Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2005-04-12:
Saksordføreren har gitt en grei framstilling av hva denne saken dreier seg om. Jeg vil her understreke at for Kristelig Folkeparti er det viktig at den videregående skolen kan tilby elevene både en praktisk og en teoretisk opplæring, og at fylkeskommunene har stor frihet til å velge hvilke modeller for opplæring de ønsker – også det å samarbeide med bedrifter. Elevene har ulike behov, og modellen «Skole på arbeidsplass» viser seg å passe for noen elever, og skolen som arbeidsplass passer for andre. Den metodefriheten som fylkeskommunene har, er det viktig å understreke. Det ligger ingen ansvarsfraskrivelse fra regjeringspartiene i dette, for med frihet følger ansvar. Når vi ser av undersøkelser at en god del av elevene slutter underveis i opplæringsløpet, bør en spørre seg om noe annet bør gjøres. Vi vet at det har stor betydning å kunne vise til en opplæring som er avsluttet med formell kompetanse, for å komme inn på arbeidsmarkedet. Det er viktig at så mange som mulig klarer å fullføre videregående opplæring med studie- eller yrkeskompetanse, og at de har et vitnemål eller et fagbrev å vise til. NIFU har skrevet en rapport om prosjektet «Bortvalg og prestasjoner» fra 2004 – som også representanten Reikvam viste til – der man har fulgt 9 800 ungdommer ut av grunnskolen og gjennom videregående opplæring. Prosjektet gjennomføres i samarbeid med utdanningsetatene i Østfold, Akershus, Oslo, Hedmark, Buskerud, Telemark og Vestfold, og jeg vil gjerne sitere følgende fra de oppsummerende kommentarer i denne rapporten: «Det som fremstår som svært tydelig i våre analyser er den meget store betydning elevenes bakgrunn har; hvilke forhold har de vokst opp under og hvilke påvirkninger har de blitt utsatt for i familien. Vi har funnet at det å vokse opp med begge foreldrene til stede, at foreldrene har høyere utdanning og at de er opptatt av utdanning er forhold som i stor grad øker sjansen for at elevene forblir innenfor utdanningssystemet og også for at de gjør det bra.» Videre: «I tillegg til den store betydningen av elevenes bakgrunn, er det også noen forhold knyttet til elevene innenfor utdanningssystemet som har betydning både på prestasjoner og bortvalg. Forhold med betydning er stort sett knyttet til elevens egne handlinger som elev ... eller elevens vurdering av seg selv.» Det heter videre i rapporten: «Vi mener at en strategi hvor man forsøker både å kompensere for manglende forutsetninger knyttet til bakgrunnsforhold ... og å forsøke å sette i verk noen tiltak i forhold til elever der man ser at varsellampene blinker. Ikke alle varsellamper er like lette å se, men når elevene har stort fravær er det et tydelig signal om at her må noe gjøres for at ikke neste steg skal være bortvalg. Også andre tegn på at elevene ikke mestrer skolen faglig og sosialt bør lærere og skole klare å fange opp for så å iverksette tiltak som gjør at elevene blir.» Dette er det viktig å ta på alvor og sende videre ut i skolesystemet. Prosjektet «Skole på byggeplass» blir derfor et nyttig verktøy her. SINTEF-forskere har evaluert kurset, og evalueringen viser at den pedagogiske modellen oppfattes som nyttig av deltakerne. Kurset gir mulighet for fullverdig utdanning for grupper som ikke mestrer tradisjonell skolebasert utdanning. Jeg ser det derfor som svært positivt at statsråden vil gjøre dette kjent videre i skolesystemet. Jeg viser også til St.meld. nr. 30 for 2003-2004, der vi behandlet noe tilsvarende.