trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-10-25:
Jeg konstaterer at utenriksministeren finner det hensiktsmessig å være uenig i EUs synspunkter der det tjener utenriksministerens standpunkt. Men denne saken har jo en forhistorie. Det startet med at nåværende statsminister Jens Stoltenberg i opposisjon sa at vedtak om å bygge gasskraftverk i Norge helt sikkert var i tråd med kravene i forurensningsloven. Miljøvernministeren sa for halvannen uke siden at det mest sannsynlig var i tråd med kravene i forurensningsloven. Og nå hevder altså lederen for Det europeiske miljøbyrå at dette sannsynligvis, mest sannsynlig, er i strid med forurensningsloven. Hele intensjonen og hele argumentasjonen til Arbeiderpartiet for å bygge gasskraftverk er jo nettopp at de globale utslippene vil gå ned, og derfor kan man bruke forurensningsloven. Nå hevdes det altså det motsatte. Det er interessant å høre at utenriksministeren ikke har kunnskap om hva som ligger til grunn for den argumentasjonen som føres fra EU nå. Og da blir mitt oppfølgingsspørsmål: Hva har utenriksministeren tenkt å gjøre for å skaffe seg innsikt i EUs argumentasjon, og vil det bli forelagt Stortinget på en eller annen måte?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-10-25:
President – får jeg anledning til å svare på utenriksministerens spørsmål?
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Jeg ser meg helt nødt til å stille statsråd Kosmo et spørsmål vedrørende Aetat. Statsråd Kosmo er satt på jobben for å fornye og omorganisere offentlig sektor, og det er en av de nye, viktige sakene for Det kongelige norske Arbeiderparti. Kosmo har jo startet – han har allerede fått sagt opp Statsbygg-sjefen, og vi ser også at Aetats leder har gått. Men mitt spørsmål til Kosmo går på det konkrete oppfølgingsarbeidet i den store, viktige prinsipielle saken vi har omkring Aetat. Vil statsråd Kosmo nå gå ned på fylkesnivå for å se om de tallene som kom fram i Veritas" rapport, er dekkende for samtlige fylker, og vil statsråd Kosmo i kjølvannet av dette vurdere å åpne opp for at også private kan formidle arbeid til folk som er i en vanskelig livssituasjon, og som trenger å få et fast arbeid?
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Det er betryggende at statsråden også vil gå inn og se på dette fylkesvis, for vi vet at det her er variasjoner. Men han svarte ikke på det viktige spørsmålet, nemlig dette: Når målet for statsråd Kosmo og Regjeringen er å få gjort noe med hensyn til sykefraværet, uføretrygdede og folk som går langtidssykmeldte, og også gjøre en jobb for de arbeidsledige, er ikke da tiden moden for at en i større grad enn vi har lov til i dag, åpner opp for at også private kan gjøre en del av den viktige jobben med å gi folk et fast arbeid? Skal dette også avklares på Arbeiderpartiets landsmøte? Har statsråden ikke et syn på dette selv?
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg håper inderlig at fornyelse av offentlig sektor ikke bare skal være et prosjekt for Regjeringen, men også et prosjekt for Stortinget. Jeg tror det er avgjørende viktig. Hvis vi skal kunne greie å inn- fri de forventninger befolkningen har til det tjenestenivået vi skal tilby, må hele det politiske miljøet engasjere seg i fornyelse av offentlig virksomhet. I dette arbeidet vil bl.a. det å snu trenden med økt sykefravær, økt utstøting fra arbeidslivet og økt uførepensjonering være et av de meget viktige og tunge elementene. I dette arbeidet må arbeidsmarkedsetaten stå helt sentralt. Den vil være et av de verktøyene som vi må bruke for å få folk i arbeid. Derfor vil jeg sørge for at vi på bakgrunn av de hendelsene som vi nå har sett, og den rapporten som Veritas har kommet med, i løpet av dette året foretar en fullstendig gjennomgang rundt omkring på distriktsarbeidskontorene og fylkesarbeidskontorene, først for å undersøke hvordan det som er avdekket, kunne skje, og så foreta en kontroll om én måned for å se om dette har tatt slutt. Jeg forutsetter at feilregistreringen tok slutt allerede på mandag, men vi vil foreta en etterkontroll. Vi har altså tilsatt administrerende direktør i Statskonsult, Blaalid, som midlertidig sjef i arbeidsmarkedsetaten, og han vil få noen måneder på seg til å legge grunnlaget for videre utvikling av arbeidsmarkedsetaten, som forutsetningsvis skal gjøres av en ny direktør, når søknadsfristen er ute og vi har fått tilsatt vedkommende.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Stortinget har nettopp – og det i dette året – gjort vedtak om en utstrakt liberalisering av både formidlingsvirksomheten og utleie og innleie av arbeidskraft. Dette har gjort at vi har fått et ganske liberalt og åpent marked for vikartjenester. Fremdeles er det arbeidsmarkedsetaten som vil stå sentralt når det gjelder formidling av arbeid. Og det lovvedtaket som Stortinget har gjort, er at det ikke er lov å ta seg betalt for å formidle arbeid. Det vil stå ganske fast. Det forholder jeg meg til, så jeg kommer ikke til å legge fram noe nytt forslag om at det skal være tillatt å liberalisere på en slik måte at man skal ta betaling for å formidle arbeid. Jeg kan ikke se at det kan hjelpe dem som har mest behov for hjelp i en slik situasjon. For øvrig vil vi legge til rette for at så mange som mulig selv gjennom egen aktivitet skal være i stand til å skaffe seg arbeid, med tilgang på det nettet som arbeidsmarkedsetaten har.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg tror det vedtaket som Stortinget har fattet, som går på at man ikke skal ha anledning til å ta seg betalt for formidling av arbeidskraft, er et riktig vedtak, og det vedtaket Stortinget har gjort, ligger fast. Derigjennom skal det ikke være noe marked for private aktører på dette området, for så lenge man ikke kan ta seg noe betalt, finnes det heller ikke noe marked. Jeg tror at den beste garanti for at vi skal ha et apparat som kan sørge for at også de gruppene som har størst behov for ressursinnsats, for å få formidlet et arbeid, skal ha en sjanse på dette arbeidsmarkedet, at det fremdeles gjennom lovforbud skal være forbudt å ta seg betalt for formidling av arbeidskraft. Representanten er klar over og vet utmerket godt at når det gjelder utleie, innleie og vikarformidling, er markedet i Norge betydelig liberalisert i løpet av de siste årene. Og det skal vi følge opp.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Som Stortinget er orientert om gjennom budsjettproposisjonen, har man skilt forretning og vanlig forvaltningsarbeid internt i arbeidsmarkedsetaten ved å opprette Aetat Bedrift, som har ansvaret for betalingstjenestene. Det er en orientering som Stortinget har fått i forbindelse med budsjettet, for Stortinget har bedt om å bli orientert slik at de kan ta stilling til den endelige organiseringen. Det dokumentet ligger her i huset. For øvrig er Blaalid satt på denne jobben fordi han er en utmerket leder, har god oversikt og har kunnskap om offentlig forvaltning. Jeg føler meg trygg på at vi har fått rett person til å rydde opp i det som jeg er helt enig med representanten Foss i er helt uakseptabelt – juks med tall innenfor en statlig etat. Dette skal ikke foregå. Vi må nå få statuert dette som et så tydelig eksempel at det aldri gjentar seg, verken i Aetat eller i noen andre etater.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Først og fremst ser jeg behov for en omorganisering av det regelverket som styrer både trygdeetaten og arbeidsmarkedsetaten. Det regelverket vi har i dag, etterspør stort sett hvilke begrensninger folk har, og så får folk kompensasjon hvis de har for store begrensede evner til å kunne arbeide. Jeg vil ha et system der både arbeidsmarkedsetat og trygdeetat spør etter hvilken funksjonsmulighet folk har, og så etablerer ordninger og samarbeidsmønstre som gjør at vi kan utnytte folks funksjonsmulighet i stedet for å forholde oss til folks funksjonsbegrensninger. Når vi får omorganisert og lagt til rette for et nytt regelverk og en ny politisk og administrativ måte å møte disse utfordringene på, må både trygdekontorene og arbeidsmarkedsetaten omorganiseres for å kunne møte denne store utfordringen.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Tidligere arbeidsdirektør Ted Hanisch har ikke bare levert gode forslag på det området. Han har levert en god og moderne etat, som er rustet og forberedt til å møte nye utfordringer, bl.a. økt arbeidsinnvandring. Vi skal fortsatt arbeide med å etablere oss slik at vi i samarbeid med andre arbeidsmarkedsetater i Europa og utenfor Europa skal ha sjanse til å skaffe arbeidslivet i Norge den arbeidskraften det trenger. Men jeg har ikke til hensikt å gå så langt som arbeidsmarkedsetaten foreslo, at de skulle overta det ansvaret utlendingsmyndighetene i dag har for å behandle disse søknadene. Jeg tror det er viktig at vi beholder dette klare skillet. Men det er helt åpenbart at arbeidsmarkedsetaten også i fremtiden må fokusere på å kunne håndtere denne store utfordringen, rekruttere folk fra utlandet for å fylle ledige stillinger i Norge.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Ja, det er riktig. Selv om vi skulle få Stortinget med på alle forslag som vi kan tenke oss for å fornye, effektivisere, utnytte mer av ressursene, hindre utstøting fra arbeidslivet og få flere uførepensjonister inn i arbeid, vil det også være behov for å rekruttere arbeidskraft fra utlandet. Derfor må vi i fellesskap – altså Arbeids- og administrasjonsdepartementet og Kommunal- og regionaldepartementet, som nå har ansvaret for Utlendingsdirektoratet – jobbe for å få til så enkle og gode rutiner at behandlingen av arbeidssøknader ikke tar så lang tid som det gjør innenfor det nåværende system. Det må være fullt mulig å få det til, og det arbeidet er vi i gang med. Men: Jeg vil ikke med bred penn si det så enkelt at alle som studerer i Norge, automatisk skal få lov til å være her. Mye av hensikten med å invitere studenter fra utviklingsland til Norge for å studere, er jo nettopp at de skal kvalifisere seg slik at de kan reise hjem og være med på å reise det landet de kommer fra. Da syns jeg i og for seg at det blir for lettvint å forlate den ideologi, den tankegang, som ligger til grunn for et slikt studieopphold. Det må være helt spesielle vilkår som skal oppfylles, ikke bare vårt behov for arbeidskraft. Også et internasjonalt perspektiv må være avgjørende for om de skal få bli eller om de skal reise hjem.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Vi brukte mange år i Norden på å utvikle det markedet som vi i dag ser fungerer så godt, og det vil også gå mange år innenfor EØS-regimet før det blir naturlig for folk, med ulik kulturell bakgrunn og ulik arbeidspraksis, å flytte seg så enkelt og greit som man gjør i det nordiske arbeidsmarkedet. Men det kommer. Vi må styrke det samarbeidet vi har med samarbeidende etater ute i Europa. Og jeg hadde nær sagt, får vi nå gjennomslag for det budsjettforslaget som vi legger fram, skal vi fortsatt bli bedre når det gjelder det arbeidet som vi allerede i dag gjør.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg står fast ved det jeg sa, at vi ikke må bli så navlebeskuende at det er hensynet til egen arbeidskraft og egne behov som er styrende for hvilke studenter vi skal slippe inn i dette landet for at de skal kvalifisere seg til å gjøre en jobb i hjemlandet. Hvis disse studentene da velger å reise til USA istedenfor å reise til hjemlandet, er det lite eller ingenting vi kan gjøre med det. Men vår ambisjon må jo være at det studiet som skal gjennomføres i Norge, den tilleggsutdanning som skal gjennomføres i Norge, først og fremst skal komme det landet til gode som vi rekrutterer og henter disse studentene fra. Så må vi selvsagt også innenfor disse regler opptre med fornuft. Hvis forholdene ligger til rette for det, og det vil være naturlig for dem at de fortsetter i Norge(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Eg finn det jo noko underleg at statsråden er så på defensiven når det gjeld dette med formidling. Eg oppfattar det slik at statsråden no ikkje kan tenkje seg å frigjere ordinær arbeidsformidling frå Aetat og la Aetat konsentrere seg om formidling av arbeid til yrkeshemma, funksjonshemma og dei som det ikkje er så lett å formidle arbeid til i privat sektor. Eg vil også vise til Aetat si formidling av vikarar. Der har jo Aetat innført betalingsteneste. Så mitt spørsmål er: Er det slik å forstå at Regjeringa no er fullstendig fastlåst når det gjeld å bruke privat arbeidsformidling – at dei kan ta over den formidlinga som går på det ordinære planet, og at Aetat då kan konsentrere seg om arbeidsformidling til yrkeshemma?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2000-10-25:
Det alvorlige i jukset i Aetat er ikke først og fremst at det jukses i en tjenesteetat, det er alvorlig nok, men dette er altså en forvaltningsetat, som bl.a. er satt til å forvalte søknader fra selskaper som konkurrerer med Aetat selv. Dette eklatante eksempel på inhabilitet ble påpekt både av Konkurransetilsynet, som frarådet det, og av Blaalid-utvalget, som frarådet det, da saken ble behandlet. Regjeringen og stortingsflertallet, inkludert det nåværende regjeringspartiet, fulgte ikke dette rådet. Jeg ser at man nå har konstituert hr. Blaalid som direktør i Aetat. Innebærer dette at man nå erkjenner problemene og vil følge hr. Blaalids råd også på andre områder hvor han har faglige råd å gi, bl.a. når det gjelder spørsmålet om å skille forvaltning, forretning og tjenesteyting?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2000-10-25:
Jeg skal avlaste arbeidsministeren slik at han slipper å svare på noe han ikke kan noe om. Derfor går jeg videre til IT-ministeren, statsråd Grete Knudsen. Jeg stiller ikke spørsmål om IT Fornebu, men om IT-industrien generelt: Hva er begrunnelsen for at Regjeringen mener det er nødvendig å innføre en momsreform som diskriminerer norsk programvare i forhold til kjøp av utenlandsk programvare?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2000-10-25:
Det var jo ikke det jeg spurte om. Jeg spurte ikke om hvorfor Bondevik-regjeringen hadde planer om noe av det samme. Jeg spurte om hvorfor denne regjeringen vil innføre noe som karakteriseres på følgende måte, nemlig at utenlandsk programvare ikke blir belastet med merverdiavgift, mens norsk programvare blir det. Jeg siterer en representant for bransjen, som sier følgende: «Dette betyr i praksis at alle som ikke fører momsregnskap vil kunne spare store summer på å anskaffe programvare fra utlandet. Det gjelder blant annet banker, privatpersoner og offentlig sektor inkludert sykehus og skoler». Hva er årsaken til at IT-ministeren synes at dette er en fornuftig ordning for å styrke norsk IT-industri? Jeg spør ikke om Bondevik-regjeringens synspunkter.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Det som har blitt avdekket i Veritas-rapporten i forhold til Aetat, er svært alvorlig, og ministeren bruker selv begrepet «juks». Det er alvorlig av flere grunner. Det ene er at man gir inntrykk av å formidle jobber man overhodet ikke har formidlet. Men i skyggen av det ser man altså at Aetat overhodet ikke har satset på formidling av arbeid med hensyn til de vanskeligste gruppene, nemlig langtidsledige, kanskje spesielt eldre, samt uføre, funksjonshemmede – personer man hadde trengt mye mer ressurser til og prioritert høyere for å få tilbake i arbeid. Dette avdekker at det er behov for en betydelig grad av omorganisering både av Aetat og deres samarbeid med andre etater, jeg tenker da spesielt på trygdeetaten og sosialetaten. Ser statsråden, i kjølvannet av det som nå avdekkes, behovet for en omorganisering av samarbeidet mellom Aetat, trygdeetaten og sosialetaten for å kunne klare å formidle arbeid til dem det er vanskeligst å formidle til, at det er et behov for å gjøre noe med de tjenestene for å komme problemet til livs?
Lars Sponheim (Venstre), 2000-10-25:
La meg først få uttrykke ros til statsråden for å ha vist handlekraft i denne situasjonen som Aetat nå kom opp i. Jeg vil at statsråden skal vite at det er flere partier som er opptatt av å ha en sterk, effektiv og moderne Aetat i et mer liberalisert arbeidsmarked. Men det betyr også at dette er et moment til nettopp å modernisere Aetat når vi nå er i en situasjon med et lederskifte og organisasjonen skal gjennomgås. Hanisch har lagt etter seg et viktig, positivt testament i sitt engasjement for nødvendigheten av økt arbeidsinnvandring til Norge. Jeg vil gjerne utfordre statsråden til å si noe om nødvendigheten av også å tilpasse Aetats organisasjon til å ta utfordringen med å få arbeidskraft inn til Norge fordi vi trenger det, noe også statsråden selv gav uttrykk for i trontaledebatten var nødvendig i årene framover.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2000-10-25:
Det er selvfølgelig viktig å følge opp alle de forpliktelsene som EØS-avtalen gir, men av og til synes det som om Regjeringen og utenriksministeren har mer hastverk med å innlemme problematiske EU-direktiv i norsk lovgivning enn det som godt er. Den 20. oktober kunne vi lese i Dagens Næringsliv at det er betydelig støtte til de norske synspunktene når det gjelder gassdirektivet. Og i går kom det melding om at den tyske regjeringen hadde forkastet patentdirektivet, bl.a. ut fra de etiske betenkeligheter som sentrumsregjeringen la til grunn for sin vurdering av dette direktivet. Nå har jo Arbeiderpartiets sentralstyre vedtatt å godta patentdirektivet, og det finner jeg underlig, men mitt spørsmål til utenriksministeren er: Hva er status for Regjeringens arbeid med patentdirektivet nå, og hva vil Regjeringen gjøre for å sikre et bedre gjennomslag for de norske synspunktene i sine forhandlinger med EU?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2000-10-25:
Det er jo svært mange EU-land som nå ikke har implementert direktivet av ulike grunner, bl.a. de grunner som sentrumsregjeringen også hadde synspunkter på. Mener ikke utenriksministeren at den tyske regjerings forkastelse av EU-direktivet har skapt en ny situasjon? Utenriksministeren sa nå nylig at den norske regjering vil avvente situasjonen. Ville det ikke vært bedre om Regjeringen hadde en mer aktiv holdning til dette og sørget for å alliere seg med de land som nå har betydelige innvendinger til implementering av dette viktige direktivet?
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Dette har jeg orientert Stortingets EØS-utvalg om. Når det gjelder gassdirektivet, arbeider vi nå ut fra den plattformen som jeg tror det var bred enighet om i Stortinget, nemlig å gjennomføre det direktivet med en viss overgangsperiode. Når det gjelder patentdirektivet, så er det ikke riktig at det er vedtatt å godta det direktivet. Det som er vedtatt, er at vi fortsetter å støtte opp under den intervensjonen som Holland har gjort i forbindelse med dette direktivet overfor EF-domstolen, som bl.a. går på å få klarlagt om dette direktivet er i samsvar med FNs biodiversitetskonvensjon. Og så har vi sagt at hvis EF-domstolen kommer til at det ikke er slikt samsvar, vil situasjonen være den at direktivet sannsynligvis faller bort, og at man må utarbeide et nytt. Da er saken på et helt nytt spor. Hvis EF-domstolen kommer til at det er slikt samsvar, altså at direktivet kan gjennomføres i samsvar med Biodiversitetskonvensjonen, så ønsker vi at det skal gjennomføres i norsk lovgivning. Men dette avventer vi. Det er jo også flere andre land, som Steensnæs her henviste til, som ønsker å få klarlagt dette spørsmålet.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det er slik at vi spiller på lag med de landene som har de samme innvendingene som oss. Det er jo ikke slik at man forkaster dette direktivet, men man har innvendinger og ser hva man kan få gjort med det, og det er også det vi gjør. Men det jeg har forstått at Kristelig Folkeparti ønsker, er at Norge skulle signalisere allerede nå at vi nedlegger et veto mot dette direktivet, dvs. at det ikke blir gjennomført i EFTA-landene Norge, Island og Liechtenstein. Men hvis vi gjør det, setter vi oss på sidelinjen i hele debatten. Vi ønsker å arbeide sammen med de landene som har de samme innvendingene som oss, for å se om det kan få gjennomslag i forhold til EF-domstolen.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det er interessant at Senterpartiets leder nå tar EU i bruk for å argumentere for en sak her nasjonalt. Men la meg si det slik at jeg oppfatter dette som en meningsytring. Jeg har ikke helt klart for meg hva han bygger på når det gjelder dette. Vi kjenner til at det er strid og uenighet om det. Regjeringen er av den oppfatning at de globale utslippene av CO2 vil bli redusert hvis vi kan ta i bruk gass til å produsere elektrisitet, som bl.a. da kan selges til Europa. Jeg mener at det er ganske åpenbart, men jeg konstaterer at det er det uenighet om. Og når en da i EU er av den oppfatning som Senterpartiet er, så får vi ta det for det det er.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg har slik informasjon, men jeg konstaterer at det er forskjellige oppfatninger, og man velger da å trekke forskjellige konklusjoner ut fra det materialet som foreligger. Men siden man her snakker om EU, vil jeg nesten kunne stille et spørsmål tilbake: Hvordan kan det ha seg at Tyskland har kunnet redusere sine CO2-utslipp betydelig? Jo, det er bl.a. fordi de har fått gass fra Norge og kan stenge kullfyrte verk og rydde opp i sin industri. Så man trenger ikke så veldig mye belegg for å si akkurat det jeg nå sier, at gassen til Europa har betydd ganske mye når det gjelder Europas muligheter til å redusere forurensning. Slik ser jeg det også når det gjelder gasskraftverkene.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Akkurat det spørsmålet vil jeg overlate til dem som har ansvaret for det i Regjeringen. Men jeg har lyst til å si når man nå skyver EU foran seg: La oss være litt forsiktig med det og se hva som kan være bakgrunnen for det. Vi har lagt til grunn det som er våre erfaringer: Når man har tatt i bruk gass – og det synes jeg Europa bør kunne merke seg – har man som følge av det vært i stand til å redusere utslippene betydelig. Tyskland hadde f.eks. ikke hatt noen mulighet til å redusere utslippene sine så mye hvis det ikke hadde vært for den norske gassen. Jeg synes det er ganske åpenbart at når man produserer elektrisitet ved hjelp av gass, så blir utslippene av CO2 lavere enn når man produserer elektrisitet ved hjelp av kullfyrte verk. Det har vi lagt til grunn. Så kan den politiske debatten i og for seg fortsette.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg synes det er svært hyggelig at SV inviterer EU til sine møter. Det bør man fortsette med for å få klarlagt slike spørsmål mest mulig. Jeg konstaterer, som vi har lagt til grunn, at når man produserer elektrisitet av gass, blir det mindre CO2-utslipp enn når man produserer det ved hjelp av kullfyrte verk. Det er det vi har lagt til grunn. Det kan man føre mange forskjellige resonnementer rundt. Men jeg tror ikke man kommer utenom det faktum – som jeg også har vist til tidligere – at når man har tatt i bruk den norske gassen i Europa, så har det gitt en betydelig miljøforbedring for Europa. Hvis Europa er av den oppfatning at man ikke lenger trenger den norske gassen, er det et interessant signal, men jeg har ikke hørt et slikt signal fra noe hold, i hvert fall ikke fra de landene som er avhengig av den norske gassen.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det er interessant at dette kan resirkuleres gang på gang på den måten som nå skjer i enkelte medier. Man kunne være tilbøyelig til å spørre om man i et rettssamfunn ikke kunne tenke seg å framstille dette på en litt annen måte og å se bakenfor. Heldigvis har vi en fri presse her i landet, som nettopp har gjort det – gang på gang. Mer er det ikke å si om dette. Hvis jeg skulle svare for meg selv, vil jeg bare si at jeg i mange år var internasjonal sekretær i Arbeiderpartiet. Jeg hadde da utstrakt kontakt med en lang rekke lands ambassader, den amerikanske, den britiske, den franske og den sovjetiske, for nettopp å gjøre det som Carl I. Hagen sa: la utlandet få innblikk i hvordan Arbeiderpartiet tenkte i en lang rekke saker. Det tror jeg det var svært viktig at utlandet fikk del i, spesielt i den perioden som vi her snakker om. Men jeg tror det er klokt å få denne saken ned på jorda. Og når man nå bringer disse resirkulerte sakene inn også i stortingssalen, må jeg si at jeg er litt overrasket.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg bare konstaterer at Fremskrittspartiet nå forsøker å bringe denne mistenksomheten også inn i stortingssalen. Jeg syns ikke det er spesielt verdig. Det er blitt skrevet mye om disse sakene. Heldigvis har vi en fri presse her i landet som har analysert disse tingene på en veldig god måte. Jeg har ikke noe mer å si om det. Jeg tror det var helt nødvendig at ikke bare Arbeiderpartiet, men også en lang rekke andre partier hadde muligheter for å informere andre lands ambassader. Og det var vel så viktig å informere den amerikanske ambassaden om hvordan vi i Arbeiderpartiet tenkte om saker og ting, som det var i forhold til den sovjetiske ambassaden.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det som er tilfellet her, er at FNs sikkerhetsråd gjennom resolusjon 1284 har vedtatt at det skal være sanksjoner mot Irak inntil Irak etterkommer verdenssamfunnets ønske om å kvitte seg med masseødeleggelsesvåpen. Man har senere også justert disse sanksjonene dit hen at Irak skal kunne selge olje for å kjøpe mat. For en stund siden ble dette også justert dit hen at det ikke var noe tak for hvor mye olje man kunne selge for å kjøpe mat. Forholdet er at Irak ikke har vært villig til å samarbeide med FN om dette. Man har ikke ønsket å gjennomføre dette med olje for mat. Det er faktisk slik at Saddam Hussein holder sin egen befolkning som gissel fordi man ikke er villig til å ta i bruk det instrumentet som FNs sikkerhetsråd har vedtatt at de kan gjøre. Det er helt på det rene at sivilbefolkningen i Irak lider, men det er ikke slik, som det blir påstått, at hvis man bare opphever sanksjonene, vil sivilbefolkningen i Irak få det veldig mye bedre. Det som er problemet for Irak, er at det sitter en diktator der som ikke vil følge oppfordringen og kravene fra verdenssamfunnet, men som heller ikke kan sies å ha hatt noe veldig stort behov for å løfte sin egen befolkning opp til en høyere levestandard. Det viser historien, og det viser også historien bak FN-sanksjonene.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg skal komme til Stortinget og redegjøre for Norges arbeid i Sikkerhetsrådet i midten av november. Fram til da vil vi arbeide med hvordan Norge skal legge opp arbeidet i Sikkerhetsrådet og redegjøre overfor Stortinget om det. Så jeg kan ikke si noe mer om sanksjonskomiteen for Irak. Men jeg har lyst til å si, siden det nå ble hevdet at man bør endre sanksjonene, at det faktisk er gjort av FNs sikkerhetsråd ved at man for det første har gitt Irak mulighet til å selge olje for å kjøpe mat, og man opphevet også taket for hvor mye olje man kan selge, men det har ikke ført til at Saddam Hussein har brukt denne muligheten til å kjøpe mat og medisiner til sin egen befolkning. Så sanksjonene er blitt endret. Om det kan være behov for å endre det ytterligere i forskjellige retninger, får vi eventuelt se på, men vi må først se at Saddam Hussein virkelig er interessert i å bruke muligheter han faktisk har til å hjelpe sin egen befolkning.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
President Clintons beslutning tidligere i høst om å utsette utplassering av et begrenset nasjonalt rakettforsvar var etter vårt syn en klok og riktig beslutning. Vi er glade for den vekt president Clinton tilla hensynet til allierte i NATO i sin kunngjøring av utsettelsen. Vi må forvente at spørsmålet om utplassering av et nasjonalt rakettforsvar vil stå på den amerikanske dagsorden uavhengig av hvem som vinner presidentvalget i USA i neste måned. De amerikanske rakettforsvarsplanene har vakt bred debatt i mange land. Planene reiser en rekke viktige og vanskelige spørsmål knyttet til den strategiske balanse, konsekvenser for det internasjonale rustningskontrollregimet, forholdet til Russland samt muligheten for «ulik sikkerhet» for NATOs medlemsland. Uavhengig av hvem som blir ny president i USA, vil vi fortsatt framlegge våre kritiske synspunkter overfor myndighetene i Washington. Vi er også opptatt av at man fortsetter gjennomgangen i NATO av mulige konsekvenser av rakettforsvarsplanene før USA eventuelt fatter en beslutning om utplassering av et slikt system. Dette er viktig, men å forhandle fram en europeisk fellesholdning innad i NATO tror jeg ikke det er behov for. Vi har hatt en åpen og nyttig diskusjon i NATO, der det også fra andre alliertes side er kommet kritiske merknader. Denne dialogen vil fortsette. Vi har også tillit til at USAs neste president vil lytte til alliertes synspunkter og vektlegge disse i sin vurdering av spørsmålet om utplassering.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Vi opererer som kjent ikke med begrepet «samhold i Europa mot USA» i forbindelse med NATO. NATO er en kollektiv sikkerhetsordning for alle landene i organisasjonen, slik at Europa og USA er avhengige av å arbeide sammen. Derfor har det vært en dialog mellom USA og de andre medlemslandene i NATO om dette spørsmålet, og den dialogen vil fortsette. Men til sjuende og sist er dette et spørsmål om en nasjonal beslutning i USA, som de europeiske allierte selvfølgelig har en oppfatning om. Det har vi hatt, og vi er derfor i den dialogen. Jeg kan si at i de fleste europeiske land – for ikke å si alle – er det ganske stor enstemmighet når det gjelder de kritiske spørsmålene som er stilt. Så hvis man vil kalle det «samhold i Europa mot USA», så kan gjerne SV få lov til det, men vi opererer ikke på den måten innenfor NATO-samarbeidet.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Vi har vært tydelige nok i de kritiske spørsmål som vi har, bl.a. virkning på ABM-avtalen, på hele rustningskontrollregimet internasjonalt. Vi ønsker å få klarlagt hva dette i virkeligheten er, hvordan det skal virke, hvor mye det skal koste, og som sagt er det også vesentlig å få diskutert virkningen for hele rustningskontrollregimet. Så det er ikke mangel på tydelige signaler, og det er heller ikke mangel på tydelige kritiske kommentarer fra de europeiske landenes side. Som kjent har president Clinton nå utsatt selve beslutningen, og det var positivt, for også presidenten ønsker å få vite mer om hvordan dette eventuelt kan gjennomføres. Den fasen er vi i nå, og vi er i en god dialog. Jeg ser det ikke som hensiktsmessig at vi skal avbryte den dialogen mellom Europa og USA på den måten som Langeland nå antyder at vi skal gjøre.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2000-10-25:
La meg først bare få bemerke – selv om jeg er klar over at presidenten er i sin fulle rett – at jeg synes det var noe påfallende at det ikke ble tillatt oppfølgingsspørsmål etter utenriksministerens svar på patentdirektivet, et svar som etterlot mange uklarheter. Men det får vi komme tilbake til i andre sammenhenger. Så til gasskraftsaken. Det var jo Jagland, som statsminister, som gjorde at gasskraftsaken i sin tid skulle behandles etter forurensningsloven. Nå konstaterer vi, når Regjeringen har omgjort utslippstillatelsen, at en ikke har latt SFT vurdere hvorvidt dette CO2-utslippet er innenfor forurensningsloven. Kronargumentet for Arbeiderpartiet og Høyre var at det ville føre til reduksjoner av CO2-utslipp andre steder i Europa. Så ble det forandret til at det var «mest sannsynlig» at det ville føre til reduksjoner. Nå sier direktøren for EUs miljøbyrå at det neppe vil skje, altså at det er mest sannsynlig at dette utslippet bare vil komme på toppen av eksisterende utslipp. Dette er jo ingen hvilken som helst sak. Jeg vil spørre utenriksministeren, som også er nr. to i Regjeringen: Vil Regjeringen medvirke til at vi får en uavhengig utredning av hvorvidt dette fører til reduksjon av CO2-utslipp eller ikke?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Jeg har et spørsmål til utenriksminister Jagland. I statsfjernsynets program «Brennpunkt» i går kveld ble det fremsatt sterke påstander om konfidensiell kontakt som KGB under den kalde krigen hadde med unge og ledende politikere i Arbeiderpartiet. Nåværende utenriksminister, Thorbjørn Jagland, ble gitt kodenavnet «Jurij», og nåværende statsminister, Jens Stoltenberg, ble gitt navnet «Steklov». En del av det norske folk ble litt urolige over de påstandene som fremkom. Jeg er fullt klar over at det er sagt at selvsagt ble ingen graderte dokumenter overlevert, men det var jo ikke det KGB var på jakt etter! De var på jakt etter å lære Jagland og Stoltenberg å kjenne, lære hvorledes de tenkte og hvorledes de reagerte. Mitt spørsmål er: Kunne utenriksministeren tenke seg å la det norske folk og Stortinget få en redegjørelse om disse forholdene og om det som foregikk den gangen?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
En del av oss husker hvorledes enkelte i Arbeiderpartiet har gjort hva de kunne for å diskreditere norsk overvåkningstjeneste, og hvordan enkelte journalister har vært på jakt etter norsk overvåkningstjeneste. Det ville vel da være naturlig at man, når det for en gangs skyld plutselig er den andre veien, stiller noen spørsmål. Dette var jo under den kalde krigen mellom Warszawapaktlandene og NATO-landene. At det var kontakt offisielt og formelt, er helt greit. Men når man møtes på Stortorvet Gjæstgiveri til fortrolige samtaler, da er det at en del av det norske folk lurer lite grann. Synes ikke Jagland at det kunne vært greit én gang for alle kanskje å bli kvitt disse skriveriene og disse påstandene som fra tid til annen kommer frem? Det ville jo være i Arbeiderpartiets interesse å feie enhver tvil vekk om at det under fortrolige samtaler hadde vært gitt synspunkter eller reaksjoner som kanskje ikke var helt heldige under den kalde krigen.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til utenriksministeren. Denne uken har tidligere FN-koordinator for humanitært arbeid i Irak, Hans von Sponeck, vært i Norge som SVs gjest. Han har bl.a. utfordret Norge til å ta et klarere standpunkt mot dagens sanksjoner overfor Irak. Rapportene om tilstanden i Irak er deprimerende lesning. Saddam Hussein sitter fremdeles ved makten, som vi vet, mens befolkningen i landet opplever et dramatisk fall i levestandard, dødeligheten blant barn har økt dramatisk og helse- og utdanningssystemet forfaller til tredje verden-standard. Er utenriksministeren enig i at sanksjonene ikke virker etter hensikten, og vil Regjeringen ta noe initiativ for å få endret sanksjonene?
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Jeg takker utenriksministeren for svaret. Jeg tror ikke vi er så uenig i synet på Saddam Hussein. Spørsmålet dreier seg heller ikke bare om å få en opphevelse av sanksjonene, men å få endret sanksjonene slik at de bedre treffer målet, nemlig å få til politiske forandringer, mens de i dag ensidig rammer sivilbefolkningen. Som medlem av Sikkerhetsrådet vil Norge måtte arbeide i sanksjonskomiteen for Irak. Etter at Nederland, som hadde lederskapet i denne komiteen, nå er ute av Sikkerhetsrådet, er Norge blant dem som nevnes som aktuelle til å lede denne komiteen. Lederskap i komiteen vil kunne gi oss en bedre mulighet til å påvirke sanksjonspolitikken. Ser utenriksministeren det som ønskelig at Norge får oppgaven med å lede sanksjonskomiteen for Irak?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-10-25:
Jeg tillater meg å stille et spørsmål til statsråd Kosmo. Statsråden har i et tidligere svar til bl.a. representanten Sponheim rost avgåtte arbeidsdirektør Ted Hanisch for å ha tatt initiativ til å modernisere Aetat og også for å etterlate gode ideer. I det omtalte brev som Ted Hanisch sendte til statsråden tidligere i måneden, hvor han sukker tungt, for å si det folkelig, over hvor vanskelig det er å få tak i arbeidskraft utenfra, sier han bl.a. at både Utlendingsdirektoratets og Politiets instrukser og rutiner gjør det svært vanskelig å få tak i folk. Så mitt spørsmål er dette: Vil statsråden ta initiativ slik at det skal bli lett både for jobbsøkere, jobbskiftere og folk under utdannelse å bli i Norge? Er han også enig med avgåtte arbeidsdirektør Hanisch i at selv om vi er norgesmestere i å omorganisere og modernisere, som er statsrådens hovedgeskjeft, trenger vi et betydelig antall arbeidssøkere utenfra?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-10-25:
Jeg går ut fra at statsråden ikke mener å forlate det som regjeringen Bondevik fikk Stortingets tilslutning til, nemlig at studenter som tidligere som en hovedregel måtte reise hjem, nå som en hovedregel skulle bli individuelt vurdert. Det tar jeg for gitt at man ikke forlater. Men jeg tillater meg å stille tilleggsspørsmålet til statsråd Grete Knudsen: Statsråden har i en rekke sammenhenger gått inn for en spesialordning knyttet til IT-ekspertise. Mener hun at vi bør ha slike smidige ordninger også for andre viktige yrkesgrupper i Norge, både når det gjelder å løse omsorgsoppgaver og oppgaver som har med verdiskaping å gjøre?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-10-25:
Jeg tillater meg å stille dette spørsmålet til justisministeren: «I 1. halvår 2000 har det vært en foruroligende økning i anmeldte voldsforbrytelser, spesielt legemsbeskadigelse generelt, legemsbeskadigelse med kniv og trusler med kniv og skytevåpen. Skal denne utviklingen stoppes, kreves ekstra innsats fra politiet og samfunnet for øvrig. Hva vil statsråden gjøre for å sikre gode karrieremuligheter og på andre måter belønne at flere politifolk velger å stå lenger i utadrettet gatetjeneste, noe som er avgjørende for å komme den økende voldskriminaliteten til livs?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-10-25:
Jeg oppfatter statsrådens svar som grunnleggende positivt ved at hun understreker at stillinger kan og skal omdefineres, karriereveier skal vurderes og tjenesteordninger skal ses på. Jeg er fullt klar over at utenfor de største byene våre er det en allsidig situasjon. Mitt spørsmål er i grunnen inspirert av erfaring gjennom mange år – og jeg gjentar mange år – i Oslo. Det er mitt inntrykk at yngre folk kommer hit, og etter en stund søker de seg bort og drar til andre steder i landet, eller de forsvinner inn på et kontor. Jeg oppfatter i forhold til voldskriminaliteten i Oslo, spesielt gjengkriminaliteten, at det blir en spesiell utfordring, fordi man mister det minimum av kontinuitet som skal til for at mennesker med erfaring nettopp kan dele den med andre. Så jeg vil stille spørsmålet: Vil statsråden spesielt se på situasjonen i Oslo, der det er stor rekruttering, men også stor gjennomtrekk i disse stillingene?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-10-25:
Både statsråden og jeg er selvfølgelig fullt klar over at man ikke skal gå inn i rollen verken til en politidirektør eller til politiledelsen for øvrig. Men det er slik at i deler av landet er utfordringene litt spesielle. Mine erfaringer på dette området er dannet over ganske mange år. Det er mange dyktige folk i denne store byen, men det er – fordi det bl.a. er ganske vanskelig å bo her, spesielt hvis man er ung – en tendens til at det er lettere å flytte på seg. Det er også slik at man kanskje gjennom tjenestelister og på andre måter har stimulert mer spennende og attraktive oppgaver, mens det nettopp er selve gateerfaringen over en viss tid som skaper den kontinuiteten som bl.a. den forebyggende tjenesten i Oslo har oppbygd på en forbilledlig måte i kamp mot gjengkriminalitet. Så jeg vil bare understreke at dette blir tatt opp i egnede former, og har ikke noe å tilføye utover dette.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Det er et faktum at Norge i dag har behov for arbeidskraft innenfor en rekke kategorier yrker. Vi har hatt et felles arbeidsmarked i Norden siden 1954, da Island også kom med. Det har vært tilnærmet i balanse og en stor fordel for alle de nordiske land. Fra 1. januar 1994 fikk vi en EØS-avtale med et felles arbeidsmarked. Mens vi har hatt stor fleksibilitet i det nordiske arbeidsmarkedet, har vi ikke klart å oppnå særlig stor fleksibilitet innenfor Europa. Her kunne vel kanskje Ted Hanisch og hans stab ha gjort en bedre jobb. Selv om ledigheten er på vei ned ute i Europa, er det faktisk millioner å øse av. Ønsker statsråden å styrke innsatsen på dette området gjennom arbeidsmarkedsetaten, slik at vi kan få økt denne fleksibiliteten i tråd med EØS-avtalen?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Jeg har et spørsmål til vår ærede justisminister: «Problemet med gjengkriminalitet og kamp om narkotikamarkeder med mer bruk av vold sprer seg til stadig flere lokalsamfunn, også i Østfold. I Askim oppleves at gjengene vokser, narkotikahandel og slåsskamper foregår i full åpenhet uten at det får konsekvenser. Innbyggerne er skremt over utviklingen, og føler maktesløshet. Hvilke virkemidler vil Regjeringen ta i bruk for å snu denne negative trenden?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Jeg takker statsråden for svaret, der hun listet opp en rekke tiltak. Natteravnene i Askim har gjort en betydelig innsats for å gjøre disse problemene kjent i befolkningen og blant politikerne og beslutningstakerne. De har vist sterk bekymring over det økte antall gjenger og organisert narkotikasalg. Kommunen har virkelig grepet fatt i dette i Askim. Man ønsker ikke at denne ukulturen som man nå ser konturene av, skal få lov til å feste seg, man har søkt spesialisthjelp for å gripe fatt i problemet, osv. Men det er klart at den enkelte kommune har begrensede ressurser. Hva mener statsråden at kommunen skal og bør prioritere for å få best mulig total effekt ut av de ulike tiltakene, for å oppnå resultater, når vi ser at utviklingen er så bekymringsfull som den er?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-10-25:
Jeg takker statsråden for tilleggssvaret. Hun kom inn på noe av kjernen i dette. I og med at utviklingen er som den er, er man nødt til å se på nye ting. Hun listet opp en del saker Justisdepartementet nå jobber med og har ansvaret for. Men som en oppsummering vil jeg si at det er klart at et nærmere samarbeid mellom de enkelte kommuner og politietaten og departementet, fagfolk, er veldig viktig, i og med at enkelte kommuner har mangelfulle ressurser og mangelfull erfaring og kunnskap på dette området.
Inge Lønning (Høyre), 2000-10-25:
Jeg la merke til statsrådens svar til representanten Dørum når det gjelder håndteringen av stipendiater, studenter som har fått sin utdannelse i Norge, når de er ferdig med utdannelsen. Jeg har inntrykk av at statsråden ikke kan være helt oppdatert når det gjelder denne problemstillingen, fordi all tilgjengelig statistikk viser at effekten av det regelverket vi har hatt i Norge, er at nesten alle disse stipendiatene havner i USA, i Canada eller i andre vesteuropeiske land. Og det kan jo ikke være noen klok politikk fra norsk side når vi bidrar til å gi dem høy kompetanse, at vi tvinger dem til å bruke den kompetansen i andre rike land. La meg også spørre statsråden: Mener han ikke at det prinsipielt må være riktig at livegenskapet er opphevet også i et globalt perspektiv? Det er ønskelig at folk bor i sitt land, og vender tilbake til sitt land, men det skal vel helst ikke være tvang?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Eg vil gjerne stilla utanriksministeren følgjande spørsmål: «USA har i lengre tid arbeidd med planar om å byggja ut eit rakettforsvar(National Missile Defense) (National Missile Defense) Vil utanriksministeren ta eit initiativ overfor NATO-landa, slik at den nye amerikanske presidenten vil møta ei felles europeisk haldning om ikkje å gjennomføra planane om eit rakettforsvar?»
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Eg takkar for svaret. Dei vurderingane som utanriksministeren gjer, er eg for så vidt stort sett einig i, bl.a. med utgangspunkt i at både Chirac og fleire ministrar i Tyskland, og Kina og Russland, har vore kritiske til dette. Det som forundrar meg litt, er at utanriksministeren ikkje vil bruka den strategien som ein har for arbeidarrørsla, nemleg at skal ein få gjennomslag, må ein ha samhald, for når ein har samhald, har ein styrke. Eg registrerer at utanriksministeren ikkje ønskjer å ta eit initiativ for å syta for at det blir det samhaldet i Europa som trengst, mot f.eks. Bush, om han uventa skulle vinna, som tydeleg seier at ABM-avtalen bør vrakast om ein ikkje får justert han. Dette burde utanriksministeren sjå meir offensivt på enn det eg opplever at han gjer nå.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Eg synest svaret frå utanriksministeren kjem seg, for å seia det slik. Ein erkjenner altså at ein faktisk bør ha eit visst samhald for å få gjennomslag. Denne gongen er det saman med NATO-land i Europa, og all erfaring viser jo at ein kjem lenger om ein har eit slikt samhald. Men eg konstaterer òg at utanriksministeren ikkje vil gje ei veldig klar melding til USA. Ein skal kviskra han i øyret nærmast at dette må du ikkje gjera, men ein er ikkje villig til å vera veldig tydeleg når det gjeld dette som er så viktig i forhold til å syta for at det ikkje blir eit nytt atomvåpenkappløp. Så eg synest framleis at utanriksministeren må vera tydelegare i forhold til den innsatsen ein kan venta frå Arbeidarpartiet og utanriksministeren si side når det gjeld den katastrofen som det ville bli dersom ein gjekk i gang med vidare utbygging av dette våpensystemet.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Eg vil gjerne stilla følgjande spørsmål til olje- og energiministeren: «Klimagassutsleppa og klimaproblema er aukande. Og me kan nå la vera å bruka mykje energi og tid på diskusjonar om gasskraftverk som likevel ikkje blir bygde. I Noreg finn me om lag 25 000 varmepumpeanlegg. Det er like mange som det årleg blir installert i Sverige. Når me veit at det er eit potensial på om lag 25 TWh, må det nå bli fart i installering av slike anlegg. Kva har statsråden gjort for å auka bruken av varmepumpeteknologi, eventuelt kan han tenkja seg å påleggja eigarane av Naturkraft å gjera noko?»
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Eg takkar for svaret. Eg registrerer at statsråden unngår den siste delen av spørsmålet som er stilt i forhold til Naturkraft, men han vil nok få høve til å komma tilbake til det. Eit av hovudpoenga frå statsråden er dette med lønnsemd. Og då må det vel òg vera eit poeng når dei statlege selskapa er inne og driv Naturkraft, at lønnsemda i det har vi ennå ikkje sett noko til, trass i at me har brukt titals millionar på å prøva å få gasskraftverk som det ikkje ser ut til å bli noko av, men likevel held ein på, mens ein altså ikkje syter for at det blir ei skikkeleg satsing på varmepumpeteknologi og alternativ fornybar energi. Det er òg litt rart i samband med det at Statkraft faktisk seier at det ikkje er nødvendig å bygga gasskraftverk. Nettopp då må det vera viktig å komma i grep med desse selskapa for å få til ei anna offensiv satsing på området.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-10-25:
Grunnen til at eg trakk fram Naturkraft, var dette med lønnsemd. Det er riktig som statsråden seier, det er ikkje staten som stat som er inne og taper pengar på Naturkraft, men det er statlege selskap som er inne og taper pengar på det. Og staten ved generalforsamling Akselsen lar dette skje, samtidig som han ikkje syter for å få ei skikkeleg satsing på alternativ fornybar energi og på varmeteknologi. Nå har store delar av energi- og miljøkomiteen vore ute på VVS-samling på Sjølyst. Bransjen er veldig klar på å få til ein offensiv på varmepumpeteknologi, men saknar fleire incitament frå staten. Og det er her utfordringa ligg for statsråden. Kva vil ein nå konkret gjera utover at ein reduserer budsjettet når det gjeld alternativ fornybar energi, og kva ønskjer ein blir gjort for å få fart i satsinga på varmepumpeteknologi, som faktisk har i seg monalege mengder TWh?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-10-25:
Jeg har stilt følgende spørsmål til handelsministeren: «Nærings- og handelsministeren har nylig holdt pressekonferanse og avertert at det skal bygges ut bredbåndsnettverk som dekker hele landet. Norkring AS har søkt om konsesjon for å bygge ut bredbånd til 95 pst. av befolkningen til en pris av ca. 2 milliarder kroner, og kan ha jobben gjort i løpet av ca. 2 år. De tekniske løsningene benyttes allerede i flere europeiske land. Norkring har til nå ikke fått svar. Når kan Norkring forvente å få svar på konsesjonssøknaden?»