Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2001-11-27:
Det er begrenset hvor store endringer man kan få til i løpet av en uke, sa Per-Kristian Foss da han la fram regjeringen Bondeviks budsjettforslag. Etter å ha sett dette budsjettet priser i alle fall jeg meg lykkelig for at Bondevik II-regjeringen ikke hadde flere dager til disposisjon. For grovt regnet er det vel bare Aksjesparerforeningen som har grunn til å glede seg over dette budsjettet. I Hedmark har vi i alle fall ingen grunn til å ta bølgen. Bondeviks og Høyres forslag til kutt i Statens nærings- og distriktsutviklingsfond, SND, vil få dramatiske konsekvenser for næringslivet i Hedmark. Innlandet har få kapitaleiere som er villige til å ta risiko ved å investere i næringslivet i Hedmark. Det er altså Kristelig Folkeparti og Høyre som ønsker å redusere når det gjelder nyskaping og bedriftsutvikling i distriktene. Det er trist. Like håpløst er det når denne regjeringen også hadde planer om å fjerne tilskudd til drivstoff for bussruter. Det ville ha medført at ekspressbusser måtte redusere rutetilbudet eller legge ned. Mange ekspressbusser fjerner nå også rabattordninger for pensjonister og studenter. Jeg kan som eksempel nevne at Trysilekspressen hadde måttet halvere sitt rutetilbud dersom Bondevik-regjeringen hadde fått vedtatt sitt budsjettforslag. At Bondevik-regjeringen også kutter i penger til landbruket før det er innledet forhandlinger, må vel tolkes som et rent diktat til hele næringen. Jeg er stolt over at regjeringen Stoltenberg fant rom for en skikkelig økning på kulturbudsjettet. Gode kulturtilbud er god distriktspolitikk. Et levende kulturmiljø skaper trivsel og tilhørighet i Bygde-Norge, men det er samtidig viktig å understreke at kultur har en verdi i seg selv. Den utfordrer oss, den utvikler oss, den underholder oss, den gir oss noe å leve for, og den gir oss tid til ettertanke. Det er derfor viktig at vi nå legger til rette for at både profesjonelle og amatører får gode vilkår. Det som er trist, men som egentlig ikke er noen overraskelse, er at Bondevik II-regjeringen kutter i pressestøtten. Nordmenn er et avislesende folk, og nettopp nordmenns interesse for sin lokalavis og lokale nyheter er unik. Med Regjeringens opplegg går det mot avisdød for nr. 2-aviser, noe som svekker mangfoldet i den norske avisfloraen. Arbeid for alle er fortsatt et hovedmål for Arbeiderpartiet. Og da mener vi alle. Arbeiderpartiet mener det er viktig at folk som har stått på i mange år i arbeidslivet, mange i tungt arbeid, kan gå av med avtalefestet pensjon og æren i behold. De aller fleste har en restarbeidsevne som samfunnet trenger, og som kan gi den enkelte verdighet og en følelse av å være til nytte. Regjeringen Bondevik I endret muligheten for å kombinere arbeid og trygd fra 1G til 4 000 kr. Samfunnet har behov for den kompetanse og livserfaring som eldre arbeidstakere har, ikke minst i politikken. Derfor bør vi stimulere folk til å delta i lokalpolitikk og i samfunnsnyttig arbeid uten at de blir straffet økonomisk. Derfor vil jeg be regjeringen Bondevik II om å komme tilbake til Stortinget med forslag om at avtalefestet pensjon kan kombineres med mulighet for arbeidsinntekt inntil 1G. For å oppsummere: Med Bondevik II-regjeringens budsjettopplegg for 2002, herunder kulturbudsjettet, må jeg si at Kristelig Folkeparti nå har begravd sin distriktsprofil en gang for alle. Og jeg er ikke så sikker på at det er nok å be til høyere makter for å få gjenopprettet tilliten hos distriktene.