Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
La meg begynne med å takke saksordføreren, Ågot Valle, for et meget godt stykke arbeid. Hun har et eksepsjonelt engasjement for kvinner og deres ve og vel både her hjemme og internasjonalt, og hun er tydelig, med rette, stolt av denne meldingen. Det er også vi andre i det norske parlamentet, ikke minst vi som har bakgrunn fra de rød-grønne. Jeg er veldig stolt over at Regjeringen har framlagt en melding om kvinners rettigheter og likestilling i utviklingspolitikken. Vi viderefører dermed arbeidet som nasjonen Norge begynte på hjemmebane for flere tiår siden. Vi skal selvsagt ikke belære verden hvordan kvinner skal behandles, men vi har solide erfaringer innenfor likestillingsarbeid som vi kan dele med andre. Regjeringen trår klokt når den sier at den gode saken må fremmes med takt og forstand, og at tidvis må tonen være lavmælt. Jeg er enig i det. Det må imidlertid aldri bli slik at våre egne interesser blir avgjørende for om vi sier fra eller tier. Det må aldri være slik at vi brøler eller ser gjennom fingrene alt ettersom hvem vi snakker med eller om. Det må uansett være saken - i dette tilfellet kvinners rettigheter - som må være avgjørende. Noen vil kunne hevde, med rette, at vi er flinkere til å fokusere på og påtale vanskelige saker - også manglende rettssikkerhet for kvinner og andre lidelser de må gjennomgå - i noen land mer enn i andre. Vi er eksempelvis mye flinkere til å fokusere på brudd på menneskerettighetene i Kina enn i Israel. Vi er svært strenge i tonen når det gjelder opposisjonens kår i Iran - og det med rette - samtidig kommer vi kanskje til kort når det gjelder fangene på Guantanamo. Kvinner har særlige behov i krig og konflikt. Et slikt eksempel er kvinnenes situasjon i indiskkontrollerte Kashmir. Det er delte meninger om det finnes 700 000 eller 400 000 indiske paramilitære og militære styrker i delstaten. Men alle er enige om at konflikten og den militære tilstedeværelsen har betydd store lidelser for kvinner i Kashmir. Amnesty International har ikke tilgang til dalen. En kan gjerne spørre seg hvorfor. Men andre menneskerettighetsgrupper anslår at et sted mellom 7 000 og 10 000 kvinner er voldtatt i dalen siden 1989 - de aller fleste av myndighetenes styrker, påstås det. Et sted mellom 17 000 og 22 000 kvinner er blitt enker i samme periode. Fattigdom som resultat av konflikten rammer kvinner mest. Det har flere vært innom før meg. I en relativt underutviklet del av verden må disse kvinnene i Kashmir dermed leve uten sine menn, som kanskje var de eneste inntektsbringende i familien. Konflikten mellom kasjmirerne og den indiske regjeringen har vart i over 60 år. Den bør løses med fredelige midler. Vi bør gjerne bidra til at den løses raskt. Men vold mot kvinner i Kashmir må opphøre umiddelbart. Dette må vi alle kunne være enig i, og budskapet må formidles. I denne sammenheng er det viktig at kvinnene både tas spesielt hensyn til i konflikten, og at de får være med på å definere den freden som skal skapes. FNs sikkerhetsrådsresolusjon 1325 fra år 2000, om kvinner, fred og sikkerhet, gir kvinner rett til å ta del i både fredsforhandlinger og gjenoppbygging etter konflikt. Historisk har dette perspektivet i fredsbygging vært nedprioritert, men gjennom sikkerhetsrådsresolusjon 1325 har vi etablert et sterkt globalt fokus på dette. SV og Regjeringen tar dette perspektivet svært alvorlig, og vår handlingsplan for å imøtekomme kvinners rettigheter i fred og konflikt er derfor svært progressiv og god. For at kvinner skal få den beskyttelse, rettsikkerhet og fred de har krav på, må disse rettighetene også verdsettes av deres egen regjering. Vi må sørge for at kvinnene får være med i utviklingen, for at de skal kunne realisere seg selv, ta utdannelse, arbeid og sørge for at det blir slutt på trakasseringen fra deres eget folk. Vi må få fram at en fred som ikke tar høyde for kvinners situasjon, heller ikke er bærekraftig. Fred er en grunnleggende betingelse for menneskerettighetene - en fred kvinner skal være med på både å skape og å bære. Man kan ikke forvente at freden blir særlig langvarig om 50 pst., kanskje flere, av dem som skal bære denne freden, ikke har fått være med og bestemme hvordan den skal være. Regjeringen og utviklingsministeren har en viktig og krevende oppgave foran seg, men han har hele verdens positive krefter bak seg. Sammen skal vi løfte kvinners rettigheter i hele verden.