trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2011-06-14:
Landets eldre, som vil oppleve at det blir vanskeligere å komme på sykehus med denne reformen, har ingen grunn til å bli beroliget av statsrådens forrige svar. For det første har jeg ikke sett noen som har tatt til orde for at den type spesialistkompetanse som finnes på sykehus, skal desentraliseres til kommunene. For det andre vil den loven som nå legges fram, være såkalt profesjonsnøytral. Det betyr i realiteten at det som vedtas i dag, er en svekkelse av kravet til kommunene om å ha helsekompetanse. Opposisjonen har i likhet med både Statens helsetilsyn, Norsk Sykepleierforbund, Den norske jordmorforening, Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon og mange andre høringsinstanser påpekt nettopp dette at kommunene gjennom denne reformen får et svekket krav til å ha helsekompetanse, samtidig som de blir presset til å ta store nye oppgaver, ikke minst overfor syke eldre med sammensatte lidelser. Hvordan skal en profesjonsnøytral lov innebære at en får bedre kompetanse i kommunene?
Bent Høie (Høyre), 2011-06-14:
Helseministeren etterlyste mer begeistring i Stortinget for denne reformen. Jeg vil si at helseministeren har et stort ansvar for den manglende begeistringen selv, for hvis helseministeren hadde evnet det som hun ber helsetjenesten gjøre, nemlig samhandle med opposisjonen om denne reformen, hadde vi kanskje opplevd en tverrpolitisk begeistring her i dag. Så var helseministeren også inne på dette med at en har droppet 80-årsgrensen og innført medisinske diagnoser istedenfor. Vel, medisinske diagnoser rammer i all hovedsak eldre mennesker, noe som ikke minst kommuneproposisjonen beviser når regjeringen fordeler disse 4,2 mrd. kr etter alderskriteriet. Dette er ikke noe som opposisjonen har funnet på på egen hånd. Regjeringen nedsatte en ekspertgruppe med noen av våre fremste innen eldremedisin – fra både spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten – som konkluderte med å advare mot denne modellen. De hadde nøyaktig den samme begrunnelsen som opposisjonen, nemlig at det er en økt fare for at eldre mennesker blir holdt tilbake for lenge i kommunehelsetjenesten, noe som allerede er et problem i dag. Jeg prøvde, i likhet med representanten Per Arne Olsen, å få helseministeren til å bekrefte tidspunktet for når rettighetsfestingen av brukerstyrt personlig assistanse kommer. Det lyktes vi ikke i, så jeg vil nå utfordre dem som står bak forslaget – helseministeren var veldig nøye på at hun skulle følge opp forslaget – til å anslå om det vil være mulig å få rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistanse i løpet av 2012. Grunnen til at jeg er opptatt av dette, er at Stortinget hadde et tilsvarende anmodningsvedtak i 2004, som ble fulgt opp av Bondevik-regjeringen. Jeg stilte etter regjeringsskiftet spørsmål til helseminister Brustad om når regjeringen ville komme tilbake med rettighetsfesting. I oktober 2005 sa den daværende helseministeren: «Jeg er tilfreds med hovedinnholdet i forslaget som er skissert i St.prp. nr. 1(…) fra den avgåtte regjeringen Bondevik, og tar sikte på å følge opp dette i et høringsnotat med det første.» (…) Det er seks år siden en tidligere helseminister sa dette, og den nåværende helseministeren sa i realiteten akkurat det samme i dag. Jeg ønsker ikke at det skal gå seks nye år før en får en rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistanse. Så det vil være en stor fordel om de som står bak dette anmodningsvedtaket, fra Stortingets talerstol i dag kan garantere at det blir en lovfesting av brukerstyrt personlig assistanse i løpet av 2012. Hvis ikke kan ikke dette forslaget som vedtas i dag, oppleves som noe annet enn en ny trenering av en sak der det fort kan gå nye år før dette blir vedtatt.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Representanten Mandt var inne på viktigheten av forebygging og folkehelse. Det er jeg veldig enig i. Så er det slik at flere høringsinstanser har påpekt at å satse mer på forebygging og folkehelse vil være et stort løft for kommunene. Vi vet også at resultatene kanskje kommer mange år senere. Flere høringsinstanser har også påpekt at i det økonomiske opplegget for oppfølgingen av Samhandlingsreformen er lite og ingenting spesifikt avsatt til forebyggende virksomhet. Det vil nødvendigvis komme en pukkeleffekt av utgifter i kommunene, dersom de virkelig skal klare å forebygge. Jeg tror at hvis reformen skal lykkes, er vi nødt til å få til dette på en eller annen måte. Hvordan har man tenkt at kommunene skal få til det store løftet, når det ikke er spesifikt hjemlet noen utgifter til dette?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
I innstillingen fra komiteen skriver regjeringspartiene at loven i større grad enn tidligere lov er en fullmaktslov, altså dette at man skal lage en del forskrifter i etterkant som regjeringen skal fastsette. Så sier også partiene at der det legges opp til større endringer, bør også Stortinget delta i prosessen, f.eks. ved omtale i budsjettene som kommer. Nå er det nærmere 30 forskrifter som enten skal lages eller endres før iverksettelsen av disse lovene i 2012. Mitt spørsmål er egentlig om representanten Hansen mener at Stortingets deltakelse kan ivaretas når så mye skal endres, og når dette må være på plass antakeligvis lenge før statsbudsjettet kommer neste gang.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Representanten Toppe og Senterpartiet har vært sterkt opptatt av lokalsykehusene. Mitt spørsmål er: Er representanten Toppe fornøyd med de foreslåtte minimumskravene til lokalsykehus som er definert i Nasjonal helseplan, og nå også i det tillegget som komiteen har fått fra regjeringspartiene? Eller gjenstår det mer arbeid knyttet til standarden på lokalsykehusene?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Takk for spørsmålet. Det er helt riktig at Kristelig Folkeparti har ønsket egne ordninger for ideelle aktører. Det står fast. Jeg antar at i dette tilfellet viser representanten til det som står om brukermedvirkning i loven, der det nevnes både ideelle institusjoner og private institusjoner. Når man har avtale fra kommunene eller staten med ideelle eller private institusjoner, skulle det bare mangle at det ikke også skulle være brukermedvirkning i forhold til disse som faktisk brukes.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Nei, vi ser det ikke slik. I evalueringen av de regionale helseforetakene kom det frem at likeverdige helsetjenester var blitt bedre internt i de fire regionene, men det var ikke i særlig grad blitt bedre når det gjaldt mellom de regionale helseforetakene. Grunnen til at vi vil avvikle de regionale helseforetakene, er at de har gjort en god jobb med strukturendringer, men tiden er nå moden for å desentralisere flere oppgaver til helseforetakene der ute. Men vi ønsker en sterkere nasjonal politisk styring, og den mener vi skal foregå i departementet, gjerne i eieravdelingen. Det må selvsagt utredes hvordan dette skal gjøres på en best mulig måte. Men til forskjell fra Fremskrittspartiet ønsker ikke vi å bygge opp et helsedirektorat. Vi tror det kan bli bedre likeverdige tjenester over hele landet dersom vi får en sterkere nasjonal politisk styring fra det sted, fra det departement, som helsestatsråden styrer.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Jeg tror det er veldig viktig med lovreguleringer, og i en del tilfeller innenfor alkohollovgivningen er representanten godt kjent med hva Kristelig Folkeparti mener. I seg selv kan ikke alle politiske vedtak legitimere folkehelsetiltak. Så er det slik at selv om vi beslutter en lov, er det ikke sikkert at dette blir fulgt opp på en god nok måte der ute. Dermed er poenget i folkehelsearbeidet at det er heller ikke bare helsesektoren som gjennom denne loven kan vedta folkehelse. Vi trenger at både samferdselssektoren og miljøsektoren engasjerer seg på ulike måter. Det sies at det bare er 10 pst. som kan reguleres av folkehelsearbeidet gjennom helselovene. Det betyr at vi kan faktisk ikke bare gjennom helselovene få nok folkehelsearbeid. Det må skje over hele linjen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Jeg vil ta opp en litt annen sak. Det går på hvilke oppgaver som skal utføres på de enkelte nivå, og hvilken kompetanse kommunene trenger for å utøve ulike tjenester. Det kan gis i forskrift senere. Det står i loven, og det er også bekreftet av regjeringspartiene i innstillingen. Jeg vil spørre statsråden hva som skal til for at man vil kunne få utarbeidet disse forskriftene når man har lagt det til en kan-bestemmelse, for etter min mening burde vi hatt forskrifter i og med at man har lagt opp til en profesjonsnøytral lov. Så hva skal til, og hvordan vil regjeringen håndtere dette fremover?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Kommunene har til nå kunnet søke prosjektmidler knyttet til Samhandlingsreformen, som vi har vært inne på tidligere i dag. Den ordningen skal nå fases ut, i takt med at det kommer nye finansieringskilder som skal gjelde fra 2012. Det er vanskelig, når vi leser proposisjonen, å finne ut av hvordan dette skal skje, og hvor fort den skal fases ut. Mange kommuner spør om de prosjektene som de nå har satt i gang, ikke lenger vil bli videreført, ved at f.eks. helseforetakene trekker seg ut av dem. Det er bekymringen. Samtidig skal det også gis tilskudd til nye samhandlingsprosjekter, der kravet er at det skal være inngått avtale før tildeling av tilskudd gis til kommunene. Mitt spørsmål gjelder egentlig forholdet mellom det som skal fases ut og de nye som kommer inn, hvor lenge de skal vare før de også fases ut. Jeg synes rett og slett det er litt vanskelig å finne ut av det i proposisjonen. Jeg antar at kommunalministeren har sett litt nærmere på dette.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Jeg vil veldig gjerne ta opp igjen verdighetsgarantien, i og med at statsråden ikke svarte på representanten Høybråtens spørsmål. Som jeg sa i mitt innlegg tidligere i dag, opplever veldig mange i dag at garantien blir brutt. Det er ganske alvorlig at det er så mange som klager på brudd på retten til nødvendig helsehjelp. Det er bakteppet. Jeg er nødt til å lese opp igjen noe av det som sto i høringsutkastet som vi – Venstre, Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene, les Bjarne Håkon Hanssen og departementet – var 100 pst. enige om. Der slås retten til et verdig tjenestetilbud fast. Så står det: «På denne måten blir kommunehelsetjenesteloven § 2-1 annet ledd en tydelig presisering av det som følger av bestemmelsens første ledd. Denne utdypingen og klargjøringen, sett i sammenheng med forslagene i en ny forskrift om en verdig eldreomsorg(verdighetsgarantien) presiserer innholdet i rettigheten til tjenestetilbudet for eldre. Med dette vil eldres rettstilstand styrkes og dermed medføre et forsterket tjenestetilbud til denne brukergruppen. Dette fører til at kommunens mulighet til å avslå tjenestetilbud med begrunnelse i ressurssituasjon og tilgang på personell innskrenkes.» (verdighetsgarantien) I forbindelse med innstillingen har jeg på vegne av Kristelig Folkeparti lagt inn følgende, for nettopp å få vite – være helt sikker på – at regjeringspartiene bekrefter det som står i høringsnotatet: «Komiteens medlem fra Kristelig Folkeparti» – jeg sto dessverre alene igjen med dette – «mener eldre menneskers rettsstilling styrkes gjennom denne lovendringen. Kommunenes frihet på dette punktet innskrenkes, og pliktene til kommunene øker.» Dermed endres dagens rettstilstand når begrepet «verdighet» fremheves i pasientrettighetsloven i samsvar med forslaget til forsvarlighetsbestemmelser i helse- og omsorgstjenesteloven § 4-1. Litt jus, men helt identisk med det som vi var enige med regjeringen om da Bjarne Håkon Hanssen var statsråd. Det er utrolig viktig for oss å få vite hvorfor ikke regjeringspartiene fikk lov til å gå inn på dette. Det var jo dette vi var enige om.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Jeg skal avslutte med å være litt glad i dag, jeg. Det går på BPA-ordningen, som vi har kjempet for i mange år. FFO la frem et nyhetsbrev for bare få dager siden, hvor de også var svært glad fordi regjeringen nå var blitt pålagt, som de sa, å utarbeide et forslag om å lovfeste retten til å velge BPA. Jeg vil jo si at det påhviler statsråden og regjeringen et sterkt ansvar nå å gjennomføre det som Stortinget én gang vedtok for lenge siden, i 2005, og som nå er blitt bekreftet i Stortinget. Jeg er veldig glad for de helt klare uttalelsene både fra Arbeiderpartiet og SV her om at BPA-ordningen kommer, og jeg oppfattet jo også statsråden slik, selv om ikke tidsaspektet er vedtatt. Jeg vil be statsråden: Vi skulle hatt det på plass i 2012, men jeg merker meg at det kommer i alle fall i 2012.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Når det gjelder denne sakens innhold, vil Kristelig Folkeparti komme tilbake til det i debatten på fredag. I dag vil jeg bare fremme Kristelig Folkepartis forslag i innstillingen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-06-14:
Denne saken omhandler ny revisorordning for Norsk Tipping AS og fordelingen av overskudd fra bingoterminaler. Kort om det første, ny revisorordning: Lovforslaget innebærer en oppdeling av kontrolloppgavene, slik at Riksrevisjonen forestår selskaps- og forvaltningskontrollen med Norsk Tipping AS, mens en valgt ekstern revisor forestår den løpende revisjonen av selskapets regnskaper. Kristelig Folkeparti anser dette som en styrking av kontrollen med Norsk Tipping. Så til saken som gjelder fordeling av overskudd fra bingoterminalene: Bingodriften i Norge består i dag både av tradisjonelt papirbasert bingospill og elektroniske automater. I den senere tid har det vært en betydelig økning i bruken av de elektroniske terminalene på bekostning av papirproduktet. Vi ser også at alderssammensetningen i bingolokalene har endret seg, og de elektroniske automatene tiltrekker seg yngre aldersgrupper. Det er viktig å dempe veksten på de elektroniske tjenestene, som kan medføre spilleproblemer for enkelte. Samtidig er Kristelig Folkeparti, i likhet med regjeringen, opptatt av at bingo kan opprettholdes som konsept. Tradisjonell papirbingo har ikke den samme avhengighetsproblematikken ved seg, men kan tvert imot være gode sosiale møteplasser. Kristelig Folkeparti støtter derfor det som er formålet med lovendringen, nemlig å styrke den tradisjonelle bingodriften på bekostning av de mer aggressive elektroniske tilbudene. Dagens terminaler skal erstattes med terminaler fra Norsk Tipping. Dette er automater som er lettere å kontrollere, og som er mindre aggressive. Samtidig vil disse automatene gi et visst inntektsgrunnlag både for bingoentreprenørene og lokale lag og foreninger. Det er vel ingen tvil om at denne saken også handler om å kompensere bingoentreprenørene til en viss grad. Men kjernen i denne saken handler om å sikre seg kontroll over en del av det spillmarkedet som hittil ikke har vært regulert godt nok, og det støtter Kristelig Folkeparti. Så har det kommet frem en del bekymringsmeldinger fra frivillige lag og foreninger knyttet til prosentsatser og fordelingsprinsipper, som flere har vært inne på allerede. Enkelte er bekymret for at ikke alle inntektene fra Norsk Tippings automater skal inngå i inntektsgrunnlaget for tippenøkkelfordelingen. Men det er også mange som har et annet syn. Det viktigste for Kristelig Folkeparti er at vi ivaretar to viktige hensyn: inntekter til frivilligheten, lag og foreninger, og at vi begrenser spilleavhengigheten. Vi mener at grepene som nå tas, ivaretar disse hensynene, og vi støtter derfor forslagene. Når det gjelder fordelingsnøkkelen med 40 pst. til Norsk Tipping, 35 pst. til bingoentreprenørene og 25 pst. til lag og foreninger, blir det viktig å følge utviklingen nøye. Her må vi vurdere hvordan dette slår ut etter en viss tid, og flertallet i komiteen presiserer også at fordelingsnøkkelen bør justeres gjennom en egen forskrift i årene etter innføringen av denne lovendringen.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Man skal lytte nøye når representanten Hagebakken snakker om logikk. Det har jeg også gjort denne gangen, uten at jeg nødvendigvis har funnet mye av det Hagebakken og hans parti står for, som spesielt logisk. Men det er altså fullt mulig i et folkehelseperspektiv å bruke positive virkemidler – man kan bruke skatteincentiv. Fremskrittspartiet har f.eks. flere ganger tatt til orde for, uten at de rød-grønne partiene vil være med på det, å gi skattelette i form av f.eks. å fjerne arbeidsgiveravgift for treningssentre. Der hvor små og mellomstore bedrifter ikke har råd til å kunne ha et eget opplegg for sine ansatte, men vil kjøpe en plass på et lokalt treningssenter for å bedre folkehelsen, blir det skattlagt av de rød-grønne partiene. Det er et av mange tiltak Fremskrittspartiet har vært tilhenger av å endre på, men dessverre ikke har fått støtte fra de rød-grønne partiene til.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Nå er både spørsmålet og premissene for spørsmålet feil, og da blir selvfølgelig også hele utgangspunktet feil. Det er altså ikke slik at Fremskrittspartiet har prioritert skattelette fremfor helse i sitt statsbudsjett, vi har klart å prioritere begge deler. Det er faktisk mulig å ha to tanker i hodet samtidig. Fremskrittspartiet har brukt over 2 mrd. kr mer enn de rød-grønne, mer enn representanten Hansen, på helse og på spesialisthelsetjenesten på norske sykehus, som ville ha forhindret mye av det vi ser i kongeriket i dag, med kuttene som bl.a. Oslo universitetssykehus står overfor. Det har vi gjort samtidig som vi foreslår skattelette. Det er heller ikke riktig, som representanten Hansen sier, at profilen på vårt skatteopplegg ville gagne de aller rikeste. Vi har faktisk en profil på vårt skatteopplegg som gir mye skattelette i bunnen til vanlige folk, og som har alminnelige inntekter, og det er vi faktisk veldig stolte av.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Det er fullt mulig for meg å forklare det. Hvorvidt kunnskapen går inn, får bli opp til representanten selv. Men det er riktig, som representanten Toppe sier, at Fremskrittspartiet var en tilhenger av foretaksmodellen. Mye av det vi har fått til, har vært veldig bra, og vi er fortsatt tilhenger av et statlig eierskap – at vi nå slipper å ha 20 forskjellige eiere av norske sykehus, men har én eier, den norske stat, er veldig bra. At vi ønsker at sykehusene er organisert som foretak, er vi fortsatt tilhenger av. Det er de regionale helseforetakene vi ønsker å fjerne, det unødvendige byråkratiet som jeg trodde at også Senterpartiet gjerne ville fjerne. Jeg mener også at ett direktorat er bedre enn fire helseforetak – det blir mindre byråkrati av ett byråkrati enn av fire. Vi kan godt ta det regnestykket ved en senere anledning.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Til statsrådens avslutning i forhold til tempo skal det bemerkes at det i høringssvarene advares nettopp mot at det har gått for fort. Jeg vil også minne statsråden om at til tross for at arbeidet har pågått i tre år, ble saken lagt fram for Stortinget rett før påske i år, og dette har vært en svært rask prosess. Jeg er redd for at tempoet i denne saken og ovenfra-og-ned-holdningen kan resultere i at Nav-reformen fremstår som en mønsterreform i forhold til det vi skal vedta her i dag. Statsråden brakte selv på banen eldreomsorgen, og det er et viktig element i det hele. Vi er også redd for at dette kan bety at eldre ikke kommer så raskt til sykehus som de burde. Mitt spørsmål blir: Hvordan skal statsråden sikre full sykehjemsdekning innen 2015 når man ikke har oversikt over behovet i dag og kommunene heller ikke får lov til å operere med ventelister?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Jeg ser meg nødt til å stille spørsmålet fra representanten Høie én gang til. Spørsmålet hans var faktisk om statsråden kommer tilbake til Stortinget i 2012 med rettighetsfestingen, og det bør det kunne svares på med et ja eller et nei – og ingen utredning. Kommer statsråden tilbake når det gjelder BPA, til Stortinget i 2012? Det neste spørsmålet gjelder en sak som er litt glemt i alt det vi holder på med i dag, at oppholdskommuner i større grad enn før skal måtte betale for tilbud til tjenestemottakere. Det er noe som vil ramme f.eks. voksne døve og døvblinde, og de institusjonene vi har på det både her i byen, i Vestfold og andre steder. Hvis man gjør om på dette, betyr det at en del oppholdskommuner som i dag har hatt et tilbud, også til mange andre som kommer fra det ganske land, i større grad må ta kostnadene selv, og sånn sett også kanskje må kutte i dem. Jeg ønsker statsrådens svar på om det er hensiktsmessig.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Blant annet. Hvis jeg får lov, president?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Det gjøres en endring i tilskuddsordningen, hvor oppholdskommune, f.eks. Oslo, som i dag har et senter for døve og døvblinde, skal betale en større andel av kostnadene også for dem som går på skolen som kommer fra andre kommuner, i motsetning til tidligere, da kommunen man kom fra skulle betale en del av kostnadene.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Nok en gang er jeg da nødt til å avlegge representanten Geir-Ketil Hansen et besøk etter at han, nok en gang, har forsøkt å komme med feilaktig informasjon i denne salen om at Fremskrittspartiet prioriterer skattelette fremfor helse. Jeg har forklart ham dette tidligere. Når vi bruker mange milliarder kroner mer på helsevesenet enn det hans egen regjering er villig til, handler det altså om å prioritere. At Fremskrittspartiet i tillegg har en god skattepolitikk og ønsker å redusere skatter for å skape flere arbeidsplasser og et nytt engasjement i næringslivet, er også god politikk. Når representanten Hansen også refererte til Fremskrittspartiets landsmøte hvor han mente vi hadde endret partiets politikk til nå å være for sterk nedsettelse av skatter og avgifter og offentlige inngrep, finner jeg det nødvendig å gjøre representanten oppmerksom på at det kommer mye rart innom våre landsmøter, deriblant journalister, men jeg har altså ikke sett Geir-Ketil Hansen der. Og sitatet han refererer, har vært en del av Fremskrittspartiets politikk siden Anders Lange innførte det i 1973, så det må eventuelt være det landsmøtet han har vært på. Jeg har videre lyst til å avlegge BPA-ordningen et besøk. Den borgerlige opposisjonen står samlet om å rettighetsfeste brukerstyrt personlig assistanse, altså BPA. Med de utfordringer som velferdsstaten Norge står overfor i fremtiden, er BPA en vinn-vinn-ordning for alle parter. Brukerne får en mulighet til selv å organisere hjelpen de trenger, med den de vil, til de tider de vil. Det er brukerstyrt. Med BPA får mange funksjonshemmede muligheten til et mer aktivt og uavhengig liv, og for staten er dette en avlastning i forhold til all annen tjenesteytelse og organisering av omsorgstjenester. Når vi da opplever den motstand som vi gjør fra de rød-grønne partiene, må det i dag være litt flaut å måtte sitte i denne salen og stemme imot en rettighetsfesting og et forslag som altså er helt i tråd med eget landsmøtevedtak. Nettopp derfor vil jeg gjerne få lov til også her å utfordre representanten Geir-Ketil Hansen, som har vært ute i en del medier og sagt at dette nå er i orden. Det er ikke i orden når man i denne sal i dag har tenkte å stemme ned forslaget om rettighetsfesting og derimot «anmode» nok en gang. Derfor har jeg lyst til å følge opp det representanten Høie her sa. Når statsråden ikke vil bekrefte om hun kommer tilbake med dette til denne sal innen 2012, vil jeg spørre representanten Geir-Ketil Hansen og de rød-grønne representantene: Forventer de at statsråden skal komme tilbake innen 2012? Eller: Når forventer de at dette skal være vedtatt?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Avslutningen på statsrådens innlegg var ikke spesielt oppløftende, synes jeg. Dessverre var det kanskje heller ikke overraskende. Det er riktig som statsråden sier, at det er «bare» for 4 pst. av dem som lider av hjerteflimmer, at ablasjon er en egnet behandlingsform. Når statsråden selv sier at det er 65 000, og vi vet at det kanskje vil dobles i løpet av de nærmeste ti årene, blir det likevel på ti års sikt et sted mellom 2 500 og 5 000 mennesker i året. Dette er pasienter av kjøtt og blod. Når vi også vet at HjerteCenter Varde og Feiringklinikken ikke blir benyttet, må mitt spørsmål bli: Hvorfor ønsker ikke helseforetakene og statsråden å benytte den kapasiteten som er tilgjengelig både på Feiringklinikken og HjerteCenter Varde, som kunne tatt imot to pasienter fra HELFO?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Det var en ubenyttet replikk, og siden statsråden ikke rakk å gi hele svaret til meg, tenkte jeg at jeg fikk trykke på knappen og gi henne den anledningen. Samtidig gir det også meg en anledning til å understreke at jeg er selvfølgelig fornøyd med den delen av statsrådens innlegg hvor hun sier at hun tar dette på alvor og er på saken. Det jeg ikke er fornøyd med, er at hun ikke ser behovet for å utnytte den kapasiteten som er på Feiring, ytterligere, og den kapasiteten som allerede er ved HjerteCenter Varde, som er godkjent av HELFO-instituttet, når vi vet at det er så mange pasienter som står og venter. I tillegg til det statsråden hadde på hjertet i forrige sak, kunne jeg godt tenke meg å få svar på én ting, og det er følgende spørsmål: Den garantien på seks måneder, når inntreffer den? Inntreffer den når man passerer seks måneder, eller inntreffer den når helseforetaket ser at de ikke vil klare det innen seks måneder?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2011-06-14:
Mitt spørsmål er knyttet til folkehelse og logikk – en eventuell logikk. En samlet komité vil gjøre helsefremmende valg enklere og billigere, men samtidig sier komiteen, enstemmig, at en også vil gjøre helseskadelige valg mindre attraktive. Men når vi i innstillinga logisk nok videre sier at det i større grad må tas i bruk prisvirkemidler, hopper Fremskrittspartiet av som det eneste partiet. Hvordan vil Fremskrittspartiet gjøre helsefremmende valg enklere og billigere, og helseskadelige valg mindre attraktive, uten å bruke prisvirkemidler?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2011-06-14:
Først skal jeg prøve å svare på spørsmålet fra Bent Høie om gjennomføring av rettighetsfesting av BPA for brukere med særlig store behov. Det står jo i anmodningsforslaget at regjeringa skal komme raskt tilbake til Stortinget med et forslag. Med «raskt» ønsker vi jo det raskest mulig, men i hvert fall i løpet av vårhalvåret 2012. Hvis vi da ser for oss normal tid, for å bruke det uttrykket, fra Stortinget fatter vedtaket til rettigheten iverksettes, så er jeg vel veldig nær ved å svare ja på spørsmålet fra Bent Høie, som bruker uttrykket «i løpet av 2012». Jeg tror jeg vil ordlegge meg slik. Så må jeg si at det er en svartmaling, jeg vil nærmest si uten like, fra Fremskrittspartiet. Skal vi klare å få dette til på en god måte, er det viktig at vi også evner å inspirere herfra. Dessuten: I folkehelsesammeheng er svartmaling rett og slett halvfarlig. En må ta med seg det også. Når Nesvik her framme framfører det jeg nærmest vil kalle en arie av svartmaling, synes jeg det går over alle grenser. Men det jeg faktisk er mest indignert over, er denne mistilliten overfor kommunesektoren, for det er faktisk det mye handler om. Når en ser hvor dyktige kommunene er, ser alle de flotte prosjektene rundt omkring og hører hva som blir sagt her inne, står det i grell kontrast til hverandre. Det står i grell kontrast til hverandre – så mye godt arbeid som skjer der ute. Jeg synes også jeg hører mistillit knyttet til legestanden som nå skal begynne å ta helt andre hensyn og bruke faget sitt i forhold til når en skal legges inn på sykehuset. Jeg tror dere kan ta det litt med ro. – Ikke du da, president, men de jeg nå egentlig omtaler. – Så det var det. Så vil jeg også legge til at jeg ennå ikke har hørt en eneste kommune som klager på at en føler seg overkjørt av staten i forbindelse med denne reformen. En prater om at det er ovenfra og ned, ovenfra og ned. Det har blitt et mantra i dag. Men det er jo sagt fra flere av oss at det er mange gode prosjekter rundt omkring i landet som har inspirert fram denne Samhandlingsreformen, og slik er det faktisk. Det kommunene nå venter på, er å få klarhet i hva slags virkemidler staten stiller opp med osv., og hvordan lovverket blir, og det vedtar vi i dag. Så nå er vi i gang. Og sjøl om vi da har forskriftshjemler, er det i dag politikken vedtas.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
I Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett for 2011 prioriterer partiet skattelette i størrelsesorden 20 mrd. kr framfor satsing på helse. I tillegg er profilen på skatteforslaget slik at den prioriterer dem med høyest inntekt, de får mer – konsekvens: økte forskjeller. Mitt spørsmål til representanten Olsen er: Hvorfor prioriterer Fremskrittspartiet skattelette høyest, og hvorfor prioriterer Fremskrittspartiet økte forskjeller, når målsettingen i politikken er å utjevne helseforskjellene?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Det er jo feil at vi ikke har bidratt til å redusere forskjellene. I den tiden denne regjeringen har sittet, er forskjellene i Norge redusert, og det er som følge av den skattepolitikken som er ført, bl.a. med eiendomsskatt. Så det er en utvikling som går i motsatt retning av hva Fremskrittspartiets skattepolitikk ville ha bidratt til. Så sier spørreren at det ikke foreligger konkrete forslag til hvordan vi skal gjennomføre folkehelseloven, hvis jeg oppfattet spørsmålet riktig. – Det var ikke det. Kan du gjenta spørsmålet, da?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Vi har begynt å gjøre det. De er redusert, og hvis vi får fortsette, vil de bli ytterligere redusert. Så utgangspunktet for spørsmålet er helt feil.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Nei, det er ikke noe som er galt med gode private tilbydere. Det som står i loven, er en understreking av at man har en plikt til å samarbeide med frivillig sektor. Vi mener at det er riktig at loven utformes slik. Men det er klart at når kommunene skal følge opp folkehelsesatsingen, vil det være helt naturlig at man samarbeider med alle som kan bidra til bedre folkehelse. Da er det klart at også private institusjoner, helseinstitutter osv. kommer til å være med på det laget. Så det er ikke lagt opp til at det er til hinder for å samarbeide med private, slik loven er utformet.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Jeg mener det blir lagt til rette for at det kan ivaretas på en god måte. Vi får rapporter om oppfølgingen av folkehelseloven i 2012. Jeg håper vi får det i forbindelse med kommuneproposisjonen i 2012 og i forbindelse med statsbudsjettet for 2013. Det er en lov som vil bidra til en omfattende oppfølging på tvers av sektorer, på tvers av departementer. Jeg er ganske trygg på at Stortinget får anledning til å følge dette opp på en god måte. Det tror jeg også vil være nødvendig.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Forutsetningen for å kunne videreutvikle et godt helsevesen, som vi har i Norge, er at vi bygger på den offentlige velferdsmodellen vi har i dag. Den bygger på at helsevesenet drives i regi av det offentlige, med et privat supplement. Men i Høyres politikk er det kommet tydelig fram at man mener at det private ikke skal være et supplement, men et alternativ til det offentlige. Da vil jeg vise til følgende: Da spesialisthelsetjenesteloven ble behandlet sist, skrev Høyre i sine merknader i innstillingen: «Høyre mener samfunnsmessige hensyn ikke bør legges til grunn for godkjenning av helseinstitusjoner(…) (…) Da er mitt spørsmål: Er det fortsatt Høyres politikk at man ikke skal legge samfunnsmessige hensyn til grunn når man skal godkjenne private helseinstitusjoner?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Jeg skal spørre om noe som vi har diskutert før i denne salen, nemlig helseregionene. Vi bygger jo vår spesialisthelsetjeneste på det regionale prinsipp, nemlig gjennom helseregionene. Bakgrunnen for det er at Norge er et stort og langstrakt land med ulik befolkningssammensetning og ulik bosetningsstruktur, og det regionale prinsippet bidrar til at vi kan bygge ut spesialisthelsetjenesten best mulig i forhold til disse forskjellene. I tillegg bidrar jo også den regionale organiseringen til at vi får en rettferdig og riktig fordeling av ressursene, pengene. Magnussen-utvalget har bidratt til det, og det ligger til grunn. Kristelig Folkeparti ønsker å avvikle denne ordningen, sammen med Fremskrittspartiet og Høyre, og sentralisere styringen til et sykehusdirektorat. Ser ikke representanten Dåvøy at man da kan slå beina under nettopp det å kunne utvikle en spesialisthelsetjeneste i hele landet på en god måte?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Etter å ha hørt på debatten har jeg merket meg, kanskje ikke overraskende, at de mest markante kritikerne av de sakene vi har til behandling i dag, har vært representantene fra Fremskrittspartiet. Da føler jeg meg fristet og utfordret til å gjenta det jeg sa i replikkordskiftet til representanten Per Arne Olsen tidligere i dag, nemlig at Fremskrittspartiet har prioritert skattelette foran helse i sin politikk. Partienes politikk kommer jo til uttrykk når man behandler statsbudsjettet – hvordan man prioriterer økonomisk. Fremskrittspartiet prioriterte i årets budsjett 20 mrd. kr i skattelette, og i de tabellene som er kommet fram i deres alternative forslag, er det skattelette til dem som har høyest inntekt, altså 4 000 kr for dem som tjener mellom 300 000 kr og 350 000 kr, og over 100 000 kr for dem som tjener millionbeløp, 2–3 mill. kr. Det er altså en skattelette til dem som tjener mest og har mest. Hvis man i tillegg tar med avgiftsletter, blir forskjellene enda større. Med de formidable utfordringene det norske samfunn kommer til å få i de nærmeste 20–30 årene innenfor helse, innenfor kommunehelsetjenesten, innenfor omsorgssektoren, og jeg tar gjerne med utdanningssektoren, med betydelige ressursøkninger innenfor disse sektorene, vil det ikke være rom for skattelette på den måten som Fremskrittspartiet foreslår. Det er definitivt, og da må man gjøre valg. Og Fremskrittspartiet har gjort valg, de prioriterer stor skattelette. På siste landsmøte ble det skjerpet at det skulle hete at Fremskrittspartiet er et parti for sterk nedsetting av skatter og avgifter. Da er det det som er realiteten. Da nytter det ikke å være høy og mørk, som det heter, når man har sektordebatter, enten det er på helsesektoren eller på samferdselssektoren. Man har gjort et valg, og man har prioritert skattelette; man har prioritert økte forskjeller i samfunnet.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-14:
Jeg ble stilt et direkte spørsmål tidligere i debatten av representanten Per Arne Olsen om BPA, om når vi forutsatte at dette kom tilbake til Stortinget. Når det gjelder BPA, er det jo formulert veldig tydelig i det som blir vedtatt i dag, at man skal komme raskt tilbake til Stortinget med lovforslaget om BPA. Da forutsetter vi at det skjer raskt, og 2012 er naturlig å forvente det tilbake, til kommuneproposisjonen om nødvendig. Så har jeg fått noen kommentarer tilbake fra Fremskrittspartiet i forhold til min påstand om at Fremskrittspartiet prioriterer skattelette foran helse. De kommentarene tilbake har jo vært som forventet: Ja takk, begge deler. Men med prioritering går ikke det; noen ting må komme først. Min påstand er, hvis man leser budsjettforslaget fra Fremskrittspartiet, at de har satt skattelette først. Så helt til slutt: Som saksordfører var det ett område jeg ikke omtalte i mitt innlegg – bare noen få ord om det. Det er forholdet til den samiske befolkningen. Det ble jo omtalt i forbindelse med loven, og det har også vært ført drøftinger mellom Sametinget og Helse- og omsorgsdepartementet i forkant om disse formuleringene. Helse- og omsorgskomiteen understreket da også i forslaget til lov om folkehelse at Norge har en særlig forpliktelse til å sikre helsetjenester tilpasset den samiske befolknings behov – det er ikke en enstemmig komité, Fremskrittspartiet er ikke med på den komitémerknaden – og videre at kommuner med samisk befolkning også i sine oversikter over helsetilstanden og påvirkningsfaktorer – som alle kommunene får – vil «vurdere om det er spesielle utfordringer både når det gjelder å forbedre helse og påvirkningsfaktorer for den samiske befolkningen». Det kom også fram under høringen at man per nå ikke gjennom forskning kan konstatere om det er forskjeller i helsetilstanden mellom norsk og samisk befolkning. Det synes undertegnede var spesielt interessant, og jeg forutsetter at departementet vil og oppfordrer departementet til å gå videre nettopp på det området. For det er viktig for oss når vi skal utforme politikk i forhold til samisk befolkning, om man kan få synliggjort om det er forskjeller, om det er ekstra tiltak man bør sette inn.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
For få år sidan var Framstegspartiet med på å innføra føretaksmodellen. Eg registrerer at Framstegspartiet i dag meiner at det systemet dei var med på å innføra, skapar store forskjellar i helsetilbodet, er byråkratiserande og eit fordyrande mellomledd. Framstegspartiet føreslår no at det i staden skal opprettast eit sjukehusdirektorat. Eg trudde at Framstegspartiet var eit parti som var imot auka byråkratisering. Eg synest det er eit paradoks at dei no er pådrivarar for nok eit direktorat i Helse-Noreg. Eg lurar på om representanten Per Arne Olsen kan forklara meg korleis eit direktorat betre skal kunna sikra dei lokale behova enn eit regionalt styre der folkevalde i dag sit i fleirtal?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
Det som eg er heilt overtydd om, er at den desentraliseringa av spesialisthelsetenesta som desse sakene inneber, vil gi eit betre pasienttilbod. Eg er heller ikkje i tvil om at det er sjukdom nok i Noreg til at vi har behov for både lokalsjukehus og at kommunane kan gjera meir av enkelte oppgåver, og at ein kan få f.eks. ambulerande poliklinikkar. Vi må ha tiltru til kommunane, til at folk vil arbeida i kommunane, og til at pasientane skal få helsetilbodet sitt nærmare der dei bur. Enkelte plassar er lokalsjukehuset den staden som vil kunna ta dei lokalmedisinske senter-funksjonane. Det må kommunane sjølve finna ut av, for dette er ei reform som skal byggjast nedanfrå og opp, sjølv om eg høyrer at opposisjonen hevdar det motsette.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
Eg meiner at følgjetenesta for gravide ikkje er bra nok i dag, verken i distrikta eller i dei bynære kommunane der det er ei viss reisetid. Det som no er på gang, er desse avtalane som vi må få på plass, at helseforetaka tek det ansvaret som dei fekk for over eitt år sidan, og at fødande kvinner i alle kommunar der ein har krav på følgjeteneste med tanke på reisetid, får det. Så har vi òg i innstillinga til representantforslaget frå Høgre som vi behandlar i dag, sagt at vi skal få ein gjennomgang av finansieringsordningane for jordmødrer i kommunane, for eg trur det er der først og fremst problemet no ligg – at det ikkje løner seg for kommunane å tilsetja jordmødrer. Dei har faktisk tent på å senda gravide kvinner til fastlegen, sjølv om dei gravide faktisk ønskjer å gå til jordmor. Dette vil eg arbeida for at vi skal få ei ordning på.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
Først vil eg seia at det har skjedd veldig mykje positivt når det gjeld lokalsjukehusa, sidan den gongen vi tok over regjeringskontora i 2005. Det var jo masse protestar mot lokalsjukehusa og det som skjedde med dei då. Det var derfor vi fekk inn den setninga om at ingen lokalsjukehus skal leggjast ned. Slik eg ser på det som står i denne planen i dag, er det ein minimumsdefinisjon. Det er ikkje den gylne regelen, men den absolutte minimumsdefinisjonen, og det er på grunn av at det faktisk er ein del sjukehus i dag som har f.eks. akuttfunksjon med avgrensa akuttberedskap, men som ikkje har kirurgi. Derfor er det naturleg – det har eg vore oppteken av, og det har vi vore opptekne av – at når vi snakkar om akuttfunksjonen på eit sjukehus, har vi meint at då må det vera anestesiberedskap til stades for at det skal vera eit fagleg godt nok tilbod.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
Eg har eit spørsmål som gjeld folkehelselova. Eg ser det er ein merknad i innstillinga frå komiteen, der Kristeleg Folkeparti er saman med Framstegspartiet og Høgre om å «understreke at folkehelsearbeidets politiske virkemidler er, og må være, begrenset av en del sentrale prinsipper om hva som er politikkens legitime domene. Disse medlemmer mener det er viktig å presisere at individers rett til å ta frie valg og plikt og rett til å kunne ta ansvar for eget liv, gjør at folkehelsemessig gevinst ikke alene og i seg selv kan legitimere et politisk tiltak.» Spørsmålet mitt er: Kva er det Kristeleg Folkeparti tenkjer på? Eg må spørja når det gjeld alkoholpolitikken: Er det slik at «folkehelsemessig gevinst ikke alene og i seg selv kan legitimere et politisk tiltak» når det gjeld alkoholpolitikk og den linja regjeringspartia står for i den saka, f.eks.?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
I dag har vi til behandling eit representantforslag om tiltak for å styrkja kapasiteten og kvaliteten i den kommunale jordmortenesta. Eg er saksordførar for den saka, og eg beklagar at eg ikkje følte at eg hadde tid til å koma inn på denne i mitt første femminuttsinnlegg. Det betyr ikkje at saka ikkje er viktig, tvert imot er det heilt sentrale utfordringar som representantforslaget tek opp, og det er eit saksområde som eg sjølv er veldig oppteken av. Eg vil understreka at Stortinget tidlegare har vore – og er framleis – heilt samstemte på at jordmortenesta skal styrkjast med omsyn til både kapasitet og kvalitet. Helsedirektoratet har òg på oppdrag av Helse- og omsorgsdepartementet greidd ut forslag til ulike tiltak for å styrkja jordmortenesta. Eg vil òg visa til statsrådens brev av 4. mai til komiteen, der det er gjort greie for regjeringa sitt pågåande arbeid for å styrkja jordmortenesta. Heile komiteen har slutta seg til statsrådens avgjerd om å gjennomgå takstsystemet for jordmødrer og vurdera dette ut frå formålet, og eventuelt i samanheng med tilsvarande system for andre yrkesgrupper. Faktum er at dagens takstsystem kan verka avgrensande på jordmødrenes yrkesgjennomføring, og kan verka mot si hensikt som økonomisk incitament. Komiteen har òg tverrpolitisk trekt fram at tilbod som gir grupperettleiing og livsstilsrettleiing tidleg i graviditeten, er viktig førebyggjande tiltak som må utviklast. Komiteen peikar òg på at samarbeidet mellom fastlege og jordmødrer i kommunane må styrkjast, at det er viktig at utdanningskapasiteten for jordmødrer blir vurdert, og ser det som positivt at statsråden forsikrar om at ho vil følgja nøye med på utviklinga. Mange jordmødrer jobbar i dag i små deltidsstillingar, og nyutdanna jordmødrer slit med å få arbeid. Dette er uakseptabelt. Derfor er det positivt at Helse- og omsorgsdepartementet i år har stilt krav til dei regionale helseføretaka om å sørgja for at dei som hovudregel brukar faste stillingar og avgrensar bruken av mellombelse stillingar til eit minimum. Også i kommunane har KS gjennom kvalitetsavtalen forplikta seg til å leggja forholda til rette for å redusera ufordelaktig bruk av deltidsstillingar. I ny kommunal helse- og omsorgslov er det føreslege ei lovendring om profesjonsnøytralitet. Opposisjonen meiner at dette fører til at jordmødrer ikkje blir tilsette, og vil bøta på dette med å lovfesta retten til jordmorteneste. Regjeringspartia meiner at jordmortenesta skal kunna byggjast opp med andre verkemiddel. Det viktigaste er at lovvedtakets krav om fagleg forsvarlegheit i tenesta legg føringar på kommunane og set krav om at tenesta blir bemanna med kvalifisert personell. I tillegg vil ei forskrift kunna setja krav til innhald i tenesta, herunder føresegner om kompetansekrav for dei ulike typar tenester. Heilt til slutt om følgjetenesta. Vi er like opptekne av at ho skal fungera betre enn i dag som representanten Sonja Sjøli og Høgre er. Det er dei regionale helseføretaka som har ansvaret, og vi må få på plass avtalar om korleis ordninga skal praktiserast. Det har vi òg merknadar om – og helseministeren skal følgja opp dette nøye.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2011-06-14:
I debatten har fleire teke opp at Samhandlingsreforma blir hasteinnført. Eg ønskjer å presisera at det ikkje stemmer. Det vi planlegg for, finst det mange gode erfaringar med allereie. I mange år har vi eigentleg hatt pilotprosjekt. Det er nettopp desse eksempla som legg grunnlaget for dei endringane som skal skje på sikt, i samband med Samhandlingsreforma. Samanlikninga med fastlegereforma meiner eg heller ikkje er heilt reell. Dette galdt ei yrkesgruppe, ikkje ei heil helseteneste. Samhandlingsreforma blir gradvis innført, slik saka ligg i dag. For eksempel er det krav om at hjelp straks skal bli innført i løpet av ein treårsperiode, dvs. at vi skal hauste erfaringar undervegs. Kommunal medfinansiering er òg betydeleg avgrensa i forhold til det som opphavleg låg i planen, og først seinare skal denne eventuelt utvidast til andre medisinske område. Opposisjonen hevdar at kommunal medfinansiering av medisinsk innlegging er aldersdiskriminering. Eg vil ta avstand frå ein sånn påstand. Eg vil på ein måte retta det tilbake igjen til at det er å spela på folk sin redsel for ikkje å få best mogleg behandling når ein treng det. For kva er er det verste som kan skje dersom innleggingspraksisen ikkje blir endra? Kva er det verste som kan skje for kommunen? Jo, det er jo at innleggingsfrekvensen blir den same. Det betyr at kommunen ikkje sparer pengar. Men ei ekstra økonomisk belasting skal det jo ikkje bli. Poenget er nettopp det som representanten Are Helseth tok opp i eit tidlegare innlegg: Det er ikkje rådmennene som legg inn på sjukehus. Det er det legane som framleis skal gjera, og då er det faglege vurderingar som skal leggjast til grunn. I dag er det sånn at legar ikkje har eit kommunalt tilbod å leggja inn i. Det er det vi skal oppretta, og det skal vera kjende problemstillingar, kjende behandlingsrutinar og ikkje berre uerfarte tilstandar. Vi har særleg gode erfaringar med kommunale tilbod òg i dag, der pasientar kan koma etter innlegging, f.eks. ved Søbstad sykehjem i Trondheim, som har fantastiske resultat, og der vi ser raskare rehabilitering. Endåtil har det vist seg at det blir færre dødsfall når pasientane får eit sånt tilbod etter ei innlegging. På Stjørdal lokalmedisinske senter, som vi var på besøk hos, fortalte dei at pasientar prøvde å bestilla plass på det senteret etter at dei hadde vore innlagde i sjukehus, fordi det hadde så godt ry på seg. Heilt til slutt: Det er jo ikkje sånn at eldre pasientar har godt av å bli innlagde på sjukehus. Det er ei stor feiloppfatning. Eldre pasientar har veldig godt av å bli behandla mest mogleg i nærleiken av der dei bur.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
SV har i årevis snakket om å redusere økonomiske forskjeller, og i seks år har de sammen med regjeringen forsøkt å få dette til. Det har vært mislykket. Antall fattige er ikke blitt redusert i det hele tatt. I forbindelse med denne folkehelseloven gjentas det gjentatte ganger at man skal utjevne disse økonomiske forskjellene, men det ligger ingen forslag til hvordan det skal gjøres. Er det slik at SVs oppskrift fortsatt er å skattlegge de aller rikeste og holde de fattigste like fattige, eller er det slik at SV har gitt opp?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Hvordan skal dere redusere de økonomiske forskjellene?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-14:
«Ansiktsløse byråkrater» er et begrep som representanten Høie stadig bruker for å beskrive styremedlemmene i de regionale helseforetakene. En av de antatt ansiktsløse må da være Høies egen partifelle som sitter i styret i Helse Nord, fylkesordføreren i Troms, Terje Olsen – for øvrig et svært så synlig og respektert menneske i sitt heimfylke. Høyre sier i sine merknader at de vil ha vekk de regionale helseforetakene, men det står ikke noe om hva de vil ha i stedet. Men partiet tar til orde for en brei utrulling av kommersielle tilbud i helsevesenet gjennom private aktører, som ifølge Høyres nye helsestrategi kan etablere seg der de vil, og innenfor det feltet de ønsker, for så å sende regninga for pasientbehandling til fellesskapet – uten at de trenger å avtale med det offentlige, som tilfellet er i dag. Ser ikke representanten Høie at det innebærer at ansiktsløse kapitaleiere med adresse Skatteparadis kan komme til å få en hittil uerfart innflytelse over ressursbruken i norsk helsevesen?