Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-12-11:
Jeg tror alle partier her i huset er opptatt av at de pengene som vi har til disposisjon, skal brukes på en mest mulig effektiv måte, og at reguleringen av tilsyn i et samfunn skal gjøres på en slik måte at det skaper minst mulig byråkrati og best mulig resultat. Derfor satte regjeringen Stoltenberg i gang et omfattende moderniseringsarbeid i offentlig sektor, og omdannet veldig mange sektorer. De omdanningene har hatt ett overordnet formål, og det har vært å sørge for at tjenestene ble bedre. Målet har vært at vi fikk mer kvalitet og at folk opplevde å få et bedre tilbud fra det offentlige, samtidig som man best mulig utnyttet den viktigste ressursen i enhver offentlig tjenesteproduksjon, nemlig de ansatte, som skal utføre jobben på en skikkelig måte. Nå har vi her i huset behandlet en egen redegjørelse om fornyelse og modernisering av offentlig sektor – Fra ord til handling. Det er nå konkrete tiltak vi diskuterer. Det er ikke noe å legge skjul på at det som har vakt absolutt mest strid i vår komite i dette budsjettåret, er diskusjonen om å gjøre Statskonsult til AS. Fra Arbeiderpartiets side var dette en viktig sak i budsjettforhandlingene med regjeringspartiene i finanskomiteen. Vi ønsket å gå mot at Statskonsult skulle bli AS. Det vant vi dessverre ikke fram med. Jeg tror at mange, også kanskje blant regjeringspartiene, hadde vært fornøyd hvis vi hadde vunnet fram. Vi hadde sluppet veldig mye bryderi, hvis det hadde vært avklart allerede der. Nå skal Statskonsult gjøres om til AS, og det skal skje allerede fra nyttår, etter det som det er lagt opp til i budsjettproposisjonen. Vi synes ikke det foreligger veldig gode argumenter for å gjøre det som er selve moderniseringsenheten til staten, om til et eget utskilt selskap. Vi tror det er en fordel å ha et Statskonsult som har en annen arbeidsmåte, og som kan presentere resultatene sine på en annen måte enn det AS-konsultasjonsselskaper driver med. Det er jo ikke mangel på konsultasjonsselskaper her i landet – det har vi mer enn nok av, og de har faktisk for lite oppdrag som det er, om ikke vi skal starte et eget statlig et. Vi trenger en offentlig forvaltningsenhet som kan gjøre en skikkelig jobb med å se etter hvor vi kan modernisere, hvordan vi kan modernisere best mulig, og så spre de resultatene til flest mulig – ikke et AS som kommer til å tenke: Hvor kan vi finner kunder, hva kan de betale, og hvordan kan vi få andre til å betale for akkurat det samme vi har fått noen andre til å betale for før? Slik må jo et kostnads- og nyttemaksimerende AS tenke. Slik ønsker vi ikke at moderniseringsenheten til staten skal tenke. Vi mener også at saken var for dårlig utredet, og særlig gjaldt det spørsmålene om ansattes rettigheter. Nå har kommunalkomiteen en egen sak om det i forbindelse med lovproposisjonen, men det er jo ingen tvil om at det som står i de brevene vi har fått fra statsråden, er det stikk motsatte av hva han sa i høringen som kommunalkomiteen avholdt 8. desember. Men etter at statsråden la seg flat og kom med de riktige opplysningene, ser ikke vi noen grunn til å følge den saken videre. Nå er i hvert fall de ansattes rettigheter sikret. Men dette er viktig, for dersom Stortinget hadde godtatt de premissene som lå i proposisjonen både i forbindelse med budsjettet og loven, da hadde dét vært fasiten på hva som hadde vært de ansattes rettigheter, og da hadde Stortinget skrevet under på det. Og arbeids- og administrasjonsministeren kunne i sin diskusjon med de ansatte sagt at Stortinget har godtatt disse premissene. Takket være årvåkenhet fra Stortingets side ble det forhindret, og de ansattes rettigheter ble ivaretatt. Hvis vi hadde latt oss villede av statsråden, hadde det motsatte skjedd, da hadde vi faktisk fratatt de ansatte viktige rettigheter. Denne komiteen behandler også barne- og familieområdet. Her er det heldigvis bred enighet. Vi oppnådde et forlik i vår når det gjaldt barnehagesatsingen, som hele Stortinget sluttet opp om. Det betyr ikke at det ikke er stor uenighet om øvrige deler av barne- og familiepolitikken. Vi har f.eks. i vårt alternative budsjett brukt kontantstøtten til andre formål. Vi mener at den ikke svarer til regjeringspartienes formål den gangen den ble lansert. Den har ikke ført til en vesentlig økning av tiden småbarnsforeldre bruker sammen med barna sine. Det har vist seg at det er helt andre tiltak barnefamilien trenger for å få en bedre hverdag. Kristelig Folkeparti lanserer i avisene med jevne mellomrom at man ønsker å utvide fødselspermisjonen, og særlig for fedre – det vil denne representanten støtte fullt opp om. Men det bør jo snart omsettes i et konkret forslag, så Stortinget faktisk kan få vedtatt det og det kan bli en realitet. Utspill i media hjelper i så måte småbarnsforeldrene lite. Barnevern og tilsyn har vi vært inne på tidligere. Jeg ber statsråden ha et årvåkent øye på tilsyn i forbindelse med barnevernet – og særlig på hvilke konsekvenser kuttene i fylkesmannsembetene kan få for dette – og eventuelt komme tilbake til Stortinget med oppfølging. Jeg tar opp de forslag Arbeiderpartiet er alene om, og de som de står sammen med andre om.