trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-16:
Jeg kan ikke unnlate å kommentere representanten Eldegards innlegg om hva som skjedde sommeren 2006 - altså for to år siden. Jeg må be representanten Eldegard om å lese de sitatene som hun mener at jeg har stått for, bedre enn det hun gjør. For det som skjedde under E. coli-saken og evalueringen av den, var jo nettopp at regjeringspartiene sa: Dere har en milliard i budsjett, og det skal dere klare denne jobben for, det blir ikke noe mer penger å få. Fremskrittspartiet sa at her skal det ikke stå på penger, her skal vi sørge for at det gjøres en skikkelig jobb, en skikkelig evaluering, og hvis det trengs mer penger, skal man få det. Det er greit nok at vi foreslo et mindre kutt i budsjettet for 2006, men det var altså før denne situasjonen oppstod. I etterkant har jo også regjeringspartiene lagt inn i sine budsjettdokumenter effektiviseringsgevinster hos Mattilsynet, noe Fremskrittspartiet da ikke har gjort, fordi vi har sett at denne typen episoder kan oppstå, og at det er viktig at Mattilsynet har ressurser til å håndtere denne typen saker. Så er det statsråden Riis-Johansen, som nesten hver eneste gang opposisjonen tar opp en sak i Stortinget, påstår at vi ikke leser dokumenter som kommer til Stortinget. Det er rimelig frekt å komme her og vise den typen manglende respekt for Stortinget. Vi håper for fremtiden at statsråden unngår å komme med den type påstander, ellers kan det bli rimelig hett her fremover. Hele formålet med Fremskrittspartiets forslag er at vi skal foreta en gjennomgang av Mattilsynets forvaltningspraksis - det er noe alle bør være enig i - og så skal Mattilsynet i sin praksis utøve sunn fornuft og ha dialog med de næringene som er berørt. Hvis vi kan få til det, tror jeg alle er fornøyd, og da har også forslagsstillerne fått gjennomslag for det de har foreslått i denne saken.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-16:
Eg vil også gje ros til saksordføraren. Eg ser på forslaget som godt meint, men samtidig har representanten Asmyhr og Framstegspartiet eit slagord som seier «Fremtiden vedtas ikke, den skapes». Då kan ein lure på om utgreiing og evaluering er rette vegen å gå. Det er grenser for kor mykje vi her i salen skal regulere. Eg føreset sjølvsagt at Mattilsynet sjølv har gode interne prosessar, der dei diskuterer korleis dei skal opptre overfor kundane sine, og korleis dei skal framstå. Det er grenser for kor mykje vi kan vedta her i salen. Så veit vi at Mattilsynet har to viktige oppgåver: kontrolloppgåver, sjølvsagt, og rettleiing. Eg vil tolke positivt i samband med forslaget det som står om rettleiing - det å vere dyktig til ikkje berre å drive med kontroll, men også på førehand å informere om regelverk og vere til stades når næringsaktørar startar nye bedrifter og treng f.eks. veterinærkunnskapar. Øre Vilt, som ligg i Gjemnes kommune i Møre og Romsdal, sa det rett ut: Vi hadde aldri fått dette til om det ikkje var for Ola Krogstad, tidlegare kommuneveterinær, no - sjølvsagt - representant for Mattilsynet. Han var der, hjelpte dei med regelverket, hjelpte dei med søknader, sa at sånn og sånn bør de gjere det for å få ei best mogleg slakteribedrift. I dag er dette ei blomstrande bedrift - eit kjempeeksempel på at Mattilsynet tek dei nye oppgåvene på alvor og også får det til i praksis. Dei er med for å hjelpe folk, ikkje for å rete folk. Så har vi også sett eksemplet frå Melbu i vinter. Det er ingen tvil om at dei store fiskeriaktørane som har enorme økonomiske ressursar, ikkje klarer det, trass i at Mattilsynet gong på gong kjem med påtale om så enkle ting som at det dryp frå taket. Det er klart at då skal ein kunne setje i verk ting og vere litt streng og kanskje til og med vere litt vanskeleg. Kontroll- og rettleiingsbiten må jo kunne gå hand i hand. Det ser ut som om Mattilsynet er på rett og god veg, og dei kjem til å utvikle seg vidare utan at vi nødvendigvis pålegg dei alle moglege slags evalueringar og kontrollar.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-16:
No kjem katta ut av sekken, etter representanten Korsberg sitt innlegg, for han seier jo at det å vere serviceinnstilt vil seie å kontrollere mindre - og det i tider då folk faktisk har døydd som følgje av feil i kjøttindustrien, og i ei tid då Fjordlaks i Storfjord i Møre og Romsdal ikkje ville take på alvor enormt farleg spreiing av virus. Så må representanten Korsberg ha misforstått meg fullstendig, for eg meiner ikkje at Mattilsynet skal vere vanskeleg. Eg sa det jo rett ut: Dei skal ikkje vere til for å rete folk. Dei skal vere serviceinnstilte. Mitt inntrykk er at dei er det. Men så må vi også innrømme ein så stor organisasjon moglegheiter til å ha kurs og forbetre seg sjølv og på den måten yte den best moglege servicen. Det har eg full tillit til at denne organisasjonen klarer. Vi må ikkje vedta dette i denne salen her. Så kjem dei jo etter kvart også til Ås. Det miljøet vi har ute på Ås, er bygdeungdom og også ungdom frå byar som tek seg utdanning. Dette er folk som vil vere innstilte på å ha den haldninga at dei skal hjelpe bygdebefolkninga, og i tillegg også hjelpe industrien til å få best mogleg næringsutvikling. Men det er ingen tvil om at dei også skal drive kontrollverksemd. Men driv dei best mogleg rettleiing og næringsutvikling, vil innsatsen dei må gjere med omsyn til kontrollen, bli mindre. Det har eg stor tillit til at Mattilsynet er i stand til å gjere.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-16:
Det er en total avsporing av hva jeg sa i mitt innlegg. For det første er det intet nytt i de formuleringene som blir valgt i stortingssalen i dag i forhold til at Mattilsynet som etat har behov for både evaluering, oppfølging og forbedringer. Dette ble tatt opp i 2006, i etterkant av E. coli-saken. Det har vært to evalueringer av Mattilsynet. Å sette i gang en ny evaluering av Mattilsynet to år etter at det har vært to slike runder, er ikke noe annet enn unødvendig bruk av samfunnets ressurser. Og så vil vi helt sikkert komme i en ny situasjon om noen tid hvor behovet for den type evalueringer er større. Nå er vi i en oppfølgingsfase av de evalueringene som er gjort. Og det er ikke snakk om interne, snevre evalueringer av Mattilsynet. Vi hentet fagfolk utenfor Norges grenser for å foreta en bred evaluering, og det er det arbeidet som vi nå holder på med. En av hovedsakene i det arbeidet var å gjøre Mattilsynet mer enhetlig og helhetlig - nettopp det som diskuteres her nå.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-16:
Jeg skal ikke kommentere noe mer Fremskrittspartiets ønske om å bruke mer statlige penger på evalueringer og ting som allerede er gjort, men jeg finner grunn til å kommentere fra denne talerstol at det gis inntrykk av at de dokumenter som er sendt til Stortinget, i så liten grad blir lest. For det som blir tatt opp i representanten Korsbergs innlegg her nå, er jo problemstillinger som er kommentert. Det er meldt til Stortinget. Jeg har hatt en stor bekymring for de problemstillingene som blir tatt opp her. Det er ikke slik at de innspillene som kommer her i dag, er ukjente verken for Arbeiderpartiet, SV eller Senterpartiets næringsfraksjon eller for statsråden eller andre. Det har vært mye i fokus. Det har vært mange saker knyttet til Mattilsynet som har gjort at det har vært behov for å gå gjennom Mattilsynets virksomhet. Det har vi gjort. Mattilsynet er midt oppe i en omfattende omorganisering, nettopp for å bli bedre rustet både til å møte små saker i det store bildet - som er vanskelig nok for den enkelte som nær sagt blir utsatt for det - og til å kombinere behovet for å ha et enhetlig og helhetlig tilsyn hvor Mattilsynet er gjenkjennelig utover landet, samtidig som den nødvendige fleksibiliteten er til stede for at Mattilsynet også skal kunne være en rettleder for den enkelte virksomhet, som skal kunne forbedre sin drift. Så dette er til de grader å gi inntrykk av at en her har oppdaget noe som i hvert fall i svært mange andre sammenhenger har vært vel kjent over lang tid.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-06-16:
Jeg konstaterer bare at representanten Kielland Asmyhr står på Stortingets talerstol og gir inntrykk av og sier i praksis rett ut at han har funnet ut ting knyttet til Mattilsynets virksomhet som jeg har omtalt for lang tid tilbake i dokumenter til Stortinget.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-06-16:
Nei, jeg ber om ordet til innlegg.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-06-16:
Bare la det være helt klart at dersom det i framtiden skulle oppstå en situasjon av en slik karakter at Fremskrittspartiet mener at det er nødvendig å bevilge mer midler, kommer vi til å gjøre det, det være seg til Mattilsynet eller til helt andre ting - oljevernberedskap osv., osv. Vi er litt opptatt av det. Når den situasjonen oppstår, viser vi handlekraft og tør å fremme forslag i så måte. Så kan jeg bare forsikre statsråden om at Fremskrittspartiet leser alle de papirer som kommer. Vi hører også det statsråden sier i salen, og ikke minst hører vi måten han sier ting på i denne salen. Det er vel kanskje det siste som er problemet. Til Bjørn Jacobsen vil jeg bare si at Fremskrittspartiet er opptatt av å kontrollere at Mattilsynet kontrollerer godt, og bedre. Den beste måten man kan gjøre det på, er rett og slett å ha et samarbeid med næringen. Men jeg tror ordet samarbeid for de rød-grønne partiene etter hvert begynner å bli et fremmedord.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2008-09-30:
På vegne av representantene Anders Anundsen, Ine Marie Eriksen Søreide, Rolf Reikvam, Dagrun Eriksen, Rune J. Skjælaaen, Odd Einar Dørum og meg selv har jeg den glede å overbringe et forslag om endringer i Grunnloven §§ 2, 4, 12, 16, 21, 22 og 27 med sikte på ny organisering av forholdet mellom staten og Den norske kirke.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-09-30:
På vegne av representanten Leif Helge Kongshaug og meg selv vil jeg få fremme et grunnlovsforslag om endringer i Grunnloven § 107 som handler om å fjerne odelsretten, men beholde åsetesretten.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-09-30:
På vegne av representanten Odd Einar Dørum og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om endringer i Grunnloven § 100 om ytringsfrihet og religion.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-09-30:
På vegne av Tore Hagebakken, Berit Brørby, Ivar Skulstad, Øystein Djupedal, Bent Høie, Per-Willy Amundsen, Åge Starheim, Ib Thomsen, Ola T. Lånke, Lars Sponheim, Trygve Slagsvold Vedum og meg selv vil jeg legge fram et forslag om tillegg i Grunnloven § 49 om grunnlovfesting av lokaldemokratiet. Og på vegne av Carl I. Hagen, Øystein Djupedal, Hill-Marta Solberg, Olav Akselsen, Berit Brørby, Lodve Solholm, Ivar Skulstad og meg selv vil jeg legge fram et forslag med sikte på å innføre en ordning med oppløsningsrett og positiv parlamentarisme.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2008-09-30:
På vegne av representantene Inge Lønning, Berit Brørby, Ola T. Lånke, Olav Gunnar Ballo og meg selv vil jeg fremsette et grunnlovsforslag fra Aanund Hylland og Finn-Erik Vinje om endringer i Grunnloven §§ 30, 61, 100 og 106, retting av språklige feil. På vegne kun av meg selv vil jeg fremme forslag om å endre § 59, valgordningen, i Grunnloven slik at tallet 4 i tredje ledd endres til tallet 5, altså at sperregrensen økes til 5 pst. Så vil jeg få lov til å legge frem et grunnlovsforslag fra professor Finn-Erik Vinje og meg selv om språklig fornyelse av Grunnloven.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-09-30:
På vegne av representanten Alvhild Hedstein og meg selv har jeg den ære å fremme et grunnlovsforslag om ny § 100d i Grunnloven som grunnlovfester retten til asyl.
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-09-30:
På vegne av representanten Odd Einar Dørum og meg selv har jeg den ære å fremme et grunnlovsforslag om ny § 100b og ny § 100c i Grunnloven om privatlivets fred og personopplysninger.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-09-30:
På vegne av representanten Gunvald Ludvigsen og meg selv har jeg den ære å fremme et grunnlovsforslag om ny § 100a i Grunnloven om likhet for loven og om grunnleggende rettssikkerhetsgarantier.
Alvhild Hedstein (Venstre), 2008-09-30:
På vegne av representanten Gunvald Ludvigsen og meg selv vil jeg legge fram grunnlovsforslag om endringer i Grunnloven §§ 4 og 16, om forholdet stat-kirke.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2008-09-30:
På vegne av Carl Ivar Hagen, Steinar Gullvåg, Sonja Mandt-Bartholsen, Marianne Aasen, Tore Hagebakken, Eirin Faldet, Arne Haugen, Anne Marit Bjørnflaten, Sigrun Eng, Bendiks Harald Arnesen, Inger Løite, Eirin Kristin Sundt og meg selv vil jeg fremme et forslag om endring av § 71 i Grunnloven om rett til å nedlegge sitt verv som stortingsrepresentant på visse vilkår.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-09-30:
På vegne av representantene Åse Gunhild Woie Duesund, Line Henriette Holten Hjemdal, Dagfinn Høybråten og meg selv vil jeg fremme et grunnlovsforslag om ny § 95a i Grunnloven, vern av liv.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-09-30:
På vegne av representantene Anna Ceselie Brustad Moe, Kari Mette Prestrud og meg sjøl vil jeg fremme forslag om endring av Grunnloven § 93, rådgivende folkeavstemming.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-09-30:
Jeg foreslår Inger S. Enger som medlem og Jenny Klinge som varamedlem.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2008-09-30:
På vegne av Trygve Slagsvold Vedum, Per Olaf Lundteigen, Anna Ceselie Brustad Moe, Kari Mette Prestrud og meg sjøl har jeg den glede å fremme et grunnlovsforslag om endringer i Grunnloven §§ 21, 22 og 27 med sikte på ny organisering av forholdet mellom staten og Den norske kirke.
Bent Høie (Høyre), 2008-09-30:
På vegne av representantene Erna Solberg, Jan Tore Sanner, Kari Lise Holmberg og meg selv har jeg den glede å sette fram forslag om å redusere tilstrømningen til Norge av personer med grunnløse asylsøknader.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-28:
Det var godt å høre at vi får en forandring på 70-årsregelen, noe som Fremskrittspartiet har foreslått i en årrekke - det er jo bedre sent enn aldri, selvfølgelig. Overalt i samfunnet brukes prismekanismen som et middel til å stoppe en uønsket utvikling. Det vi ønsker mer av, setter vi ned prisen på, og det vi ønsker mindre av, setter vi opp prisen på: Høye alkoholavgifter for å begrense bruken av alkohol, sukkeravgift for å begrense bruken av sukker, høye fartsbøter for å unngå høy fart - jeg kunne nevne mange slike eksempler. Så kommer vi til seniorpolitikken, og da er det tydeligvis det motsatte som gjelder. Her øker man altså prisen til arbeidsgiver, slik at det blir dyrere for en arbeidsgiver å kjøpe arbeidskraft hvis personen er eldre. Kan statsråden forklare hva som tilsier at prismekanismen virker motsatt av alt ellers i samfunnet når det gjelder seniorpolitikken - at økt pris fører til flere ansettelser?
Martin Engeset (Høyre), 2008-04-28:
Det er nok i denne saken som i en del andre saker i norsk politikk, at målene kan vi nok være rimelig enige om, men fra tid til annen blir det sterk uenighet om hvilke virkemidler vi tror virker for å oppnå målene. Jeg satte pris på at statsråden nå signaliserte så tydelig at han ønsket å oppheve 70-årsregelen. Det ser vi frem til. Og så satte jeg også pris på at statsråden var så tydelig da han sa at den største utfordringen i fremtiden vil være mangelen på arbeidskraft. Det jeg kunne tenke meg å utfordre statsråden litt på, er begrunnelsen for lovforslaget. Mener statsråden at det har vært et stort problem i arbeidslivet de siste årene at eldre arbeidstakere ikke har fått lov til å få redusert arbeidstid? Er det det som er motivasjonen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-28:
SV er glad for det lovforslaget som vi behandler i dag. Men vi er litt forundret over den debatten som oppstår i kjølvannet av det, særlig fordi de partiene som ellers tar sterkt til orde for større muligheter til å ta selvstendige avgjørelser og for valgfrihet, i denne saken velger å si at det skal ikke arbeidstakere ha. Den fleksibiliteten som nå også skal ligge i det nye alderspensjonssystemet, der man kan kombinere arbeid og trygd fra 62 år, følger logisk av et slikt forslag som vi nå vedtar i dag, slik at muligheten til å bruke den fleksibiliteten faktisk må være til stede. Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre har en merkelig og misforstått fortolkning også av det som vi var enige om da vi diskuterte seniormeldinga, nemlig at dette forslaget skal bety at man har forlatt en linje hvor god seniorpolitikk organiseres på den enkeltes virksomhet, og at en meny av konkrete tiltak skal erstattes av rettighetslinja. Det er ingen motsetning mellom dette, det er tvert imot et supplement. Dette er ingen pisk for bedriftene, men en større valgfrihet for den enkelte arbeidstaker. Er seniorpolitikken god på den enkelte arbeidsplass, vil det oppheve det som kunne oppleves som en ulempe for bedriften. Ulempen vil effektivt kunne møtes med en god seniorpolitikk lokalt som gjør at folk ikke tar dette valget. Det lønner seg for bedriftene å ta vare på den enkelte arbeidstaker i dag, og det kommer til å lønne seg framover også med denne loven. Den retten som blir nedfelt i dag, står overhodet ikke i veien for gode lokale seniortiltak, men gir en mulighet for den arbeidstaker som mener dette er en riktig løsning for seg. Min vurdering er at utstøtingen ikke vil øke med dette forslaget. Det er langt større grunn til å frykte at flere seniorer vil se seg nødt til å gå helt ut av arbeidslivet hvis vi ikke følger opp med en rettighet til å få fortsette på deltid. Det har også vært stilt spørsmål om begrepet «vesentlig ulempe ». Det er ikke et begrep som er spesielt for denne loven eller denne paragrafen, for det er den samme type vurderinger som gjelder krav om deltid ut fra andre bestemmelser i det samme lovverk. Det er ikke noen ny praksis i forhold til det. Men det er klart at hvis bedriftene ikke ser seg tjent med å føre en seniorpolitikk som gjør at det blir mulig for eldre arbeidstakere å stå i arbeidslivet lenger, vil dette gi den enkelte en rettighet til å kreve deltid, men under de forutsetningene som loven setter, nemlig at det ikke skal føre til «vesentlig ulempe ». Jeg mener dette er et bra lovforslag. Jeg tror det vil bidra til en bedre seniorpolitikk og til at kombinasjonen arbeid og trygd i større grad framover vil bli benyttet i det aldersintervallet der vi ser at utstøtingen fra arbeidslivet i dag er høy, og dermed bidra til motsatt utvikling.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-04-28:
I denne saken tror jeg at vi alle har engasjement for og ønske om en god seniorpolitikk. Vi ser på eldre arbeidstakere som en ressurs med mye erfaring. Gradvis nedtrapping kan for mange av dem være med og øke den faktiske avgangsalderen. Ingen er tjent med at de forsvinner helt ut av arbeidsmarkedet. Av og til kan en få inntrykk av at språkbruken i politikken kan virke litt overdreven sett i forhold til det reelle innholdet i den saken som diskuteres. Vi skal vel ikke stikke under stol at budskapet noen ganger må både spisses og forenkles for at en skal få poengene klart fram. I denne saken synes jeg nok, for å være ærlig, at både regjeringssiden, som har lagt fram forslaget om å lovfeste retten til redusert arbeidstid for arbeidstakere over 62 år, og opposisjonspartiene, som går imot forslaget, tar vel sterkt i når de argumenterer for henholdsvis fordeler og ulemper med forslaget. Kristelig Folkeparti har valgt å gi sin tilslutning til forslaget først og fremst på grunn av den logiske sammenhengen med muligheten til fleksibel pensjonering i pensjonsreformen. Men vi tror nok at hensikten med lovforslaget langt på vei ville blitt oppnådd også uten lovfesting, i normale drøftelser mellom partene i arbeidslivet eller direkte mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Samtidig mener vi at Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre tar vel sterkt i når de forsøker å spå hva som kan komme til å skje når det gjelder seniorenes attraktivitet i arbeidsmarkedet som følge av denne lovfestingen. Vi tror ikke at det betyr så mye. Det er arbeidsmarkedets behov for kompetent arbeidskraft som først og fremst kommer til å styre etterspørselen etter seniorer. Kritikken av begrepet «vesentlig ulempe » som bedriftene kan påberope seg for å si nei til en forespørsel om redusert arbeidstid, har vi også vanskeligheter med å gi vår tilslutning til. Tross alt er det et begrep som benyttes andre steder i arbeidsmiljøloven, og som er brukt i lovparagrafer som Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre selv har foreslått fra regjeringsposisjon. Jeg kan nevne § 10-2 om arbeidstidsordninger, der det står: «Arbeidstaker har rett til fleksibel arbeidstid dersom dette kan gjennomføres uten vesentlig ulempe for virksomheten. » Og jeg kan nevne § 12-6 om delvis permisjon som «skal oppfylles med mindre dette medfører vesentlige ulemper for virksomheten ». Kristelig Folkeparti støtter som sagt det konkrete forslaget, samtidig åpner vi for at denne konkrete endringen kan evalueres etter noe tid. Skulle den mot formodning, gi klare negative effekter, kan ordlyden i loven endres på et senere tidspunkt.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-04-28:
Alle partier er enige om at vi skal få en rett til uttak av pensjon fra 62 år i folketrygden. Det er også bred enighet om å føre videre det statlige bidraget til avtalefestet pensjon fra 62 år. Rett til pensjon fra 62 år står altså fast. Vi er også enige om betydningen av at en ny pensjonsordning skal stimulere til å stå lenger i arbeid. Rett til pensjon fra 62 år må ikke følges av at det normale blir å ta ut full pensjon fra dette tidspunktet. For mange vil det imidlertid være en forutsetning for å stå lenger i arbeid at det åpnes for å kunne trappe ned noe. Vi vet at arbeidstakere møtes ulikt når det gjelder å kunne gjøre dette. Dessverre er det ikke så rent sjelden at viljen til å åpne for deltid er begrenset i deler av arbeidslivet. Konsekvensene blir at for mange går helt ut av arbeidslivet. Jeg mener at forslagene i Ot.prp. nr. 30 for 2007-2008 på en hensiktsmessig måte følger opp vedtakene om rett til tidligpensjon fra 62 år og ønsket om at flere skal finne det mulig å stå lenger i arbeid. En regel om rett til redusert arbeidstid vil gi mange arbeidstakere viktige signaler om at de er ønsket i arbeidslivet, og det vil gi mange arbeidsgivere viktige signaler om at de må legge til rette for deltid. Mindretallet vil ikke bidra til dette. De mener arbeidslivet selv må finne ut hvordan man skal tilpasse seg rett til pensjonering fra 62 år - dem om det. Jeg mener nok at det skytes langt over mål når det fra mindretallets side sies at flertallet nå har «forlatt linjen » hvor god seniorpolitikk er noe som den enkelte arbeidsplass også må være med på å legge opp til. Nei, det har vi da så visst ikke forlatt. Men vi mener at det ikke nødvendigvis er arbeidslivet som må finne ut dette alene, og seniormeldingen fikk vi jo også fordi det er en offentlig oppgave å bygge oppunder dette arbeidslivet. Selvsagt vil den gode seniorpolitikken måtte utvikles i arbeidslivet, men et godt lovverk som bygger oppunder dette, vil være til hjelp både for arbeidstaker og for arbeidsgiver. Jeg må nok også spørre mindretallet hvorfor de er så redde for å lovfeste retten til redusert arbeidstid, når de anser dette som et utmerket virkemiddel, jf. bl.a. de felles formuleringene vi har om dette i innstillingen til seniormeldingen. Jeg mener at vi må ha mål om å stimulere til å stå lenger i arbeid - at heltid eller deltid er i fokus. Mindretallet synes å være ensidig opptatt av de konsekvensene dette kan få for arbeidsgivere som ikke ønsker å bidra til fleksible løsninger. Det synes jeg mindretallet skal tenke nøyere igjennom.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-04-28:
Venstre vil fastslå at det alltid må være det enkelte individ og dets evner, kompetanse og muligheter som setter grense for yrkesdeltakelse, ikke hvor gammel man er. Dette innebærer at seniorpolitikken må innrettes som arbeidslivet for øvrig, hvor den frie avtaleretten mellom arbeidstaker og arbeidsgiver danner basis for arbeidsforholdet. Dette innebærer at de virkemidlene som har best mulighet for å virke positivt for å nå målsettingen om et mer inkluderende arbeidsliv og flere seniorer som kan arbeide lenger, i utgangspunktet må være økonomiske incentiver som må rettes mot den enkelte arbeidstaker og mot den enkelte virksomhet. Venstre mener at det finnes mange måter å legge til rette for redusert arbeidstid på der det er behov for det. Med en befolkning som blir stadig friskere og lever lenger, vil jeg påpeke at behovet for lovfesting av retten til redusert arbeidstid synes noe unødvendig. For noen grupper vil det derimot være behov for redusert arbeidstid, og Venstre ser det som viktig at partene i arbeidslivet gjennom forhandlinger seg imellom løser dette, hvor det er behov for det. Venstre ønsker å åpne for flere midlertidige ansettelser for dem over 62 år for å stimulere arbeidsgiverne til å ansette flere eldre arbeidstakere. Vi ønsker generelt et mer fleksibelt arbeidsliv for seniorene. Dette innebærer å åpne for å lage mer individuelle avtaler for dem over 62 år. Venstre ønsker å åpne for svært fleksible løsninger når det gjelder arbeidstid for personer i den aldersgruppen. Spesielt for kvinner i tunge omsorgsyrker vil dette være av betydning sammen med mer individuell tilrettelegging på den enkelte arbeidsplass. Arbeidstakere i omsorgsyrker er spesielt utsatt for skader og belastningslidelser, og for å møte utfordringene knyttet til en aldrende befolkning vil det være av betydning å holde folk i yrket så lenge som mulig. Dette kan bl.a. innebære fleksible turnusordninger og mer vekt på tekniske hjelpemidler for å unngå tunge løft. Hver enkelt ansatt over 45 år i tunge omsorgsyrker bør derfor kunne få en vurdering av sin arbeidssituasjon, med vekt på individuell tilrettelegging. Venstre kommer til å stemme imot lovendringen.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Representanten Svendsen prøver seg sikkert på et forsøk på et godt resonnement, men jeg føler at det resonnementet svikter helt i startfasen. De endringene vi nå gjør i arbeidsmiljøloven, fører jo ikke til noen økt pris på seniorene. Det er etter min mening et helt feil utgangspunkt. Endringene er bare for å sikre seniorene en rett til deltid, og det fører til at flere seniorer vil stå lenger i jobb. Det er godt for norske arbeidsgivere som vil mangle arbeidskraft, så denne lovendringen bidrar til at norske virksomheter i framtiden kan være lønnsomme og ha god inntjening. Hele resonnementet bygger på et feil utgangspunkt, og da blir selvfølgelig konklusjonen også feil.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Begrunnelsen for forslaget er ikke at det kan dokumenteres at eldre arbeidstakere har hatt problemer med å få deltid hvis de har ønsket det. Jeg har ikke registrert noen undersøkelser i så måte. Det som er det viktige, og det som er det sterke signalet i pensjonsreformen, er at vi ønsker fleksibilitet, at vi ønsker gradvis nedtrapping fra arbeidslivet, og at vi definerer det som et gode at eldre arbeidstakere utnytter den arbeidsevnen de har, selv om den ikke er 100 pst. Vi mener at det er veldig feil at eldre arbeidstakere må begrunne ønsket om deltid ut fra helsemessige, sosiale eller andre viktige velferdsgrunner - det er ikke nødvendig. Det er nok å begrunne det ut fra en alder på 62 år, at man ønsker en gradvis nedtrapping og har rett til deltid. Det er begrunnelsen for at vi ønsker å utvide lovforslaget på den måten vi nå gjør, ikke at vi så langt har noen grundige undersøkelser som viser at dette har vært svært vanskelig for eldre arbeidstakere.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-28:
Beklager, jeg hadde dessverre mye mer jeg skulle sagt. Jeg ønsker å ta opp forslagene fra Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-28:
Fem minutter ble veldig lite, så jeg tillater meg å ta opp igjen tråden der jeg slapp tidligere. En samlet komite viser til at forslaget til § 15 innfører en generell ilandføringsplikt for fisk. Komiteen forutsetter at en unntaksforskrift er på plass ved lovens ikrafttredelse, og at denne fastsettes i dialog med næringen. En samlet komite mener også at det er viktig at man ved utformingen av bifangstregler skaper tilstrekkelig forutberegnelighet for næringen og tar hensyn til at det i praksis skal kunne utøves et naturlig fiske. Samtidig innser komiteen at det i enkelte tilfeller kan være nødvendig å forby all bifangst på grunn av bestandssituasjonen. Slike regler må derfor utformes i tett dialog med næringsorganisasjonene. Mindretallet fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, viser til at systemet med administrativ inndragning videreføres, og at det ikke innføres et krav til subjektiv skyld. Disse medlemmer mener det kan være gode grunner til en slik regel, men at det ikke bør være slik at inndragningen ikke står i forhold til overtredelsen. Det er særlig betenkelig at relativt små overskridelser av minstemålet kan medføre at hele fangsten inndras. Det må bli bedre sammenheng mellom overtredelsens alvorlighetsgrad og størrelsen på sanksjonen. På denne bakgrunn fremmer disse medlemmene følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen sørge for at det innføres en adgang til å bruke skjønn ved vedtaket om inndragningens omfang ved fangst i strid med minstemålsbestemmelsene, slik at full inndragning ikke benyttes der dette etter forholdene fremstår som urimelig. » I kapittel 8 viser en samlet komite, unntatt Fremskrittspartiet, til at loven styrker reglene om tilrettelegging for og gjennomføring av ressurskontroll. Flertallet legger til grunn at de viltlevende marine ressurser er fornybare, men ikke uutømmelige. Flertallet er enig i at det er nødvendig med nye og styrkede regler både i forhold til nasjonal ressurskontroll og for å bekjempe ulovlige, uregulerte og urapporterte fiskeriaktiviteter. Flertallet forutsetter at lovens kontrolltiltak står i forhold til de overtredelser som skal undersøkes, og at alminnelige rettssikkerhetsprinsipper følges. Føring av fangstdagbok i tilfeller der det er pliktig innmelding av fangst, framstår som unødvendig byråkratisk. Medlemmene fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre fremmer derfor følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen foreta en gjennomgang av dagens regler vedrørende fangstdagbok med sikte på forenklinger. » Komiteen viser også til at det innføres hjemmel til å pålegge tvangsmulkt, og at hjemmelen til å pålegge lovbrottsgebyr videreføres. Komiteen forutsetter at det gis klare retningslinjer for hvilke sanksjonsformer som skal benyttes i de enkelte tilfeller. Mindretallet, Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, mener at Regjeringen åpner for en svært vid adgang til å endre styrkeforholdet mellom gruppene ...
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-04-28:
Jeg kunne ha startet min replikk med å snakke om Kystvakten og ressursene, men jeg er redd spørsmålet blir det samme som jeg har stilt tidligere, og svaret ville vel også blitt det samme. Så jeg skal ikke gjøre det. Jeg skal ta utgangspunkt i det et mindretall i komiteen er opptatt av, nemlig at offentlige myndigheter skal gjennomføre kontrolloppgaver. Man er skeptisk til at monopolorganisasjoner som fiskesalgslagene gis denne myndigheten, og flere har på høringene påpekt det uheldige ved det. Vi kjenner jo alle til problematikken rundt dette med fangstdagbok, som fungerer dårlig som verktøy. Vil statsråden på denne bakgrunn, og med den motstanden som systemet med fangstdagboken nå møter, foreta en gjennomgang av dagens regelverk vedrørende fangstdagbok med sikte på en forenkling som er mer hensiktsmessig også for næringen?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-04-28:
Saltvassfiskeloven hadde, som eg nemnde i innlegget mitt, ein heimel for om nødvendig å sikra søn- og helgedagsfreden på havet. Denne heimelen er ikkje vidareført i den nye loven. Mitt spørsmål er kort og godt då: Var det vurdert å vidareføra denne moglegheita for om nødvendig å sikra søn- og helgedagsfreden òg på havet? Viss det ikkje var vurdert, korfor vart det ikkje vurdert? Eg har lest meg til at i saltvassfiskeloven vert denne heimelen lite brukt, men likevel, det gjev ganske sterke signal om ein flytter ein heimel for noko, sjølv om han har vore lite brukt.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-04-28:
Under høyringane til denne saka kom det fram nærmast eit slags naudrop frå Fiskarlaget om at ein måtte sjå nærmare på ordninga med fangstdagbok. Slik det vart framstilt i høyringane, vert ordninga praktisert på ein rimeleg byråkratisk og firkanta måte, der forgløymingar rett og slett vert kriminaliserte. Mitt spørsmål til statsråden er: Når ein ikkje valde å sjå heilt vekk frå fangstdagboka, kvifor såg ein ikkje på om ein kunne gjera praktiseringa meir smidig og raus? Måten ein praktiserer fangstdagboka på, vert tydeleg oppfatta som firkanta og byråkratisk, og det tener ikkje nokon si interesse slik ho fungerer i dag.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
For det første har denne regjeringen styrket bevilgningene til Kystvakten og også til Fiskeridirektoratet for å drive kontrollvirksomhet, så det må ikke her levnes et bilde av at Regjeringen har sviktet sine oppgaver på det området. Så er det selvfølgelig et mål at både regelverket og ressurskontrollen skal være så god og så effektiv som mulig, og der har salgslagene en veldig viktig rolle. Hvis de oppgavene som salgslagene i dag gjør på vegne av fellesskapet, skulle utføres av f.eks. Fiskeridirektoratet, ville det bety at vi måtte bruke betydelig med offentlige midler der. Det er penger som vi i dag i stedet kan bruke på f.eks. kystvakt. Så det å bruke salgslagene er effektiv ressursbruk, og jeg oppfatter også at det er et system som har legitimitet både i næringen og langs kysten for øvrig. Når det gjelder fangstdagboken, er det min holdning at den skal vi holde fast på. Så må man jo løpende vurdere forenklinger.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Jeg er veldig opptatt av å sikre forutsigbarhet og stabilitet for fiskerinæringen. Det er også den linjen Regjeringen har hatt i hele den perioden vi så langt har vært i funksjon.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Selv om dette ikke eksplisitt er hjemlet i den nye havressursloven, så har Regjeringen fortsatt hjemmel gjennom reguleringsfullmakten til å fastsette både helgedagsfred og påskestopp. Vi kan også gå mer konkret til verks gjennom regulering om man ønsker det, og om så nekte notfiske på en bestemt art utenfor den og den kirken, hvis man mener at det er riktig. Så hjemmelen og fullmakten har vi fortsatt.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Generelt vil jeg si at vi gjennom denne loven har avkriminalisert en del mindre forseelser. Man vil bl.a. nå bruke overtredelsesgebyr i saker som før har blitt politianmeldt og havnet i rettssystemet. Det mener jeg er en god ordning både for ressurskontrollen og for næringen. Når det gjelder inndragning av fangst som er utover kvoten eller under minstemål, er jo det en inndragning som skjer automatisk uten at man tar stilling til skyldspørsmålet. Det å innrette dette på den måten som representanten Torbjørn Hansen foreslår, mener jeg vil føre til mer byråkrati og et mer komplisert regelverk rundt dette. Det kan i siste instans føre til at fiskere får rabatt for å fiske over kvoten.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
For det første vil jeg si at fangstdagboka er et svært viktig verktøy i ressurskontrollen, så jeg er veldig for at vi skal beholde den. Når det gjelder den type forseelser som representanten her omtaler, er det nettopp et område der loven åpner for å bruke lovbrottsgebyr i stedet for politianmeldelse og eventuelle runder i rettssystemet, som vi har sett tilfeller av tidligere. Dette området jobber man med å forenkle, og innrapportering kan bl.a. gjøres elektronisk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Siden spørsmålet om bruk av skjønn ved administrativ inndragning av fangst kom opp igjen, vil jeg gjerne komme med noen presiseringer i forhold til dette. Systemet med administrativ inndragning av fangst er ikke en straff eller en straffereaksjon. En fangst som en fisker har fisket i strid med regelverket, har vedkommende ikke krav på å få beholde. Slik fangst blir dermed inndratt på objektivt grunnlag, uten noen vurdering av skyld eller andre forhold. Dette er en grunnleggende del av det norske reguleringssystemet. Det gjør det bl.a. mulig å ha en ilandføringsplikt også for ulovlig fanget fisk. Fisken blir ført i land. Den blir registrert og utnyttet, mens fiskeren ikke får gevinsten fra fisket i strid med bestemmelser i eller i medhold av loven. Så lenge inndragningen begrenses til den delen av fangsten som er ulovlig, vil inndragningen også stå i forhold til overtredelsen. Innføring av en adgang til å bruke skjønn ved administrativ inndragning av fangst kan være i strid med grunntanken om at fiskeren ikke skal få noen gevinst ved den ulovlige handlingen, og kan derfor representere en utfordring.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-04-28:
Komiteen kommenterer en formulering på side 85 i proposisjonen, hvor det står at muligheten til å endre styrkeforholdet mellom ulike grupper er svært vid. Komiteen viser til at det er svært viktig at det er stabilitet og forutsigbarhet i fiskerinæringen, og sier at det bør være en målsetting at næringen selv skal medvirke til omforente fordelinger mellom gruppene. Man skriver videre at fordelingen av kvoter mellom gruppene må opprettholdes over tid. Er statsråden innforstått med de klare føringene som komiteen her gir når det gjelder kvotestabilitet? Og: Forstår statsråden hvorfor det er viktig å legge til rette for strukturtilpasning og langsiktig planlegging i kvotefordelingen?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-04-28:
De fleste er generelt enige om at det må finnes sanksjoner i fiskeriforvaltningen som gjør at det lønner seg for fiskerne å opptre på lovlig vis. De rød-grønne partiene skriver i en merknad om administrativ inndragelse at sanksjonen i dagens regelverk vil «stå i forhold til overtredelsen ». Regjeringspartiene har tydeligvis liten kontakt med næringen og høyst begrenset oversikt over hvordan dagens regelverk faktisk praktiseres. Det er nemlig slik at dersom en fisker ved et uhell overskrider grensen for volum fisk under minstemål, blir hele fangsten erklært ulovlig. Her vil små og totalt uforskyldte uhell kunne medføre inndragning av verdier som overstiger de fleste bøter man ellers får for straffbare forhold i dette samfunnet. Fiskaren skriver 25. februar om hvordan fisker Marvin Dragsnes får inndratt hele fangsten, verdt mer enn 100 000 kr, som følge av at det var 330 kg for mye sild under minstemål i en fangst på 63 450 kg sild. Ser ikke statsråden at dette sanksjonsregelverket kan virke urimelig?
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Etter kapittel 6 § 37 i forretningsordenen ønskjer eg å fremme forslag om følgjande avgrensing i taletida: Taletida blir avgrensa til 10 minutt for første innlegg og 3 minutt for andre innlegg, og det blir gitt høve til inntil fem replikkar etter hovudtalspersonen for kvart parti og inntil fem replikkar etter medlemer av Regjeringa.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Representanten Molvær Grimstad brukte mykje tid i innlegget sitt på barns rettar. I innstillinga seier Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet i ein merknad at «barns rettigheter skal ivaretas fullt ut, uavhengig av hvilken familieform de vokser opp i ». Men korkje i vedtaket i Odelstinget eller i debatten her har Kristeleg Folkeparti teke omsyn til eller teke konsekvensen av sin eigen merknad. Eg reknar med at Kristeleg Folkeparti er kjent med at lesbiske kvinner i dag får barn, og at desse ungane ikkje har dei same rettane som andre ungar. Eg lurer derfor på om Kristeleg Folkeparti kan svare på kvifor dei vil vidareføre eit lovverk som gir barn som lever med ei lesbisk mor og ei medmor, svekte rettar i forhold til andre barn.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Eg har berre eit enkelt og greitt spørsmål. Vil det bli ringt til votering?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Det er vel ikkje vanskeleg å førestille seg at eg her i Lagtinget framstår som ein mann. Det gjer eg også saman med kona mi - vi har også to barn. Men sist vi flytta - det er mogleg at det er så lenge sidan at Folkeregisteret har ordna opp i det - fantest det ikkje noko omgrep for dette i Folkeregisteret. Eg fann ingen plass å krysse av for oss. Ikkje at det er noka stor sak, heller ikkje har vi orka å gå innom sorenskrivaren eller presten for å få noko som helst slags papir juridisk på den måten vi har levd på i 20 år. Vi har rimeleg god oversikt over dette samlivet vårt. Det som er artig, er at Norsk Språkråd seier at både før loven og Kyrkja kom inn i biletet, var det visst slik at dersom ein mann og ei dame levde i lag, var dei mann og kone. Det seier Norsk Språkråd heilt tydeleg og klart. Det er ingen andre som kan blande seg borti det. Ein treng ikkje kalle seg for sambuarar, ein er mann og kone. Så sånn sett kunne vi jo dersom folk elles berre fekk ordna opp i det økonomiske og sikra det økonomiske, hoppe over heile ekteskapsloven. Men så registrerer eg at det er folk som vil gifte seg, og som vil ha ekteskapsloven. Det skil jo ikkje meg dersom dei vil velje det. Men det som blir heilt underleg for meg, er at då skal nokon plutseleg bli nekta. Nokon skal plutseleg seie at nei, du får ikkje lov til å gifte deg, sjølv om du vil det. Kor kjem desse ideane frå? Eg har prøvd å setje meg inn i korleis det i det heile er mogleg å få det fram at nei, nokon skal ikkje få lov dersom dei vil - i Noreg i 2008! Vi er jo samla i ein anakronisme. Lagtinget er jo rimeleg bestemt nedlagt, men klarer på ein god måte i dag truleg å vedta noko nytt. Det er ikkje dårleg av ein anakronisme å få vedteke noko nytt og historisk. Dette er mykje meir politikk enn det er jus. Og det er ein politikk som handlar om å ville ta bort diskriminering, og som handlar om å vilje heve fram menneskeverdet.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Som agronom og med mange år innan åndsarbeid veit eg alt om dette genetiske som representanten Lønning trekkjer fram. Eg skjønner ikkje kvifor han gjer det i ein slik debatt som denne. Inge Lønning må jo begynne å høyre etter når representantane pratar, for eg sa at eg også var mann i andre samanhengar enn her i Lagtinget. Men, som eg sa, dette handlar om politikk. Dette handlar om vilje til at folk skal få lov til å gjere det dei vil. Så er det sjølvsagt ein del avgrensingar som ligg i jusen, men det viktige her i dag er at menneskeverdet blir heva fram og diskrimineringa tek slutt.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Nei, grensa går ved surrogatmor. Korleis denne loven skal utviklast vidare i framtida, er det ikkje dagens debatt som skal styre.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Det er enkelt og greitt slik at ingen skal sjølvsagt bli tvinga til å vie nokon dersom dei ikkje vil. Det vil sjølvsagt vere ein reservasjonsrett. Men det som er viktig og interessant, er at denne debatten må ein jo take innafor Kyrkja. Eg ser at mine kameratar, mine kristensosialistiske venner i Møre og Romsdal, har ein levande debatt om dette. Eg skal ikkje stå og bestemme kva dei skal meine, men den debatten er der, og det er viktig at han er der ute i dei ulike kyrkjelydane og dannar grunnlaget for korleis dei enkelte prestane vil gjere det. Men det er klart at liturgien må vi jo få på plass så fort som berre det, for Kyrkja kan ikkje stille seg heilt på sidelinja når det visseleg er ein masse folk som vil komme til Kyrkja. Lat dei få lov å komme til Kyrkja, lat dei få komme til menneskeverdet og ikkje bli stempla og stå utafor. Vi har eit stort problem i Møre og Romsdal. Våre ungdommar, nokre av dei, vel faktisk å ta livet sitt, nettopp fordi dei ikkje klarer å leve med si legning - nettopp på grunn av fordømminga, nettopp på grunn av forteiinga. I dag får vi dette litt på plass igjen, med at vi hevar menneskeverdet.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Om ein tek seg ein tur rundt om i Noreg på dei ulike fødeavdelingane, vil ein fort finne ut at det ikkje er slik at ungar kjem til verda på den idylliserte måten med mor og far, og alt er i orden, og den store lykka står alle bi. Slik er det ikkje. Folk har alltid blitt født på ulike måtar og i ulike slags parforhold. Det viktige her er at det er nokre som er til stades og bryr seg om dei ungane som faktisk er fødde, og som vil vise omsorg og evne til å ta seg av desse ungane.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Eg skjønner godt at representanten Lønning ikkje har fått med seg kva som føregår rundt omkring på dei ulike fødeavdelingane i Noreg - men lat no det liggje. Representanten prøver på ein måte å få dette til å bli eit spørsmål om jus - jus, jus, jus, når vi samtidig kjenner til heile historia til homorørsla, når vi veit korleis vi meir og meir har blitt eit meir liberalt og ope samfunn, og vi seier: Vi skal ikkje drive og kneble folk og halde dei nede med lov og jus og alt. Det er dette som skjer i dag. Det er politikken som går langt over jusen, sjølv om produktet her i huset er ein ekteskapslov - ein politikk og verknaden av han som gjer at fleire tusen rundt om i landet no kan feire og juble. Det prøver representanten Lønning å ta bort frå dei med juridiske spissformuleringar. Han burde heller sjå på dei moglegheitene for menneskeverdet og antidiskrimineringa som ligg her.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Vi er av den oppfatning at den forberedende prosessen har vært god og grundig. Jeg ser at det er en klar sammenheng mellom alle disse ulike lovene. Vi åpner nå ekteskapsinstituttet for homofile og lesbiske, og gir dem rettigheter på linje med heterofile. De øvrige lovendringene som blir foreslått, og som er vedtatt av Odelstinget, har også det med seg, som vi støtter sterkt, at de ivaretar både barn som er født og barn som blir født inn i disse forholdene.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Jeg kan vel gjenta litt av det jeg sa i forbindelse med forrige replikant. Vi mener at utredningen av lovforarbeidet har vært god. Det har vært mange departementer inne i bildet, og det har vært viktige og relevante instanser inne i forarbeidet til denne loven. Vi mener også at de viktige prinsipielle sidene ved dette, nemlig å likestille homofile og lesbiske med heterofile, har hatt en lang prosess - med oppheving av straffeparagrafen for homofili i 1972, med oppheving av sykdomsdefinisjonen av homofili 1982, og partnerskapsloven i 1993. Dette er en utvikling som man ikke kan utrede seg fram til. Dette er en utvikling som har vært i dette hus og i det norske folk.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Jeg tror det som har skjedd, er at verden har gått videre - et lite stykke framover. Partnerskapsloven var veldig viktig, og begrunnelsene for den var veldig viktige. Men det vi gjør i dag, er å innføre full likestilling mellom heterofile, homofile og lesbiske. Derfor er denne loven en forbedring og et skritt videre som jeg vil bifalle - og vi vil bifalle - på det sterkeste.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Jeg vil mene at samfunnet - og kanskje dermed også de politiske partiene - på et vis, uten å ønske det, har rangert mennesker etter seksuell legning opp gjennom tidene. Partnerskapsloven var et veldig viktig skritt framover. Det vi gjør i dag, er å ta et skritt videre. Det er en riktig utvikling, og det er en bra utvikling. Arbeiderpartiet har gått i bresjen for den utviklinga, og det er jeg veldig glad for og stolt over i dag.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Man kan sikkert ha en debatt om filologiske formuleringer i lovverket. Jeg mener at loven er god og dekkende for det vi mener den skal dekke, og forståelig på alle måter. Å «vedgå medmorskap » er at man aksepterer og gir sitt samtykke til at ens ektefelle eller samboer får assistert befruktning, og når man vedgår, eller påtar seg, det medmorskapet, blir man altså juridisk forelder nr. 2. For meg synes det veldig klart, og jeg tror det er det for de fleste.