Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-16:
Jeg slutter meg til hyllingskoret! Det er med stor glede vi behandler barnehagemeldingen, en melding hvor de politiske partier har klart å samle seg om en felles løsning for barnehagene. For en gangs skyld har de politiske partier funnet ut at det er langt lettere å nå et mål hvis alle ror i takt. Selv om det i mange år har vært bred enighet om ønsket om full behovsdekning, lavere pris og effektive løsninger, har det hittil vært vanskelig å få enighet om hvordan man skal nå disse målene. Vi i Fremskrittspartiet har alltid vært av den oppfatning at det ikke nytter å vedta full dekning, hvis ikke de riktige virkemidlene også er på plass. For Fremskrittspartiet har alltid effektive markedsmessige løsninger med aktiv privat initiativ framstått som de riktige driverne for å oppnå målene. Det er spesielt gledelig at det har blitt bred politisk enighet om en løsning for skattefrihet for bedriftsbarnehager. Det skal ikke stikkes under stol at enkelte har hevdet at provenyvirkningen av dette vil bli stor. Vi ønsker faktisk at flest mulig kommer til å benytte seg av ordningen. Det som er fint, er at ordningen er utformet slik at også små og mellomstore bedrifter skal kunne tilby sine ansatte denne muligheten. Dette vil bidra til en videre utbygging av barnehageplasser og økt arbeidsdeltakelse fra småbarnsforeldre. Ved å gjøre det lettere for småbarnsforeldre å få barnehageplass – i kombinasjon med skattefritak – vil flere kunne velge jobb, hvis de vil. Det er nemlig det som er nøkkelen: muligheten til valgfrihet. Vi i Fremskrittspartiet er også veldig glad for at det nå skal bli lovfestet plikt for kommunene til å likebehandle private og kommunale barnehager. Kommunene vil etter dette ikke kunne virke som en brems for de private barnehagene. Det har i altfor lang tid vært slik at mange private barnehager har hatt vanskeligheter med det kommunale byråkrati, både i forbindelse med reguleringssaker og offentlige tillatelser og ikke minst fordi kommunale barnehager har hatt fordeler i økonomiske spørsmål. Barn vet ikke om det er kommunen eller private som driver barnehagen deres. Ikke bryr barn seg om slikt heller. Det burde heller ikke voksne gjøre. Når det nå blir likebehandling av private og offentlige barnehager, vil vi se at det er de som er flinkest til å drive barnehager, som får mest igjen for pengene. Det vil ikke lenger være utslagsgivende om barnehagen er privat eller offentlig. Med likebehandling av kommunale og private barnehager vil det endelig være stabile rammebetingelser for alle dem som ønsker å opprette barnehager. Vi i Fremskrittspartiet tror at dette er det viktigste tiltaket i det det er enighet om at Stortinget i dag skal vedta. Med stabile rammebetingelser også for de private barnehager vil Stortingets vedtak helt sikkert bidra til at det blir opprettet langt flere private barnehageplasser. Når de private plassene – gjennomgående – gir bedre «valuta» for hver eneste krone, er dette utelukkende til barnefamilienes beste. Til slutt vil jeg si noen ord om den avtalen som gjorde det hele mulig. Som de fleste sikkert husker, var det Fremskrittspartiet som sammen med Sosialistisk Venstreparti tok initiativ til en bredere enighet om barnehager. Med dette initiativet forsøkte vi å se forbi den uenighet som lenge hadde gjort det vanskelig å nå målene om full behovsdekning, lavere kostnader og god kvalitet. Dette initiativet fikk etter hvert tilslutning også fra Senterpartiet og Arbeiderpartiet og ble kjent som barnehageavtalen. Når vi nå har et samlet storting bak en avtale, tilskriver jeg avtalepartnernes enighet æren for dette. Vi vet at også framover vil det dukke opp spørsmål om hvordan ulike punkter i dagens vedtak skal forstås. Slike spørsmål er jeg ikke bekymret for. Et bredt flertall – faktisk et enstemmig storting, nesten – forplikter seg gjennom dagens vedtak til å bære dette fram. Samtidig ligger barnehagekameratenes felles, bindende avtale fortsatt i bunnen. Alle fire avtalepartnerne, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Arbeiderpartiet, er helt til neste stortingsvalg bundet av denne avtalen. Det betyr at eventuelle uklarheter lett kan løses, og at vi alle kan jobbe fram mot en velfungerende barnehagesektor til barnefamilienes beste. Jeg burde også selvsagt takke alle mine forhandlingspartnere – komitemedlemmer, saksordføreren og komitelederen – for at vi fikk dette i havn. Vi får håpe nå at dette gir forutsigbarhet for alle barnehagebarn i hele Norge. Til slutt: Ved en inkurie står det at Fremskrittspartiet er medforslagsstiller til forslag nr. 2. Så er ikke tilfellet. Forslaget er fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Jeg forstår at vi alle er slitne, og at ting lett kan misforstås. Men vi er altså ikke medforslagsstillere når det gjelder forslag nr. 2, fra May Hansen.