Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-12:
Jeg erkjenner at jeg fra tid til annen har en hang til å kritisere den rød-grønne regjeringen for manglende leveranser og deres svakheter. Jeg skal benytte anledningen til å gjøre det motsatte nå. Det å få opprettet barnehus som system er en gedigen seier for barn og andre svake grupper som trenger tilrettelagte avhør. Det var starten på noe som er blitt veldig bra, men som fortsatt skal videreutvikles, og som vi senest videreutviklet med ny avhørsreform som trådte i kraft 2. oktober i fjor. Jeg synes det er godt på mange måter å vite at det er en så sterk politisk ryggdekning for satsingen på barnehus og på dette området. Så er jeg enig i, som saksordfører var inne på, at arbeidet med retningslinjene i Politidirektoratet burde ha kommet lenger enn det det har gjort, tiden tatt i betraktning. Men som jeg skrev i mitt brev til komiteen, har utfordringen vært at den samme kapasiteten også skal benyttes til å iverksette den nye avhørsreformen, som også har vært svært avgjørende å lande riktig og få gjennomført så raskt som overhodet mulig. I tillegg er det gjort et voldsomt arbeid for å få bedre oversikt og systematikk i arbeidet med disse sakene. Der har det vært gjennomført et virkelig godt stykke arbeid fra Politidirektoratets side som gjør at vi nå er bedre i stand til å løse de fremtidige utfordringene vi står overfor. I tillegg til det har vi altså oppnådd noe som er veldig positivt, men som skaper utfordringer, nemlig at det nå gjennomføres langt flere avhør i barnehusene enn det noen gang har vært gjort tidligere, og økningen har vært dramatisk det siste halvannet året. Det er veldig bra. Jeg er veldig glad for at det er så stor enighet om behovet for nasjonale retningslinjer. Det arbeidet er i gang i Politidirektoratet, det er gjort et godt grunnlagsarbeid. Det betyr at retningslinjene relativt raskt vil komme på plass, og det vil selvfølgelig komme på plass innen den fristen Stortinget fastsetter dersom flertallsinnstillingen blir vedtaket i dag. Dersom en imidlertid går for forslaget fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, er min frykt at det vil ta betydelig lengre tid, for da må vi igangsette et lovarbeid. Det må gjøres et grundig lovarbeid først i departementet, så skal dette på høring, så skal proposisjonen skrives, og så kan man komme til Stortinget som skal behandle dette, og deretter skal det eventuelt utformes forskrifter i oppfølgingen av lovverket. Jeg vil derfor konstatere at det vil ta betydelig lengre tid, uten at jeg tror retningslinjene eller de nasjonale føringene vil bli bedre av den grunn. Samtidig mener jeg det er grunnlag for å ha retningslinjer som er så fleksible som mulig. Det er naturligvis avhengig av hvordan lov og forskrift utformes, men utgangspunktet er at endringer i lov og forskrift vil kreve en ganske omfattende forhåndsbehandling også ved endringer av lov og forskrift, inkludert lange høringsfrister og et spesielt godt forarbeid. Så med retningslinjer som dem komitéflertallet legger opp til, vil en øke fleksibiliteten, for dette er et område hvor en ikke har fasitene. En ser ikke at dagens modell for håndtering av barnehusene vil være den modellen som vil være der til evig tid. Vi har nå f.eks. i Nordland politidistrikt et pilotprosjekt med fremskutt barnehus, hvor det blir etablert en avdeling av barnehuset på Helgeland, sånn at barnehuset kan reise til barna, som skal ha akkurat det samme tilbudet der som de ville hatt om de reiste til Bodø. Det er betydelig bedre for barna som da får kortere reisetid, og jeg tror erfaringene fra det prosjektet f.eks. kan bidra til at nasjonale retningslinjer bør endres fra det som kan være utgangspunktet. Derfor er jeg opptatt av at det skal være fleksibilitet. Jeg vil også gjøre oppmerksom på at det i samsvar med det som har vært Stortingets forventning, er igangsatt et arbeid for å avklare forholdet til medisinske undersøkelser. Der er det dessverre stor ulikhet mellom de ulike barnehusene. Jeg har selv tatt dette opp med helse- og omsorgsministeren, og vi har igangsatt det arbeidet for en stund siden for å få dette på plass. Medisinske undersøkelser ved barnehusene er helt avgjørende for at barnehusene skal kunne levere den kvaliteten på undersøkelsene de gjennomfører, som vi har forventninger til. Det er veldig viktig at en sikrer den kompetansen det da er behov for. Der har helse- og omsorgsministeren allerede gjennomført en rekke grep for å sikre kompetansen. Der ulikheten nå er størst, er på omfanget, altså antallet saker hvor det gjennomføres medisinske undersøkelser, og på finansieringsmodellen for de medisinske undersøkelsene. Dette må komme på plass raskt.