Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-12-16:
Regjeringa har store ambisjonar for integreringsfeltet, og hovudmålet vårt er å få fleire i arbeid, byggja sterke fellesskap og gode fellesarenaer, fremja likestilling og motverka negativ sosial kontroll. Eg meiner at me legg fram eit godt budsjett her i dag for å nå desse ambisjonane på sikt. Det er, som representanten Gåsemyr Staalesen seier, slik at arbeid er nøkkelen til integrering, og vegen til arbeid går gjennom kvalifisering og utdanning. Det er viktig at innvandrarar og folk med innvandrarbakgrunn får bidra med sine resursar, og det er ei felles oppgåve å byggja ned barrierane for deltaking. I all hovudsak trur eg me snakkar om tre typar barrierar til arbeidslivet. Det er dei sosioøkonomiske, som bl.a. kan dreia seg om utdanningsnivå og norskkunnskapar. Det andre er kulturelle barrierar, altså forhold i eigen kulturelle bagasje som kan gjera det vanskeleg i møte med norske forhold. Og det kan kanskje særleg verka avgrensande for kvinner. For det tredje er det snakk om barrierar som kan handla om diskriminering i arbeidslivet. Det er barrierar som ein kan møta både på veg inn i og på veg oppover i arbeidslivet. Denne regjeringa ønskjer å fjerna desse barrierane, så me kjem til å gå grundig gjennom dei kvalifiseringsløpa som finst for innvandrarar, for å sikra at dei i størst mogleg grad bidreg til å få fleire i arbeid. Det er òg ein føresetnad at det finst gode, trygge jobbar tilgjengeleg, og regjeringa vil fjerna det generelle høvet til midlertidige tilsetjingar i arbeidslivet og gjera faste, heile stillingar til ein tydeleg hovudregel i arbeidslivet. Det at me har ein høg organisasjonsgrad, betyr noko for absolutt alle. Det gjer at me har høg grad av tillit, eit lågt konfliktnivå og betre produktivitet enn veldig mange andre land. Og det bidreg til at folk som er nye i Noreg, i større grad får same moglegheiter som majoritetsbefolkninga. I tillegg har me på arbeids- og sosialbudsjettet føreslått 1 000 nye tiltaksplassar og sterkare driftsbudsjett for Nav, slik at dei kan hjelpa fleire inn i arbeid. Og innvandrarar er ei prioritert gruppe hos Nav. Vidare vil regjeringa jobba for å bryta ned dei kulturelle barrierane. Dei er ofte usynlege. Dei er ikkje enkle å motverka, men eg meiner at ein viktig måte å gjera det på, er å snakka om dei og erkjenna at dei finst. Meir bevisstheit gjer det òg enklare å bryta desse barrierane ned. Den tredje barrieren eg nemnde, som personar med innvandrarbakgrunn kan møta i arbeidslivet, er diskriminering. Me veit at mange godt kvalifiserte personar vert sette til sides i søkjarbunken fordi dei har feil namn, feil hudfarge eller feil religion. Det er dessverre grundig dokumentert at slik diskriminering finst. Regjeringa skal laga ein handlingsplan mot rasisme og diskriminering, som skal innehalda målretta tiltak for å motverka slike barrierar i arbeidslivet. Me veit at innvandrarar er overrepresenterte i dei delane av arbeidslivet der det er størst fare for sosial dumping og utrygge kontraktar, arbeidslivskriminalitet og ganske krevjande løns- og arbeidsvilkår. Det er ein av grunnane til at regjeringa har valt å flytta integreringsfeltet til Arbeids- og inkluderingsdepartementet, for dette er forhold som gjer at me må leggja betre til rette for å knyta integreringspolitikken til arbeids- og arbeidslivspolitikken. Det er òg slik at kvinner med innvandrarbakgrunn har langt lågare sysselsetjing enn både majoritetsbefolkninga generelt og menn med innvandrarbakgrunn. Mange damer er langt unna arbeidsmarknaden og treng grunnleggjande kvalifisering. I budsjettet føreslår regjeringa difor å styrkja Jobbsjansen med 10 mill. kr. Det vil bidra til at fleire damer med innvandrarbakgrunn vil kunna koma i arbeid. Eg har registrert engasjementet mot negativ sosial kontroll i debatten som har vore så langt. Det er eit engasjement eg deler, og eg ser fram til å samarbeida om fleire politiske tiltak i løpet av det året som ligg framfor oss. Eg registrerte òg innlegget til representanten Kapur, som meinte at dei store løfta dei siste 20 åra innanfor integreringsfeltet er lovarbeid på introprogrammet og integreringsloven. Eg må innrømma at eg likar lovarbeid, men sjølv eg må erkjenna at dette vert for enkelt. For eksempel har det å innføra minoritetsrådgjevarar på vidaregåande skular vore ei viktig satsing mot negativ sosial kontroll som Stoltenberg-regjeringa innførte. Ein må målast på resultata, og når me ser at det er ein overrepresentasjon av innvandrarar på sosialhjelp etter åtte år med Erna Solberg som statsminister, må det vera lov å spørja: Korleis synest Høgre sjølv det har gått?