Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-12-16:
Hvordan skal Norge møte de utfordringene vi står overfor i framtiden? Hvordan skal vi klare å omstille oss fra en økonomi som er svært avhengig av olje og gass, til en økonomi som er mindre olje- og gassavhengig? Hvordan skal vi møte en framtid der det blir flere eldre utenfor arbeidslivet og færre som er i jobb? Hvordan skal vi klare å dekke framtidens behov for nok arbeidskraft, og hvordan skal vi klare å ivareta velferden i Norge på best mulig måte? Dette er spørsmål vi politikere er nødt til å stille oss, og et av de aller viktigste svarene er at vi må satse på kunnskap og kompetanse. Men for at denne satsingen skal ha den effekten vi er ute etter, må vi sørge for at det er kvalitet i alle ledd. Vi må se helheten, og vi må se sammenhengene – fra 6-åringen som går inn skoleporten for første gang, til studenten som fullfører en master- eller doktorgrad, eller fagarbeideren som er klar for arbeidslivet med et fagbrev under armen. Det budsjettet vi nå skal vedta, er et budsjett som etter forliket mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre ser både helheten og sammenhengene, som legger vekt på kvalitet i alle ledd, og som er en tydelig satsing på kunnskap og kompetanse. La oss begynne med de minste barna, 6-åringene, de som står i startgropa fulle av forventninger og fulle av lærelyst. Det er viktig at disse barna får en god start på skolegangen. Det er viktig at de får positive opplevelser med skolen, og det er viktig at de tilegner seg grunnleggende kunnskaper og ferdigheter i løpet av de første skoleårene. Derfor er det vesentlig at de møter lærere med solid faglig kompetanse, og derfor er jeg glad for at satsingen på etter- og videreutdanning for lærere blir videreført, og at kompetansehevingsløftet for ikke-kvalifiserte lærere i grunnskolen styrkes. Men det er minst like viktig at elevene møter lærere som har tid nok til å gi dem den hjelpen og oppfølgingen de har behov for. I dag er det for mange som får en litt for dårlig start på skolegangen nettopp fordi de får litt for liten tid med læreren sin. Og for dem som trenger litt ekstra hjelp og oppfølging, kommer hjelpen ofte for sent. Dette har Kristelig Folkeparti ønsket å gjøre noe med, og jeg er stolt av at vi i år for andre år på rad får gjennomslag for en solid satsing på tidlig innsats i skolen gjennom flere lærere til de minste elevene. Fra august 2016 styrkes denne satsingen med 320 mill. kr. Med flere lærere i skolen får hver enkelt lærer mer tid til hver elev. Det vil gi flere barn en god start på skolegangen. Flere lærere er også viktig i en situasjon der mange barn nå kommer til Norge som flyktninger. Hvis vi hopper til den andre enden av utdanningsløpet, er det viktig at vi har utdanningsinstitusjoner som fungerer godt, og som leverer kvalitet innen både utdanning og forskning. De fire samarbeidspartiene styrker universitets- og høyskolesektoren bl.a. gjennom å bevilge nye studieplasser og totalt 338 nye rekrutteringsstillinger. Vi er også midt inne i en universitets- og høyskolereform der flere institusjoner nå slår seg sammen for å skape bedre og mer solide fagmiljøer. Det er bra, og jeg synes det er positivt at flere fusjoner nå er på trappene, og at mange institusjoner har vært offensive, framoverlente og konstruktive. Høgskolen i Buskerud og Vestfold, som er en av de nye høyskolene etter en tidligere fusjon, slår seg sammen med Høgskolen i Telemark i 2016. Det blir spennende å følge med på den nye høyskolen i Sørøst-Norge framover, ikke minst når det gjelder planene om å oppnå universitetsakkreditering. I budsjettforliket ble samarbeidspartiene enige om å tildele høyskolen ti nye rekrutteringsstillinger for å gi kvalitetsutviklingsarbeidet et løft nå i innspurten, og det samme gjelder for Høgskolen i Oslo og Akershus. Også i privat sektor har flere institusjoner sett verdien av å skape større og mer solide fagmiljøer. Fire private høyskoler blir til den nye vitenskapelige høyskolen VID i januar 2016, og dette kommer til å bli landets nest største private høyskole. Også private utdanningsinstitusjoner vil få en del av de nye rekrutteringsstillingene og studieplassene som ble framforhandlet i budsjettforliket. I budsjettet ligger det også endringer i finansieringssystemet for universitets- og høyskolesektoren. Det er nok flere av oss som kunne ønsket at dette hadde kommet som en separat sak til Stortinget, men når det er sagt, har vi kommet fram til fornuftige endringer som jeg tror vil være positive for sektoren, og som jeg tror vil gjøre det mulig for den enkelte institusjon å dyrke sin profil og sitt særpreg. Hovedlinjene videreføres, men ett av grepene som tas, er at det innføres en indikator for bidrags- og oppdragsfinansiert forskningsarbeid. Dette vil både belønne og stimulere til økt samarbeid med næringslivet og offentlig sektor, og jeg tror det vil bidra til å styrke institusjonenes regionale betydning og rolle. Et annet grep er å innlemme flere EU-prosjekter i EU-indikatoren, noe som vil gjøre det mulig for flere institusjoner å orientere seg mot internasjonalt forskningssamarbeid. Det innføres også en indikator for fullførte utdanninger og oppnådde grader for å stimulere institusjonene til tett oppfølging av studentene, med et mål om å få flere til å fullføre på normert tid. Det som imidlertid gjenstår, er en gjennomgang av finansieringssystemet for de private høyskolene. Dette er en mangfoldig sektor, og jeg mener det er behov for en grundig gjennomgang, noe flertallet i komiteen også peker på i innstillingen. Det er behov for en klargjøring av kriteriene for å motta statlig tilskudd, og det er behov for en drøfting av hvordan vi kan sikre større grad av likebehandling mellom offentlige og private institusjoner, ikke minst når det gjelder bygg og infrastruktur. Jeg tror også vi kan trenge en diskusjon om hvorvidt det kan være fornuftig å se på ulike kategorier innenfor privat høyskolesektor, for det er ingen tvil om at det er stor forskjell på en høyskole som drives på ideelt grunnlag, og en skole som drives med et noe mer kommersielt utgangspunkt. I tillegg til gode utdanningsinstitusjoner er det viktig at de som er studenter ved institusjonene, enten det er private eller offentlige, også har rammevilkår som gjør det mulig å lykkes. Derfor er det bra at satsingen på flere studentboliger videreføres, og at det nå også innføres elleve måneders studiestøtte. Men det er ikke alle som skal studere ved universiteter og høyskoler, og godt er det. Er det én ting Norge kommer til å trenge mer av i framtiden, er det gode fagarbeidere. Derfor er det viktig å satse på yrkesfagene, både å få flere til å velge å ta en yrkesfaglig utdanning og å hjelpe flere til å lykkes. Derfor er yrkesfagløftet så viktig for å sikre tettere samarbeid mellom skolene og arbeidslivet, for å sikre mer fleksible løp i fag- og yrkesopplæringen og for å sikre kvalitet og relevans i utdanningen. En av de viktigste grunnene til at for mange ikke fullfører innenfor de yrkesfaglige studieretningene, er at mange opplever å ikke få lærlingplass. Derfor er jeg glad for at samarbeidspartiene er blitt enige om nok en gang å øke lærlingtilskuddet for å stimulere flere bedrifter til å ansette lærlinger. Dette tilskuddet har nå blitt økt med til sammen 15 000 kr etter at det ble et nytt politisk flertall på Stortinget i 2013. Jeg vil litt tilbake til skoleelevene. At elevene lærer det de skal, er selvsagt viktig, men det er ikke det eneste som betyr noe. Det er også viktig at de har det bra og opplever at skolen er et trygt sted å være. Det er for mange som opplever å bli mobbet, og jeg må si at jeg venter med både forventning og utålmodighet på regjeringens oppfølging av Djupedal-rapporten. Så er det viktig at vi har en skolehelsetjeneste som fungerer, og at det er nok helsesøstre tilgjengelig i skolen. Derfor er jeg glad for at vi har fått gjennomslag for å øke bevilgningene til skolehelsetjenesten med 100 mill. kr, og at disse midlene blir øremerket, slik at de faktisk brukes til dette formålet. Det er viktig for å forebygge psykiske problemer blant barn og unge og også for å hjelpe dem som opplever at livet og hverdagen på ulike måter er problematisk, og som trenger hjelp, oppfølging og støtte fra en helsesøster. Denne satsingen kommer på toppen av en økning på 200 mill. kr til det forebyggende helsearbeidet for barn og unge i kommunenes frie inntekter. For å oppsummere mener jeg at vi har fått et budsjett som ser helheten, som ser sammenhengene, og som er et offensivt budsjett med en solid satsing på skole og utdanning. Så vil jeg komme tilbake til det som handler om kirke- og trossamfunn, i et senere innlegg, og jeg vil til slutt ta opp de forslagene Kristelig Folkeparti står bak.