Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-05-31:
At vi i dag fatter et vedtak som skal sikre industrien fortsatt langsiktige kraftkontrakter, er ikke bare et viktig tiltak for å sikre sysselsettingen og norsk industris konkurranseevne. Det er også et viktig miljøpolitisk tiltak, og det er nettopp det som gjør dette vedtaket så spennende og unikt. Mens tiltak for å bevare og bedre industrien ofte blir forbundet med store fabrikkpiper som spyr ut svart røyk og forurensning, kan vi nå forene arbeidsplasser i industrien og gode miljøpolitiske tiltak. Det er flere årsaker til at vi i dag får en miljøseier. For det første har norsk industri i dag høye miljøkrav og er veldig miljøvennlig, sett i en global målestokk. Derfor er det viktig å hindre utflagging av denne industrien til land som har lavere miljøkrav. Nettopp dette er årsaken til at f.eks. Natur og Ungdom er tilhengere av et regime som sikrer norsk kraftkrevende industri. Vi i SV tror at vi fortsatt har langt å gå i forhold til å stille offensive miljøkrav til industrien, fordi vi er overbevist om at det fungerer. Vi er overbevist om at gjennom å stille krav får vi en teknologiutvikling og en mer miljøvennlig industri. SVs mål er at Norge skal være verdensledende når det gjelder å kople økonomisk utvikling til miljøkrav. Vi skal produsere miljøvennlig stål, basert på gjenvinning av stålet, basert på gjenvinning av energien, altså at vi bruker den flere ganger, basert på tøffe miljøkrav, men også basert på belønning av gode miljøtiltak og en aktiv statlig politikk for å bidra til at Norge går foran som en miljønasjon. Sosialistisk Venstreparti har helt siden slutten av forrige århundre jobbet for et industrikraftregime med langsiktige kraftkontrakter kombinert med satsing på ny teknologi, på mer effektiv energibruk og høye miljøkrav. Industrien selv understreker jo nødvendigheten av langsiktige kraftkontrakter som holder mål internasjonalt, og et eget industrikraftmarked er et viktig ledd i dette arbeidet. Enova og Prosessindustriens Landsforening har i samarbeid identifisert 130 tiltak som gjør det teknisk mulig å redusere energibruket i industrien med 5,3 TWh, og da snakker vi altså om i underkant av to Kårstø-gasskraftverk. Nettopp det at vi nå foreslår å knytte dette regimet opp mot krav til energieffektivisering, opp mot krav til energigjenvinning, gjør det mulig å realisere mest mulig av dette potensialet. Så vil jeg minne om at det er et bredt flertall i Stortinget bak Norges tilslutning til Kyoto-avtalen. Kyotoprotokollens artikkel 6 sier at bruk av Kyoto-mekanismer skal være et supplement til innenlands reduksjon av utslippene av klimagasser. Norge ligger langt over det utslippsnivået vi lå på da vi inngikk avtalen. Dette innebærer at vi i perioden 2008–2012 må ha utslipp av klimagasser som ligger lavere enn det de gjør i dag, ikke høyere. Det er nettopp i den forbindelse jeg merker meg at det er noen partier som tror på bygging av sterkt forurensende gasskraftverk som løsning på industriens kraftproblemer. Til dette vil jeg si: Hvis man bygger gasskraftverk som vil slippe ut like mye CO2 som en halv million biler, må andre i Norge redusere sine utslipp. Dette kan f.eks. bli norsk industri. Et godt fungerende industrikraftregime og langsiktige kraftkontrakter er derfor et bedre tiltak for norsk industri enn å bygge sterkt forurensende gasskraftverk. Forsyningssikkerheten er et nasjonalt ansvar. Vi har tidligere opplevd høye strømpriser, vi var oppe i 80 øre/kWh i 2002 og i 2003 i spottmarkedet. Da var vi i en situasjon hvor vi nesten måtte gå inn og rasjonere på strømmen. SV mener at industrien kan spille en viktig rolle i forsyningssikkerheten. Ved siden av å sysselsette 22 000 arbeidere er jo den kraftkrevende industrien landets viktigste garantist for at strømnettet ikke bryter sammen, for når det blir underskudd på strøm i det norske kraftnettet, må det handles raskt. Og da er det faktisk mye lettere å skru ned en ovn enn det er å skru ned tusen varmtvannsberedere i det norske samfunn. Det er sikkert mange som husker Ansgar Gabrielsens utsagn om at verktøykassa er tom, og det er sikkert ikke siste gang denne salen blir minnet om det utsagnet. Nettopp i lys av dette er jeg overrasket over at Regjeringen ikke bruker den muligheten den har til å gå inn på de konstruktive forslagene fra det rød-grønne alternativet. I stedet skal næringsnøytraliteten råde. Det frie markedet skal følges som om det var nedfelt i Grunnloven, og ethvert dekret fra Brussel skal følges servilt.