Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2010-03-02:
Interpellanten tar opp et tema som har fått oppmerksomhet gjennom at Statens helsetilsyn har avdekket at ordningen ikke fungerer godt nok, i tillegg til at det stadig kommer meldinger om at folk mener at de ikke får det de har krav på. Det er derfor greit at interpellanten tar opp saken, at vi diskuterer hva vi så skal gjøre, og hva vi skal gjøre for å få dette til å fungere bedre. At det er ulik praksis fra kommune til kommune, virker jo ganske uforståelig for folk, og at folk må flytte, virker også veldig vanskelig å forstå. Statsråden viser til at hun allerede har varslet en gjennomgang av ordningen, og at det arbeidet er i gang, synes jeg er bra. Det er jo slik at ingen skal behøve å slite, slik som interpellanten forteller om. Byrden er stor nok. At det er mange kommuner som ikke benytter ordningen, har nok ulike årsaker. Det betyr vel ikke at ordningen ikke virker. Det kan være at det er lite forståelse for den, at det er lite kunnskap, eller at de bruker andre virkemidler. Det er «særlig tyngende omsorg» som skal utløse støtte. Ikke all omsorg er det, selv om det i mange tilfeller virker veldig tungt og krevende. Det er likevel viktig at kommunenes apparat er tilgjengelig med informasjon om at tilbudet finnes, at det brukes når det skal, og ikke minst at det fanger opp dem som har bruk for det. Kommuneøkonomi bør i hvert fall ikke være avslagsgrunn, som det blir hevdet mange steder. Mange av de aktuelle som har ønske om eller har krav på tjenester, er allerede i helsetjenesten i kommunene og får tjenester gjennom hjemmetjenesten, legen eller gjennom skolehelsetjenesten. Derfor er også fastlegens kunnskap et viktig bidrag for å kunne få gode ordninger og hjelpe til, slik at de får en bedre hverdag. Som statsråden sa, legges det ned mye frivillig innsats i omsorgen fra pårørende og venner i dag. Dette er en omsorg som må videreutvikles og pleies. Uten den tror jeg ikke vi klarer å komme i mål, spesielt når vi ser den voksende eldre befolkningen som kommer til å kreve mer og mer hjelp. Derfor er det viktig å legge til rette for at ikke omsorgsgiver blir omsorgstrengende, og at det finnes rom for fri og avlastning og rom for å fungere som mer enn kun som omsorgsgiver. Jeg tror det er ingen her som ønsker et samfunn der alt skal veies i penger, og at alt som skal gjøres for andre, spesielt dem vi er nære, skal betales. Men vi har den endringen i samfunnet som vi har, og vi vet at mange er ensomme, mange er alene, mange er uten nær familie i nærmiljøet, og mange har travle familiemedlemmer i fullt arbeid som ikke kan eller ønsker å ta ansvar for sine – eller ikke hæler å gjøre det. Det er da kommunen må ta ansvar for det tilbudet som skal gis, og mange får også den hjelpen. Døgnet er langt og krevende, også for dem som har store behov, og omsorgslønn kan være en mulighet til å dekke behovene utover det som hjemmetjenesten og andre gir. Det å gi pårørende kunnskap og oppmuntring, å ha gode avlastningsplasser tilgjengelig og å sørge for at pårørende ikke selv blir omsorgstrengende, som jeg sa tidligere, er viktig. For de fleste er det å bo hjemme noe av det viktigste og det aller beste. Det bør vi som politikere legge til rette for. Statsråden nevnte St.meld. nr. 25 for 2005–2006, Mestring, muligheter og mening, der det slås fast at det er nødvendig å videreutvikle de ordningene vi har, slik at vi kan kombinere det å jobbe med det å ha omsorg for pleietrengende barn, voksne og eldre. Det mener jeg er viktig for å få hverdagen til å gå i hop for de pårørende. Det er viktig for folk å ha en jobb å gå til, men også å kunne kombinere det med omsorg for sine kjære. Vi kommer vel alle til å oppleve at vi i perioder av livet vårt må ta ekstra vare på våre kjære for å få hverdagen til å gå i hop. Det er det ansvaret vi har når vi har familie, men det bør ikke være slik at det er forventet, eller at vi skal få dårlig samvittighet dersom vi ikke klarer det. Men vi må sørge for at de systemene som er tilgjengelige, fungerer, og at de fanger opp og hjelper til. Derfor er omsorgslønn en av de tingene som kan være et godt virkemiddel. Derfor er jeg glad for det som statsråden sier, at det må tas en gjennomgang nå for å se hva som kan gjøres bedre. Det er for dårlige rutiner, som Helsetilsynet har varslet. Vi ser fram til at utvalget kommer med sine anbefalinger, og at kanskje også definisjonen av hva som er tyngende omsorg, vil ligge der. Da kan folk lettere greie hverdagen sin, og vi kan få et bedre samfunn for dem som trenger det.