Sylvi Graham (Høyre), 2014-06-05:
Det er bra at Venstres Trine Skei Grande tar opp denne debatten. Dette er enda et område som verden bør fokusere på – og stadig vekk glemmer. Det er et faktum at dette er et uløst kolonispørsmål. Selv om det har vært våpenhvile her siden 1991, er det ikke tvil om at Marokko har annektert landområdet. Det mener også Norge. Det er altså slik at Norge ikke anser Vest-Sahara som en del av marokkansk territorium. Området har også i FN status som ikke-selvstyrt, og de fleste land godtar heller ikke Marokkos erklæring om at Vest-Sahara inngår i den marokkanske stat. Som kjent diskuterer Norge med jevne mellomrom med marokkanske myndigheter både enkeltsaker og generelle menneskerettighetsspørsmål som gir grunn til bekymring. Vi har støttet at FN-operasjonen MINURSO også skal rapportere om menneskerettighetssituasjonen i området. Dessverre er det ennå ikke – som vi har hørt også i dag – blitt enighet om å utvide FN-styrkenes mandat til å inkludere menneskerettighetsrapportering. Situasjonen i Vest-Sahara gir grunn til bekymring. Det rapporteres jevnlig om menneskerettighetsbrudd, spesielt knyttet til forsamlings- og organisasjonsfrihet og ytringsfrihet. Det skal ikke herske tvil om at Norge ikke aksepterer slike brudd på grunnleggende menneskerettigheter. FN har lenge jobbet for å få fram løsninger, og FNs linje i Vest-Sahara er å tilrettelegge for utøvelse av selvbestemmelsesrett for lokalbefolkningen i dette ikke-selvstyrte området. Norge har konsekvent støttet Sikkerhetsrådets anmodninger om å bidra til å legge til rette for selvbestemmelse for det saharawiske folket og oppfordret partene til å forsøke å finne en rettferdig og varig løsning som kan aksepteres av begge parter, og som er i tråd med FN-paktens formål og prinsipper. Endringer i det internasjonale landskapet gjør at vi stadig må tenke nytt om våre prioriteringer og om hvordan vi arbeider. Den siste tiden har vi sett at ustabilitet i den økonomiske og politiske situasjonen i Europa har ført til økende menneskerettighetsutfordringer i våre nærområder. Derfor kan det godt være riktig, som interpellanten adresserer, at vi vurderer om det er mer Norge kan bidra med i denne konflikten, slik det også er viktig for oss å støtte opp under EUs nabolagspolitikk, som skal bidra til økonomisk, politisk og sosial utvikling sør for vår felles Schengen-grense. Som Schengen-medlem har Norge sin sørlige yttergrense i Middelhavet, og situasjonen i det nordlige Afrika kan fort være en sikkerhetstrussel også for oss. Det nordlige Afrika, Marokko og Vest-Sahara er også en del av vårt nabolag. I FNs menneskerettighetsråd har vi fulgt opp hvordan Marokko håndterer menneskerettighetsspørsmålene i Vest-Sahara. Sist Marokko gjennomgikk en landhøring i MR-rådet, oppfordret Norge Marokko til å sikre forsamlings- og organisasjonsfrihet for den saharawiske befolkningen. Norge anbefalte også at Marokko inviterte FNs spesialrapportør for menneskerettighetsforkjempere og FNs spesialrapportør mot tortur til å gjennomføre landbesøk. Marokko har de siste årene gitt tilgang til flere internasjonale menneskerettighetsmekanismer, og spesialrapportøren mot tortur gjennomførte et landbesøk i Vest-Sahara i 2012. Siden den gang har også FNs arbeidsgruppe mot vilkårlig fengsling avlagt besøk i Vest-Sahara, og den gruppen skal, så vidt jeg vet, avlevere sin rapport til FN i løpet av våren. Dette bidrar til å få fakta på bordet om MR-situasjonen i Vest-Sahara. Det er også i tråd med FNs generalsekretærs rapport, som understreker behovet for uavhengig og selvstendig overvåking av situasjonen i Vest-Sahara, både i marokkanskkontrollerte områder og i leirene i Algerie, som også Marit Nybakk nevnte. Mye av vårt MR-engasjement i Vest-Sahara skjer gjennom dialog med de berørte partene. Norge vil fortsette å arbeide for at partene samarbeider med FN om å gjennomføre tiltak for å bedre situasjonen for lokalbefolkningen i Vest-Sahara, som vi hørte utenriksministeren redegjorde for. Det er også slik at det, som vi hørte, kun vel er Nederland og Norge som fraråder – i vårt tilfelle med hensyn til norsk næringsliv – å etablere seg i Vest-Sahara. Ikke minst for nettopp å forhindre at norsk næringsliv direkte eller indirekte medvirker til folkerettsbrudd, har man fra norsk side lagt vekt på dette, og, som utenriksministeren sa, for ikke å legitimere heller. Jeg er veldig glad for utenriksministerens svar og forsikring om Norges holdninger til saharawienes rettigheter og intensjoner om ytterligere å følge med på MR-situasjonen i Vest-Sahara.