Bent Høie (Høyre), 2015-03-19:
Oppfølgingen av berørte etter alvorlige hendelser er et sentralt element i samfunnets totale evne til å håndtere kriser og katastrofer. Det er en prioritert oppgave for helse- og omsorgstjenesten å sikre god oppfølging. Ulykker og andre kriser eller katastrofer, enten det er på samfunnsnivå, eller det rammer enkeltindivider og deres familier, byr på utfordringer når det gjelder oppfølging og behandling av fysiske og psykiske traumer. Helse- og omsorgstjenestens kompetanse om oppfølging av personer utsatt for traumer ble generelt styrket i Opptrappingsplanen for psykisk helse gjennom etableringen av de regionale ressurssentrene om vold og traumatisk stress. Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress ble etablert i 2004 for å styrke kompetansen på volds- og traumefeltet. Senter for Krisepsykologi i Bergen har vært med og organisert den faglige oppfølgingen etter flere av de store katastrofene som har rammet Norge de siste ti årene, og de har assistert ved en rekke større katastrofer også i utlandet. Senteret har bygd opp god kompetanse om kriser og komplisert sorg. For å imøtekomme behovet for tiltak i akuttfasen etter 22. juli ba Helsedirektoratet om bistand fra flere fagmiljøer, bl.a. Senter for Krisepsykologi. Jeg har merket meg senterets ønske om å bli et nasjonalt kompetansesenter for kriser og komplisert sorg. Jeg er også klar over at Helsedirektoratet, for å dra nytte av den kompetansen som senteret har, inngikk en intensjonsavtale med Senter for Krisepsykologi om å samarbeide for å utnytte senteret som et nasjonalt kompetansemiljø. På grunn av senterets organisering som aksjeselskap har det ikke vært mulig å gi direkte økonomisk støtte til senteret fra offentlige myndigheter. Etableringen av Senter for Krisepsykologi som et nasjonalt kompetansesenter forutsetter derfor en endret organisasjonsform. En slik etablering er i tillegg et budsjettspørsmål. Jeg regner med at representanten har forståelse for at jeg ikke kan forskuttere budsjettene for framtiden. Det er svært viktig med forskning på konsekvensen av terroren 22. juli. Flere prosjekter ble satt i gang raskt etter hendelsen, med offentlig finansiering. Innenfor gjeldende budsjettrammer har Helse- og omsorgsdepartementet sett det nødvendig å prioritere videreføring av disse prosjektene. Samtidig bør forskningsfinansiering i størst mulig grad ivaretas gjennom de ordinære systemene for forskningsfinansiering – dette for å sikre forskningens uavhengighet, krav til kvalitet, relevans og helhetlig prioritering av helse- og omsorgsforskningen. Derfor bør Norges forskningsråd og de regionale helseforetakene være viktige aktører når det gjelder finansiering og forskning knyttet til 22. juli. Det bidrar til å sikre at kvalitets- og habilitetsspørsmål vurderes og ivaretas. Denne regjeringen prioriterer psykisk helse. Vi har gjeninnført den gylne regel og sikrer med det at spesialisthelsetjenesten prioriterer psykisk helsevern og rusbehandling. Vi har styrket kommunenes frie inntekter med 100 mill. kr for å løfte det kommunale psykiske helsearbeidet, og vi har fortsatt satsingen på rekruttering av psykologer til kommunene. Samlet gir det en styrket tjeneste for mennesker med psykiske helseutfordringer, både i spesialisthelsetjenesten og i kommunene. Kompetanse, kunnskap og behandlingstilbud skal være nær der pasienten bor. Det betyr at ansatte i de distriktspsykiatriske sentrene og kommunene må ha kunnskap om behandling av traumer. Derfor har vi bevilget midler for raskere å implementere traumefokusert kognitiv atferdsterapi. Dette er en behandlingsmetode for traumer som har vist seg å ha god effekt. Vi trenger stadig mer kunnskap om hvordan vi på best mulig måte skal behandle mennesker som har vært utsatt for traumatiske hendelser. Senter for Krisepsykologi har vært og er en verdifull bidragsyter til den pågående innsatsen for dem som er rammet og berørt etter 22. juli og etter andre kriser og katastrofer. Som jeg har sagt, vil en eventuell omgjøring av senteret til et nasjonalt kompetansesenter for kriser være avhengig både av senterets organisasjonsform og av den videre budsjettprosessen.