Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-20:
Takk til saksordfører, til komité og til departement, med statsråd Liv Signe Navarsete i spissen. Bolig er et viktig tema, og bolig er et artig tema. De fleste politikkområder kan med rette gjøre krav på å favne helheten i større eller mindre grad – kunnskapsdebatter, kulturdebatter, næringsdebatter og miljødebatter – og det gjelder absolutt også boligdebatter, som virkelig er blant dem. Under overskriften «bolig» kan en ta opp de fleste politikkområder. Derfor er det også viktig at vi i slike meldinger og i debatter før, under og etter at slike meldinger blir lagt fram, også tar ansvar for å ivareta dette mangfoldet og den bredden som et slikt tema fortjener – og det syns jeg meldinga gjør på en god måte. Slik sett – bare for å kommentere det – undrer jeg meg litt over denne forestillinga om at en bare kan samle alt som på et eller annet vis har med bolig å gjøre, i ett departement. Etter min mening viser det at en ikke har tatt helt inn over seg nettopp den bredden som er i boligtemaet og i boligdebattene – hvis vi ikke da mener at det er nok med ett departement og én statsråd i regjeringa. Takken min inkluderer også absolutt Gjermund Hagesæter og Michael Tetzschner, sjøl om jeg syns at to personer som har vært på Stortinget så lenge, i noe større grad burde ha skjønt hva en stortingsmelding er. En stortingsmelding er ikke et budsjettdokument eller et konkret handlingsdokument. En stortingsmelding skal vise en god situasjonsbeskrivelse, og så vidt jeg har fått med meg i debatten omkring den meldinga, har de fleste nettopp sagt at det gjør den på en god måte. Den skal også vise god og riktig retning, og den skal inspirere oss til videre konkret arbeid der vi ikke syns stortingsmeldinga går langt nok – og det gjør de fleste av oss med alle stortingsmeldinger. Den skal være en inspirasjon nettopp til å arbeide konkret videre. En del av dette mangfoldet som er viktig å ta vare på, går bl.a. på at det er viktig å se at boligutfordringer og dermed boligpolitikk må være noe helt annet i by og storby enn ute i distriktet og på bygda. På dette politikkområdet blir debatten ofte storby- eller Oslo-sentrert, og så glemmer vi litt hva slags boligpolitikk og hva slags boligdiskusjon vi skal ha for å fange opp utfordringene ute på bygda – som f.eks. er preget av at det knapt bygges boliger i mange av våre bygder, at det er et behov for utleieboliger, at det er problematikk knyttet til at om en selger en bolig der, får en tilbake veldig lite i forhold til det en kanskje investerte i boligen, hvis en bygde for bare noen få år siden, osv. Det er også viktig å ta med seg at boligdebatten er en del av velferdsdebatten og velferdssamfunnsdebatten, og så er den absolutt en del av en næringsdebatt, for bolignæringene – det er mange av dem – er viktige sysselsettingsmessig. De er viktige lokalsamfunnsøkonomisk og nasjonalsamfunnsøkonomisk. De er veldig viktige når vi diskuterer framtidas kompetansebehov, både knyttet til utdanning og forskning. De er veldig viktige når vi skal diskutere arbeidsinnvandring, for det er mange arbeidsinnvandrere i disse byggenæringene våre. På velferdssida er dette med kvalitet, pris, trygghet og tilgjengelighet veldig viktig, her som i forbindelse med andre velferdstjenester. Det er også en annen veldig viktig debatt som jeg syns meldinga tar opp, og som jeg syns det er viktig å arbeide videre med, og det er nettopp dette med forholdet mellom å eie og å leie. Vi har av historiske årsaker i veldig stor grad, oppmerksomhetsmessig både politisk og økonomisk, satt eielinja i fokus, og det skal vi fortsette med. Men vi har kanskje fått en viss ubalanse knyttet til at i et moderne samfunn vil flere av oss – ikke bare såkalt vanskeligstilte – være interessert i at det er et velfungerende leiemarked, ikke bare ordinært kommersielt, men absolutt også sannsynligvis utenfor det tradisjonelle kommersielle. Der kan både boligkommuner og boligsamvirke spille en viktig rolle. Før tida mi går ut, er det også en par–tre andre ting som er viktige å ha med seg inn i boligpolitikken. Boligpolitikken er i stor grad en del av en byutviklings-, stedsutviklings- og kulturlandskapspolitikk og -tema. Det er viktig å se på bolig og boligbygging som et virkemiddel for å lage gode, vakre, velfungerende samfunn. Så er det et tilleggsproblem at bolig både er et spare- og spekulasjonsobjekt som det er lurt og riktig å plassere penger i, med de plussene og minusene som er knyttet til det.