Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-06-09:
Denne saken, denne gedigne og svært viktige loven, er nok den vanskeligste saken jeg har jobbet med i denne stortingsperioden – vanskelig fordi stadige rapporter, medieavsløringer og ikke minst svært alvorlige saker og dommer i Den europeiske menneskerettsdomstol har gjort at både jeg og andre fortløpende har forsøkt å ta tak for å forbedre loven. Noen ganger har vi fått det til, men som oftest har vi blitt henvist til å vente til dette lovutkastet forelå i sin helhet. Vanskelig har det vært fordi det ikke er noe område jeg har hatt mer kontakt med berørte, som fortvilet eller med stort engasjement har fortalt meg hva de mener er feil med dagens barnevern, og hvordan det kan forbedres. Barnevernsbarn, tidligere barnevernsbarn, biologiske foreldre og fosterforeldre, ansatte i barnevernet og på institusjoner, kommunepolitikere, en rekke jurister og selvfølgelig alle organisasjoner som er på feltet, vil alle det beste for norsk barnevern, slik vi politikerne på Stortinget også vil. Alle vil ha gehør, men de er ofte ikke enige. Å finne gode, balanserte løsninger i dette bildet – som sikrer et så godt barnevern som mulig, hvor barnets beste alltid blir ivaretatt uten at det går ut over andre menneskerettigheter, samtidig som vi skal gjøre det enklere for dem som har denne krevende jobben, å gjøre en god jobb og bygge opp tilliten i samfunnet til denne ekstremt viktige tjenesten – vel, det er ikke gjort i en håndvending. Da kommer vi til det siste som har vært vanskelig, nemlig å behandle en så stor og omfattende lov med så mange endringer og med så mange innspill til disse endringene på altfor kort tid. Loven kunne med fordel ha blitt presentert for oss tidligere, slik at behandlingstiden kunne ha blitt forlenget. Aller helst burde rettssikkerhetsutvalget for lengst vært godt i gang med sitt arbeid, slik at resultatet kunne vært lagt til grunn for behandlingen. Men slik er det ikke. Nå har Stortinget gitt marsjordre til at utvalget skal jobbe raskt, og når de kan legge fram sine funn og anbefalinger, er vi i Senterpartiet klar for å revidere loven. Uansett er det så absolutt mange gode forbedringer som foreslås i den nye loven, og ikke minst har komiteen gjort et stort stykke arbeid med å forbedre den ytterligere. Jeg vil takke komiteen, og særlig saksordføreren, for at det har vært svært mye rom for i fellesskap å lytte til gode argumenter og fremme felles forslag, slik at det vi til slutt vedtar, blir en solid forbedring av lovforslaget. Vi i Senterpartiet er bl.a. svært glad for forsterkninger om barnas medvirkning og ordlyden i komitéforslaget om barnets beste, at de fleste partiene ønsker å utrede en autorisasjonsordning i barnevernet, at de folkevalgte i kommunene skal få enda mer innføring i denne viktige tjenesten sin, at regjeringen nå blir bedt om å utrede og fremme forslag om en annenhåndsvurdering av akutt hastevedtak, at uføre fosterforeldre ikke skal få avkorting i sin uføretrygd, og at ideelle aktører fortsatt kan levere tjenester på de samme områdene som nå. For å sikre en enda bedre lov hadde det etter Senterpartiets mening selvfølgelig vært formålstjenlig om en rekke av opposisjonens forslag også hadde blitt lyttet til av et flertall – som at meldeplikten må gjøres tryggere for barna, som at de ideelle aktørene, som det gode supplementet de er, skal få utføre flere tjenester på bekostning av store kommersielle tilbydere, som at barna i fosterhjem, dvs. de fleste barna i barnevernets omsorg, faktisk sikres fosterhjem som har konkrete rettigheter, slik at de kan oppfylle det omsorgsbehovet fosterbarna har, og ikke minst forslaget om at vi snart bør få større åpenhet rundt behandlingen av saker i fylkesnemnda, slik at media i større grad kan følge sakene og med det garantert bidra som det kontrollorganet og den vaktbikkja de er på alle andre områder, ikke minst i rettssalene i andre saker, og også for å sørge for større tillit til barnevernet i befolkningen. Løse påstander fra det ene eller det andre holdet vil kunne miste sin relevans med media. Her vil det selvfølgelig være svært viktig med strengt personvern, og at media opptrer ekstremt varsomt, minst så godt som de gjør i omtale av rettssaker i andre saker. Jeg håper vi med tiden kommer dit. Med tanke på hvor godt norske media har arbeidet med å avsløre de utfordringene vi har i barnevernet vårt, slik at vi i dag faktisk kommer til å vedta en mye bedre lov enn det vi hadde, mener jeg vi med rette kan være mer positive til media på dette feltet. Så til det vi i Senterpartiet nok er aller mest negative til, nemlig forslaget til kapittel 10, om tvangsbruk i institusjonene. Jeg nevnte pressen og minner om alle artiklene fra bl.a. Stavanger Aftenblad som viser hvor negativt det er med tvangsbruken slik det er nå. Sammen med opposisjonen ønsker vi heller å beholde forskriften på dette området til det er gjort en skikkelig utredning og gjennomgang av barnas rettigheter og bruken av tvang i barnevernsinstitusjoner. Vi kommer ikke til å stemme for forslaget til kapittel 10. Det er kommet et løst forslag fra SV i dag, som vi også synes det blir krevende å støtte før det har vært utredet. Men vi kommer til subsidiært å støtte forslaget fra regjeringen til C I, som ligner på vårt og deler av opposisjonens forslag om å utrede krav om autorisasjon for dem som jobber med omsorgsovertakelse. Med det tar jeg opp vårt forslag og det vi har fremmet sammen med SV.