Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-04:
Det finnes knapt et samfunnsområde som så til de grader har endret seg på noen få tiår som Forsvaret. Det beror ikke minst på de store endringene vi har hatt i det internasjonale bildet. Vi har sett gamle maktkonstellasjoner gå under og nye oppstå. Nye fora for dialog og forhandlingsbaserte konfliktløsninger har gitt tidligere kalde krigere nye muligheter, sjøl om det fra tid til annen strammes til, som vi jo har sett det siste året. Mange tyngdepunkt er flyttet. Den tradisjonelle måten å tenke forsvar på er under utvikling og forandring. Jeg er glad for at Regjeringa har dette perspektivet på den forsvarspolitikken Norge skal føre. Et hovedmål for Regjeringa er at vi skal ha et forsvar som er i stand til å møte utfordringene under skiftende omstendigheter, og at vi derigjennom sikrer oss at vi er rustet til å verne om landets interesser, verdier og sikkerhet. Det er brei politisk enighet om at nordområdene representerer tyngdepunktet for Norges forsvars- og sikkerhetspolitiske interesser. Her møter vi som nasjon store og sammensatte utfordringer av global karakter. Vi står ansikt til ansikt med vår store nabo i øst, og veit at vi deler noen av verdens rikeste og viktigste havområder med dem, hvor det fremdeles er uavklarte spørsmål vedrørende jurisdiksjon og grensedragning. Den gode politikken for å møte dette må utspille seg i spennet mellom diplomatiet, et utstrakt folk til folk-samarbeid og et tilstedeværende forsvar. Det er nettopp dette Regjeringa legger opp til i sin politikk. Det kan man se på mange politikkområder og i mange budsjetterkapitler – ikke bare dem vi behandler i dag. Regjeringa er til stede i nord med Forsvaret, både med Hæren, Sjøforsvaret og Luftforsvaret. Med Forsvarets operative hovedkvarter i Bodø, en tydelig styrking av Hæren i Indre Troms, en innfasing av nye fartøyklasser av fregatter og MTB-er samt nye transportfly har man realisert viktige tiltak for Forsvaret i nord. Det er også særdeles viktig med en moderne og langtrekkende kystvakt. Jeg er glad for at Kystvakta er styrket de siste åra, og at man nå er i gang med en omfattende kvalitetsheving av flåten slik at man dermed øker Kystvaktas kapasitet og evne til overvåkning. Dette er svært viktig for norsk tilstedeværelse i de sårbare og ressursrike havområdene i nord. Det har vært mye debatt omkring marinebasen Olavsvern i Tromsø. Jeg hører til dem som har ment at man burde finne en løsning for fortsatt bruk av Olavsvern i Sjøforsvaret i nord, men jeg har tatt til etterretning at verken forsvarssjefen eller departementet ser at basen skal være med i den videre struktur. Jeg noterer meg også at det fra nord, bl.a. fra Ramsund i nordre Nordland, har kommet synspunkter på at den basen man har der, sammen med andre anlegg på kysten, har tilstrekkelig kapasitet. Jeg er imidlertid svært glad for at det kommer signaler fra Regjeringa om at man skal finne en løsning for å ivareta det sivile helsevesenets tilgang til trykkammeret på Olavsvern. Dette har mange i nord vært opptatt av, og det er svært viktig at man finner en løsning på dette. Jeg noterer meg med tilfredshet at Regjeringa legger vekt på å ha et mangfold av mennesker i Forsvaret, både ved å legge vekt på rekruttering av kvinner og ved at man har folk i Forsvaret som representerer minoritetene. En viktig samfunnsaktør som Forsvaret er avhengig av legitimitet blant heile befolkninga og oppnår dette best ved å speile samfunnets mangfold. Jeg er også glad for at Regjeringa er opptatt av etiske problemstillinger og av å ha en politikk for ivaretakelse av mennesker i Forsvaret som i oppdrag ute eller heime kommer ut for svært tunge og belastende opplevelser. Jeg vil understreke at Forsvaret også er en kulturbærer, og at også denne dimensjonen er ivaretatt i Regjeringas opplegg. Forsvarsmusikken og festningsanleggene er viktige både som elementer i det kulturelle bildet og som et positivt bindeledd mellom Forsvaret og befolkninga. Jeg er glad for at det blir ivaretatt i Regjeringas opplegg.