Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-05-13:
Det viktige nå er at det etableres en ordning for å hjelpe de pionerdykkerne som er i en slik økonomisk prekær situasjon at de har behov for en rask tilførsel av penger for å unngå alvorlige økonomiske problemer i tiden fram til kompensasjons- og oppreisningsordningen trer i kraft. Det var bakgrunnen for at jeg etter debatten i Stortinget den 9. mars la stor vekt på å holde et høyt tempo i arbeidet med å fremme et forslag om en strakshjelpsordning, og det var derfor Regjeringen fremmet St. prp. nr. 52 om strakstiltak for pionerdykkerne allerede tidlig i april. Jeg mener at jeg ved framleggelsen av stortingsproposisjonen fulgte opp det uttrykte ønsket fra Stortinget om en strakshjelpsordning, slik at man traff dem som hadde et akutt økonomisk problem som skulle løses før den endelige løsningen falt på plass. Jeg merker meg imidlertid av kommunalkomiteens innstilling at flertallet allikevel legger opp til en annen løsning enn den som Regjeringen har foreslått. Jeg mener at Regjeringens forslag til ny strakshjelpsordning sikrer at de dykkerne som er i en akutt og prekær økonomisk situasjon, får hjelp raskt. Ordningen er dermed mer målrettet, i den forstand at det er de som faktisk har økonomiske problemer, som sikres hjelp. Ordningen sikrer samtidig likebehandling, og vil nå de dykkerne som har økonomiske problemer, uavhengig av når de kom i økonomiske vanskeligheter, og uavhengig av helsetilstand. Disse hensynene ivaretas ikke like godt ved den løsning som flertallet foreslår. Utbetalinger basert på listen fra daværende Sosial- og helsedepartementets liste, vil gå til dykkere som er vurdert etter andre vilkår enn dem som ligger i Stortingets forslag i Innst. S. nr. 137. Samtidig var det i denne ordningen ikke noe vurderingstema hvorvidt vedkommende hadde presserende økonomiske problemer. Samtidig foreslår komiteen at de av dykkerne som ikke har fått utbetalt kompensasjon fra den gamle ordningen, kan få utbetalt i alt 300 000 kr fra den eksisterende strakshjelpsordningen, noe som for de fleste av disse vil innebære en merutbetaling på maksimalt 100 000 kr. En forutsetning for en slik utbetaling er at pionerdykkeren er i en prekær og akutt økonomisk situasjon. Jeg ser at dette kan innebære en forskjellsbehandling som kan oppfattes som uheldig. Stortinget har bestemt at den endelige kompensasjons- og oppreisningsordningen skal administreres av en regjeringsoppnevnt nemnd. Ordningen skal tre i kraft senest 1. juli 2004, og jeg er i gang med arbeidet med å nedsette nemnda, som skal ta sine avgjørelser på et uavhengig og faglig grunnlag. Flertallets forslag kan ha preg av en forskuttering av deler av den saksbehandlingen Stortinget i Innst. S. nr. 137 har forutsatt at nemnda skal foreta – også med hensyn til spørsmålet om utbetaling og oppreisning. Jeg legger derfor til grunn at nemnda også for denne gruppen skal foreta de vurderinger Stortinget tidligere har bedt om. Når det er sagt, konstaterer jeg at flertallet har en annen vurdering av akkurat dette, og jeg vil selvfølgelig umiddelbart følge opp Stortingets vedtak i denne saken. Jeg vil sørge for en håndtering som oppfattes enkel og ubyråkratisk, og sørge for at utbetaling raskt kan finne sted.