Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-11-03:
Flere og flere lesbiske, homofile, bifile og transpersoner opplever trusler og hatefulle ytringer. I tillegg er det slik at transpersoner hittil ikke har vært inkludert i straffelovens hatparagraf, selv om Arbeiderpartiet fikk flertall for det i Stortinget i mai 2018. Men nå er tiden for utsettelser over, og vi kan endelig få dette på plass. For slik det er i dag, har homofile, men ikke transpersoner, et strafferettslig vern dersom de blir utsatt for diskriminering, hatefulle ytringer eller annen hatkriminalitet, herunder vold. Moderne forståelse av forholdet mellom kjønn, identitet og seksualitet kombinert med faktiske opplevelser fra gruppen som utfordrer den tradisjonelle kjønnsnormen, tilsier at det ikke bør skilles mellom disse diskrimineringsgrunnlagene. Og personer med kjønnsuttrykk og kjønnsidentitet som utfordrer samfunnets normer, trenger opplagt et særskilt vern. For flere år siden vedtok flertallet på Stortinget at regjeringen må inkludere kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk i straffelovens paragrafer. Samtidig som regjeringen har somlet med sine teoretiske øvelser, har altså folk blitt slått ned på gata. Politiets egne rapporter viser at antallet anmeldte tilfeller av hatkriminalitet har økt voldsomt de siste årene. Dette må ta slutt. Arbeiderpartiet mener vi må styrke politiets ressurser og kompetanse innenfor forebygging og straffeforfølging av hatkriminalitet og hatefulle ytringer over hele landet. Politisk styring er nødvendig for at politiet skal få kompetanse på dette området. Da Arbeiderpartiet satt med makten, fikk politiet marsjordre om at alle politidistrikt skulle skoleres og få kompetanseheving når det gjaldt hatkriminalitet. Dette har ikke blitt videreført av høyreregjeringens til nå åtte statsråder. Det er på sin plass med skryt til Oslo politidistrikt, som prioriterer arbeidet mot hatkriminalitet. Hatkrimgruppa ved Manglerud politistasjon sørger for å løfte dette arbeidet betydelig. Men det er ikke nok. Denne formen for kriminalitet er ikke bare et Oslo-fenomen. Alle politidistriktene må styrkes for å kunne jobbe med denne tematikken. Fra tidligere rapporter kjenner vi til at en betydelig andel av dem som utfører hatkriminalitet, er unge. Da nytter det ikke bare å straffe, det må også forebygges. Det betyr at skolene må ta tydelig ansvar for å formidle kunnskap og utvikle holdninger som er forenlige med demokrati, likeverd og trygghet for minoriteter. At «homo» er det vanligste skjellsordet i skolen, er en illustrasjon på behovet for tiltak. Tiltakene må settes tidlig inn. Når holdninger har fått utvikle seg til at de gir utslag i vold, mobbing eller trusler, har det gått altfor langt. Dessuten må tiltakene ha høy nok kvalitet til at de ikke virker mot sin hensikt. Her vet man at tiltak som er forankret hos interesseorganisasjonene, ofte har stor effekt og høy kvalitet. Eksempler på dette er Rosa kompetanse, hvor Foreningen FRI kjører undervisningsopplegg med utgangspunkt i erfaringer og kompetanse disse miljøene har bygget opp over tid. Disse tiltakene er dessverre underfinansiert og ikke godt nok kjent i skolene og i det frivillige. Når vi nå nylig har sett fotballspillere som etter sigende ikke vet hva ordet «soper» betyr, er det et godt eksempel på at vi har en jobb å gjøre når det gjelder folkeopplysning og forebyggende arbeid. Kongen sa det godt da han oppsummerte hvem vi er, vi som bor i dette landet: Nordmenn er jenter som er glad i jenter, gutter som er glad i gutter, og gutter og jenter som er glad i hverandre. Folk i dette landet er alle unike, og hver enkelt av oss fortjener å gå trygt på gata som den vi er. Noen trenger dessverre fremdeles et ekstra rettslig vern. Da er det vår oppgave som lovgivere å sørge for dette.