Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-12:
Som det allerede har framgått av debatten, er denne lovendringen ingen valgfri øvelse, men en nødvendig justering for å bringe læreplan og særlov i overensstemmelse med de internasjonale konvensjoner som Norge som stat er bundet av. Når det er sagt: Senterpartiet mener de foreslåtte endringene på en god måte ivaretar det som hele tiden har vært intensjonene i KRL-faget, og at de foreslåtte endringene dermed vil gi faget større legitimitet. Endringene vil etter Senterpartiets mening gjøre faget mer robust og sikre en oppslutning som bevarer fagets stilling som et samlende fellesfag i skolen, noe også representanten Ine Marie Eriksen Søreide mener er viktig. Vi skal bevare dette som et fellesfag. Enkelte partier synes å ha et tydelig markeringsbehov og velger å spenne buen høyt i denne saken, det har vi jo hørt. Men vi mener at det er det ingen grunn til. Jeg har merket meg at en av arkitektene bak KRL-faget, bergenseren Erling Pettersen, er optimistisk på fagets vegne og deler vår oppfatning om at de foreslåtte justeringene ikke innebærer en trussel om dramatiske endringer av faget, men vurderer endringene til å være marginale. Senterpartiet viser til at høringsbrevet inneholdt forslag om å ta ut strekpunktene i gjeldende lovparagraf som beskriver selve innholdet i faget, og flytte disse inn i selve læreplanen, fordi ordlyden i strekpunktene i § 2-4 første ledd står sentralt i kritikken av faget i domstolens vurderinger som ligger til grunn for dommen. Senterpartiet er svært tilfreds med at Regjeringen på dette punkt foreslår en vesentlig endring fra høringsbrevet ved å foreslå å beholde et eget ledd i § 2-4 som beskriver innholdet i faget, til erstatning for de strekpunktene som tas ut. Dette gir en tydelig forankring av at undervisningen i faget fortsatt skal reflektere kristendommens særskilte posisjon i Norge, samtidig som formuleringen sikrer at faget er i samsvar med menneskerettighetene. Senterpartiet mener det faktiske innholdet og rammene for faget er av større betydning enn hvilket navn faget skal ha framover. I proposisjonen vises det til at den foreslåtte navneendringen vil gi et bedre samsvar gjennom utdanningsløpet. Slik sett vil navneendringen etter vår mening oppfylle en praktisk funksjon, samtidig som navnet ikke vil gi inntrykk av at én religion har forrang foran de øvrige religioner og livssyn. I denne sammenheng er det verdt å merke seg at høringsuttalelsene fra Bispemøtet ikke anser fagets navn for å være et stort og avgjørende spørsmål. De gir full støtte til den foreslåtte navneendringen. Et viktig moment i saken er at dommen ikke angriper den kvantitative vektingen av kristendommen i faget. Norge er tvert imot gitt medhold i at undervisningen i faget kan inneholde en kvantitativ overvekt av kristendom begrunnet ut ifra historiske forhold. La meg derfor understreke at avviklingen av den prosentvise fordelingen av hovedemnene i faget slik de i dag er uttrykt i læreplanen, ikke innebærer en forskyvning av kompetansemålet. Jeg vil her vise til proposisjonen, der det tvert imot framholdes at det i den nye læreplanen skal framgå eksplisitt at kunnskap om kristendommen fortsatt skal ha den kvantitativt største delen av lærestoffet. I praksis betyr dette at det fortsatt vil være rom for lokale variasjoner i den faktiske fordelingen mellom hovedemnene i undervisningen for å oppnå disse kompetansemålene. I sum: En fortsatt lovfesting av faget direkte i opplæringsloven, formuleringene i ny § 2-4 samt en videreføring av læreplanmålene innebærer at kristendommens plass i det nåværende KRL-faget sikres videreført i det nye RLE-faget.