trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-02-14:
Regjeringa ønsker å gjennomføre et distriktspolitisk krafttak for å opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret og legge grunnlag for verdiskaping i hele landet. I et land med spredt bosetting og store avstander må vi ha vilje og evne til å føre en politikk som vil noe mer enn å styre kun gjennom rammevilkår og ellers la markedet råde. For meg er det viktig å ha en helhetlig politikk for utnyttelse av både landbrukseiendommer og boliger, og vi må ta i bruk forskjellige virkemidler for å sikre levende bygder rundt om i hele landet. Boplikt – og da både personlig boplikt på landbrukseiendom og «upersonlig» boplikt på boligeiendommer i de kommunene som mener det er behov for slike bestemmelser – er ett av virkemidlene vi har i dag. Tas boplikten bort, legges forholdene til rette for at slike eiendommer blir brukt til fritidseiendommer. Det er vi ikke tjent med. Jeg mener med andre ord at det er mange gode grunner til at vi i Norge skal legge opp til å ha boplikt også videre. Så er jeg selvsagt klar over at EU-domstolen i en avgjørelse om personlig boplikt på landbrukseiendom gir uttrykk for at boplikten slik den er utformet i Danmark, bl.a. bør vurderes i lys av menneskerettighetene, som representanten her tar opp. Som jeg også informerte Stortinget om i spørretimen i forrige uke, er det grunn til å gå grundig og skikkelig gjennom dommen. Jeg vil deretter komme tilbake med mer informasjon til Stortinget om hva som konkret ligger i denne domsavsigelsen.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-02-14:
Nei, jeg synes generelt professor Normann Aanesland har relativt få gode poenger i det han her framfører av resonnementer. Det er et synspunkt som vedkommende professor har hatt i mange tiår, og som er relativt uavhengig av den dommen som har kommet nå. Vi skal gå gjennom det som har skjedd i EF-domstolen, på en skikkelig måte, og vurdere det som ligger der, i forhold til den norske boplikten, og etter det komme med vår vurdering av det. Men det er et faktum at den norske boplikten er annerledes enn den danske som har blitt vurdert i EF-domstolen. Den danske har åpenbart en del sider ved seg som er annerledes og må kunne sies å være mer restriktiv enn den norske. Så det er ingen automatikk i at de vurderingene som er gjort rundt den danske, automatisk gjelder for den norske. Men dette skal vi gå skikkelig og grundig inn i, og vil selvsagt komme tilbake med en vurdering av det.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-02-14:
Det er mulig jeg ikke uttrykte meg klart nok i mitt forrige svar. Jeg mener jeg sa ganske tydelig at vi skulle gå gjennom dette, og det gjelder de henvisningene som representanten her viser til. Det er et arbeid som vi nå er i gang med, og der vi skal foreta vurderinger i etterkant, når vi har fått en juridisk vurdering av det som har skjedd. Det har jeg uttrykt, og det står jeg selvsagt fortsatt ved. Det arbeidet skal vi gjøre. Det betyr ikke at jeg ikke mener at boplikten i Norge har hatt en helt vesentlig funksjon med hensyn til å sørge for at det er lys i husene ute på landsbygda, også når det ikke er sommerferie, påskeferie eller vinterferie. Det er en helt nødvendig del av norsk landbruks- og distriktspolitikk. Vi tvinger ingen til å bo noen som helst plass, men vi sier at når folk velger å overta et gårdsbruk, ligger det også noen forpliktelser overfor storsamfunnet i den forbindelse, nemlig at man faktisk ønsker å bosette seg der, og også primært ønsker å bruke gården som utgangspunkt for næringsutvikling i det bygdesamfunnet man er en del av.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-02-14:
Jeg har følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Flere kommuner på Sørlandet har innført og praktiserer boplikt. En form for boplikt er for landbrukseiendommer og en annen form er boplikt i enkelte byer som for eksempel Lillesand der man nå vil skjerpe bopliktkontrollen. Boplikt er omstridt og fungerer som oftest dårlig som virkemiddel til å opprettholde bosettingen både i landbruket og i byene. Mener statsråden det er i tråd med folkeretten å tvinge folk til å bosette seg på eiendommer man selv eier, eller ser statsråden et behov for å endre de norske bopliktreglene?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-02-14:
Jeg takker for svaret. Jeg tror jeg skal henvise til professor Normann Aanesland. I Nationen nylig heter det: «Professor Normann Aanesland oppfordrer alle med boplikt til å gi blaffen og bosette seg der de vil. – Staten tør ikke ta sakene til retten uansett, lover han.Som Nationen meldte i går, vil landbruksminister Terje Riis-Johansen slåss med nebb og klør for å beholde boplikten, selv om EU-domstolen nylig fastslo at den strider mot menneskerettighetene og den frie flyten av kapital. Regjeringen frykter at ordningen skal bli kjent ulovlig.» Ser ikke landbruks- og matministeren at professor Aanesland har noen vesentlige poeng i det han sier her, at staten ikke tør ta dette til rettsapparatet uansett?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-02-14:
Jeg takker for svaret. For å si det slik: EF-dommen fra Danmark sier klart at artikkel 56 i EU-traktaten om fri kapitalbevegelse er til hinder for den nasjonale lovgivningen på dette feltet. Samtidig er boplikten i strid med artikkel 43 om fri etableringsrett, den er i strid med artikkel 13 i FNs menneskerettighetserklæringer om at enhver har rett til fritt å bosette seg innenfor en stats grenser, og den synes å være i strid med FNs artikkel 17 om at enhver har rett til å eie eiendom uten at man vilkårlig kan bli fratatt sin eiendom. Da må mitt spørsmål bli: Er internasjonal rett – FN-rett og EU-rett – helt uvesentlig, slik statsråden ser det, i forhold til det gjeldende norske bopliktregimet?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-02-14:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Storefoss småkraftverk i Tovdalselva pålegges krav om konsesjonsplikt selv om det synes åpenbart at verneverdiene ikke blir svekket, og at den allmenne ferdsel ikke berøres negativt av en utbygging. Rapport nr. 134 fra LFI, Unifob, Universitetet i Bergen konkluderer med at det biologiske mangfoldet ikke påvirkes negativt av en utbygging. På utbyggingsstedet er det allerede gjort store tekniske inngrep i form av utsprengninger i elveløpet, vei, jernbanetrasé og kraftlinjer. Ser statsråden det urimelige i avgjørelsen?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-02-14:
Dette må være en trist sak for Senterpartiet. I gårsdagens Agderposten kunne vi lese at «Vernet elv tvinger familie til å flytte». Avslaget når det gjelder bygging av dette småkraftverket river altså bort det framtidige livsgrunnlaget på gården Gauslå i Birkenes. Gårdeieren ser seg tvunget til å ta med seg kone og tre barn og flytte fra gården for godt fordi næringsgrunnlaget er fjernet. Er dette virkelig en distriktspolitikk som Senterpartiet kan være bekjent av? Jeg vil også spørre: Kan statsråden i det minste vurdere å se på denne saken en gang til, når han ser hvilke uheldige konsekvenser dette avslaget har både for en familie og for et bygdesamfunn? Jeg er dessuten veldig godt kjent i distriktet og vet – jeg mener i hvert fall – at avslaget er gitt på feil grunnlag.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-02-14:
Jeg takker for svaret. Jeg kjenner denne saken veldig godt. Jeg har fulgt den i seks–syv år og mener at jeg kjenner alle realiteter i saken. Min klare konklusjon er at begrunnelsen for avslaget her ikke holder mål faglig sett på noen som helst måte. Denne utbyggingen skader verken allmenninteresser eller det biologiske mangfold, og den svekker heller ikke verneverdien i Tovdalsvassdraget, slik jeg kan vurdere det. Når det gjelder selve utbyggingsstedet, er det som nevnt allerede gjort store tekniske inngrep. Det er sprengt 5 meter ned i elva, og det er mye som tyder på at det ikke er noe sted som ikke er berørt av mennesker. Jeg er av den krystallklare oppfatning at avslaget overfor Storefoss småkraftverk er blitt fattet på helt feil grunnlag, og jeg ber derfor nok en gang statsråden sørge for at denne saken eventuelt kan bli vurdert på nytt.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-02-14:
Det omsøkte Storefoss kraftverk ligger i øvre del av Tovdalselva, som er vernet i vernplan for vassdrag. NVE kom til at tiltaket var konsesjonspliktig. Grunneieren påklaget dette vedtaket til departementet. For å kunne ta standpunkt til spørsmålet om konsesjonsplikt har departementet sett på om utbyggingen kan være til nevneverdig skade eller ulempe for noen allmenne interesser i vassdraget. Jeg skylder å gjøre oppmerksom på at reglene om kraftutbygging i vernede vassdrag er det Stortinget som har fastsatt gjennom lov og i vedtakene om vern av vassdrag, senest våren 2005. Etter vannressursloven skal det legges vesentlig vekt på hensynet til verneverdiene når det treffes avgjørelser som gjelder et vernet vassdrag. Jeg vil også ha nevnt at lovens forarbeider forutsetter at terskelen for hva som berører allmenne interesser, bør ligge lavere i vernede vassdrag enn i andre vassdrag. Med en slukeevne på 21 m3/s vil vannføringen i elva bli betydelig redusert med en utbygging av Storefoss. Et så betydelig vannuttak er ikke forenlig med vassdragets vernestatus, og vil kunne skade allmenne interesser knyttet til biologiske og hydrologiske forhold og etterlate et inntrykk av vassdraget som betydelig preget av inngrep til kraftproduksjon. Jeg vil også nevne at jernbanelinje og kraftledninger nær vassdraget ikke berører den aktuelle vassdragsdelen direkte. I brev av 12. januar i år kom departementet til at tiltaket kan medføre nevneverdig skade for allmenne interesser. Tiltaket er derfor konsesjonspliktig. Stortinget har åpnet for konsesjonsbehandling av kraftverk med en installert effekt på inntil 1 MW i vernede vassdrag. Tiltakshaver kan derfor søke om konsesjon innenfor denne rammen. Søknad om konsesjon til et kraftverk med installert effekt på ca. 3 MW, som lå til grunn for konsesjonspliktvurderingen, ville derimot være i strid med det regelverket Stortinget fastsatte for kraftutbygging i vernede vassdrag våren 2005.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-02-14:
Jeg har overhodet ikke noe problem med å slutte meg til representantens vurderinger av at det er trist at denne saken eventuelt skal få et slikt utfall som det som er beskrevet nå. Imidlertid må jeg forholde meg til de beslutninger som Stortinget gjør når det gjelder vernede vassdrag, og jeg må også forholde meg til de beslutninger og rammer som Stortinget legger for hvordan utbygging i vernede vassdrag skal foregå. Etter min beste vurdering og ut fra det grunnlaget jeg har hatt for å vurdere denne saken, er dette tiltaket konsesjonspliktig.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-02-14:
Jeg skal selvsagt ta med meg det argumentet som nå er framført, at dette kan være fattet på helt feil grunnlag. Jeg har overhodet ikke holdepunkter for å tro at det er tilfellet. Denne saken er grundig vurdert. Og som sagt: Det er også mulig for grunneier og tiltakshaver å søke om konsesjon innenfor en ramme på 1 MW, som er fastsatt av Stortinget. Det er selvsagt en begrenset utbygging i forhold til det tiltakshaver har tenkt seg, men det er altså den grensen som er satt av Stortinget når det gjelder konsesjonspliktige tiltak. Jeg har selvsagt stor respekt for at representanten er lokalkjent i området og har sett på denne saken over lang tid. Jeg tar altså argumentet med meg og vil se på saken ytterligere en gang, men jeg vil ikke gi noen forhåpninger om et annet utfall.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-11-14:
Jeg har på vegne av representantene Gunnar Gundersen, Elisabeth Aspaker, Kari Lise Holmberg, Øyvind Halleraker og meg selv gleden av å framsette forslag om etablering av teknologigymnas.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-14:
På vegne av stortingsrepresentant Lars Sponheim og meg selv vil jeg fremme forslag om betinget fritak for arveavgift ved arv av familieeiendommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-14:
Norge trenger mer arbeidskraft. Vi vet at sykehusene våre, eldreomsorgen og skolen trenger mer arbeidskraft. Vi vet også at bedriftene våre har behov for mer arbeidskraft. Det er nå langt flere ledige stillinger enn det er arbeidsledige. Selvsagt er det svært gledelig at arbeidsledigheten nå er kommet ned på et så lavt nivå som den har. Spørsmålet er: Hva gjør vi for å få mer arbeidskraft? Noe av det vi kan gjøre, er å motivere dem som allerede er i arbeid, til å stå noe lenger i arbeid. I dag er problemet at mange skyves ut av arbeidsmarkedet allerede når de er i begynnelsen av 60-årene. Vi har en del som nærmer seg pensjonsalder, eller som faktisk har blitt pensjonister, 67–70-åringer, som har lyst til å fortsette å arbeide. Men så er vi i den underlige situasjonen at eldre arbeidstakere, som sitter med en utrolig kompetanse, blir straffet hvis de fortsetter å stå i arbeid. Jeg har lyst til å gi statsministeren en kompliment for noe han sa på Norsk Pensjonistforbunds årsmøte 5. juni. Da sa statsministeren: «Avkorting skal vi fjerne. Avkortning er en uting. Den skal bort, og den skal bort så fort som mulig.» Det statsministeren her snakket om, er den avkortingen i pensjon som 67–70-åringer får hvis de står i arbeid. Det statsministeren har valgt å gjøre i statsbudsjettet for 2008, er å fjerne avkortingen i pensjon for 67-åringene, mens han har beholdt avkortingen for dem som er 68 og 69 år. Dette oppleves som grovt urettferdig for mange av de 68- og 69-åringene som har lyst til å fortsette i arbeid. Er det slik at denne avkortingen i pensjon er en uting bare for 67-åringene? Er statsministeren enig i at det også er en straff for 68- og 69-åringene som ønsker å stå i arbeid?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-14:
Jeg er enig i at vi må gjøre det mer lønnsomt å stå i arbeid også for dem som er mellom 62 og 67 år. Derfor foreslår også Høyre en skattelette på 6 000 kr for dem mellom 62 og 67 år som velger å stå i arbeid. Vi mener det er viktig å motivere eldre arbeidstakere til å stå i jobb. Én måte å gjøre det på, er å belønne dem som velger å stå i jobb. Jeg tror statsministeren ville stått seg på ikke å snakke så uklart som han åpenbart bevisst valgte å gjøre på årsmøtet til Norsk Pensjonistforbund. For det har ikke vært noen tvil i etterkant om hvilket budskap statsministeren hadde på det landsmøtet, nemlig at avkorting i pensjon for 67–70-åringer var en uting, og at den skulle fjernes så fort som mulig. La meg vende tilbake til kjernespørsmålet: Hvorfor velger Regjeringen bare å fjerne avkortingen for 67-åringene, mens man straffer de 68- og 69-åringene som velger å stå i jobb? Det er faktisk ganske mange av dem, og vi har behov for kompetansen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
På vegne av representantene Per Sandberg, Bård Hoksrud og meg selv har jeg fornøyelsen av å sette frem forslag om opprettelse av et statlig veiselskap som skal legge forholdene til rette for hurtig utbygging av et effektivt, sikkert og miljøvennlig veinett basert på statlig finansiering.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Personvernet er under sterkt angrep. Mens Personvernkommisjonen muligens arbeider, svekkes faktisk personvernet hver eneste dag. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvor mye av personvernet for norske borgere vil statsministeren la EU fjerne, gjennom en reservasjonsløs EØS-tilpasning? For fra den kanten står angrepene i kø: overvåking av flypassasjerer, opplysninger om kredittkort, reisefølge, telefonnumre og e-postadresser ved innreise til EU. Sikkerhetssjekk med skannere har vært nevnt. Det er en del av et felleseuropeisk opplegg, en grov invadering av den private sfære. Satellittsporing av biler, såkalt eCall, har Norge allerede skrevet intensjonsavtale om å innføre fra 2010, uten å spørre Stortinget. Det siste vi har sett – det var vel i går – er at alle borgere over seks år må avgi fingeravtrykk i pass. Hvor mye personvern skal EU få fjerne i Norge?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
Jeg har følgende spørsmål til statsministeren: I de siste dagene har vi fått alarmerende reportasjer i Dagsrevyen om forholdene for eldre mennesker ved norske omsorgsinstitusjoner. Gamle mennesker får ikke sove om natten fordi de må dele rom med urolige medpasienter på sykehjem, og terskelen for å få sykehjemsplass er svært høy mange steder. Vi så i går Jenny, som er plassert på et trimrom fordi det til tross for at det er ledige rom på sykehjemmet, ikke er nok folk. Forstå det den som vil! Hvis dette hadde vært enkelthistorier, kunne de vært løst lokalt, og det hadde ikke vært noe å ta opp i landets nasjonalforsamling. Men Statens helsetilsyn har ved flere anledninger pekt på at det er svikt på viktige punkter når det gjelder kvalitet og kapasitet i eldreomsorgen. Fylkeslegen i Oslo og Akershus har sågar kalt eldreomsorgen for et risikoområde. Dette viser at det er behov for en tverrpolitisk forpliktende eldreplan der framdrift og økonomi inngår. Vi må i Stortinget etter Kristelig Folkepartis mening bli enige om en eldreplan for årene framover som får et fokus på både innhold og kvalitet, nok plasser, enerom til alle. Konkret er det behov for 20 000 flere tilrettelagte plasser for demente. Det er behov for nybygging og modernisering av 20 000 plasser i sykehjem og omsorgsboliger fram til 2015. Dagtilbudene til eldre må trappes opp, særlig når vi vet at kun 4 pst. av demente som bor hjemme, har et dagtilbud. Lindrende behandling og omsorg for døende må styrkes, og det trengs mer kunnskap og kompetanse blant ansatte i omsorgstjenesten. Kulturtilbud for eldre må prioriteres, og eldres rettigheter må styrkes gjennom en verdighetsgaranti. Mitt spørsmål til statsministeren er: Når og hvordan vil han følge opp sitt valgløfte om å ta initiativ til en tverrpolitisk dialog om en slik forpliktende satsing på landets eldre i årene framover?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
La meg først si at jeg er glad for statsministerens engasjement for de delene av eldreomsorgen som det ennå ikke skinner av, og det er dessverre en stor del av vårt offentlige tilbud det dreier seg om. Jeg er også glad for at statsministeren nå signaliserer en vilje til i forbindelse med de omsorgssakene som helse- og omsorgskomiteen nå har til behandling i tilknytning til statsbudsjettet, en drøfting på tvers av partigrensene for å få til en bredest mulig enighet om det. Jeg vil på Kristelig Folkepartis vegne si: Vi er beredt til slike drøftinger med sikte på en enighet som gjør at eldre, deres pårørende, de som jobber i sektoren, og ikke minst kommunene kan vite at her er det noe som bærer utover en fireårsperiode gjennom skiftende politiske konstellasjoner. Jeg vil spørre statsministeren om han er enig i at de eldres rettigheter, deres klagemuligheter og det å få eldreombud i en eller annen form er viktig for å sikre eldres rettigheter i denne sammenhengen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første vil jeg gi uttrykk for glede for det engasjementet representanten Dagfinn Høybråten og Kristelig Folkeparti har når det gjelder eldres vilkår. En god og verdig alderdom og en god og trygg eldreomsorg er blant de viktigste oppgavene velferdssamfunnet skal ta vare på og sørge for er på plass. Derfor er det også uakseptabelt at vi får meldinger om uverdige forhold i eldreomsorgen, og derfor er det viktig at vi gjør mer for å styrke eldreomsorgen. Regjeringen er i gang. Det er slik at vi nå ligger i rute – ja, vi ligger faktisk foran skjemaet når det gjelder 10 000 nye årsverk i eldreomsorgen, som vi lovet foran valget. Vi vil sannsynligvis nå det målet før 2009, altså før vi lovet. Vi har lagt fram et statsbudsjett der vi nå legger fram et statlig tilskudd og en styrket kommuneøkonomi, som gjør at vi kan bygge 12 000 nye plasser innenfor sykehjem og omsorgsboliger til de eldre. Det tredje vi gjør, er at vi styrker kompetansen gjennom opplæring og utdanning. Ikke minst vet vi at det jobber mange tusen ufaglærte innenfor eldreomsorgen, og vi ønsker å kvalifisere dem i etter- og videreutdanning, slik at de kan bli fagarbeidere. Og det fjerde vi gjør, er å være opptatt av innhold – Den kulturelle spaserstokken, dagtilbud og den type ting. Vi har lagt fram denne planen i forbindelse med statsbudsjettet. Vi håper at man i helse- og omsorgskomiteen på Stortinget skal kunne ha en dialog mellom regjeringspartiene og opposisjonen for å se om det er mulig å komme fram til bred enighet på grunnlag av det som er lagt fram i forbindelse med statsbudsjettet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Svaret på det spørsmålet er ja. Regjeringen er opptatt av å styrke også de lovmessige rettighetene til eldre. Det er i dag rettigheter knyttet til både kommunehelsetjenesteloven og sosialhelsetjenesteloven, men det vi ønsker, er å samordne de to lovene og samle lovverket, tydeliggjøre det og gi de eldre klarere rettigheter enn i dag. Blant annet er det slik at eldre har rett til nødvendig og forsvarlig omsorg. Vi ser på hvordan lovverket kan styrkes, tydeliggjøres og samles. Og Regjeringen har sendt ut på høring et forslag om å utvide pasientombudsordningen, slik at den også skal gjelde kommunale helse- og sosialtjenester, noe som er viktig for eldre bl.a. på sykehjem. De som opplever at det er for dårlig tilbud til de eldre, kan klage og bør klage, og vi går nå gjennom lovverket og ser om det kan styrkes.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg gjentar gjerne at regjeringspartiene er beredt til å ha dialog med opposisjonspartiene for å se om det er grunnlag for å komme fram til enighet om satsing på eldreomsorgen og eldrepolitikken. Da må man sette seg ned i den komiteen som har de sakene, og se om det er nærhet nok, og om det politiske innholdet i de ulike partienes standpunkter er slik at man kan komme fram til enighet om kompromisser og forlik. Jeg tror at det viktigste nå er å begynne å diskutere selve sakene og se hvor langt man står fra hverandre. Viljen er der. Men nå må man gå løs på selve oppgaven, nemlig å få til et bredt forlik.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Vi har gjort det vi sa vi skulle gjøre. For det første har vi startet opptrapping av eldreomsorgen. Vi har bevilget mange milliarder ekstra, som gjør at det nå kommer tusenvis av nye årsverk i eldreomsorgen og flere plasser. For det andre har vi lagt fram for Stortinget nå i forbindelse med statsbudsjettet nye tiltak, bl.a. et eget statlig tilskudd til utbygging av sykehjem og omsorgsboliger, forslag når det gjelder kompetanse og styrking av kvaliteten i eldreomsorgen og for første gang også en demensplan for hvordan man kan gjøre mer overfor alle de 80 pst. av dem som er på sykehjem, som har demens. Og andre tiltak, bl.a. når det gjelder rettigheter for de eldre, er nå sendt på høring. Så de forslagene ligger i Stortinget, eller er varslet for Stortinget. Jeg tror det er uklokt å forhandle i plenum i Stortinget under en spørretime. For å se om det er mulig å få til enighet, må man ha dialog og eventuelt forhandlinger i komiteen, dersom man mener at det er grunnlag for å komme fram til enighet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Det er forhold i eldreomsorgen som er uverdige, forhold som ikke er gode nok, og derfor gjør Regjeringen i det minste to ting. Det ene er at vi sørger for at vi nå bygger ut nye plasser, at vi ansetter tusenvis av nye mennesker i eldreomsorgen. Vi er foran skjemaet når det gjelder 10 000 nye årsverk, vi har lagt fram forslag om tilskudd til å bygge 12 000 nye plasser. Det er ikke planer, det er handling. Det kommer flere, men fortsatt er mye ugjort. Det andre vi gjør, er å oppfordre eldre som opplever at det er uverdige forhold, og at det er uforsvarlige tilbud, til å klage, og vi styrker deres klageadgang ved at vi nå har sendt ut et forslag om at de også skal få mulighet til å klage til pasientombud i tillegg til den adgangen som de allerede har til å klage til fylkeslegen når det er uverdige forhold. Så dels gjør vi noe ved å ansette flere, bevilge mer penger, og dels mener jeg at der man ser at det er uverdige forhold, må man ta opp de konkrete tilfellene, slik at det gjøres noe med dem.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første: I forholdet mellom virkelighetsbildet til den forrige og den nåværende regjeringen vil jeg si at det er hevet over enhver tvil at denne regjeringen har sørget for vesentlig mer penger til kommunene, og dermed også vesentlig mer penger bl.a. til eldreomsorg. Det kan man jo bare se ved å sammenligne de budsjettforslagene den forrige regjeringen la fram, med dem denne regjeringen har lagt fram – det er mange milliarder ekstra som er videreført, i tillegg er det plusset på nye milliarder. Det betyr ikke at det er nok, men det betyr at hvis man er opptatt av eldreomsorg og penger til eldreomsorg, kan man være glad for at det kom en ny regjering som avløste Bondevik-regjeringen, da det var altfor lite penger til kommunene. Det andre er at vi har altså ikke bare planer, men vi gjør faktisk veldig mange konkrete ting. Det er mange tusen flere årsverk som kommer i eldreomsorgen, vi trapper ytterligere opp, og vi har lagt fram nye forslag for Stortinget, i tillegg til at vi har sendt ut på høring forslag om hvordan vi nå kan styrke de eldres rettigheter med hensyn til god eldreomsorg. Så har vi alle et ansvar for at forventningene ikke blir for store. Vi skal levere, og vi er i gang med det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første vil jeg gjerne erklære at jeg er enig i at den nordiske velferdsmodellen har vært en suksess, i den forstand at det er få, om noen, andre samfunnsmodeller i verdenshistorien som har greid å sørge for at flere mennesker har hatt større muligheter til å leve de livene de selv ønsker, gjøre de valg de selv ønsker, og både ha materiell trygghet og samtidig oppleve et mangfoldig liv. Det betyr selvsagt ikke at det ikke er mangler, svakheter, uløste problemer i den nordiske velferdsmodellen, men det betyr bare at den filosofiske eller den verdimessige ideen om at vi skal ha sterke fellesskap, løse oppgavene sammen, finansiere de viktigste oppgavene i livet, som omsorg, pensjon og helse, gjennom et spleiselag, gjennom å betale skatt inn til felleskassa, som så tar den regningen i fellesskap, og ideen om at vi får det bedre hvis vi deler rettferdig, har vist seg internasjonalt sett å være veldig sterk og konkurransedyktig. Det er en modell jeg er stolt av å få lov til å være med på å forvalte videre og videreutvikle. En del av denne ideen om den nordiske velferdsmodellen er at vi nettopp skal ha sterke fellesskap. Det er hovedgrunnen til at mitt parti, Senterpartiet og SV foran valget i 2005 hadde som hovedbudskap at vi ønsket å stanse den skattelettepolitikken som Fremskrittspartiet støttet foran forrige valg, at vi istedenfor å bruke milliarder av kroner på nye skattelettelser til dem som har mye fra før, skulle bruke de pengene på investeringer i ikke minst offentlig sektor. Derfor har vi sørget for mange nye milliarder bl.a. til investeringer i vei, i sykehus, i kirkebygg og i mange andre offentlige oppgaver. Ønsker man investeringer i offentlig sektor, bør man støtte partier som er opptatt av det. Denne regjeringen er opptatt av det og har vist i praksis at vi har sørget for mange nye milliarder.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg er bekymret for at det ikke investeres nok i offentlig sektor, enten det er i vei eller skole eller hva det måtte være. Derfor er jeg opptatt av å øke investeringene i det fellesskapet forvalter. Når det gjelder vei, er det slik at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, sammen med Fremskrittspartiet, vedtok en transportplan som gjorde at vi skulle øke i forhold til Bondevik-regjeringen med 2,2 milliarder kr i året. Det nivået har vi nå brakt oss opp på, så nå ligger vi på det bevilgningsnivået vi lovet før valget i 2005. Så var vi ikke der i 2006, der er det et etterslep på noen hundre millioner kroner. Vi har tatt noe av det, og så jobber vi med å ta resten, for å se om vi kommer helt i mål. Vi ligger altså på det bevilgningsnivået vi lovet, og vi ligger ikke langt etter når det gjelder etterslepet heller.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg er opptatt av fornyelse av offentlig sektor. Jeg er opptatt av at vi bruker skattepengene på en mest mulig fornuftig måte, at vi organiserer høyskoler og universiteter og alle andre virksomheter i offentlig sektor, på en best mulig måte. Jeg lover representanten at jeg nå skal forsikre meg om at vi gjør det arbeidet vi skal gjøre, slik at vi forsikrer oss om at investeringer også i høyskoler forvaltes på en best mulig måte. Det er ikke nødvendigvis slik at de modellene Victor Norman hadde, var de beste. Vi ønsker å gå gjennom dette og finne ut hvordan de mener vedlikehold og investeringer i høyskolene best skal tas vare på.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Dette spørsmålet reiser et mer grunnleggende spørsmål, nemlig spørsmålet om hvor mye vi skal detaljstyre kommunene, hvor mye vi skal øremerke, og hvor mye vi skal overlate til kommunene å tenke selv, for det kan være ulike situasjoner i ulike kommuner. I noen kommuner kan det f.eks. være slik at de har et fint skolebygg, men det de mangler, er penger til lærere, til innhold. I andre kommuner kan det være slik at de mener at det store hovedproblemet er mangel på investering, men de har nok penger til drift. Min forrige regjering foreslo en ordning for skolebygg for å få et løft. Vi har fått et løft, men nå har vi i stedet valgt å øke kommunenes frie inntekter, slik at de kommunene som er opptatt av å satse på drift, kan gjøre det, mens de kommunene som er opptatt av å satse på investeringer, kan gjøre det. Det avgjørende er at de samlede bevilgningene til kommunene har økt betydelig, og dermed har de større muligheter, mer penger både til å drifte en skole og til å investere i skole, men de velger selv i større grad hva som er viktigst i den enkelte kommune.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første: Jeg synes ikke det er krevende å snakke om kommunene. Tvert imot vil jeg gjerne snakke mye mer om kommunene, fordi de har fått 20 milliarder kr mer etter at denne regjeringen overtok etter den forrige regjeringen. Derfor har kommunene mer penger til mange gode formål, f.eks. skolevedlikehold. Men de har fått mer som frie midler og mindre som øremerkede midler. For det andre er jeg opptatt av at vi skal investere også i statlige høyskole- og universitetsbygg, derfor har også bevilgningene til høyere utdanning økt. Det bevilges mer penger nå enn tidligere. Men det at det bevilges mer penger, betyr ikke at det ikke er behov for enda mer, og det får vi komme tilbake til i senere budsjetter. Det avgjørende er at vi har trappet opp, og ønsker å fortsette å trappe opp, bl.a. for å investere i diverse høyskolebygg.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Denne regjeringen ønsker å ta vare på fellesskapets infrastruktur. Derfor bevilger regjeringen mer penger til infrastruktur. Det er også hovedgrunnen til at vi gjorde et veldig viktig politisk valg, nemlig at vi sa nei til skattelette for å ha mer penger til fellesskapet. Kommunene får også mer. De har fått 20 milliarder kr mer på tre år. Det er en historisk sterk vekst. Også i 2008 er den reelle veksten i inntektene til kommunene 6,2 milliarder kr. Det er en solid vekst, som bl.a. betyr at vi får mer penger både til å ansette flere i eldreomsorgen og til å bygge og investere mer. Det ligger i opposisjonens privilegium å vise til de byggene man ikke har bygget, mens jeg er opptatt av de byggene vi har bygget. Slik vil det vel alltid være, uansett hvem som sitter i posisjon og opposisjon. Jeg tror det avgjørende er at vi gjør noen valg. De valgene vi har gjort, gir en annen retning, og derfor har vi mer penger til denne type fellesskapsløsninger.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg mener at den problemstillingen som representanten Solberg tar opp, er en veldig viktig problemstilling, og det er nettopp samhandlingen eller samarbeidet mellom eldreomsorgen, sykehjem og omsorgsboliger, og helsevesenet. For det er ingen tvil om at gjennom å styrke eldreomsorgen ved å bygge ut plasser der, som Regjeringen er i gang med – vi vil også nå 10 000 nye årsverk – vil vi kunne avlaste sykehusene. Det er en viktig begrunnelse for det vi nå gjør. Vi ser også på hvordan vi skal få til bedre samarbeid mellom sykehus og eldreomsorgen, bl.a. for å avlaste sykehusene ved at mennesker som egentlig ikke skal være på sykehus, isteden kan få et godt tilbud på et sykehjem. Vi har også derfor økt satsingen på å få legeårsverk i sykehjem. Vi har en flerårig satsing på nye legeårsverk i sykehjem, klare mål for flere helsefagarbeidere og en betydelig økning av andelen personell med høyskoleutdanning fram til 2015. En del av omsorgsmeldingen og en del av de tiltakene vi har lagt fram i forbindelse med statsbudsjettet, handler nettopp om å styrke kompetansen – alt fra flere legeårsverk til at de tusener av ufaglærte som jobber i eldreomsorgen, skal få fagopplæring og kvalifisering. Vi snakker om rundt 12 000 som vi satser på skal få fagopplæring.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg synes ikke det er rimelig å si at vi bare har mål og ingen virkemidler i satsingen på eldreomsorg. For det første er det viktig med mål, og for det andre har vi virkemidler. Vi har et mål om 10 000 nye årsverk. Da har vi bevilget milliarder av kroner ekstra til kommunene, og nå er vi altså foran skjemaet når det gjelder å få 10 000 nye årsverk inn i eldreomsorgen. Det er ulike typer årsverk, men det er også lege- og sykepleierårsverk blant dem – fagutdannedes årsverk. For det andre har vi et mål om 12 000 nye plasser for å bedre kvaliteten. Da kommer et virkemiddel, nemlig både styrking av kommuneøkonomien og et eget statlig tilskudd. For det tredje har vi et mål om å heve kvaliteten og kompetansen. Derfor bevilges det mer til kompetanse. Vi har et mål om å gjøre noe med demens. Vi har lagt fram en demensplan og tiltak innenfor det. Vi har et mål om å legge fram tiltak for å bedre dagtilbudet, bl.a. gjennom flere kulturtilbud til de eldre. Så vi gjør mye og vil gjerne gjøre enda mer. Får vi til enighet i Stortinget, er det flott, men da må man sette seg ned i komiteen og se om det er grunnlag for det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første er det altså slik at vi satser på eldreomsorg nettopp fordi det er mangler i eldreomsorgen, og jeg mener at mediene gjør en viktig jobb når de får fram eksempler på mangler. Da er svaret på det dels at det må satses mer – og det er Regjeringen i gang med, mer penger, flere ansatte – og dels er det å sørge for at de eldre eller deres pårørende som opplever uverdige forhold, klager. Uten at jeg kan ta stilling til alle enkelteksempler, kan det være i strid med lovverk, regelverk og forskrifter, for der står det at alle har krav på nødvendig og forsvarlig tilbud. Vi går også gjennom lovverket nå for å samle det, styrke det og tydeliggjøre det. Da må man altså kunne klage, ta det opp. Vi øker også klageadgangen ved å styrke pasientombudet til også å omfatte kommunehelsetjenesten. Så ja, det er mange uverdige forhold, og ja, derfor må vi gjøre noe med det, både konkret ved å klage og generelt ved å bevilge mer penger. Tallene dreier seg om innsatsen i omsorgssektoren generelt, det er helt riktig. Det er offisielle tall, bl.a. fra Statistisk sentralbyrå.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Det er i hvert fall slik at en viktig del av omsorgsplanen og det vi har omtalt i statsbudsjettet, jo nettopp er økt kompetanse, spesielt til dem som i dag er ufaglært, og vi har et mål der om at 12 000 av de ufaglærte skal bli faglærte. Når det gjelder tilskuddsordningene til fagskoler og skoler innenfor helse- og sosialsektoren, vil jeg ikke være for presis på det, fordi det er noe jeg tror vi nå skal gå inn i og se på. Men jeg håper jo at man skal kunne se på den type ting i Stortinget, og se om det er mulig å komme fram til noe enighet. Det er to ting jeg må si. Det er at jeg ikke kan forhandle i en stortingssal. Det må skje i komiteen. Og det er enighet om at vi ønsker å få til et forlik. Men det er først når man ser hva de ulike partiene faktisk mener i ro og mak i en komite, at man ser om avstanden er så stor at det er umulig å få til forlik, eller om avstanden er så liten, og viljen er så stor, at det er mulig å få til et forlik. Det må man nå gjøre i ro og mak, og først da vet man om man har grunnlag for et forlik.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Ja, jeg er enig i at det er uverdig at eldre er underernært. En av grunnene til at vi må styrke eldreomsorgen, er at vi vet at underernæring er et problem. Årsakene til det varierer. Noe av det vi nå gjør, er å bevilge mer penger til forskning for å forstå de problemene som en del eldre er oppe i, bl.a. fordi 80 pst. – åtte av ti – på institusjon innen eldreomsorgen har demens, og det kan være sammenheng mellom demens og underernæring. For det andre er det en grunn til at vi nå styrker fagutdanningen for å heve kompetansen til dem som jobber i eldreomsorgen – bl.a. knyttet til å ha mer kompetanse om ernæring. For det tredje mener jeg at det å skape mer opplevelser, få mer kultur, mer tur, mer musikk, mer innhold inn i oppholdet på institusjon er bra i seg selv, men det bidrar kanskje også til å øke matlysten. Det i seg selv er bra for å bekjempe underernæring.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første mener jeg at det er veldig viktig at politikere ikke bare kommer med nye løfter, men også snakker om de gamle løftene de gav, og redegjør for i hvilken grad de innfrir gamle løfter. I valgkampen i 2005 var ett av de viktigste løftene fra Arbeiderpartiet at vi fra 2005 til og med 2009 – det stod veldig tydelig i mye valgmateriell – skulle øke antallet årsverk i omsorgssektoren med 10 000. Derfor viser jeg ofte til det, fordi jeg mener at de som stemte på Arbeiderpartiet, og alle andre, skal vite at når vi sier noe, så gjennomfører vi det. Da er det et poeng å vise til at vi holder de løftene vi gav de eldre om antall årsverk i eldreomsorgen. Vi ligger faktisk foran det skjemaet. For det andre er jeg opptatt av å styrke legeårsverk i eldreomsorgen. Jeg mener at det med turnus ikke er uforsvarlig, men det er en måte å få flere leger til eldreomsorgen på. For det tredje er det slik at det å styrke kommuneøkonomien også bidrar til å bedre mulighetene for legedekning, Og for det fjerde samtaler jeg gjerne om andre virkemidler for å øke legedekningen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg mener at det spørsmålet som representanten tar opp, om forholdet mellom personvern og andre hensyn, er et viktig og vanskelig spørsmål. Jeg vurderer det slik at det er veldig få mennesker som har den type legning at de vil sette pris på å bli avkledd av Avinor. Men det det reiser, er jo et mer grunnleggende spørsmål: Hvordan forener vi to noen ganger motstridende hensyn, nemlig hensynet til f.eks. ønsket om å bekjempe kriminalitet, ønsket om å bekjempe skatteunndragelser, eller ønsket når det gjelder veldig mange helseregistre, om å få mye bedre kunnskap om kvaliteten i helsevesenet, kvaliteten i eldreomsorgen, og få rask informasjon om lidelser og sykdommer en pasient måtte ha, som taler for å samkjøre helseregistre, og hensynet til ønsket om personvern? Det er teknisk kompliserte ting, og det er etisk og prinsipielt kompliserte ting. Derfor er det bra at det er opprettet en kommisjon – og jeg fikk med meg at det var Venstre som var en pådriver for den, jeg noterer det. Men det er også slik at vi må ta beslutninger underveis, og da får vi vurdere de enkelte forslag som kommer på bordet, i avveiningen mellom personvern og f.eks. helse, sikkerhet og kriminalitet, som også er viktige hensyn å ivareta i denne diskusjonen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg håper jeg ikke formulerte meg slik at det kunne oppfattes som at jeg mente at man ikke skulle sette grenser. Selvsagt må det settes grenser, for å beskytte enkeltindividet, for å beskytte personvernet. Men det jeg prøvde, var å problematisere at det noen ganger er vanskelige avveininger. For eksempel har det også vært i mediene eksempler på ting som folk føler kan være meningsløse, f.eks. når det gjelder kamp mot hvitvasking av penger og kamp mot organiserte kriminelle miljøer, eller når det gjelder kvalitetssikring av helse, der data foreligger, men der man ikke har fått lov til å se dem i sammenheng for å bekjempe kriminalitet, eller for å styrke kvaliteten i helsevesenet. Det er nettopp den avveiningen som er problemet. Og da må vi gå inn i de konkrete sakene. Men det skal være grenser, og mer enn det: Grensene skal håndheves. Jeg tror at en del av eksemplene vi har på dårlig personvern, ikke handler om manglende grenser, men om manglende håndheving av allerede vedtatte grenser. Så både skal det være grenser, og de skal håndheves.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg tror ikke det er riktig av meg å svare generelt på det spørsmålet, men mer vise til det jeg nettopp svarte til det forrige spørsmålet, nemlig at det i disse sakene ofte – ikke alltid – er en typisk avveining mellom hensynet til personvern og hensynet til f.eks. sikkerhet eller noe som mange er opptatt av: at det oppholder seg mennesker i Norge uten lovlig opphold, uten kjent identitet. Da vil det noen ganger være denne type avveininger. Da må man gå gjennom de enkelte sakene, og så veie de ulike hensynene mot hverandre. Men jeg opplever ofte at folk er opptatt av vi f.eks. skal bekjempe kriminalitet, og bruke de data og de registre som gjør det mulig.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg tror det er lurt av en statsminister ikke å kommentere alle enkeltposter i budsjettet, spesielt fordi Datatilsynets budsjett har ikke jeg pugget utenat. Så jeg tror det er lurt å stille det spørsmålet til fagstatsråden, så vil helt sikkert fagstatsråden gi et utfyllende og godt svar på hvorfor den budsjettposten er akkurat slik den er.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Det er vesentlig mer krevende å huske påplussingene, for det er så mange flere av dem, så det viser jo bare hva jeg – ja. Når det gjelder grunnlovfesting, så mener jeg det reiser en veldig viktig debatt som hører hjemme både i regjering og i storting, og det er: Hva slags grunnlov ønsker vi oss, og ønsker vi en revisjon av Grunnloven fram til 2014? Der kan man tenke seg ulike modeller. Enten kan man tenke seg at vi – hva skal vi si – gjør mindre endringer i dagens eksisterende grunnlov, og f.eks. føyer til et hensyn som personvern. Det har vært reist andre spørsmål om kultur og den type ting. Men en annen modell er å tenke seg at vi lager en total grunnlovsrevisjon når det gjelder språkdrakt, sanerer noen paragrafer og lager en helt ny grunnlov. Det er en annen variant, f.eks. ta med mye mer om parlamentarisme og dagens reelle styringssystemer. En tredje variant er å si at dagens grunnlov er en veldig velfungerende grunnlov. Og selv om det ikke alltid er slik at Grunnlovens bokstav speiler den konstitusjonelle virkelighet, så er det likevel en grunnlov som har tjent landet godt, slik at vi beholder Grunnloven i sin karakter og natur og er varsomme med å legge inn nye hensyn og nye formål. Det er ulike modeller som jeg mener bør drøftes grundig.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg går ut fra at Personvernkommisjonen også kommer til å se på personvern i samferdselssektoren, og da hører jo det hjemme der hvis man skal gjøre noen fundamentale endringer eller lage noen vesentlig nye lover og regler på det området. Utfordringen når vi har kommisjoner eller utvalg i arbeid, er at vi ofte blir tvunget til å ta beslutninger med hensyn til de områder kommisjonen arbeider med mens vi venter på kommisjonens innstilling. Og mens vi venter på kommisjonens innstilling og eventuelt lovarbeid og oppfølging av det, så må vi altså håndtere de enkeltsaker som kommer, enten det er innenfor samferdsel, skatt, kriminalitet eller andre områder, og foreta en vurdering der vi vurderer f.eks. hensyn til trafikksikkerhet og andre typer ting opp mot personvernet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Spørsmålet om tildeling av kvoter og hvor stor andel som skal være vederlagsfrie, og hvor stor andel det skal betales for, både for industrien, for prosessindustrien, for energibruk og for kraftproduksjon, er omtalt i den odelstingsproposisjonen om kvoteloven som Stortinget har hatt til behandling. Der er det redegjort for prinsippene. Så skal Regjeringen utarbeide det som kalles en nasjonal allokeringsplan, hvor de endelige kvotene fordeles i henhold til de prinsippene som står i kvoteloven. Der ble det vist til bl.a. gasskraftverk med – jeg tror det ble brukt formuleringen – svært høy virkningsgrad, man viste til dem som hadde konsesjon, og så viste man til prinsipper for tildeling til dem. Det er ikke noen blåkopi av det som er i Europa, men det er tildelingskriterier som vi mener på en rimelig måte tar hensyn til norske gasskraftverk, og tar hensyn til ønsket om å bidra til at vi får mest mulig miljøvennlige gasskraftverk bl.a. ved at gasskraftverk som renser, skal få tildelt kvoter. Detaljene i dette og den endelige utformingen kommer når Regjeringen legger fram sin allokeringsplan.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første: Prinsippene er det redegjort for i kvoteloven og i den odelstingsproposisjonen som fulgte med den. Så har vi sagt at de prinsippene skal vi iverksette gjennom allokeringsplanen. Den kommer i nær framtid. Det er svaret på spørsmålet. Når det så gjelder spørsmålet om hvorvidt gasskraftverket skal ha kvoter eller ikke, er poenget at enten må gasskraftverket – i likhet med enhver annen norsk industrivirksomhet som er innenfor kvotesystemet – kjøpe kvoter, eller så må staten kjøpe kvoter. Alle kvotepliktige virksomheter, enten de er offshore, er industribedrifter eller er gasskraftverk, må i dag ha en utslippskvote for å kunne drive. Spørsmålet er egentlig ikke om vi kjøper kvoter, men om det er staten eller verket som betaler, for det skal kjøpes kvoter for hvert gram.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Som det framgår av bl.a. arbeidet med kvoteloven, og som vi sa i den forbindelse, er ikke prinsippet at man skal ha en blåkopi, at man skal ha nøyaktig de samme tildelingskriterier som EU. Vi har på mange områder fraveket det man har valgt i EU-land. Ulike EU-land har også valgt ulike tildelingskriterier. Hva som er EU-kriterier, varierer altså litt, avhengig av hvilke EU-land vi ser på. Vi har valgt nasjonale tildelingskriterier og redegjort for dem, enten det gjelder utslipp fra prosessindustrien, energiutslipp eller utslipp fra vår olje- og gassvirksomhet, som har helt andre tildelingskriterier for utslipp enn olje- og gassindustrien andre steder. Vi har ikke sagt at vi skal ha en kopi av det europeiske, men vi har sagt noe om prinsippene for tildeling. Og så har vi sagt at vi vil komme tilbake til endelig tildeling når vi legger fram den nasjonale allokeringsplanen. Så må man ikke blande to ting. Alle utslipp i Norge som er kvotebelagte, skal det kjøpes kvoter for. Det vi diskuterer, er om det er virksomhetene selv eller staten som skal betale for kvotene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første satt Venstre i en regjering som gav tillatelse til bygging av et gasskraftverk på Melkøya – det synes jeg i og for seg var helt utmerket. For det andre sa man ikke på noen måte at man skulle legge opp til rensing av f.eks. gasskraftverket på Kårstø. Og for det tredje: Det er bred enighet i Stortinget om at vi skal ha en kombinasjon av vederlagsfrie kvoter og betalte kvoter. Det gjelder f.eks. for industrien, der jeg mener å huske at 87 pst. er vederlagsfritt når det gjelder energiutslipp fra industribedrifter, og så er det 100 pst. vederlagsfritt for utslipp fra prosessbedrifter. Så diskuterer vi hvor stor prosent som skal være vederlagsfritt for gasskraft, avhengig av hva slags type gasskraft. Jeg mener det er ryddig og riktig av Regjeringen å presentere det helhetlig, når vi er ferdig med allokeringsplanen.