Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-11:
Til forrige taler, Lars Myraune, vil jeg bare si én ting. Han etterlyser forsvarsdebatter og sier at det ikke er så mange av dem. Vel, vi diskuterer til stadighet konflikten i Afghanistan, som på mange måter kan sies å være en konflikt der NATOs engasjement ikke ville vært hvis det ikke nettopp var for endringene i NATOs strategiske konsept for elleve år siden, som åpnet nettopp for en større grad av «out of area»-operasjoner, og som også la til grunn en av de tingene som SV har vært veldig kritisk til når det gjelder NATO-samarbeidet, nemlig muligheten for å gå inn uten FN-mandat. En av de andre tingene som vi har vært opptatt av, er NATOs førsteslagsstrategi og motstanden mot førsteslagsstrategien, som på mange måter var en av årsakene til at SV i sin tid ble stiftet. Nå har vi en regjering – og vi er flere representanter – som snakker nettopp om behovet for å endre NATOs førsteslagsstrategi. Vi diskuterer hvordan NATO kan gå tilbake til kjerneoppgavene i større grad enn tidligere. Jeg synes dette er en veldig positiv utvikling. Vi har en regjeringserklæring som slår fast at vi ikke skal gripe inn internasjonalt uten FN-operasjoner. Til Hans Olav Syversen, som var så kritisk her med hensyn til at dette blir en mindre bråkete debatt, vil jeg si at jeg er veldig fornøyd med at vi har en utvikling som går i en slik retning. Men det som er hovedpoenget i innlegget mitt, er at jeg satt og så på direkten Obamas – den gangen presidentkandidat – tale der han sto i Berlin foran titusener, om ikke hundretusener, av mennesker og sa at han ønsket å arbeide for en atomvåpenfri verden. Jeg tenkte: Hjelpe meg, hvis denne mannen får makten, finnes det håp for framtiden. Jeg mener at det rommet som finnes nå, det rommet som er skapt på bakgrunn av at man har en president som har en helt annen innstilling til atomvåpenspørsmålet enn det George Bush hadde – som etter min oppfatning underminerte en del av Ikke-spredningsavtalen gjennom en del av de disposisjonene de gjorde, som satte i gang en opprustning av et atomvåpenskjold som bare skapte provokasjoner og i tillegg bidro til å støtte atomvåpenindustrien i USA, med bl.a. fokus på å lage mindre atomvåpen som kunne brukes til bl.a. sprengning av bunkere – gir oss en helt annen mulighet til å klare å ta skritt i retning av en atomvåpenfri verden. Jeg mener at der har vi som storting, som backing og lagspillere for Regjeringen i disse spørsmålene, en sentral rolle å spille. Hvorfor henger NATOs strategiske konsept sammen med målsettingen om en atomvåpenfri verden og Ikkespredningsavtalen, som det skal være tilsynskonferanse om i mai? Det er fordi den rollen som NATO kan spille for å ta skritt i riktig retning, vil være avgjørende. Den gangen Ikke-spredningsavtalen ble undertegnet, var jo det nettopp en avtale der alle landene forpliktet seg til å sørge for at de landene som ikke hadde atomvåpen, heller ikke skulle få det i framtiden. Mot-dealen fra atomvåpenmaktene var nettopp at de skulle arbeide i retning av en atomvåpenfri verden, for nedrustning og for en atomvåpenfri verden. Da er det ekstremt viktig at NATO som atomvåpenmakt, NATO som en allianse som har atomvåpen som en del av sin strategi, foretar konkrete grep, tar konkrete skritt og foretar konkrete endringer for å sørge for å gå i riktig retning. Vi har tre ting som vi mener er konkrete og viktige. Det ene er at man er nødt til å fjerne muligheten for NATO til å bruke atomvåpen først. For meg er det, dypest sett, et moralsk spørsmål. Hvis det er slik at et land, en nasjon eller en allianse er villig til å bruke atomvåpen først, tar de i realiteten ansvaret for utryddelsen av den menneskelige sivilisasjon slik den er. Derfor mener jeg at det er galt. I tillegg vil det være viktig å fjerne den muligheten for en selv og innføre en selvpålagt restriksjon for å sørge for at andre land i verden som nå strever etter å få atomvåpen, skjønner at atomvåpen ikke er et reelt våpen som kan bli brukt i krig, men et våpen som er utelukkende politisk. Det andre er at vi må fjerne utplassering av amerikanske våpen i Europa. Jeg vil kort bare si hvorfor det er viktig. Det er viktig fordi i USA, der debatten går, tenker de hele tiden på å si at de europeiske allierte ønsker disse våpnene. Vi må derfor, som europeiske land, si at det ønsker vi ikke. Det tredje: Her slutter jeg bare med å si at vi må forsterke den målsettingen som vi har.