Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Fremskrittspartiet ønsker en landbrukspolitikk der man går fra politisk styring over til å anse bonden som en selvstendig næringsdrivende på lik linje med andre småbedriftsledere i landet. Bondens oppgave er å produsere god, sunn og trygg mat – ikke å stå med lua i hånden overfor byråkratene i departementene. Fremskrittspartiet vil legge til rette for matproduksjon, og ikke for en slags ordning med samfunnsgartnere. Norske bønder må få et enklere regelverk å forholde seg til og i større grad frigjøres fra offentlig styring. Arbeidet med å forenkle og modifisere jordbruket har stoppet helt opp med den rød-grønne regjeringen. Fremskrittspartiet mener at det er på tide at regjeringen Stoltenberg viser handlekraft og gir bøndene mulighet til selv å bestemme hvordan de vil drive sin egen virksomhet. Det må være et paradoks at det siden år 2000 er blitt over 20 000 færre bønder i Norge, samtidig som produksjonen faktisk har økt. Det er også et paradoks at med Senterpartiet i regjering har avviklingen av norsk landbruk nådd nye høyder. Fremskrittspartiet beskyldes for å være den største trusselen mot norsk landbruk, men i praksis har vi sett at den rød-grønne regjeringen, med Senterpartiet i spissen, nærmest har startet avvikling og nedleggelse for nesten alle norske bønder. Fremskrittspartiet er opptatt av at vi må få en gjennomgang og en endring av jordloven, og det er viktig at det kommer opp. I dag er det kun på papiret at bonden selv får bestemme over egen jord. Alle bønder har fått merke at i praksis er det byråkratene i Landbruksdepartementet og myndighetene som bestemmer hvordan jorden skal benyttes, og ikke bonden selv. Det er på tide at bonden selv får noe han skal ha sagt. Fremskrittspartiet vil gjennomføre full eiendoms- og produksjonsfrihet for matprodusentene. Behovet for dagens system med støtteordninger vil gradvis reduseres. Vi vil også innføre en kompensasjon som i en periode støtter dem som på en negativ måte vil bli vesentlig berørt av endringer i landbrukspolitikken. Vi mener også at det må settes i verk omstillingstiltak for dem som ønsker å få fram nye næringer i landbruket og markedsrette sin produksjon. Med Fremskrittspartiet i regjering ville norske bønder fått en betydelig skatte- og avgiftslette. Norsk industri kan styre mot en av de største krisene i landets historie. Regjeringen har ikke forstått at deres jobb er å stimulere til økt verdiskaping i næringslivet. Det eneste Soria Moria II-erklæringen fokuserer på, er en ny eierskapsmelding der man skal vektlegge samfunnsansvar til bedrifter med statlig eierandel. Hva vil egentlig regjeringen Stoltenberg gjøre for å stabilisere rammebetingelsene for det private næringslivet? Det har vi ikke sett mye til i Soria Moria II-erklæringen. Dette fører dessverre til mindre mulighet for langsiktig tenkning og verdiskaping, og vi er nødt til å forbedre rammebetingelsene og styrke infrastrukturen slik at Norge som et høykostland settes i stand til å være konkurransedyktig mot resten av verden. Når vi ser at Norsk Hydro flytter avdelinger til Qatar, er det bl.a. fordi Qatar kan gi dem en sikrere og bedre kraftavtale som er mye mer forutsigbar og konkurransedyktig enn det vi kan i Norge, som er styrt av den rød-grønne regjeringen. Tar man et eksempel fra Norge, ser man at over 150 personer ble overflødige ved Aker Verdal på grunn av tørken. Oljetørken slo inn der som ellers i industrien. Regjeringen Stoltenbergs innsats bl.a. under valgkampen var bare å prate og prate og være til stede på Aker Verdal. Det var ikke mindre enn fem ministere og to statssekretærer som var til stede og så på problemene. Det minner meg faktisk om Norge i 1030, da Olav den helligste reiste rundt for å signe landet. Det var det de holdt på med i valgkampen – de skulle signe landet. Nei, norsk industri trenger ikke statsråder som bare snakker. Norsk industri trenger handlekraft, og det er det bare Fremskrittspartiet som kan gi. Industrien trenger gode rammebetingelser, og det kan vi gi. Det er for meg et paradoks at Regjeringen er mer opptatt av å kjempe mot oljeleting utenfor Lofoten enn av å engasjere seg i norsk industri, i kampen for arbeidsplasser, hvor det også skal utvikles en ny teknologi. For enten må leverandør- og verftsindustrien omstille seg i retning av fornybar teknologi, eller det må gis nye muligheter innen olje- og gassindustrien. Det aller mest fornuftige er en kombinasjonsløsning her. Fremskrittspartiet vil bidra til partnerskapsløsning mellom staten og private, der staten bidrar til å stimulere private investorer til å satse risikokapital og kompetanse på ny næringsutvikling. Formålet er å styrke de privates rolle i norsk næringsliv – i samarbeid med staten.