Knut Falk Qvigstad (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-24:
Jeg vil starte med å si meg enig i hovedlinjene i forrige talers innlegg, og jeg vil på vegne av Miljøpartiet De Grønne takke for at dette forslaget ble fremmet i forrige periode, da vi ikke satt på Stortinget. Det gir oss muligheten til å ha denne viktige debatten her i dag. Bare 3 pst. av Norges areal er dyrkbart jordbruksareal, og stadig mer jordbruksland forsvinner til fordel for boliger, veier og andre formål. Den beste matjorda ligger, som flere talere har vært inne på, ofte rundt tettsteder og byer, og derfor er jordbruksarealet i disse områdene under svært sterkt press i vår tid. Det å ta vare på matjorda er å ta vare på jordas absolutt viktigste ressurs. Det handler om noe så grunnleggende som å sikre matforsyningen for framtidige generasjoner. Dette er snakk om en ressurs som i utgangspunktet er en betinget fornybar ressurs, som vi er avhengige av for å skaffe oss mat, men som i dag er i ferd med å bli en begrenset ressurs fordi vi bygger den ned, vi bruker den opp. Matjord er ikke den samme typen begrensete ressurs som andre begrensete ressurser, slik som olje og gass. Matjord er en ressurs som ikke kan erstattes. Det finnes ingen alternativer til matjord. Vi er helt avhengige av matjord om 10 generasjoner, om 20 generasjoner, om 50 generasjoner. Derfor kan det ikke være en farbar politisk vei å si at vi bare skal bygge ned litt, og så er vi fornøyd. Vi er nødt til å slutte å bygge ned matjord. Derfor mener vi i Miljøpartiet De Grønne at forslaget som behandles i dag, er en naturlig forlengelse av Grunnlovens miljøparagraf, 112. Dette vil være en sterk stadfesting av betydningen av jordvernet i Norge. En av de viktigste samfunnsoppgavene er som sagt å sørge for matsikkerhet for befolkningen. Derfor må matjord i utgangspunktet ha full beskyttelse, uavhengig av om det er bygging av barnehager, boliger eller vei som truer med å legge beslag på den jorda. Hovedutfordringen med tap av matjord er nettopp at det nesten alltid er gode intensjoner og gode formål som er bakgrunnen for at jord omdisponeres. Det er allerede enighet på Stortinget om at vi ikke skal bygge ned matjord i Norge i noe særlig stort omfang. Stortinget har vedtatt at jordvernet skal skjerpes. Regjeringen er forpliktet til å følge opp de målene. Likevel har vi en regjering i dag som på flere områder svekker vernet av matjord. Det er foreslått endringer i plan- og bygningsloven som bl.a. gjør det lettere å oppføre enkeltbygg på landbruks- og friluftsområder, også uten at Fylkesmannen eller statlige myndigheter orienteres om saken. Regjeringen har samtidig svekket Fylkesmannens innsigelsesmyndighet og dermed den reelle statlige beskyttelsen av jordvernet og håndhevelsen av Stortingets egne ønsker om å hindre nedbygging av matjord. Kontrollkomiteen har på initiativ fra De Grønne nylig spurt statsråd Sanner og regjeringen om de har oversikt over omfanget av omdisponert matjord. Svaret bekrefter at det har de ikke. Man er usikker på hvor mye matjord som omdisponeres i arealplaner, og det reelle omfanget av hvor mye matjord som tapes i Norge hvert år, er dermed ganske uklart. Det er urovekkende at vi har et system som fører til nedbygging av matjord, uten at Stortinget har fått vite konsekvensene og omfanget av det. Matjord er en ressurs, som flere talere har vært inne på, som er helt umulig å erstatte så snart den er nedbygget. I tillegg til nedbygging er erosjon, redusert biodiversitet, flom og jordras samt forurensing av jorda blant de største truslene mot verdens jordbruksarealer. Jordbruket ivaretar mange funksjoner. I tillegg til den vitale betydningen for matforsyningen handler det om rekreasjon, om økologiske funksjoner og dyreliv. Vi kjenner betydningen jordbruksareal har for å binde karbon og den enorme betydningen jorda og grøntstrukturen har for å redusere flomskader. Ikke minst det siste vil kunne få økende betydning framover med klimaendringer og forventede større oversvømmelser og skader. Grunnloven løser ikke alle problemer, men den finnes fordi det er der vi skal knesette våre alle viktigste prinsipper, rettigheter og forpliktelser, som må følges opp i øvrig lovverk og praksis. Matjord er en vel så stor verdi som veldig mye annet som er omtalt. Det er en av de helt spesielle, helt vitale ressursene som krever et eget vern. Derfor støtter De Grønne forslaget om å få styrket vernet av matjordressurser i Grunnloven § 112 første ledd andre punktum, slik at paragrafen bør lyde: «Naturens ressurser, herunder matjordressurser, skal disponeres ut fra en langsiktig og allsidig betraktning som ivaretar denne rett også for etterslekten.»