trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2015-06-15:
To ting: Det ene er at Heikki Eidsvoll Holmås sier at nå må man ta hensyn til at all vekst i trafikkbehovet skal tas gjennom kollektivtransport og gange, og ikke på bil. Så legger jeg fram tallene fra Oslopakke 3, som gjelder den perioden vi har bak oss. Der har veksten i antall innbyggere vært på 14 pst. eller 151 000 innbyggere på sju år. I den perioden har trafikken gjennom bomringen gått ned 7 pst. Da kaller jeg det overoppfylling av målet om at all trafikkvekst skal tas gjennom kollektivtransport, sykkel og gange. Veksten i kollektivtransporten har i den samme perioden vært 47 pst. i Akershus og 35 pst i Oslo. Det kaller jeg faktisk at Oslopakke 3 innfrir hovedmålet i klimaforliket, sånn som det er organisert, og sånn som Oslo og Akershus har tatt hånd om det. Noe annet er feil å si. Det andre jeg har lyst å si, er: Det er ikke sånn at hvis man ikke bygger E18, så får man de andre elementene i prosjektet. Veiprosjektet skal være med på å finansiere sykkelveien, bussveien, tverrveiene og kollektivfeltene i Bærum og Asker. Det kan man ikke pålegge bilistene hvis det ikke er et fnugg av ny vei, og man kan ikke påføre innbyggerne i Asker og Bærum den forurensingen som er på veien i dag. De har faktisk rett på å få en vei i tunnel. Det kan ikke være sånn at det bare er Oslo som skal drive byfornyelse. Det er faktisk arealer også i Bærum og Asker som kan egne seg til byfornyelse, og som kan sørge for at en får en konsentrert befolkning rundt knutepunktene som er der. Det er en misforståelse, har jeg følelsen av. Det er noen i Oslo kommune som tror at hvis vi ikke bygger veien, så kan de 40 mrd. kr brukes til T-bane og trikk i Oslo. Sånn er det ikke. Hvis de 40 mrd. kr ikke brukes, kommer det heller ikke noen penger til kollektivtransporten. Det er ikke en trussel. Det er bare konsekvensen av at hvis pengene skal trekkes inn fra bilistene, må det nødvendigvis bygges ny vei. Dette er til syvende og sist et veiprosjekt i Akershus, en statlig vei i Akershus. Oslo er en høringsinstans. Vi har finansiert alle veiene som Oslo trenger, gjennom å være en lojal partner. Nå forlanger vi at også våre prosjekter skal realiseres, og de vil være klimavennlige. På akkurat samme måte som vi har oppnådd det før, vil vi oppnå det igjen.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-15:
Regjeringens jernbanereform er et ønske om å splitte opp og konkurranseutsette. Vi skal få et direktorat, et statsforetak, et verkstedselskap, togmateriellet tas fra NSB, og togtrafikken skal ut på anbud. Det har blitt snakket om at vi trenger mer samordning. Men dette er det motsatte, dette er oppsplitting. Dagens jernbane er ikke perfekt. Vi har fortsatt mange ineffektive enkeltspor og tekniske anlegg som er så gamle at det går ut over togtilbudet. Alle som pendler og reiser ofte med toget, kjenner til frustrasjonen som kommer når det oppstår stans på grunn av feil på sporet. Det som trengs nå, er derfor at vi bygger nye spor, fikser dem vi har og får dobbeltspor. Regjeringen og støttepartiene legger skylden for uønsket stans i trafikken på NSB – som jeg opplever og tolker det – og vil derfor ha konkurranseutsetting. Med all respekt, det er liten trøst for dem som sitter fast på Dovrebanen på grunn av signalfeil, eller står på Kolbotn stasjon og får høre at en kjøreledning har ramlet ned, at strekningene legges ut på anbud. 70 pst. av all stans i togtrafikken handler om feil ved infrastrukturen. Da er det denne vi må fikse, og ikke vingeklippe – som representanten Myrli sa – det togselskapet som kundene faktisk strømmer til mer enn noen gang før. Satsingen vi har hatt de ti siste årene, har gitt resultat. Men vi vil videre og gjøre ting bedre og ta tak det som ikke er bra nok. Arbeiderpartiet vil Jernbaneverket, NSB og deres ansatte vel. Derfor vil vi styrke Jernbaneverket, ikke svekke innsatsen på infrastruktur. Derfor vil vi styrke NSB, ikke vingeklippe og ødelegge selskapet. Og derfor er vi opptatt av å få modernisert både infrastruktur og togmateriell, sånn at vi får optimal drift. Det regjeringen og støttepartiene driver på med, er å konkurranseutsette fordi det er et poeng i seg selv, ideologisk. Det er ikke uten grunn at togene stanser i dag, og at folk samler seg både foran huset her og ellers i landet, for å si fra om at regjeringen tar jernbanen i feil retning og at regjeringen har lagt fram en reform som i sannhet er en ren privatiseringsreform. Vi i Arbeiderpartiet er på lag med dem som streiker og samles i dag. Vi er ikke på lag med regjeringen og samarbeidspartiene og dem som vil ødelegge jernbanen. Vi ønsker å styrke offentlig jernbanedrift, til befolkningens beste.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-15:
Mange av oss var til stede under markeringa de jernbaneansatte hadde utenfor Stortinget tidligere i dag. Debatten her viser at de dessverre talte for døve ører. I regjeringas og stortingsflertallets øyne er de som jobber på jernbanen hver dag, ikke kvalifisert til å mene noe om hvordan tilbudet til de reisende kan forbli bra og bli enda bedre. Høyres talsperson under markeringa, representanten Nils Aage Jegstad, startet sitt innlegg med å si at han var den eneste til stede som var både politiker og daglig reisende med tog. Vel, det ble feil fra første setning. Vi var i hvert fall to – kanskje flere. Under overskriften «Tut og kjør!» sto Høyres Linda Hofstad Helleland fram i VG i fjor høst, klar til å knuse NSB-monopolet med «blåblå slegge». Hvordan har regjeringa og flertallet egentlig tenkt å unngå at den blå-blå slegga også treffer oss som er daglige brukere av NSB? Min første månedsbillett Drammen–Oslo kjøpte jeg høsten 1974. Siden har jeg stort sett pendlet, nå med årskort – tolv måneder for prisen av ti. Billetten er også kundekort med rabatt på andre strekninger. Jeg har stått hutrende og ventet på tog som ikke kom, i endeløse busskøer og sittet fast i tunneler på grunn av kjøreledninger og signalfeil. Men det hører tross alt til unntakene. I 33 aktive pendlerår har togtilbudet blitt stadig bedre. I dag har jeg fem tog i timen hver vei, i rushtida flere. Det er tog fra ulike strekninger, noen står på privatiseringslista. Skal årskortet fortsatt gjelde på alle tog mellom Drammen og Oslo, eller blir togtilbudet enten dyrere eller dårligere? Og hva med kundekortet hos NSB? Åtte strekninger er varslet privatisert. Noen av dem er der jeg oftest bruker kundekortet. Blir det slutt på det heretter? Jeg har lest meldinga grundig, med en årskortbrukers øyne, og jeg finner kun uforpliktende formuleringer om sømløshet. Hva betyr det? Når jeg spør, har jeg in mente at vi ennå ikke har greid å samordne billetter, priser og tilbud mellom ulike kollektivselskaper på Østlandet, selv ikke dem som er i offentlig eie. Ikke engang Meltveit Kleppas tilbud om å bruke flytoget ved større forsinkelser på NSB gjelder lenger, og det er tross alt samme eier. Jeg imøteser egentlig et klart svar fra statsråden: Hvordan skal regjeringa hindre at togtilbudet blir dyrere og dårligere når den blå-blå slegga faller? Foreløpig har jeg bare hørt en oppramsing av ord uten innhold. Og hvis han føler seg kallet til å svare, kan han kanskje samtidig si litt om hvilke konsekvenser en storstilt privatisering vil få for de ansattes pensjonsrettigheter og lønns- og arbeidsforhold. Det sier nemlig heller ikke meldinga særlig mye om, annet enn at det kommer til å bli dårligere. Men jeg la merke til representanten Rajas innlegg her tidligere i dag, om at Venstre har fightet og fått gjennomslag for gode pensjonsvilkår, og jeg lurer på om statsråden støtter opp under det utsagnet som Raja hadde fra talerstolen her i stad.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-15:
Først har jeg lyst til å bemerke at jeg syns statsråden har en tone overfor Stortinget fra denne talerstolen som en kanskje burde vurdere å justere lite grann på. Det er viktige saker vi står og diskuterer. Mitt spørsmål gjaldt faktisk et spørsmål som veldig mange togpendlere er opptatt av. Hvis jeg oppfatter statsråden riktig, har statsråden nå stått på denne talerstolen og garantert at en i framtida skal kunne kjøpe én billett fra Drammen, ett årskort fra Drammen, som kan brukes hos alle de selskapene som kan komme til å trafikkere den strekninga i framtida. Det er ganske mange forskjellige strekninger som møtes i Drammen, og drar innover til Oslo. Da registrerer jeg at statsråden har garantert at det skal bli i orden. Det andre spørsmålet jeg stilte, gikk på de ansattes forhold, det gikk på lønns- og arbeidsforhold, det gikk på pensjoner. Det svarte ikke statsråden på, det merket jeg meg også – og jeg stilte et direkte spørsmål. Abid Q. Raja sto på talerstolen her i tidligere dag og sa at Venstre og Kristelig Folkeparti hadde fått gjennomslag for at her skulle en sikre de ansattes pensjonsrettigheter, eller kanskje han sa: sikre de ansatte gode pensjonsrettigheter. Det eneste som står om det i meldinga, er at det kommer til å bli dårligere, og det eneste som står i innstillinga fra samarbeidspartiene, er at de bekrefter det som står i meldinga. Vi får vente til referatet foreligger og så får vi se hva representanten Raja sa, på vegne av de fire samarbeidspartiene, og se om det harmonerer med det som står i meldinga. Så er det synd at statsråden ikke svarte på om han stiller seg bak det Raja sa – men antakelig var det vel overveid at han ikke svarte.
Anders B. Werp (Høyre), 2015-06-15:
Sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre vil regjeringspartiene at jernbanen skal være et konkurransedyktig transportalternativ og spille en langt viktigere rolle – særlig for pendlertrafikken rundt de største byene og for godstransporten mellom landsdelene. Derfor har vi økt bevilgningene til jernbanen med rundt 50 pst. på de to årene vi har gjort opp budsjett sammen. For første gang på tiår reduseres nå forfallet. Fra desember 2014 er det rundt 100 flere tog på sporene hver dag. De åtte årene de rød-grønne styrte, økte vedlikeholdsetterslepet med 1 mrd. kr per år. Arven etter disse årene er tydelig. Viktige deler av infrastrukturen er foreldet og nedslitt. Kapasiteten er mange steder fullt utnyttet eller sprengt. Jernbane og annen kollektivtransport er ikke godt nok koordinert. Drivkraften for denne reformen er å sikre jernbanens brukere et bedre togtilbud. Det er deres behov jernbanen skal løse. Her er det behov for bedre vedlikehold, nye spor og flere tog. Staten skal fortsatt ha ansvaret for og eierskapet til infrastrukturen, for koordinering og styring av trafikken og for utvikling av jernbanens rolle. Vi ønsker å la ulike togselskaper konkurrere om å få kjøre på ulike togstrekninger etter avtale med staten. Dette gjør vi for at de reisende skal få et bedre togtilbud – når ulike selskaper konkurrerer om å gi de reisende et best mulig tilbud. Ansvaret for at vedlikeholdet skjer, skal fortsatt være en statlig myndighetsoppgave. Deler av drifts- og vedlikeholdsarbeidet på jernbanen er allerede i dag konkurranseutsatt, med gode erfaringer. Med denne reformen åpnes det for at mer av drifts- og vedlikeholdsoppgavene gradvis kan gjøres på samme måte. Regjeringen har store ambisjoner for en klimavennlig samfunnsutvikling som sikrer velferd, verdiskaping og konkurransekraft. Jernbanen har en viktig rolle i denne utviklingen, og regjeringens svar – sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre – er økte ressurser og nå reform.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-15:
Som en veteran blant stortingsrepresentanter, som nå har vært her i 18 år, må jeg si at jeg er litt forundret, særlig over det som Fremskrittspartiet får seg til å si i denne saken. Jeg sitter her med et avisoppslag fra Bergens Tidende i 2004, der en person som var samferdselspolitisk talsperson i Fremskrittspartiet og het Kenneth Svendsen, sier følgende: «Legg ned Bergensbanen og erstatt den med en motorvei.» Videre står det: «Svendsen vil kutte overføringene Jernbaneverket og NSB får i forbindelse med drift og vedlikehold.» Og videre: «I tillegg vil han selge de eiendommene Jernbaneverket og NSB har.» Vi har hørt at Fremskrittspartiet synes at det er så forferdelig med vedlikeholdet av jernbanen, og at det ikke har vært bra nok under den rød-grønne regjeringen. Ja vel – jeg sitter her med Nationen fra den 8. mai 2006. Der sier daværende samferdselspolitiske talsperson i Fremskrittspartiet, Per Sandberg, følgende: «I våre alternative statsbudsjetter de siste årene, har vi kuttet i budsjettene til jernbanen. Nå må vi begynne å se på hvor vi skal kutte på jernbanen.» Vi som har drevet med politikk lenge, har vært med på at folk fra både Høyre og Fremskrittspartiet har villet legge ned f.eks. Rørosbanen, som er en kjempeviktig bane for godstransport og persontransport. Mange av disse små banene som man nå gråter krokodilletårer over, hadde vært nedlagt hvis Høyre, og særlig Fremskrittspartiet, hadde fått viljen sin. I perioden fra 2006 til 2013 var det i budsjettene fra Fremskrittspartiet 1,5 mrd. kr mindre til vedlikehold. I vår periode styrket vi investeringene på jernbanen. Det er bra, det nyter passasjerene og denne regjeringen godt av. Det er derfor det går bedre på jernbanen nå. Det hadde vært lurt om vi hadde lært av de landene som har fått dette til, f.eks. Sveits. De har samlet, ikke spredd. De har investert i skinnegangen, i togene og i styringen av togene under ett. Derfor lykkes de. Det er noen ting i verden som man i økonomien kaller naturlig monopol. Jernbanedrift er det. Jernbanedriften i Norge bør ikke splittes opp og privatiseres. Til slutt: Dette råkjøret på én måned handler ikke om hva regjeringen har gjort før man har lagt fram saken. Det handler om hvor mye tid det er til demokratiske prosesser – for politikerne, for passasjerene og for de ansatte – under behandlingen i Stortinget. Jeg hører nå at det er full forvirring, også i regjeringspartiene, om hva privatisering er. Det tyder på at man ikke vet hva man gjør.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2015-06-15:
Det morsomste satireinnslaget fra Nyhetskanalen 5080 er uten tvil nyheten om at NSB skal lansere et helt nytt konsept for jernbane i Norge. På opptil flere strekninger skal det bli satt opp tog istedenfor det vanlige tilbudet Buss for tog. En fiktiv ansatt forklarer konseptet med at vi som passasjerer bare kan bli stående på perrongen. I stedet for at det kommer en person i gul vest som viser deg til en buss, kommer det et tog du kan stige om bord i. Nyvinningen skal gjøre NSB bedre rustet til å møte konkurransen fra flytrafikk og buss som ikke er for tog. Siden konseptet er lite utprøvd i Norge, skal de kjøre flere forsøk. Så publikum må belage seg på at de av og til vil måtte kjøre Buss for tog for Tog for Buss for tog. En fiktiv passasjer er skeptisk til om konseptet vil overleve. Buss for tog har tross alt blitt en del av nordmenns identitet, sier hun – litt som å høre opposisjonen snakke om Flytoget som en del av det norske arvesølvet, altså. I satiren beroliger NSB med at de fortsatt vil kjøre Buss for tog på de fleste strekningene, og at den nye ordningen ikke kommer til å gå ut over deres vanlige forsinkelser, som vil gå som normalt. Jeg trodde med det at parodien var komplett. Men så oppdaget jeg at det i dag var en streik mot endringer i en organisering og struktur som helt åpenbart ikke fungerer. Spørsmålet er om passasjerene fikk med seg streiken, eller om det bare ble satt på kontoen for nok en signalfeil. Det er ikke passasjerene som demonstrerer mot endringene, for å si det slik. Jernbanereformen gir en langsiktighet jernbanen har manglet, og legger til rette for videre vekst. Regjeringen vil samle og spesialisere oppgaver. For eksempel samles alt ansvar for infrastruktur i ett foretak, hvilket vil gjøre det enklere å utvikle knutepunkter. Jeg ønsker konkurranse fordi erfaring viser at velfungerende konkurranse gir et bedre og mer brukertilpasset tilbud, til en lavere kostnad for det offentlige. I Norge er Gjøvikbanen et godt eksempel på det. Satsingen er en massiv satsing på infrastruktur, hvor vi siden regjeringsskiftet har snudd forfall til fornyelse. NHO, NSB, Flytoget og Jernbaneverket har gitt sin støtte til reformen. Det samme har bl.a. VG, Aftenposten og DN på lederplass – for dem som bryr seg om slikt. For min egen del ønsker også jeg jernbanereformen varmt velkommen. Med litt flyskrekk og uten lappen er jeg avhengig av tog for å kunne gjøre noe av det jeg liker best, nemlig å reise og besøke folk rundt i hele landet på en rask, trygg og miljøvennlig måte. Å få se vakre Norge rulle forbi i sin langstrakte prakt gir rom for å la tankene fly – uten selv å måtte gjøre det. Jeg ønsker derfor konseptet «Tog for Buss for tog» hjertelig velkommen og mener regjeringen er på rett spor med denne reformen.
Hårek Elvenes (Høyre), 2015-06-15:
Å høre SV i debatten om E18 er som å høre Elisabeth Granneman om att og om att og om att igjen. Det er intet nytt under solen. Den logiske konsekvensen av SVs resonnement hadde vært at man ikke burde bygge vei, for enhver ny vei genererer ny trafikk. Faktum er at E18 er dimensjonert for 1970-tallets trafikk. Kapasiteten er sprengt – noe må gjøres. Befolkningsveksten i dette området er anslått til å bli 350 000 mennesker i løpet av 25 år. 55 pst. av trafikkveksten som befolkningsøkningen genererer, må tas ved kollektiv transport, og kollektivtransport i dette tilfellet er buss. Forsinkelseskostnadene er formidable på E18. 2 mrd. kr årlig er de beregnet til. Kø, kork og kaos er hverdagen på E18. Den siste rapporten fra Statens vegvesen viser at mertrafikken inn til Oslo, som ny E18 vil genere, vil være 3 pst. Det vil jo være fullstendig fravær av rettferdighet hvis de 1,7 mrd. kr som nå er dratt inn gjennom de ekstra bomstasjonene som er satt opp på E18, ikke skal gå til E18. Hvor er forholdet mellom ytelse og gjenytelse? Det er fortsatt slik i dette landet at det faktisk er staten som har primæransvaret for å bygge ut kollektivtransporten. Hvis E18 skal bli en melkeku for utbyggingen av kollektivtransporten, har man grovt undervurdert og grovt utnyttet trafikantene. Man kan undres om teknologiskiftet som har foregått i bilindustrien, har gått SV hus forbi. Det har skjedd noe: Bilparken har blitt mye, mye mer miljøvennlig. Til slutt: Jeg falt for så vidt til en viss ro etter representanten Myrlis innlegg. Men representanten Myrli og Arbeiderpartiet har en løs kanon på dekk, og han heter Raymond Johansen. Hans hensyntagen til Oslopakke 3 er fraværende. Oslopakke 3 er et skjørt politisk forlik, som fort kan gå opp i limingen, hvis det største partiet i Oslo begynner å tulle med det. Oslopakke 3 er selve nøkkelen til å få bygget E18 og få løst trafikkutfordringene i Oslo-området. Uten Oslopakke 3 – ingen ny E18. Uten ny E18 – ingen Oslopakke 3. Da går samferdselsutbyggingen i hovedstadsområdet i stå.
Hårek Elvenes (Høyre), 2015-06-15:
Dette er mer en replikk enn et innlegg. Problemet med SV er at de modellene de viser til, ikke er de offisielle beregningsmodellene som Vegvesenet bruker når de skal beregne den samfunnsøkonomiske nytten av et prosjekt. E18 er et av de desidert mest lønnsomme samferdselsprosjektene som finnes i kongeriket. Den regnemodellen som SV opererer med, er ukjent for alle andre enn SV. Så sier SV retorisk i debatten – om ikke her, så i hvert fall i offentligheten – at dette kommer til å koste 40 mrd. kr. Statens utgifter til dette er estimert til 11–12 mrd. kr. Så kan man se dette over 30 år, og da har man en investeringskostnad på ca. 500 mill. kr per år. Vi vet at forsinkelseskostnadene per år er anslått til 2 mrd. kr. Altså: Med et så enkelt regnestykke ser man at den samfunnsøkonomiske lønnsomheten årlig ved dette prosjektet overstiger investeringskostnaden flere ganger.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
Jeg kan avkrefte at ledighetsspørsmålet ikke har vært viktig for samarbeidspartiene. Det har vært meget viktig. Jeg opplever også at budsjettets utgangspunkt var nettopp å sørge for at vi har en stimulans i norsk økonomi som gjør at vi både har tiltak på kort sikt gjennom en egen tiltakspakke, og tiltak på lang sikt som ikke minst dreier seg om bedre vilkår for næringslivet, et bedre skatteopplegg og en meget sterk satsing på høyere utdanning og forskning. I tillegg er dette forsterket gjennom budsjettforliket. Så jeg vil avvise at vi ikke har vært opptatt av den siden av budsjettet. Det har faktisk vært en hovedprioritet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
Det er slik at dette sluttvederlaget har vært skattefritt. Så har vi alle hatt et felles mål om at ulike inntektskilder skal skattlegges noenlunde likt. Da mener jeg at et sluttvederlag er å anse som en del av lønnen og bør beskattes deretter. Så kan man diskutere om sluttvederlaget bør ta høyde for at det nå blir skatt på det samme vederlaget. Det er en diskusjon som jeg er mer enn villig til å ta, men på det prinsipielle grunnlaget mener jeg at det som fremstår som inntekt for den enkelte, også bør skattes som det.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
For først å ta bistandsdelen: Jeg erkjenner at det er et kutt. Jeg har ikke tenkt å stå her og late som noe annet. Jeg tror også veldig mange ser at det kuttet har fått en helt annen innretning, og beløpet er et helt annet enn tidligere og det som ble foreslått fra regjeringen. Når det gjelder uføre- og barnetillegget, var det en viktig del av budsjettarbeidet i fjor. Det innebar at rundt 90 pst. av barnetillegget ble bevart. Men vi sa at det skal heller ikke være slik at man skal hente mer ut av uførepensjon pluss barnetillegg enn det en normalarbeidstaker får. Jeg mener – ikke minst i den situasjonen vi har nå – at vi kan ikke ha ordninger som begunstiger dem som ikke er i arbeid. Det tror jeg alle ser.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
Det er godt å være tilbake. I Arbeiderpartiets merknader i innstillingen står følgende, og da skjønner man at jeg har lest dem: «Disse medlemmer ser med bekymring på den voldsomme økningen i oljepengebruk, delvis på grunn av risikoen for økt kronekurs og betydningen dette har for norske bedrifter, men også fordi det vil bli krevende å komme ned på et bærekraftig nivå etter fire år med Høyre/FrP-regjering.» Deretter viser man til at Arbeiderpartiets opplegg bruker 4 mrd. kr mindre. Da er det jo en forskjell på Arbeiderpartiets opplegg og regjeringens opplegg, og det som ble fremforhandlet her, på 2 pst. Mitt spørsmål blir da: Er det forskjellen på en voldsom økning og en adekvat innfasing?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
Når man ser på forliket, må man faktisk også se på hvor man putter inn penger, og det er på områder som vil gi betydelig sysselsettingseffekt også på Sør- og Vestlandet. Man kan f.eks. ikke både si – som andre tidligere – at det kuttes på regionale utviklingsmidler, og så beklage at de kommer tilbake igjen i et forlik. Så akkurat nå er jeg mer enig med finansministeren. Jeg ble litt oppøst av dette – men oljepengebruken har jeg lyst til å komme litt tilbake til, fordi finansministeren sier at forhåpentligvis er 2016 et unntaksår når det gjelder økonomien. Og når du ser nasjonalbudsjettet og framskrivninger, så er det det man også sier der i de dokumentene. Er finansministeren beroliget av utviklingen etter at budsjettet ble lagt fram når det gjelder den langsiktige virkningen av den utfasingen som vi nå ser av en del oljerelatert industri?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
Noen bemerkninger mot slutten av debatten: Jeg kan berolige representanten Kolberg med at det er ingen glideflukt fra Kristelig Folkeparti når det gjelder vår politiske linje. Når det gjelder spørsmålene som er knyttet til arbeidsmiljøloven, permitteringsregler, utsalg, naturressurser, kutt i distriktsstøtte osv., som ble nevnt: Jeg tror at hvis man ser på både det som vi har stemt igjennom i Stortinget før dette året, og det budsjettet som vi nå skal vedta, er det stort sett godt i tråd med vår politikk. For å ta det litt suksessivt: Distriktsstøtten økes etter forliket med mer enn en halv milliard kroner til ulike tiltak – kanskje ikke akkurat som Arbeiderpartiet eller Senterpartiet ville, men jeg tror det er meget gode tiltak. Når det gjelder Statkraft: Vi kan heller ikke ha en situasjon hvor et selskap investerer helt på tvers av det som Stortinget forutsatte, og regne med at det ikke får noen konsekvenser. Så det vi gjør der, forsvarer jeg fullt ut. Permitteringsreglene har vi, sammen med de øvrige partiene, endret i revidert budsjett. Jeg er enig i at man skal se på det som en dynamisk mulighet til å endre politikk dersom situasjonen krever det. Så jeg kan ikke være enig i det som sies å være en glideflukt. Det vi får til, er en stor satsing på det som er viktig for næringslivet, på samferdsel: For første gang gjør vi det nå slik at etterslepet på både jernbane og vei reduseres. Vi har en satsing på høyere utdanning, forskning, skole og kunnskap som ingen tidligere regjering eller stortingsflertall har kunnet matche. Og vi har en sosial profil, når det gjelder både det vi gjør på skatt, og det vi gjør for utsatte grupper i dette samfunnet. Det som er positivt, når man ser på de ulike partienes skatteopplegg – nå skal vi ha et eget skatteopplegg – er at vi ser et grunnlag for en bred enighet om store deler av et skatteopplegg, og vi skal jo begynne arbeidet med en skattereform rett etter at vi er ferdig med dette. Det ser vi på kutt i bedriftsbeskatning og personbeskatning. Vi ser interessant nok at også Arbeiderpartiet er med på – i en litt annen form dog – trinnskatten, slik den er og blir vedtatt av flertallet. Jeg ser derfor positivt på mulighetene for å skape et bredt flertall for noe så viktig som en skattereform som ikke minst skal bidra til et godt næringsliv og et godt arbeidsliv framover.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-12-03:
Når det gjelder Statkraft, er det ganske mange som har stilt spørsmål rundt hvilke investeringsvalg selskapet har gjort. Det må vel ikke komme som noen overraskelse for noen her. Men det er selvfølgelig slik at gitt de nye rammene som selskapet har, er det opp til styret hvilken investeringsplan man velger, tilpasset en ny finansiell ramme. Som flertallet skriver, legger vi også til grunn at det er fornybar kraft i Norge som skal prioriteres. Da håper jeg at jeg har svart på de spørsmålene jeg fikk.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
La meg først få lov til å gratulere komitélederen med å ha kommet i havn med forhandlingene. Det er riktignok litt på overtid, men vi får i hvert fall et budsjett for 2016. Når vi skal oppsummere budsjettforliket, er det på mange måter en historie om manglende prioriteringsevne og en oljepengebruk som er langt høyere enn hva f.eks. lederen av regjeringens eget ekspertutvalg mener er bærekraftig. Litt i bakgrunnen av de nyhetssakene som har dominert, om borgerlig budsjettkaos og hvem som har ansvaret for årets nyvinning, flyseteavgiften, finnes det 127 000 mennesker som går jula i møte uten jobb. Det er dessverre veldig lite som tyder på at forlikspartiene har vært særlig opptatt av de menneskene når de har sittet og forhandlet. Det er i hvert fall ingenting i forliket som tyder på det. Spørsmålet mitt til komiteens leder blir da: Med den høye pengebruken som regjeringen har lagt seg på for tredje år på rad, og som Kristelig Folkeparti og Venstre igjen gir den flertall for, hvorfor er ikke tiltak mot det høyeste antallet ledige på over 20 år prioritert høyere?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Det er hyggelig å høre at representanten Limi har lest budsjettet vårt, men det er åpenbart at det ikke er alle kapitler han har lest med like stor iver, for hvis man ser på Arbeiderpartiets alternative budsjett i stort, vil man se at en av våre hovedprioriteringer er nettopp å stimulere til at nye bedrifter skal kunne vokse seg sterke. Det er nettopp å stimulere til at vi får økte investeringer i norsk fastlandsindustri. Det trenger vi i en periode hvor vi ser at oljeaktiviteten er på vei ned og sannsynligvis kommer til å ligge lavere i årene som ligger foran oss, enn i årene som ligger bak oss. Det er også grunnen til at Arbeiderpartiet støtter at vi nå reduserer selskapsskatten, for vi vet at det er en skatt som har stor effekt på investeringsviljen. Det vi ikke er med på, er å senke det alminnelige skattenivået. Det er fordi vi ser at vi har store utfordringer som ligger foran oss på velferdssiden: en aldrende befolkning som skal ha velferdsgoder. Vi unnlater å svekke inntektssiden samtidig som vi blåser opp utgiftssiden – det er det regjeringen driver med, og det er ikke vår linje.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Jeg tror ikke representanten Meling kan ha lyttet så veldig godt til det jeg sa, for jeg sa i mitt innlegg: Ja, Arbeiderpartiet prioriterer tiltaksplasser. Ja, vi prioriterer et bedre permitteringsregelverk, for vi mener at det er viktig for å sette de menneskene som nå mister jobben, i stand til å omstille seg. Det er et viktig svar på kort sikt. Men jeg sa også at vårt budsjett handler vel så mye om å legge til rette for de nye arbeidsplassene. Det er derfor vi foreslår ting som «matchingkapital» for gründere gjennom akseleratorprogrammet vårt, det er derfor vi foreslår å senke selskapsskatten, og det er derfor vi foreslår å bruke mer penger på en del målrettede satsinger innenfor forskning og innovasjon og få opp satsingen på klimateknologi, for det er der framtiden ligger. I motsetning til Høyre mener vi at det er viktig å ha to tanker i hodet samtidig. Det er ingen motsetning mellom det å ta godt vare på dem som nå mister jobben, og sørge for at deres kompetanse ikke forvitrer, og det å tenke langsiktig på verdiskaping.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Takk for spørsmålet – det er et viktig spørsmål. Det helt unike med den regjeringen vi har nå, er at denne regjeringen to ganger har lagt fram et budsjett som de har jobbet med fra grunnen av selv, og at de to ganger har møtt en samlet opposisjon i Stortinget som har sagt at de bruker for mye penger. Jeg tror knapt at det finnes et annet parlament i hele verden hvor det har vært situasjonen. Vi har stilt Finansdepartementet spørsmål om hvor mye mindre oljepenger som ville vært brukt over de siste budsjettene dersom innfasingstempoet til regjeringen Stoltenberg hadde blitt videreført. Svaret på det er 60 mrd. kr. Det er en regjerings ansvar å definere pengebruken. Det er regjeringen som sitter på embetsverket, som kan gjøre vurderinger av hva som er ansvarlig pengebruk. Vi mener at de ikke gjør den jobben ordentlig, og vi sender et kraftig politisk signal om at pengebruken bør ligge lavere, gjennom å si at vi reduserer oljepengebruken med 4 mrd. kr.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Jeg kan i hvert fall forsikre representanten om at Arbeiderpartiet ikke kommer til å stemme for den foreslåtte innstrammingen av pendlerfradraget som flertallet vil vedta senere i dag. Vi har også reagert med undring over at dette kommer nå, i en tid da vi f.eks. ser at arbeidsministeren er ute og sier at folk må belage seg på å pendle mer fordi arbeidsmarkedet blir strammere. Så dette har ikke prioritet hos oss. Vi mener at det sier noe om den skjeve innrettingen på regjeringens skattesystem når de prioriterer f.eks. kutt i formuesskatten til bedriftseiere, men skjerper skatten for de arbeidstakerne som pendler til den samme bedriften.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
I valgkampen varslet både statsministeren og finansministeren en tiltakspakke mot ledighet. Det virket som om det viktigste med den var at den skulle være større enn Arbeiderpartiets – og ikke nødvendigvis innholdet. Jeg må innrømme at vi stusset litt da det viste seg at tiltakspakken stort sett besto av regjeringens vedlikeholdsbudsjett, men jeg lar akkurat det ligge nå. Vedlikehold er bra. Vi kommer til å stemme mot det meste av det. Men representanter fra regjeringspartiene kommer til å ende med å stemme mot flere av disse postene nå i kveld – poster som ble solgt inn som ekstraordinære sysselsettingstiltak – fordi de har forsvunnet ut, enten gjennom tillegget eller forliket. Stavanger Aftenblad har prøvd å spørre Finansdepartementet om hvor stor tiltakspakken nå er, og det har de ikke fått svar på. Derfor prøver jeg meg her. Spørsmålet til finansministeren er: Hvor stor er regjeringens tiltakspakke etter tillegg og forlik?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Jeg får ikke svar på spørsmålet her. Jeg er generelt imot å spre usikkerhet. Derfor har vi gått inn og sett på hva som faktisk foregår på de ulike budsjettpostene. Vi ser at engangstilskuddet til vedlikehold i kommunene på 500 mill. kr er borte, vedlikeholdet av riksveinettet er kuttet med 340 mill. kr, forskjellige vedlikeholdsinvesteringer i sykehusbygg er kuttet med 25 mill. kr, fornying og programområdetiltak på riksvei er kuttet med 150 mill. kr, vedlikehold og rehabilitering, herunder fengsler, er kuttet med 70 mill. kr, forsering av kartleggings- og flomsikringsprosjekter er kuttet med 50 mill. kr, vedlikehold og oppgradering av forskningsfartøy er kuttet med 100 mill. kr – og det er flere poster. Det er helt riktig at det er noe mer på jernbane, men til sammen summerer dette seg til kutt på rundt 1 mrd. kr i det som har vært fremmet som sysselsettingstiltak. Kan finansministeren i det minste bekrefte om disse tallene er riktige eller ikke?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Aller først må jeg si at jeg er litt usikker på om jeg faktisk hørte representanten Tybring-Gjedde rett nå nettopp. Det jeg hørte, var en uttalelse om at vi faktisk ikke skal bedrive integrering, at vi faktisk ikke skal bedrive norskopplæring for innvandrere som kommer til Norge. Hvis det er riktig oppfattet, er det en mildt sagt oppsiktsvekkende uttalelse fra en representant for et regjeringsparti. Grunnen til at jeg tegnet meg, er at jeg synes det har vært litt spesielt å høre tonen i deler av denne debatten. Det høres ut som om en del representanter mener det nærmest er litt utidig av Arbeiderpartiet å snakke om ledighet, for ikke å snakke om å fremme forslag, og at vi egentlig i likhet med regjeringen bør akseptere at ledigheten stiger. Vi har hørt representanter omtale forrige regjeringsperiode som sorgløse år i norsk økonomi. Jeg erindrer i hvert fall årene rundt 2008/2009 som relativt bekymringsfulle. Det mest utrolige etter min mening er en finansminister som opptrer så indignert over at opposisjonen spør om størrelsen på en tiltakspakke – så indignert at hun beskylder oss for å spre usikkerhet. Når vi er frekke nok til å stille et helt kurant spørsmål om hvor mye som står igjen av tiltakspakken, gjør vi altså situasjonen for de arbeidsledige verre og mer usikker. Jeg vil gjerne gi representanten Meling honnør for faktisk å prøve å svare på spørsmålet, i motsetning til både finansministeren og statsministeren. Men svaret viser egentlig bare hvor stor forvirringen er blant regjeringspartiene om dette spørsmålet, for hun viser til forlikets kapittel om arbeid, aktivitet og omstilling. Der er det helt riktig at det ligger nesten 1 mrd. kr. Men når vi ser hva som ligger i det, finner vi ting som svømming i barnehager, dyrepoliti, partistøtte – ting man kan være for, men som har lite i en sysselsettingspakke å gjøre. Så ligger det også store, viktige poster der – 320 mill. kr. til flere lærere i skolen, f.eks. Helt enig! Vi kommer til å stemme for det, men det er jo ikke et midlertidig ekstraordinært sysselsettingstiltak. Så pekes det på tilleggsnummeret – sysselsettingseffekten av at vi nå oppretter mange asylmottak. Den er også åpenbar. Men hvis det er sånn at man mener at man ikke lenger trenger en like stor ekstraordinær sysselsettingspakke fordi man har en så sterk effekt av at det bygges asylmottak, får man heller si det, da. Men det insisteres altså på at det fortsatt eksisterer en ekstraordinær sysselsettingspakke på 4 mrd. kr. i dette budsjettet, men man vil ikke fortelle hvor de pengene faktisk finnes.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Dette får bli et superkort foredrag til ære for representanten Flåtten, så jeg håper han hører etter. Når det gjelder effekten av å stramme inn rentebegrensningsregelen, er det klart at den er veldig usikker. Når vi snakker med den fremste eksperten på rentebegrensning, som til og med satt i Scheel-utvalget, sier han at 3 mrd. kr. er et svært beskjedent anslag. Antakeligvis er det snakk om ganske mye større summer når dette er fullt innfaset, og det vil begynne å ha en viss effekt første år. Så vi mener at ved å legge inn dette gir vi et realistisk bilde av hvordan vi mener inntektene fra bedriftsskatten bør være neste år. Når det gjelder avgift på finansielle tjenester, foreslår vi, i likhet med Kristelig Folkeparti, å fase inn det fra 1. juli. Vi mener det er helt realistisk, fordi Scheel-utvalget allerede har definert skattegrunnlaget så tydelig som de har gjort, og dette er altså snakk om en forenklet modell. Men når jeg ser hvordan regjeringen baler med å sette i verk sine egne avgiftsforslag, kan jeg jo uttrykke en viss forståelse for at de har lav selvtillit hva gjelder egen gjennomføringsevne.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Arbeidsledigheten er på vei opp i Norge, dessverre. Da vi leste budsjettavtalen, ble vi veldig overrasket, for der lå det inne en skatteskjerpelse som er målrettet mot folk som mister jobben sin. Norge har hatt en tradisjon på at vi løfter sammen, og vi har samarbeid mellom næringsliv, fagforeninger og stat og finner ulike ordninger slik at folk skal komme seg gjennom det så godt som overhodet mulig. Den ene ordningen har vært sluttvederlagsordningen. Det har i all hovedsak vært mange menn rundt 60 år som har mistet jobben, som har kunnet få et sluttvederlag betalt av arbeidsgiverne over tid skattefritt, maks 80 000 kroner. Mitt spørsmål til Kristelig Folkeparti er: Hvorfor er det et mål å skattlegge dem som mister jobben, hardere når ledigheten er på vei opp?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Høyre har vanligvis veldig tro på skattekutt. Derfor forundrer det meg, når ledigheten er på vei opp, og arbeidsministeren sier at folk må være villig til å reise lenger for å komme på arbeid – det er jeg enig i – at han skal målrette skatteskjerpelsene mot dem som skal reise langt på jobb. Hva er logikken i det? Hvorfor skal en som pendler f.eks. fra Flåttens hjemfylke, si fra Tønsberg til Oslo, få 7 000 kr mindre i skattefradrag når man legger sammen de to siste budsjettene? Kan vi forvente at regjeringen også neste år skjerper skattene enda mer for dem som pendler langt, når flere er nødt til å gjøre det? Jeg syns det er et usosialt kutt, jeg syns det er et uforståelig kutt. Vi burde gått motsatt vei. Hvorfor er det så viktig for Høyre å skattlegge folk som reiser langt, mer?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Representanten Flåtten snakker om at han ønsker å skattlegge folk mindre, men folk som er tvunget til å reise langt på jobb, skal skattlegges mer. Jeg skjønner ikke logikken, og jeg forstår ikke at det er god Høyre-politikk heller. Det er målrettet skattestimuli som gjør at folk er villig til å reise lenger på jobb. Det er klokt for den enkelte, og det er klokt for samfunnet. Så er det en annen avgift, som dukket opp en sen nattetime, så jeg kan ikke tro det er gjennomtenkt. Det er flyseteavgiften. Hvis jeg skal dra på ferie Oslo–New York, koster det meg 80 kr i avgift, men hvis jeg skal på jobbreise f.eks. mellom Oslo og Molde, blir det 160 kr tur-retur. Hva er logikken i at en skal innføre en flyseteavgift som gjør det billigere å fly tur-retur New York enn å fly tur-retur Oslo–Molde. Kan representanten Flåtten forklare meg det? Og hvorfor er det så viktig å innføre en sånn avgift nå, når man i nasjonalbudsjettet skrev at det hadde ingen klimaeffekt?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Noen ganger når man leser ting eller hører på innlegg, leter man etter å få bekreftet sine egne fordommer. Dette var et eksempel på at man ønsker å få bekreftet sin egen fordom – at Senterpartiet ikke er et næringsvennlig parti. Men hvis en ser på budsjettet vårt – og hadde lest det ordentlig – ser en at det er nettopp det det er. Det er mange målrettede skatteletter og avgiftslettelser for å øke lønnsomheten i store og små bedrifter rundt omkring i hele landet, for vi er opptatt av å få opp lønnsomheten i bedriftene. I tillegg er vi opptatt av å bruke staten og det offentlige til å skape ny aktivitet for små og store entreprenører rundt omkring i hele landet, for noe av suksessen i Norge har vært at vi på den ene siden har brukt skattepolitikken, så har vi brukt tilskudd for å stimulere til ny utvikling – og i tillegg brukt det offentlige til å skape aktivitet. Vi har en helhetlig profil, som vil skape mer aktivitet både for private og for det offentlige.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Det er interessant å høre på Fremskrittspartiet når det gjelder dette med velgerforflytninger. I stortingsvalget for to år siden hadde Fremskrittspartiet rundt 300 000 flere velgere enn Senterpartiet. Ved kommunevalget for tre måneder siden hadde de ca. 20 000 flere. De er iallfall én ting som er resultatet av denne regjeringens politikk, og det er at Fremskrittspartiet har gått ned ved valg, og vi har gått opp. Det er et godt resultat, og den utviklingen ønsker jeg skal fortsette. Vi mener helt oppriktig at det er feil å satse på fengselsplasser i utlandet. Vi ønsker å bygge opp fengselskapasiteten i Norge. Vi mener det er feil å tvangssende norske statsborgere til soning i utlandet, og mener det er rett heller å bygge opp kapasitet rundt omkring i hele landet, noe som kan skape aktivitet og arbeidsplasser, både innenfor byggesektoren når det bygges, og innenfor fengselsvesenet når det skal driftes. Vi har ulikt syn. Vi ønsker å satse i Norge, de ønsker å satse i Nederland. Vi tror det er mer framtidsrettet å bygge opp kapasitet her.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Vi er opptatt av: Hvem er den sterke i norsk offentlighet? Det er staten. Det som ligger inne i vårt alternative statsbudsjett, er at staten skal ta en større del av børa, for den har sterkest rygg. I dag er det slik at vertskommunetilskuddet dekker ca. 90 pst. av kostnadene. Det har blitt løftet litt takket være bl.a. Kristelig Folkeparti, og det er bra. Men i den ekstraordinære situasjonen vi er i nå, mener vi at staten skal ta 100 pst. Hvis vi fra Stortingets side klarer å løfte de ulike ordningene, tror vi det blir enda lettere å bosette. Vi vil selvfølgelig oppfordre alle våre ordførere til å ta imot og integrere, men jeg syns ikke vi som rikspolitikere kan skyve ansvaret over på lokalpolitikerne hvis ikke vi er villig til å stille opp med finansiering. Derfor ønsker vi å ha en helt annen finansiering enn det som ligger i budsjettopplegget.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Vi er opptatt av å ha et land der ikke alle kan sykle til Stortinget. Da må vi ha en politikk for hele landet, ha en avgiftspolitikk som er tilpasset hele landet, og ha et pendlerfradrag som er tilpasset hele landet. Jeg har skjønt at en del i Venstre har et «indre sirkel av Oslo»-perspektiv på verden. Det har ikke vi. Vi mener at vi ikke skal drive med symbolpolitikk i avgiftspolitikken. Vi skal drive med reelle endringer. Når Venstre i fjor og nå i år sikrer store skattesubsidieringer av taxfree og ikke er villige til å innføre CO2-avgift på utenlandsfart – innfører en avgift som f.eks. innebærer 160 kr i avgift for å fly tur-retur Bodø–Svolvær, mens det er 80 kr i avgift for å fly Oslo–New York – er det en meningsløs måte å drive miljøpolitikk på. For man må bruke tiltak som faktisk har en effekt, og ikke straffe dem som bruker fly til f.eks. Nord-Norge, mens de som skal fly på ferietur mellom Oslo og New York, får lavere skatter. Den type politikk ønsker ikke Senterpartiet å støtte.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Det er jo fantastisk å høre på Venstre. Nå går alt til himmels, og for to år siden gikk alt skeis. Det er en utrolig historieskrivning Venstre driver med, og også at budsjettforliket er tatt på dagtid. Vi fikk inntrykk av, vi som satt og ventet, at det var en totimers dag, for det var ingen framdrift i det hele tatt, og så var det panikk den siste dagen der en kom fram til en del lite gjennomtenkte løsninger. Venstre er stolt av flyseteavgiften. Jeg kan ikke forstå at man kan være stolt av den. Det er jo helt meningsløst at man skal betale 80 kr i avgift tur-retur New York, men 160 kr i avgift tur-retur Bodø–Svolvær. Hva er poenget? Det ene året gis store skattesubsidier med taxfree-ordninger, og det neste året skal man skatteskjerpe innenlands flyreiser. Det er ikke noe å være stolt over. Det er lite gjennomtenkt, og det er ikke treffsikkert. Det er ingen grunn til at man skal subsidiere folk som reiser til New York, men straffe folk som har nyttereise i Nord-Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-12-03:
Arbeidsløsheten er på vei opp, og vi er avhengig av en målrettet og konsekvent politikk. I valgkampen var Erna Solberg ute og skrøt av 4 mrd. kr i tiltakspakke. Nå når ledigheten har økt ytterligere, er hun nede i 2 mrd. kr. I fjor var det kapitaltilførsel til Statkraft på 10 mrd. kr, et kjempeviktig tiltak for å skape ny industri, skape ny fornybar energi. I dette budsjettet blir det saldert bort, sånn at Statkraft ikke får den samme muligheten til å utvikle ny industri og ny fornybar energi. I fjor var det om å gjøre å subsidiere utenlandsk flyfart med store taxfree-kvoter. I år er det om å gjøre å skattlegge innenlands luftfart mye mer enn utenlands luftfart. Arbeidsministeren sier at arbeidstakere må være villig til å reise lenger til jobben, mens svaret fra regjeringen er større skatter for dem som reiser lenger, gjennom dårligere pendlerfradrag. Og det er problemet med det budsjettarbeidet vi har sett i høst, at det som var et viktig tiltak for kort tid siden, nå plutselig ikke er et viktig tiltak lenger. Mener statsministeren at det er bra at Statkraft skal bli tappet for så mye kapital, og mener hun at det er bra at vi nå har fått en tiltakspakke som er blitt halvert i løpet av de siste månedene?