trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Petter Rasmussen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg takker statsråden for svaret, som viser at Regjeringen er godt i gang med dette viktige arbeidet. Etter at jeg stilte spørsmålet, har vi også fått i hendene den handlingsplanen som statsrådens departement har ansvar for. Det som egentlig er hovedårsaken til at jeg stilte spørsmålet, er det en opplever på lokalplan. Når kommuner som har ligget langt framme, prøver å få til samarbeid mellom statlige etater og egne kommunale etater, det kan være likningsetat, det kan være post, det kan være lensmann, det kan være arbeidsmarkedsetaten eller trygdeetaten, er det at de praktiske vanskelighetene dukker opp. Da har en inntrykk av at en del statlige etater sitter bak vanntette skott. Det er, som også statsråden sa, brukernes behov som er viktig i forhold til åpningstid osv. Så mitt egentlige hovedanliggende med å stille dette spørsmålet er: Hva vil skje lokalt for å få dette til? Det er greit nok at en har sentrale føringer, men det er til sjuende og sist når den enkelte ordfører, det enkelte formannskap, skal få gjennomført tingene, at kravene blir stilt.
Jan Petter Rasmussen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg føler at man er på rett vei når det gjelder å få ting til i praksis ute i kommunene. Det er klart at med det opplegget som en nå har, er det ikke hvem som har ansvaret, den enkelte bruker tenker på. Han tenker på hvor han får tjenesten, og da både i forhold til åpningstider og ting som må gjøres. Jeg var selv med i arbeidet med dette i Kommunaldepartementet for fire år siden, da vi la fram den forrige distrikts- og regionalmeldingen. Allerede da var servicekontorene nevnt. Nå foreligger det en ny melding om det samme temaet. Til tross for at det er fire år siden, burde en del ting kanskje vært lettere å få til allerede, men jeg registrerer det som skjer nå. Jeg registrerer at Regjeringen er på rett vei, og da må man rett og slett bare ha et felles utgangspunkt og et felles håp om at en skal få til også dette i praksis.
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg vil stille følgende spørsmål til arbeids- og administrasjonsministeren: «Papir basert på retur av drikkekartonger er i dag et hovedprodukt fra Hurum Fabrikker AS. Skal man lykkes i materialgjenvinning av avfall, må innsamling, produksjon av nye produkter og salg av disse sees som en helhet. Staten har sitt prosjekt Grønn Stat knyttet til denne utfordring. Hva er i denne sammenheng status på statens innkjøpsrutiner knyttet til returbaserte papirprodukter?»
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg vil takke statsråden for et betryggende svar. De rutiner som nå etableres, virker veldig betryggende. Det som er en utfordring knyttet til dette, som vi registrerer bl.a. i mitt distrikt, er at når bedrifter bygger opp kompetanse knyttet til å produsere eksempelvis papir av en ønsket kvalitet, er man naturligvis i en vanlig forretningsmessig situasjon avhengig av at man får et salgsvolum som gjør at bedriften ikke går konkurs før man er på plass med gode innkjøpsrutiner i eksempelvis statlig sammenheng. Jeg vil spørre statsråden om man også i en slik sammenheng har en viss kontakt med bedrifter som kan levere tilfredsstillende produkter, slik at det er et samspill mellom slike bedrifters behov for å få solgt produkter – naturligvis av tilfredsstillende kvalitet – i et perspektiv som også er tilpasset inneværende år. Det som er situasjonen her, er jo at man i løpet av 2001 tar sikte på å opparbeide en policy. Jeg vil tro at det også er strategier knyttet til at det allerede er innkjøpsordninger på plass.
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Det er ingen flere spørsmål fra meg, det var meget betryggende det som statsråden her sier.
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2001-04-25:
«Under behandlingen av kraftverksbeskatningen ble det særlig fokusert på kommunekryssende anlegg når det gjelder beskatning. Ifølge ordføreren i Hjelmeland mister kommunen 5 mill. kroner i skatt fordi regelverket avskjærer Hjelmeland som magasinkommune eiendomsskatt på kraftutbyggingen. Statsråden lovet å følge opp denne saken, men hittil har intet skjedd. Når kan de berørte kommunene forvente en avklaring?»
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2001-04-25:
Eg takkar for svaret, som gjev opningar for å imøtekomma intensjonen i spørsmålet. Det ligg vel på to nivå – regelendringar og eventuelt kompensasjonar for eit plutseleg bortfall av forventa inntekter. Hjelmeland kommune kom i ein vanskeleg situasjon på grunn av at det var umogleg å ta omsyn til bortfallet av inntekter, som etter det som er opplyst til meg og departementet tidlegare, var på 5 mill. kr. Det ville f.eks. for Oslo ha tilsvara ca. 1 milliard kr, så beløpet er stort for ein liten kommune. Det er ikkje budsjettert med eit slikt bortfall. Derfor var det positivt då finansministeren under debatten i Odelstinget 14. desember sa at «jeg vil gå nøye inn i og vurdere utslagene også for enkeltkommuner, og så vil jeg foreta en oppsummering og vurdere om det er grunnlag for å legge fram for Stortinget en vurdering av slike utslag. La meg få lov til å be om tid til å komme tilbake igjen». Eg vil gjerne oppfordra statsråden til raskt å koma med ein kompensasjon for dei 5–10 kommunane dette gjeld, slik at dei ikkje skal koma i ein vanskeleg budsjettsituasjon på grunn av ei regelendring som rammar relativt blindt.
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2001-04-25:
Eg innrømmer at det er forskjellige fasettar i angrepet på denne situasjonen, men kommunen opplever det som ei sak, bortfall av inntekter. Det er fleire løysingsmoglegheiter, slik eg sa i mitt første tilleggsspørsmål. Eg konstaterer at statsråden er relativt positiv til å gå inn i ei slik vurdering, og eg vil då konkret stilla eit nytt spørsmål: Kan det vera ei moglegheit for at statsråden i samband med framlegginga av revidert nasjonalbudsjett vil ta ei vurdering og eventuelt vurdera ein kompensasjon for desse 5–10 kommunane som kjem noko skeivt ut, og som er i ein prekær situasjon og har forventingar til statsråden sin gjennomgang?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg er kjent med den problemstilling representanten refererer til. Hjelmeland kommune hevder at dersom kommunefordelingen av eindomsskattegrunnlaget for kraftanlegg hadde blitt basert på fordelingsreglene i skatteloven § 18-7, ville kommunen fått høyere eiendomsskatteinntekter av kraftanlegg i skatteåret 2001 enn hva de vedtatte kommunefordelingsregler leder til. Etter informasjon jeg har fått fra Hjelmeland kommune, dreier det seg etter kommunens syn om en forskjell i skatteinntekter på ca. 3,5 mill. kr. De vedtatte regler for forenkling av eiendomsskattegrunnlaget for kommunekryssende kraftanlegg ble basert på departementets forslag i Ot.prp. nr. 1 for 2000-2001. Ved fremleggelsen av forslaget ble flere alternative fordelingsmodeller vurdert, herunder en mulig fordeling etter den modell som benyttes som grunnlag for fordeling av hhv. formues-, inntekts- og naturressursskatt mellom kommuner med kommunekryssende anlegg. I proposisjonen ble det bl.a. lagt til grunn at disse fordelingsreglene ikke har den nødvendige forankring i de verdier som er beskatningsobjekt etter eiendomsskatteloven § 4. Kommunefordeling basert på reglene i skatteloven § 18-7 for eiendomsskatteformål ville således forutsette og innebære en endring av eiendomsskattelovens objektbegrep. Videre ble det lagt til grunn at fordeling etter skatteloven § 18-7 også ville lede til omfordelingsvirkninger mellom kommunene i forhold til tidligere system. I Ot.prp. nr. 1 ble det imidlertid uttalt at det tas sikte på en revurdering av eiendomsskattens omfang generelt og av kommunefordelingsreglene for kraftanlegg spesielt i forbindelse med den forestående generelle revisjon av eiendomsskatteloven som oppfølging av NOU 1996: 20, Ny lov om eiendomsskatt. I samarbeid med Skattedirektoratet er det for øvrig nylig igangsatt et større oppfølgingsarbeid i forhold til effektene av ikraftsettelsen av eiendomsskatteloven § 8 for kraftanlegg. Blant annet skal det innhentes opplysninger om endring av eiendomsskatteinntektene mv. fra alle kommuner som har mottatt fastsatte eiendomsskattegrunnlag på kraftanlegg for skatteåret 2001. I denne forbindelse er Skattedirektoratet også i ferd med å foreta en sentral og samlet registrering av gjeldende kommunefordelingsnøkler fastsatt etter skatteloven § 18-7. Innhenting av dette materialet vil bl.a. danne grunnlag for en vurdering av effektene av en mulig overgang til bruk av skatteloven § 18-7 som fordelingsregel. Ovennevnte materiale forventes først å foreligge i løpet av sommeren. Jeg vil først kunne foreta en vurdering av spørsmålet om eventuell omlegging av kommunefordelingsreglene av eiendomsskattegrunnlaget for kraftanlegg når nevnte informasjon er innhentet og materialet er vurdert i departementet. Tilsvarende vil jeg først da kunne vurdere om det er grunnlag for eventuelt å forsere mulige forslag om omlegging av kommunefordelingsreglene for kraftanlegg i forhold til den forestående generelle revisjon av eiendomsskatteloven. Også andre muligheter enn fordeling etter skatteloven § 18-7 vil bli vurdert i denne sammenheng.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Representantens tilleggsspørsmål bekrefter noe som jeg var noe usikker på, og det er at man i spørsmålet har blandet sammen to forskjellige ting. Det man i spørsmålet konkret spør om, er nye kommunefordelingsregler for kommunekryssende kraftanlegg, noe jeg også svarte på, mens henvisningen til beløp kan tyde på at man tenker på utslagene av endringene ved innføring av eiendomsskatteloven § 8 fra inneværende år. Der er det riktig at jeg har uttalt i Odelstinget det som representanten viser til, men det er altså et annet spørsmål enn det jeg konkret svarte på. Når det gjelder spørsmålet om utslag for enkeltkommuner, som representanten viste til i sitt tilleggsspørsmål, og som deler av spørsmålet også kunne vise til, har jeg sagt at det vil vi følge nøye. Det gjør vi. Som jeg også viste til i mitt svar, vil vi foreta en gjennomgang av virkningene i alle kommuner. Det vil vi ha klart i løpet av sommeren, men jeg tar sikte på at vi allerede i tilknytning til revidert nasjonalbudsjett kan gi noen vurderinger i tilknytning til det materialet som vi så langt har klart å få innhentet. Jeg håper at jeg har gitt tilfredsstillende svar på begge mulige tolkninger av spørsmålene.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg må igjen komme tilbake til de to elementene i spørsmålet. Når det gjelder § 18-7, som det konkret ble spurt om i spørsmålet, er det en større sak som ikke er knyttet direkte til de dagsaktuelle fordelingsspørmålene. Det får vi komme tilbake til, slik jeg redegjorde for i mitt første svar. Når det gjelder spørsmålet om utslagene for enkeltkommunene av innføring av eiendomsskatteloven § 8, tar jeg sikte på å komme tilbake til det i revidert nasjonalbudsjett, slik representanten ber om. Samtidig ber jeg om forståelse for at en samlet oversikt over virkningene for alle kommuner vil vi først ha i løpet av sommeren når vi får inn alt det materialet vi har bedt om tilbakespill på. Men jeg tar sikte på at vi vil komme tilbake med en gjennomgang og drøfting i revidert budsjett, som jeg antar vil være tilfredsstillende i forhold til det behov representanten her peker på.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
I Innst. S. nr. 4 for 2000-2001 gav finanskomiteens flertall uttrykk for at de ville avvente departementets vurdering når det gjaldt spørsmålet om økt valgfrihet med hensyn til bostedsregistrering av studenter. Samtidig bad komiteen om at saken kom til Stortinget i egnet form i løpet av høsten, slik også representanten refererer til. Dessverre har det ikke latt seg gjøre å komme tilbake til Stortinget med denne saken i fjor høst. Departementet vil legge fram forslag til løsning i revidert nasjonalbudsjett.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
La meg først vise til at dette er en sak som i prinsippet kunne vært avgjort av departementet innenfor forskrift. Jeg har imidlertid på bakgrunn av den interesse Stortinget har hatt for saken, lagt til grunn at det vil være rimelig å gi Stortinget en orientering, slik at Stortinget kunne ha anledning til å gi uttrykk for synspunkter før departementet treffer sin endelige beslutning. Men jeg tar altså sikte på at det skal vi legge fram for Stortinget i revidert nasjonalbudsjett, og da vil den videre framdrift av saken naturlig nok også avhenge av Stortingets behandling av den. Jeg tar med meg de synspunktene som representanten her har. Og så vil jeg vise til at vi kommer tilbake til innholdet i det reviderte budsjettet, som legges fram 11. mai, og jeg forutsetter at Stortingets behandling blir i slutten av juni. Jeg skal gå igjennom den praktiske oppfølgingen av det. Her er det også spørsmål om tempo i oppfølgingen etter at Stortingets behandling er ferdig.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg vil basere min vurdering på det som ble diskutert i Stortinget, og legger i utgangspunktet til grunn at manntallsføring og bostedsregistrering vil være det samme.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Foretaket Lothe Bygg AS har fått godkjenning for det prosjekteringsområde representanten Bent Høie tar opp i sitt spørsmål. Her gjelder spørsmålet om daglig leder også skal ha godkjenning for dette konkrete fagområdet. Departementet har nylig foreslått regelendringer som er ment å tydeliggjøre at sentral godkjenning er en foretaksgodkjenning og ikke en godkjenning av enkeltpersoner. Konkret går endringene ut på at det er den faglige ledelsens samlede kompetanse som skal vurderes, og ikke de faglige lederne enkeltvis, slik som i dag. Det må antas at denne endringen vil resultere i færre klagesaker. Ettersom den delen av vedtaket som vedrører daglig leder, er påklaget og skal behandles i klagenemnda for den sentrale godkjenningsordningen, ønsker jeg ikke å kommentere denne saken spesielt, men nøye meg med å komme med noen generelle betraktninger. Reglene i godkjenningsforskriften er utformet slik at det skal være mulig å legge vekt på lang praksis hos faglig leder. Det vanlige er at redusert utdanning kan kompenseres gjennom praksis av lengre varighet. Ved særskilt lang praksis bør man kunne vurdere om kravet til utdanning kan frafalles. Man skal imidlertid være klar over at for godkjenning av ansvarlig foretak for arbeider som berører næringsbygg der konsekvensene av mangler er alvorlige eller oppgavene er vanskelige, er hovedregelen at faglig leder skal kunne vise til utdanning på nivå med ingeniørhøyskole og i tillegg fem til seks års relevant praksis. For slike byggverk er det viktig at foretakets faglige ledelse har et minimum av utdanning for å sikre en betryggende byggeprosess og et sluttresultat i tråd med de myndighetskrav som gjelder. Hvorvidt forholdene i dette tilfellet tilsier at godkjenning bør gis, er det nå klagenemnda som skal ta stilling til etter en konkret faglig vurdering.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Nå er det slik som jeg sa i mitt første svar, at når det gjelder næringsbygg der konsekvensene av mangler er alvorlige og oppgavene er vanskelige, er hovedregelen at faglig leder skal kunne vise til utdanning på nivå med ingeniørhøyskole og i tillegg fem eller seks års relevant praksis. Man har sett det slik at på slike byggverk er det viktig at foretakets faglige ledelse har et minimum av utdanning for å sikre en betryggende byggeprosess og et sluttresultat i tråd med de myndighetskrav som gjelder. Som sagt: Hvorvidt forholdene i dette tilfellet tilsier at godkjenning bør gis, er det nå klagenemnda som skal ta stilling til. Jeg ber om forståelse for at man da bør overlate til klagenemnda å foreta denne vurderingen før jeg går inn i denne konkrete saken.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
I det første svaret gav jeg en presisering i forhold til den kompetansen som samlet skal være til stede i den enkelte bedrift, og ikke løsrevet for hver enkelt faglig ansvarlig. Jeg sa også at det vanlige er at redusert utdanning kan kompenseres gjennom praksis av lengre varighet, og at man ved særlig lang praksis bør kunne vurdere om kravet til utdanning kan frafalles. Det ligger i bunnen. Det er for så vidt svar på representantens hovedspørsmål. Men så er det slik at man i forhold til særlig kompliserte bygg og bygg der konsekvensene av mangler er alvorlige, eller der oppgavene er vanskelige, stiller noe strengere krav enn i forhold til bygg av enklere karakter. Det ber jeg om forståelse for, og jeg ber også om forståelse for at det er hensynet til at man ivaretar sikkerheten, og at man ivaretar myndighetskravene, som her må være grunnleggende. Men det er altså gitt en betydelig fleksibilitet generelt i forhold til muligheten for redusert krav om utdanning ved lang praksis. Men, som sagt, dette blir noe strengere praktisert der konsekvensene av feil vil være særlig store. Når det gjelder denne konkrete saken, viser jeg igjen til at den er til behandling.
Erna Solberg (Høyre), 2001-04-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til finansministeren: «Sak om endring av bostedsregistrering i Folkeregisteret for studenter ble i høst lovet fremlagt fra Finansdepartementet før jul. Det er ennå ikke fremlagt sak for Stortinget om dette. Hvorfor tar det så lang tid, og når kan man forvente endringsforslag?»
Erna Solberg (Høyre), 2001-04-25:
Da vil jeg få lov til å stille følgende tilleggsspørsmål: Er det slik at når man legger frem forslag i revidert nasjonalbudsjett, vil det medføre at man kan iverksette endret bostedsregistrering slik at man får mulighet til å påvirke manntallsføringen før valget? Et av de viktige poengene var jo nettopp å få gjort dette slik at det også kunne påvirke manntallsføringen for det kommende valget. Derfor var det behov for å få det i høst, slik at studenter f.eks. kunne velge å delta med stemmegivning i stortingsvalget i det fylket som de nå faktisk er bostedsregistrert i.
Erna Solberg (Høyre), 2001-04-25:
Med denne tidsrammen vil det ikke være mulig å påvirke manntallsregistreringen for inneværende år, ut fra at manntallet nå føres på et tidligere tidspunkt enn det det ble gjort før endringene i valgloven for et par år tilbake. Jeg har et tilleggsspørsmål som går på innholdet. Det ble skapt forvirring da Valglovutvalget på en måte presenterte et helt nytt prinsipp, nemlig å skille manntallsføring fra bostedsregistrering. Er dette et spørsmål som statsråden har vurdert, eller vil dette skje helt uavhengig og basert på de prinsipper som faktisk var diskutert av Stortinget før jul?
Bent Høie (Høyre), 2001-04-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til ministeren: «Daglig leder i Lothe Bygg AS i Sandnes har 34 år bak seg i byggebransjen. Statens bygningstekniske etat har nylig gitt han avslag på søknad om sentral godkjenning som totalleverandør av næringsbygg «på grunn av utilstrekkelig relevant praksis til kompensasjon for manglende utdanning». Han har i løpet av de siste 13 årene hatt totalansvaret for bygningsareal på 107 000 kvadratmeter. Hvilken erfaring mener statsråden skal til i denne type saker for å kompensere for manglende utdanning?»
Bent Høie (Høyre), 2001-04-25:
Jeg kan for så vidt også ta en mer generell tilnærming, for hvis dette avslaget er riktig begrunnet, er det faktisk slik at en i denne type vurderinger lar teoretisk utdannelse vekte 90 pst., mens denne personens 30 års erfaring pluss 13 år som leder av denne bedriften vekter 10 pst. Er denne generelle vektingen i samsvar med Regjeringens syn på realkompetansens betydning ved denne type godkjenninger?
Bent Høie (Høyre), 2001-04-25:
Det må vel i hvert fall være mulig å få et svar på hvordan Regjeringen vurderer vektleggingen mellom praksis og utdanning i denne type saker. Snakker man om en fordeling på 50/50 eller 60/40 eller, som i dette tilfellet, 90/10? Lothe Bygg AS ligger i et område der det er mange gründere som har etablert denne type bedrifter, som sannsynligvis også kan være i samme situasjon. Vil en ta noe initiativ til å få revidert dette lovverket, slik at mennesker ikke på en måte må oppleve et yrkesforbud i en næring der de har drevet på i nesten en generasjon?
Jon Olav Alstad (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til kulturministeren: «Fjernsynet er en viktig premissleverandør i den politiske debatten, men er lite tilgjengelig for de 600 000 hørselshemmede eller døve i landet. I Norge tekstes eller tolkes få aktualitetsprogrammer, sammenlignet med f.eks. Sverige og Storbritannia. Det har vært arbeidet med teknologiske løsninger ved SINTEF for å gjøre det mer tilgjengelig, men dette er ikke realisert. Hva kan statsråden nå bidra med for å sikre at fjernsynsprogrammer blir mer tilgjengelig for døve og hørselshemmede?»
Jon Olav Alstad (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg takker for svaret. Det er helt klart at det er i forhold til aktualitetsprogrammene at dette vil bli stadig viktigere, og det er helt klart en demokratisk utfordring når 600 000 mennesker i dette landet har til dels store problemer med å følge sendingene, som etter hvert har utviklet seg til å bli meget viktige i den demokratiske og politiske debatten her hjemme, noe som jeg tidligere har nevnt. Det kan være mulig å få til en lovfesting av dette. Jeg er for så vidt fornøyd med at man ikke har lagt SINTEF-prosjektet helt på is, men at det fortsatt gis uttrykk for at det er mulig å få etablert teknologiske løsninger som muliggjør et tekstesystem. Kan statsråden si litt mer om hvordan hun ser for seg at de andre kanalene, ikke bare NRK, men også TV 2 og eventuelle andre, kan bli avkrevd å tekste fjernsynsprogrammene for hørselshemmede og døve?
Jon Olav Alstad (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg er svært godt fornøyd med det statsråden her signaliserer, og jeg vil oppfordre til at man følger dette nøye politisk, og at man sørger for at dette, som er et eksempel på demokratisk «underskudd», blir godt ivaretatt i framtiden gjennom de politiske vedtakene som gjøres.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2001-04-25:
«I fjor var det rekordmange narkotikadødsfall i Rogaland. Den negative utviklingen fortsetter, ikke minst er situasjonen i Nord-Rogaland dramatisk. I en slik situasjon bør det offentlige tilbudet trappes kraftig opp, i stedet kuttes statsstøtten til viktige tiltak. Hvordan kan staten bidra til en offensiv mot narkotikaondet i Rogaland?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2001-04-25:
Jeg vil takke sosialministeren for svaret, som inneholdt mye viktig, og mye som jeg gir min tilslutning til. Behovet for samordning av lokal og sentral innsats understrekes, og fordi tiden er begrenset, konsentrerer jeg meg om det i oppfølgingsspørsmålet. Til tross for økende problemer i Rogaland opplever vi nå en aktuell debatt om kutt i et tilbud i Haugesund, som statsråden er kjent med, et tilbud som en lokalt sier er av stor betydning for de mest belastede narkomane i byen, og Haugesund er en av de byene i landet vårt som har størst problemer. Dette kuttet i statsstøtte kan føre til at tilbudet blir avviklet mindre enn ett år etter at det startet opp. Er statsråden villig til å se på dette på nytt, nettopp i lys av de mulighetene som åpnes når en lokalt og sentralt samvirker på en positiv måte?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2001-04-25:
Når det gjelder det konkrete tilbudet i Haugesund, er det kommet avslag fra departementet på en søknad. Det er nå sendt en ny henvendelse som ligger i departementet. Når Haugesund kommune har gitt sin bevilgning, var det i en slags forståelse av at det var et treårig prøveprosjekt, hvor de ulike aktørene skulle videreføre sitt engasjement. Jeg vil innstendig anmode statsråden om å medvirke til at dette prosjektet kan videreføres. Jeg registrerer at statsråden på en ungdomsfest i Oslo kunne trekke opp en sjekk på 1 mill. kr fra baklommen, og det var helt sikkert fornuftig. Jeg håper at det kan utvises liknende kreativitet for å få på plass et statlig bidrag til prosjektet i Haugesund også i år.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Det prosjektet som ikke har fått de bevilgningene man hadde ønsket seg fra Sosial- og helsedepartementet, har jeg ikke fått noen henvendelse fra ennå, verken fra dem eller fra Haugesund kommune. Jeg er likevel orientert av pressen om dette. Jeg har merket meg at til tross for at dette helt sikkert er et nyttig prosjekt, så har ikke Haugesund kommune økt sitt bidrag til dette i inneværende år. De bevilget 100 000 kr i 2000, og har bevilget 100 000 kr også i år, mens prosjektet søkte departementet om 1 mill. kr. Det har jeg merket meg. Men det jeg har tenkt å gjøre, er å ta kontakt med Haugesund og Stavanger kommuner og Rogaland fylkeskommune, der det offentlige ansvaret ligger, og drøfte med dem hvordan en på best mulig måte kan møte nettopp utfordringene de står overfor, ved at opiatmisbruket nå har tatt en slik form som det nå har gjort, og at vi ser en økning i overdosedødsfall.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg er meget stolt av å ha funnet inndekning for penger til forebygging når det gjelder de nye rusmidlene, ecstacy o.l., og jeg regner med at Venstre også er enig i at vi skal drive med forebygging på det feltet. Når det gjelder helsetiltak og omsorgstiltak i forhold til de aller dårligste misbrukerne, som på en måte er på en helt annen del av skalaen, er jeg veldig opptatt av at dette er et offentlig ansvar – det er et kommunalt ansvar, det er et fylkeskommunalt ansvar, det er et statlig ansvar. Derfor skal jeg gjøre som jeg sa i mitt forrige svar, ta kontakt med kommunene og fylkeskommunen som har ansvar i denne saken, og se på hvorledes vi kan håndtere problemene i Rogaland.
Ole Johs. Brunæs (Høyre), 2001-04-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Regjeringen har i Nasjonal transportplan lagt til grunn en årlig trafikkvekst på veg på 1,3 pst. fra 2002, som er betydelig lavere enn den faktiske trafikkstigningen. Transportbrukerne forventer en betydelig større trafikkvekst enn Regjeringen, hvilket vil innebære at trafikktettheten intensiveres fra dagens nivå. Hvordan vil Regjeringen oppfylle nullvisjonen med et slikt utgangspunkt?» Jeg gjør oppmerksom på at det skal være 1,4 pst. og ikke 1,3 pst., som det står.
Ole Johs. Brunæs (Høyre), 2001-04-25:
Jeg takker statsråden for svaret. Opplysningsrådet for Veitrafikken opplyser at trafikkveksten i september var 1,7 pst., i januar 2,1 pst. og i februar 1,9 pst. i forhold til samme måneder året før. Godstrafikken på vei var på ca. 18 000 millioner tonn/km i 1999. Transportbrukernes Fellesorganisasjons prognose basert på stigningen på 1990-tallet viser at denne vil vokse til 26 000 millioner tonn/km, mot Regjeringens prognose på 20 000 millioner tonn/km, altså en dramatisk økning. Dette viser at Regjeringens trafikkprognoser for vekst er urealistiske. Misforholdet mellom veistandard og trafikkbelastning vil med dette forverres, og da forstår jeg ikke at ikke Regjeringen tar innover seg at den prognosen de arbeider med, er urealistisk.
Ole Johs. Brunæs (Høyre), 2001-04-25:
Jeg kan forsikre statsråden om at vi vil støtte ethvert forsøk og ethvert tiltak som bedrer trafikksikkerheten, men til grunn ligger jo den trafikkmengden som er på veiene. Det er ut fra den ulykkene oppstår. Det er slik det ligger an. I forrige langtidsperiode, 1993-97, var Regjeringens trafikkvekstprognose på 0,8 pst. pr. år i landsgjennomsnitt, men den ble tre ganger så stor. Dette er realitetene. All verdens tiltak kan selvfølgelig være gode, men hvis de planene som ligger til grunn for det man skal gjøre, for den standard veiene skal ha, er helt urealistiske, så har jeg ingen tro på Regjeringens visjoner. Vi skal være med på å oppfylle de visjonene, vi synes de er utmerkede, men da må det materialet vi bygger på, være realistisk, og det håper jeg at statsråden kan være med på.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Visjonen om ingen drepte eller livsvarig skadde ligger til grunn for Regjeringens langsiktige trafikksikkerhetsarbeid innen veisektoren – det står fast. Visjonen er ikke avhengig av nivået på trafikkprognosene. Slik det er redegjort for i Nasjonal transportplan, vil Regjeringen gi arbeidet med trafikksikkerhet høyeste prioritet, og det er redegjort for en rekke aktuelle nye tiltak. Det er imidlertid usikkerhet ved beregningene av omfanget av antall omkomne i trafikken. Det er spesielt knyttet usikkerhet til effekten av tiltak i forbindelse med føreropplæring og prikkbelastning av førerkort – tiltak som ennå ikke har funnet sin endelige form. I tillegg er det ikke beregnet virkninger av eventuell økt politikontroll i perioden. Regjeringen vil nøye følge utviklingen i ulykkestallene og de tiltak som settes inn i planperioden, for å vurdere og holde oversikten over hvorvidt dette fører oss i riktig retning i forhold til den langsiktige visjonen om ingen drepte eller livsvarig skadde i trafikken, og eventuelt vurdere nye tiltak dersom det skulle være nødvendig.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
For det første viser representanten Brunæs til en relativt kort periode. Dessuten er det slik at de trafikkprognosene som er lagt til grunn i Nasjonal transportplan, ikke er noe Regjeringen sitter på bakrommet og koker sammen. Man bruker den beste tilgjengelige ekspertise. Det har vi gjort, og det vil vi fortsatt gjøre. Men representanten Brunæs" spørsmål gikk ikke på realismen i prognosene først og fremst, det gikk på hvorledes vi vil forholde oss til dette sett i forhold til nullvisjonen. Da er det slik at får vi en høyere trafikkvekst enn det vi har lagt til grunn, så forteller det oss at vi ytterligere må skjerpe innsatsen i retning av nullvisjonen, mer kollektivtransport, mer gods på sjø og bane, flere tiltak på atferdsiden, og jeg regner med Høyres støtte til at også atferdsregulerende tiltak blir enda viktigere dersom trafikkveksten viser seg å bli høyere enn det vi har forutsatt.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg gjentar det jeg sa i stad, at dette ikke er noe Regjeringen sitter på bakrommet og koker sammen, vi benytter den tilgjengelige ekspertise, og jeg regner med at også representanten Brunæs og Høyre har sans for at vi nettopp tar utgangspunkt i ekspertisens vurderinger. Så kan også ekspertise ta feil, og da er det viktig at vi kan revidere og revurdere hva vi skal gjøre. Da er bl.a. dette med fysiske tiltak viktig, men også atferdsregulerende tiltak. Jeg merker meg det som representanten Brunæs sa, at vi vil få støtte for alle tiltak som kan bedre trafikksikkerheten. Da må jeg få lov til å si at Dokument nr. 8-forslaget om å gå tilbake til gammel promillegrense, kommer i et litt underlig lys, sett i forhold til at de kortsiktige – men likevel – erfaringene vi sitter på, har vist at det har vært et tiltak som har gitt positiv effekt, nemlig at færre kjører i påvirket tilstand. Det er ett element. Jeg sier ikke at det er det hele, men det er ett element. Og typisk for dette er at det er veldig mange tiltak som må virke sammen, både de fysiske og de atferdsmessige forholdene.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Det er viktig å arbeide for en bedring av den dårlige vannkvaliteten i Vansjø. Vannforsyningen slik den fungerer fra Vansjø Vannverk i dag, er tilfredsstillende på grunn av vannbehandlingen, men det er en fare for at situasjonen utvikler seg i feil retning. De to hovedkildene for tilførsler av næringssalter til Vansjø er spredt avløp og landbruksvirksomhet i tilknytning til vassdragene som drenerer til Vansjø. Det er gjennomført flere tiltak, både innenfor avløpssektoren og landbrukssektoren, for å bedre vannkvaliteten. Fylkesmannen i Østfold har stilt strenge krav til kommunene når det gjelder de store utslippene fra avløp. Fylkesmannen i Oslo og Akershus har satt krav til høygradig rensing ved tettsteder oppstrøms i Akershus fylke. Gjeldende nasjonale avløpskrav er således i stor grad etterkommet. På landbrukssiden er det lagt stor vekt på å målrette virkemidler som overgang til vårpløying, bruk av fangvekster, bygging av fangdammer og bruk av vegetasjonssoner for å redusere næringssaltutslippene fra denne sektoren. Vansjø og tilhørende nedbørsfelt mottar imidlertid også avløpsvann fra eneboliger og hytter som ikke er tilknyttet det kommunale avløpsnettet, og som har varierende kvalitet på sine renseanlegg. Kommunen er forurensningsmyndighet for slike anlegg, som har utslipp fra mindre enn 1 000 personenheter. De berørte kommuner og landbruksmyndighetene, som har ansvaret for vannkvaliteten i Vansjø og de aktuelle virkemidlene, må gjennomføre nødvendige tiltak. Det er mye positiv vilje i lokalsamfunnet for å få dette til. Ikke minst kommer dette til uttrykk gjennom det pågående MORSA-prosjektet, som inkluderer en aktiv satsing både i forhold til landbruket og spredt avløp. Dette er et viktig arbeid, og jeg har derfor avtalt å besøke prosjektet og foreta en befaring før sommerferien.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg er svært interessert i hvordan vi kan få bedret vannkvaliteten i dette området og i enkelte andre områder der det også er behov for det i landet vårt. Jeg ser at veien å gå fortsatt er det arbeidet som kommunene driver, og fortsatt arbeid knyttet til landbrukssektoren, og det er snakk om hvordan de ulike myndighetene kan dra sammen. Jeg er interessert i dette området, bl.a. på bakgrunn av de gode samarbeidsprosjektene som er etablert, og jeg ønsker å se nærmere på dem for å se hvordan man kan få enda bedre effekt ut av de tiltakene som er i gang, og hvordan de kan styrkes. Men jeg tror det er viktig å bygge på det som er i gang fra de ansvarlige som vi vet vil kunne føre til resultater på sikt.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Først og fremst ser jeg at vi veldig mange steder i landet har fått resultater i form av bedret drikkevann nettopp på grunn av de tiltakene som er satt i gang fra landbrukets side, så jeg ser fortsatt at vi har et potensial for å oppnå mer også i forhold til Vansjø. Ellers legger jeg også stor vekt på at vi har kommet et godt stykke videre på landsbasis når det gjelder rensing av fosfor. Vi har noe igjen når det gjelder nitrogen, i forhold til våre internasjonale forpliktelser også på dette området som vi tar dypt alvorlig, men jeg ser i det hele tatt muligheter til at vi skal komme videre i dette arbeidet, med basis i de virkemidlene vi har.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
«Erich Giese» er ett av fire vrak ved Narvik havn som ble grundig undersøkt sommeren 1999 i regi av Statens forurensningstilsyn. De tre andre vrakene som ble undersøkt, var «Neuenfels», «Hermann Kunne» og «Georg Thiele». Alle vrakene er fra krigen. Undersøkelsene viste at de tre sistnevnte ikke inneholder oljemengder av betydning. «Erich Giese» inneholder derimot ca. 300 m3 olje fordelt på 26 tanker. «Erich Giese» er en jager, og enkelttankene er små. Volumene varierer fra 8 m3 opp til 25 m3 . Statens forurensningstilsyn påpeker derfor at en eventuell kollaps av enkelttanker med påfølgende utstrømning vil medføre et begrenset utslippsvolum. Det har over lengre tid vært observert drypplekkasjer fra flere punkter på vraket av «Erich Giese». Den dokumentasjonen som Narvik havneve- sen nylig har foretatt, viser også dette. Generelt vil vraket svekkes over tid, med tiltakende drypplekkasjer av olje. Sannsynligheten for at hele vraket bryter sammen, med påfølgende større utslipp fra flere tanker samtidig, anses imidlertid å være lav. Oljen som ble funnet i vraket, er en blanding av tungolje og dieselolje. Innblandingen av diesel medfører at oljen er forholdsvis lett, og en stor del av et potensielt utslipp vil løse seg opp og fordampe fra overflaten forholdsvis raskt. Samtidig er beredskapen i området særskilt styrket ved statlige midler gjennom den såkalte «Vrakplan Narvik». Beredskapen øves jevnlig med bistand fra Statens forurensningstilsyn, nettopp med tanke på eventuelle utslipp fra skipsvrakene i Narvikområdet. Som jeg tidligere har informert Stortinget om, ble vrakene av «Boardale» i Borre i Vestfold og «Holmengraa» i Vesterålen undersøkt i 2000. Disse undersøkelsene viste at det kun var «Boardale» som inneholdt olje av betydning. Nå er samtlige av de seks vrakene med antatt høyest forurensningspotensial langs norskekysten undersøkt grundig. Jeg har ønsket å se samtlige seks vrak under ett, da tømming av skipsvrak er teknisk svært kompliserte og veldig kostbare operasjoner. Statens forurensningstilsyn vil før sommeren komme med en anbefaling på bakgrunn av undersøkelsene om hva som bør gjøres med oljen om bord i «Erich Giese» og «Boardale». På bakgrunn av den tilrådingen fra Statens forurensningstilsyn vil jeg så ta stilling til hvilke tiltak som bør iverksettes.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Vi har fokusert sterkt på hele situasjonen i dette området rundt Narvik, som jeg sa, og følger nøye med i forhold til om det skulle være oljelekkasjer som kan true miljøet i området. Vi har et godt arbeid i gang i så måte. Når representanten Svendsen viser til utredninger og like svar, kan jo det ha sammenheng med at spørsmålene kommer så tett at det er de samme utredningene jeg viser til ved noen anledninger. Ellers vil jeg minne om at dette er svært kompliserte og kostbare operasjoner, der det er helt avgjørende at vi vet hva vi gjør før vi setter i gang. Vi har også nå i gang flere andre operasjoner med fjerning av vrak – svært kostnadskrevende, vanskelige operasjoner – knyttet til «Green Ålesund» nede i Haugesund og senere i år også vraket «Boiky» i Nord-Norge. Jeg tror miljøet er tjent med at vi tar de nødvendige skritt i henhold til den risiko som foreligger ved de enkelte vrakene, og det er den linjen jeg vil følge framover.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Jeg deler jo representantens engasjement i forhold til miljøfarene langs kysten vår. Vanligvis er det imidlertid slik at det er representanten Svendsen som pleier å minne meg på behovet for kostnadseffektivitet i miljøpolitikken. Det er det ekstra viktig å legge til grunn i et så viktig arbeid som det vi snakker om, slik at vi bruker de ressursene vi har til rådighet, på en best mulig måte. Vi følger altså med i situasjonen som knytter seg til drypplekkasje av olje fra dette skipet. Det er i stor grad lett olje det er snakk om, og vi får daglig faglige vurderinger fra Statens forurensningstilsyn og vil sørge for at vi ikke får noen overraskelser på miljøsiden i dette området.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-04-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Narvik havnevesen har engasjert dykkerfirmaet Novatek A/S til å inspisere lekkasjene fra vraket av «Erich Giese». Inspeksjonen viser betydelige lekkasjer og fare for større øyeblikkelige oljeutslipp. Kopi av videofilm er oversendt departementet. Lørdag 14. april 2001 måtte politiet rykke ut etter at det var registrert et større oljeflak som sannsynligvis kommer fra lekkasje fra «Erich Giese». Vil statsråden sørge for at «Erich Giese» blir tømt før en oljekatastrofe er et faktum?»
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-04-25:
Jeg takker for svaret. Det kommer klart fram at man ikke akter å gjøre noe på det nåværende tidspunkt. Man akter fortsatt å se på det som skjer. Jeg har tatt opp dette to ganger før, og det har ikke skjedd noe, verken fra denne miljøvernministeren eller den forrige. For meg ser det ut som om Regjeringen er mer opptatt av å finne fram til nye miljøavgifter og rydde opp i miljøproblemer i andre land enn å rydde opp i egen bakgård. Etter at jeg leverte inn spørsmålet, har det på nytt vært en oljelekkasje i Narvik. I dagens Fremover står det: «Mandag ble en oljeskadet lomvi funnet i sjøen utenfor Framnesodden. Fuglen ble berget opp av sjøen, men døde etter en tid.» Videre står det «at det var et flere hundre meter langt oljeflak på sjøen». Det er med andre ord det andre utslippet på kort tid. I hekkeperioden lekker det altså olje, fugler dør i denne perioden, men man gjør ingenting – man venter på nye rapporter. Det haster med å gjøre noe nå. Jeg synes det er meget beklagelig at man skal vente på nye utredninger. Nå har det siden begynnelsen av 1990-tallet vært utredet gang på gang hva man bør gjøre. Man vet om oljelekkasjene, men man gjør ingenting. Man sitter tydeligvis og venter på at katastrofen skal være et faktum. Jeg lurer på hvor grensen går for en katastrofe, når fugler blir drept av oljesøl og man har et flere hundre meter langt oljeflak inne i Narvik havn, der vi vet at det kommer inn sildestimer etterfulgt av spekkhoggere. Er det en katastrofe hvis disse kommer inn i oljesøl og dør av det? Eller er det også noe man kan akseptere?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-04-25:
Det er ikke mye betryggende å høre at man sier at man følger nøye med. Her kom det altså i påsken et oljeflak som var over 100 m langt, og mandag, altså for to dager siden, kom det et nytt oljeflak, der sjøfugl i hekketiden dør av oljeskadene. Og så sier man at miljøet er tjent med at man følger med. Men miljøet er ikke tjent med at man følger med, miljøet er tjent med at man gjør noe når problemene oppstår. Jeg er veldig interessert i å få vite hvor nær en katastrofe man skal være før Miljøverndepartementet gjør noe. Det sies også her at det er svært kostnadskrevende. Det oppfatter jeg som at det er for dyrt å gjøre noe. Man har ikke penger til å gjøre dette i dagens Norge, med oljemilliarder på bok. Man godtar med andre ord fugledød og fiskedød i området uten å løfte en finger for å gjøre noe. Er det en riktig oppfatning?
Børge Brende (Høyre), 2001-04-25:
«Statsråden uttrykker overfor media bekymring over de høye advokathonorarene og antyder i den forbindelse tiltak for å skjerpe konkurransen mellom advokater. Samtidig innfører Regjeringen 24 pst. moms på advokattjenester fra 1. juli 2001. Hvordan forklarer statsråden sammenhengen i disse forslagene?»
Børge Brende (Høyre), 2001-04-25:
Jeg er helt enig med justisministeren når hun sier at advokattjenester ofte er dyre i dag, og at det er en høy terskel for vanlige folk å benytte seg av advokattjenester. Både i skilsmissesammenhenger og i andre sammenhenger er det fryktelig dyrt. Men hvis justisministeren mener at tjenestene allerede er dyre, må det være en brist i logikken når hun samtidig mener at det er fornuftig at de skal bli 24 pst. dyrere. Poenget er at med den momsreformen som Regjeringen, sammen med sentrumspartiene, har fått flertall for i Stortinget, blir det langt dyrere for vanlige folk å bruke advokattjenester. De næringsdrivende slipper unna, for de har jo et momsregnskap, slik at de kan trekke dette fra. Men det justisministeren sier, er at hun nå vil arbeide for å se på mulighetene for å nedsette et utvalg som skal se på dette. Det er jo veldig forpliktende – å nedsette et utvalg når man ikke har noe annet å gjøre! Altså: Ser ikke justisministeren den manglende logikken i å gjøre det dyrere enn det er fra før, når det allerede er for dyrt?
Børge Brende (Høyre), 2001-04-25:
Nå var jo momssystemet meningsløst fra før, og det blir ikke mindre meningsløst når man nå får halv moms på cola og potetgull fra 1. juli og 24 pst. moms på treningstimer. Men det er nå så – la det ligge. Det er ikke et tema her. Jeg må si at jeg faktisk hadde forventet at vi med Hanne Harlem som justisminister skulle få et friskt pust inn i Justisdepartementet. Men jeg er jo glad for at statsråden tar selvkritikk på den mest byråkratiske formuleringen jeg har hørt på lenge – at man skal arbeide for å se på mulighetene for å nedsette et utvalg. Vanligvis har man i hvert fall handlekraft nok til å nedsette et utvalg hvis saken er vanskelig nok. Poenget her er at det er jo handling man er ute etter. Altså: Det blir 24 pst. dyrere å bruke advokat fra sommeren. Det rammer spesielt de som er svake, og selv om man da også skal justere inntektsgrensene for dem som får fri rettshjelp, er jo allerede de satsene veldig lave. Poenget er at fra 1. juli vil de som bruker advokattjenester – og det er i en vanskelig situasjon mange trenger dem, f.eks. ved skilsmisse og vanskelige familieforhold, eller noe som vedrører eiendommer e.l. som forsikringsselskapene ikke dekker – måtte betale 250- 300 mill. kr mer. Det blir 24 pst. dyrere, og det er kanskje allerede et underforbruk av en del av disse tjenestene. Så sier justisministeren at hun muligens skal se på muligheten for å nedsette et utvalg. Det er veldig lite handlekraftig. Kan ikke justisministeren nå si at hun vil gå tilbake til finansministeren, se på virkningene av den økte momsen på advokattjenester og komme med noe mer håndfast?
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
Da Stortinget vedtok å speilvende hovedregelen om merverdiavgift på tjenester, var advokattjenester en av en lang rekke tjenesteformer som ble vurdert unntatt. Det ble da ikke funnet tilstrekkelig tungtveiende grunner til å gjøre unntak. Og det er derfor for så vidt riktig som representanten Brende indirekte sier, at tjenester som selv uten moms er dyre, blir dyrere med moms. Rettshjelpsordningen er det mest treffsikre virkemidlet for å støtte dem som trenger det mest. For å kompensere for merverdiavgiften blir inntektsgrensene for fri rettshjelp økt betydelig fra 1. juli, slik at langt flere vil ha krav på fri rettshjelp. Samtidig er det besluttet at det ikke skal beregnes egenandel av merverdiavgiften for dem som får fri rettshjelp. De vil altså ikke merke prisøkningen i det hele tatt. For privatpersoner som ikke får dekket utgiftene av den offentlige rettshjelpsordningen, vil ikke merverdiavgiften være den største utgiftsposten, men den prisen det beregnes moms av. Den opplever mange som høy. Som justisminister er jeg opptatt av at menigmann skal ha tilgang til gode og rimelige juridiske tjenester. Jeg arbeider derfor med mulighetene for å sette ned et utvalg som skal se på tiltak for å sikre dette. Det vil være naturlig å se på bl.a. om konkurransen i advokatmarkedet fungerer godt nok, om noe kan gjøres for at det skal bli enklere for privatpersoner å orientere seg i advokatmarkedet, om man bør utvide adgangen for andre enn advokater til å yte juridiske tjenester, og i det hele tatt om man kan bidra til å organisere den juridiske tjenesteytingen slik at den i større grad enn i dag kan dekke vanlige folks behov for enkle juridiske tjenester både bedre og billigere. Det er altså ikke slik at man bare kan ha én tanke i hodet på en gang, man kan snarere si tvert imot. Det at det innføres moms på advokattjenester, gjør behovet enda større for å se hva man kan gjøre for å sikre seg at grunnprisen – som faktisk er det største elementet i den prisen en bruker av advokattjenester betaler – blir lavest mulig. Selv om jeg aksepterer momsreformen, er det altså ikke slik at jeg ikke er opptatt av folks rettssikkerhet og vil arbeide for bedre tilgjengelighet og billigere advokattjenester for folk flest.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-04-25:
For å ta det siste først: Jeg er enig i at den formuleringen ikke var helt heldig. Grunnen til at jeg sa at vi ville se på «mulighetene for å sette ned et utvalg», er at vi ikke endelig har besluttet i hvilken form dette arbeidet skal pågå. Derfor ville jeg ikke si «sette ned et utvalg» nå, for akkurat formen på det er noe vi arbeider med. Men at det arbeidet skal igangsettes, og at det må gjøres et arbeid for å finne tiltak som er fornuftige og kan virke, er ikke noe vi bare kan ta ut av hatten. Hadde vi kunnet det, hadde vi gjort det for lenge siden. Når det gjelder det andre temaet, om det er en brist i logikken, gjør jo momsen at det man kjøper, blir dyrere, uansett hvordan man vrir og vender på det. Hele momsreformen er basert på at man i størst mulig grad skal likebehandle bruken av moms på både varer og tjenester, fordi det på mange områder har vært en meningsløs forskjellsbehandling av ulike typer tjenester og varer. Det er mange nødvendige og viktige varer og tjenester som i dag er momsbelagt, og det er mange andre tjenester enn advokattjenester som blir momsbelagt. Dette er en av mange måter staten skaffer inntekter på, for å sikre inntekter for velferdssamfunnet, og det er den grunnleggende begrunnelsen for momsreformen.