Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-03-10:
Jeg har lyst til å takke interpellanten for denne interpellasjonen. Jeg har også lyst til å takke ham for en svært omfattende og grundig framføring av det som er budskapet, og som veldig mange er opptatt av i denne saken. Jeg er ikke like imponert over svaret fra statsråden, selv om jeg nok var litt spent da hun i forrige sak var litt betuttet og syntes det var en surrealistisk opplevelse å sitte i stortingssalen. Når hun fikk et skikkelig saklig og godt spørsmål fra en representant, syns jeg kanskje hun kunne svart på de spørsmålene han stilte. Men det er vel den type svar vi får fra pressede statsråder som ikke oppfyller sine egne planer. Det er ingen tvil om at Høyre har vært imot denne såkalte Forvaltningsreformen, og det er vi fortsatt. Det er jo den reformen som det ble noe av, egentlig, denne store, store regionreformen, som altså skulle regionalisere hele det regionale Norge. Man endte med å overføre 18 000 km dårlig veg og ferjene til fylkeskommunene, og så var det litt ferniss innenfor Innovasjon Norge og noe småtteri – det var det hele. Fordi en av våre aller, aller største organisasjoner – jeg snakker da om NAF – har satt søkelyset på at det faktisk ikke er måloppnåelse i de overføringene som er gitt til fylkeskommunene, stiller interpellanten og flere med god grunn spørsmål ved de 700 mill. kr som kunne vært anvendt til veg. Det har vi fortsatt ikke fått svar på, men statsråden skal ha et innlegg til, så jeg regner med at hun vil svare der. Det som NAF påpekte, var at fylkene benyttet låneordningen til å oppfylle den rammen som egentlig var direkte overførbar og sammenlignbar med året før, til de samme typer veger. Det betyr at en hel del av rammeoverføringen har gått til andre formål, fordi fylkeskommunene selvfølgelig er presset på økonomi. Litt om prinsippet om å overføre veger må vi også ta. Der har vi i alle år forholdt oss til vegloven, som sier at vegene ikke skal kunne overføres uten at de er i god stand. Jeg var nylig på et spennende seminar hvor en tidligere arbeiderpartistatsråd, Matz Sandman, ga til kjenne sin opplevelse av dette. Han hadde også da vært fylkesrådmann, og de hadde overført veger til en kommune i fylket, og fikk beskjed fra staten om at det kunne man ikke gjøre uten videre, uten at man hadde gjort istandsettelse i henhold til vegloven § 7. Så er han fortsatt fylkesrådmann når han får overført jeg vet ikke hvor mange kilometer til Buskerud, men da velger altså regjeringen bare å lage en ny paragraf i vegloven, som gjør at dette kan man gjøre allikevel. Slik kan altså en stat og en regjering gjøre, som jeg vil si ikke er opptatt av fylkeskommunen, som de framholder som så flink til å løse oppgaver. Det er å stikke under stol ikke å trekke fram de mange, mange frustrasjoner som kommer fram i alle sammenhenger på dette feltet fra fylkesordførere, fylkespolitikere og andre. Jeg har lyst til å ta opp et poeng som ikke har vært tatt opp av andre, og det gjelder fylkeskommunale bompengeprosjekter, hvor staten fortsatt regulerer i detalj betingelsene for dette. Det gjelder også bompengeprosjekter på statlige veger, hvor fylkeskommunene fortsatt er den viktige aktør som gjør det mulig å realisere de mange store vegprosjekter som regjeringen fremmer. Her er det et misforhold som regjeringen bør svare for. Avslutningsvis: Høyre har gått imot denne reformen. Vi er imot den fortsatt, og vi ønsker å nullstille den hvis vi kommer i posisjon til det.