trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-04-06:
Mange dyr dør på beite, av ulike årsaker, og det er viktig å se på tiltak for å redusere lidelsen for dyr i denne sammenheng. I enkelte områder er tapene så store at Mattilsynet vurderer det som uforsvarlig i forhold til dyrevelferden. Årsakene til tapene er mange, men det er riktig som representanten Bredvold understreker, at rovdyr står for en stor del av disse. Men det må også understrekes at sykdom, skader og andre årsaker er med på å gjøre tapene så høye som de er. Det er positivt at Mattilsynet har oppmerksomhet på dyrevelferd for dyr på beite. Jeg har tillit til at Mattilsynet utøver det nødvendige tilsynet og vurderer tilpassede tiltak i det enkelte tilfellet. Slik jeg oppfatter det, er Mattilsynet primært opptatt av at de som har høye tap, må forsøke å finne ut hva som kan gjøres for å få tapstallene ned, i tett dialog med berørte parter. Jeg vil understreke at Mattilsynet ikke har gjort vedtak om beitenekt. Jeg mener likevel det var uklokt av Mattilsynet å rasle med det sterkeste virkemiddelet vi har, nemlig beitenekt, før det er gjort en grundig vurdering i de enkelte konkrete sakene. Daværende landbruks- og matminister og daværende miljøvernminister sendte den 28. juli 2006 et brev til de offentlige instansene som har ansvar for rovdyrforvaltningen. I dette brevet er det presisert hvordan myndighetenes oppgaver skal håndteres når det gjelder å utrede tapsårsaker og foreslå relevante tiltak som kan bedre situasjonen for dyr på beite i forbindelse med rovdyrfare. Der står det: «Mattilsynet og fylkesmennene må i områder med stor fare for rovdyrangrep arbeide for at det blir satt i verk effektive forebyggende tiltak. Dyreeier, fylkesmann, kommune og Mattilsynet må sørge for at det blir funnet praktiske løsninger som kan hindre dyretragedier og som er akseptable for alle parter. Beitenekt skal være siste utvei etter at andre alternativer er vurdert.» Videre sies det i brevet: «Mattilsynet må derfor så raskt som mulig ta kontakt med fylkesmannen for å finne praktiske løsninger når en dyrevernsak er i ferd med å utvikle seg. Det er viktig at det er bred enighet om de løsninger som velges før Mattilsynet fatter et eventuelt vedtak. Utgiftene til slike tiltak skal så langt det er mulig prioriteres innenfor budsjettet til forebyggende tiltak i de enkelte fylker. Det forutsettes også at fylkesmannen fatter raske vedtak om kompensasjon, slik at tiltakene kan settes i verk.» Jeg understreker altså at beitenekt er et svært inngripende tiltak, som skal være siste utvei, etter at alle andre alternativer er vurdert. Dersom forbud mot bruk av et aktuelt beiteområde vurderes som et forholdsmessig tiltak, antar departementet at vedtaket normalt må tidsavgrenses til den eller de delene av beitesesongen hvor det er grunn til å tro at faren er mest akutt. Jeg forutsetter også at dersom Mattilsynet vurderer å pålegge beiterestriksjoner, vil vedtakene fattes innen rammene av gjeldende lov og de føringer som er lagt i rettspraksis, herunder Høyesteretts dom i Rendalen-saken.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-04-06:
Jeg er enig i at tapet av beitedyr til rovvilt og konfliktnivået mellom rovvilt og beiteinteresser er for høyt, noe som også understrekes av representanten Bredvold. Derfor har regjeringen i regjeringserklæringen, Soria Moria II, varslet en rekke tiltak for å redusere konfliktene. Regjeringen har også startet en prosess overfor Stortinget med sikte på å fastsette nye bestandsmål for ulv og bjørn, og vårt mål er at det skal bli lettere å ivareta en todelt målsetting, med både levedyktige rovviltstammer og beitedrift i utmark. Nå ligger mye av mulighetene til å få til et bredt forlik på rovdyrområdet, til Stortinget. Jeg er opptatt av at Stortinget skal følge opp det ansvaret, og jeg er opptatt av at vi skal finne gode løsninger i balanse mellom ulike holdninger og i balanse mellom ulike partier.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-04-06:
Som jeg understreket i mitt innledningsinnlegg, er jeg i stor grad enig i de beskrivelser som representanten Bredvold gir av de utfordringer en har i beitebruket, spesielt i forhold til rovvilt. Det er det tatt tak i overfor Stortinget, gjennom ønsket om å stimulere til et bredt forlik på rovviltsiden, noe som skal sikre den todelte målsettingen om levedyktige rovviltstammer og beitedrift i utmark. Jeg har understreket at beitenekt er og skal være – i henhold til lover og regler og rettspraksis – det siste inngripende tiltak. Jeg har understreket overfor Mattilsynet at her skal en prøve ut andre tiltak, andre virkemidler først, før en eventuelt må gå til det tiltaket. Det er en svært alvorlig situasjon dersom en er nødt til å frata noen muligheten til å drive beite, og jeg ønsker også å unngå det.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-04-06:
Først til spørsmålet: «To gongar årleg stiller vi klokka éin time til anten vintertid eller sommartid. Fleire som forskar på søvnrytme og samanhengen mellom denne og helsa, meiner vi bør gå over til sommartid heile året. Dette vil ha positiv effekt både for folk og fe – all den tid også rytmen til mjølkekyrne blir skipla. At reglane om sommartid og vintertid er bestemte i eit EU-direktiv, har vorte nytta som argument mot å innføre sommartid heile året. Kva handlingsrom har Noreg dersom det er fleirtal i Stortinget for å endre regelverket her til lands?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-04-06:
Eg takkar for svaret frå statsråden. Eg er heilt einig i at sommartid er positivt, at ein får ein ekstra time med lys. Men eg vil snu på det: I staden for at ein innfører vintertid heile året, ønskjer eg sommartid heile året. Då får ein også ein time ekstra lys på ettermiddagen om vinteren. Eg har lyst til å spørje statsråden om han deler oppfatninga mi. Eg har sjekka at det ved seriøs forsking er dokumentert at det har konsekvensar for helsa for ein del grupper at klokka blir stilt to gonger årleg. Då vil eg nemne stikkorda søvnrytme, stress- og irritasjonsmoment, og ikkje minst det at nokre har viktige medisinar som dei må ta til fast tid. Eg vil også nemne at Island har same tid sommar og vinter, sjølv om Island er EØS-medlem. Eg ønskjer ein kommentar til akkurat det.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-04-06:
Takk igjen for svaret. Eg set pris på at statsråden seier han kan sjekke det med Island. Det trur eg kan vere fornuftig. Eg vil også nemne at Russland er ein viktig handelspartnar for Noreg, og frå og med i år har dei også sommartid heile året. Eg ser på statsråd Giske som ein utmerkt representant for EU-motstandarane. Giske har ved mange anledningar understreka at Noreg kan påverke EU, også om vi ikkje blir meir enn EØS-medlemmer. Det er noko eg er heilt einig i. Eg går ut frå at storparten av – ikkje berre norske borgarar, men også EU-borgarar – kunne tenkt seg same tida heile året, fortrinnsvis sommartid. Derfor vil eg igjen spørje statsråden om han vil ta initiativ overfor relevante organ i EU til at spørsmålet i alle fall blir skikkeleg vurdert, og til at saka eventuelt blir teken opp.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Sommertiden har vært innført, avskaffet og gjeninnført flere ganger i Norge. Den ble første gang innført i 1916. Nå har Norge hatt sommertid hvert år siden 1980. En viktig begrunnelse for innføring av sommertid var behovet for å spare energi. Energisparing har nok hatt mindre betydning i den industrialiserte verden i senere tid, men andre positive effekter ved å få en ekstra time dagslys har gjort at stadig flere land har innført sommertid. De fleste land i Europa skifter nå til sommertid på samme tidspunkt. I 1980 hadde alle EU-land sommertid, men med forskjellige start- og sluttidspunkter. For å rydde opp i den forvirringen dette kunne skape, og minske de administrative kostnadene innførte derfor EU sin første regulering av sommertid i 1981. I EU-direktiv 2000/84/EF angis start og slutt for sommertid. Direktivet slår fast at kommisjonen hvert femte år skal offentliggjøre sommertids start og slutt for de kommende fem år. I mars 2006 offentliggjorde kommisjonen i en meddelelse datoene for sommertid fram til og med 2011. Norge følger den samme praksisen som resten av Europa når det gjelder start- og sluttidspunktet for sommertid. Bruk av sommertid reguleres i forskrift av 14. desember 2007 nr. 1420 om sommertid. Forskrift om sommertid implementerer direktiv 2000/84/EF om bestemmelser om sommertid. Dette direktivet har, etter det jeg får opplyst, ikke åpning for nasjonale tilpasninger, og direktivet er tatt inn i EØS-avtalen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Vi har ikke vurdert i regjeringen å ha sommertid hele året. Jeg skulle gjerne hatt sommer hele året, vel å merke, men sommertid hele året har vi ikke vurdert. Vi har vurdert det slik at EU-landene som er våre viktigste handelspartnere, og selvsagt også geografiske naboer – Sverige, Finland og Danmark – er land som vi reiser til ofte, som vi har mye kontakt med, og som det er praktisk å ha den samme ordningen som, når det gjelder sommer- og vintertid – dette for å unngå unødvendig forvirring med ulik tid og ikke minst med hensyn til de administrative kostnadene. Vi har derfor ikke på bordet noen konkrete planer om å ta ordningen med sommertid opp til ny vurdering. På Island er det, etter det jeg erfarer, sommertid hele året. Hvorfor de har fått en egen bestemmelse for det, kjenner jeg ikke til. Det kan i så fall undersøkes nærmere om det gis åpning for dette. Men vi har ingen planer om å innføre det her til lands.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Jeg skal definitivt bringe på det rene hva som er grunnlaget for at Island har en annen ordning enn oss andre. Nå er jo den geografiske nærheten for Island til sine naboer litt annerledes enn den er f.eks. mellom Norge og Sverige. Så når det gjelder alt fra togruter, bussruter, kontortider og grensehandel og mange andre ting, kan det nok være litt mer hensiktsmessig for oss å ha samme endring på sommer- og vintertid som f.eks. Sverige enn det Island vil ha til sine naboer. Så vi tenker at i tillegg til det med dagslys om sommeren og energisparing er det med å følge våre naboland og å redusere til et minimum de administrative kostnadene rundt det å forvalte hva klokka er, en lur tilnærmingsmåte.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
På vegne av representantene Laila Marie Reiertsen, Per Arne Olsen og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om utvidet sykelønnsordning for kreftpasienter samt adgang til en fleksibel sykelønnsordning – endring i lov 28. februar 1997 nr. 19 om folketrygd.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-16:
Jeg vil gå til det relativt uvanlige skritt for oss i Høyre – og for meg personlig også – å be om at denne saken utsettes og sendes tilbake til komiteen. Grunnen til det skal jeg bare kort redegjøre for. Etter avgivelse mener vi det er kommet fram såpass mye i saken som gjør at vi føler oss usikre på om innstillingen er riktig i forhold til de mange usikkerheter som har dukket opp. Det gjelder økonomi, det gjelder planforutsetninger, det gjelder andre formalia, og det gjelder også miljømessige forutsetninger. Alt i alt burde dette være nok til å ta en ny runde på saken i komiteen.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-16:
Kvalitetssikringsinstituttet ble innført av Stoltenberg I-regjeringen i 2000. Da var det KS1 det var snakk om. Det var klare forutsetninger for hva som skulle legges til grunn i en KS1-vurdering. Så opplevde man at det også var nødvendig å kvalitetssikre kostnadsoverslag og styringsunderlag, slik at det ble en supplerende bestemmelse i 2005 – i alle fall ble det lagt fram da. Så vi snakker om to vidt forskjellige ting når vi snakker om KS1 – som er en kvalitetssikring av konseptvalget – og KS2, som altså er et kostnadsoverslag og styringsunderlaget. Statsråden refererer hele tiden til KS2. Jeg har et helt konkret spørsmål til statsråden: Hvorfor er det ikke utført KS1 i dette prosjektet?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-16:
Vi har fått en del kritikk som forslagsstillere fordi vi reiser et spørsmål om en sak er kvalitetssikret nok til behandling i Stortinget. Det skal jeg være tilbøyelig til å forstå, for det er ikke veldig ofte det skjer. Men vi fant det faktisk ikke forsvarlig å gå videre med de nye opplysningene vi hadde fått i saken. Jeg opplever det som en viktig del av Stortingets rolle, nettopp å være så bevisst om alle forutsetninger i de vedtak vi skal fatte i denne saken, at vi kan stå oppreist og forsvare dem i ettertid. Det er faktisk noe av vår rolle som politikere. Da valgte vi en totrinns løsning som alle partiene var kjent med – til representanten Kjernli – nemlig at vi først ville ha saken tilbake til komiteen for der å behandle saken på nytt, gjerne med en bred høring. Hvis ikke flertallet var interessert i å være med på det, ville vi be regjeringen om å stoppe opp og behandle deler av dette på nytt og komme tilbake til Stortinget med sine fornyede vurderinger. Det er nøyaktig det vi gjør, så det burde ikke være noen veldig stor overraskelse. Så litt til formalia: Hoksrud står her oppe med stort engasjement og sier at han ikke har sett noe forslag i salen. Nei, det skal ikke fremmes noe skriftlig forslag i salen til behandlingen av saken, så det foregikk helt etter boken. Men det vet sikkert presidenten godt. Vi er opptatt av at vi i ettertid kan se også dette som et eksempel på store og viktige prosjekter som det store flertall i det politiske Norge har gått sammen om. For oss er dette en stor dag fordi man har sett vei og jernbane under ett. Det må vi gjøre mer av i framtiden. Høyre har støttet regjeringen på nesten alle – ja, hvis det ikke er 100 pst. – store prosjekter som er fremmet av denne regjeringen, fordi vi stort sett er enig i de prosjektene som blir fremmet. Denne gangen har vi altså sagt at vi ikke føler oss trygge på det premissgrunnlaget som er lagt fram, og det må vi ha lov til å si fra om. Jeg var heller ikke veldig overbevist om statsrådens begrunnelse for hvorfor hun ikke har en KS1-vurdering. Hvis det er slik at man velger bort KS1-vurderinger i flere prosjekter etter eget forgodtbefinnende, er det faktisk en ganske oppsiktsvekkende opplysning.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-16:
Det var representanten Kielland Asmyhr som fikk meg til å ta ordet. Han kan neppe ha lest våre merknader i saken. Vi har uttrykt sterk bekymring for dette prosjektet, dessverre, fordi vi også har sagt i saken at vi er veldig glad for at man nå endelig har kommet fram til ett prosjekt i Norge, et stort prosjekt, hvor man samordner jernbane og vei. Vi er hjertens enig med regjeringen i at det er et veldig bra tiltak framover. Men vi har uttrykt bekymring som følge av alt som er kommet opp i kjølvannet av behandlingen av saken. De opplysningene som kom fram etter avgivelsen – jeg presiserer nok en gang: etter avgivelsen – var det som fikk oss til å vippe denne saken over i en annen forståelse, nemlig at vi burde ha tatt oss litt bedre tid enn vi gjorde i komiteen. Statsråden står her og sier at denne saken har man arbeidet med i ti år, så nå var det ikke rom for mer utsettelse! Det er i alle fall ikke Stortinget som har arbeidet med saken i ti år. Vi har hatt en ekspressbehandling av denne saken etter at vi fikk den fra regjeringen – for rask, tydeligvis. Det er det som er feilen i denne saken. Vi skulle gitt oss litt bedre tid. Det var det jeg sa i mitt innlegg da vi startet møtet i dag, at vi burde ha gjort. Da hadde vi i alle fall følt oss ganske trygge på at vi hadde fått regjeringens syn på alle de forhold som er brakt opp, og som ville gitt oss en trygg og god beslutning. Men det har flertallet avvist. Derfor fremmer vi et alternativt forslag, hvor vi ber regjeringen se gjennom dette etter at vedtak er fattet. Så igjen til Fremskrittspartiet. Jeg må jo si at jeg blir litt oppgitt. Her står flere av Fremskrittspartiets talere med stor bravur og kritiserer Høyre for at vi ikke brukte flertallet i komiteen til å stoppe saken. De samme herrene står på denne talerstolen og kritiserer oss for å ville det i dag, åtte dager etterpå. Hvor i all verden er logikken i en slik tenkning? Hvis det er én ting vi skal ta med oss videre fra behandlingen av denne saken, er det at komiteen må gi seg bedre tid i saker som kommer fra regjeringen, og ikke la seg presse til så rask behandling.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-16:
Vi begynner vel å gå inn for landing her. Til Fredriksen må jeg si at vi utsetter ikke saken som sådan – i alle fall ikke så mye som Fremskrittspartiet gjør med sitt forslag – men vi vil ha en grundigere vurdering. Til Bjørnflaten: Jeg er helt hjertens enig, og er vi enige om det, er vi kommet et langt stykke på vei. Vi vil ha raskere framdrift gjennom forvaltningen når det gjelder store samferdselssaker. La oss i fellesskap finne fram til løsninger slik at vi kan få det til. Så reiser hun spørsmål om hvilket signal Høyre sender fra sine mange representanter som har hatt ordet. La meg få presisere hva som er Høyres hovedsignal, det skal det ikke være tvil om. Vi står, etter det som er kommet fram, ikke bak regjeringens behandling av denne saken, og det har vi forsøkt på to forskjellige måter å tillempe ved å få mer kunnskap. Derfor stemmer vi slik vi gjør.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-16:
Ja da, vi jobber raskt med sakene, som statsråden sier – når vi føler oss trygge på dem, med henvisning til forrige sak. Dette er jo en vei- og kollektivsak, som vi er godt vant med, og kanskje er det nettopp det at det er veiprosjekter som her er dominerende, som gjør at vi føler oss trygge. Det har vi sett før at pleier å gå rimelig bra. Mitt spørsmål går på nettopp Eiganestunnelen som det største enkeltprosjektet i pakken, og også Ryfasts tilknytning til Eiganestunnelen. Når kan Stortinget forvente at proposisjon om Ryfast og Eiganestunnelen kommer til behandling? Og vil de komme i samme proposisjon?
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet går imot en utsettelse av denne saken. Vi mener den er grundig belyst, først gjennom en omfattende kommunal og fylkeskommunal planprosess, deretter gjennom et felles planarbeid for E6 og Dovrebanen, der både Statens vegvesen og Jernbaneverket deltok i et samarbeid. Det ble gjennomført en konseptvalgutredning for Jernbaneverkets prosjekt, og man besluttet på bakgrunn av denne å gjennomføre den videre planprosessen som et pilotprosjekt, der begge etatene samarbeider. Planleggingen av dette prosjektet startet våren 2001 og har nå tatt mer enn ti år. Relevante problemstillinger har vært grundig belyst i denne prosessen, både lokalt, regionalt og nasjonalt, ikke minst som følge av diskusjonene med kommuner og andre interessenter om trasévalg. I forbindelse med at saken nå har ligget til behandling i komiteen, har også en rekke spørsmål blitt besvart av Samferdselsdepartementet. Vi mener derfor at saken har vært gjenstand for en grundig drøfting, at den er blitt tilstrekkelig belyst, og at det er fullt ut forsvarlig å behandle den i dag. På denne bakgrunn går vi imot en utsettelse av saken.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Nok en gang får vi demonstrert hvor stor avstand det er mellom opposisjonspartiene på samferdselsområdet. Jeg vil si at vi her ser en opposisjon som er ikke bare uenig med seg selv, men i total oppløsning. Vi har et opposisjonsparti som mener at de er opplyst om saken, og vi har et annet opposisjonsparti som mener at man totalt mangler kunnskap om saken. Man er helt uenig om løsningen. Vi har et opposisjonsparti, Fremskrittspartiet, som er så handlekraftig at man her ønsker å gå for et alternativ som vi overhodet ikke vet konsekvensene av å vedta, ikke kjenner omfanget til og ikke vet hva vil koste, og vi har et annet opposisjonsparti, Høyre, som lider av total beslutningsvegring i motsatt ende, og som ønsker en utsettelse. Jeg må si meg enig med Bård Hoksrud på ett punkt. For meg virker det mer og mer, etter hvert som jeg har fulgt debatten, som om Høyre her prøver å sikre seg ryggdekning, for det handler først og fremst om at man internt er uenig med seg selv. Jeg må si at etter å ha hørt på representantene Sjøli, Gundersen og Schou, blir jeg mer og mer forvirret når det gjelder hva Høyre egentlig mener i denne saken, hva slags trasévalg ønsker man, hva slags prosess ønsker man, og hvordan skal man ivareta lokaldemokratiet? Jeg opplever det slik at alle partiene i denne sal, ikke minst Høyre, har etterlyst at vi må ha en raskere framdrift i samferdselssaker. Det betyr at vi skal lytte til lokaldemokratiet, men til syvende og sist er det noen som må ta beslutninger, og det er altså vi som sitter i denne salen. Ja, vi skal lytte til lokaldemokratiet, men i saker som dette hvor såpass mange er involvert, vil det nødvendigvis ofte også være lokal uenighet om de beslutningene vi til syvende og sist ender opp med. Da gjelder det å stå for de beslutningene vi tar, og ikke, som jeg opplever at Høyre gjør her, sende utrolig mange forskjellige signaler og prøve å sikre seg gjennom å si at man skal ha en utsettelse. Hvis Stortinget skulle komme til å vedta det forslaget som Høyre har lagt fram i dag, som jeg oppfatter at egentlig er et utsettelsesforslag, vil det ha store konsekvenser. Det vil ikke medføre at saken kommer tilbake til komiteen og vi kan behandle den i løpet av våren. Det vil bety at vi må ta hele prosessen på nytt igjen. Som ministeren redegjorde for: Anbudene er allerede ute. Det vil føre til en årelang utsettelse av saken. Det ønsker ikke vi. Jeg mener at saken er belyst grundig nok, og at vi derfor kan ta beslutningen i dag.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Først: Jeg er litt usikker på hvem som står bak forslaget. Er det bare Høyre, eller er det andre også? Forslaget er jo ikke lagt ut på representantenes bord ennå. Jeg må si at jeg er litt overrasket over forslaget som man nå fremmer for å få utsatt saken, etter at komiteen har avgitt innstillingen. Med noen få unntak har alt som er kommet fram i media de siste dagene, vært godt kjent for de av komiteens medlemmer som har ønsket å ha møte med aktører som har ønsket å informere om en del av de forholdene som er avdekket de siste dagene, bl.a. Norsk Bane. De siste dagers medietrykk fra Dagens Næringsliv, Hedmark Arbeiderblad og Romerikes Blad gjør, så vidt jeg har skjønt, at de to partiene Kristelig Folkeparti og Høyre desperat prøver å komme seg helskinnet ut av den situasjonen de selv har satt seg i. Det som er synd med det forslaget de kommer med i dag, er jo at det blir som å slå et slag midt i løse luften. Regjeringspartiene vil stemme ned forslaget – det har vi allerede fått vite – men hadde de samme partiene tatt dette opp i komiteen før saken ble avgitt forrige torsdag, kunne saken ha blitt utsatt, for da hadde partiene Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet flertall i komiteen. Nå blir det bare et symbolsk slag i løse luften. Vi vil ikke være med på å bidra til at utsettelse av veiutbyggingen av E6 skjer, så jeg anmoder Fremskrittspartiets representanter om å stemme imot utsettelsesforslaget og ber heller om at alle støtter våre forslag i saken, som kommer senere.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg er veldig enig med statsråden i at det er viktig at man får fortgang i prosjektene. Men jeg skulle gjerne visst hvilken hjemmel statsråden har for å si at hun bare kan droppe kvalitetssikringsarbeidet i denne saken, for det kan jo være viktig for Stortinget – og muligens kontroll- og konstitusjonskomiteen – hvis man har brutt noe. Men det blir spennende å høre hva statsråden sier om det. Så synes jeg det er spesielt at statsråden sier at dette er utredet godt og grundig, når man ser at det er en pengegalopp uten like. Fra 2008 og fram til i dag er det altså 3,1 mrd. kr i overskridelser – så langt – og Jernbaneverket sier at det kan komme mer. Hvordan kan statsråden mene at dette er grundig utredet, og at man har alle fakta på bordet som gjør at det bare er å kjøre i gang, når Jernbaneverket sier at de ikke vet hva sluttsummen faktisk kommer til å bli på dette prosjektet?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg hadde kanskje håpet da jeg så utsettelsesforslaget fra Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre, at presidenten hadde vurdert om ikke dette bare er en omkamp om det første utsettelsesforslaget. Det er i hvert fall sånn vi tolker det som ligger der. Derfor vil vi sannsynligvis også komme til å stemme imot det. Vi har forslag som både Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre kunne stemt for, hvis de virkelig hadde ment noe med det, og hvis de hadde vært opptatt av å få på plass den østre linjen og få et bedre togtilbud. Vi synes faktisk det viktigste er å få det beste tilbudet. Vi tror at østre linje er et mye bedre alternativ enn det alternativet man vedtar nå, både for miljøet, for farten og for alle som skal bruke jernbanen. Da jeg hørte representanten Slagsvold Vedum på talerstolen skryte av hvor flink regjeringen har vært, og av at det nå bygges – det er liksom ikke måte på – er det jo greit å ha med seg historikken. Når E6 mellom Gardermoen og Kolomoen har en totalkostnad på 8,35 mrd. kr, hvor mye skal bilistene betale på denne strekningen? Jo, de skal betale 5,85 mrd. kr for å bygge veien – til investering. De skal betale ca. 3,5 mrd. kr i renteutgifter. De skal betale 450 mill. kr bare for å få kjøre på veien – i tillegg til det veien koster, og i tillegg til de andre tingene også, totalt 9,8 mrd. kr. Istedenfor å skryte av tidligere samferdselsministre, nåværende samferdselsminister, regjeringen og alle de andre Slagsvold Vedum alltid skryter av, burde han faktisk skrytt av bilistene. Det er bilistene som betaler hele regningen og mer til, det er ikke den rød-grønne regjeringen som satser penger. Det er bilistene som betaler moroa. Dessverre er det sånn at vi har et politisk flertall som ikke er villig til å bruke mer statlige penger, men som er veldig glad i å flå norske bilister med flere avgifter og mer ekstraskatt i form av bompenger. Jeg hadde faktisk håpet at statsråden hadde vært tydeligere på dette med kvalitetssikringsrapporten, for det er et paradoks at et prosjekt som altså koster i underkant av 7 mrd. kr, nå koster over 10 mrd. kr – uten at vi vet sluttsummen på det prosjektet vi vedtar i dag. Det er alvorlig, men det gir i hvert fall et godt signal til Fremskrittspartiet. Det betyr at det ikke skal stå på penger, for penger har denne regjeringen nok av, og det er ikke så farlig å kvalitetssikre prosjektene. Vi er opptatt av å få gjort ting fortere. Derfor skjønner jeg ikke hvorfor man har brukt så mye tid på å utrede og holde på med dette fram og tilbake, for det er ikke så veldig viktig lenger med kvalitetssikringen. Det er viktig å sette i gang prosjektene. Det er vi veldig enig i, men vi synes også det er viktig å passe på skattebetalernes penger. Så vi ønsker å krympe inn – som vi kommer tilbake til litt senere idag – og vi ønsker å sørge for at det også er kvalitetssikret, sånn at skattebetalerne vet hva de betaler for, og får en billigst mulig regning.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det er bare tull at man ikke kan kjøre igjennom veiprosjektet selv om man skulle velge Fremskrittspartiets forslag. Besparelsene ved å ha et felles prosjekt er langt lavere enn det faren for store kostnadssprekker er. Det har vi allerede sett. Men jeg registrerer at statsråden har stått i Stortinget i dag og garantert at de kostnadsoverslagene som nå ligger der, er det det kommer til å ende opp med. Det er interessant, og vi skal merke oss svarreplikken fra statsråden til representanten Sortevik. Så er det litt spesielt når representanten Sjøli fra Høyre argumenterer for Fremskrittspartiets forslag, men kommer allikevel til å stemme imot. Jeg hadde håpet at når man argumenterer for noe, så stemmer man også for det når det ligger et forslag der. I motsetning til Høyre, som bare ønsker å sende alt tilbake, kan man gå inn for den østlige linjen, som det er et stort flertall for lokalt, og som mange andre ønsker å få på plass. Så jeg håper virkelig nå at Høyre snur og manner seg opp og stemmer for det forslaget de egentlig er enig i.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det er ganske fantastisk at foregående taler syntes det var rart at det ble en debatt om bompenger. Det vi faktisk skal diskutere her, er en forlengelse av bompengeordningen for Nord-Jærenpakken i Rogaland. Da er det kanskje ikke så rart, når vi diskuterer bompenger, at det blir en bomdebatt. Men jeg synes det andre spesielle, som jeg ikke registrerer at noen fra regjeringspartiene prater veldig høyt om, er det statsministeren for en liten tid tilbake sa til NTB: Vi behøver ikke bygge med Offentlig Privat Samarbeid, for vi har penger nok. Jeg gjentar: Vi har penger nok til å investere i infrastruktur. Det er jo ganske fantastisk at det man stort sett alltid diskuterer, er at bilistene skal betale mer enn det det koster å bygge veien – ja, det er et lite statlig påslag, men med innkrevingskostnader og rentekostnader på toppen blir kostnadene høyere for bilistene enn det det faktisk koster å bygge veien. Så hører jeg ordet «spleiselag». Spleiselag er hvis vi sammen blir enige om at du putter på så mye, og så putter jeg på så mye. Men stort sett, med de proposisjonene som kommer til Stortinget nå, er spleiselaget sånn – og det er kanskje i god sosialdemokratisk ånd – at det er hyggelig at du er med, men vi tar alle pengene dine, og så må du betale hele regningen. Når jeg hører statsråden skryte av det lokale initiativet, var det det lokale initiativet til for inntil et halvt år eller knapt ett år siden. Nå er det jo blitt sånn, når nye lokalpolitikere har overtatt styringen i kommunene fordi velgerne ikke vil fortsette med den statlige utpressingen som de opplever, at man faktisk med lokalt initiativ sier nei til bompengeprosjektet. Da sier den samme staten, med statsråden i spissen: Hvis dere ikke gjør som vi sier, kommer vi og tar pengene deres, og så putter vi dem inn i noen andre nye prosjekter. Det er ikke lokaldemokrati eller lokale muligheter. Statsråden har gjort det overfor Alta. Arbeiderpartiets fraksjonsleder i transportkomiteen har i hvert fall sagt klart fra til Alta kommune at hvis ikke dere går for bompenger, får dere ikke noe. Statsråden har sagt det til Harstad, og statsråden har vel også sågar med hensyn til belønningsordningen sagt det til Kristiansand: Hvis dere ikke innfører rushtidsavgift, tar vi fra dere de 60 mill. kr. Det er ikke spleiselag eller lokalt initiativ. Det er statlig utpressing – som jeg synes man ikke bør drive med. Denne pakken her viser også det. Her skal man altså bruke 160 mill. kr, ikke til å bygge én eneste meter vei, men for å kreve inn penger og flå bilistene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Først må jeg si til representanten Langeland, som er veldig opptatt av hva representanten Ketil Solvik-Olsen får til og ikke får til, og at han ikke leverer resultater. Men det er vel slik at den klimapolitikken som Ketil Solvik-Olsen forfekter, er den klimapolitikken som kommer til å bli den gjeldende, noe representanten Langeland kanskje ikke er like fornøyd med. Ved siste stortingsvalg – for å gå litt tilbake til den debatten – hadde Fremskrittspartiet 26 pst., og SV hadde 4 pst. Så det er kanskje slik at velgerne i Rogaland vil ha mer FrP-politikk og mindre Langeland-politikk. Så kommer man altså på talerstolen her og sier at dette er lokalt initiativ, at kommuner og fylkeskommuner – og alle – har vært med dette. Kjempeflott! Jeg tror ikke bilistene flyr rundt i fakkeltog og synes det er kjempebra at de skal flås med enorme bompengeutgifter, ekstra skatt, og 160 mill. kr bare for å kreve inn pengene, som ikke går til en eneste meter vei eller noe annet. Det er ganske spesielt at man må betale så mye for ikke å få noen ting, i tillegg til alle renteutgiftene som de blir pålagt. Så tenker jeg, når noen her sier at vi må samhandle, gjøre ting sammen, vi må ha spleiselag og alt mulig: For noen få dager siden hadde Aftenposten et oppslag om at i løpet av fem dager skulle Utenriksdepartementet svi av 8 mrd. kr på bistand. Det er mer enn alt vi skal bruke fra staten på riksveiinvesteringer hele neste år. Jeg synes jo det er litt spesielt, når man sier at det ikke er penger og det er ikke måte på – det er penger hvis det er politisk vilje til det man vil bruke penger på. Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett er helt innenfor handlingsregelen, så alle argumentene som statsråden brukte her på talerstolen i stad mot Fremskrittspartiet om at vi hadde noen andre penger enn andre, er bare tull. Men det handler om hva man prioriterer, og hva man vil bruke penger på. Ja, der er det en forskjell på den regjeringen som sitter nå, og Fremskrittspartiet. Et annet eksempel det er greit å bruke siden statsråden er fra Rogaland, er Solasplitten. Der bruker man altså masse penger, og bilistene må betale masse penger for å bygge en tofeltsvei som det hadde kostet 10 pst. mer å bygge som en firefeltsvei. Da ønsker man kø, kork og kaos og ikke løsninger som gjør at bilistene kan komme fram. Man kunne gjort det med en liten ekstra kostnad og slik sørget for en god trafikal løsning og sørget for at folk kom til og fra jobben på en rask og effektiv måte. Det er også miljøvern.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg tror at i motsetning til meg, tror representanten Freddy de Ruiter at bare det er staten som styrer det, at det er i statlig eller offentlig regi, så blir alt bra. Mitt utgangspunkt er faktisk at det at elevene kan få velge, gjør at skolene blir best mulig, enten de er private eller offentlige. Det at bestemor eller bestefar kan få lov til å velge, gjør at man faktisk skjerper seg og gir det beste tilbudet. Jeg trodde det faktisk var sånn at det var tilbudet som var det viktige. Dette er langt på utsiden av det vi egentlig diskuterer nå, nemlig bompengepakken på Nord-Jæren – og det er vel egentlig sånn at da skal alle innleggene dreie seg litt om det. Jeg vil i hvert fall minne om at istedenfor å kaste bort 160 mill. kr – som representanten Freddy de Ruiter synes er greit – på denne pakken skulle man brukt dem til å gi skikkelige helsetjenester eller skoletilbud til mange elever.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det var mye bra i statsrådens innlegg. Jeg må si jeg er litt bekymret når man sier man har den beste tilgangen og høyeste hastigheten i verden – jeg er vel ikke sikker på om vi er helt der, men det får vi nå se. Det jeg er opptatt av, og som jeg ønsker at statsråden skal være veldig klar og tydelig på, er graveforskriften. Den har ligget der lenge, og det har vært jobbet lenge med den. Det må snart komme en avklaring, fordi vi ser at en del kommuner nå kommer med håpløse krav til dem som skal legge ut bredbånd, slik at det er umulig å få fortsette. Drammen kommune er et eksempel på at det virkelig vil koste mye penger hvis man skal legge ut bredbånd, så der har man sluttet å gjøre det. Flere andre kommuner er nå i ferd med å bruke den samme forskriften. Når kan statsråden garantere at vi får på plass et regelverk? Det er jo det som er viktig for at man skal få mer bredbåndsutbygging og bredbånd med mye høyere hastighet enn det vi har i dag.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Til foregående talers innlegg om miljø kan man si at tidligere i dag var Arbeiderpartiet for å lempe noe slikt som 1 million kubikk stein ut i Mjøsa, så jeg vet ikke om det er så veldig miljøvennlig. Fremskrittspartiet mener at miljøfartsgrensen er et eksempel på symbolpolitikk. Det handler om å late som om man viser handlekraft, og at man tar utslippene fra bilen på alvor. Det tiltaket man har kommet opp med, er å redusere fartsgrensen på enkelte strekninger med mye trafikk fra 80 til 60 km/t i vinterhalvåret. Bakgrunnen for innføringen var at man mente at dette ville redusere svevestøvet fra biltrafikken. For å opprettholde miljøfartsgrensen støtter man seg på enkelte rapporter som ble laget for flere år siden. Flere leger og forskere som jobber med bl.a. luftveissykdommer og allergi, har ganske nylig, i 2011, sådd sterk tvil om det er noe som helst helsemessig effekt av den typen partikler som blir redusert med redusert fart. Når det gjelder forbrenningsstøv fra bilmotorene, kan kanskje miljøfartsgrensen bidra til mer støv, fordi køene vokser og utslippene derfor blir større. Når det gjelder svevestøv fra piggdekk, er det visstnok slik at en veldig stor del av svevepartiklene fra piggdekk er så store at de ikke går ned i luftveiene. Ifølge Statens vegvesen øker ulykkesrisikoen når bilister holder ulik fart. I denne saken er det helt tydelig at det er en del politikere som har helt andre motiver. De skyver miljøet foran seg som en unnskyldning for det de egentlig ønsker, nemlig å redusere biltrafikken fordi de ikke liker biler. Det er også interessant å ha med seg at både Statens vegvesen, politiet og riksadvokaten har stilt spørsmål ved lovligheten av miljøfartsgrensen og ment at de ikke har hatt hjemmel til å håndheve og følge opp den nedsatte fartsgrensen med sanksjoner. Dette fikk vi nylig et tydelig eksempel på. I en sak mot en som hadde brutt miljøfartsgrensen, kom Borgarting lagmannsrett til at retten ikke kunne dømme personen, fordi man ikke hadde hjemmel til det. Jeg skjønner at for enkelte er symbolpolitikk viktig, men symbolpolitikk som det ikke er hjemmel for og som ikke fungerer, og som de aller fleste ikke bryr seg om, burde vel strengt tatt vært puttet i skuffen fremfor å videreføres. Hvis man virkelig vil gjøre noe med utslippene fra bl.a. dieselbiler, kunne man i stedet f.eks. bare fjernet mineraloljeavgiften på det miljøvennlige drivstoffet GTL, Gas-to-Liquid. Det ville ført til lavere utslipp av støv og NOx fra både biler, lastebiler og busser. I tillegg kunne man også enda oftere feie langs veiene for å redusere støv som virvles opp. Det er også litt synd å registrere at komitéleder Hareide som til Nettavisen 18. november sa at han ikke ville utelukke at han ville gå for å ta bort hele miljøfartsgrensen, nå har snudd og faktisk går for å opprettholde denne håpløse fartsgrensen. Jeg tillater meg å ta opp Fremskrittspartiets forslag i saken.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det kan jo virke litt som om dette er et nytt fenomen som har oppstått, men som alle er kjent med, har denne fartsgrensen nå vært i mange år. Det har vært mye fram og tilbake, og det har vært stilt mange spørsmål til statsråden rundt dette med miljøfartsgrensen og lovligheten av den. Nå sier statsråden at noen sitter sammen og jobber for å se om de kan klare å finne en løsning. Men fram til man har fått på plass det – representanten Myhre stilte et veldig enkelt spørsmål om dette, to ganger, tidligere i replikkordskiftet – vil statsråden ta bort de skiltene med miljøfartsgrensen som nå er oppe, så lenge man ikke har fått avklart det lovmessige? Kan statsråden svare ja eller nei på det? For det bør jo være sånn at den fartsgrensen man har, faktisk er den lovlige, og da er det skilt med 80 km i timen man burde sette opp, til man eventuelt er enige om at man skal kunne sette fartsgrensen ned til 60 km i timen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-16:
Jeg kan ikke påta meg å snakke på vegne av hele hedmarksbenken, men føler meg helt trygg på at så å si hele hedmarksbenken er veldig opptatt av at denne saken skal behandles raskt. Vi er fornøyd med at man endelig har fått en proposisjon fram for Stortinget, der man har et fellesprosjekt mellom jernbane og vei. Det har vært veldig grundige prosesser, mange runder lokalt i kommunestyrer, i fylkesting, og alle sider har vært belyst. Det har vært en kraftfull debatt, og så har man trukket en konklusjon. For vårt fylke er det enormt viktig at man klarer å ha framdrift i dette prosjektet. Anlegg er allerede i gang, og vi ser ingen grunn til å vente. Som fylkets representanter er vi glad for at saken blir behandlet i dag.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-16:
Dette er en gledens dag, og det er en stor dag for oss som representerer Hedmark på Stortinget. I 2005 gikk man fra stillstand til framdrift for samferdselsprosjekter i Norge – ikke minst for det fylket jeg representerer. Statsråd Liv Signe Navarsete gikk inn, delte opp veiprosjektet, så en kunne begynne å bygge fra Gardermoen til Dal og fra Skaberud til Kolomoen. Det ble åpnet i 2009 – en stor seier! Takket være den oppdelingen begynte man også etterpå med Dal–Minnesund, og det ble åpnet nå i høst, og det har vært en enorm framdrift i prosjektet. Fra at det bare har vært stillstand og snakk om å bygge firefelts E6 i år etter år, var det takket være politiske grep framdrift fra dag én da statsråd Liv Signe Navarsete overtok. Hun gikk inn, brukte politisk skjønn og overstyrte i sin tid Vegdirektoratet på det punktet. Det er veldig bra. Det er veldig viktig for Norge, ikke minst for Hedmark, og det har vært et suksessrikt prosjekt. Nå gjelder det jernbane. Det å sette i gang et dobbeltsporprosjekt på Dovrebanen har det vært snakket om og snakket om – men nå går det fra stillstand til framdrift, og vi som kjører den jernbanen nesten hver dag, ser at Jernbaneverket allerede er veldig godt i gang med planleggingen og tilretteleggingen for det prosjektet. Det skjer mye allerede. Man bruker ressursene godt, og man har framdrift i prosjektet. Det at man nå kan se utbyggingen av jernbane sammen med utbyggingen av firefelts E6, gir også store kostnadsbesparelser, og det gir mindre lokale miljøulemper. Det er enormt mye masse som skal flyttes i et sånt prosjekt, og det at man kan se disse tingene sammen og trekke i lag, er et prosjekt til etterfølgelse. Det er ingen tvil om at det var stor lokal debatt, og det var veldig mange lokale runder rundt trasévalg. Mange av oss hadde ønsket at det ble frigjort enda mer strandsone – for vi representerer et område, vi representerer et fylke. Men på et visst tidspunkt blir det trukket en konklusjon, og slik er det i dette prosjektet nå: Konklusjonen er trukket, og det er ro rundt dette i Stange, det er ro rundt dette i Hedmark. Det har vært mange debatter, og noen tapte, noen vant. Men så er det viktig å huske på – for ettertiden – at det blir mer tilgjengelig strandsone etter utbyggingen enn før utbyggingen, for jernbanen i dag ligger jo i strandsonen hele veien og er ikke tilrettelagt for tilgjengelighet til mjøsstranda. Så når dette prosjektet er ferdig, vil noen komme ut som tapere og andre som vinnere, men i sum blir mjøsstranda mer tilgjengelig enn den har vært til nå. For oss i Senterpartiet har det vært enormt viktig å ha framdrift i disse prosjektene, og at det skal gå fra en periode under Bondevik II, der det var stillstand i alt, til en periode under den rød-grønne regjeringen, der det er en framdrift i diverse prosjekter i Hedmark – er jeg stolt av å være en representant for!
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2011-12-16:
Det forslaget som Høyre nå har lagt fram, kan ikke leses på noen annen måte enn at man ønsker å utsette hele utbyggingen av en ny, firefelts E6, og at man ønsker å utsette eller stoppe hele utbyggingen av en ny, dobbeltsporet jernbane. At en representant fra Hedmark Høyre kan stemme for det, er for meg fullstendig uforståelig, når vi har hatt et så samlet press over så mange år for å få framdrift i samferdselsprosjekter. Men når jeg tenker meg litt om, er det kanskje forståelig, for det var så mye framdrift det var da Høyre hadde makt mellom 2001 og 2005: ingenting. Nå har i hvert fall representanten fra Høyre mulighet til å bidra til framdrift, ved å støtte regjeringen og ikke sitt eget parti, som ikke ønsker framdrift i samferdselsprosjekter til innlandet. Så jeg oppfordrer representanten fra Hedmark Høyre til å støtte regjeringens syn, ikke sitt eget partis syn, for hans eget fylkesparti har ett fokus, og det er å ha framdrift i veiutbygging og ha framdrift i dobbeltsporutbygging. Det forslaget som ligger her, vil stoppe begge deler. Hvis regjeringen skal komme tilbake med en ny sak på egnet måte, må man sette i gang nye prosesser, nye utredninger. Da er det ikke snakk om å være ferdig med firefelts E6 i 2014, det er kanskje 2020. Det er ikke snakk om å ha bygd mer dobbeltsporet jernbane i 2015, det blir kanskje aldri. Så her er det enda godt at det er et rød-grønt flertall som har hatt noen grundige prosesser, kjørt grundige utredninger. Det har vært store lokale debatter, men nå løfter vi saken igjennom og sørger for at vi får en offensiv og god jernbane- og veiutbygging til vårt fylke. Det gleder meg at representanten Gundersen sier at det vil skape jubel i Hedmark at de rød-grønne har flertall. Det er jeg helt enig med ham i, og det har vi sett i veldig mange veiprosjekter. Høyre vil nå bruke mer penger på utredninger. Det vil sikkert koste noen hundre millioner. Jeg vil heller bruke de hundre millionene til f.eks. å bygge ut rv. 3, noe som ikke er så viktig for Gunnar Gundersen og Høyre.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-12-16:
Det er gjort eit betydeleg og godt arbeid i denne saka i komiteens behandling. Det er stilt mange spørsmål, og i den innstillinga som ligg føre, ligg det òg betydelege kritiske merknader, sjølv om partia Høgre og Kristeleg Folkeparti støttar innstillinga slik ho ligg etter komiteens arbeid. Det som likevel er alvorleg, er at det er kome fram betydeleg meir informasjon i etterkant av at komiteen har avslutta arbeidet sitt. Det er ikkje riktig som representanten Hoksrud seier, at denne informasjonen har vore kjend på førehand. Eg trur at både Høgre og Kristeleg Folkeparti har hatt møte med dei ulike aktørane, men det har altså kome fram informasjon knytt til kvalitetssikringsarbeidet og prosessane rundt det som ikkje var kjend. Det er òg miljømessige sider og kostnadsmessige sider som har kome fram i etterkant. Derfor vil Kristeleg Folkeparti støtte forslaget frå Høgre om at me utset saka. Denne saka har teke lang tid, men det er jo regjeringas behandling som har teke veldig lang tid. Kristeleg Folkeparti hadde trudd, med den lange tida regjeringa har brukt på denne saka, at dei hadde gjort eit betre og grundigare arbeid, og at kvalitetssikringa var gjort. Derfor støttar me Høgres forslag.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-12-16:
Statsråden sa i sine svar no i replikkrunden at det ikkje er sjølvsagt at det er ein KS1-prosess, og òg at KS1-prosessane har ein lengre historikk på veg enn på bane. Men da er mitt spørsmål: Dersom ein startar opp ein KS1-prosess, er det ikkje da naturleg å avslutte den typen prosess som ein har starta opp? Da er mitt spørsmål òg: Er det sånn at det aldri har vore starta opp ein KS1-prosess knytt til denne saka og jernbanen, eller er det slik at det har blitt starta opp ein KS1-prosess som ikkje er avslutta? Det herskar det stor usikkerheit om når Stortinget no behandlar denne saka, og eg ber statsråden gjere greie for det.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-12-16:
Eg kan for så vidt gi eit svar på det retoriske spørsmålet frå representanten Arne Sortevik. Ja, Kristeleg Folkeparti er med på å få til ei finansieringsløysing her som kan gi betre vegar. Lokalpolitikarane seier òg eit tydeleg ja; dette er ønskt. Derfor stiller Kristeleg Folkeparti opp. Det er eit uendra takstnivå som ligg til grunn for denne forlenginga. Som saksordføraren også sa: Dette er eit av dei sterkaste vekstområda faktisk i heile landet. Storregionen rundt Stavanger er no relativt sett den regionen som veks mest. Derfor synest eg det er viktig å påpeike det som saksordføraren sa om bybane. Her forventar komiteen ei framdrift lokalt, regionalt, men det er ekstra viktig at me legg opp til at det blir gitt forventingar om at òg staten vil bidra, for utan bidrag frå staten vil det vere svært vanskeleg å lyfte store bybaneprosjekt, bl.a. i Stavanger, som det er heilt nødvendig å få til. Eg vil òg kommentere at ein legg inn midlar til Eiganestunnelen, til kryssutbetring i Sømmevågen, bl.a. til gang- og sykkelvegar. Prioriteringane her blir gjorde i dei årlege budsjettløyvingane. Det eg vil seie, er nettopp at gang- og sykkelvegane må prioriterast i dette arbeidet. Så sa representanten Bjørnflaten at det er eit stort sprik i opposisjonen. No er ikkje dette ein direkte del av denne saka, men eg vil seie til representanten Bjørnflaten at ordet «Ryfast» er teke med i innstillinga her. Det vil òg vere ei utfordring for representanten Bjørnflaten, trur eg, å få full einigheit mellom representanten Hallgeir Langeland og statsråd Meltveit Kleppa i nettopp den saka.