Trond Helleland (Høyre), 2002-06-07:
Dette var en interessant interpellasjonsdebatt helt til representanten Storberget begynte å trekke inn billig retorikk om skattelette og slynge ut den ene påstanden etter den andre uten dekning i virkeligheten i det hele tatt. Det er vel ingen i denne salen som er uenig i at den største utfordringen innenfor kriminalomsorgen akkurat nå er å skaffe flere soningsplasser. Også representanten Storberget har den oppfatningen, tror jeg. Derfor har Regjeringen foreslått å etablere et fengsel i Vardåsen leir, og derfor har vi satt i gang nye prosjekter som skal få bukt med soningskøene. Men det går an å ha to tanker i hodet samtidig. Den utfordringen representanten Marthinsen tar opp, er også viktig for soningskøene. Hvis vi klarer å gi de innsatte et tilbud som gjør dem beredt til å gå tilbake til samfunnet og opptre som lovlydige borgere, vil naturligvis problemene med soningskøer være en saga blott. Det er dessverre et stort problem at norske fengsler i stor grad er fylt opp med gjengangere. Innsatte som går ut og inn av fengslene, er et stort samfunnsproblem, og viser at det fortsatt er mye å hente når det gjelder rehabilitering. Jeg er enig med representanten Marthinsen i at kontaktbetjentordningen er viktig. Jeg tror det er nødvendig å avvente resultatene av ordningen noe, men samtidig er det viktig å samle erfaringsmateriale fra de ulike fengslene, slik at man bedre kan finne ut hvilke tiltak og angrepsvinkler som gir resultater. Derfor er bl.a. de tankene som ble lansert i Bergen fengsel, interessante. Forskning knyttet til fengsler og soningsforhold vil kunne bidra til å avdekke hvilke tiltak og rehabiliteringsopplegg som virkelig fungerer. Når det gjelder tilbakeføringen til samfunnet, vil også jeg legge inn et godt ord for de mange frivillige personer og organisasjoner som arbeider med dette. Miljøforandring er et viktig stikkord for en vellykket tilbakeføring til samfunnet. De frivillige sammen med det offentliges egne institusjoner spiller begge en viktig rolle i dette, samtidig som de utfyller hverandre. Jeg har sittet fire år i familie-, kultur- og administrasjonskomiteen og sett det vellet av frivillige organisasjoner som gjør en kjempeinnsats. Mange av disse kan med små midler gjøre en kjempeinnsats også innenfor kriminalomsorgen. Jeg tror vi må erkjenne at det har vært for lite fokusert på hva de frivillige kan gjøre, og jeg vil arbeide for at vi gir disse større muligheter til å gjøre en jobb for de innsatte. Det må bli slutt på at disse organisasjonene lever i usikkerhet om de blir tildelt midler halve året. Forutsigbarhet er viktig for å holde engasjementet og innsatsviljen ved like. Vi trenger en kriminalomsorg som leverer, en kriminalomsorg som bidrar til å redusere gjengangerkriminaliteten. Et opphold i soningsanstalt er viktig for samfunnet som trenger beskyttelse, men det er også viktig for de innsatte. Målet må være å gi dem positive verdier og ballast til å komme ut av en kriminell løpebane. Det vil den innsatte tjene på, og det vil samfunnet tjene på. Derfor må innholdet i soningen være i fokus. Vi trenger erfaringsdata på hva som virker og hva som ikke virker. Bare da kan vi sette inn de riktige tiltakene.