Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-01:
Det er to viktige saker vi diskuterer i dag, både hver for seg og til en viss grad i sammenheng: arbeidstid og varsling. Regjeringen vil gjøre det lettere å jobbe mellom kl. 21.00 og kl. 23.00 om kvelden. Altså handler dette forslaget om å legge til rette for at arbeidstakere som ikke har arbeid som må utføres sent på kvelden, likevel skal jobbe da. Dette er å skyve på rammene for arbeidsdagen og legge til rette for flytende grenser. Det legges opp til et mye mer flytende forhold mellom arbeid og fritid, og det legges opp til at en større grad av avtaler skal gjøres mellom arbeidsgiver og arbeidstaker, altså den enkelte, uten at brysomme tillitsvalgte skal tas med i prosessen. Det viser at regjeringen ikke tar inn over seg de reelle maktforholdene i arbeidslivet og hvilke utslag de får for hver enkelt. Men det er kanskje ikke så overraskende når vi ser en politikk der maktforholdene systematisk forskyves i arbeidsgivers favør. Det er kanskje ikke overraskende at regjeringen ikke lytter til advarslene fra fagbevegelsen, for dagens regjering er ikke for vanlige arbeidsfolk. Men at regjeringen ikke lytter til advarslene som kommer fra Arbeidstilsynet, det synes jeg er alvorlig. Arbeidstilsynet advarer mot at grensene mellom arbeidsliv og privatliv viskes vekk. De peker på at det er negative helsemessige konsekvenser ved at arbeidstid forskyves eller forlenges. Det er friheten flertallet framhever – friheten til å jobbe når du vil, og hvor du vil. Høyresiden sier at frihet er å gi opp fritid og stille en større andel av sin tid til disposisjon for arbeidsgiver. Også de som har jobben i lommen, trenger et vern. Også de trenger noen terskler, noen grenser, og de trenger skjerming. For veldig mange vil oppleve en forventning om å ta initiativ til å gjøre ferdig det man ikke rakk, om man opplever at det er en forventning til at man gjør det. Kan hende blir flere oppgaver løst. Kan hende blir sjefen fornøyd. Men det kan også hende at man ikke varer så lenge, fordi man legger seg til vaner som går på helsen løs, eller man jobber seg ut av familiesituasjonen sin. Det er nå engang slik at det er vanskelig å være fullt til stede flere plasser samtidig. Hvor familievennlig dette er, kan absolutt diskuteres. Jeg vil minne om da vi i komiteen satt og lyttet til høringen, da vi diskuterte de første endringene i arbeidsmiljøloven. Det ble poengtert at her er det fullt mulig å gjøre avtaler, og det finnes rom for å jobbe kl. 21.00 om kvelden når det er mulig, men da må vi sørge for at det gjøres på en måte som ikke legger press på den enkelte. Den friheten som høyresiden legger opp til her, den gjør det. Det er gledelig at vernet av varslere styrkes, men også her er det viktig å huske på maktforholdene i arbeidslivet. Derfor er det viktig at utsendte arbeidstakere også omfattes av varslingsreglene i arbeidslivet, og jeg skulle ønske at vi hadde flertallet med oss der. Det er også viktig at vi har et lovverk som omfatter flest mulig. Derfor vil SV at arbeidsgivere skal være forpliktet til å utarbeide rutiner for varsling. I Norge er det veldig mange små og mellomstore bedrifter. I og med at vårt forslag om at det skal være en plikt som påligger arbeidsgiver, ikke får flertall, vil vi subsidiært støtte at det skal gjøres i tilfeller der man har minst fem arbeidstakere, for å sikre at i hvert fall så mange som mulig kommer inn under det viktige vernet.