Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-05-22:
Jeg vil også takke interpellanten for diskusjonen. Samtidig er det umulig å diskutere interpellasjonen uten også å se den i sammenheng med det som blir diskusjonen i morgen om forslaget som ligger der. Det er sjølsagt et dilemma mellom sikkerhet og kostnader – mellom sikkerhet for jobb og miljø og de kostnadene som en pådrar seg i forhold til den internasjonale konkurransen. Det var en kostnadsvekst for oljesektoren før oljeprisfallet som var dramatisk. Årsaken var at myndighetene stimulerte til en oljeaktivitet som var langt utover det som det var kapasitet til. Dermed ga det en ekstra kostnad. Det er et tema som den rød-grønne regjeringa burde ta sjølkritikk på, for den var gjennom sitt omfang medansvarlig for den betydelige kostnadsveksten, noe som førte til en svært vanskelig situasjon da oljeprisene falt. Statsråden sa at Norge skulle være verdensledende på sikkerhet i olje- og gassektoren, når det gjelder både det forebyggende og det langsiktige, og at det var næringa sjøl som var ansvarlig for sikkerheten. Ja, sjølsagt er enhver næringsutøvende ansvarlig for sikkerheten innenfor det regelverk som gjelder. Den som er hovedaktøren her, er Petroleumstilsynet, som skal påse at lover og forskrifter vedtas. Det er en krevende diskusjon om og grensegang mellom hva som er petroleumsrelatert arbeid, og hva som ikke er det. En kommer inn på typer av aktiviteter, en kommer inn på innretninger, en kommer inn på fartøyer, en kommer inn på teknologiske forhold som ligger langt utenfor min kunnskapsbase, men jeg forstår at det er veldig komplisert og krevende å sette skillelinjer, for teknologien endrer seg så raskt. Og det er bra at teknologien endrer seg, sånn at vi kan få en produktivitetsvekst og en billigere høsting av de enorme oljeressursene våre. Det er en politisk beslutning hvilke regelverk som skal gjelde, og det er Petroleumstilsynet som gjennomfører Stortingets vilje, og Petroleumstilsynet har i høring med komiteen vært opptatt av ryddige og trygge forhold, og det setter vi veldig pris på. Det som egentlig er kjernen i denne interpellasjonen, er det som er forslaget i morgen, nemlig spørsmålet om arbeidsmiljølova skal gjøres gjeldende for petroleumsrelaterte aktiviteter på norsk sokkel. Det var fem representanter fra Arbeiderpartiet, to fra Senterpartiet og to fra SV – representanten Bergstø og SVs parlamentariske leder og partileder Lysbakken – som fremmet forslaget. Det som er spesielt i innstillinga fra komiteen, som vi skal diskutere nærmere i morgen, er at flertallet i komiteen – Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre – lyttet til Norsk Industri og Norsk olje og gass, og ikke til de klare ønskene og meningene, og de grundig forklarte meningene, som kom fra Industri Energi og Norsk Sjømannsforbund. Det var ganske sterkt å oppleve hvor opptatt næringsorganisasjonene på arbeidsgiversida, for å si det på den måten, var av å trekke fram at forslagets gjennomføring ville pådra norsk olje- og gassektor kostnader i størrelsesordenen 50–100 mrd. kr. Jeg må si det var skremselspropaganda som kom fram der, og det står i en ganske sterk kontrast til hva de samme firmaene sier om hvilket varemerke norsk olje- og gassektor skal ha når det gjelder trygghet. Men den merkverdige situasjonen vi nå har kommet opp i, er at når en da legger fram innstillinga for komiteen i morgen, erfarer vi at Senterpartiet står alene om forslaget som de ni representantene står for. Det er ganske spesielt at Arbeiderpartiet og SV ikke følger opp standpunktet som ligger i forslaget, men lytter til høringsinnspillene fra Norsk Industri og Norsk olje og gass. For Senterpartiet er det helt opplagt at det er sikkerheten som skal komme først. Det gjelder på utstyrssida og ikke minst på bemanningssida. Uansett hvilke firmaer som personalet og fagfolka er ansatt i, uansett hvilken nasjonalitet de har, skal de inn under norsk lov når de kommer inn under den virksomheten som er presist beskrevet i forslaget og kommentert videre i statsrådens brev. Derfor er det viktig å ha diskusjonen om dette temaet og arbeidsmiljølovas funksjonsområde framover, for når en får alle disse virksomhetene inn der, vil en få en part å forholde seg til, en får trepartssamarbeidet, og arbeidsmiljølova omfatter alle parter uansett hvem det gjelder.