Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Det er første gang budsjettene for utenriks og forsvar behandles samtidig. Jeg er enig med komiteens leder i at det vil vise seg at denne sammenslåingen vil være vellykket. Debatten skjer i en tid hvor det er mange viktige saker på dagsordenen internasjonalt. I morgen kommer president Obama for å ta imot fredsprisen for de muligheter han har skapt på den internasjonale dagsordenen. En ny nedrustningsavtale kan komme på plass snart. Mens vi debatterer, går soldater med det norske flagget på armen på tre kontinenter. I København er klimakonferansen i gang. Vi står overfor felles problemer i en verden som veves sterkere og sterkere sammen, og vår utenrikspolitikk har en ambisjon utover å ivareta egne interesser. Den har som ambisjon å skape en tryggere verden og en bedre verden også utenfor Norges grenser. Klimatoppmøtet i København er ett av de viktigste internasjonale møtene som noen gang er avholdt. De målsettinger og tiltak verdens ledere evner å enes om innen slutten av neste uke, kan bestemme hvordan vår felles framtid vil arte seg. Norge har lagt på bordet ambisiøse mål. Vi skal ta ansvar for kutt i egne utslipp. Vi skal bidra økonomisk til at fattige land kan begrense veksten i sine. Noe av det viktigste vi bidrar med, er likevel vårt initiativ om å stanse avskogingen. Det har fått bred oppslutning internasjonalt. I budsjettet for 2010 foreslås det å øke midlene til dette arbeidet med om lag en tredjedel, til 2,1 milliarder kr. Dette området er samtidig et eksempel på hvor skillelinjene nå går i norsk utenriks- og utviklingspolitikk – mellom Fremskrittspartiet og alle de andre partiene. Der vi andre vil øke, vil Fremskrittspartiet kutte. Klimakonferansen er også en deleksamen på landenes evne til å møte felles utfordringer med felles tiltak. Det er en test på landenes evne til å forplikte seg til å gjøre det som er nødvendig for å unngå en utvikling som vil ramme oss alle. Det er også en test på viljen i de rike landene til å ta ansvar for en utvikling de selv har bidratt mest til. Det er en test på de rike landenes vilje til å bistå de fattige landene med penger og teknologi, slik at de kan unngå de fasene i sin økonomiske utvikling som ikke er miljømessig bærekraftige. I den økonomiske krisen verden er oppe i, er det viktig at vi, som selv i en krisetid har evne, også viser vilje til å styrke bistanden til de fattige landene. Også her går skillelinjen mellom alle oss andre og Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet vil stort sett halvere bistandsmidlene til Afrika, palestinerne, Sør-Amerika og FNs bistandsorganisasjoner. Fremskrittspartiets kutt i utviklingsbistanden til verdens fattige beløper seg til nær 9 milliarder kr. Det dekker inn mesteparten av de skattelettelsene partiet foreslo for innbyggerne i et av verdens mest velstående samfunn. Dette tegner partiets politiske profil på en klargjørende måte. Vår klart viktigste utenrikspolitiske interesse ligger i å opprettholde og videreutvikle en robust regional og global rettsorden. Det innebærer en bedre organisert verden, hvor rett går foran makt. I dette bildet spiller FN og regionale aktører som EU viktige roller. Det er ingen uenighet om denne prioriteringen her i Stortinget. Men en robust internasjonal rettsorden hviler ikke bare på internasjonale traktater og organer. Robustheten vil også hvile på en mer rettferdig verden, en verden hvor alle land opplever at de får del i den økonomiske utviklingen, hvor alle land får mulighet til å bekjempe fattigdom. Kampen for menneskerettighetene, som det også er bred enighet om betydningen av, handler ikke bare om regimer basert på ensrettede ideologier eller religiøs villfarelse. Det handler også om umenneskelige levekår og fattigdommens åk. Derfor er en aktiv utviklingspolitikk en viktig del av arbeidet for en global rettsorden, for en rettferdig verden. Ja, det er en del av norsk interessepolitikk fordi dette henger sammen med den stabilitet og trygghet vi ønsker. Derfor mangler Fremskrittspartiet et viktig element i en utenrikspolitikk som samlet sett er best i stand til å ivareta norske interesser, når de forsyner seg så grovt av utviklingsmidlene. Ved siden av klimatoppmøtet som nå pågår, og den oppfølging som trolig må finne sted neste år, er Afghanistan den andre store internasjonale utfordringen neste år. Vi skal videreføre både vårt omfattende militære bidrag og våre bidrag til den sivile oppbyggingen i Afghanistan. Men det viktigste vil nå være å få en bedre koordinering av den samlede innsatsen i ISAF og en raskere oppbygging av den afghanske hær og politistyrke, slik at afghanerne selv kan ta et stadig større ansvar for befolkningens sikkerhet. Vi må arbeide for at det internasjonale møtet om Afghanistan i januar evner å legge en solid strategi for at vi lykkes i å hjelpe afghanerne til en tryggere og bedre framtid. Andre talere fra Arbeiderpartiet vil gå nærmere inn på både bistandsbudsjettet, forsvarsbudsjettet og andre deler av utenriksbudsjettet.