Bente Stein Mathisen (Høyre), 2011-03-15:
De aller fleste er enige om at kriminelle handlinger og voldelig atferd må møtes med straffereaksjon fra samfunnets side. Men i møte med unge lovbrytere under myndighetsalder kan det ikke bare dreie seg om straff, det må også i stor grad dreie seg om rehabilitering. Det må være et mål å få til gode, individuelle oppfølgingsordninger med kontroll og med fokus på endring av uønsket atferd. Det er lettere å snu en uheldig utvikling når tiltakene settes i gang tidlig. Barn og unge som begår alvorlige kriminelle handlinger, slik som oppslag i media viser, og som forslagsstillerne viser til, må selvsagt skjermes og tas hånd om slik at de ikke påfører andre stor skade. På dette området har vi en stor utfordring, og jeg vil faktisk påstå at vi har kommet litt til kort, og at vi mangler gode nok virkemidler og tilbud. Barnevernet blir kontaktet og kommer inn når man har å gjøre med kriminell ungdom under 18 år. I noen særlig utfordrende og vanskelige tilfeller kommer man ikke utenom straffereaksjon i form av fengsel med varetekt og soning, og det er ikke heldig for disse ungdommene, for da blir de ofte sittende sammen med eldre og tyngre kriminelle. Ifølge barnevernsloven kan man tvangsplassere barn og unge med alvorlige atferdsvansker i barnevernet. Det er fylkesnemndene for barnevern og sosiale saker som fatter vedtak i disse sakene, jf. barnevernsloven. Forslagsstillerne mener at rettssikkerheten til dem som blir tvangsplassert mot sin vilje, ikke blir godt nok ivaretatt når det er en fylkesnemnd som avgjør en slik plassering. Forslagsstillerne mener at en domstol bør fatte avgjørelser når barn og unge blir tvangsplassert mot eget eller foresattes samtykke. Komiteen synes at forslagsstillerne har tatt opp en veldig viktig problemstilling og deler forslagsstillernes bekymring når det gjelder tiltak og oppfølging av ungdom som har havnet på skråplanet. Det er en kjensgjerning at det ofte ikke er gode nok forebyggende tiltak når skole, pårørende og nettverk blir bekymret for ungdom som har begynt å endre atferd, og som beveger seg i belastede miljøer med rus og kriminalitet. Ungdom som har startet en kriminell løpebane, trenger å bli møtt med tydelighet av samfunnet, med skikkelig oppfølging, og med straffereaksjoner som virker rehabiliterende. Komiteen er også enig om at barn og unge under 18 år ikke bør sone sin straff i ordinære fengsel sammen med eldre domfelte og varetektsinnsatte. En slik påvirkning av eldre og tyngre kriminelle vil kunne forsterke en uheldig utvikling hos ungdommen. Komiteen understreker og viser til at barn og unge med kriminell atferd trenger trygge og faste rammer og et strukturert opplegg som kan hjelpe dem inn på et nytt spor. I den forbindelse vil komiteen vise til prøveprosjekter som allerede er i gang. Det er etablert en ungdomsenhet i Bergen, og det planlegges også en her i østlandsområdet. Dette er særskilte fengselsenheter underlagt kriminalomsorgen. Disse enhetene er for ungdom mellom 15 og 18 år og skal kunne ta imot ungdom fra hele landet. Det skal være et tilbud både til varetektsinnsatte og til domssonere. Enhetene skal i sin utforming være tilnærmet lik en bolig uten fengselspreg, og de skal tilrettelegges slik at familie og pårørende kan ha kontakt med sine barn. Kravet til sikkerhet og gruppens særskilte behov skal ivaretas gjennom en kombinasjon av bygnings- og bemanningsmessige tiltak. Når det gjelder bemanningen, har halvparten av personalet fengselsfaglig bakgrunn. De resterende har bakgrunn innen miljøterapi, pedagogikk og psykiatri. Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Høyre, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, mener at alternative reaksjonsformer til fengsel må benyttes så langt dette er mulig, slik at fengsel kun benyttes når alle andre alternativ er vurdert. Norge er forpliktet av FNs barnekonvensjon som påpeker at fengsling av barn bare skal kunne benyttes som en siste utvei, og for et kortest mulig tidsrom. Noen ganger må man dessverre likevel gå til det drastiske skritt å gjennomføre en frihetsberøvende reaksjon også overfor barn av hensyn til samfunnsvernet. Dette er i de tilfeller der barn og unge har begått særlig alvorlige eller gjentatte lovbrudd. Komiteens flertall vil også påpeke at regjeringen har varslet at den vil komme med en lovproposisjon med en meldingsdel som skal være ferdigstilt denne våren, og som skal omhandle en helhetlig bekjempelse av barne- og ungdomskriminalitet. Komiteens flertall støtter ikke forslagsstillernes forslag nr. 1, hvor de ber «regjeringen fremme sak til Stortinget om endring av praksis for plassering av barn i barnevernet, der slike avgjørelser blir tatt av en domstol istedenfor fylkesnemnda». Flertallet i komiteen er av den oppfatning at det er å gå for detaljert inn i fagfeltets område. Flertallet mener at det å erstatte en fylkesnemndsbehandling med en domstolsbehandling krever en grundigere faglig vurdering og utredning. Komiteens medlemmer fra Høyre støtter intensjonen i forslaget fra forslagsstillerne og viser til manglende tilbud til ungdom som begår gjentatte kriminelle handlinger, og den maktesløse situasjonen barnevernet noen ganger er i når det gjelder håndteringen av en del yngre lovbrytere med stor volds- og kriminalproblematikk. Jeg tar opp følgende forslag fra Høyre: «Stortinget ber regjeringen fremme sak for Stortinget med nødvendige lovendringer som ivaretar en bedre oppfølging av ungdom som har startet en kriminell løpebane.»