Michael Tetzschner (Høyre), 2016-03-31:
Jeg skal ikke bruke tiden på historikken fra 2014, om hva som ble utvekslet av standpunkter bak språkfornyelsen osv. Jeg skal bare si, etter å ha hørt debatten i dag, som heldigvis har avklart en bred enighet om denne nyskapningen: Stortinget ønsker den ikke. Det som også er gledelig, er at argumentasjonen hos flertallet bygger på de samme resonnementene – stort sett. Nå er Arbeiderpartiet ikke et helt uvesentlig parti. Derfor synes jeg de kanskje skulle lagt litt mer vekt på å forklare oss andre hvorfor de synes det er en vinning for vår forfatningsrett å åpne for noe som i praksis vil være at ordinær lovgivning setter til side grunnlovsbestemmelser. Hvorfor er det en god idé? Når man ikke påtar seg å forklare Stortinget det, kan det også ha sammenheng med at man ikke er så opptatt av Grunnloven annet enn som politisk markering. Jeg må minne om at det er ikke slik at Høyesterett utøver en fullmakt eller myndighet. Høyesterett og alle dommere er bundet av streng metodelære som nettopp respekterer kjernen i lovgivningsvirksomhet. Da er det altså denne forsamling selv som har utstyrt seg med en overlov, altså en lex superior-bestemmelse, som betyr at disse prinsippene ikke lett flyttes på ved tilfeldige stortingsvalg. Det skal være gjennomtenkt, det er en bremsemekanisme som vi er vel kjent med når det gjelder grunnlovsbestemmelser og -forslag. Med Arbeiderpartiets nye og særdeles frilynte holdning til grunnlovsbestemmelse annonseres det altså fra talerstolen at man skal introdusere en veldig forenklet grunnlovsbestemmelse som nå virkelig åpner for sidestilling mellom vanlig lov og grunnlov. Det er også slik – hvis jeg forsto representanten Christensen rett – at i lover som finnes tungtveiende og ivaretar tungtveiende allmenne interesser, hvor det også ble presisert at her hadde domstolene heller ikke noe å gjøre med vurdering av hva som kunne ligge i dette, var det et par kumulative vilkår til: Det skulle være forholdsmessig, og det skulle være nødvendig. Hvis vi bare gjør oss ferdig med nødvendighetskravet, er det krav til om man vurderer andre og mindre inngripende måter å oppnå det samme på, altså mindre inngripende overfor borgerne. Men forholdsmessighetsstandarden må alltid vurderes ut fra hva man oppnår og dermed hvor tungtveiende allmenne interesser som ligger i forslaget. Begrunnelsen fra talerstolen om det som er blitt Arbeiderpartiets nye grunnlovslinje, inneholder brudd på elementære forutsetninger for slike bestemmelser. Det skal i det følgende bli veldig spennende å følge hvilket grunnlovssyn Arbeiderpartiet faller ned på. Nå har de altså gitt seg inn på en virkelig devaluering av Grunnloven som idé og overlatt det til den praktiske hverdagspolitikken. Jeg vil avslutningsvis minne om hva Grunnloven også betyr utover at den legger føringer for Stortingets lovgivning og Høyesterett. Det er lett ved slike anledninger som dette å peke på toppen av pyramiden, hvor man i all beskjedenhet kan si at Stortinget også utgjør en. Men da ser man bort fra at grunnlovsbestemmelsene virker hver eneste dag som et bakteppe for forvaltningsavgjørelser, som bakteppe for forskriftsanvendelser, som bakgrunn for alle de tusen lovanvendelsesvedtak som forvaltningen treffer. Ved å svekke grunnlovsbestemmelsenes hovedprinsipper som fyrtårn og signalgivere svekker man også de styringsimpulsene som Stortinget har ønsket å gi nedover – stråle nedover – i vår mangfoldige administrasjon. Man glemmer av og til at det er andre i Norge som også bruker loven hver dag. Hvis signalet nå går ut fra Stortinget om at det ikke er så farlig – hvis man likevel har bedre ideer enn grunnlovskonsipistene hadde, er det bare fritt frem. Det er bare å finne på noen gode begrunnelser for at dette er lovgivning som ivaretar tungtveiende allmenne interesser, at de ellers er forholdsmessige, og at de er nødvendige. Jeg har ikke truffet en eneste forslagsstiller bak en vanlig lov som ikke mener at alle disse tre betingelsene er oppfylt. Det er derfor vi i all beskjedenhet driver lovgivningsvirksomhet her på Stortinget – det er nettopp fordi vi mener at vi fremmer sterke og gode allmenne interesser, at de er nødvendige, og at de er forholdsmessige. Ved å begi seg inn på den glideflukten representanten Christensen inviterer oss til, er vi nettopp i ferd med å svekke den Grunnloven vi feiret 200-årsjubileet for, i så flotte former for to år siden.