Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-05-18:
Intensjonen om å gjøre skolens undervisning mer praktisk for å tilrettelegge for en skoleopplevelse som kan utfordre hele mennesket, deler vi fullt ut. Derfor har også fagfornyelsen, som ble implementert fra høsten 2020, tatt i bruk en læreplan som nettopp bidrar til en mer praktisk og utforskende skolehverdag, samtidig som læring gjennom lek er understreket som et viktig prinsipp i opplæringen. En skole som skal utfordre hele mennesket, må gi de praktisk-estetiske fagene en viktig plass. Samlet sett utgjør disse fagene i dag ca. en fjerdedel av skolens samlede timetall og er derfor i dag en viktig del av skolens undervisning. I tillegg har regjeringen innført et nytt og praktisk håndverksfag som valgfag på ungdomstrinnet. Dette er et fag som skal legge til rette for samarbeid med lokalt arbeidsliv for bl.a. å kunne bli kjent med hva ulike yrker innebærer for elevene. Til tross for gode intensjoner opplever jeg at flere av forslagene i sakene vi behandler i dag, griper langt inn i lærerens metodefrihet og innebærer en detaljstyring som det er grunn til å advare mot. Å pålegge alle skoler valgfaget arbeidslivsfag griper sterkt inn i den enkelte skoles muligheter for å tilrettelegge ulike typer valgfagtilbud som kan møte en bredde av interesser fra elever med ulike forutsetninger. Det bør være et lokalt handlingsrom med hensyn til både hvilke valgfag en skole tilbyr ut fra interessen hos elevene, og hvordan man organiserer undervisningen i de praktisk-estetiske fagene. Det samme gjelder for innhold og metoder i lærerutdanningen. Det kan virke som om noen mener at vett og forstand i stor grad er samlet i denne salen, og at de som til daglig jobber med disse spørsmålene, må få beskjed herfra om hvordan ting skal gjennomføres og organiseres. Dette er et forsøk på detaljstyring jeg vil advare mot. Skal alle elever tilbys f.eks. arbeidslivsfag, om det er en eller tretti elever som ønsker valgfaget på en skole, vil det kreve ressurser som går ut over andres muligheter til å få oppfylt sine ønsker. Det kan umulig være hensikten. Regjeringen har gjennomført en historisk satsing på yrkesfag. Denne satsingen fortsetter gjennom fullføringsreformen. Det er et stort behov for flere fagarbeidere framover. Yrkesfag er et satsingsområde fordi vi trenger flere fagarbeidere for å trygge velferdssamfunnet vårt framover. Vi vil at fagutdanningene i videregående opplæring skal bli mer praksisnære og mindre teoretiske. Med den statistikken vi har tilgjengelig i dag, vil Norge komme til å mangle fagarbeidere i framtiden. Ifølge SSB kan vi trenge så mange som 70 000 flere fagarbeidere i 2035. Så skal vi komme i mål, trenger vi større grad av rekruttering. Vi trenger høyere grad av gjennomføring. Vi trenger flere læreplasser og flere tilpassede utdanningsløp. Vi er glad for at flere nå søker seg til yrkesfag. Det har vært et trendskifte over flere år. Vi ser at rekrutteringen blir bedre, og at flere fullfører. Det er også bra. Men dette er en satsing vi trenger å videreføre på flere nivåer også de neste årene. Større grad av gjennomføring er en av de store utfordringene i opplæringsløpet, sånn som vi ser det. Mange ungdommer kommer seg i dag ikke gjennom videregående skole, noe som for mange fører til varig utenforskap fra arbeidslivet. Det er en stor samfunnsutfordring. Tiltak som tidlig innsats og innføring av lærernormen mener vi vil få virkning på frafall i videregående skole på sikt. Færre elever per lærer gir tettere og bedre oppfølging av den enkelte elev i grunnskolen og legger til rette for et bedre grunnlag for å mestre overgangen fra grunnskole til videregående skole. Så er det viktig å legge til rette for å bidra til å bygge sterke nasjonale yrkesfaglige miljøer, noe som kan bidra til økt kvalitet i undervisningen i yrkesfag. For å møte framtidens kompetansebehov i yrkeslivet er det derfor nødvendig å arbeide systematisk med etter- og videreutdanning. Økt kvalitet i yrkesfag handler mye om å koble sammen teori og praksis på en bedre måte i det daglige arbeidet på videregående skole. Nettopp derfor er det viktig at vi ser på hvordan yrkesutdanningen er bygd opp, og på hva som skjer på skolene og ikke minst i læreprosessene, for å knytte dette opp mot arbeidslivet. I tiden som kommer, vil yrkesfagene få enda større betydning fordi vi ser at det er mangel på mennesker med yrkesfaglig kompetanse i samfunnet. Vi trenger å legge til rette for mer yrkesfaglig kompetanseutvikling, fagutvikling og forskning på feltet, for ute i dagens arbeidsliv finner vi dyktige fagarbeidere som ikke bare er gode elektrikere, helsefagarbeidere eller tømrere, men som også tar ansvar og deltar i viktig innovasjonsarbeid. Derfor trenger vi å arbeide for en høyere grad av anerkjennelse av yrkesfaglig kompetanse, både i utdanningssektoren og arbeidslivet.