Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-04-16:
Arbeidslivets og samfunnets krav til oss er en daglig påminnelse om viktigheten av livslang læring. Et visdomsord sier jo at den som tror han er ferdig utlært, er ikke utlært, men ferdig! Dette er kloke ord vi alle bør legge oss på minne. Men livslang læring krever livslange lærere, og her berører vi et meget kritisk punkt i forhold til innføringen av Kunnskapsløftet. Fra Høyres side er vi ikke overbevist om at statsråden og meldingen fokuserer nok på lærerne. Innenfor medisin er det en selvfølge at kirurgene til enhver tid er oppdatert på den nyeste operasjonsmetoden for at pasienten skal få den beste behandlingen. Hvorfor er det da ikke slik at det på utdanningsområdet er en like stor selvfølge at pedagogen er oppdatert på det siste innenfor sitt fagfelt av hensyn til elevene? Det finnes heldigvis unntak, men det er et betydelig problem at etter- og videreutdanning i skolen i altfor stor grad har vært lærerstyrt, og ikke skoleeierstyrt. Det har ikke vært noen effektiv kontroll med om den etter- og videreutdanningen som har skjedd, faktisk har dekket skolens og elevenes behov. Fra stadig flere hold rapporteres det om lærere som ikke har fått tilbud om helt nødvendig innføring i kjernen i Kunnskapsløftet. Denne stortingsmeldingen legger vekt på betydningen av grunnleggende ferdigheter for å gi alle barn en mulighet til å lykkes bedre i opplæringen. Det er bra. Men synes ikke statsråden da at det er alarmerende at mange lærere, deriblant lærere i min hjemkommune, Harstad, som styres av de rød-grønne, ennå ikke har fått innføring i de grunnleggende ferdighetene som er helt sentrale byggesteiner uansett fag? Da Bondevik II-regjeringen presenterte Kunnskapsløftet, ble læreren løftet fram som den viktigste enkeltfaktoren for å øke den enkelte elevs læringsutbytte og for å bidra til sosial mobilitet. Den forrige regjeringen varslet videre at den ville satse nærmere 3 milliarder kr for å sikre at lærerne fikk nødvendig påfyll av kunnskap om den nye skolereformen, om pedagogisk tilnærming og i forhold til nye fagområder. I dag spør lærere landet over: Hvor ble det av disse pengene? Jeg vil utfordre statsråden til å begynne med å fortelle Stortinget hvordan han vil sikre at de midlene som Stortinget har bevilget til reformrelatert kompetanseheving hos lærerne, faktisk går til dette formålet. Jeg har for øvrig observert at finansministeren nå har raslet med øremerkingssablene. Kompetente lærere handler om kompetente arbeidsgivere. Spørsmålet er hva statsråden og Utdanningsdepartementet har foretatt seg i forhold til KS vedrørende kommunenes oppfølgingsansvar. Kjenner jeg KS rett, vil man der i gården ha seg frabedt nye øremerkinger. Men på den annen side må statsråden da bruke de pressmidler han har for at kommunene skal ta sitt arbeidsgiveransvar for lærerne og reformgjennomføringen på større alvor. Helt konkret betyr det at alle – og jeg understreker alle – kommuner bør avkreves en redegjørelse for hvilke kompetansehevingstiltak som er gjennomført i forbindelse med innføring av Kunnskapsløftet. Kommuner som blir svar skyldig, har et alvorlig problem. Til høsten starter elevene på sitt andre år med ny reform, og da er det fullstendig uakseptabelt om lærerne fortsatt stiller uforberedt i forhold til reformen. Denne stortingsmeldingen legger stor vekt på betydningen av flere timer på barnetrinnet, men det er selvsagt ikke likegyldig hva utbyttet av disse timene blir. På dette punktet er meldingen farlig tynn. Den skisserer overhodet ingen løsning på hovedutfordringen: Hvordan skaffe nok kvalifiserte lærere til de nye timene? Høyre ser med bekymring på hvordan det har gått med barnehagereformen: Antall plasser har gått opp, og andelen kvalifiserte førskolelærere har gått ned. Det gir ikke et bedre tilbud til barn, og Høyre advarer nå mot at en tilsvarende utvikling kan skje i skolen. Vi oppnår ikke økt kvalitet i skolen med flere timer om ansvaret for timene overlates til ukvalifiserte. Mye tyder på at skolen i Finnmark er på full fart inn i en ny lærerkrise fordi andelen lærere uten utdanning er på tur opp. Da bør både varsel- og skoleklokkene ringe i Utdanningsdepartementet. Jeg vil derfor be statsråden om også å svare på hvilke strategier han har for å møte den nye utfordringen vi ser i Finnmark, og hvilke tiltak han vil sette inn for i framtiden å skaffe nok lærere til den timetallsøkningen Regjeringen foreslår. Det kunne også vært interessant å høre hvilket tidsperspektiv statsråden ser for seg når det gjelder timetallsutvidelsen, for det hørte jeg verken statsråden eller de representanter for regjeringspartiene som har hatt ordet her i dag, snakke noe om. Jeg spør fordi meldingen – overraskende nok – ikke sier noe om når det skal skje, til tross for at økt antall timer framheves som et av de aller viktigste tiltakene.