Harald Victor Hove (Høyre), 2000-03-07:
Utgangspunktet for dagens debatt og de avveiningene som må tas, ligger i et spenningsfelt som på mange måter er knyttet til at vi på den ene siden har arbeidsledighet, samtidig som vi på den andre siden har mangel på arbeidskraft. Det siste gjør at det er nødvendig å tillate mer innvandring – det er nødvendig å tillate mer arbeidskraft fra utlandet – for å sikre et godt samfunn. Stortinget har til behandling to saker som knytter seg til disse spørsmålene, det er den innstillingen som foreligger i dag, og som avsluttes i dag, og det er et Dokument nr. 8-forslag fra Karin Andersen og meg. Disse to sakene har litt ulike innfallsvinkler, men Dokument nr. 8-forslaget innebærer på mange måter en viss forlengelse i forhold til den innstillingen som i dag behandles. Jeg skal innrømme at jeg ikke uten videre forstår Høyres forslag. Jeg får bare akseptere at debattopplegget uten adgang til replikker forhindrer meg fra å få muligheten til å be om en nærmere utdyping av det, men jeg forutsetter at forslaget – og det hørtes også slik ut i innlegget fra representanten Krohn Devold – representerer et positivt bidrag i forhold til å få ytterligere oppmyking av de reglene som gjelder. Jeg får da utfordre Høyre til å gi sine bidrag i tilknytning til behandlingen av det Dokument nr. 8-forslaget fra Karin Andersen og meg som ligger til behandling. Dagens innstilling representerer et gjennomslag for Regjeringen, og det innebærer at Arbeiderpartiet har endret standpunkt når det gjelder spørsmålet om arbeidsinnvandring. Under behandlingen av næringsmeldingen i Stortinget, i Innst. S. nr. 128 for 1998-99, stod Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet sammen om å gi klart negative føringer i spørsmålet om utvidet arbeidsinnvandring. Den nye parlamentariske lederen til Arbeiderpartiet, Jens Stoltenberg, har hevdet at Arbeiderpartiet var åpen til dette, men ventet på Regjeringen. Det er vanskelig å se sammenhengen mellom føringene i innstillingen til næringsmeldingen og uttalelsene fra representanten Stoltenberg. Enda vanskeligere er det å forstå Stoltenbergs oppfatning av Arbeiderpartiets holdning når man tar med uttalelser fra andre representanter, Kjell Opseth og Arbeiderpartiets leder, Thorbjørn Jagland. I et intervju med Dagens Næringsliv den 31. august 1999 gikk representanten Kjell Opseth langt i å understreke at dette ville ikke Arbeiderpartiet ha noe av – nemlig en oppmykning av arbeidsinnvandring. Sakens ordfører, representanten Vidar Bjørnstad, understreket i sitt innlegg at arbeidsinnvandring og oppmyking av disse reglene måtte vurderes ut fra et langsiktig perspektiv. Det kan vi i og for seg være enig i, selv om man kanskje kan diskutere hva som måtte være langsiktig. Jeg har i alle tilfeller vanskelig for å se at Arbeiderpartiets ulike holdninger i dette spørsmålet over relativt kort tid representerer den gode langsiktighet, ikke minst når vi tar med at Arbeiderpartiets leder, Torbjørn Jagland, nettopp har brukt spørsmålet om forhold til fremmede i Norge som en argumentasjon for at Fremskrittspartiet skulle være Arbeiderpartiets hovedmotstander. For å gjøre det klart: Venstre er glad for Arbeiderpartiets endring i holdning. Vi får vel bare registrere at det antakelig har vært en viss uenighet innad i Arbeiderpartiet om disse spørsmålene. Når det gjelder forslagene, går de i klart riktig retning. Jeg vil understreke at det kan være grunn til å vurdere å gå lenger i tilknytning til det Dokument nr. 8-forslaget som foreligger, og som jeg har nevnt tidligere. Det kan særlig være grunn til å se på om det kan være spesielle forhold knyttet til situasjonen i Finnmark. Jeg vil til slutt bare gi uttrykk for en viss undring over at omsorg for barn, og det å sikre barn et godt grunnlag for omsorg i et tokulturelt spenningsfelt, blir oppfattet som å være et spørsmål om husarbeid.