Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Vedtak om at enkelte institusjoner innen kulturlivet skal kunne få knutepunktstatus, kom første gang i forbindelse med St.meld. nr. 61 for 1991-1992 Kultur i tiden. St.meld. nr. 10 for 2007-2008 om kriterier for og vurdering av knutepunktoppdraget som vi i dag behandler, understreker og forsterker knutepunktene som motorer i kulturlivet. Stortingsmeldinga trekker opp noen hovedmål for institusjoner som har slik status. Knutepunktinstitusjonene skal fokusere på momenter som publikumsutvikling, utvikling av kunstnerisk kvalitet og egenart, og ressursutnyttelse. Også kontinuitet med festivalaktivitet hvert år, forankring til sted/region, og det å ha et breiere geografisk nedslagsfelt nasjonalt og internasjonalt er viktig. Et nytt moment er at knutepunktoppdraget skal være langsiktig, men at status foreslås evaluert hvert fjerde år. I likhet med departementet vil jeg understreke betydningen av at de knutepunktfestivalene som omhandles i meldinga, har vokst fram på bakgrunn av et sterkt lokalt og regionalt initiativ. En slik forankring er en forutsetning for å ivareta geografisk spredning av knutepunktene, rekruttere frivillige til festivalarbeidet og få til samarbeid med næringsliv og samfunnsliv for øvrig. Tilknytning til sted vil for de aller fleste knutepunktenes del dreie seg om forankring til ett spesifikt sted eller lokalsamfunn. I noen tilfeller kan det imidlertid være slik at festivaler veksler mellom et antall steder. Dette er ikke til hinder for å ivareta knutepunktenes forpliktelser, dersom det legges vekt på å bygge frivillige medarbeiderkorps på de aktuelle steder, eller at man ivaretar samarbeidet med lokalsamfunnets eller regionens aktører innenfor samfunnsliv, kulturliv og næringsliv. En slik praksis forutsetter at regional finansiering sikres av de lokalsamfunn eller regioner som er vertskap for festivalen. Stortingsmeldinga understreker at det må knyttes krav til kunstnerisk kvalitet for knutepunktene, samtidig som man må unngå å vurdere kvalitet ut fra en hierarkisk modell, der noen alltid står øverst. Oppfatninga av hva som er kunstnerisk ledende, vil måtte innebære at man ser kvalitet i et helhetlig perspektiv, hvor knutepunktenes evne til nyskaping og utvikling, til satsing på særpreg og egenart og på evne til profesjonalisering i alle ledd blir tatt med i vurderinga. Det er viktig å understreke at kvalitetsbegrepet i utgangspunktet må være løsrevet fra om hvorvidt en institusjon defineres som lokal, regional eller nasjonal. De mest særpregede lokale uttrykkene kan ofte holde høy kunstnerisk kvalitet, og vise seg som interessante for både et nasjonalt og et internasjonalt publikum. Meldinga slår fast at det å være nyskapende og utviklingsorientert må være viktige forpliktelser for knutepunktene. Begrepet «nyskapende» er av opposisjonen tolket som å stå i en mulig motsetning til å ha et program bestående av f.eks. tradisjonskultur. Etter min mening er dette en litt søkt innvending. Et begrep som «nyskapende» for et knutepunkt kan omfatte både programmering, formidlingsstrategier og teknisk/praktisk avvikling. Og da er det f.eks. slik at også tradisjonsbundet tradisjonsstoff kan fornyes gjennom det personlige grep en utøver tar gjennom sin framføringspraksis, og gjennom måten f.eks. en festival formidler denne kulturen på. I St.meld. nr. 12 for 2006-2007 Regionale fortrinn - regional framtid omtales hva som er formålstjenlig praksis for oppnevning av styremedlemmer til kulturinstitusjoner. Regionalmeldinga tar til orde for at statlige oppnevninger - som hittil har dreid seg om styreleder med vara og ett styremedlem i knutepunktinstitusjoner - kan erstattes av regionale oppnevninger som et ledd i en desentralisering av beslutninger på kulturfeltet. Hvor mange av et styres medlemmer dette skal gjelde, er ikke bestemt. Det er etter min mening en fornuftig måte å ordne dette på. Jeg noterer meg at opposisjonen, og særlig Høyre, mener at både statlige og regionalt oppnevnte styremedlemmer er en uting, fordi disse kan komme til å foreta utidige føringer på de kunstneriske forhold i en kulturinstitusjon. Det er etter min mening ikke erfaringene så langt. Sjøl har jeg ledet en knutepunktinstitusjon i fem år og jobbet mye med festivalarbeid. Jeg har rett og slett aldri opplevd eller hørt andre hevde at offentlig oppnevnte styremedlemmer har blandet seg inn i kunstnerisk leders disposisjoner. Et velfungerende styre skal sørge for at virksomheten drives etter vilkårene for tilskudd og i henhold til de overordnede planer som finnes for institusjonen. Jeg har tillit til at kompetente og profesjonelle styrer klarer dette utmerket, også om de har offentlig oppnevnte styremedlemmer. Jeg er svært glad for at Kultur- og kirkedepartementet har gitt knutepunktstatus til festivaler som ivaretar et bredt kunstnerisk mangfold, og at man understreker betydningen av at slike institusjoner skal finnes over heile landet. Knutepunktmeldinga viser at denne satsinga er et viktig ledd i Regjeringas store kulturløft.