trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-24:
Eg vil òg gi ros til interpellanten for å ha teke opp dette temaet. Eg synest det har vore ein god og nyansert debatt i stortingssalen om viktige utfordringar, der ein frå alle dei politiske partia har vist engasjement. Det synest eg er positivt. For nokre år tilbake las eg ein rapport med tittelen «Der vi bor gråter alle damene». Det var ein rapport om barn som oppheldt seg på krisesenter fordi mødrene hadde flykta dit med dei. Rapporten peika på at dette var ei gruppe som fekk for lite merksemd. Rapporten var om korleis barna hadde det på krisesenter, korleis dei blei tekne hand om, og at òg dei trong hjelp. Dette har heldigvis endra seg noko, sjølv om det er eit arbeid å gjere vidare òg på dette feltet. Åse Gunhild Woie Duesund var innom ein del av dei tiltaka som Kristeleg Folkeparti har vore med på å foreslå når det gjeld nedkjemping av vald i heimen, så eg treng ikkje å repetere det. Eg har lyst til å seie nokre ord om m.a. dette med Alternativ til Vold, som er eit behandlingsopplegg for menn som slår. Kvifor skjer vald? Kva er bakgrunnen, og kva slags barndom har dei mennene som slår, hatt? Ein kan ofte sjå at ting går i arv. Derfor er det viktig å setje inn tiltak retta mot barna, og det er viktig at dei mennene som slår, får eit behandlingsopplegg som gjer at dei kan kome seg ut av den vonde spiralen der ein trur at problem kan taklast med vald. Derfor er det viktig at dette arbeidet blir intensivert. Så har eg lyst til å ta fram at vi nærmar oss jul, og at 300 000 barn gruar seg til jul, fordi foreldra brukar for mykje alkohol. Når vi kjem inn på temaet alkohol, er det lett for at mange går i dei politiske skyttargravene. Men om vi skal ta utfordringane knytte opp til vald, er vi nøydde til å ta utfordringane knytte opp til alkohol, fordi det er ein nær samanheng mellom misbruk av alkohol og vald. Når det gjeld ein restriktiv alkoholpolitikk, er ikkje det like populært i dei politiske partia der ein heller vil leggje til rette for mest mogleg tilgjenge lengst mogleg utover dagen til billegast mogleg pris. Men om ein tek alvoret knytt til valdsproblematikken inn over seg, høyrer på dei signala politiet sender, og ser på alle dei som har problem som følgje av det, så vil ein sjå at det er ein stor og sentral samanheng mellom alkoholbruk og vald. Derfor skulle eg ønskje at vi på den same tverrpolitiske linja som vi no har snakka om vald, òg kunne snakke om utfordringane i samband med alkohol. Kanskje ville ein då få gjort endå meir i forhold til dei utfordringane ein har i samband med vald. Om ein set dei aller svakaste i sentrum, så er det faktisk barna og deira oppvekst som er viktig – korleis foreldra og omgjevnadene deira er, om dei får ein trygg og god oppvekst, eller ein turbulent oppvekst. Når kvinner blir utsette for fysisk og psykisk vald over tid, rammar det òg barna, kanskje både direkte og indirekte. Som fleire har sagt: Vald er inga privat sak. Vald er på ein måte noko vi i fellesskap må vere med på å nedkjempe. Der ein kan få høyre mange sterke historier, skrik og smerte, skal ikkje vi politikarar svare med tystnad.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-11-24:
Det er en viktig og god interpellasjon som representanten Ballo har tatt opp i dag, og jeg må si at han gav en veldig god redegjørelse for et i disse tider veldig aktuelt tema. Statsråden redegjorde også for det som skal foregå videre på denne fronten. Jeg sitter igjen med bare noen få spørsmål på bl.a. dette området som statsråden var inne på, spørsmålet om viktigheten av at dommere og domstolene er kritiske. De skal jo hele tiden ha sin egen vurdering av det som de sakkyndige framlegger. Det er vel og bra. Men hvordan skal man sørge for at domstolene og dommerne hele tiden er kritiske og tar den rette avgjørelsen? Som Ballo påpekte, har vi dessverre hatt en del tilfeller hvor dommere og domstolene har foretatt en gal vurdering av det som har vært framlagt av de sakkyndige. Er det kanskje slik at det sakkyndige miljøet er litt for smalt, at de sakkyndige kommer fra samme miljø? Er det kanskje en idé å prøve å rekruttere fra det litt bredere lag? En annen ting er: Bør man tenke i den retning at den annen part også må ha tilgang til sine sakkyndige, som er betalt av det offentlige? I det store og hele var det en veldig god interpellasjon, og det var en veldig god redegjørelse. Men det er noen spørsmål som svirrer rundt, og som det hadde vært fint å få svar på.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Forslaget til lov om endring i lov 2. juli 2004 nr. 59 om personell i Forsvaret, forsvarspersonelloven, går ut på å gjeninnføre det særskilte stillingsvernet mot oppsigelse for yrkesbefal ansatt før forsvarspersonellovens ikrafttredelse 1. januar 2005. Bakgrunnen for dette er at Stortinget i forbindelse med behandlingen av Ot.prp. nr. 60 for 2003-2004 om lov om personell i Forsvaret, jf. Innst. O. nr. 94 for 2003-2004, vedtok å fjerne det særskilte oppsigelsesvernet for yrkesbefal for å harmonisere yrkesbefalets oppsigelsesvern med øvrige tjenestemenn i staten. Denne endringen omfattet også ansettelsesforhold inngått før lovens ikrafttredelse 1. januar 2005. En samlet komite erkjenner at en slik omlegging ville innebære en inngripen i etablerte rettigheter for yrkesbefal ansatt før lovens ikrafttredelse. Den langvarige omstillingsprosessen i Forsvaret er svært krevende, ikke minst for de ansatte. En sentral del av moderniseringen av Forsvaret er målet om en personellstruktur som er i balanse når det gjelder kompetanse, alder og grad i forhold til Forsvarets behov. I denne prosessen er det viktig å ha en god dialog og et nært og konstruktivt samarbeid med de ansatte og deres organisasjoner. Komiteen har merket seg at departementet er av den oppfatning at den videre omstillingen av Forsvaret kan gjennomføres uten at det er behov for å si opp yrkesbefal. En samlet komite støtter derfor forslaget om denne lovendringen, og komiteen anbefaler Odelstinget å gjøre vedtak i tråd med innstillingen.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Fremskrittspartiet er svært tilfreds med at Stortinget nå gjeninnfører det særskilte stillingsvernet mot oppsigelse for yrkesbefal ansatt før forsvarspersonellovens ikrafttredelse 1. januar 2005. Fremskrittspartiet var under behandlingen av Ot.prp. nr. 60 for 2003-2004 og i Innst. O. nr. 94 for 2003-2004 svært opptatt av å beholde stillingsvernet for yrkesbefal. Fremskrittspartiet påpekte de uheldige konsekvensene det ville medføre å fjerne stillingsvernet. Fremskrittspartiet hadde hele tiden god dialog med Befalets Fellesorganisasjon og Norges Offisersforbund om utfordringene og problemene ved å fjerne stillingsvernet. Dessverre var ikke flertallet den gang av samme oppfatning som Fremskrittspartiet. Etter at vedtaket om fjerning av stillingsvernet ble fattet, kom det en rekke reaksjoner fra offiserer og fra yrkesorganisasjonene. Organisasjonene var i sin fulle rett til å påpeke urettmessighetene i det fattede lovvedtak. I dag ser vi at Forsvarsdepartementet ønsker å rette opp den feil det var å fjerne stillingsvernet, og dette ønsker selvsagt Fremskrittspartiet å støtte. Vi er samtidig takknemlig for at de andre partier har kommet etter i denne saken.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
På presidentens anmodning vil jeg si at jeg støtter opp om representanten Dahls forslag om å gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag. – Er vi innenfor reglementet nå?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Jeg skal gjøre det enkelt for representanten Ballo og spør om følgende: Er det kvalitet eller kjønn som skal være avgjørende for egnetheten til en kandidat til et styre?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Jeg ønsker å henlede oppmerksomheten på en merknad som flertallskonstellasjonen har beskrevet i innstillingen, hvor de bl.a. uttaler: «Dette fleirtalet» – medlemmene fra Arbeiderpartiet og SV – «viser til at Regjeringa arbeider med tiltak som tek sikte på å hjelpe vanskelegstilte gjeldsoffer, også når det er skatte- og avgiftskrav som er hovudårsak til gjeldsproblema.» Betyr dette en dreining i skatte- og avgiftspolitikken til den nye rød-grønne regjeringen? Det er jo et faktum at skatter og avgifter har vært et viktig tema når det gjelder å finansiere fellesgoder – i hvert fall har det vært et mantra før. Selv om statsråden fremmet et forslag om redusert rettsgebyr – som han skal ha honnør for – tar man vel igjen det ved bl.a. å øke matmomsen. Så min utfordring til statsråden er: Kan vi nå forvente et regimeskifte når det gjelder skatter og avgifter her i landet?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Det er korrekt som presidenten refererer, at det er satt fram et forslag fra Høyre og Fremskrittspartiet om endringer i lov om Stortingets ombudsmann, som vi har diskutert. Fremskrittspartiet og Høyre foreslår at det trekkes, av formelle årsaker. Vi forventer likevel at statsråden har fått med seg debatten rundt temaet i salen i dag, og regner med at det blir behørig ivaretatt videre.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Det var en milepæl for norsk rettsvesen da Odelstinget i fjor vedtok en ny tvistelov. Den gamle sivillovgivningen var på mange måter gått ut på dato og reflekterte ikke det forhold som bl.a. Maktutredningen kom til å konkludere med, i hvert fall som en delkonklusjon, at vi er i ferd med å rettsliggjøre mange av problemområdene i samfunnet i mye større grad enn det vi har gjort tidligere, og at vi henviser folk til rettsapparatet for å få løst sine konflikter i mye større grad enn det vi har gjort før. Saken vi behandler i dag, er en oppfølging av Stortingets vedtak av 17. juni 2005 om ny tvistelov. Fra Arbeiderpartiets side er vi glad for at vedtaket som gjøres i dag, representerer en vesentlig opprydding i en rekke lover og vil bidra til at en av hovedintensjonene med ny tvistelov vil bli oppfylt, nemlig at det skal bli en raskere, mer effektiv og ikke minst billigere prosess i rettsapparatet, som derfor blir mer rettferdig og tilgjengelig for vanlige folk. Saksordføreren har gitt en god innføring i hva komiteen foreslår overfor Odelstinget. Ett av forholdene som saksordføreren trakk fram, var punktet om opplæring. Det er viktig at de som skal forvalte loven, får tilstrekkelig opplæring, og dette har vært et sterkt ønske både fra Dommerforeningen og domstolsadministrasjonen. Derfor må jeg få si at jeg er veldig glad for at Regjeringen har foreslått 17,5 mill. kr i forslaget til statsbudsjett for 2007 til innføring av ny tvistelov, slik at opplæringen kan foregå på en kvalitetsmessig god måte. Når det gjelder innspillene fra Samarbeidsutvalget for forliksråd og namsmenn, viser flertallet i komiteen – Arbeiderpartiet og SV – til at mange av disse innspillene ble vurdert grundig i forbindelse med behandlingen av tvisteloven i forrige periode. Vi vil også påpeke at det er en av hovedhensiktene med den vedtatte evalueringen etter at loven har fungert i tre år, å se på om det er behov for justeringer. Som saksordføreren var inne på, er det en stor grad av enighet mellom de ulike partiene når det gjelder denne saken. Det som er overraskende, er at Fremskrittspartiet og Høyre nærmest over bordet har valgt å fremme forslag om radikale endringer i Sivilombudsmannens rett til å få opplysninger. Jeg er usikker på om Fremskrittspartiet og Høyre ser konsekvensene av sitt eget forslag. Opposisjonens forslag om å oppheve gjeldende begrensninger i Sivilombudsmannens rett til opplysninger vil bl.a. innebære at Sivilombudsmannen skal ha ubegrenset tilgang til opplysninger av betydning for rikets sikkerhet eller forholdet til fremmed stat. Ikke engang Høyesterett får tilgang til slike opplysninger uten etter tillatelse fra Kongen i statsråd. Et så omfattende forslag bør ikke vedtas uten at forslaget har vært gjenstand for bl.a. høring og har vært gjennom en grundig lovsaksbehandling. Derfor forundrer det meg at Høyre og Fremskrittspartiet tar så lett på et forslag som i sin ytterste konsekvens kan ha betydning for rikets sikkerhet eller forholdet til fremmed stat.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
40 pst.-regelen ble foreslått av Høyre i regjering. Nå vil partiet plutselig ikke innføre denne regelen hvis det får konsekvenser for selskapene som de ikke kan betale seg ut av. Høyre ønsker primært mulkt istedenfor tvangsoppløsning. Kan representanten Dahl i så fall fortelle hva størrelsen på mulkten skal være? Jeg har også et spørsmål til: Subsidiært ønsker Høyre en dispensasjonsordning. Hvorfor vurderte ikke Høyre dette da dere satt i regjering, før forslaget om 40 pst. var fremmet?
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
«(…) kvinner representerer en uutnyttet ressurs i norsk næringsliv, og at denne ressursen kan være en styrke i den stadig sterkere konkurransen – hvis vi klarer å utnytte den.– Det er kjente fakta at flere kvinner tar høyere utdanning enn menn, de har gode karakterer, og de kan bidra til mangfold og nye tanker i ledelsen og i næringslivsstyrene.» (…) Sitatet er hentet fra NHOs administrerende direktør Finn Bergesen, og jeg er glad for at NHO deler Regjeringens og stortingsflertallets forståelse at det er god næringspolitikk å sørge for at eierne henter fram de mest kompetente personene fra begge kjønn, og at å rekruttere kvinner inn i styrer og lederstillinger også gir de beste resultatene. Arbeidet NHO og andre gjør for å øke kvinnerepresentasjonen, er viktig, men har vist seg ikke å være nok. Derfor var stortingsvedtaket om å lovfeste kjønnsrepresentasjon i styrene helt nødvendig. I dag er nesten hvert fjerde styremedlem en kvinne, men likevel er det ennå langt igjen på mange områder. Antallet kvinnelige styreledere har stått på stedet hvil siden starten, og i dag, som i 2003, er bare 2 pst. av norske ASA-er ledet av en kvinne. Derfor er Fremskrittspartiets holdning et kraftig tilbakeslag. Ikke bare er det et uttrykk for at Fremskrittspartiet ikke har innsett at det fortsatt er slik at styrevalgene i altfor stor grad er preget av en tradisjon der menn kvoterer menn, og at kvinner med næringslivsrelevant kompetanse blir forbigått, men det er også dårlig bedriftsøkonomi. Jeg synes også det er merkelig at Høyre ønsker et annet sanksjonssystem for brudd på kravet om kjønnsrepresentasjon enn f.eks. for kravet om å overholde fristen for innsending av årsregnskap. Å få til endringer på dette viktige området krever mer enn en halvlunken tilslutning. Å gjøre ord til handling er lettere sagt enn gjort. Derfor er jeg glad for at Regjeringen og stortingsflertallet i dag sørger for å bringe Norge enda et skritt lenger på veien mot det fullt ut likestilte samfunnet.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Saksordføreren har – la meg bruke et for justiskomiteen gjengs uttrykk – på en forbilledlig måte gått gjennom forslagene til endringer som også Høyre står bak. Jeg skal bare ta opp det ene punktet vi er uenige om. Det er et punkt som, som saksordføreren sa, muligens ikke vil spille noen stor praktisk rolle. Det er viktig prinsipielt, og det kan få praktiske konsekvenser, men da med motsatt fortegn av det tidligere taler var inne på. Når Sivilombudsmannen to ganger skriver til Stortinget og gjør oppmerksom på at forslaget om endringer i sivilombudsmannsloven bygger på feil forståelse av etablert praksis, er det faktisk ganske alvorlig. Det skjer ikke ofte og bør tas på alvor. For å si det slik: I valget mellom å legge til grunn Sivilombudsmannens forståelse eller departementsbyråkratiets forståelse bør konklusjonen være ganske så klar, på samme måte som Stortinget som organ stiller seg på Riksrevisjonens side når det gjelder dokumentinnsyn. Jeg synes jeg hørte veldig mange av de samme formuleringene som ble utarbeidet den gang vi behandlet riksrevisjonsloven, og som f.eks. SV var svært opptatt av ikke å legge til grunn da man var utenfor regjeringskontorene, men som daværende opposisjonsparti, Høyre, la til grunn og sørget for at det ble en lov som Riksrevisjonen og riksrevisor selv var fornøyd med. Ellers kunne vi faktisk risikert at det hadde blitt en krise mellom statsmaktene i den saken. Noen og hver kan få behov for de opplysningene som enten Sivilombudsmannen eller Riksrevisjonen får ut av departementene, når de f.eks. befinner seg i mindretall i stortingssalen, men kanskje skal opptre på vegne av folk som ikke har nådd igjennom. Jeg ber derfor for ordens skyld, på bakgrunn av forhistorien i denne saken og en tilsvarende sak når det gjaldt Riksrevisjonen, SV om å avklare noe i sitt neste innlegg. Det ene er: Legger SV til grunn at Sivilombudsmannen på samme måte som Riksrevisjonen prinsipielt skal få de dokumenter han selv mener er nødvendige for å føre en effektiv kontroll på vegne av Stortinget? Og: Vil SV og Regjeringen legge til grunn Sivilombudsmannens etablerte praksis ved forståelsen av loven? Jeg ser ingen grunn til at dette skulle oppfattes som spesielt overraskende å komme med nå, over bordet. Man hadde god tid til å gå igjennom forslaget, og man har ikke kommet med noe tilsvar. Alle disse anførslene som kommer nå, hadde man mulighet til å komme med under saksprosessen. Når det gjelder argumentet om rikets sikkerhet og en del av de hensynene som ble tatt opp: Dette minner mistenkelig om akkurat det samme argumentet som kom fra enkelte byråkrater da vi behandlet riksrevisjonsloven. Det minner aller mest om et opptrykk av det vi fikk den gang. Stortinget sørget heldigvis for at det ikke ble vedtatt da man vedtok riksrevisjonsloven. Jeg håper at SV, og kanskje Arbeiderpartiet, har mot nok til faktisk å legge til grunn et prinsipp om at det er Sivilombudsmannen selv som skal avgjøre hva som er nødvendig for at han kan gjennomføre sine oppgaver, på samme måten som Riksrevisjonen selv legger til grunn hva som er nødvendig for at den kan utøve sin kontrolloppgave.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Jeg får først begynne med å gi ros til departementet for å ha gjort en kjempejobb på alle områder unntatt det ene punktet vi er uenige om. Ellers er jeg glad for at representanten Dørum valgte å tolke meg i positiv forstand. Vi er alle sammen opptatt av rikets sikkerhet – spørsmålet er om det innimellom puttes på som et juridisk argument for å være sikker på at det virker tungtveiende nok for å dekke over andre hensyn som de som utformer notatene som enkelte får, må ta. Men når det sies at forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet, som også støttes av Venstre, fremstår som «tåpelig», og at det bare er å lese i innstillingen, må jeg si at jeg ikke ett eneste sted i innstillingen ser at flertallet har kommentert forslaget og kommet med noen av de argumentene som ble anført her fra representanten Bjørnflaten. Da synes jeg ikke bare man skal trekke tilbake det ikke-parlamentariske uttrykket «tåpelig», men faktisk også legge til grunn at man ikke har skrevet tilsvar og ikke kommet med noe som forklarer hvorfor man er imot dette forslaget i innstillingen. Når det er sagt, vil jeg si at jeg håper at representanten Ballo her i dag kan slå fast at prinsippet må være at Sivilombudsmannen selv må avgjøre hva som er nødvendig innsyn i dokumenter, på samme måte som Riksrevisjonen. Hvis man kan slå fast at det prinsippet skal gjelde ved en eventuell utredning av spørsmålet vårt, er vi villig til å gjøre om forslaget til et oversendelsesforslag. Hvis vi kan få en bekreftelse på at det er tilfellet, så gjør vi det. Riksrevisjonen og Sivilombudsmannen er faktisk ingen aktivister som driver med dokumentinnsyn for moro skyld – og lekker ut til offentligheten. Det er en tendens til å blande sammen spørsmålet om offentlighetens innsyn og spørsmålet om dokumentinnsyn. Det er prinsipielt to vidt forskjellige spørsmål som ikke må blandes sammen. De har en varsomhetsstandard i forhold til de oppgavene de er satt til å gjøre på faglig grunnlag, ut fra lov og instruks som de selv har, og utviklet og etablert praksis. Så man skal ikke blande inn en hel del andre spørsmål som ikke har noe med deres virke å gjøre. Så jeg utfordrer igjen SV til å avklare om man vil legge til grunn prinsippet som hele tiden har vært gjeldende frem til nå, som Sivilombudsmannen er gjort oppmerksom på, om man vil stå ved det. Hvis man står ved det, er vi villig til å gjøre om dette til et oversendelsesforslag.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Det var jo antydning til gentlemanskunst fra Olav Gunnar Ballo, så da skal jeg gjengjelde det – nemlig ved å gjøre vårt forslag om til et oversendelsesforslag, under forutsetning av at prinsippet er klart. Men alle de forbeholdene som representanten Dørum tok opp, står også jeg og Høyre fullt ut for, for det er en vel kjent balansegang som man må foreta i denne type situasjon. Når det gjelder selve saken, er det slik at Sivilombudsmannen mener at dette reiser tvil i forhold til prinsippet om muligheten hans til å føre kontroll. Det tar vi på alvor. Men vi gjør altså forslaget om til et oversendelsesforslag og kommer tilbake til denne saken på egnet måte i Stortinget, og forutsetter også at Regjeringen tar inn over seg de anførslene som har kommet fram fra Sivilombudsmannen, i det videre arbeid med sivilombudsmannsloven på et senere tidspunkt.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Svaret på det såkalte spørsmålet er nei. Jeg registrerer at enkelte har behov for å overselge denne saken i media. Høyre i regjering tok initiativ og stod for det man faktisk har fremlagt i dag. Det er ingen uenighet, og vi stemmer altså for. Ellers viser jeg til mitt innlegg hvor jeg sier at opsjonsprogrammer ikke er faglig godt begrunnet. Vi er med på flertallsmerknader, som jeg regner med at også representanten Heggø har lest. Men jeg synes det er greit å få med i en innstilling om aksjeloven at det faktisk ikke er sånn at all sunn fornuft og moral sitter mellom disse fire vegger – ja, nå er det ikke fire vegger her, men, i denne sal – og at det faktisk er sånn at veldig mye av det som tas opp, allerede er etablert som standard for næringslivet i dag. Vi stemmer for og synes det er fornuftig at vi får denne typen regulering. Men samtidig skal man ikke tro at bare man vedtar denne typen regulering, så blir det praksis umiddelbart. Jeg avventer også retningslinjene som kommer i eierskapsmeldingen fra Regjeringen.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Når det gjelder hva Høyre sa og gjorde i regjering, husker vi det veldig godt – i motsetning til enkelte som har behov for kreativ historieskriving f.eks. når det gjelder opsjonsprogrammer. Regjeringen Stoltenberg privatiserte altså Telenor, gikk inn for børsnotering – og ble veldig overrasket etterpå, da verdien steg. Da kan man ikke ha hatt veldig stor tiltro til at selskapet hadde særlig stor fremtid, og at det ville innebære en verdiøkning. Når det gjelder kvinners deltakelse i styrer, tror jeg faktisk at norske bedrifter etter hvert har fått med seg at kvinner utgjør majoriteten av høyere utdannende mennesker i dette landet. Det kommer til å gi seg utslag i hvor mange kvinner som sitter i styrene. Når det gjelder sanksjonsmidlene som dette handler om, vet vi hva vi gjorde i regjering. Dette er et alternativt sanksjonsmiddel, og jeg regner også med at en representant fra et regjeringsparti har forståelse for at man ikke står her og kommer med konkrete summer når det gjelder tvangsmulkt. Vi stoler såpass mye på det enorme utredningsapparatet og på den intelligensen som finnes i regjeringskontorene og i regjeringsfraksjonen her på Stortinget, at man eventuelt greier å utrede det forslaget med adekvate løsninger i forhold til hva som er vanlig praksis ved tvangsmulkt.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Jeg ber om å få en konkretisering av hvorfor etableringen av en selskaps- og næringsrettskommisjon vil være veldig ressurskrevende – som er tatt opp under debatten – og på hvilken måte disse ressurskrevende innsatsene vil oppveie fordelene ved å få et kontinuerlig oppdatert regelverk som skaper økt vekst i den enkelte bedrift, som de selv etterspør.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Det meste har vært sagt, både fra saksordfører og fra Anne Marit Bjørnflaten, om bakgrunnen for de endringer som skal vedtas her. Det er sjeldent, må jeg si, å se så mange lovendringsforslag i et dokument og så få merknader til dem. Det er jo en synliggjøring av at dette først og fremst gjelder tekniske endringer som en konsekvens av tvisteloven, særlig hvis man ser med et lite skråblikk på de endringene som det er forslag om i Lov om Stranding og Vrag – skrevet med g – i Lov om Umyndiggjørelse, i Lov om Almindelig borgerlig Straffelov, i Lov om Statskontrol med Skibes Sjødygtighed m.v. og i lov om utdrag i tvistemål og straffesaker. Det vi også ser, og som jeg synes er interessant, er hvordan vi må lete etter ord som går tilbake til begynnelsen av år 1900, og som ingen ting har med denne saken å gjøre. Vi ser behovet for å vurdere ny språkdrakt på gamle lover. Det må være ganske krevende både for embetsverket og for Stortinget hvis det kommer aktuelle forslag fra enkeltrepresentanter, å skulle finne ut av hvordan ord var skrevet på ulike tidspunkt, med den utfordring det kan være å rydde opp i slikt på sikt. Men det ligger som sagt på siden av denne saken. Så registrerer jeg at André Oktay Dahl stiller spørsmål til SV om Sivilombudsmannens rett til innsyn i dokumenter. I forlengelsen av det som både Høyre og Fremskrittspartiet foreslår, prøvde jeg å fabulere over hva som ville ha skjedd hvis man virkelig skulle ha gått inn for forslaget uten å få det vurdert: I disse dager figurerer mulla Krekar i media. Det er faktisk Fremskrittspartiet, av alle partier i dette stortinget, som gir den godeste mullaen anledning til å kontakte Sivilombudsmannen for å få alle dokumenter på bordet, for på den måten å få innsikt i hvordan de hemmelige tjenestene håndterer hans sak. Jeg vil tro at om ikke Per Sandberg tidligere har vært engasjert i denne saken, kommer han i hvert fall til å være det når han oppdager hva Fremskrittspartiet her tilrettelegger for. Dette er et eksempel på en type saker der man kommer på noe lurt og så lar være å tenke seg om. Når André Oktay Dahl etterlyser begrunnelser fra flertallet, mens de står på trykk, svart på hvitt, synes jeg ikke det er særlig lystelig å tenke på hvordan man skal klare å overbevise opposisjonen om at de ikke bør fremme tåpelige forslag – unnskyld, uttrykket «tåpelig» kan kanskje være uparlamentarisk, men i hvert fall er begrunnelsen gitt. Jeg vil be Oktay Dahl om å lese den begrunnelsen i innstillingen fra flertallet.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Flere har vært inne på at det arbeidet som er gjort her, er et komplisert arbeid, fordi det berører mange lover. Det har krevd en nøye gjennomgang, og det har gått med mye tid til dette. Det er det inntrykket som bør feste seg når man er ferdig med debatten her i dag. Det er en stor og viktig sak man får på plass i forhold til ny tvistelov og i forhold til korrigeringer i en rekke andre lover. Så reises det en problemstilling som jo på mange måter blir en tilleggsdebatt, nemlig spørsmål i forhold til Sivilombudsmannens innsynsrett i dokumenter. Jeg kan være enig i at man burde brukt et annet uttrykk. Det jeg er opptatt av, er at det er problematisk dersom man lager nye regler uten å overskue konsekvensene av det. Det er man nødt til å ha Regjeringen til å se på. En åpenbar konsekvens hvis man skulle behandle Riksrevisjonen og Sivilombudsmannen helt likt, er jo at man sidestiller det å drive med enkeltsaksbehandling med det å skulle ha en større innsikt på vegne av den viktigste institusjonen vi har i Norge, nemlig nasjonalforsamlingen. Det er jo helt åpenbart at Riksrevisjonen og Sivilombudsmannen har så forskjellige roller at tilnærmingen med hensyn til innhenting av dokumentasjon må være forskjellig. Det er SVs begrunnelse for ikke å støtte dette forslaget. Men vi er oppfatt av at Sivilombudsmannen må få tilgang til all den informasjon som er nødvendig for å foreta en forsvarlig saksbehandling. Det som også statsråden har forsikret her, er at konsekvensene av loven er en videreføring av de rettigheter Sivilombudsmannen har i dag. Når det er klargjort, synes jeg kanskje det er overraskende – og det kan umulig være uparlamentarisk språkbruk – at man likevel ønsker å gå videre i forhold til et forslag man ikke overskuer konsekvensene av.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Representanten Horne har nå flere ganger gjentatt at det er objektive kvalifikasjoner som skal ligge til grunn, og ikke kjønn. Fremskrittspartiet foreslår også at man skal fjerne bestemmelsene om kjønnsrepresentasjon. Når man da prøver å reflektere rundt objektivitetsbegrepet, og dersom kjønn ikke skal være et objektivt kriterium, er det grunn til å spørre om en nærmere utdyping. Det er vanskelig å tenke seg noe mer objektivt enn folks kjønn. Jeg vil spørre Solveig Horne: Hvis den type kriterier ikke skal ligge til grunn, hva slags objektive kriterier er det da Fremskrittspartiet egentlig snakker om? Kan Solveig Horne kort beskrive de objektive kriteriene som skal gjøre at man får skikkede søkere til en stilling, hvis kjønn ikke er en objektiv kvalifikasjon?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Det som Solveig Horne her beskriver, er jo ikke objektive kriterier. Dette er sterkt subjektive kriterier. Det er en beskrivelse av hvordan man rent subjektivt vurderer søkere opp mot hverandre med hensyn til kvalifikasjoner, uten at man rent objektivt kan påpeke at her har noen en rett som andre ikke har. Så jeg har ikke fått svar på mitt spørsmål, om hvordan man objektivt, til erstatning for noe som er helt åpenbart, nemlig om man er av hankjønn eller av hunkjønn, skal kunne sikre kvinners representasjon. Det som er tilfellet i en rekke styrer, er jo at det ikke finnes kvinner der. Når Fremskrittspartiet nå vil reversere den ordningen som Ansgar Gabrielsen tok initiativet til, vil det bare bety at menn for fullt kommer inn i styrene igjen. Igjen vil jeg spørre: Hva slags objektive kriterier er det Fremskrittspartiet vil legge til grunn, hvis ikke kjønn som objektivt kriterium skal vektlegges?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Norge har vært et foregangsland på en rekke områder, ikke minst når det gjelder å ivareta likeverd mellom kjønnene. Det er bare å trekke fram Gro Harlem Brundtland som kvinnelig statsminister, og hvor få land i verden som på det tidspunktet hadde kvinnelig overhode. Det var vel stort sett bare Sri Lanka med Sirimavo Bandaranaike i sin tid. Dette kommer ikke av seg selv. En rekke beretninger fra kvinner som har vært i ledende posisjoner, og vært tidlig i ledende posisjoner, synliggjør det. Jeg synes det er veldig bra at Fremskrittspartiet har fått en kvinnelig leder. Det er fint at Solveig Horne på vegne av Fremskrittspartiet sitter på Stortinget. Men jeg er overrasket, og det må føles som en tvangstrøye for kvinnelige enkeltrepresentanter fra Fremskrittspartiet, over en politikk som ligger så langt tilbake i tid. Jeg er helt sikker på at representanten Solveig Horne i sitt lønnkammer er klar over konsekvensene av en slik politikk, selv om man påtvinges å innta andre holdninger til det i denne sal. SV har tro på at vi skal skape likestilling i dette samfunnet med denne typen aktive tiltak, i forhold til aksjeloven.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Jeg aksepterer den vurderingen som er gjort fra Regjeringen i forhold til motforestillinger her, og har ikke noe behov for å utdype det ytterligere.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Jeg tror at kjønn er en kvalitet. Det at man har kvinner i styrer, er en kvalitet i seg selv. Jeg vil som mann på en rekke områder ikke kunne ivareta det perspektivet som kvinner ivaretar. Derfor er det en god del styrer jeg ikke bør sitte i – det bør være kvinner som sitter i dem. Hvis man ikke er opptatt av det perspektivet, vil det være en rekke forhold i det norske samfunnet som ikke blir ivaretatt. Ta situasjonen i norske hjem, hvor man møysommelig og over lang tid etter hvert har klart å få til en bedre kjønnsmessig fordeling for å ta ansvaret. Ta rollefordelingen i forhold til barn, som kvinner tradisjonelt har måttet ta hånd om, hvor menn i veldig liten grad har stilt opp. Vi ser nå hvordan vi klarer å skape bedre fordeling, bl.a. med uttak av svangerskapspermisjon og fødselspermisjon etter nedkomsten. Uten at man legger føringer for den typen ordninger, vil vi se at hovedbelastningen blir på kvinner. Derfor er det en kvalitet i seg selv når vi skaper ordninger som over tid virker utjevnende mellom kjønnene. Jeg er glad for den nysgjerrigheten som kommer til uttrykk fra Fremskrittspartiets side i denne sal i dag. Man begynner å lukte på de ordningene i det partiet også.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Så trist at Høyre velger å gjøre denne debatten til dette – for det er slett ikke det det handler om. Nå har vi hørt representanten Dørum, vi har hørt saksordføreren holde et godt innlegg, og vi har hørt andre representanter snakke om hvor viktig denne reformen er – og så gjør man dette til en «høydare». Jeg er ikke parat fra Regjeringas side til å svare i forhold til de problemstillinger som representanten Dahl trekker opp, for å imøtekomme hans ønske om å omgjøre dette til et oversendelsesforslag. Det er jo Høyres problem at man har fremmet dette forslaget. Da må man akseptere at det blir nedstemt, og det er gode grunner for det. Vi oppfatter at det arbeidet som nå gjøres i forhold til tvisteloven, er lovendringer som ikke skal ha noen realitetsbetydning. I den grad man ønsker å gå inn på realitetsendringer i de berørte lovverk, som er omfattende, også ombudsmannens lovverk, bør det i hvert fall undergis en lovprosess som er forsvarlig. Etter å ha hørt representanten Dørums innlegg og hans forbehold i forhold til hvordan dette forslaget er å forstå, vil jeg si at det tilkjennegir med all tydelighet at her er det nettopp behov for å ha en grundig lovprosess. Når det gjelder helt konkret Sivilombudsmannes rett til å få opplysninger, er det etter Regjeringas oppfatning ikke noen endringer i det reelle bildet av ombudsmannens rettslige situasjon med den endringen som den forrige regjering foreslo i tvisteloven, og det vi nå foreslår. Slik at det er status quo i forhold til Sivilombudsmannens rettslige stilling. I forarbeidene til ombudsmannsloven er det uttalt at Sivilombudsmannens rett til å få opplysninger ikke er begrenset til opplysninger som har betydning som bevis i saken, slik tilfellet er for domstolene, men gjelder alle opplysninger ombudsmannen trenger for å utføre sitt verv. Jeg oppfatter det slik at dette lovforslaget ikke endrer på en slik rettsstilling, og det er det viktige for Regjeringa. I den grad man ønsker å foreta endringer i ombudsmannslovgivningen, slik man her foreslår, burde man i det minste undersøke hvilke konsekvenser det får bl.a. for taushetsbelagte opplysninger som kommer ombudsmannen i hende, og i hvilken grad man kan gi det videre til eventuelt begjærende part. Det er ikke godt nok utredet i forhold til dette forslaget. Det er en god grunn, ved denne anledning, til å stemme det ned, ved siden av at det faktisk ikke vedkommer den saken som vi behandler, nemlig en av de største reformene i det sivile rettsvesen i Norge.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Det er allerede innført et regimeskifte. De endringer som kom i forslaget til statsbudsjett for neste år, viser jo en veldig klar og tydelig kurs i forhold til dette. Når man reduserer tvangsgebyrene overfor dem som er verst stilt – de som står i tvangsforretning, utleggsforretning, utkastelse eller desslike, og som betaler betydelige utgifter i forbindelse med slike tvangsgebyr – med nærmere 250 mill. kr, som bl.a. innebærer sletting av viktige gebyrer, ja, da kan ikke jeg se det som annet enn et skikkelig krafttak fra Regjeringas side. Og at man legger om skattepolitikken i den retning at man beskatter mindre de som tjener minst, og beskatter de som tjener mest, mer, er nettopp til gode for dem som havner i gjeldsordning.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Nei, eg gjer ikkje det. Vi behandlar no aksjelova. Så vil det i eigarskapsmeldinga frå Regjeringa koma klare retningslinjer for kva vi meiner skal skje i det enkelte selskapet. Det kan vi ikkje seia noko generelt om, det må koma i samband med det enkelte selskapet. Dette kjem vi tilbake til i løpet av desember. Når det gjeld dei andre endringane vi behandlar i dag, har vi gått inn for at ei fastsetjing av leiarlønn skal vera rådgjevande og ikkje bindande. Det har òg Framstegspartiet gått inn for.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Eg ser av merknedene til Framstegspartiet at de finn det urimeleg at det offentlege brukar store ressursar og eit stadig meir detaljert lovverk på å vareta friske vaksne, intelligente, velutdanna menneske sine rettar. Vel, det er faktisk de som vil ha eit eige lovverk for små aksjeselskap. Det er de som vil oppretta ein eigen selskapsrettskommisjon – tiltak som er svært ressurs- og kostnadskrevjande. Framstegspartiet seier at dei har full tiltru til at kvinner og menn kjenner sine behov og rettar og kan vareta desse sjølve, at all annan tankegang er ei krenking av det enkelte individet sin integritet og evne til å ta eigne avgjerder, og at ein heller bør sørgja for at all verksemd, både offentleg og privat, får levelege kår til verdiskaping. Meiner verkeleg Framstegspartiet at kvotering ved f.eks. lærarhøgskulen, der menn vert kvoterte inn, er krenkjande for integriteten og evna til å ta eigne avgjerder? Og meiner Framstegspartiet at det å få fleire kvinner inn i styra, betyr at bedriftene ikkje får levelege kår lenger?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
I merknadene til leiarlønningar stiller Høgre seg tvilande til om lovfesting ved erklæring og fastsetjing av lønn, fallskjermar og liknande gjev ein reell endra rettstilstand. De viser vidare til at de har merka dykk at enkelte høyringsinstansar har peikt på at slike frivillige ordningar under visse føresetnader vil vera eit betre og sterkare verktøy, då det vil gje større fleksibilitet enn lova gjev. De viser vidare til at dette kan bidra til å betra lønnsnivået fordi det vert meir openheit og innsyn. Ikkje eit einaste plussargument har de kome med for den lovendringa som de faktisk kjem til å stemma for. Spørsmålet mitt er: Har Høgre her bøygd seg for media sitt enorme fokus på leiarlønningar av frykt for å stå aleine når veljarane heilt rett peiker på det urimelege i astronomisk lønn og bonusordning? Eller ser vi eit utslag av følgjande visdomsord: Oppegåande folk veit når dei skal liggja lågt.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Til spørsmålet om å oppretta ein eigen selskaps- og næringsrettskommisjon vil eg begynna med å seia litt om Banklovkommisjonen. Den har greidd ut ei rekkje spørsmål knytte til finanssektoren, der det gjennom ei årrekkje har vore behov for større lovgjevingsprosjekt. På dette området kjem det også til stadigheit direktiv som krev større endringar. Også på selskapsrettsområdet kjem det EU-rettsakter som vil krevja lovendring. Så langt har dette dreidd seg om rettsakter av nokså teknisk karakter. Slike endringar treng ein ikkje eit eige utval for å vurdera. Eit utval vil vera tenleg for lovsaker der ein føretek realitetsvurderingar, og der det er behov for større endringar i lova. Arbeidarpartiet føreset at viss det oppstår eit behov for større lovendringar i aksjelovene, vil det på vanleg måte verta nedsett eit utval med representasjon frå partane det gjeld. Ein ståande kommisjon føreset både at ein kan peika på enkeltståande lovendringsbehov no, og at ein ser for seg at det også framover vil vera behov for å koma attende til større lovendringsframlegg. Vi vil i denne samanhengen peika på at aksjelovene er forholdsvis nye, og at ein slik kommisjon, med dei mange organisasjonane som måtte vera representerte, ville verta svært kostbar og ikkje vera rett prioritering. Når det gjeld eit eige aksjetilsyn, vil vi peika på at den forma for tilsyn som vert handsama i proposisjonen, gjeld Aksjelovutvalet sitt framlegg om eit tilsyn som kan påleggja retting/gje tvangsmulkt ved overtramp av aksjelovene. Proposisjonen handlar ikkje om spørsmålet om oppretting av eit tilsyn knytt til forhold på aksjemarknaden. Spørsmålet om manglande tillit til aksjemarknaden for småspararane, og behovet for eit eventuelt offentleg tilsyn i samband med dette, gjeld først og fremst børslovgjevinga og lovgjevinga for handel med verdipapir, noko som ikkje er tema i denne lovsaka. Arbeidarpartiet ser mykje positivt ved eit aksjetilsyn. Men om ein legg tilsynsoppgåvene til eit eksisterande organ, eller opprettar eit eige tilsyn, vil dette ha administrative og økonomiske konsekvensar av stor betydning, og det inneber ei opprioritering av overtredingar i aksjelova på kostnad av andre lovbrot. Etter ei heilskapsvurdering støttar Arbeidarpartiet at det ikkje vert oppretta eit eige aksjetilsyn no.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Det har vært en ganske stor debatt om denne saken i media. Representanten viser til at flertallet nå skal ta mer styring i statlige selskaper. Jeg har lyst til å minne henne om at det i Innst. S. nr. 138 for 2004-2005 – fra kontroll- og konstitusjonskomiteen – om Riksrevisjonens kontroll med statsrådens(departementets) forvaltning av statens interesser i selskaper, banker mv. for 2003, var et forslag fra Fremskrittspartiet og SV som lød: (departementets) «Stortinget ber Regjeringen fastsette retningslinjer for ansettelsesvilkår for ledere som staten skal legge til grunn for sin eierstyring i selskaper og foretak hvor staten er hel- eller deleier.» Ser ikke representanten at hvis Arbeiderpartiet hadde gått med på forslaget fra Fremskrittspartiet og SV den gangen, hadde vi sluppet de problemene vi har i dag – og veldig mye av denne debatten hadde vært unngått?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Fremskrittspartiet er tilhenger av at det er objektive kvalifikasjoner som skal være avgjørende for om en skal få en styreplass, ikke kjønn. For Fremskrittspartiet er det også viktig at det er kvinner – med sine synspunkter – i et styre, men det må være helt opp til selskapene selv. En skal ikke kvoteres inn i et styre. Når det gjelder det representanten viser til om forenkling, og at Fremskrittspartiet er med på å gjøre hverdagen vanskeligere for små og mellomstore bedrifter, vil jeg bare vise til det Dokument nr. 8-forslaget som var til behandling i vår. Der var det snakk om forenkling av regelverket for små og mellomstore bedrifter, noe som Arbeiderpartiet stemte imot.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
For Fremskrittspartiet er det den enkeltes kvalifikasjoner som må være avgjørende for om en skal ha enten en stilling eller en plass i et styre. Når en ser den utviklingen som er i dag, ser en at jentene tar høyere utdanning, at jentene oftere søker ledende stillinger. Vi tror det mer og mer kommer til å bli slik at kvinner i framtiden søker ledende stillinger og blir representert i styrene. Og vi er helt imot at det skal være kvotering inn i styrene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
For Fremskrittspartiet er det ikke viktig at det skal være en 40/60-regel, at det absolutt skal være 40 pst. eller 50 pst. kvinner – eller menn – i et styre. Det må være helt opp til det enkelte selskap hvem de vil ha i styret. Det må være opp til selskapet om den personen de søker, innehar de kvalifikasjonene som styret er ute etter.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Jeg opplever at representanten Ballo har stor bekymring for kjønnsrepresentasjonen i styrer. Det som skjer i dag, er at når Norge har disse særreglene, omdanner ASA-selskap seg til SE-selskap og flytter hovedkontorene sine ut av Norge. Er ikke representanten Ballo bekymret for at selskapene flytter ut av landet? Så vil jeg spørre representanten Ballo: Er det kjønn eller kvalifikasjoner som skal være avgjørende for representasjon i et styre?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-23:
Saksordføreren har særdeles grundig gått gjennom innstillingen. Vi fra Kristelig Folkepartis side slutter oss til innstillingen fra komiteen. Jeg skal begrense meg til å kommentere noen av de foreslåtte endringene. For å fortsette der siste taler slapp: Når det gjelder nye saksbehandlingsregler for fastsettelse av lønn og godtgjørelse til daglig leder og andre ledende ansatte i allmennaksjeselskaper, støtter vi også der selvfølgelig det foreliggende forslaget. Samtidig synes jeg kanskje debatten får litt preg av at det er først med dette vi kunne gjøre noe med opsjonsordningen. Det er faktisk ikke tilfellet. Selv med dagens regelverk er det slik at dersom en opsjonsordning skal kunne vedtas, må generalforsamlingen i selskapet først ha satt til side aksjer som kan brukes til dette formålet. Så i de selskaper hvor staten har flertallet, kunne man benyttet anledningen til ikke å sette av aksjer til den type ordninger, og dermed hatt en hånd på rattet i forhold til det som nå fordømmes – fra høyre til venstre, for så vidt – som urimelige ordninger. Så her er det faktisk flere enn en regjering som kunne feie for sin egen dør. Det har kommet veldig lite fram i debatten, men materielt sett kunne staten, dersom dette var maktpåliggende, utøvd sin eiermakt for å hindre flere av de opsjonsordningene som vi har sett den siste tiden. Men med forslaget er det helt klart at det skal vedtas av generalforsamlingen, og da blir det i hvert fall enda tydeligere ansvarsforhold. Den andre lovendringen som jeg har lyst til å kommentere, er spørsmålet når det gjelder å gripe inn overfor vedtak om tvangsoppløsning. Det er selvfølgelig i debatten særlig knyttet til spørsmålet om kjønnsrepresentasjon. I den debatten har det nærmest vært slik at man hadde inntrykk av at det skulle være særlige regler hvis man brøt én regel i aksjeloven, kjønnsbestemmelsen. Alle andre regler skulle altså ha ett sanksjonssystem, og så skulle man ha et særskilt sanksjonssystem hvis man brøt reglene knyttet til kjønnsrepresentasjon – underforstått at det var ikke så farlig om man brøt den type regler. Derfor er vi enig i den allmenne unntakshjemmelen som foreslås, og den støtter vi. Vi er i grunnen lei oss for at Høyre her trekker seg fra det vi var enige om i Bondevik II-regjeringen.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
I dag handsamar me fleire viktige endringar i aksjelova og allmennaksjelova, m.a. retningslinjer for fastsetjing av leiarløn, opsjonar og etterløn. Dette er jo eit veldig aktuelt tema om dagen, og i den siste tida har det vore store diskusjonar om opsjonsfestar i media. Eg vil seia at eg er veldig fornøgd med at Regjeringa og komiteen no tek grep og går inn for nye retningslinjer for fastsetjing av løn. Dette gir eigaren, gjennom generalforsamlinga, høve til å påverka og godkjenna løn og godtgjeringar i selskapa som dei eig. Det som forundrar meg, er at kvar gong det er snakk om opsjonsfestar og slike saker som me har sett den siste tida, så kjem det ein ellen annan «forståsegpåar» og fortel at her i landet tener toppleiarane altfor lite. Dei hevdar vidare at om me ikkje gir dei fleire gullkanta avtalar, forsvinn dei til utlandet. Då lurer eg på: Har dei ikkje skjønt at det i dag faktisk er mangel på fagfolk? Det er fagfolk som kan «shoppa» jobbtilbod rundt omkring no. Desse same fagfolka vil til våren igjen verta bedne om å syna solidaritet og ikkje krevja for høge løningar, slik at ikkje inflasjon og kronekurs flyg til vers. Då synest eg det er viktig at dei kan ha tillit til leiing og styre i bedriftene der dei vel å arbeida. Eg synest det er bekymringsfullt at enkelte næringslivsleiarar ikkje ser ut til å forstå kritikken både frå politikarar og frå folk flest. Enkelte åtvarar politikarane mot å blanda seg for mykje inn. Her meiner eg at dei statlege selskapa må gå føre med gode døme. Gjennom denne lova legg Regjeringa på plass viktige verktøy for eigarstyring. I eigarskapsmeldinga vert dette følgt opp med fleire tiltak, noko som allereie er varsla. Eg vil gjerne seia noko om kjønnsrepresentasjon i styret også, og sanksjonar for brot på reglane. Det som er viktig for meg, er det departementet seier om at dette faktisk har ei prinsipiell side – eg kan her seia meg veldig einig med den førre talaren. Dei viser til at dei ikkje kan sjå nokon grunn til å innføra særskilde sanksjonsformer for brot på reglane om kjønnsrepresentasjon, sett i samanheng med andre krav til styret si samansetjing. Likevel er det bra at det vert lagt inn ein sikkerheitsventil som opnar for at det i særskilde tilfelle kan gripast inn mot tvangsoppløysing. Mi oppfordring til selskapa i denne saka blir difor at dei berre må sørgja for å ha kjønnsbalansen i orden i styra sine. Då vil ikkje dette verta noko problem.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2006-11-23:
President! Jeg stemte feil.