Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-15:
Den situasjonen norsk jordbruk står i no, er kritisk. I fjor blei tolv bruk lagde ned kvar veke – meir enn eitt kvar dag. Viss ein ser tilbake til år 2000, er 40 pst. av det jordbruket vi hadde da, borte. 40 pst. er borte på 22 år. I mitt fylke, Troms – der det blir drive ekstensivt, der ein har ein topografi med fjell og svært produktive areal med fantastisk beite, men der det er meir spreidd, der det er beite- og mjølkeproduksjon – har nedgangen vore enda større. Ein driv no og byggjer ned jordbruk i Noreg, og det har akselerert under åtte år med blått styre. Det har akselerert. Vi blir meir avhengige av import, og det blir mindre matproduksjon med utgangspunkt i norske arealressursar. Det er ei farleg utvikling, både på mellomlang sikt og ikkje minst på lang sikt, i ei verd der matproduksjonen blir svekt og svekt. Talet på fattige globalt aukar no. Matprisane globalt har ikkje vore så høge sidan 2011, og vi hugsar kva som skjedde da, med den arabiske våren, som var eit direkte barn av den utviklinga. SVs linje i denne saka er å støtte bøndene, som no er i ein veldig vanskeleg likviditetssituasjon med auka prisar på straum, men som vi også heldt fram i samtalane med regjeringspartia, ser vi breiare på dette. Det har vore galopperande prisar på absolutt alle viktige, avgjerande innsatsfaktorar i jordbruket: gjødsel, fôr, drivstoff, bygg, materialar. Det som er avgjerande for at vi har eit jordbruk i dag, har auka i pris. Over ein tredjedel av inntektene til bøndene er no slukt bort på grunn av pris. Når dei no går inn i vekstsesongen, like før våronna, er det mange som slit med rekningar som allereie er for høge, og dei vurderer om dei skal trappe ned, handle inn mindre gjødsel, ta ned produksjonen og ha færre dyr, noko som til sjuande og sist vil gjere at vi blir enda mindre sjølvforsynte i dette landet – stikk i strid med det som er og bør vere målet for norsk jordbruk. SV ønskjer å løfte bonden. Vi ønsker å ha fleire bønder. Vi ønskjer å ta jorda tilbake i bruk. Vi meiner det er klokt å ha vesentleg større produksjon av mat i Noreg med utgangspunkt i ressursane våre, at vi tar tilbake i bruk jorda som har gått ut av bruk, i f.eks. Troms. Det er utgangspunktet vårt. Det er det ein no ser for seg i innstillinga frå komiteen, der vi har funne einigheit med regjeringspartia om å tenkje enda breiare. Straum er viktig. Det andre viktige er: Dersom det er nødvendig – dersom dette kan føre til at bønder går ut av yrket heilt unødvendig, og dersom dette vil ta ned matproduksjonen – må regjeringa kome tilbake med nødvendige tiltak for å forhindre det. Oppdraget no er at vi ikkje har nokon bønder å miste, ingen matproduksjon å tape i vår. Så kjem det neste store prosjektet som utspelar seg med nytt fleirtal på Stortinget i jordbruksforhandlingane. Da skal opptrappinga starte. Da skal vi ta igjen det inntektsgapet som har vore mellom bønder og andre grupper i samfunnet, som i seg sjølv er ein maskin for nedbygging av jordbruket i heile landet, og spesielt det spreidde, ekstensive jordbruket. Det skal vi snu. Dei førande prinsippa for jordbruksforhandlingane og jordbrukspolitikken skal vere at inntektsgapet skal tettast, og at vi skal bli meir sjølvforsynte, ikkje mindre. Dette står i grell kontrast til den politikken som har vore ført i åtte år, der ein verkar å tru at framtida til norsk jordbruk er nedgang, meir import og meir avhengigheit av innsatsfaktorar frå utlandet. Det som er spesielt med jordbruk, er at det er ei politisk næring der prisar bli sette gjennom avtalar med staten. Så når det reknestykket ein la til grunn i avtalen, plutseleg endrar seg vesentleg, som det har gjort – prisane har gått i taket – blir heile kostnaden velta over på bonden aleine. Bønder som i utgangspunktet slit økonomisk, og som ligg langt etter andre grupper i samfunnet, har fått den rekninga. Difor er det eit politisk ansvar å kome tilbake til desse utgiftene og sørgje for at reknestykket på straum, gjødsel osv. blir kompensert. Det vil også vere utgangspunktet for SV. Vi ønskjer at det skal kompenserast fullt ut når reknestykket skal gjerast opp. Dette vil skje i forbindelse med jordbruksoppgjeret.