Svein Flåtten (Høyre), 2014-06-03:
Ikke legg på noe mer, president, for da har jeg ikke langt nok manus! Den årlige meldingen om forvaltningen av Statens pensjonsfond utland er en viktig melding. Den handler om status for forvaltningen av våre felles sparepenger. Derfor er jeg glad for at komiteen står samlet om at formålet med og bakgrunnen for investeringsstrategien i SPU er å understøtte statlig sparing for finansiering av folketrygdens utgifter, samt å underbygge langsiktige hensyn ved anvendelsen av inntektene fra statens petroleumsvirksomhet, hvilket vi møter ved hvert eneste budsjett her i huset. Det er også en betydelig styrke at komiteen er samlet om at målet for investeringene over tid er å oppnå høyest mulig avkastning av kapitalen med en moderat risiko, og at det settes en ramme fra departementet for hvordan investeringene kan skje gjennom en referanseindeks for å begrense risiko. Slik det ser ut, vil fondet fortsette sin vekst, og behovet for store uttak vil ikke være til stede. Det medfører at fondet har stor risikobærende evne, og kan fastholde investeringsstrategi over tid. Det er da også en samstemt komité som understreker at SPU skal følge en ansvarlig investeringspraksis, som fremmer god selskapsstyring i de selskapene det investeres i, som fremmer åpenhet og som tar hensyn til miljø og samfunnsmessige forhold. De fastsatte etiske retningslinjer med tilhørende etiske kriterier for å utelukke selskaper er kriterier som har samlet, og fortsatt samler, stor politisk oppslutning og som også er i henhold til anerkjente internasjonale standarder. Denne innledningen er den høyere hvelvingen over Statens pensjonsfond utlands forvaltning, som det også gjennom denne meldingen er en meget stor grad av enighet om, og det er helt sentralt for vår felles spareformue. Endringer og alternativer i forvaltningsmodellen har stadig vært et diskusjonstema i de senere årene. I 2009 drøftet eksempelvis meldingen justeringer for å videreutvikle organiseringen i Norges Bank i tråd med internasjonal praksis. Fondet vokser hele tiden. Oppgavene med forvaltningen vokser i takt med dette, og setter stadig nye krav til styringen av virksomheten og av sentralbanken. Av den grunn har en samlet komité også denne gang lagt til grunn at regjeringen fortløpende må vurdere nødvendige endringer i styringsstrukturene. De økonomiske resultatene var gode i 2013. De varierer selvfølgelig noe over tid. Jeg går ikke nærmere inn på tallene. Selv om målet for forvaltningen er høyest mulig avkastning til moderat risiko, slik at stadig mer velferd kan finansieres fra fondet, skal forvaltningen skje i kombinasjon med vektlegging av åpenhet og etisk bevissthet gjennom gode systemer for investeringspraksisen, bl.a. med en bevisst organisering av hvordan man håndterer utelukkelse fra fondet og nedsalg av aksjer, som ikke representerer bærekraftige forretningsmodeller. Investeringsporteføljen endres over tid. Eiendomsforvaltningen er ny, den er ressurskrevende og krever mer aktiv forvaltning, og bl.a. av den grunn understrekes det også av flertallet at det er Norges Banks ansvar å tilpasse organiseringen til de stadige endringene. Strategien for ansvarlige investeringer har vært et sentralt tema ved behandlingen av denne meldingen. Innledningsvis vil jeg gjerne understreke at det er representantskapet i Norges Bank som på vegne av Stortinget fører tilsyn og kontroll med bankens virksomhet, herunder også arbeidet med ansvarlig investeringspraksis. Det har vært et hovedmål for regjeringen gjennom denne meldingen å styrke arbeidet med ansvarlig investeringspraksis. Strategirådet ble i 2013 av den forrige regjeringen bedt om å vurdere om hvordan de samlede ressurser og kompetanse i departementet, i Etikkrådet og i Norges Bank best kunne organiseres slik at fremtidig ansvarlig investeringspraksis kunne styrkes. Det ble bedt om forslag til operasjonelle og institusjonelle endringer. Dette er en målsetting som allerede Stoltenberg II-regjeringen i sin evaluering i 2009 la opp til, nemlig økt samspill mellom eierskapsutøvelse og arbeidet med å utelukke selskaper. Virkemidlene har imidlertid ligget spredt, slik at intensjonene fra 2009 bare delvis har latt seg gjennomføre. Men det er grunn til å understreke at uansett organisering, vil kriteriene for hvilke selskaper som utelukkes av etiske hensyn, være fastsatt av politiske myndigheter – kriterier som det også i denne meldingen legges opp til å videreføre, og som det er enighet om. Når uttrekksmekanismen gjennom denne innstilling overføres fra Finansdepartementet til Norges Bank, mener også flertallet at det vil være en fornuftig løsning at Etikkrådet opprettholdes, men at rådet oppnevnes av Finansdepartementet etter innstilling fra Norges Bank. I tillegg mener flertallet at anbefalinger fra rådet skal sendes Norges Bank, som beslutter om selskaper i porteføljen skal utelukkes. Og beslutning om uttrekk skal begrunnes etter de objektive kriterier i de etiske retningslinjer. Delegeringen av beslutningen om utelukkelse til Norges Bank er begrunnet i at avgjørelsene tydelig skal oppfattes som det de er, nemlig etiske begrunnelser for ansvarlig investeringspraksis. Når uttrekksmekanismen flyttes, er det viktig at Strategirådets anbefalinger om tydeligere ansvarslinjer og bedre kommunikasjon mellom Etikkrådet og Norges Bank følges opp og forbedres. Slik får man en best mulig fungerende kjede av virkemidler, og man blir utad oppfattet som entydig. En tydeligere ansvarslinje etableres også ved at Norges Bank innstiller til oppnevning av medlemmer til Etikkrådet, og at det sikres en sterk faglig sammensetning av rådet. Flertallet i komiteen mener også at dette vil bidra til et klarere bilde utad av hvem som har det endelige og hele ansvar for beslutninger, at det skjer i tråd med en totalforvaltning, og at det ikke er utenrikspolitiske eller næringspolitiske interesser som ligger til grunn. Og det er understrekning fra flertallet i innstillingen at nettopp den internasjonale oppfatningen av SPU når det gjelder ansvarlig investeringspraksis, er avgjørende for fondets omdømme internasjonalt. Organiseringen og virkemiddelkjeden blir da svært viktig, og jeg mener at det nå er lagt godt til rette for dette gjennom denne innstillingen. Det forhindrer ikke at det også må være en løpende evaluering i de årlige meldinger om hvordan endringene i organiseringen fungerer. Dagens referanseindeks for fondet har moderat risiko som mål. Overvekting av markedssegmenter eller land på bekostning av andre vil kunne sette restriksjoner på bankens forvaltning og ikke minst begrense avkastningen. Regjeringen legger likevel opp til at investeringen i fornybar energi økes, ved at rammene for de miljørelaterte investeringsmandatene økes med opp til 30–50 mrd. kr, men med de samme krav til avkastning og risiko som de øvrige investeringer. Denne type investeringer egner seg for øvrig også godt for aktiv forvaltning. Regjeringens arbeid med å vurdere virkningene på avkastning og risiko for nettopp denne type investeringer er det derfor viktig å fortsette med. Flertallet understreker også at Statens pensjonsfond utland ikke må være eller bli et instrument for risikable investeringer i lite utviklede land. Investeringer i denne type land kan mer effektivt gjøres gjennom andre selskapskonstruksjoner – eksempelvis Norfund – og ved bevilgninger over de ordinære budsjetter, noe regjeringen også har varslet at den legger opp til. Klimarisiko har i lengre tid vært et element i forvaltningen av fondet. Forventningsdokumenter fra banken til aktuelle selskaper er fulgt opp ved revisjoner i 2012. Klimaendringer og påvirkninger på globale kapitalmarkeder og på risiko, spesielt for SPU-porteføljen, var også et tema ved etableringen av de etiske retningslinjer i 2004 og ved evalueringen i 2009 hvor man særlig så på de langsiktige konsekvensene for de globale kapitalmarkedene. Klimagassutslipp har så langt ikke vært et selvstendig kriterium for utelukkelse etter de etiske retningslinjer, heller ikke ved den brede evalueringen i 2009. Stortinget har imidlertid enstemmig bedt om nedsettelse av en ekspertgruppe som skal vurdere om utelukkelse av kull- og petroleumsselskaper er en mer effektiv strategi enn eierskapsutøvelse for å adressere denne typen spørsmål og bidra til fremtidige endringer. Gruppen er allerede nedsatt og vil gi råd om kriterier, slik at dette blir en del av grunnlaget for den neste stortingsmeldingen om SPU, våren 2015. Og det er jo typisk for disse meldingene som kommer hvert eneste år, at de tar små skritt gjennom en størst mulig konsensus i Stortinget om endringene, for dette er så viktig. Dette er vår felles sparekasse. Jeg benytter anledningen her mot slutten av innlegget til å takke for samarbeid og tilslutning fra forskjellige partier om forskjellige deler av meldingen. Jeg mener at det er en tilslutning som har bidratt til at vi også denne gangen har tatt skritt for å få mest mulig enighet om organiseringen av forvaltningen og oppmerksomhet om ansvarlig fremtidig investeringspraksis.