trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-20:
Vi har gjennom det første budsjettet vi har framlagt, vist at vi faktisk gjør ord om til handling. Vi har mer enn doblet den satsingen som lå inne i forhold til fattigdomsbehandling. Vi har sørget for mer penger til kommunene, noe som vil bety at flere kommer til å få mer penger i sosialhjelp i løpet av året som kommer, nettopp på grunn av at vi har gitt det økonomiske handlingsrommet som Fremskrittspartiet ikke har tatt initiativ til. De har tvert imot kuttet i flere av de velferdsytelsene som de samme menneskene mottar. Det er den måten vi vil jobbe på: konkret, gjøre ord om til handling, langsiktig og helhetlig, ikke komme med engangstiltak. Det er ikke den måten vi bekjemper fattigdom på.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2005-12-20:
Jeg skal også fra Kristelig Folkepartis side få lov til å kommentere forslagene. Vi kommer ikke til å støtte dem, selv om intensjonen i forslagene er god. Men som nevnt av representanten Holmås, har Regjeringen varslet en gjennomgang av velferdsordningene. Jeg har selv utenfor dette huset vært i debatt med finansministeren om akkurat det temaet. Så får vi se om det som der ble sagt, også blir fulgt opp i handling etter hvert. Jeg vil vel si at jeg er litt overrasket, fordi der Fremskrittspartiet sitter med mulighet til å gjøre noe med satsene, har de altså ikke gjort noe med dem. I denne byen, hvor Fremskrittspartiet sitter med sosialbyråden, var det altså Kristelig Folkeparti og Venstre som i budsjettforhandlingene sørget for at det ble en satsøkning i sosialhjelpen. Det lå ikke inne i forslaget fra Fremskrittspartiets egen byråd. Da er det vel hyggelig for Fremskrittspartiet her på huset å konstatere at andre partier i tilfelle bidrar til at dem man ønsker å tilgodese med de forslagene som foreligger her, blir tilgodesett, men i utgangspunktet altså ikke med Fremskrittspartiets egen hjelp. Så er det også slik som flere har vært inne på, at det utvises fleksibilitet av sosialkontorene før jul. Det er praksis også i svært mange av de bydelene som er i denne byen. Det håper vi at de gjør, at man ikke ser på dette statisk. Sosialtjenesteloven er ikke statisk, og bør heller ikke være det. Når det så gjelder representanten Sanners oppfatning av dommedag, får jeg heller komme tilbake til det ved en annen anledning, når vi nærmer oss en annen høytid, kanskje.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-12-20:
Det er helt sikkert mange som ramler utenfor, og vi skal gjerne være med på å se på hvordan vi også kan hjelpe dem. I dette tilfellet er det en spesifikk gruppe som vi vet har det vanskelig, og derfor ønsker vi å hjelpe dem. Det er det vårt forslag går ut på. Men vi skal være med på å se om andre grupper har det slik som representanten sier. Schjøtt-Pedersen var inne på at han ville ha en garanti for at kommunene som Fremskrittspartiet styrer, vil gi økte satser. Jeg kan ikke garantere at noen av Fremskrittspartiets ordførere vil øke satsene, på lik linje med at Schjøtt-Pedersen ikke kan garantere at noen av hans ordførere vil gjøre det. Men det er jo nettopp derfor det skal være et statlig ansvar – at vi kan garantere det fra denne salen – at vi fremmer forslag nr. 4.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-12-20:
Men så har vel heller ikke representanten vært i alle kommunestyrene i dette landet. For det er ikke slik at det er tilfellet. Jeg kjenner godt til Fremskrittspartiet, der det er veldig mange som har et stort engasjement for denne saken. Men la oss nå si at det nettopp er slik som representanten sier. Er det ikke da veldig fornuftig å stemme for disse forslagene, slik at de som trenger sosialhjelp også i fremskrittspartikommunene, får det?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Jeg registrerer at det jeg sier, rører representanten Leirstein. Fremskrittspartiets næringspolitikk betyr at det blir et massivt frafall av arbeidsplasser i konkurranseutsatt sektor på grunn av at kostnadsnivået øker så mye at det konkurranseutsatte næringslivet blir utkonkurrert, og at et betydelig antall arbeidsplasser derfor vil bli rammet av konkurs. De som da kommer ut i arbeidsledighet, blir rammet av Fremskrittspartiets bidrag til å få vedtatt betydelige kutt i arbeidsledighetstrygden, noe som den nye regjeringen nå søker å rette opp. Så er det slik at det er kommunene som fastsetter satsene for sosialhjelp. Det er ikke Stortinget som vedtar dem. Flertallet i Stortinget har fulgt opp Regjeringens forslag om å styrke kommunesektorens økonomi. Det gir kommunene større rom for også å vurdere tiltak på det området. Vi mener at det er viktig at man bidrar til at de som har økonomiske problemer, får mulighet til å feire jul på en skikkelig og verdig måte. Jeg håper at også de kommunene hvor Fremskrittspartiet sitter med ordføreren, vil bidra til det. Så langt har de ikke gjort det.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Det er sagt av flere her at det er kommunene som fastsetter sosialhjelpssatsene. Flertallet i Stortinget legger til grunn at kommunene gjør det på en slik måte at man sørger for en skikkelig og verdig julehøytid også for dem som har økonomiske problemer. Så er Fremskrittspartiet opptatt av at sosialhjelpssatsene skal økes, og at Stortinget skal instruere til det. Vil representanten Tybring-Gjedde og Fremskrittspartiets stortingsgruppe her og nå garantere at i samtlige kommuner hvor Fremskrittspartiet har ordføreren, vil sosialhjelpssatsene i desember bli økt med 25 pst.? Det er full anledning til å gjøre det i hver enkelt kommune dersom man ønsker det, ikke minst i kommuner som har økonomisk overskudd, som bl.a. kommuner som Fremskrittspartiet styrer. Nøtterøy er ett eksempel på det. Vil han gi en slik garanti?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Nå var det altså ikke det jeg spurte om. Jeg konstaterte at de kommunene hvor Fremskrittspartiet sitter med styringen, har full anledning til å øke sosialhjelpssatsene. Det nye flertallet i Stortinget har sørget for å styrke kommunesektorens økonomi, slik at kommuner som allerede i utgangspunktet har overskudd, slik som en del av de kommunene hvor Fremskrittspartiet styrer, har anledning til å gjøre det. Og jeg spør: Vil Fremskrittspartiet garantere at de kommunene hvor Fremskrittspartiet har ordfører, vil gjennomføre det som Fremskrittspartiet i dag foreslår? Jeg går ut fra at det er en naturlig følge av det som ligger som Fremskrittspartiets forslag.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
For å prøve å bidra til å roe ned debatten litt hadde jeg tenkt at jeg skulle stille et saklig og faglig fundert spørsmål til Fremskrittspartiet ved Kenneth Svendsen. Hva har Fremskrittspartiet tenkt å gjøre for det store flertallet av fattige til jul som de ikke treffer med forslaget sitt? For det vi vet, er jo at det kun er ca. 18 pst. av dem som faller inn under OECDs fattigdomsdefinisjon, som faktisk er mottakere av sosialhjelp. Det finnes undersøkelser som også dokumenterer hvorfor, nemlig at de fattige selv mener det er ydmykende å gå på sosialkontoret. Frykten for tap av sosialt omdømme er stor. Ord som selvrespekt blir også brukt i disse undersøkelsene. Med andre ord sier de fattige klart ifra at de vegrer seg for å be om den typen hjelp som Fremskrittspartiet nå er villig til å gi. Så mitt spørsmål er altså: Hva vil Fremskrittspartiet gjøre for det store flertallet av fattige til jul?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Man skal høre mye rart før ørene ramler av, og det synes jeg at jeg har hørt i salen i dag. Jeg har hørt en del ting i dag som jeg nok aldri kommer til å glemme. Jeg har aldri noen gang opplevd at noen fra Fremskrittspartiet har vist et slikt engasjement for folk som sitter nederst ved bordet, og som har tomme kjøleskap. Jeg har aldri opplevd det. Da er det ganske utrolig at det samme partiet som viser dette engasjementet, i samtlige kommuner stemmer ned alle forslag som går på å redusere fattigdom for enkeltpersoner. Det er utrolig at dette partiet sitter med brystkassen rett i været og snakker på den måten til andre partier som ute i kommunene og i denne salen over år har prøvd å gjøre noe for folk som har tomme kjøleskap. Jeg hører Tybring-Gjedde si at dette er et reelt problem som han oppdaget på søndag fordi det ble sagt i media. Dette er ikke noe som ble oppdaget på søndag. At det er fattigdom og tomme kjøleskap i dette landet, har alle partier i denne salen visst i mange år. Derfor er det også slik at SV, Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti i de kommunebudsjettene som har blitt behandlet nå, har foreslått tiltak for at kjøleskapene skal fylles opp. Fremskrittspartiet har stemt imot. Da har de partiene som jeg ramset opp, gjort noe for å prøve å rette opp de skjevhetene som finnes. Jeg må si at det klinger hult at en kommer med dette nå når en ikke har nevnt denne saken i det hele tatt i noen budsjettbehandlinger. Jeg vil gi ett eksempel: Fremskrittspartiet har varaordføreren i Sandnes kommune. Sosialhjelpssatsene i Sandnes kommune er 4 200 kr. I Sandnes er det slik at hvis jeg har en datter som mottar sosialhjelp, og jeg vil gi henne 1 000 kr til jul, har Fremskrittspartiet vært med på å bestemme at sosialkontoret da skal trekke den tusenlappen fra de 4 200. Slike ting er det Fremskrittspartiet bør engasjere seg i og være med på å gjøre noe med, slik at folk ute i kommunene blir i stand til å få et bedre liv. Representanten Svendsen sier at de har noen få ordførere. Han har ikke styr på sine få ordførere. Dette er gjengs politikk ute i kommunene fra Fremskrittspartiets side.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Regjeringen kommer til å komme med fattigdomsmeldingen, og vi skal gå gjennom regelverk og ordninger, slik at vi kan tette alle de hull og de fattigdomsfeller som ligger i ordningene slik som de er. Det blir for lettvint – jeg beklager, president, men det mener jeg – å være opptatt av dette akkurat i dag. Vi ønsker heller å jobbe langsiktig for at folk skal få det bedre. Jeg kan med god samvittighet hevde at samtlige partier, unntatt Fremskrittspartiet, i kommunestyrebehandlingene har lagt fram forslag om tiltak for fattigdomsbekjempelse, som disse partiene har vært med og stemt for i budsjettbehandlingene rundt om i kommunene nå før jul.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Jeg har aldri noen gang opplevd fremskrittspartirepresentanter som har hatt et slikt engasjement for sosialhjelpssatsene.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
For dem som har tomme kjøleskap, tror jeg det beste er at vi får på bordet en plan for å bekjempe fattigdom, og at vi klarer å tette de fattigdomsfellene som finnes. Det tror jeg hjelper dem på sikt mye bedre enn om vi skulle stemme for dette forslaget her i dag.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2005-12-20:
Det var med litt undring jeg hørte debatten i dag. Jeg vil gripe fatt i det representanten Tybring-Gjedde sa om at julehøytiden er en spesiell høytid. Ja, men jeg må ærlig talt innrømme at jeg ikke kjenner meg igjen i den beskrivelsen av fattigdomssituasjonen som enkelte gir, og spesielt av sosialhjelpsklienter. Når jeg sier det, er jeg også fri nok til å si at jeg har sittet 12 år som medlem og dels som leder av sosialkomiteen i min heimkommune. Jeg har i fire år vært sosialsjef, og jeg kan fortelle følgende: Vi har kommunale satser. Til jul vurderes de spesielt, og vi bruker skjønn med hensyn til å yte noe ekstra til de menneskene som vi gjennom vår lokalkunnskap vet sliter tungt. I tillegg bruker vi legatmidler for å spe på. Så bruker vi nabohjelp gjennom vårt kjennskap og vårt lokale nett. Så bruker vi frivillige organisasjoner til hjelp. Jeg synes at det blir litt spesielt når vi fra denne talerstolen på generell basis skal dele ut midler til en gruppe som kan se ut til å være – det er iallfall noen som oppfatter den som det – rimelig ensartet. Den er ikke det. I motsetning til Fremskrittspartiet har jeg absolutt ikke tro på at det blir noen bedring i situasjonen dersom staten skal drive dette. Vi har et godt kommunalt redskap. Vi har god kommunal kunnskap. Vi har muligheter, og vi utfører faktisk en tjeneste der vi spesielt tar høytidsstunder innover oss. Og jeg konstaterer: Stortingets talerstol er ikke det beste sted for å diskutere sosialhjelp.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2005-12-20:
Det er helt riktig at Senterpartiet ønsker en lav matmoms, og det kommer vi til å fortsette med å arbeide for. Men når Fremskrittspartiet her forsøker å framstille det som om de har en politikk som i praksis er slik at den vil redusere inntektene fra momsen, er jo ikke det dekkende. Da Fremskrittspartiet var i en posisjon til å forhandle fram et statsbudsjett, var det de som gikk inn for å øke den generelle momsen med 1 pst., og derigjennom fikk vi en avgiftsbelegging i 4–5 milliarder kroner-klassen. Jeg merker meg at Fremskrittspartiet ikke går inn på det som er mitt hovedanliggende, nemlig det manglende samsvar mellom hva en gjør i den generelle økonomiske politikken, i de store linjene, som er til stor skade for folk flest, og hva en tilsynelatende prøver å få fram i den vesle politikken. Når det gjelder bruken av oljepengene, er det Senterpartiet og Regjeringens linje at de i større grad skal brukes til investeringer, ikke til skatte- og avgiftslettelser som vil øke det private forbruket på kort sikt. Oljepenger må brukes til langsiktige investeringer.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2005-12-20:
Ja, det er helt korrekt. Senterpartiet kommer ikke til å stemme for forslaget fra Fremskrittspartiet. For hva er hovedsaken i forslaget? Ja, det er nettopp engangstiltak. Det er nettopp det som er typisk for Fremskrittspartiet å fokusere på, engangstiltak, og hausse det opp i debatten på en slik måte at det gir inntrykk av at det er den alminnelige, generelle, velmenende, gode og trygge økonomiske politikken til Fremskrittspartiet. Det er det det ikke er. Fremskrittspartiet har ennå ikke svart på mitt spørsmål: Hva prioriterer de – kampen mot de kollektive ordningene som sikrer folk flest, eller engangstiltakene?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-20:
Først har jeg lyst til å si at vi i dag skal behandle salderingen av et budsjett som på noen områder er historisk. Kanskje er det mest historiske at vi har et budsjett som har tatt omfordeling på alvor. Det er det vi behandler her i dag. Så har vi fått et forslag på bordet, som jeg forstår kom like før kl. 9 i dag, som hever én gruppe fattige. Fremskrittspartiet har argumentert iherdig, men ser ikke ut til å få flertall for forslaget. Mitt ønske er at Fremskrittspartiet husker de fattige ikke bare i jula, men også resten av året. Jeg ønsker at Fremskrittspartiets brennende hjerter ute i kommunene forteller til fremskrittspartirepresentantene sentralt at det er fattige ute i kommunene også når det ikke er jul. De er fattige når det er sommerferie, og når de har bursdager. Jeg ønsker at Fremskrittspartiet vil huske dette, og at vi kan samarbeide om de gode tiltakene som vil komme i neste års budsjett for de fattige – også når det ikke er jul. Helt til slutt vil jeg minne om at det er ganske mange ganger 135 000 fattige utenfor Norges grenser som man i dette budsjettet virkelig har gjort noe for, men der har altså Fremskrittspartiet foretatt store kutt.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2005-12-20:
Jeg kommer fra en kommune som heter Sør-Varanger. I den kommunen hadde vi veldig mange fattige, usle, som ikke hadde noen plass å være om vinteren når det gjerne var 25–30 kuldegrader, og som måtte gå gatelangs. De russiske sjøfolkene i byen hadde ingen plass å være. Det merkelige var at etter at Fremskrittspartiet kom i posisjon, gikk det to år – først med en stor innsamlingsaksjon – så var hele apparatet rundt en plass å være for russiske sjøfolk innarbeidet i det kommunale budsjettet. Dette var ikke tilfellet da Arbeiderpartiet satt ved makten, eller da SV satt med makten. Men det ble tilfellet da Fremskrittspartiet kom til makten. Jeg blir ganske indignert over å høre i denne sal at Fremskrittspartiet skal være det partiet som ikke har hjerte – dette på en dag vi alle sammen har minnet John I. Alvheim, kanskje den politikeren i Norge som har hatt det største sosiale hjertet de siste ti år. Jeg blir meget indignert over denne måten å drive polemikk på. Forslaget vårt er et meget sosialt forslag som er rettet mot dem som trenger det mest. Så kan vi gjerne begynne å prate om tilstanden i Oslo og i Nøtterøy, men vi kunne også trekke fram kommuner som Vardø, Gamvik – og en rekke andre kommuner. Det å begynne med en slik type polemikk, er ikke det å løfte ansvaret ut av denne salen og over på noen som overhodet ikke er i stand til å kunne forsvare seg? Jeg vil igjen minne både SV og Arbeiderpartiet om at forslaget vårt faktisk er ment å skulle hjelpe de svakeste i samfunnet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-20:
Jeg har lyst til å si et par ord mot slutten av denne debatten. For det første er det slik at det systemet vi har i dag for sosialhjelp, innebærer at kommunene skal ta individuelle hensyn ved utbetaling av sosialhjelp. For de aller fleste kommuner betyr det å ta individuelle hensyn at man skjønner at det er jul også for dem som hver måned eller hver uke må forholde seg til sosialhjelp. Slik vet vi at det er. Det er også slik at Stortinget til nå ikke har grepet sterkere inn i forhold til å styre sosialhjelpen overfor de fattige, men jeg regner med at det blir en del av debatten rundt fattigdomsmeldingen og tiltak mot fattigdom som Stortinget får til behandling når Regjeringen har kommet med forslag. Det finnes nemlig gode grunner for å gjøre det, og det finnes gode grunner for ikke å gjøre det. De gode grunnene for å gjøre det, er at en del lokalpolitikere tar veldig lite hensyn til dem som har minst, når de skal gjøre opp sine kommunale budsjetter. Selv om ikke jeg skal skjære alle Fremskrittspartiets lokalpolitikere over én kam, har jeg en lang liste av eksempler på at det nettopp er høyresiden rundt omkring i kommunene som i minst grad har holdt hånden over dem som har minst til hverdags. Jeg er veldig glad hvis det er ekte engasjement bak mange av de innleggene om fattigdom som har vært i denne salen, fordi vi har, i et av verdens rikeste land, en veldig stor og viktig jobb å gjøre, nemlig å sørge for at alle kan få del i velferden. Det er tyngst for dem som har lite å rutte med før jul, når man ser hvordan alle andre handler. Derfor håper jeg at det som Fremskrittspartiet har presentert i dag som et engangstiltak og et engangstilfelle, ikke er det. Jeg håper at det engasjementet som Fremskrittspartiet har lagt for dagen i dag, ikke går over, men at de kommer til å stå ved det i januar, februar, mars, april – og hele veien framover. For dette samfunnet har ikke for mange som er engasjert i kampen mot fattigdom. Vi har for få. Hvis vi skal klare å prioritere en skikkelig innsats i kampen mot fattigdom framover, trenger vi også Fremskrittspartiets engasjement. Vi skal ikke diskriminere noen partibakgrunn i forhold til hvor det engasjementet kommer fra. Så den beste julegaven jeg kunne få, som Regjeringen kunne få og som resten av Stortinget kunne få, var at Fremskrittspartiets engasjement i kampen mot fattigdom ikke er et engangstilfelle, men at det varer hele neste år og alle årene deretter – for det trengs.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-20:
Jeg har 16 års fartstid i stortingssalen som opposisjonspolitiker. De gangene jeg har vært god og fått til noe, er når vi har satt i gang en skikkelig kampanje for et forslag i god tid før det skulle behandles i stortingssalen. De gangene SV har kommet på noe siste kvelden før en sak skulle behandles i salen, visste vi at da hadde vi ikke noen sjanse til å få det gjennomført. Nå har Fremskrittspartiet lagt fram et forslag som de kom på i går kveld, i kampen mot fattigdom. Det er for så vidt en bra start, men det er ikke alvorlig ment. Hvis det var alvorlig ment fra Fremskrittspartiets side, hva burde de gjøre da? Da burde de snarest ringe alle sine ordførere, varaordførere og alle sine kommunestyrerepresentanter og si: Vi ønsker intenst at de som har minst å rutte med i Norge, skal få ekstra sosialhjelp til jul. Da hadde de nemlig fått det til. Dette oppfatter jeg som et forslag fra Fremskrittspartiet som ikke er alvorlig ment.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-20:
Så lenge sosialhjelpen er et kommunalt ansvar, kan Stortinget og alle partiene si følgende: Nå har Stortinget vedtatt en styrking av kommuneøkonomien med 5,7 milliarder kr for neste år. Det betyr at alle de som er opptatt av at fattige skal ha noe til jul, kan sørge for at det skjer gjennom sosialhjelpen i kommunene. Det kan Fremskrittspartiet også gjøre. Jeg har egentlig ikke lyst til å fortsette en polemikk i forhold til dette, fordi dette er et alvorlig problem, som hele vårt samfunn har et ansvar for å bekjempe. Hvis Fremskrittspartiet nå legger for dagen et ekte engasjement i forhold til dem som har minst i Norge, hilser jeg det velkommen, for vi kommer til å trenge det framover, og det kommer til å være vanskelig å prioritere dem som har minst fra før. Det er nemlig ikke flertallet i Norge – det er de som er utenfor av en eller annen grunn. Det er veldig lett for det store flertallet å glemme det når det kommer til dommens dag. Derfor er det utrolig velkomment for meg at Fremskrittspartiet engasjerer seg i dette. Kommunene har bedre økonomi. De kan prioritere sosialhjelpsklienter hvis de vil. Og vi skal stå på i forhold til fattigdomsbekjempelse, som vi skal sørge for prioriteres hver eneste dag framover.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2005-12-20:
Det samme gjelder meg.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-01:
Jeg tror alle tall viser at det er nesten ikke et eneste selskap i Norge som er vist slik økonomisk omtanke fra Stortingets side som nettopp Statkraft. Hadde det vært mulig å måle politisk omtanke i prosent, kunne man faktisk ha gjort det i dette spørsmålet. Jeg registrerer bare at da Regjeringen inngikk budsjettavtale for 2004 med Arbeiderpartiet, endte man opp ikke med dagens tall, 78 pst., men med hele 95 pst. utbytte, og sågar med Arbeiderpartiet som drivkraft beholdt man prosenttallet 95, men man klarte altså å skru opp utbyttebeløpet med hele 535 mill. kr mer. Hvis man skal bruke politisk målbare prosenttall, hadde altså Arbeiderpartiet da 45 pst. mindre omtanke for Statkraft enn hva man har i dagens Dokument nr. 8-forslag.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-01:
Jeg tror at når man diskuterer utbyttepolitikk, vil det i en debatt som denne alltid være lurt å ta med seg også de andre kurvene. Det er korrekt, som representanten Hedstrøm var inne på, at sammenlignet med en del europeiske selskaper vil utbytteprosenten være høyere. Men på den annen side er det få selskaper som kan sammenlignes med Statkraft når det gjelder myndighetenes evne og vilje til å tilføre ny egenkapital. Tallene viser at Stortinget har vært svært flink til å tilføre Statkraft ny egenkapital, og det er få selskaper som kan konkurrere slik i vekst når det gjelder totalkapital og egenkapital, som nettopp Statkraft. For øvrig synes jeg det er en relativt beskjeden dokumentasjon representanten Hedstrøm har når han sier at alle er misfornøyd. Jeg tror at representanten Hedstrøm også skal ta en titt på Konkurransetilsynets rapport når det gjelder Statkrafts dominans, av hensyn til norske forbrukere.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-01:
Spørsmålet om hva som er den prinsipielle forskjellen, kunne tatt mange interessante vendinger. Det er soleklart at man kan velge å ha det utgangspunkt som representanten Enoksen har, men da velger man ganske galant å se bort fra at fellesskapets allmenne hensyn legges til side. Man velger å se bort fra de krav som selvfølgelig er sunt for selskapet, sunt for Statkraft, at man også skal måle muligheten for å ta det samme ut i avkastning i forhold til risiko av et statlig foretak, et statlig aksjeselskap, som man skal gjøre, og som gjøres, innenfor et privat selskap. Faktum er, uavhengig av dette, at norske myndigheter har stelt pent med Statkraft. Statkraft har sannsynligvis blitt tildelt mer politisk oppmerksomhet enn noe annet norsk selskap.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-01:
Faktum er at Statkraft i løpet av en ettårsperiode har fått styrket sin egenkapital med hele 5 milliarder kr. Det fremkommer jo ikke akkurat svært tydelig i representanten Fosslis innlegg. Men Regjeringen inngikk et budsjettforlik for 2004-budsjettet med Arbeiderpartiet. Her var forslaget om utbytte fra Statkraft på 95 pst. Etter krav fra Arbeiderpartiet ble utbyttenivået fra Statkraft økt med hele 535 mill. kr. Var Arbeiderpartiets krav, etter representanten Fosslis mening, et godt eller et dårlig eksempel på begrepet «eierskapspolitikk»?
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2005-03-01:
Det norske storting «steller dårlig med» Statkraft, sa representanten Kristiansen. Men årsaken til dette Dokument nr. 8-forslaget som vi nå behandler, er at det er Regjeringen som har stelt dårlig med Statkraft, og det er Regjeringen som de siste gangene har tatt et utbytte og tilsidesatt vedtak i Stortinget der bl.a. regjeringspartiene var medforslagsstillere. Utbyttepolitikken har vært diskutert gjentatte ganger i Stortinget, og fra flere statsråder har vi fått innrømmelser om at de egentlig synes at det er tatt for stort utbytte, og at man skulle ønske seg et lavere utbytte. Det er det vi i Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Fremskrittspartiet prøver å få til i dag. Kristiansen tegnet et positivt bilde av Statkraft, og det er jeg enig i. Men internasjonalt har selskapet bl.a. en kapitalrating på BBB+. Dette viser at det ikke står så veldig bra til som man ønsker. Mitt spørsmål er: Er bildet så positivt som det Kristiansen tegner?
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2005-03-01:
Det er klart at når man allerede hadde gått så høyt som man hadde gjort på Statkrafts utbytte, var det et dårlig signal fra starten av. Vi kunne jo ønsket oss allerede den gang at man kunne ha redusert det. Men vi kjenner alle til den situasjonen med budsjettforlik. Dette er jo en av årsakene til at vi nå fremmer de forslagene vi fremmer – at man skal få en forutsigbarhet som Statkraft har etterlyst hver gang man har jobbet med budsjettene i Stortinget. Vi har innsett at det man har gjort tidligere, ikke har vært særlig lurt, og fremmer derfor et forslag, slik vi har gjort nå.
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2005-03-01:
Representanten Inge Ryan åpnet med å si at dette handler om politisk styring over Statkraft, at Statkraft er fundamentet for vannkraft i Norge, at de ønsker en politisk påvirkning av hva Statkraft skal bruke pengene sine til, og at det er derfor de ikke blir med på forslaget fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet. Han argumenterer videre med at årsaken til at de ikke er med, er at Statkraft satser på gasskraftverk og gass i Tyskland. Men det er jo ikke slik at det er Stortinget som forteller Statkraft hva de skal satse på, og hva de ikke skal satse på. Det er jo Statkraft selv som finner ut hvor de skal handle, og hvor de skal utvide, så lenge de holder seg innenfor de regler og de prinsipper som er satt av Stortinget. Så dette er en «ja takk, begge deler»-politikk som er merkelig. Når Ryan sier at han ikke har hestehandlet, har han da vitterlig brukt det han selv kaller «handlingsrommet». Er ikke det riktig?
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2005-03-01:
Næringskomiteen har ved flere anledninger i denne perioden diskutert Statkraft, og vi har ved flere anledninger enten hatt besøk av representanter fra Statkraft eller vært på besøk. I samtlige av de dokumenter som jeg har gjemt på – for jeg gjemmer på en del dokumenter – ser vi at ett av ønskene til Statkraft er forutsigbarhet når det gjelder utbytte. Dette svarte Høyre og Kristelig Folkeparti på ved å fremme et forslag i Innst. S. nr. 248 for 2003-2004 hvor de sier: «Stortinget ber Regjeringen legge aksjelovens normalregler til grunn ved fastsettelse av utbytte fra Statkraft SF.» Det ble vedtatt av Stortinget med et flertall. Så opphevet Regjeringen dette vedtaket ved siste budsjettbehandling, og det er årsaken til denne debatten i dag. Ser ikke statsråden at han nå på en måte overser sine egne partifellers vedtak i Stortinget?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-03-01:
Representanten Kristiansen kan ha rett i at dette er en spesiell sak. Regjeringens syn støttes ikke av noen utenfor dette hus, verken av internasjonale analyseselskaper – Regjeringens utbyttepolitikk etter innfallsmetoden gjør at man får en dårligere kredittrating enn nødvendig – Statkraft selv, fordi Regjeringen ikke følger opp den vedtatte strategien som Regjeringen også var enig i, eller næringslivet, der næringslivets aktører står frem og sier at dette er det kraftselskapet som er dårligst behandlet av sine eiere. Så det er unisont utenfor regjeringspartiene og SV at dette ikke er noen heldig politikk. For å summere opp: Forslaget vil ikke få flertall i dag, og det betyr fortsatt usikre rammebetingelser og en politikk som skiller seg ut i forhold til alle andre energiselskaper i Europa. Regjeringen følger ikke sine egne prinsipper for godt eierskap. Jeg vil spørre representanten Kristiansen om hvorfor han støtter en utbyttepolitikk som skiller seg ut med hensyn til alle andre energiselskaper i Europa.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-03-01:
Det er riktig, som representanten Silja Ekeland Bjørkly sa, at vi er et liberalistisk parti med sunn fornuft og for folk flest. En splitting av TINE for å oppnå større konkurranse på foredlingssiden for melk er en fornuftig politikk. Det er også en fornuftig politikk at Statkraft får forretningsmessige betingelser. Altså: Det er når man er i en investeringsfase at styret får fullmakt og kan legge opp en strategi. Jeg husker i fjor vår da Terje Vareberg, daværende styreformann i Statkraft, møtte i komiteen. Han fortalte hvilke verdiskapingsmuligheter Norge så desidert gikk glipp av ved å ha en utbyttepolitikk etter innfallsmetoden, som Regjeringen og SV står for. Så konkret til budsjettet, tiden går fort: Vi støttet Regjeringens budsjett subsidiært. Vi hadde vårt eget primære forslag, som ble nedstemt. I det forslaget hadde vi et langt lavere utbytte for Statkraft enn det som ble vedtatt.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-03-01:
Under nærings- og handelsministerens ansvarsområde har SV i denne stortingsperioden vært den Høyre-dominerte regjeringens sterkeste støttespiller utenfor budsjettforlikene. Denne gangen gjelder det Statkraft, og i bytte får SV 30 mill. kr til et kvikksølvrenseanlegg ved Fundia. Vi har mange andre eksempler, og jeg skal ta noen. Særlig gjelder det SND Invest. Det var noe av det beste offentlige virkemiddelapparatet, og også der solgte SV sin ideologi, helt igjennom. Det ble solgt til den øverste finanselite for flere hundre millioner kroner under takst, og jeg gjentar, stikk i strid med SVs ideologi. Man hjalp også Regjeringen med å stoppe en utredning om hvordan man kunne bruke statens kapitalstyrke til å beholde industrikompetanse på norske hender, beholde eierskap på norske hender. Betalingen var 800 mill. kr til fond i næringssvake strøk som ennå ingen har funnet bruken til. Føler SV seg bekvem med å være den Høyre-dominerte regjeringens sterkeste næringspolitiske medspiller?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-03-01:
Representanten Steensnæs sier at Statkraft er en viktig strategisk aktør. Det kan jeg være enig i. Allikevel går Kristelig Folkeparti inn for å tappe dette selskapet. Det legges opp til et utbytte i øvre kvartil de nærmeste årene, og dette vil helt sikkert, basert på hva eksperter på området sier, hindre inntjeningen i selskapet. Så mitt spørsmål til Steensnæs blir: Hvilken begrunnelse har Kristelig Folkeparti for å kunne støtte et høyt fast utbytte, uavhengig av bedriftsøkonomiske betraktninger? Man ekskluderer jo styret fra den strategi å kunne legge bedriftsøkonomiske betraktninger til grunn. Og videre: Da Stortinget behandlet St.prp. nr. 53 for 2003-2004, sa regjeringspartiene helt klart fra om at de ikke ønsket å tilføre selskapet mer kapital i etterkant, som jo regjeringsfraksjonen i komiteen ønsker å gjøre. Hvordan henger dette sammen?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-03-01:
Det er viktig å skille mellom partienes primære budsjettforslag og det man gir subsidiær støtte til, altså Regjeringens. Det var jo Regjeringen som i sine proposisjoner kom med disse negative forslagene angående Statkraft. Det kunne de latt være å gjøre. Men for at vi ikke skal få regjeringskrise, må kanskje en del partier gi sin støtte til Regjeringen. Kanskje de holder seg for nesa, men de må gjøre det subsidiært. Det er en viktig forskjell. Jeg vil komme med et spørsmål som gjelder dette med at SV har vært den Høyre-dominerte regjeringens nærmeste støttespiller. Statkraft er jo en viktig sak. Vi hadde dette med SND Invest, der også kontrollkomiteen var kritisk, og også utredningen om hvordan man kunne bruke statens kapitalstyrke. Vi har også andre viktige saker som det ikke blir tid til å ta opp. Men jeg vil spørre statsråd Brende om han føler seg bekvem med at et parti langt ute på venstresiden har vært den viktigste næringspolitiske støttespilleren til denne regjeringen i denne fireårsperioden.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-03-01:
Det er helt klart at en mindretallsregjering må forholde seg til Stortinget og enkelte partier fra sak til sak. Det er greit nok. Men når dette begynner å tegne et mønster, der det særlig er et politisk parti langt på venstresiden som blir støttepartiet for en Høyre-sentrumsregjering, blir det spesielt. Jeg vil komme inn på utbyttepolitikken og sammenligne. Statkraft vil fortsatt være en salderingspost og håndteres helt annerledes enn Vattenfall, Sydkraft, E.ON osv. Der er det planer, kapitalisering, kontantstrøm, kostnader og muligheter for egenkapital som avgjør utbyttepolitikken. Jeg kan ikke forstå hva som er tenkningen bak at vi her i Norge skal ha en utbyttepolitikk etter innfallsmetoden, og at det ikke er andre økonomiske og forretningsmessige kriterier som skal være dominerende, og som styret skal ha innflytelse på.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-01:
Både i innstillingen og nå i sitt innlegg argumenterer Ivar Kristiansen med behovet for å kunne bruke utbyttepolitikk til å balansere statsbudsjettet og de problemer det medfører når man skal kutte f.eks. 1,4 milliarder kr i statsbudsjettet. Som Ivar Kristiansen sa, det kan være vanskelig nok. Det er jeg selvsagt enig med representanten i. Det problemet kan vel også enhver eier i et privat selskap komme opp i fra tid til annen. Jeg har imidlertid mer lyst til å ha en ren prinsipiell diskusjon om forholdet mellom styre og generalforsamling i det som er et kommersielt selskap, for vi har valgt å organisere alle de statlige selskapene som kommersielle selskap. Aksjeloven § 8-2 slår fast følgende, med hensyn til beslutning om utbytte: «Beslutning om utdeling av utbytte treffes av generalforsamlingen etter at styret har lagt frem forslag om utdeling eller annen anvendelse av overskudd. Det kan ikke besluttes utdelt høyere utbytte enn styret har foreslått eller godtar.» – Dette nettopp fordi det er styret som sitter med det forretningsmessige ansvaret. Hva er den prinsipielle forskjellen på et selskap som staten eier, og et privateid selskap?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-01:
Nå er det jo vanligvis Senterpartiet som blir anklaget for å være hestehandlerpartiet. Men når den type direkte koplinger, som Ivar Kristiansen her presenterte, mellom denne saken og de 30 mill. kr til Fundia blir framsatt fra Stortingets talerstol, ville man jo i en del andre sammenhenger ikke nøle med å ta fram begrepet «kjøpt og betalt». Jeg skal ikke påstå at SV er det i denne saken. Men å prøve å gjøre det til noe annet enn det det er, syns jeg ærlig talt man skulle holde seg for god til. Jeg er enig med representanten Inge Ryan i én ting, og det er at på en del områder burde man ha en sterkere politisk styring enn det vi har valgt å beholde. Dessverre har også SV bidratt til å avpolitisere f.eks. Telenor gjennom å støtte den avpolitiseringen som skjedde i 1996. Det som er mitt spørsmål til Inge Ryan, er imidlertid: Når Inge Ryan sier at man skal styre selskapet gjennom utbyttepolitikken ved ikke å gi selskapet kapital til å satse på områder som man ikke skal satse på, er jeg enig i det, men mener ikke også Inge Ryan at selskapet først og fremst skal styres gjennom forretningsplaner og gjennom strategiske planer som eierne har beslutning over, og at styret deretter skal ha i oppdrag å gjennomføre de forretningsplaner og de strategier som eierne trekker opp, og at man da skal ha kapital til å gjennomføre de planene?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-01:
Vannkraftsektoren er definitivt i en særstilling, og dermed er også Statkraft det. Nettopp derfor burde det ha vært opplagt at SV støttet et forslag som innebar at man ikke skulle kunne ta ut et så høyt utbytte i selskapet som det er gjort de senere år. Derfor skulle SV også ha støttet et forslag om innebar at styret skulle ha det forretningsmessige ansvaret, nettopp ut fra den rollen som Inge Ryan nå beskriver at norsk vannkraftsektor og Statkraft skal ha innenfor norsk vannkraftpolitikk. Det ansvaret har vi overlatt til styret. Derfor burde vi også følge styrets anbefalinger på lik linje med det man må gjøre, som jeg sa, i et hvilket som helst privat selskap. Der er det nemlig styret som foreslår, og har kontroll med, hvor stort utbyttet skal være, nettopp for å kunne oppfylle eiernes tanker med selskapet. Inge Ryan og SV vil ikke være med på at vi skal ha de samme retningslinjer for Statkraft, og det forundrer meg.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-01:
At Regjeringen får støtte fra SV, behøver ikke nødvendigvis bety at Regjeringen er blitt mindre høyreorientert. Det kan bety at SV er blitt såpass pragmatisk at man utnytter det handlingsrommet som Inge Ryan sa var til stede, istedenfor å stå på sine ideologiske prinsipper. I 2004 var utbyttet i Statkraft helt riktig 95 pst., som statsråden sa. Det ble økt med 585 mill. kr i budsjettforliket med Arbeiderpartiet under behandlingen her i Stortinget. Dette var ikke i tråd med anbefalinger fra styret. Det var heller ikke i tråd med anbefalinger fra generalforsamlingen. Begge to har det overordnede forretningsmessige ansvar. Regjeringen foreslo et lavere utbytte for Stortinget enn det som ble fastsatt gjennom budsjettavtalen. Man fravek altså det forretningsmessige forhold som ble anbefalt. Hva er statsrådens vurdering av denne måten å håndtere utbyttepolitikk i et selskap på?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-01:
Det er mulig jeg uttalte meg litt uklart. I budsjettavtalen med Arbeiderpartiet ble utbyttet i Statkraft økt med 585 mill. kr i forhold til det som var Regjeringens og dermed også generalforsamlingens forslag til Stortinget. Jeg går ut fra at generalforsamlingen i Statkraft, som er næringsministeren, fikk gjennomslag for sitt forslag i Regjeringen, og at generalforsamlingens og Regjeringens forslag til Stortinget dermed var det samme beløpet, nemlig 585 mill. kr lavere enn det som ble resultatet av avtalen mellom Arbeiderpartiet og Regjeringen. Det var det som var mitt poeng. Hva synes statsråden om denne måten å behandle et selskap på? Det var ikke begrunnet i det forretningsmessige hensyn til selskapet, men et resultat av et budsjettforlik i Stortinget, hvor man tok hensyn til å balansere budsjettet og ikke til de forretningsmessige forhold i selskapet.
Silja Ekeland Bjørkly (Høyre), 2005-03-01:
Fremskrittspartiet kaller seg et liberalt parti og har historisk sett alltid vært skeptisk til dominerende markedsledende aktører. Sist har vi sett det gjennom Fremskrittspartiets ønske om å skille TINE i to deler og redusere deres markedsmakt. Samtidig vil altså Fremskrittspartiet styrke en så dominerende aktør som Statkraft. Statkraft er faktisk så stort at Konkurransetilsynet sier at de ikke kan bli særlig mye større i Norge. Det betyr at de i så tilfelle må kjøpe seg opp ute, kanskje både i atomkraftverk og i kullkraftverk, uten at jeg har inntrykk av at det bekymrer Fremskrittspartiet nevneverdig mye. Jeg vil også minne om at Fremskrittspartiet i sine egne budsjetter så vel som i forliket med regjeringspartiene har benyttet utbyttet fra Statkraft. Spørsmålet mitt blir da: Hvorfor har Fremskrittspartiet støttet den utbyttepolitikken som de er så fryktelig mye imot i dag?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-01:
Det er en forskjell på Arbeiderpartiet og SV når det gjelder dette med politisk styring. Grethe Fosslis parti, altså Arbeiderpartiet, har vært den største eksponenten for avpolitisering av Norge de siste 20 årene. Man har jo så å si avpolitisert det organet vi er i nå – Stortinget har blitt mer en meningsytrer enn en beslutter. En rekke selskaper, Telenor, Statoil og andre, har Arbeiderpartiet gått i spissen for å avpolitisere, slik at politikerne ikke skal ha styring over dem. Men det er SV uenig i. Vi ønsker faktisk å ha politisk styring over en del av de viktige, strategiske selskapene for landet. Særlig når det gjelder naturressurser og infrastruktur, syns vi det er viktig at landets nasjonalforsamling har politisk styring og kan gi klare politiske signaler. Men jeg registrerer at Arbeiderpartiet ikke bare mener det, men i tillegg har avpolitisert store deler av disse virksomhetene.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-01:
SV føler seg bekvem når vi oppnår resultater som er i samsvar med vår politikk. Da er vi fornøyd. Hvilket parti vi samarbeider med for å få de resultatene, kan variere en del. Men det er riktig, som representanten Hedstrøm sier, at i denne perioden har vi i noen sammenhenger klart å få igjennom store deler av vår politikk i samarbeid med regjeringspartiene, og det er vi veldig godt fornøyd med, for det kommer en del til gode. Det at vi har fått en ordning med fond til næringssvake områder, er viktig for et distriktsparti som SV. Det at vi nå har fått til dette ved Fundia, er egentlig ingen hestehandel, og jeg gjentar at vi ikke har endret syn i det hele tatt i denne saken her. Det er noe som har kommet i kjølvannet av denne saken fordi vi har drevet politisk arbeid. Det er ingen form for hestehandel som har skjedd i den saken.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-01:
Jeg er enig med representanten Odd Roger Enoksen i at når man vet hva man vil med Statkraft, skal styret få lov til å styre etter de signalene som er gitt. Men de signalene mener jeg skal komme fra det øverste organet, fra storting og regjering. Jeg mener at Stortinget skal ha anledning til å si klart og tydelig hva man ønsker med Statkraft. Det som Statkraft sjøl har lagt fram som ambisjoner for de neste årene, er en satsing på gasskraftverk og gass i Europa. For SV er det en strategi som vi ikke syns er god. Derfor syns ikke vi det er riktig at de skal få tilslutning til den strategien. Hvis man derimot kommer med en strategi som vi syns er god, som vi syns er fornuftig av Statkraft som et selskap som skal satse på ren energi, kan det godt hende at vi i forbindelse med et statsbudsjett sier at vi syns at Statskraft må få mer penger, for det er en så viktig jobb de skal gjøre for landet, for miljøet og for selskapet.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-01:
Representanten Odd Roger Enoksen sier at det er viktig at Statkraft får samme vilkår som et hvilket som helst annet privat selskap. Men jeg ser ikke på Statkraft som et hvilket som helst selskap. Statkraft har en helt spesiell oppgave i samfunnet, noe som også Enoksen var inne på. De har bl.a. fått tilført store ressurser fra staten gjennom mange, mange år for både å bygge ut og kjøpe seg opp. De har også et helt særskilt ansvar, for vannkraften er et av de viktigste fundamentene i vårt velferdssamfunn. Det er vannkraften vi har brukt til å bygge opp velferden i dette landet gjennom mange år. Derfor har Statkraft en særstilling og er ikke et hvilket som helst selskap. Ser ikke Odd Roger Enoksen at Statkraft på en måte har en spesiell stilling i det norske samfunnet og ikke kan behandles som et hvilket som helst privat selskap?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2005-03-01:
Stortinget står samlet om den betydningen Statkraft har i det nordiske/europeiske kraftmarkedet. Uenigheten går på selve utbyttepolitikken. Jeg mener at det ut fra de erfaringer vi har med Statkraft, og de betydelige investeringene som er gjort der, også er grunn til å kunne forvente et høyt utbytte. Det er riktig at for å skape forutsigbarhet er det varslet et utbytte i det øvre kvartil. Det er ikke til hinder for at Regjeringen kan komme til at det bør legges i den nedre delen av det øvre kvartilet. Utbyttet er jo redusert, fra 95 pst., slik det var for 2003, til 78 pst., slik det er for 2004. Vi mener at kraftmarkedet utvikler seg slik at det ikke er utilbørlig eller skadelig for selskapet – tvert imot – å legge seg på et så høyt utbytte, i tråd med det som er forventet i markedet.
Børge Brende (Høyre), 2005-03-01:
Jeg har tilbrakt nok tid i denne salen til overhodet ikke å tørre – og synes selvsagt heller ikke det er riktig – i regjering å oppheve eventuelle vedtak som Stortinget har fattet. Poenget er at hvis Stortinget har fattet et vedtak, forholder man seg lojalt til det vedtaket. Hvis man er uenig i vedtaket og ser at det ikke er fornuftig å gjennomføre det, går man til Stortinget og ber om å få vedtaket opphevet. Stortinget har opphevet det vedtaket som Stortinget fattet i fjor, og det forholder jeg meg til. Så er det riktig at stabilitet er avgjørende for selskapet. Men for 2004 var det 95 pst. utbytte, i et kompromiss med Arbeiderpartiet. I år er det i underkant av 78 pst. utbytte, i et kompromiss med Fremskrittspartiet. Så når det gjelder stabilitet, kan en si at utbyttegraden i denne sammenheng har gått ned når vi har gått fra Arbeiderpartiet til Fremskrittspartiet som budsjettpartner.
Børge Brende (Høyre), 2005-03-01:
Nesten hele denne fireårsperioden har det dukket opp påstander om at Samarbeidsregjeringen er en Høyre-dominert regjering. Det er en samarbeidsregjering med et sentrum-Høyre-samarbeid. Men jeg synes at det i dag er ganske effektivt slått tilbake at det skulle medføre riktighet at dette er en Høyre-dominert regjering. Så når man sier at det er en Høyre-dominert regjering med sterk støtte fra SV, har dette – med respekt å melde – nærmest begravet bruken av dette begrepet, for det faller jo bare på sin egen urimelighet. Når det gjelder bekvemmelighet i forhold til samarbeid med SV, synes jeg vi i denne saken med ulikt utgangspunkt har kommet til samme konklusjon, en fornuftig konklusjon, som gir Stortinget rett til å bestemme utbytte for Statkraft i årene fremover. Også i min forrige statsrådsposisjon samarbeidet jeg med SV fra sak til sak når det var fornuftig, og det synes jeg er greit. En fremtidsorientert og fremtidsrettet næringspolitikk kan vi hente støtte for i ulike partier i Stortinget.
Børge Brende (Høyre), 2005-03-01:
Først til dette sak til sak-samarbeidet med ulike partier i Stortinget. Det viktigste er jo resultatene. Når det gjelder resultatene i næringspolitikken om dagen, er de meget gode. Eksportoverskudd og industriinvesteringer øker. Summen av de forlik som Regjeringen har inngått i Stortinget med ulike partnere de fire siste årene, har vært bra for norsk næringsliv, og arbeidsledigheten er på vei ned. Når det gjelder dette som representanten Enoksen nå tok opp, er det ikke riktig at dette utbytteforslaget er i strid med generalforsamlingens vedtak. Det er vel når det gjelder dette styreforslaget at man har kommet til Stortinget med et annet forslag. Det utbytteforslaget som Regjeringen nå har foreslått, og som Stortinget har vedtatt, innebærer en reduksjon i utbytte i forhold til hva som gjaldt for 2004. Statkraft får også beholde 1,1 milliard kr av sitt overskudd, som ikke er en ubetydelig sum.
Børge Brende (Høyre), 2005-03-01:
Når det gjelder de viktigste elementene i en fremtidsrettet næringspolitikk, utformes de i budsjettet. Det er i budsjettet man tar stilling til såkornfond, til skattenivåer, til ulike rammebetingelser for næringslivet. I inneværende år har vi et budsjettforlik med Fremskrittspartiet som legger de viktigste rammene for næringspolitikken. Vi har også tidligere gjort et budsjettforlik med Arbeiderpartiet. Vi har aldri i denne fireårsperioden gjort et budsjettforlik med SV. Jeg tror den nyansen også bør tas med i denne sammenheng. Statkraft har blitt tilført over 17 milliarder kr i ny kapital siden 1996. Selskapet er robust. Det får beholde minst 1,1 milliarder kr av sitt overskudd i inneværende år. Det har også vist seg å kunne foreta ikke ubetydelige oppkjøp så langt, med den kapitalsituasjonen det er i.