Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-05:
Budsjettinnstillinga fra kontroll- og konstitusjonskomiteen er enstemmig og inneholder dermed ingen dramatikk. Den er i full overensstemmelse med Presidentskapets innstilling, anmodning i brev av 24. oktober og Regjeringas oppfølging i budsjettproposisjonen. Budsjettinnstillinga omfatter Stortinget og de institusjonene som er underlagt Stortinget. Det gjelder Stortingets ombudsmann for forvaltningen, Stortingets kontrollutvalg for etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjeneste og Riksrevisjonen. Jeg er sikker på at jeg har hele komiteen med meg når jeg uttrykker tilfredshet med den jobben som gjøres av disse, så vel som Stortingets administrasjon og ansatte. Sjøl om det ikke står uttrykt i budsjettinnstillinga, tar jeg meg den frihet å gi den skryt. Den største budsjettøkninga for neste år har Stortinget, slik tilfellet var også for dette året. Det skyldes ganske enkelt vedtak som er gjort tidligere, både ved behandlinga av Brørby-utvalget i 2001 – et utvalg som la til rette for økte ressurser til stortingsgruppene og dermed bedre arbeidsvilkår for representantene – og etableringa av komitehuset i Akersgata samt øvrig istandsetting av nye lokaler og integrering av disse i Stortingets øvrige bygningsmasse. Komiteen er tilfreds med framdriften i dette arbeidet. Det er en krevende oppgave å få i stand komitehuset i løpet av 2003. Jeg tror komitehuset vil lette arbeidet for komiteenes arbeid og ivareta den demokratiske nyvinninga som åpne komitehøringer er, og har vært, på en enda bedre måte enn i dag. Det at komitehøringene som hovedregel er åpne, er en viktig del av det kontinuerlige arbeidet med å styrke demokratiet. Demokratiet forutsetter åpenhet og innsyn, bl.a. åpenhet rundt hvem det er som driver lobbyvirksomhet, og dermed hvem det er som kan legge viktige premisser for Stortingets beslutninger. I høst fikk Stortinget overlevert Frøiland-utvalgets rapport i form av Dokument nr. 14 for 2002-2003. Dermed kan komiteen og Stortinget ta fatt på behandlinga av svært viktige prinsipielle spørsmål, som sikring av Stortingets kontrollfunksjon, parlamentariske granskningskommisjoner – som jo er et aktuelt tema i disse dager – og rammene rundt Riksrevisjonens arbeid, herunder lov og regler for Riksrevisjonen, for å nevne noen viktige tema. Riksrevisjonen er Stortingets viktigste premissleverandør i kontrollsaker. Jeg vil understreke betydningen av at Riksrevisjonen får det rommet som trengs, for å gjøre den jobben som skal gjøres. Det vil vi kunne komme tilbake til i løpet av våren. Jeg vil likevel gjøre Stortinget oppmerksom på komiteens merknader under kapitlet som omhandler Riksrevisjonen. I Gul bok viser Regjeringa til at noen departementer behandlet innsynsbegjæringer fra Riksrevisjonen på samme måte som innsynsbegjæringer fra pressen. Til det er det det å si at rammene for pressens innsyn etter offentlighetsloven ikke skal legges til grunn for Stortingets kontrollorgan. Komiteen er tilfreds med at Regjeringa i ettertid har oppklart den uklarheten, og legger til grunn at lov om statens revisionsvæsen § 2 gir langt videre rett til innsyn enn offentlighetsloven. Videre kan Gul bok forstås dit hen at Regjeringa mener Riksrevisjonens begjæringer om innsyn har blitt avslått ved flere anledninger, samtidig som verken Regjeringa eller Riksrevisjonen har kunnet komme med eksempler utover én enkeltsak, som komiteen har tatt opp tidligere. En samlet komite er av den oppfatning at Regjeringas udokumenterte eksempler på praksis ikke kan legges til grunn ved behandlinga av ny lov og instruks for Riksrevisjonen. Jeg vil på SVs vegne tilføye at vi hele tiden har vært klar på at vi ønsker at Riksrevisjonens innsynsrett må basere seg på det enkle prinsipp at Riksrevisjonen sjøl må kunne bestemme hvilke dokumenter revisjonen trenger for å utøve sin kontrollfunksjon. De som skal kontrolleres, kan ikke bestemme hva kontrollørene skal få se. Et flertall i denne sal har imidlertid tidligere gjort det klart at de ønsker å behandle dette i forbindelse med behandlinga av Dokument nr. 14 og ved behandlinga av ny lov og instruks for Riksrevisjonen. Jeg må si at jeg finner det litt underlig at Regjeringa likevel tar denne saka opp i Gul bok. En samlet komite avviser at dette viktige prinsipielle spørsmålet behandles i denne sammenhengen, og det er bra. Sivilombudsmannen får gjennom denne budsjettbehandlinga flere stillinger og kan gå til innkjøp av nytt utstyr, bl.a. arkivsystem. Komiteen mener at denne styrkinga er en forutsetning for at saksbehandlinga av enkeltsaker kan reduseres, og at antall enkeltsaker og generelle undersøkelser av forvaltninga kan øke. Komiteen ser positivt på at Sivilombudsmannen nå legger mer vekt på generelle undersøkelser av saksbehandlingsrutinene i forvaltninga. Det at saksbehandlingstida i enkeltsaker går ned, er viktig i seg sjøl, fordi mange av klagene til Sivilombudsmannen nettopp er klager på sein saksbehandling i forvaltninga. Da er det viktig at ikke bildet av Sivilombudsmannen er det samme – derfor flere stillinger. Med dette vil jeg anbefale budsjettinnstillinga.