Nikolai Astrup (Høyre), 2015-02-03:
Det er bra at representanten Aasland er opptatt av forvaltningsplaner. Det er et viktig verktøy, som flere har vært inne på. Samtidig stusser jeg litt over at man forsøker å gjøre en kobling mellom at en faglig oppdatering for Norskehavet er forsinket – det vil vel ikke være første gang at noe er forsinket i Norge, selv i verdens rikeste land skjer det – og en definisjon av en iskant i et helt annet hav. Det ene spørsmålet handler om Norskehavet, og det andre handler tross alt om Barentshavet. Representanten Aukrust var opptatt av hva som var fakta. Det er selvsagt også vi, og nettopp derfor var det så viktig å få ny, oppdatert faktakunnskap om hvor iskanten nå går. Det var ikke minst viktig fordi Stortinget jo hadde fattet et vedtak om at man på den ene side ikke skulle ha petroleumsaktivitet ved iskanten. På den annen side skulle ikke dette være til hinder for at man kunne åpne hele Barentshavet sørøst for petroleumsvirksomhet. Så er det slik – man får si dessverre – at iskanten har trukket seg nordover som følge av klimaendringer. Det har ikke vært is i Barentshavet sørøst de siste ti årene i det hele tatt. Når man da tar høyde for det faktum at iskanten har trukket seg tilbake, ved å legge til grunn oppdaterte iskart, er vi altså kommet i den lykkelige situasjon at Stortinget ikke lenger motsier seg selv. Med de oppdaterte isdataene er det ikke sjanse for is i Barentshavet sørøst, slik Polarinstituttet har lagt det frem. Vi er selvsagt opptatt av at det skal være gode faglige prosesser som ligger til grunn for forvaltningsplanene, at det faglige grunnlaget skal være sterkt. Det vil det jo også være, og det vil bygge på akkurat de samme prosedyrer og prosesser som har ligget til grunn for tidligere forvaltningsplaner, når man i 2020 skal komme med en helhetlig, oppdatert forvaltningsplan for området Barentshavet–Lofoten. Det er viktig å understreke at det er svært strenge krav og restriksjoner som pålegges petroleumsnæringen når det nå åpnes for petroleumsvirksomhet i disse områdene – dvs. Stortinget har jo allerede åpnet for det, men regjeringen har samtidig sørget for at boretidsbegrensninger vil gjelde for hele Barentshavet. Det er en skjerping av kravene som vil gjøre at det ikke vil være mulig å bore på tider av året da det er fare for at det kan være is, og det vil fortsatt være slik at 50 km fra den fysiske iskanten vil det ikke være mulig å drive petroleumsvirksomhet. Og trekker isen sørover – noe som ikke har skjedd de ti siste årene – vil de som driver borevirksomhet, måtte avslutte sine operasjoner og trekke seg sørover. Det skal være svært trygge rammer rundt enhver form for petroleumsaktivitet i dette området, og jeg mener at det kanskje er på sin plass at Arbeiderpartiet nå avklarer om de fortsatt er enig med seg selv – om de fortsatt mener at det er slik at 23. konsesjonsrunde skal ligge fast innenfor de rammene Stortinget har fastsatt, om de fortsatt er enig i at den definisjonen som deres egen regjering la til grunn da forvaltningsplanen ble utarbeidet, skal ligge til grunn også i fortsettelsen, eller om de mener at Stortinget skal vedta en helt annen definisjon av iskanten. Det vil i så fall være helt ny politikk. Det er ikke så mange partier som bidrar til å skape usikkerhet om disse tingene nå, men jeg vil kanskje si at Arbeiderpartiet er ett av dem, og det kunne være en fordel om interpellanten benyttet anledningen til å avklare om Arbeiderpartiet mener at de faglige definisjonene som den rød-grønne regjeringen satte sin lit til, skal gjelde også i denne perioden, eller om de mener at det faglige grunnlaget ikke var godt nok. Det vil i så fall være interessant informasjon.