totalt bruker Venstre 940 mill. kr mer over rammeområdet enn det som følger av Regjeringens forslag. Venstre er opptatt av fremkommelighet og trafikksikkerhet, både i byene og i distriktene. Vi støtter i hovedsak Regjeringens forslag om et løft for satsing på vedlikehold og investeringsramme på veg. Vi registrerer imidlertid at man fra dag én er forsinket i oppfølgingen av valgløftene om at Nasjonal transportplan skal følges opp. Innenfor vegsatsingen foreslår Venstre i sitt alternative budsjett en bevilgning på 50 mill. kr mer til rassikring og en ny ordning for å belønne kommuner som satser på gang- og sykkelveier, med en ramme på 50 mill. kr utover Regjeringens forslag. Vi gir også den lokale kollektivtrafikken et betydelig løft gjennom en dobling av belønningsordningen, og vi gjør midlene fra denne også tilgjengelig for satsing på bybaneprosjekter. Venstres jernbanesatsing er en oppfølging av de målene vi har satt oss i vår alternative nasjonale transportplan, med en reisetid på fire timer Oslo–Bergen og Oslo–Trondheim, tre timer Oslo–Kristiansand og 80 minutter til ytterpunktene av intercitytriangelet på Østlandet. Dette er Venstres start på en fremtidig satsing på et fullverdig tilbud om høyhastighetstog, samtidig som vi utløser store deler av det potensialet som ligger i utvikling av dagens infrastruktur. Av prosjekter det er verdt å trekke fram, er nytt dobbeltspor Oslo–Ski, der vi foreslår å få fortgang i arbeidet. Det pekes på at dette prosjektet stopper opp på grunn av manglende kapasitet til planarbeid i de berørte kommunene. Vi bevilger 50 mill. kr for å få fortgang i dette. Venstre foreslår større planleggingsbevilgninger til nye dobbeltspor, som Hamar–Lillehammer, til ny Ringeriksbane og til ny kapasitet gjennom Oslo. Det sistnevnte er et prosjekt som er krevende, men vanskelig å komme utenom. For å gå litt inn på dette – det er bred enighet om å få på plass dobbeltspor i intercitytriangelet på Østlandet. Det vil gi ny økt kapasitet og mulighet for hyppige avganger. Med dagens infrastruktur er Oslotunnelen tungt belastet, og uten en bedre løsning på denne øst–vest-forbindelsen gjennom Oslo frykter jeg at dette vil bli en betydelig flaskehals når de nye dobbeltsporene står ferdig. Dette er noe jeg har forventninger om at Regjeringen følger opp. Venstre foreslår også en bevilgning på 100 mill. kr for å styrke vedlikeholdet på jernbanenettet i Oslo-området. Denne skal gå til å begrense innstillinger og forsinkelser. Klimatoppmøtet pågår nå i København og er et forsøk på å få på plass en forpliktende avtale om reduksjoner i klimaforurensning. Jeg hadde håpet at Regjeringen hadde støttet Venstres alternative budsjett, der vi har lagt inn betydelige påplussinger innen kollektiv- og jernbanesatsing. Ikke bare hadde dette bidratt til lavere utslipp – vi hadde også fått mye igjen i form av regional utvikling og bedre kommunikasjoner for både bedrifter og andre.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Jeg vil takke representanten Gorm Kjernli for spørsmålet, og jeg er veldig glad for at vi har samme intensjon. Vi representerer begge Akershus, så jeg vet hvilke utfordringer vi står overfor. Når det gjelder pengebruk, er det sånn at vi bruker ca. like mye penger som dere. Vi har mye mer penger å bruke nå, så jeg synes det blir litt uredelig med den talløvelsen dere bedriver hele tiden – og sammenligningen med den pengebingen vi hadde da vi satt i regjering. Så synes jeg at Gorm Kjernli skal være glad for de midlene vi legger inn i dobbeltsporet – planleggingsmidlene. Dobbeltsporet Oslo–Ski er forsinket. Vi mangler 511 mill. kr der, og kommunene har ikke penger til planlegging. Så et felles løft, istedenfor å kritisere hverandre, hadde jeg satt pris på.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Først en kommentar til Posten: Venstre har alltid satt brukerne i sentrum. Vi har vært en pådriver for Post i Butikk og post på bensinstasjon, mens andre partier i denne sal har gått til valg på at alle postkontor skal opprettholdes. Vi ser alle at det var klokt å tenke fremover. Så er det sånn at vi forventer at Posten kan effektivisere. Posten sitter med monopol på lønnsomme områder, og vi mener at de kan bidra med finansiering over sine egne budsjetter. Kan de ikke gjøre det, får staten bidra, for vi vil – som representanten Hallgeir H. Langeland – at vi skal ha postombæring i hele landet, seks dager i uken – la det ikke være tvil om det. Og så til neste spørsmål. Jeg er innerst inne helt sikker på at representanten Hallgeir H. Langeland ville ha stemt for Venstres alternative budsjett. Belønningsordningen til …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Jeg har merket meg at Senterpartiet i valgkampen har vært rundt omkring i hele landet og fortalt hvor lite distriktsvennlig Venstre er. Det er faktisk ikke sant. Og jeg støtter de prosjektene som representanten snakker om der – definitivt. Vi har ikke kuttet der. Det jeg hadde regnet med at representanten skulle komme inn på, var kuttene når det gjelder noen veistrekninger. Og det er jo ikke snakk om kutt; det er rett og slett forskyvninger. For det vi oppdaget, var at noen veistrekninger, som Senterpartiet solgte ut i valgkampen, rett og slett ikke var ferdig prosjektert. Derfor har vi skjøvet dem litt ut i tid. Vi kommer tilbake med dem. I mellomtiden satser vi f.eks. på en reisetid på fire timer til Bergen – det er god distriktspolitikk, fire timer til Trondheim – det er god distriktspolitikk, og 50 mill. kr mer til rassikring – det er god distriktspolitikk.(Presidenten klubber.) Belønningsordningen til … ja. (Presidenten klubber.)
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Det er fristende å kommentere både postombæring og drivstoffsubsidier, men jeg skal konsentrere meg om det jeg hadde tenkt å spørre om, og som samferdselsministeren også var inne på. Det gjelder Oslotunnelen, som er navet i selve jernbanesystemet i landet vårt. Nå er det slik at denne tunnelen bare har to spor, mens på begge sider – både i øst og i vest – vil det bli fire spor. Tunnelen er nærmest fullt utnyttet slik det er pr. i dag. Vi kommer da i en situasjon der det er fire spor på begge sider, men kun to spor gjennom tunnelen. Er statsråden tilfreds med dette, eller ser hun behovet for at dette kan by på problemer, og at vi faktisk rett og slett trenger en ny tunnel? Det vet vi i så fall vil ta veldig lang tid å planlegge, for det er et krevende område.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Mitt spørsmål går på «Full City»-ulykken og lærdom og erfaringer av den ulykken. Spørsmålet mitt er om Regjeringen har noen opptrappingsplan når det gjelder oljevernberedskap, i etterkant av det som har skjedd.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-12-10:
Det tør være kjent i denne sal hvilket engasjement Venstre har for personvernet. Et sterkt personvern er avgjørende for den enkeltes frihet og for demokratiet, og er en liberal kjerneverdi. Derfor hegner vi i Venstre om personvernet. Men personvernet er under kontinuerlig press. For eksempel er Norge nå ifølge Datatilsynet den mest teleovervåkede nasjon i verden. Det er bare britene som er mer overvåket enn oss. Det er ett utviklingstrekk. Samtidig har Internett gitt en hel verden mulighet til å kommunisere med hverandre. Det er en unik mulighet vi aldri har hatt før, men med den kommer det også utfordringer. Å sikre at sensitiv informasjon om privatlivet vårt ikke kommer på avveie, er en av disse utfordringene. Det er også en grunnleggende rett å kunne kommunisere anonymt. Det er bl.a. av denne grunn at vi i Venstre har programfestet at vi vil arbeide for å hindre at EUs datalagringsdirektiv blir en del av norsk lov, og om nødvendig bruke reservasjonsretten i EØS-avtalen. Det har vi gått til valg på, og det står vi på. Jeg skal ikke forlenge debatten med å repetere de mange betenkelighetene ved direktivet, annet enn å bemerke at innstillingen inneholder en rekke henvisninger til både Personvernkommisjonens og Datatilsynets anbefalinger med hensyn til datalagringsdirektivet. Venstre stiller seg bak disse anbefalingene, som vi mener veier svært tungt. Jeg varsler med dette at Venstre vil støtte forslaget fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti.