Bernt Hågensen (Arbeiderpartiet), 1999-10-12:
Situasjonen innen verfts-, leverandør- og offshoreindustrien er i dag svært bekymringsfull. Aker Verdal er en hjørnestensbedrift, ikke bare for Verdal kommune, men også for de fleste innheradskommunene og for Nord-Trøndelag fylke. Denne hjørnestensbedriften kjemper i dag for livet. I løpet av seks måneder vil arbeidsstokken på Aker Verdal være redusert fra 1 070 til 715. I slutten av september fikk 350 ansatte oppsigelsesbrev i posten, og til årsskiftet skal ytterligere 250 permitteres. For hele landet fryktes et tap på mellom 25 000 og 30 000 arbeidsplasser i oljerelaterte næringer og verftsindustrien framover. Vi innser at leverandør- og offshoreindustrien må gjennom en omstilling. Det er ikke mulig å opprettholde de siste års rekordhøye investeringsnivå på norsk sokkel. I en slik omstilling må imidlertid omstillingstempoet tilpasses den enkelte bedrift og det enkelte lokalsamfunn, slik at de kan møte utfordringene med tro på at problemene kan løses. At Aker Verdal nå går til permitteringer og ikke oppsigelser skyldes at de tror på at det litt lenger fram i tid kommer oppdrag, og utfordringen blir derfor å holde på kompetansen, dvs. arbeidsstokken, inntil ordresituasjonen igjen tar seg opp. Ifølge Aker Verdal vil det skje i løpet av 12 – 18 måneder. I denne situasjonen må arbeidsmarkedsetaten bidra med ekstraordinære tiltak til ytterligere skolering av arbeidsstokken. De tiltaksmidlene som Regjeringen har foreslått i budsjettet, er ikke nok til å imøtekomme denne industriens behov. Derved bidrar Regjeringen til å skape usikkerhet for framtida hos de ansatte og usikkerhet i bedriftsledelsen fordi man ser at verdifull og helt nødvendig kompetanse forsvinner fra bedriftene. Resultatet blir dessuten stor frustrasjon i lokalsamfunnene. For meg ser det ut til at Regjeringen har en manglende styringsvilje og en manglende evne til å se og til å løse de problemene som denne industrien står overfor. Regjeringen kan gjøre noe for å få fortgang i dette og derved skape nytt håp for de mange tusen som nå føler at framtida er utrygg. For eksempel kan Regjeringen fremme følgende tiltak: 1. Stille krav til oljeselskapene om at det skal startes utbygging på de felter de har fått konsesjon for. Dagens oljepris gjør at mange av disse feltene nå er lønnsomme. De selskap som sitter på disse feltene, og som ikke er villige til å komme i gang nå, bør få klar beskjed om at de ved neste anbudsrunde stiller med et handikap. Det kan ikke lenger aksepteres at selskapene trenerer utbyggingen i påvente av enda bedre skattebetingelser enn det som nå eksisterer.2. Leverandørindustrien selv må gis mulighet til utbygging og utvinning av marginalfelt på norsk sokkel.3. Det må etableres betydelig flere plasser under arbeidsmarkedstiltakene, slik som Arbeiderpartiet har foreslått, og det må utarbeides en egen tiltakspakke for å holde på og utvikle kompetansen i disse næringene. Også det slik som Arbeiderpartiet har foreslått.4. Regjeringens foreslåtte bevilgning på 100 mill. kr til prosjektrettet teknologiutvikling i petroleumssektoren er gledelig, men beløpet bør økes ytterligere. På samme måte bør midler til utviklingskontrakter også økes. For Aker Verdal er det dessuten viktig at staten tar et betydelig ansvar i forhold til en utbygging av dypvannskai på industriområdet hvor Aker holder til. En slik satsing er helt nødvendig for den totale industriutvikling som skal og må komme i denne regionen. Den må også ses i lys av at Norske Skog har planer om bygging av et kraftvarmeverk på Skogn, en satsing som Regjeringen dessverre ikke har den nødvendige forståelse for. Jeg håper at Regjeringen nå i sitt videre arbeid er villig til å komme Arbeiderpartiet i møte på de punkter som jeg her har berørt, og det bør da fortrinnsvis skje gjennom et samarbeid om neste års statsbudsjett. På den måten vil Arbeiderpartiet sammen med Regjeringen bidra til at industrisysselsettingen blir opprettholdt på et høyest mulig nivå. Derved bidrar vi sammen til å ta et ansvar for tryggheten for enkeltmennesker og for en sikring av helt sentrale forutsetninger for at lokalsamfunn skal kunne eksistere og fungere, nemlig at det finnes trygge og lønnsomme arbeidsplasser.