Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-03-17:
Som enkelte har vært inne på, er energieffektivisering et viktig virkemiddel for å begrense klimagassutslipp, og vi har et stort potensial i byggesektoren. Dagens energimerkeordning består av to karakterer, som flere har vært inne på: en energikarakter og en oppvarmingskarakter. I all hovedsak er det energikarakteren – i en skala fra A til G – som benyttes i markedet, og som er etterspurt av utbyggerne. Energikarakteren settes ut fra såkalt levert energi, dvs. den energimengden som i praksis krysser en bygningsvegg eller en tomtegrense. Så er det en utfordring for fjernvarmebransjen at det grensesnittet er problematisk, for i dag baseres fjernvarme i stor grad på utnyttelse av lavverdige ressurser, ofte i stor skala, som f.eks. spillvarme fra restavfall, og flere fjernvarmeselskap har også store varmepumpeanlegg. Norges største solfanger-anlegg, f.eks., er nå tatt i bruk i fjernvarmen på Lillestrøm av Akershus Energi Varme. Problemet deres er at når teknologier står i et fjernvarmesystem – og ikke på det enkelte bygg – så regnes all varme inn til byggene som levert energi, og dermed blir energikarakteren dårligere. Eller sagt på en annen måte: Hvis et gitt bygg har en egen varmepumpe, vil den enkelt få karakteren A, mens i et fjernvarmesystem basert på varmepumper eller annen spillvarme vil det samme bygget kunne få karakteren C. En vil da fort kunne konkludere med – og det er det som fester seg i markedet – at miljøprestasjonen til bygget med karakteren C er vesentlig dårligere, men det er jo ikke tilfellet. Det er bakgrunnen for det forslaget og den debatten som Senterpartiet har reist, og også for den utfordringen vi mener må løses på en eller annen måte. Det er altså slik at enkelte føler seg forpliktet til å installere dobbel infrastruktur for å unngå å bruke fjernvarme, eller at utbyggerne gjør mye for å slippe å knytte seg til fjernvarmeanlegg slik at en skal kunne oppnå karakteren A, og dette er et veldig uheldig og utilsiktet resultat av en ordning som er positiv. For i områder der det er infrastruktur for fjernvarme, er fjernvarme en god og langsiktig løsning. Med fjernvarme er det mulig å utnytte energi som ellers ville vært uutnyttet – spillvarme fra avfall og industri, flis fra skog eller varme fra omgivelser og sjøvann – og fjernvarme kommer til å være helt sentralt også når det gjelder å fase ut oljefyrer. Det er på denne bakgrunn Senterpartiet har ment at energimerkeordningen bør endres til et mer teknologinøytralt grensesnitt, der det er byggets netto energibehov som danner grunnlaget for energimerket. Det er den standarden som dagens TEK, altså byggeforskrift, benytter, og som er godt innarbeidet. Da fokuseres det bare på byggets grunnleggende energibehov og beskaffenhet, og en unngår uheldige diskusjoner om hvorvidt varmepumpa skal stå innenfor eller utenfor byggets grense. Jeg har lyst til å nevne et eksempel som flere av oss møtte på Fjernvarmedagene i fjor, der en konsulent tok opp – iallfall med meg – at han var i ferd med å legge så mange tiltak på bygningskroppen at bygget var i ferd med å bli helt ufunksjonelt. Likevel var det ikke mulig å oppnå A-merket, fordi bygget er basert på fjernvarme fra Akershus Energi Varme og ikke på egne varmepumper eller energianlegg. Senterpartiet mener at en endring av energimerkeordningen hadde vært mulig å løse på en enkel og ubyråkratisk måte, og vi mener også at historien om hva energi- og miljøkomiteen sa i 2009, er litt mer diversifisert enn det enkelte representanter har vært opptatt av, for komiteen sa også: «Komiteen forstår dette slik at oppvarmingsmerket skal gi informasjon om i hvilken grad det vil være mulig å dekke varmebehovet i bygg med andre energikilder enn strøm, olje og gass.» En var ikke bare opptatt av bygningskroppen og bygget; en var også opptatt av energikilden som ble tilført. Det svekker dessverre merkeordningens relevans når interne energiløsninger blir premiert framfor kollektiv energiforsyning. Derfor mener jeg at den debatten vi har i dag, er helt nødvendig. Vi kommer ikke helt i land i dagens debatt, men jeg opplever at det er en vilje til endring, sjøl om en ikke går for de forslagene Senterpartiet har ønsket. Jeg synes det viktigste av alt er at en erkjenner problemet og er villig til å se på det i det videre arbeidet. Med det vil jeg få lov til å ta opp forslag nr. 4, på vegne av Senterpartiet og SV.