Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-02-05:
Jeg vil i likhet med andre her i dag takke interpellanten for muligheten til å oppklare det som helt tydelig har vært en misforståelse. Eiendomsskatt er en frivillig kommunal skatt, og Fylkesmannen kan ikke kreve at kommuner innfører eiendomsskatt for å kunne motta skjønnsmidler. Senterpartiet har vært og er tydelig på at kommunal eiendomsskatt skal være en frivillig ordning. Innledningsvis kan det være greit å minne om at skjønnsmidler er ekstra penger som skal gå til kommuner i en vanskelig økonomisk situasjon. Det som er tilfellet – og som jeg mener er både fornuftig og rettferdig – er at kommuner som mottar skjønnsmidler, også må bidra selv til å løse de økonomiske utfordringene. For å få bedre økonomi har man to muligheter: Enten må man øke inntektene, eller så må man redusere utgiftene. Det er opp til det enkelte kommunestyret selv å bidra enten med å redusere utgifter eller ved å øke inntektene, f.eks. gjennom eiendomsskatt. I Høyres tid var det tilsynelatende kun reduserte utgifter som var i fokus. Interpellanten er ikke den første som har stilt spørsmål ved skjønnsmidler og eiendomsskatt. Av den grunn har departementet både i 2009 og 2011 presisert retningslinjer overfor fylkesmennene. I presiseringen går det helt tydelig fram at det er det enkelte kommunestyrets oppgave å prioritere økte inntekter eller redusere utgifter, og at fylkesmennene ikke kan sette fram krav om å øke bestemte inntekter eller redusere bestemte former for utgifter. For Senterpartiet er det lokale folkestyret helt sentralt. Politiske avgjørelser skal tas av folkevalgte på lavest mulig nivå for å sikre medvirkning og bruk av lokal kunnskap. Kommunene er den viktigste arenaen for medvirkning og påvirkning. Skal vi få gode lokalsamfunn over hele landet, må vi føre politikk som tillater innbyggerne og representantene deres å løse oppgavene ut fra lokale forutsetninger. Folkevalgte i kommunene må derfor ha anledning til å ta styring over egne avgjørelser og valg i samsvar med innbyggernes ønsker. I min hjemkommune Holtålen, som er en liten kommune med befolkningsnedgang, har vi mottatt skjønnsmidler i flere år uten at vi har hatt eiendomsskatt på boliger. Det var aldri noen trussel om at skjønnsmidlene ville falle bort hvis vi ikke innførte eiendomsskatt. At vi for et par år siden innførte eiendomsskatt på boliger og fritidsboliger, var et valg vi i kommunestyret tok ut fra at vi ville gi våre innbyggere enda flere og enda bedre tilbud. Det var aldri noe tema at kommunal eiendomsskatt på boliger var en forutsetning for å kunne få skjønnsmidler. Nivået på skjønnsmidlene har heller ikke endret seg etter at vi fikk innført eiendomsskatt. Da ser jeg selvsagt bort fra skjønnsmidler vi fikk i den helt spesielle situasjonen Holtålen var oppe i 2011 i forbindelse med flommen. Mange kommuner vi møter når kommunalkomiteen er rundt omkring i landet, påpeker at de har store utgifter med helsetjenester til de innbyggerne som bor i fritidsboliger i kommunen. Det er helsetjenester de må finansiere uten at de får midler og rammer til det. Den eneste muligheten disse kommunene har til å få inntekter til å dekke disse utgiftene, er gjennom innføring av eiendomsskatt på fritidsboliger.