Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2011-02-15:
Staten Norge er etablert på territoriet til to folk: samer og nordmenn. Begge folkene har den samme rett til og det samme krav på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk. Samene er et urfolk som har et folkerettslig krav på et særlig kulturvern. Sametinget er derfor også etablert gjennom sameloven for å etterleve Grunnloven § 110a. Dette gir Sametinget en særstilling som et folkevalgt organ med stor frihet. Komiteen har hatt et godt samarbeid, og jeg er glad for å kunne slå fast at det er så stor enighet her i landet om synet på samiske spørsmål. En samlet komité, dvs. samtlige partier med unntak av Fremskrittspartiet, står sammen om merknadene i denne saken. Fremskrittspartiet har sine egne merknader, og jeg er helt sikker på at de vil redegjøre for innholdet i dem. Sametingets årsmelding for 2009 gjør rede for arbeidet i Sametinget, de oppgavene Sametinget skal forvalte, og økonomiske og administrative utfordringer. Meldingen tar for seg en lang rekke områder som Sametinget arbeider med. Det er alt fra diskriminering og likestilling, samisk samarbeid på tvers av landegrenser, regionalpolitiske spørsmål, areal- og miljøpolitiske spørsmål, via kultur, kulturminnevern og språk til barnehager, skoler og sikring av tradisjonell kunnskap. Det er ikke mulig i et kort innlegg å komme inn på alt som berører de samiske samfunn. Jeg må trekke fram noe, og det er ikke slik at det som ikke blir nevnt, ikke anses som viktig. Komiteens flertall har merket seg at regjeringen har fulgt opp merknadene fra behandlingen av Sametingets årsmelding i 2008 om å få en avklaring på hvilke budsjettprosedyrer som skal gjelde mellom regjeringen og Sametinget. Det er forståelse for at Sametinget i likhet med kommunene har behov for en viss forutsigbarhet i budsjettrammene fra år til år. Det samme gjelder behovet for å få avklart rammene for neste års virksomhet så tidlig at det er mulig å gjøre en forsvarlig budsjettering for det kommende år. Disse behovene er det mulig å ha forståelse for uavhengig av Sametingets formelle stilling. Samtidig er det grunn til å minne om at det er flere formelle sider ved budsjettprosessene som skal ivaretas, og at det til slutt er Stortinget som vedtar statsbudsjettet. Jeg håper Sametinget vil bidra til konstruktive samtaler og delta i dialog om å finne en løsning, selv om man kanskje ikke får innfridd alle sine primære ønsker. Da kommunal- og forvaltningskomiteen besøkte Sametinget på sin komitéreise i indre Finnmark i fjor, erfarte vi at Sametinget ikke hadde simultantolking av sine forhandlinger til lule- og sørsamisk, bare til nordsamisk. Språket er én av de aller viktigste faktorene, om ikke den aller viktigste, som sikrer en kultur. De samiske språkene – og da særlig lule- og sørsamisk – er truet i den forstand at det bare er et hundretalls personer som snakker språket. I så måte kan ikke symbolverdien av at Sametinget bruker også disse språkene, overvurderes. Flertallet ber derfor Sametinget vurdere en plan for hvordan man kan få på plass en simultantolking. Dessverre er vi ikke ferdig med motsetningene, fordommene og konfliktene mellom samer og nordmenn, selv om vi i dette landet har kommet et langt stykke på vei. Da Bodø kommune nylig satte opp et skilt med det samiske navnet «Bådåddjo» ved innkjøringen til byen, tok debatten i det offentlige rom en slik form at Avisa Nordland måtte stenge debattforumet på nettet. I Tromsø har en lokalpolitiker blitt drapstruet etter å ha tatt til orde for at kommunen skal inn i forvaltningsområdet for det samiske språk. Etter min mening hviler det da et tungt ansvar på oss som politikere og ombudsmenn, uansett om vi er lokalpolitikere, eller om vi sitter på Stortinget. Det er lov til å være uenig i sak, men vi må være tydelig på at det er helt uakseptabelt med personangrep, fordommer, hærverk og drapstrusler som debattgrep. Vi skal være ombudsmenn for alle innbyggerne i landet, uavhengig om man er same eller nordmann, eller for den saks skyld en utlending som har lovlig opphold her. Vi skal tenke på hvordan vi ter oss, og hvordan vi ordlegger oss i disse sakene som vekker så sterke reaksjoner. Vi skal bidra til å dempe og løse konflikter, ikke til å nøre opp under dem og øke konflikter mellom folk. Med dette har jeg på vegne av flertallet gleden av å anbefale innstillingen.