Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-05-07:
Det vi skal gjøre her i dag, har stor betydning for Norge, for kysten, ikke minst for folket som lever langs kysten, og som har gjort det i lang, lang tid. Fiskerinæringen er en av våre mest tradisjonsrike næringer, men også en av våre viktigste næringer, og gir Norge store inntekter. Derfor er kvotemeldingen så viktig. Vi skal ta stilling til hvem som på vegne av fellesskapet skal forvalte vår fineste ressurs, nemlig fisken. Det skulle bare mangle at engasjementet da ikke er stort. Det er ikke første gang diskusjon om fiskeriressursene skaper temperatur. Dagens diskusjon er nok – på tross av at vi begynner dagen med et sjøslag – mer ordnet enn da fiskerne og rederne i 1890 tok opp knyttneven i Trollfjorden under det kjente Trollfjordslaget. Men det handler jo mye om de samme tingene: retten til å fiske og fordeling mellom store og små – mellom oss. Arbeiderpartiet har en lang og stolt hav- og fiskerihistorie – fra Jens Steffensen og råfiskloven, Jens Evensen, som gjorde Norge større, Jan Henry T. Olsen, som ikke hadde en eneste fisk å gi til EU, Helga Pedersen, som fikk stoppet svartfisket, til Jonas Gahr Støre, som sikret delelinjeavtalen i Barentshavet. Vi har de beste forutsetninger for å lykkes langs kysten, men dessverre er vi på feil kurs. Det som skjedde i morges, og som skjer nå – det vi holder på med nå – bekymrer meg sterkt. Legitimiteten til denne debatten var allerede på et bristepunkt, men det var total kollaps i morges, på målstreken. Det beklager jeg, men det er posisjonens ansvar. Når vi har lykkes oppigjennom historien, har man evnet å finne løsninger i lag. Derfor har det vært et sterkt ønske om at vi skulle finne sammen i denne salen. Bortsett fra at regjeringen ble tvunget til å skrote kvotebank og forlenging av strukturkvoten av opposisjonen, har det vært svært liten vilje til å finne enighet, og det føyer seg inn i rekken når det gjelder hvordan denne regjeringen driver fiskeripolitikken. Det gir ikke stabilitet. Når vi skal vedta politikk med så store konsekvenser, må man ha med seg kysten. Man må ha med seg organisasjonene, ordførerne, de må ha forståelse, de må være på lag – kan gjerne være uenige. Men dette som vi gjør nå, mangler troverdighet. Det vil alltid ligge på disse partienes skuldre, for dette vil få konsekvenser i lang, lang tid framover. Arbeiderpartiet har lenge ment at vi burde vente til etter at Riksrevisjonen hadde lagt fram sin rapport. Det har ikke regjeringspartiene villet lytte til, så det forsøket i morges gir heller ikke mer troverdighet. For Riksrevisjonens funn er ganske alvorlige. Det pekes på at sentrale fiskeripolitiske prinsipper utfordres. Det handler om at man har fått en for sterk eierskapskonsentrasjon, om fiskeriavhengige samfunn som svekkes, og det handler om noe så alvorlig som at Nærings- og fiskeridepartementet får kritikk for manglende konsekvensutredning av endringer i kvotepolitikken, som vi driver og behandler nå. Nå er vi på vei til å gjøre de samme feilene. Jeg vil si det så sterkt: Jeg er sikker på at posisjonen ikke aner konsekvensene av det den nå gjør. Kysten viser dere motstand. Dere burde lytte, for det kommer til å vare. Jeg er bekymret for at denne utviklingen vil fortsette. Kystsamfunn vil svekkes. De store blir større, og de små blir færre, og det blir vanskeligere å komme inn i næringen på grunn av høye priser. Vi skulle styrke industrien. Strategien for helårlige arbeidsplasser var skuffende – tynt med tiltak og ambisjoner. Hvordan skal vi stoppe at så mye fisk sendes ut av landet uten at en eneste norsk industriarbeider har tatt i den? Hva er tiltakene for å styrke båndene mellom hav og land, sikre mer levering langs hele kysten? Vi burde sende saken tilbake. Arbeiderpartiet har en lang historie som kaptein på skuta i norsk fiskeripolitikk, ofte i røff sjø. Vi har bidratt til å løfte fiskeriene, og vi har lyst til å gjøre det fortsatt. Jeg skulle bare ønske at vi hadde klart å gjøre det i fellesskap i dag og sørget for at vi løftet kysten, styrket båndet og styrket kystsamfunnene. Jeg kan jo sitere Marianne, som er ordfører i Hammerfest: «Man kan ikke fortsette å gjøre ting galt når man har fått beskjed om at denne politikken ikke fungerer slik den skal.(…) De lukker øynene, og gjør dette med viten og vilje.» (…) Til slutt vil jeg si at Arbeiderpartiet ikke kan stå inne i forslaget til vedtak III. Det forslaget vil vi stemme mot. Jeg tar opp de forslagene Arbeiderpartiet er med på.