Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-02-02:
Jeg er enig med interpellanten i at en god infrastruktur for overføring av elektrisk energi er avgjørende for utvikling av fornybar energiproduksjon, forsyningssikkerhet og en fornuftig bruk av energiressursene. Regjeringa vil derfor legge til rette for økt utbygging av nettkapasitet mellom landsdelene og til utlandet. Et kraftnett til havs vil kunne spille en viktig rolle i framtidas kraftsystem. Den teknologiske utviklinga åpner for å etablere kraftproduksjon og tilknytte petroleumsinstallasjoner i et omfang som til nå ikke har vært mulig. I tillegg vil det bli stadig mer aktuelt å etablere nye kabelforbindelser mellom regioner og mellom land, f.eks. mellom Norden og resten av Europa. Disse kablene kan med ny teknologi integreres med vindparker og nevnte petroleumsinstallasjoner. Vindkraftproduksjon til havs og nær kysten sto i 2008 for kun om lag 2 pst. av den samlede installerte vindkraftproduksjonen i Europa, men er i rask vekst. I 2009 ble 577 MW havvind tilknyttet nettet. Det representerer en økning på 54 pst. sammenlignet med 2008. I juni i fjor la jeg fram en odelstingsproposisjon for Stortinget med forslag om en ny lov og strategi nettopp for fornybar energiproduksjon til havs. Denne skal diskuteres i Stortinget den 11. mars, og jeg håper da på tilslutning til Regjeringas strategi på dette området. I tillegg til aktiv satsing på FoU og teknologiutvikling har vi startet prosessen med å identifisere arealer som kan være egnet for havbasert vindkraftproduksjon i norske områder. Muligheter for kraftoverføring og utviklinga av nettet til havs skal vurderes i denne sammenhengen. Et supernett skal kunne overføre store mengder elektrisk kraft over lange distanser. Et europeisk supernett har fått økt aktualitet for å knytte sammen nasjonale og regionale nett for å håndtere en økt andel av den fornybare kraftproduksjonen. Et supernett vil da være motorveien som binder sammen de nasjonale nettsystemene. I en europeisk sammenheng har diskusjonen mye dreid seg om landbaserte løsninger som dekker store deler av Europa, men det har i den senere tida også vært løftet fram løsninger for kraftoverføring til havs – dette for å kunne legge til rette for vindkraftproduksjon og knytte sammen større områder. Det har vært lagt vekt på at det kan være mindre konfliktfylt å bygge nye kraftledningsforsterkninger i sjøen enn på land. Norge deltar i flere internasjonale samarbeidsfora knyttet til overføringsnett til havs og havvind. Blant annet undertegnet vi i fjor høst en samarbeidsavtale med Tyskland, Danmark og Sverige innen havbasert vindkraft. Gjennom systemoperatørene i Europa er Statnett med i et samarbeid om spesielle utfordringer knyttet til nettutviklinga til havs. I tillegg har OED gjennom vår løpende dialog med Europakommisjonen blitt orientert om de initiativer som kommisjonen har tatt på området, bl.a. gjennom sin handlingsplan for offshorevind. I tilknytning til EUs energirådsmøte i desember undertegnet ni europeiske land en politisk erklæring om å styrke det regionale samarbeidet om havvind og nettutvikling til havs i Nordsjøregionen. Jeg har i dag, som representanten Lødemel også nevnte, på vegne av Norge undertegnet erklæringa «Offshore grid development in the North Sea». Norge er nå formell deltaker, og OED vil delta på møtet i regi av gruppa senere i denne måneden. Det er nyttig for Norge å delta i internasjonale fora. I arbeidet vårt med strategien for fornybar energiproduksjon til havs og i arbeidet med å identifisere arealer for havvind er nettopp dette internasjonale samarbeidet av vesentlig betydning. Havet utenfor Norge er relativt dypt, og det er kjennetegnet ved værharde forhold. Skal et overføringsnett langs kysten av Norge og til andre land bli en realitet en gang i framtida, må dagens teknologi videreutvikles. Koblingsplattformer og multiterminaler er eksempler på installasjoner som må videreutvikles for bl.a. å muliggjøre påkobling av produksjon og forbruk til akseptabel kostnad. Til forskjell fra dagens sjøkabler til utlandet som er bygget med likestrøm HVDC-teknologi, synes det mest aktuelt for et offshorenett å benytte likestrøm med en annen omformerteknologi enn den vi kjenner fra dagens overføringsforbindelser, såkalt VSC HVDC-teknologi. Det muliggjør påkobling av produksjon og forbruk underveis – en viktig forskjell i forhold til det vi ser i dag. Det pågår mye forskning og utvikling knyttet til denne teknologiutviklinga. For eksempel startet Statnett i 2009 et FoU-program for bygging og drift av overføringsnett til havs. Interpellanten hevder at et supernett til havs også kan redusere behovet for store kraftlinjer på land. Det er flere forhold som gjør at et slikt nett til havs i mange tilfeller ikke kan erstatte forsterkninger på land. Ikke minst er det av hensyn til forsyningssikkerhet og muligheten for innmating av ny produksjon ofte behov for flere tilknytningspunkter underveis, ikke bare en overføring av kraft fra A til B. Kapasiteten i sjøkabler med den aktuelle teknologien for supernett forventes å øke over tid. Den ligger i dag på om lag 400 MW. For nye sjøkabler til andre land er det i dag aktuelt å gå opp til om lag 1 400 MW. Det er imidlertid langt igjen til dagens standard for nye overføringslinjer på land. En ny 420 kV-linje har en kapasitet på mellom 2 200 og 2 500 MW, også til en betydelig lavere kostnad. Videre vil en sjøkabel være sårbar dersom det oppstår feil på kabelen. Erfaringene fra feil på andre sjøkabler gir godt grunnlag for å fastslå at reparasjonstida i en del tilfeller kan bli svært lang. Etter min vurdering er overføringsnett til havs i dag ikke et alternativ til å bygge linjer på land. Hensynet til forsyningssikkerheten, målet om økt fornybar kraftproduksjon og behovet for reduksjon av utslipp av klimagasser vil uansett gjøre det nødvendig å bygge linjer på land. Det er imidlertid viktig at denne utbygginga og opprustinga av kraftledningsnettet gjøres så skånsom som mulig av hensyn til andre miljø- og samfunnsinteresser. Nettopp derfor la jeg i Ot.prp. nr. 62 for 2008–2009 fram en strategi for økt hensyn til miljø, estetikk og lokalsamfunn i kraftledningssaker. Et samlet storting sluttet seg til dette i juni 2009, altså for et drøyt halvt år siden. Jeg vil også vise til at Stortinget har et representantforslag, bl.a. fra representanten Lødemel, til behandling nå. Jeg skal besvare det senere denne måneden. For overføringsnettet til havs pågår det som nevnt allerede mye forskning og utvikling, og det eksisterer flere samarbeidsinitiativ. Jeg mener derfor det ikke er hensiktsmessig at en nå igangsetter arbeid knyttet til ytterligere utredninger om et supernett til havs. Vi er inne i gode prosesser rundt disse spørsmålene, og vi har også mye planleggingsarbeid nå i forhold til nettutvikling i Norge for øvrig. I forbindelse med initiativet «Offshore grid development in the North Sea» kan det imidlertid bli nødvendig med egne utredninger om norske forhold. Det vil jeg eventuelt komme tilbake til Stortinget og orientere om.