trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Først: Vi kommer til å stemme for det første forslaget fra Arbeiderpartiet, nemlig at man opphever 24-årsregelen. Jeg har jobbet med saker om tvangsekteskap i mange, mange år nå, og det handler verken om alder, om utdanning eller om arbeid – dessverre. Hadde jeg trodd på disse forslagene, skulle jeg stemt for dem alle, men dette er bare – for å si det sånn – å kaste blår i øynene i folk. Å fjerne denne regelen tror jeg vil være det beste vi kan gjøre. Jeg har søkt flere ganger i proposisjonen og i regjeringens arbeid med dette. Ikke én gang finner jeg referanser til Wien-konvensjonen. Det er det som Norge har forpliktet seg til, hvordan vi skal fortolke flyktningretten. Det er alvorlig at Norge er med på å sette FNs fortolkninger av disse internasjonale konvensjonene under press. Det har tatt oss 100 år og to verdenskriger å bygge opp dette lille, svake nettet som skal beskytte flyktninger i akutte, vanskelige situasjoner, og man refererer ikke engang til det, men i høringene kommer FN og sier at dette er brudd. Jeg registrerer at man nærmest bare godtar det og synes det er greit. Hvis vi ikke hadde instruksjonsmyndighet i 2015: Vi hadde lover, og det er dem vi nå må bruke. De instruksene som ble gitt, var ikke anvendbare, sa også politiet. Det skapte masse plunder og heft og arbeid og store kostnader ikke å gå i gang med å behandle de søknadene ordentlig med en gang. Regjeringen hadde vel ikke instruert UNE eller UDI om noe som helst når de ikke engang hadde et budsjett som tok høyde for det alle andre så. Det var Stortinget som måtte ha en sak til behandling for at det skulle skje noe på Storskog. Jeg synes Arbeiderpartiet har gode innlegg nå, men de var dessverre med på denne panikken. De lot seg rive med og var med på disse endringene, som ikke har vist seg å være praktikable. Til det med hastebehandling: Av og til må man det, men den saken som regjeringen la fram, Prop. 16 L for 2015–2016, og som vi ikke fikk lov til å ha høringer om eller komitébehandling av, var ikke en midlertidig lovendring. Det var Stortinget som vedtok at det skulle være en midlertidig lovendring, etter behandlingen her i salen. Det la regjeringen fram som en permanent endring, som de ville ha hele tiden. Det er ganske alvorlig, for dette er svært vanskelig jus, og, som flere har sagt, i ytterste konsekvens kan det handle om liv og død.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Først kan jeg berolige både Listhaug og Fremskrittspartiet: Denne saken handler overhodet ikke om dem i det hele tatt. Den handler heller ikke om en raus og liberal asylpolitikk. Den handler om hvorvidt vi skal oppfylle våre forpliktelser og ikke risikere å sende noen tilbake igjen til et sted, enten via tredjeland eller direkte, der livet er i fare eller de risikerer politisk forfølgelse. Det er det denne saken handler om, og det er det SV er opptatt av å beskytte. Så til tolkningen, der Listhaug var oppe og sa, og det står i proposisjonen også, at uansett hva man gjør, forsikrer man seg om at dette er i tråd med våre internasjonale forpliktelser. Men da kan jeg opplyse at i høringene er FN og UNICEF til stede og sier at det er det ikke. Norge har forpliktet seg til den fortolkningen som Wien-konvensjonen legger til grunn for dette. Den tolkningen registrerer jeg at verken regjeringen eller stortingsflertallet bryr seg om, og det er bekymringsverdig.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Jeg registrerer at det som i utgangspunktet skulle være en demokratireform, har endt opp som en tvangsreform. Jeg skjønner jo det når jeg hører representanten Trellevik nå, som omtaler det – hvis kommunene skulle få omgjort dette fordi de ønsker det – som deres eget forgodtbefinnende. Vi andre kaller det lokaldemokrati, og vi ønsker det. Derfor har vi også fremmet et forslag om at vi vil legge til grunn gode og frivillige prosesser framover hvis man skal ha endringer i kommunestrukturen. Dette er ikke Høyre og Fremskrittspartiet med på. Betyr det at vi kan vente oss mange tvangssammenslåinger også framover, uten at lokaldemokratiet skal få lov til å bli hørt, eller at det blir tatt hensyn til hva det er de selv mener er en bærekraftig utvikling for sin kommune eller sin region?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
I innlegget sitt sa representanten Kjønaas Kjos at hun var bekymret for de små kommunene. Jeg lurer veldig på: Hvilke er disse små kommunene det her snakkes om? Det er helt riktig at Fylkesmannen har kritiske punkter til mange kommuner når det gjelder både barnevern, psykiatri og alle de funksjonene som representanten ramset opp i sitt innlegg. Men det har ingen sammenheng med hvor stor kommunen er. Det er mulig representanten mener at det er antall innbyggere vi snakker om. I mitt fylke er det ingen sammenslåinger nå, og det kan vel komme av at geografien er slik at hvis man slår sammen noen av disse, må hjemmehjelpen bruke helikopter. Så jeg har lyst til å avklare hva det er representanten bygger på, når hun slår fast at store kommuner er bedre enn små når det gjelder alle disse tjenestene hun nevner, når innbyggerundersøkelser og Fylkesmannens undersøkelse viser at det varierer veldig mellom størrelse.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Om kommunene har muligheter til å ansette disse fagfolkene, avhenger av at de fins, og at de har penger til å ansette dem. Da er kommuneøkonomien vesentlig, og der vil Fremskrittspartiet nå ta fra kommunene noen av inntektsmulighetene – det blir jo ikke lettere av det. Avstanden i mange av disse såkalte små kommunene er så store og befolkningen såpass liten at det vil være helt umulig å tenke seg at man skal få den type effekter ut av det, hvis man da ikke tenker seg en massiv tvangssentralisering. Man må rett og slett si til folk: Nei, dere må legge ned disse sykehjemmene som ligger her og der, de kan ikke være der, dere må ha så lang reisevei til disse kommunale tjenestene at det er ikke noe annet å gjøre enn å flytte. Er det egentlig det som er Fremskrittspartiets plan – for det ser sånn ut?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Fordi vi tar på alvor det vi sa, nemlig at det skulle være en demokratireform, og da respekterer vi det flertallet som er i kommunestyret, og hva de har valgt. Vi har valgt å holde en helt ren linje på det, vi har respektert det flertallet som har blitt, uavhengig av om SV har vært med i det eller ikke. Så vi mener det bør være en demokratireform. Dette er ikke det, det er en tvangsreform. Når det gjelder f.eks. barnevern, som har blitt brukt som et argument for denne reformen, er det jo mange kommuner som har interkommunale samarbeid som fungerer bra. Men barnevern er et av de punktene som SV foreslo at man kunne vurdere å flytte opp til fylkeskommunen, der det var før, nettopp for å få en så stor enhet og et så stort fagmiljø og en såpass stor distanse at man kunne ha bedre kvalitet på barnevernet enn i dag. Så vi mener at uavhengig av denne reformen vil noen kommuner være altfor små til å kunne matche denne oppgaven, og vi mener derfor at den bør løftes opp på et regionalt nivå for å bli kvalitetsmessig god nok.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Nå er det ingen av de to kommunene som representanten nå nevner, som har under 2 000 innbyggere. Det har derimot kommuner som Rendalen, Stor-Elvdal og Engerdal, som er så store at hvis man slår dem sammen – og det ligger jo også fjellkjeder imellom – må man faktisk bruke helikopter. Men det er helt riktig at det er et problem med juridisk kompetanse. Derfor har SV fremmet forslag om det i Stortinget, og Venstre har stemt imot vår oppfordring om at kommunene skal lage egne enheter med juridisk kompetanse som de eier sjøl – i et samarbeid. Det er veldig nødvendig, for det er veldig mye kommunene har ansvar for der det kreves høy juridisk kompetanse. Man risikerer også å møte en jurist som man har leid inn i en sak, som motpart ved bordet i neste sak. Det er uheldig, så dette må bygges opp. Det kan man gjøre i store kommuner, og man kan gjøre det i samarbeid mellom flere kommuner, og jeg vil tro at store kommuner også med stor fordel kan inngå i slike samarbeid.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Vi ønsker en tillitsreform, og vi har tillit til at de kommunene som nå har sagt nei, har kompetanse til å si det nei-et, og at vi skal respektere det. Tillitsreform handler om å fjerne New Public Management som styringsform i offentlig sektor, der man styrer med stoppeklokke og måleparametere som ikke har noe med kvalitet å gjøre. Vi har aldri sagt at en skal se til Danmark og de reformene de har gjennomført der. Tvert imot, for de bommer jo på alt det vi ønsker å styrke, nemlig demokratiet, tillit til befolkningen, deltakelse fra befolkningen, kvalitet på tjenestene. Når det gjelder interkommunalt samarbeid: Noen av de kommunene som samarbeider mest, er jo de største kommunene, så det skal bli interessant å se hvordan Venstre tenker seg at vi ikke skal ha interkommunalt samarbeid i Norge. For dét vil være en skikkelig kioskvelter, for å si det sånn, som sparker beina under masse godt arbeid som gjøres i samarbeid mellom kommunene i dag.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Vi har vel gjennom behandlingen her nå fått et inntrykk av at Venstre kanskje er det aller sterkeste sentraliseringspartiet og det partiet som også nå i innlegget sa veldig klart fra om at en bedre utgifts- og inntektsutjamning mellom kommunene liksom ikke er Venstres sak. I de endringene som er gjort nå mens Venstre har vært støtteparti, har man operert med noen rare parametere, som «frivillig små» og «ufrivillig små», og de har slått veldig merkelig ut i denne reformen. Det er riktig at noen av de små distriktskommunene har fått økninger, men noen av de kommunene som har den størrelsen som man nå sier man vil ha, og som ligger sentralt, har fått store tap – på grunn av at man har funnet noen parametere som ikke passer. Jeg ser at Venstre heller ikke vil være med på dette forslaget som vi har fremmet. Men er det slik at representanten Kjenseth mener at de andre kommunene i Oppland nå bør få mindre penger, og at Gjøvik og Lillehammer bør få mer?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Jeg hadde opprinnelig tenkt å spørre om det som ikke egner seg for reversering, for det er heller ikke begrunnet hvorfor disse vedtakene ikke egner seg for reversering. De er ikke gjennomført, og de er med tvang. Men jeg tror jeg må følge opp det som representanten Greni sa, fordi Kristelig Folkeparti står altså inne i et forslag til vedtak – og jeg er veldig glad for det – som sier: «Stortinget ber regjeringen legge til grunn at inntektssystemet for kommunene skal sikre likeverdige muligheter til å utvikle velferdstjenester til innbyggerne og ikke brukes som element i videreføring av kommunereformen.» Det legger noen føringer som i hvert fall fra SVs side betyr at man ikke skal straffe eller belønne verken de kommunene hvor forhåpentligvis noen finner ut at de har lyst til å slå seg sammen framover, eller de som ikke gjør det. Er dette en fortolkning som representanten fra Kristelig Folkeparti kan være enig i?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Det er veldig fint hvis statsråden følger opp vedtakene som blir gjort, for i dag kommer det til å bli gjort vedtak som er annerledes enn det statsråden har kjørt denne reformen etter hittil. Jeg registrerer at han også i innlegget sitt sier at omkampenes tid er forbi. Da får vi håpe det når Stortinget nå kommer til å vedta at det skal være frivillige prosesser, og også at inntektssystemet må rigges slik at det ikke brukes som element i videreføringen av kommunereformen. Jeg synes statsråden har svart veldig vagt og ullent på dette. Dette er altså det Stortinget kommer til å vedta. Er det slik at Stortinget nå må gjete statsråden hver eneste dag for at dette skal bli gjennomført, eller kommer statsråden til å respektere dette forslaget og legge prosessene han nå skal inn i, til grunn – ut fra dette forslaget som det kommer til å bli flertall for her i dag?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Dette har vært en underlig debatt å høre på. Det er flere fra regjeringspartiene – og også fra Venstre, særlig – som går opp på talerstolen her nå og nærmest får det til å høres ut som om alle kommuner nå har blitt store, har mange innbyggere, at det vil være mulig å rekruttere mange fagfolk til disse kommunene, og at dette er løst, hvis det var det som var problemet. Men det er jo ikke slik. Også noen av de kommunene som blir tvangssammenslått, var ganske store fra før. Vi har veldig mange små kommuner, noen med mange innbyggere, noen med veldig få, noen ligger veldig avsides, noen ligger veldig sentralt. Vi har fremdeles et like mangfoldig kommunekart som det vi hadde før, og det har vi fordi landet vårt er slik. Det er ikke – for å si det sånn – størrelsen det kommer an på når man skal løse disse oppgavene, det er viljen til å prioritere disse sakene. Man selger altså dette som noe det ikke er, verken demokrati eller at alle har blitt så store som noen tror de må være. Så er det da videre: Har man tenkt å tvinge alle, slik at de blir så store? Det gjenstår vel også å se. Så til dette med interkommunalt samarbeid. Jeg har hørt flere representanter som har vært oppe her, snakke om hvor ille interkommunalt samarbeid er. Men det eksisterer i nesten større grad mellom større kommuner. Så jeg lurer på hvor faktaresistent man kan være mot det som er fakta i Kommune-Norge, nemlig at man har like mye interkommunalt samarbeid mellom de store som mellom de små. Det må man, og det kommer man til å måtte fortsette med etter den runden vi har hatt nå, selv om regjeringspartiene får flertall for noen av disse tvangssammenslåingene. Det vil prinsipielt – når det gjelder dette – ikke gjøre noe fra eller til. Det er prinsippet om tvang vi bør snakke om. Så til de problemene som en del kommuner sliter med, som har fraflytting. Det handler altså ikke om hvorvidt det går en bekk her eller der, eller om noen grenser som ble lagd for mange år siden. Det er mulig det er slik mellom Oslo og Bærum, men det er vel heller ikke det temaet vi nå diskuterer, det var vel ikke det som skulle løses. Det må man i så fall løse på en helt annen måte. Til slutt: Fremskrittspartiet var oppe her og mener tydeligvis at ingenting som er vedtatt, kan gjøres om eller endres. Det skal jeg merke meg. Det er fint å huske på framover, når Fremskrittspartiet må akseptere alle vedtak som er gjort i denne salen. Og helt til slutt: Kristelig Folkeparti har nå påtatt seg et enormt ansvar for å sikre at det flertallet som i dag blir fastslått når det gjelder de to forslagene, faktisk blir stående i de neste tre årene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Det er et stort flertall på Stortinget som er for å beholde et fylkesnivå og for å styrke det. Men til det flertallet hører egentlig ikke Fremskrittspartiet og Høyre. De to partiene vil legge ned fylkeskommunen og har sagt at den reformen vi har behandlet, er et skritt på vegen. Spørsmålet mitt til Venstre er: Hva er grunnen til at Venstre ikke vil være sammen med de partiene som sier at de ønsker å beholde dette nivået, finne nye oppgaver, la være å fjerne regionalpolitiske virkemidler og oppgaver som tannhelse, kollektivtrafikk og videregående skole fra fylkesnivået? Hvorfor velger Venstre partnerskap med dem som ønsker å legge fylkeskommunen ned og sier at reformen er et skritt på den veien?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Et godt prinsipp når man skal organisere noe, bør være at man vet hva man skal bruke det til. Det som er problemet med denne reformen, er at her lager man en organisering først, uten at man vet hva man skal bruke det til. Men utgangspunktet og tilbudet fra regjeringen var jo at man skulle ta vekk de sentrale tjenestene som fylkeskommunen har. Tannhelse, t.o.m. kollektivtrafikk og videregående skole, som er kjernetjenesten i fylkeskommunene, skulle store kommuner kunne få overta. Og i tillegg har denne regjeringen halvert de regionalpolitiske virkemidlene som regioner kanskje kunne utført noe fornuftig arbeid med. Så sier representanten at nå skal vi gå i gang med tjenestetilbudet. Betyr det at vi kan være trygge på at disse kjerneoppgavene som fylkene i dag har, ikke lenger vil bli rørt?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Jeg setter pris på representanten Kjønaas Kjos’ ærlighet, for det er like greit at dette kommer fram, og vi vet det jo. Til og med på pressekonferansen da enigheten i vår ble presentert, sa både Høyres og Fremskrittspartiets talspersoner at de ønsket fylkesnivået nedlagt, og at dette var et skritt på veien. Å organisere offentlig sektor er viktig, og at vi gjør det på en hensiktsmessig og god måte. Det jeg kunne tenke meg å spørre representanten Kjønaas Kjos om, er: Er ikke representanten enig i at man helst bør vite hva det er man skal drive med, før man skal finne den riktige enheten å organisere det rundt? Hvis man skal drive med kollektivtrafikk f.eks., er det greit å vite hvor stort område man skal ha denne tjenesten i? Er representanten enig i det, at det er viktig med tjenester først og organisering og geografi etterpå?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Jeg vil gjerne ta opp det forslaget som SV står alene om.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Nå er jo Trøndelags-fylkene, der disse arealkonfliktene var, slått sammen, og det stemte SV for. Det virker som om representanten ikke har satt seg inn i den behandlingen som var her i Stortinget. I tillegg kan jeg opplyse om at SV fremmet forslag om at man skulle legge felles og forpliktende areal- og transportplanlegging for de nasjonale traseene inn på fylkesnivået. Jeg er helt enig i det, men logikken mangler fullstendig når det gjelder Oslo og Akershus. Det er der disse problemene virkelig er store, det er der de store klimagevinstene ved dette kan tas ut – men der har regjeringen ikke vågd å gjøre dette. SV har foreslått det, Høyre har stemt imot.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Nå slapp en vel katta ut av sekken – at Høyre egentlig ikke ønsker å ha dette på regionalt nivå eller på fylkesnivå i det hele tatt. SV er heller ikke fremmed for at man noen ganger trenger å ha en nasjonal arealplan eller en statlig plan for å få gjennom store prosjekter som nettopp skal fungere på dette viktige området. Det er i området der man har latt være å slå sammen Oslo og Akershus, dette kunne være det fornuftige i en slik sammenheng. Men man har altså valgt å ta med andre fylker i tillegg, der konfliktene i de store arealene av disse fylkene overhodet ikke er involvert i dette problemet. Så her tror jeg representanten må gå tilbake til sine egne forslag og se at man ikke løser det som man sier er et problem, med den geografiske inndelingen man har foreslått og fått gjennomført med tvang.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Dette viser en stor forvirring fra representantens side. Det må bety at målet til Høyre egentlig er at fylkeskommunene skal bort. Og så skal vi ha noen kjempekommuner – for de må jo være enormt svære hvis de skal kunne ivareta de oppgavene som representanten nå snakker om. Jeg vet også at regjeringen sjøl bruker statlig plan for noen områder. Det kan være nødvendig, nettopp fordi enheten ikke passer i alle sammenhenger. Jeg er litt overrasket hvis det er slik at Høyre nå sier at man aldri skal bruke statlig plan – det skal jeg merke meg – men det er ikke hensiktsmessig hvis man skal løse de store klima- og miljøutfordringene vi får framover.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Først vil jeg si til representanten Kjenseth at hvis han vil være med SV og endre på sykehusstrukturen og -reformen, er han hjertelig velkommen til det. Dette har ikke vært SVs hjertebarn, vi har tvert imot ønsket oss en helt annen modell. Så er det ikke sånn at Hedmark og Oppland har busselskap, de har to kollektivselskap som driver bussene. Alle bussene er private og tjenester kjøpes inn ved anbud. SV har nå foreslått at man skal ha bymiljøpakke både for Gjøvik, Lillehammer og Hamar, nettopp for å kunne ha et samarbeid om å utvikle kollektivtrafikken i dette området, som er det området i våre fylker der det kan ligge til rette for at man kan ta store deler av trafikken over til kollektivtrafikk. Dette er det fullt mulig å løse gjennom samarbeid. Men hvis vi hadde fått flere oppgaver inn i dette samarbeidet, hadde det kanskje også vært litt større entusiasme for sammenslåingen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Ja, det anser jeg det som. Jeg har, i motsetning til representanten, vært med på denne prosessen hele veien, og sittet og hørt på alle høringene som vi har hatt i Stortinget, og det er helt på det rene at de premissene som ble lagt for denne sammenslåingen, ikke er oppfylt. Da er det ikke grunnlag for å si at dette må gjøres nå. Men hvis regjeringspartiene ønsker å oppfylle de premissene, og dette blir en frivillig sammenslåing, skal ikke SV stemme imot det. Det med identitet forstår jeg, men da tror jeg også at en vestlending eller en sunnmøring kanskje må forstå at det er helt annerledes i andre deler av landet. Der jeg kommer fra, f.eks., kjenner jeg ingen som er hedmarking en gang, kanskje bortsett fra meg sjøl. Alle er østerdøler, glåmdøler eller hedmarkinger, og på andre sida av Mjøsa er de fra Valdres, fra Gudbrandsdalen eller fra Hadeland. Det er ingen felles identitet, og man skaper heller ikke en identitet ved å lage en stor enhet med færre oppgaver og færre ressurser. Da undergraver man hele nivået.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Hvis Kristelig Folkeparti ønsker flere oppgaver til fylkene, tror jeg dere har valgt dere feil samarbeidspartnere. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ønsker for det første å bevare dette fylkesnivået, flere av oss har også tatt til orde for reform, men da må det være innhold i det først. Så sier representanten at hele hensikten nå er å få oppgaver ut, men faktum er at det eneste regjeringen hittil har lagt på bordet, er oppgaver vekk fra fylkeskommunene. Tannhelse måtte vi slåss inn igjen, videregående skole har vi slåss inn igjen, kollektivtrafikken har vi slåss inn igjen, og de regionalpolitiske virkemidlene som disse regionene kan jobbe med, er halvert. Hvorfor har Kristelig Folkeparti tro på en partner som sier de ikke ønsker dette nivået?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Nå er det sånn at det er statsråden som har argumentert med at det skal være mer likhet mellom folketall og areal i disse fylkene. Det er ikke Stortinget eller noen av oss i opposisjonen som har argumentert med at det skulle være viktig. Så nevner statsråden at man også skal se på den statlige organiseringen regionalt. Det er bra. Et av vedtakene som nettopp er gjort, er regionalisering av Nav. Og hva har Nav gjort? Jo, de har organisert seg i Øst-Viken og Vest-Viken. Det er greit at hvis man hadde gjort det sånn med de fylkene, hadde man endt opp med tre. Men i dag har man altså to, man har Oslo inne i et fylke som heter Viken, og man har ikke løst noen av de felles areal- og transportoppgavene som man i utgangspunktet kunne tenke seg å ha gjort hvis man hadde våget å ta hele beslutningen på én gang. Jeg registrerer bare at regjeringen ikke har gjort det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Det er sjelden jeg er med på debatter som er så fulle av floskler som denne debatten. Vi blir invitert til å se framover. Ja, hva ser vi framover? Jo, vi ser to regjeringspartier som vil legge ned fylkeskommunen, og som aktivt har foreslått å fjerne oppgaver fra fylkeskommunene i dag. I vår var vi med på å slåss for at tannhelsetjenesten, som jo er en velfungerende tjeneste i fylkeskommunene, ikke skulle bli splittet opp på alle kommunene. Endog kollektivtrafikken – som kanskje kunne være et argument for at vi trenger større fylker, kanskje da også Oslo og Akershus sammen – skulle store kommuner få. NHO kom til komiteen, rev seg i håret og lurte på hva i all verden dette var: Skulle de nå sitte med anbud med enda flere enn det de sitter med nå, med alt det effektivitetstapet og det rotet som det ville medføre? Det er det det er. Venstre og Kristelig Folkeparti har nå lekt Kirsten Giftekniv for en tvangsreform der vi kan vente oss at det ikke kommer noen nye oppgaver. Jeg har hørt representanter være oppe her og snakke om Ringeriksbanen, om intercity, om nordområdesatsingen. Alle disse tingene fungerer jo i dag. Det står regjeringen fritt å legge oppgaver til fylkeskommunene, men det vil de ikke, de vil ta oppgavene fra dem. Det er det vi har fått forslag om her i Stortinget til nå. Jeg har vært for en regionreform – jeg kan røpe at jeg har vært det siden 1990-tallet, da jeg satt på fylkestinget, da vi hadde oppgaver, og da vi hadde tro på at Stortinget faktisk ville gi fylkeskommunene flere oppgaver. Da kunne vi laget store regioner som kunne hatt en betydning, men med de oppgavene som denne regjeringen ser ut til å synes at fylkeskommunene skal ha, er dette med skam å melde en meningsløs reform. Jeg tror ikke det er noen som sitter og venter på å skulle gjennomføre dette lokalt, i hvert fall ingen jeg kjenner. De sitter og gruer seg, for det har kostet mye penger, det kommer til å koste mye penger, og de har mindre penger å rå seg med nå enn de hadde før. Alle pengene de skulle kunne drive regional utvikling, videregående skole og kollektivtrafikk for, er mindre nå enn de var før. Så dette er en ganske trist dag, og det er trist at lokalpolitikere skal måtte kaste bort tid, krefter og penger på dette.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
Hvis vi skal se framover, så hadde det vært interessant om det hadde vært lagt noen oppgaver på bordet som fylkeskommunene skulle løse. Det har vi ikke sett. Regjeringen har tvert imot foreslått å fjerne oppgaver. Størrelsen blir dessverre et problem fordi det ikke er nye oppgaver, og fordi det blir noe stort som ingen har noe tilhørighet til – og da må de jo ha noe viktig å drive med sånn at folk i hvert fall kan skjønne at det foregår noe viktig der. Jeg har hatt veldig god kontakt med mange som har jobbet med denne reformen lokalt – og ja, de gjør det, fordi de vet at de blir tvunget. Det hviler nå et stort ansvar på det flertallet som vedtar denne fylkesreformen, for å legge både oppgaver og penger på bordet slik at den spådommen som jeg har, nemlig at det er et ønske fra regjeringen om å legge ned hele det regionale nivået, blir gjort til skamme. Da skal jeg rose regjeringen, hvis den gjør det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
President! SV vil også stemme imot.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-07:
President! Under debatten var det klart at Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti sto sammen.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Økningen i antallet asylsøkere over Storskog var et viktig bakteppe for de lovendringene som i dag blir permanente. De fleste ble omtalt som grunnløse, og ambisjonene for å returnere disse grunnløse asylsøkerne til Russland var store. Det ble satt opp et rikelig antall busser for å frakte dem tilbake. Statsråden har delvis besvart mitt spørsmål, men jeg er veldig nysgjerrig på hvor mange av dem som kom i 2015, som fikk opphold i Norge. Statsråden har svart at 900 ble sendt tilbake til Russland eller til andre land, men det betyr jo at rimelig mange fikk opphold, og at de dermed kanskje ikke var grunnløse.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Representanten Asphjell er fra Trøndelag, og der er det, så vidt jeg vet, et ordtak som sier at Trøndelag strekker seg fra Rindal til Bindal. Nå hadde representanten en god anledning til å få i hvert fall Bindal til Trøndelag, men det blir det ingenting av. Spørsmålet til representanten er da: Hvorfor er det så viktig at Bindal skal tilhøre Nordland?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Det har vært et langt år med mye motstand fra Senterpartiet og nå en siste krampetrekning for å markere at en er motstander av at vi gjør endringer i kommunestrukturen. Og den lille seieren blir at Leka kommune får fortsette. Hvis en ser på organisasjonskartet for Leka kommune, så er det vel omtrent bare rådmannen som har en hel stilling, mens f.eks. alle de som jobber med barn og unge, og de som er sårbare, er i 30–40-pst.-stillinger. Synes representanten Greni at det er en stor seier for de små og sårbare individene på Leka at en skal få fortsette med så marginale ressurser rundt seg?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Det er mange interessante spørsmål i denne debatten. Nå har vi på kort tid, etter at Stortinget trådte sammen igjen etter valget, hatt en del forslag hvor Senterpartiet er med på å danne flertall for en betydelig overstyring og øremerking. Det gjelder f.eks. hvorfor vi i Stortinget skal tvinge kommuner ved å bestemme at de skal ha én time fysisk aktivitet i skolen hver dag, eller f.eks. et antall lærere som skal være en norm i klasserommene. Hva trenger vi egentlig kommunene til, hvis det er så lett å gjøre jobben her fra Stortinget? Det er også et av de store spørsmålene som vi har, og som vi nok må diskutere mer framover. For å fordele ressursene i offentlig sektor så rettferdig som mulig trenger vi kanskje ikke å ta alle avgjørelser her i Stortinget på det.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Jeg hørte at representanten Andersen nevnte at i innlandet, Oppland og Hedmark, blir det ingen sammenslåinger, og at avstandene er så store at en står i fare for å måtte bruke helikopter i hjemmetjenesten. Representanten Andersen kjenner jo godt Odalen, og mellom Sagstua og Skarnes, altså mellom Nord-Odal og Sør-Odal, er det vel ca. 17 km mellom rådhusene, og det tar 16 minutter med bil. Så sykkel er vel mer sannsynlig enn at de skal opp i helikopter. Men spørsmålet er knyttet til at vi har 131 kommuner med færre enn 2 500 innbyggere i Norge, og ni av ti kommuner på den størrelsen har ikke en jurist. I mange sammenhenger er representanten Andersen opptatt av rettssikkerhet både for barn, for asylsøkere og for andre sårbare grupper. Hva er grunnen til at disse kommunene ikke prioriterer å ha en jurist?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
I Danmark har de vært gjennom en regionreform, og de valgte å ikke tillate interkommunalt samarbeid i den formen det var, som egentlig er sammenlignbart med Norge. De hadde et par hundretalls interkommunale samarbeid – i Norge har vi jo mange tusen. Den viktigste årsaken var at de folkevalgte i mange av disse tilfellene fraskriver seg det lokaldemokratiske ansvaret. De er valgt av folket, men overfører myndigheten i praksis til noen andre. Dette var de sosialistiske partiene i Danmark også for, mens dette tydeligvis ikke er veien å gå for SV i Norge, som tvert imot ønsker seg mer av å fraskrive seg ansvar for folkevalgte. I Norge ønsker SV å snakke mye om en type tillitsreform. Hvor er tillitsbristen her, egentlig, når politikerne ikke later til å ville ha noe ansvar?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Nei, det trekkes.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Jeg er veldig glad for at det blir debatt om dette forslaget, som jeg riktignok nettopp trakk. Men jeg tror det er en helt nødvendig debatt i fortsettelsen. Fylkesmennene har hatt en sentral rolle. De har god oversikt over situasjonen i fylkene. Men mange ordførere og innbyggere har vel følt at her har staten kommet litt for tett på. Dette er jo en diskusjon om at regionale politikere kan bidra til å få framforhandlet gode og fornuftige løsninger lokalt. Hva man skal legge i den potten, får vi jo diskutere framover. Men det er ikke til å stikke under stol at det har vært betydelig lokal beinkrok fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet der hvor også Arbeiderparti-ordførere og Senterparti-ordførere lokalt egentlig har ønsket seg gode lokale løsninger, men følt at partiet på både sentralt nivå og fylkesnivå ikke har bidratt til det. Dette vil være en mulighet for at de kan bidra sammen for å finne gode løsninger.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Jeg registrerrer at det bare var Venstre som støttet forslaget. Jeg vet ikke hvorfor Arbeiderpartiet ikke ville ønsket å støtte det forslaget, men jeg håper at det skaper diskusjon videre også i Arbeiderpartiet. Så jeg opplever jo ikke at det har vært noe press for å trekke forslaget. Snarere tvert imot opplever jeg at det har vært en oppfordring om at vi bør se på dette videre, og at neste korsvei er en kommuneøkonomiproposisjon eller andre saker vi skal behandle. Da får vi bedre tid til å se på hva som skal være mulige insentiver i en slik pakke, og så får vi se, både på størrelser og muligheter som ligger der. Men at det er behov, det registrerer jeg fra partikolleger av representanten Asphjell i bl.a. Nord-Gudbrandsdalen, i Valdres. Det er et stort ønske om å se på løsninger nå. Og i fylker som Oppland og Hedmark, hvor det ikke er en eneste sammenslutning, og hvor det stort sett er Arbeiderparti- og Senterparti-ordførere, frykter en nå at en blir sittende i baksetet og se på at en kommunereform går videre.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Norske lokalpolitikere gjør en veldig god jobb, men de gjør det innenfor et mandat og en myndighet. Å strukturere kommunekartet er det Stortinget som har fått myndighet til. Så det handler om hvordan vi disponerer de felles ressursene vi har – vi betaler alle skatt – og hvordan vi fordeler dem ut til et offentlig Norge, som skal fordele det innenfor sine rammeområder. Det er jo her at Venstre og Senterpartiet har ulik forståelse av hvordan vi skal fordele de ressursene, og der kommunene ikke har en myndighet til å bestemme hvor mange innbyggere det skal være i den enkelte kommune. De må gjerne si noe om hvordan en synes det skal være. Og det ser vi jo nå, at mange frivillig har funnet sammen i større enheter, enten geografisk eller med flere innbyggere. Som regel er det jo det. Så her får vi fortsette diskusjonen om hvem som skal ha myndighet til hva.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Representanten Greni bedriver mye fri tolkning av undertegnedes innlegg her. Jeg har ikke sagt at målet er å ha kommuner på 20 000 innbyggere som en standard. Vi har Oslo kommune, som er i ferd med å bli over 600 000, så her er det stor ulikhet i innbyggertall. Vi har 131 kommuner med færre enn 2 500 innbyggere, og det er jo ingen avstandsmessige grunner og ulempegrunner for mange av de kommunene. Noen av dem har store avstander eller f.eks. er øykommuner, som naturlig vil være små. Så vi vil ikke sette verken noen nedre eller noen øvre grense. Men det er en del å gå på med tanke på at mange kommuner, som min egen, Gjøvik kommune, er blitt pålagt å ta ut store effektiviseringsressurser – og ikke ha seks rådmenn, som de har i Valdres, med 18 000 innbyggere, mens vi i Gjøvik, med 30 000 innbyggere, bare har én. Det gjelder også skolesjefer, kommuneleger og andre. Vi må fordele ressursene bedre, og da er det noe å gå på.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Nå har jo inntektssystemet ført til at det nettopp har skjedd. Det førte også til at Oppland fikk 400 mill. kr mer totalt sett. Det kom ikke bare til Gjøvik og Lillehammer, men det førte jo til at noe av det presset som de to store kommunene i Oppland har hatt på seg for å effektivisere, har fått et annet utslag ved at de får løftet seg litt. For ut fra en gjennomsnittlig inntekt på 100 pst. ligger altså Gjøvik på 94 pst., mens mange av de små kommunene ligger på 110 og 120 pst. av inntektsmulighetene. Så til sentralisering. Det er jo tvert om – det er desentralisering Venstre holder på med. For vi må ta med den statlige sentraliseringen som har skjedd, bl.a. under den rød-grønne regjeringa, der SV satt, hvor en slo sammen Helse Sør og Helse Øst til «Helse Størst». Dette bidro til at vi kan ta Norge i større grad i bruk ved å ha bærekraftige enheter utover i Norge, og at ikke alt må hope seg opp i de store byene.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Gjennom denne behandlingen har Kristelig Folkeparti gitt Arbeiderpartiet noen gode gjennomslag med hensyn til frivillighetslinjen og til at en ikke skal bruke inntektssystemet til videre sammenslåing. Men når det kom til Forsand og Sandnes, som var viktig for Kristelig Folkeparti, ville ikke Arbeiderpartiet bidra fordi Arbeiderpartiet har ordføreren i Sandnes, og det ble viktigere. Er representanten Bransdal skuffet over at Arbeiderpartiet ikke vil gjengjelde noe?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Takk for spørsmålet. Nå har flere regjeringer og flere flertall over lang tid hatt som formål å gi flere oppgaver til fylkene. Den rød-grønne regjeringa hadde også ambisjoner om både færre fylker og flere oppgaver. En del veiadministrasjon ble lagt over til fylkene. Det var særlig ansvaret for riksveiene. Det var bra. Det er en god start. Så må vi videre. Nå har vi sagt, flertallet fra i juni, det også, at vi skal se på en del nye oppgaver. Så har vi et ekspertutvalg som nå er satt ned og som jobber og som skal levere rapport i februar. Tida er ikke inne nå for å si konkret hvilke oppgaver fylkene får, men at vi skal ha et mellomnivå som utgjør en større del av det offentlige BNP, og som dermed også har sterkere utviklingskraft, det er helt klart. Så får vi ta disse diskusjonene det neste året fram mot nye valg i de nye fylkene i 2019. Og så skal både nye oppgaver og nye folkevalgte være på plass i 2020.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Representanten Kjenseth har registrert over en 15 års tid i Oppland at Senterpartiet har vært med på å gå god for at Sykehuset Innlandet og Fagskolen Innlandet er blitt etablert. Nå har vi fått Høgskolen i Innlandet. Alle disse sammenføyningene i Hedmark og Oppland er det Senterpartiet og Arbeiderpartiet som har stått for. Hvorvidt representanten Knutsdatter Strand føler at det har hatt oppslutning blant Senterpartiets velgere, vet jeg ikke, men jeg har registrert at det har skjedd. Så registrerer jeg at Venstre ikke gjorde noe brakvalg i Oppland, men jeg tror kanskje ikke det var med begrunnelse i at vi er for å etablere det Innlandet som det tydeligvis er et flertall i Senterpartiet for. Og når Senterpartiet opplever at en har vunnet et valg på å etablere et felles storsykehus i en region som en sier er større enn Danmark, som har 16 sykehus, er jeg ikke så sikker på det er det som førte til brakvalget for Senterpartiet, heller.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Venstre var også med på å danne flertall for region- og forvaltningsreformen som den rød-grønne regjeringa gikk inn for i 2007. Det skulle bli en storstilt reform på vegne av fylkene, med færre fylker og masse oppgaver. Det var et iherdig forsøk, men det strandet, og vi sto tilbake med at oppgavene i hovedsak ble administrasjon av riksveiene, og så ble det forvaltning av noen kongekrabber, men det gjelder ikke akkurat i store deler av landet. Det er ikke noen motsetning mellom det å dra med seg Høyre og Fremskrittspartiet så lenge de aksepterer det, og også å ha med seg de rød-grønne på laget for å skape de oppgavene som det egentlig er et stort flertall for – et ønske om å ha mellomnivået i norsk offentlig forvaltning.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Jeg forstår at Senterpartiet synes det er best å stå stille, og at vi bruker mest mulig penger på en statisk administrasjon. Hvis representanten ser tilbake på den rød-grønne regjeringas forsøk på å gjennomføre en forvaltnings- og regionreform, så prøvde den seg på oppgavene, og deretter på strukturen. Så skjedde det egentlig ingenting med oppgavene, og dermed falt strukturen i fisk. Nå tar vi dette med strukturen og fylkesmennene først, for det var det som det strandet på da fylkesmennene sto her på plenen og demonstrerte mot en regionreform de ikke ville være med på. Nå har vi tatt fylkesmennene og organisert dem annerledes. Fylkene og strukturen er på plass, og vi er i gang med å fylle på med oppgavene. Det er jo en viss dynamikk i det. Beklager at vi ser framover.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Selv om både Venstre og Senterpartiet er motstandere av norsk medlemskap i EU, tror jeg det er lurt å se ut i Europa og se hvilken konkurransekraft regionene der bidrar med til næringslivet. Det er en utfordring for Norge at de bruker skattesystemet til å legge virkemidler inn i systemene sine, mens vi i Norge jobber med en sterk næringsnøytralitet. Det er det vi legger i å skape konkurransekraft. Det betyr ikke at vi skal øke konkurransekraften til Tynset. Dette skal vi fordele ut fra det som er naturgitte ressurser. Det er selvfølgelig muligheter også der. Heldigvis bygges det opp nye muligheter på Tynset, bl.a. knyttet til et digitalt helsearkiv, som Venstre fikk gjennomslag for skulle legges til Tynset, noe Senterpartiet aldri fikk til på åtte år. Når Østerdalen får ordnet seg og får et grønt datasenter i tillegg, øker også konkurransekraften i den regionen.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Det har vært forsøk på å lage ståhei rundt disse reverseringsforslagene. Det er mange representanter som er med på forslagene, og ute i de fylkene det angår, gjerne styrt av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, er det nå tilløp til brudd i forhandlinger, og en skal ha bedt statsråden om megling. Men en får liksom ikke helt folket med på laget. Det er ikke noe folkelig opprør mot å dele inn Norge på nytt. Så dette blir en filmanmeldelse som kanskje får terningkast 1 ut fra hva det gir av oppslutning. Er representanten Asphjell fornøyd med hva denne forestillingen vi nå har sett de siste månedene, bringer av energi inn i de nye fylkene?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Jeg har registrert at Trøndelag har vært tidlig ute og gått i forkant for å lede an i en ny inndeling av Norge, uten at de nødvendigvis har fått med seg så mange oppgaver i potten for å gå det løpet. Tilsvarende har også Hedmark og Oppland, styrt av Arbeiderpartiet over en 15 års tid, gått det samme løpet med tanke på å samordne ganske mange oppgaver og tjenester som en allerede har ansvar for. Det gjelder Teater Innlandet, Fagskolen Innlandet og mange andre aktører som en har sammenføyd og tillagt navnet Innlandet, som en nå diskuterer om er det riktige navnet på det. Så hva er det som skiller Trøndelag fra Innlandet? Er det tidspunktet? Er det oppgavene, eller er det rett og slett at en ikke får gjøre det på egen kjøl?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Det var vel nettopp statlig plan den rød-grønne regjeringa benyttet seg av da en sammenføyde Helse Sør og Helse Øst til Helse Sør-Øst – med 2,9 millioner innbyggere. Og vi snakker i dag om et fylke, Viken, som blir 1,2 millioner innbyggere. Med Helse Sør-Øst skapte den rød-grønne regjeringa, i håp om å løse en utfordring i hovedstaden, en mastodont og et byråkrati som vi i dag ser nærmest er på tur ut av landet med alle våre personopplysninger. Det er i hvert fall ikke noe nærhetsprinsipp som er skapt der. Jeg hadde en forestilling om at SV var et miljøparti. I henholdsvis Hedmark, hvor representanten Andersen er fra, og Oppland, der jeg er fra, har vi hvert vårt busselskap som kjører buss på hver sin side av Mjøsa, uten at vi greier å ta ut et nasjonalt tilskudd til å samordne dette, for bussene kjører aller mest mellom de tre mjøsbyene – de kjører på hver sin side av Mjøsa. Spørsmålet mitt til Andersen er: Hvorfor – i miljøets navn – skal vi ikke gjøre denne fornuftige sammenføyningen?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Noen framstiller det som at Venstre og Kristelig Folkeparti er i et skjebnefellesskap. Det deler jeg gjerne. Representanten var inne på debatten om høna og egget, om hva som kom først. Jeg tror det er viktig at det er både en høne og en hane i den kurven som skal føde noen nye oppgaver, som vi alle er opptatt av. Så har det vært litt diskusjon om mastodonten Viken, som ingen egentlig vil ha – og om avstanden fra Halden til Hallingskarvet. Men hvis vi flytter fokuset litt ned i Østfold, til Ytre Hvaler nasjonalpark, så møtes jo den av Hallingskarvet nasjonalpark i andre enden. Mellom dem ligger det to universiteter – i hvert fall neste år, når Høgskolen i Oslo og Akershus mest sannsynlig blir universitet. Det ligger fortsatt to høgskoler der, og tre av Norges største og mest moderne sykehus vil være i denne regionen. Men fortsatt er det nok noen utfordringer. Vil Kristelig Folkeparti være med og skape et yrkesuniversitet i denne regionen?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Representanten Jorodd Asphjell fra Arbeiderpartiet oppsummerte vel egentlig grunnen til at vi står her i dag, ganske presist. Sykehusreform, rusreform, barnevernsreform, psykiatrireform – alt forsvant ut av fylkene tidlig på 2000-tallet. Det var sikkert i erkjennelsen av det at Arbeiderpartiet sammen med sine rød-grønne kamerater gikk i gang med en regionreform i 2006. En ville erstatte de oppgavene med noen nye. Jeg hørte statsråden nevne nordområdene. Det synes jeg er en veldig interessant dimensjon ved diskusjonen vi har her i dag. Vi har nye utfordringer i nordområdene, for så vidt helt opp til Svalbard, som kanskje er det tolvte fylket, uten at det er vårt landområde. Vi har et veldig sterkt kultursamarbeid mot Russland. Vi har Nordkalotten, som er viktig. Et Interreg-samarbeid kan forløses i større grad. Hva tenker statsråden om det?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-07:
Som flere har vært inne på – vi har sagt det selv også fra Venstres side – har vi vært en pådriver sammen med Kristelig Folkeparti over de fire siste stortingsperiodene for å modernisere særlig staten. Staten er en av utfordringene her, og at den vokser litt villere enn vi skulle ønsket oss når det gjelder både antallet stillinger og statlige inndelinger og ulike organiseringer. I dataalderen burde det være mulig å samordne og harmonisere dette på en litt annen måte enn det digitale konglomeratet vi i dag holder på med. Det å prøve ut og gjøre forsøk når en er på vei mot en fornying, er også en viktig del av dette. Når har det skjedd forsøk i fylkeskommunal regi i Norge? Vi kan gå tilbake til f.eks. Bondevik II-regjeringa. Det var da vi hadde forsøket med enhetsfylke i Møre og Romsdal. Det var også da vi hadde det såkalte Fritt Fram-forsøket i Oppland, hvor Oppland fylke fikk overført de fleste utbetalingene fra ulike departementer i én pott og fordelte det videre til seks regioner i Oppland – ikke til 26 kommuner, men til seks regioner. Det var for første gang med et såkalt borgerlig flertall i Oppland, med en fylkesordfører fra Senterpartiet, at Fritt Fram-forsøket kom til. 15 år etterpå er Oppland fortsatt rigget med de seks regionene og den fordelingen. Det skapte en dynamikk og noe som kommer til å være en varig endring i Oppland. Sånn sett er jeg skuffet over at Arbeiderpartiet og de rød-grønne partiene ikke har bidratt til å gjøre strukturelle og gode forsøk for det mellomnivået for fylkene. Og etter at en prøvde seg på en regionreform, først etter å ha plukket ut alle store oppgaver knyttet til velferd, særlig innen sykehusene, en tok bort barnevernet, en tok bort rus og psykiatri fra fylkene, har en ikke greid å erstatte det med noen andre særlig vektige oppgaver, annet enn mer asfalt. Vi må videre for å modernisere og desentralisere staten. Det er derfor vi oppretter f.eks. regionsentertilskudd til nye kommuner, for å ha strukturer utover i Norge som kan møte det å ta i vare oppgaver, istedenfor å drenere de fleste unge hendene ut av Bygde-Norge for å sitte og jobbe med papirer i de store byene, når vi trenger dem i framtidas pleie- og omsorgsektor og i velferdssektoren ut over i hele landet.