Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 1998-11-23:
Som saksordfører for St. meld. nr. 32 for 1997-98 skal jeg ta opp noen av de tilbakemeldinger komiteen gir. Meldingen er meget omfattende, med mange prinsipielle spørsmål, ulike problemstillinger og Regjeringens vurderinger og konklusjoner, med andre ord en stortingsmelding med mulighet for mye debatt og engasjement og med invitasjon til omfattende tilbakespill og merknader. Et åpnere offentlig rom, et åpnere samfunn, er målet, og komiteen er tilfreds med at Regjeringen foreslår endringer i offentlighetsloven som vil medføre større åpenhet. Offentlighetsprinsippet bygger på det syn at allment innsyn i beslutningsprosessene er en forutsetning for god og demokratisk myndighetsutøvelse og forvaltning av samfunnets fellesmidler. Det dreier seg om et levende demokrati, der en viktig forutsetning er å kunne påvirke avgjørelser. For å påvirke må en være oppmerksom på at saken behandles ha mulighet for å komme med innspill ha mulighet for å korrigere gale opplysninger ha mulighet for å kontrollere at forvaltningen følger retningslinjer for saksbehandling Kunnskapene må komme på et tidspunkt da man fortsatt kan påvirke sakens utvikling og utfall, for når saken er avgjort – eller innstillingen fremmet – vil påvirkning ofte ikke ha noen effekt. Det er for sent. Det er viktig å huske at offentlig ansatte, administrasjon og byråkrati er der for å skape et best mulig samfunn. De er der for å tjene folket, og offentlige avgjørelser treffes på vegne av alle landets borgere. Holdningene til offentlighet har stor betydning for praktiseringen. Komiteen er tilfreds med at Regjeringen er opptatt av å spre kunnskap om og skape bevissthet omkring offentlighetslovens formål og funksjon, og med at det vil bli iverksatt tiltak for å sikre en bedre etterlevelse av offentlighetslovens regler. Aktiv informasjon om den virksomheten forvaltningen driver, er også viktig å understreke. I den sammenheng er det på sin plass å minne om at mange strever med skriftspråket, og at skriftlig informasjon bør bli utformet på en måte som gjør den tilgjengelig for flest mulig i vårt samfunn. Det vil være en kvalitetsheving for alle brukere. For å kunne praktisere offentlighetsprinsippet på en best mulig måte er mulighetene til å identifisere et dokument av stor betydning. Komiteen mener det i offentlighetsloven må lovfestes en plikt til å føre fortløpende journal for hele den offentlige sektor. Uten journal er det svært vanskelig å få innsyn i organets virksomhet. Journalføring må skje på en måte som gjør det mulig å identifisere dokumentet, så langt dette kan skje uten å røpe opplysninger som er undergitt taushetsplikt eller andre unntaksregler. Reglene for journalføring må tilpasses den tekniske utvikling, også i forhold til nødvendige avgrensninger. Noe av det komiteen har vært spesielt opptatt av, er personvernmessige problemstillinger. Når saksdokumenter og journaler i forvaltningen som hovedregel skal være offentlige og av hensiktsmessige grunner blir digitalisert, gis det i tillegg søkemuligheter. Dette må det tas høyde for i valg av systemer og utarbeiding av regler for å hindre misbruk av opplysninger via data. Det er viktig både for tilliten til det offentlige og for at offentlighetsloven kan tjene sin hensikt: å få borgerne aktivt engasjert i samfunnsspørsmål. Komiteens flertall – Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet – støtter Regjeringens syn om at offentlighetsloven skal være så oversiktlig og klar som mulig, og at de konkrete bestemmelsene vedrørende journalføring derfor ikke bør tas inn i offentlighetsloven. Komiteen ser det som viktig at det vurderes å innføre en rett til innsyn i faktiske opplysninger i interne dokumenter, som nå omfattes av § 5, annet ledd, og ber Regjeringen legge det til grunn i det videre arbeid med offentlighetsloven. Klart skille mellom faktiske opplysninger og vurderinger gjør at en kan slippe å bruke tid på å finne ut hva som er fakta, og hva som er vurdering. Det kan gi en bedre kvalitet på saksbehandlingen for dem som ønsker å ta utgangspunkt i fakta når de skal vurdere saker. Dette er en problemstilling flere har gitt signaler om under det arbeid vi har hatt med meldingen. Det er også lagt til et ønske om at det bør bli et skille mellom faktiske opplysninger og vurderinger i media, med den begrunnelse at man ofte føler seg usikker på hva som er sakens kjerne, og derfor føler seg hemmet når det gjelder å kunne delta i en saklig samfunnsdebatt. Kristelig Folkeparti og Senterpartiet ønsket å gå et skritt lenger i vurderingene for å se om innsyn i faktiske opplysninger kunne gjøres mer omfattende. Komiteen er enig med Regjeringen i at det må fremmes forslag til lovendringer for å skape større åpenhet i kommunene. Alle innstillinger – uten hensyn til om mottakerorganet skal avgjøre saken eller bare innstille videre – må være offentlige. Det samme gjelder innstillingen fra folkevalgte organer til andre folkevalgte organer. I tillegg ber komiteen om en vurdering av om det bør gis en regel om at vedlegg til innstilling skal være offentlig for at nyttige opplysninger og bakgrunnsstoff også skal være tilgjengelig. Det er viktig å få den offentlige debatten i forkant av den politiske behandling av en sak i kommunen. Like viktig er det at administrasjonens redegjørelse for de faktiske forhold og vurderinger er med for å gi et helhetlig bilde av saken. Uttalelser fra etater med selvstendig avgjørelsesmyndighet får fram de ulike hensyn i en sak. Derfor er det viktig at de er offentlige. Dette er noen av de tilbakemeldinger komiteen gir, sammen med en vektlegging av en løsning som er klar og noenlunde enkel å praktisere og felles for alle kommuner. Stortinget og Stortingets organer har aldri vært underlagt offentlighetsloven. Det har heller ikke vært noen bred prinsipiell vurdering av spørsmålet om rekkevidden av offentlighetsprinsippet. Nå er tiden inne for både vurderinger og endringer. Det ville se merkelig ut hvis vi skulle forlange mer av andre enn av oss selv – eksempelvis større åpenhet i kommuner og fylkeskommuner. Offentlighetsprinsippet er så viktig for samfunnet, demokratiet, den offentlige debatt og for tillit og kontroll at dette vil også vi være en del av, og gå foran med et godt eksempel. Det hevdes at Stortinget allerede er så åpent at det er unødvendig å gjøre noe mer, men det er heller enda en god grunn til å innføre offentlighetsprinsippet og finne de nødvendige unntaksregler for ryddige forhold. Derfor ber komiteen om at det bør utarbeides regler om offentlighet for Stortinget og Stortingets organer, deriblant Sivilombudsmannen og Riksrevisjonen. Når det gjelder søkerlister, vil noen oppleve komiteens merknad som et tilbakeskritt fordi det åpnes for en mulighet for enkeltpersoner til på eget initiativ å reservere seg fra offentlighet. I meldingen var det pekt på flere momenter, både for og imot offentliggjøring av søkerlister, uten at det der ble tatt stilling til hvordan de ulike hensynene skulle vektlegges. Dette var nok den fellesmerknaden som sist kom på plass – og det er på sin plass å minne om at Venstre og SV ikke har representanter i komiteen. Som en konklusjon vil jeg si at det lovarbeid det legges opp til i meldingen, nødvendigvis vil ta sin tid. I påvente av lovrevisjonen er det særlig viktig at forvaltningen aktivt benytter de muligheter som ligger i meroffentlighetsreglene, slik at man oppnår mer åpenhet og økt offentlig innsyn også før lovendringer kan tre i kraft. Til slutt vil jeg anbefale komiteens tilråding til vedtak.