Jan Petersen (Høyre), 2002-02-28:
Akkurat nå må jeg innrømme at jeg er aldri så lite forvirret, for hvis det er slik at jeg er forutsatt å kommentere forslag som ennå ikke i sin endelige versjon foreligger i salen, blir det ikke lett å debattere. Det er mulig at løsningen på det ville være å oversende forslaget, som jeg tror også på mange måter vil stemme best. Men hvis jeg kan få lov å kommentere forslagene i sin opprinnelige form, så får senere behandling bestemme hvor langt det går, vil jeg bare nevne kort at vi for tiden studerer de forskjellige forslag fra kommisjonen når det gjelder harmonisering av asyl- og innvandringspolitikken. De går utover rammene av Schengen-samarbeidet, men vi har altså ikke trukket noen endelig konklusjon om den norske holdningen, og vi er ikke anmodet om å slutte oss til en felles innvandrings- og asylpolitikk av EU. Når det gjelder det andre forslaget, vil jeg si følgende: Norge støtter EUs bestrebelser på å skape flere og bedre jobber for å øke mobiliteten blant europeiske borgere. Deler av handlingsplanen for kompetanseutvikling og mobilitet faller inn under EØS-avtalen, mens andre deler, som de foreslåtte målsettingene og prosjekter og tiltak basert på åpen koordinering, faller utenfor EØS-avtalen. På den bakgrunnen er det derfor vanskelig å slutte seg til handlingsplanen som helhet. EØS-/EFTA-landene har imidlertid gitt sin støtte til arbeidet gjennom et innspill til toppmøtet i Barcelona, der handlingsplanen etter planen skal vedtas. Gjennom EØS-avtalen har EFTA-/ EØS-landene utarbeidet såkalte EFTA-kommentarer til handlingsplanen, der vi signaliserer en positiv holdning til de tiltak som er skissert. Norge er interessert i å delta i aktiviteter knyttet til gjennomføringen av handlingsplanen. Dette gjelder bl.a. utveksling av informasjon og god praksis. Til spørsmålet om EUs informasjonstiltak om jobbmuligheter: Norge deltar allerede aktivt i nettverket mellom de europeiske arbeidsformidlingene. Det er i norsk interesse å følge tett det videre arbeidet med disse tiltakene, og dette vil bli gjort bl.a. gjennom Aetats engasjement i dette samarbeidet, som kalles EURES. Det var det ene. Det andre gjaldt Bjørklund, som meget kort berørte spørsmålet om innkjøp av testmissiler, som jo var varslet å bli en av de store sakene i dag. Det ble det altså ikke, og det har jeg en viss forståelse for. Men bare for å rydde opp i realitetene her når det gjelder min holdning til det – det er jo ikke alltid pressen er like informativ, for å si det på den måten – har jeg uttalt meg om ett spørsmål, og det gjelder om det er snakk om å kjøpe inn dette våpensystemet fra Israel. Det har jeg sagt at det ikke er, og det følger jo allerede av størrelsesordenen på dette våpensystemet. Selve gjenkjøpsordningen, kombinert med vår eksportbegrensningspolitikk, gjør det rett og slett umulig. Jeg har ikke uttalt meg om andre spørsmål, og forsvarsministeren og jeg er selvfølgelig fullt samkjørt når det gjelder dette spørsmålet. Mange har trodd at dette har vært en debatt om at vi nå har kjøpt inn et våpensystem. Det har vi altså ikke gjort – dette er utelukkende spørsmål om testmissiler for å undersøke hvor man skal gå videre. Det er to tilbydere på markedet, det ene er amerikansk og det andre er tysk. Så til Kristin Halvorsen, som mente at jeg har foretatt en del nyformuleringer. Jeg deler ikke den oppfatningen. Men hvis jeg får returnere komplimenten, vil jeg si at hvis Kristin Halvorsen synes jeg formulerer meg tydeligere, må jeg si at Kristin Halvorsen har blitt flinkere til å lytte. Og det setter jeg pris på. Min beskjed har nemlig vært den samme hele tiden, men som jeg sa i mitt hovedinnlegg, er det forskjellig dynamikk i situasjonen. Og det at israelerne ikke leverte det de burde etter at Arafat gjennom juleukene greide å bringe volden ned, har gjort det nødvendig å bruke andre formuleringer på det punktet. Men det er nøyaktig den samme grunntonen jeg hele tiden har snakket over. Når det så gjelder Afghanistan, har jeg bare lyst til å si følgende: Kristin Halvorsen brukte uttrykket at amerikanerne hadde bygd en koalisjon annerledes enn man hadde fryktet etter 11. september. Det er ikke «man» som fryktet det, det var SVs inngrodde mistro til amerikanerne som gjorde at SV fryktet at amerikanerne ville gjøre dumme ting, mens vi andre forsøkte å advare. Jeg tror vi alle sammen skal være glad for at vi ikke fulgte SVs anmodning om at vi skulle reise oss opp i protest mot USA. Jeg tror ettertiden har vist at det kanskje kunne være nyttig å lytte på hva andre enn SV vurderer amerikanerne til å gjøre og ikke gjøre.