Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Kunnskap, innovasjon, teknologi, forskning og utvikling er noe vi alltid har vært gode til å utnytte i Norge. Ja, det har faktisk vært helt avgjørende for at vi har fått den velferden og den velstanden vi har i dag. I et land som har blant verdens høyeste kostnader og lønninger, er det helt avgjørende at denne utviklingen fortsetter, og at vi blir enda bedre enn hva vi er i dag. Så lenge vi er dyrest, men best, skal det nok gå bra også framover. Men da er noen av de signalene vi får og har fått både fra tester, undersøkelser og også fra ansatte og elever i utdanningssektoren, faretruende. Det er faktisk, som kunnskapsministeren sa forrige uke, slik at vi har et realfagsproblem i Norge, både i grunnutdanningen og oppover i systemet. Både Fremskrittspartiet og Høyre gikk til valg på store ambisjoner for Norge. Et av de punktene som skilte seg særlig ut, var satsingen på kunnskapssamfunnet. Der Arbeiderpartiet og de andre sosialistiske partiene virket å være litt satt og fornøyd, hadde vi større ambisjoner for å realisere kunnskapssamfunnet. Det har vi fortsatt, og dette budsjettet er en god start på akkurat det. PISA-resultatene kom forrige uke. Det var ikke spesielt lystig lesing. Mange av de landene som gjør det bedre enn oss, er fra Asia. Men det er ikke så farlig, sier noen rød-grønne politikere og ulike interesseorganisasjoner. Det er uansett vanskelig å eksportere utdanningssystemer, sies det. Jeg er litt mer bekymret enn dem. Det er helt riktig at det er vanskelig å eksportere systemer fra et land til et annet. Noe som funker i et land, funker ikke nødvendigvis i et annet land. Men det er nå engang slik at Norge har en av de sterkest internasjonalt orienterte økonomiene i hele verden. Hva betyr det? Jo, det betyr at vi konkurrerer med hele verden, også Øst-Asia. Alt vi eksporterer, må være bedre enn det de asiatiske landene produserer, siden vi ikke kan være billigere. Det som er særlig bekymringsfullt, er at veldig få klarer å løse de aller vanskeligste oppgavene i matematikk. Dette problemet forplanter seg videre i utdanningssystemet. Vi vet at nærmere halvparten av dem som starter på ingeniørutdanningen, faller fra, og vi vet også at mangelen på teknologer har økt kraftig. I 2005 manglet vi 5 000 teknologer, i dag mangler vi et sted mellom 16 000 og 18 000. Universitetene og høyskolene er mer internasjonalt orientert enn det barne- og ungdomsskoler og videregående skoler er. Og hva er det UH-sektoren sier er problemet? Jo, de studentene som kommer inn, har for dårlig og for lite kunnskap i realfag, særlig i matematikk. Det er alvorlig, og det er blant hovedgrunnene til at vi nå satser stort på akkurat det. Det er som sagt vanskelig å eksportere utdanningssystemer – det er greit. Men det handler nok også litt om kultur. Hva gjør andre land for å stimulere også de aller, aller beste? Komiteen skal heldigvis om ikke så altfor lenge på tur til Singapore. Kanskje vi får sett noe av det der. Det handler nok om langt mer enn å bevilge penger over statsbudsjettet. Regjeringen satser på høyere utdanning. Faktisk har det aldri vært satset mer på høyere utdanning enn hva det gjøres akkurat nå. Det er mange grunner til at vi gjør det, men det viktigste er selvsagt at vi skal være best mulig rustet for framtiden og den konkurransesituasjonen vi er i i dag og kommer til å være i i lang tid. La meg ta et eksempel – mulig det er lite, men det viser en retning: Regjeringen foreslår å gi 50 mill. kr til modernisering av utstyrsparken i ingeniørutdanningene i 2014. Regjeringen tar på alvor ett av de viktigste rådene fra NOKUTs evaluering av utdanningen. Skal vi få de kloke hodene til å bli enda klokere, kreves det god tilgang til funksjonelle laboratorier og gode verksteder. Rundt hundre stipendiatstillinger, økt kapasitet i UH-sektoren for at flere lærere kan ta etter- og videreutdanning, bedre og mer støtte til studenter i utlandet og et styrket NOKUT er andre gode og viktige eksempler. I forhold til regjeringen Stoltenbergs budsjett er kunnskap, skole og utdanning en av de klare vinnerne i vårt tillegg. At de rød-grønne partiene nå kommer springende etter på forslag etter forslag, tar jeg som en stor tillitserklæring til denne regjeringen og særlig denne regjeringens kunnskapspolitikk. Det er heldigvis flere som også har den tilliten: Hilde Wibe i Abelia uttaler: «Vi har lett med lys og lykte etter noe negativt, men vi har sjelden sett en så tydelig dreining i riktig retning mot mer kunnskap, forskning og innovasjon». Jeg skulle gjerne ha prøvd å si det bedre selv, men det klarer jeg ikke.