Abid Raja (Venstre), 2019-12-12:
Venstre sitter ikke i justiskomiteen, men jeg benytter anledningen til å komme med noen bemerkninger. Statens to hovedoppgaver når man kommer til dette feltet, er borgernes sikkerhet og å ivareta statens institusjoner, at de er sterke og solide. Den ene hovedinstitusjonen er domstolen, med dyktige og kompetente dommere over hele landet, så vi får lav saksbehandlingstid, og at det er rettssikkerhet knyttet til de avgjørelsene som domstolene tar. Det andre er politiet, både at politibemanningen rundt om i hele Norge er god, at etterforskningskapasiteten er til stede i distriktene, at man etterforsker så raskt som det lar seg gjøre, og ikke minst at man rettefører sakene på en god og kvalitetssikker måte. Ikke minst er det viktig at vi har rettshjelpsordninger som ivaretar de borgerne som ikke har ressurser til å ivareta sin egen rettssikkerhet – ikke bare på kriminalsiden, for der har man jo rett til fri rettshjelp, fri forsvarer, men at man har andre måter å oppsøke sin rett på gjennom lovgivningen. Det er bra at vi har rettshjelpsordninger. Nå er det ikke så ofte at Venstre kan skryte av Fremskrittsparti-statsrådene, men jeg vil si at begge Fremskrittsparti-statsrådene på dette feltet gjør en fremragende jobb med å sikre statens institusjoner og ikke minst borgernes sikkerhet. Under valget så vi at Arbeiderpartiet trakk sin støtte til politireformen. Jeg mener det var veldig uheldig å trekke støtten til en reform som vi vet har Gjørv-kommisjonen som bakteppe. Det var helt nødvendig at man gjorde en del tiltak med tanke på politiet, for man så at beredskapen sviktet så fatalt 22. juli. Jeg har de siste månedene besøkt både Politidirektoratet, Politiets Fellesforbund og flere politidistrikter og har lært at det selvfølgelig er utfordringer som står igjen, og at de jobber iherdig med dette, men samtidig går veldig mye i rett retning. Det er det viktig å huske på. I dette budsjettet styrker man politiet med 400 mill. kr, og det er nettopp den fremoverlente holdningen som jeg er veldig glad for at FrP-statsrådene, sammen med Venstre i regjering, bidrar til, slik at vi får et bedre og styrket politi. Jeg besøkte Bergen og distriktet der, og jeg tror vi alle har lest om disse overgrepssakene. Det er en side ved politireformen at disse sakene hadde det antagelig ikke vært mulig å avdekke dersom man ikke hadde hatt politireformen på den måten man har. Sterkere politidistrikter med fokus på dette og god kompetanse og ressurser er med på å avdekke slike saker. Vi er ganske sikre på at disse tallene var høye også tidligere, og selv om det er avdekket veldig mange overgrep mot barn – jeg tror det er en økning på 350 pst. når det kommer til avdekket overgrepsmateriale på nett, osv., altså anmeldte saker – vet vi at mørketallene fremdeles er høye. Det er nesten et umettelig behov med tanke på hvor mye penger vi kan sluse inn i dette. På Stovner møtte jeg et veldig fremoverlent personale som jobber med gjengkriminalitet – representanten Bøhler er her og kjenner godt til denne problematikken i Oslo. Man har hatt gjenger i Oslo i all tid, siden jeg var bitte liten guttunge – den beryktede Tveita-gjengen, som politiet knuste, så var det Young Guns, den er borte, og A-gjengen hørte vi om, men det er ingen som husker den lenger, og B-gjengen. Gjenger kommer og går, og politiet jobber iherdig for å knuse de gjengene som kommer. Jeg er sikker på at politiet jobber med denne problematikken – jeg har sett at politiet jobber med denne problematikken. Jeg har møtt politiet på Stovner. Nå siterer jeg ikke noen, men det man sitter igjen med, er at noen av dem er litt overrasket over at det ikke går verre fordi det er så store sosiale utfordringer blant familier som bor i disse drabantbyene. Etter besøket på Stovner har jeg, sammen med Odd Einar Dørum og Carl-Erik Grimstad, tatt til orde for at vi kanskje trenger en sektorovergripende reform, en samhandlingsreform på justissektoren, hvor vi får Nav, barnevern, skole, helse og politi til å snakke sammen. For vi ser at man fanger opp utfordringene med disse ungdommene, men det er for lite samhandling her. Det kan tenkes at vi i en overgangsfase, på sikt, også kan trenge en egen spesiell satsing for Oslo, for Oslo skiller seg så markant fra alle deler av landet. Mot slutten – 5 minutter er veldig kort tid i en så viktig debatt – vil jeg minne om den dramatiske skytingen i august, under valgkampen. Det var ekstremt heldig at det ikke skjedde dagen før, for da hadde det vært fredagsbønn. Det var også ekstremt heldig at det ikke skjedde dagen etter, da hadde det kanskje vært i underkant av tusen mennesker på id-feiringen. Vi må ha med oss at ekstremisme er en av de aller viktigste kampene vi står i – det ser vi også i et av nabolandene våre, i Danmark, og utfordringene der – og at man også jobber med avradikalisering og å hindre radikalisering i fengslene, for dem som sitter der. I denne debatten må vi huske én ting: Norge er et veldig trygt land. Det må vi ikke glemme i den debatten som kommer til å følge nå.