Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-03-22:
Forslagsstillerne tar opp viktige temaer: for det første behovet for tilrettelagte boliger for personer med funksjonsnedsettelser, for det andre hvor vanskelig det kan være å holde oversikt over mulighetene for hjelp til tilrettelegging av egen bolig. Kommunalkomiteen har hatt en god behandling av forslaget. Det ble også lagt opp til en åpen høring. Dessverre meldte ingen seg til den. Med unntak av Fremskrittspartiet står alle partiene i dag samlet om merknadene og forslaget til vedtak. Det er et viktig mål å øke antall boliger som er tilgjengelige for personer med funksjonsnedsettelser. Uansett hvem vi er, er boligen viktig for vår livskvalitet. I dag er det for få boliger som er tilgjengelig for alle. I den nye plan- og bygningsloven er kravene til tilgjengelighet skjerpet. Det gjør at nye boliger i stadig større grad kan benyttes av personer med nedsatt funksjonsevne. Husbankens krav til grunnlån bidrar til det samme. Den store utfordringen er å sikre tilgjengelighet i eksisterende boliger. Og mens småhus representerer én problemstilling, byr flerleilighetsbygg på andre utfordringer. Forslagstillerne viser til Husbankens Prosjekt Boligtilpasning som i 2005 ble etablert for å legge til rette for bedre løsninger i eneboliger og småhus. Prosjektet viste at god rådgivning, samordning og fleksibilitet i virkemiddelbruken er nødvendig for å oppnå resultater. Når det gjelder flerleilighetsbygg, er ufordringene store. Mange nordmenn bor i blokker med tre, fire og fem etasjer uten heis. Når en enkeltbeboer trenger en trappeheis, gir hjelpemiddelsentralen støtte til det, etter individuell søknad. Når beboeren ikke lenger har behov for trappeheis, fjernes den igjen. Av mange grunner vil det være mye bedre å installere varige heisløsninger. Regjeringen har innført et tilskudd til prosjektering og installering av heis i eksisterende boligbygg. Dette er en viktig ordning som Arbeiderpartiet er opptatt av å styrke. Utover å være opptatt av tilrettelegging i seg selv, peker forslagsstillerne på hvor vanskelig det kan være å skaffe seg oversikt over de ulike ordningene som finnes. Arbeidsdelingen mellom stat, kommune og andre aktører kan skape uklarheter, og det er grunn til å tro at det kan gi unødvendig lang saksbehandling. Dette er noe av bakgrunnen for at regjeringen i 2008 satte ned et offentlig utvalg som i fjor la fram NOU 2010:5 «Aktiv deltakelse, likeverd og inkludering». Utvalget hadde bl.a. som oppgave å vurdere om dagens organisering sikrer kostnadseffektive og brukervennlige løsninger. Utvalgsinnstillingen har vært på høring, høringsfristen gikk ut 15. oktober, og regjeringen jobber nå med forslagene. Retten til inkludering er grunnleggende. Selv om mye er oppnådd med hensyn til å utforme samfunnet slik at det sikrer likestilling og full deltakelse, er det ennå et stykke igjen til disse målene er nådd. Vi oppnår best full deltakelse dersom vi tar i bruk både individuelle og generelle virkemidler. Generelle virkemidler innebærer en tilrettelegging av samfunnet for alle. Disse føringene er en del av lovgivning som plan- og bygningsloven, arbeidsmiljøloven osv. Den nye diskriminerings- og tilgjengelighetsloven trådte i kraft 1. januar 2009. Den pålegger samfunnet en plikt til å legge til rette for likestilling, inkludering og aktiv deltakelse, og innholder en tilgjengelighetsdel som sikrer universell utforming. Samtidig er individuelle tiltak og tilgang til hjelpemidler nødvendig. Jeg oppfatter det slik at forslagsstillerne ønsker å styrke den enkeltes rett til å få slik bistand. De foreslår bl.a. å gjøre den midlertidige forskriften FOR-2004–09-07-1248 permanent. Det er blant problemstillingene som er drøftet i den omtalte NOU-en, som regjeringen skal ta stilling til. Jeg har forståelse for at forslagsstillerne er utålmodige, men nettopp fordi dette feltet er sammensatt og uoversiktlig, noe forslagsstillerne også peker på, er det viktig å se ting i sammenheng. Å hente ut enkeltforslag fra en omfattende utvalgsinnstilling og så behandle dem uavhengig av alt annet, er ikke veien å gå. Når det er sagt, vil jeg takke forslagsstillerne for at de gjennom forslaget har pekt på sentrale problemstillinger og dermed gitt et viktig bidrag til de helhetlige vurderingene som nå skal gjøres.