Erna Solberg (Høyre), 2020-06-19:
La meg starte med å takke for anledningen til å komme til Stortinget for å redegjøre for status for og håndtering av utbruddet av koronavirus. Norge har opplevd den alvorligste krisen siden annen verdenskrig. Regjeringen har iverksatt svært inngripende tiltak som har hatt store konsekvenser for alle deler av samfunnet. Før Stortinget går fra hverandre for sommeren, ønsker jeg å orientere Stortinget om regjeringens vurdering av veien videre. Jeg vil også benytte denne anledningen til få å takke for et godt samarbeid gjennom det jeg tror vi alle kan si har vært en intensiv vår. Aller først vil jeg gjerne få si litt om hvor vi står i dag. Slå ned-strategien som regjeringen valgte i den tidlige fasen av utbruddet, har langt på vei lyktes. Tiltakene har hatt god virkning. Det norske folk har stilt opp på vår tids største dugnad. Innsatsen har gitt resultater. Vi har kunnet ta hverdagen tilbake, men det er likevel en annerledes hverdag vi beveger oss mot. Fortsatt er det fare for oppblussing av smitte og smittespredning. Vi må derfor være forberedt på å slå ned nye utbrudd, både nasjonalt og lokalt. Regjeringen har derfor gått over til en kontrollstrategi. Testing, isolering og sporing vil fremover være viktig for å beholde kontrollen. Da helse- og omsorgsministeren redegjorde for Stortinget den 10. mars, var alle rapporterte smittetilfeller blitt sporet til utlandet, eller de var blitt smittet av noen som hadde vært i utlandet. Etter 10. mars utviklet situasjonen seg svært raskt. Antall smittede økte. Samtidig kom det meldinger om at det ikke var mulig å spore hvor flere var blitt smittet. Viruset spredte seg ukontrollert i Norge. Det var liten kunnskap om viruset, hvordan det spredte seg, og hvor mange som kom til å trenge sykehusinnleggelse og intensivbehandling. Med situasjonen i andre land, bl.a. Italia, som bakteppe, var det vesentlig å unngå at smittetoppen ble så høy at den overskred helsetjenestens kapasitet. Derfor besluttet helsemyndighetene den 12. mars, med støtte fra helse- og omsorgsministeren og meg, å iverksette inngripende tiltak for å bekjempe smittespredningen. Det var klart at tiltakene ville få store konsekvenser for norsk økonomi og samfunnsliv. Men vår vurdering var at alternativet fremsto som dårligere, for både liv og helse, samfunnsliv og økonomi. Beslutningen ville gi oss tid – tid til å bygge beredskap og få mer kunnskap om behandling og bedre måter å hindre spredning på. Tiltakene som ble innført, var uten sidestykke i moderne tid. De inngripende tiltakene medførte at krisen gikk over fra å være en helsekrise til å bli en krise med konsekvenser for alle deler av samfunnet. Den 13. mars overtok derfor Justis- og beredskapsdepartementet som lederdepartement med nasjonalt koordineringsansvar for krisehåndteringen. Internasjonalt ledet pandemien til det sterkeste økonomiske tilbakeslaget siden 1930-tallet. Millioner av mennesker ble arbeidsledige. Også i Norge falt verdiskapingen kraftig. Mens mange bedrifter har måttet stanse eller legge om driften som følge av smitteverntiltakene, har andre opplevd lavere etterspørsel eller begrensninger på produksjonssiden på grunn av manglende arbeidskraft eller forsinkede leveranser. For å begrense skadevirkningene av virusutbruddet for norsk økonomi, bedrifter og arbeidsplasser er det satt inn svært omfattende økonomiske tiltak. Regjeringen har fremmet en rekke saker for Stortinget, med forslag om både generelle ordninger og målrettede tiltak for grupper og enkeltnæringer. Stortinget sikret rask behandling av sakene, men har også bidratt med nye tiltak og forsterking av regjeringens tiltak. Vi har lagt vekt på at ellers sunne og levedyktige bedrifter ikke skal bukke under som følge av virusbekjempelsen, og å unngå unødvendige oppsigelser. Det trygger lønnsomme arbeidsplasser og verdiskaping og reduserer sjansen for at høy arbeidsledighet får varig feste. Krisens art, de inngripende tiltakene og at alle sektorer er berørt, har gjort det naturlig at beslutninger om endringer i smitteverntiltak fattes på regjeringsnivå. Helsedirektoratets og Folkehelseinstituttets faglige råd har vært sentrale i nær sagt alle beslutninger. Det er likevel regjeringens ansvar å fatte beslutninger etter en helhetlig avveining av hensyn. En rekke beslutninger måtte tas på kort varsel og med stor usikkerhet. Noen måtte justeres underveis, og med dagens kunnskap kunne ulike beslutninger blitt annerledes. Regjeringens vurdering i dag er likevel at valget av overordnet strategi var riktig. Vi har også hatt planer og regelverk som var nyttig da krisen kom. Blant annet har Nasjonal helseberedskapsplan, som er det nasjonale rammeverket for alle typer helsekriser, og Nasjonal beredskapsplan mot utbrudd av alvorlige smittsomme sykdommer vært viktige. Det er også et viktig prinsipp at alle store hendelser skal evalueres. Regjeringen har, etter dialog med partiene på Stortinget, derfor nedsatt en uavhengig kommisjon for å få en grundig og helhetlig gjennomgang og evaluering av vår håndtering av covid-19-pandemien. Kommisjonen skal se på både beredskapen vi hadde i forkant av pandemien, og hvordan krisen er håndtert. Det ble etter hvert klart at smitteverntiltakene virket. Smittespredningen avtok, og vi kunne starte en forsiktig nedtrapping av tiltakene. Regjeringen bestemte at det skulle skje over tid, sammen og kontrollert. Den tilnærmingen gjelder fremdeles. I gjenåpningsfasen har regjeringen valgt å prioritere barn og unge først, deretter arbeidsliv og andre områder etter det. Det bygger på en erkjennelse av at smitteverntiltakene rammet barn og unge, og særlig dem som hadde det vanskelig fra før. Helt siden koronapandemien kom, har regjeringen derfor jobbet med å få på plass tiltak som skal komme disse barna til gode. Fremover vil også regjeringen prioritere å hjelpe elever som har tapt progresjon som følge av pandemien. Den 7. mai la regjeringen frem en plan for videre håndtering og en tidsplan for gradvis nedtrapping av de mest inngripende tiltakene. Smittespredningen var da så lav at regjeringen kunne endre strategi fra å slå ned viruset til å opprettholde kontroll på smittespredningen. Vi har holdt oss til planen. Aktiviteter og virksomheter som har vært stengt, har gradvis åpnet. Noe gjenstår, bl.a. er arrangementer begrenset til 200 personer og reglene om å holde avstand beholdt. Pandemien har også gjort det nødvendig å begrense trafikken over landegrensene, med karanteneregler, innreiserestriksjoner og reiseråd. Det har hatt store konsekvenser for arbeidspendlere, turisme, handel og folk-til-folk-kontakt. I takt med at smitten spredte seg internasjonalt, ga UD for første gang i historien et reiseråd hvor alle reiser til utlandet ble frarådet. Da det globale reiserådet ble innført, var situasjonen svært uoversiktlig. Pandemien spredte seg raskt. De fleste land i verden innførte drastiske tiltak. Stengte luftrom, stengte grenser, portforbud og karantenekrav ble innført raskt og ofte uten forvarsel. Norske borgere på reise ble derfor oppfordret til å reise hjem. Fra midten av mars og til i dag har UD mottatt rundt 40 000 henvendelser fra mennesker som har ønsket råd og veiledning om hjemreise. De aller fleste har heldigvis kommet seg hjem selv. Men fra noen få steder er det dessverre fortsatt ikke mulig å reise. Enkelte er derfor fortsatt i en vanskelig situasjon. Utenriksdepartementet og Samferdselsdepartementet bisto flere tusen nordmenn med hjemreise, og Norge hadde også et vellykket samarbeid med de nordiske land og EU om å hjelpe nordmenn hjem. Når vi nå igjen kan reise i Norden, er det kriterier for smittesituasjonen i den enkelte region som ligger til grunn. I tillegg vil hvert nordiske land ha sine restriksjoner. Disse må vi alle respektere og rette oss etter. På grunnlag av vurderinger fra helsemyndighetene vil regjeringen komme med mer informasjon om reiser til og fra nærliggende europeiske land innen 20. juli. Objektive kriterier for smitte vil gjelde også her. Smitteimport fra utlandet utgjør kanskje den største risikoen for at utbruddet skal blusse opp. Hvordan smitte kan tas med fra andre land, så vi tydelig i vinter da nordmenn vendte hjem fra ferie i Italia og Østerrike. Ved å gå skrittvis frem er det lettere for oss å opprettholde kontrollen. Når vi valgte å åpne grensen, var det derfor naturlig å begynne med våre nordiske naboer og ha en gradvis tilnærming til videre grenseåpning. Går dette bra, kan vi ta nye skritt senere. Det har vært nødvendig med en nasjonal dugnad for å få kontroll på smittespredningen. Mange har bidratt med mye, og konsekvensene har vært store. Flere hundre tusen arbeidstakere har blitt permittert. I samfunnskritiske funksjoner, som transport, dagligvare og politi, har det vært nødvendig å holde hjulene i gang, på tross av en smittsom sykdom i samfunnet. Deres innsats har vært viktig i en kritisk situasjon for Norge. Også alle de andre som raskt har omstilt seg, fortjener en takk, f.eks. lærere og universitetsansatte, som snudde seg rundt og laget nye, digitale undervisningsopplegg, bedrifter som har lagt til rette for hjemmekontor, og som har lagt om driften for å ivareta smittevernhensyn. Personalet på sykehusene har omstilt virksomheten, tatt på seg nye oppgaver og stilt opp på en fantastisk måte for å pleie dem som har blitt syke. Det samme har skjedd i eldreomsorgen. Det aller viktigste tiltaket for å få ned smitten har vært at vi har holdt avstand til hverandre og begrenset sosial kontakt med venner, kolleger og familie. For mange har nettopp dette vært tungt. Så jeg vil benytte anledningen til å rette en stor takk til alle dem som har bidratt i dugnaden. Tilgjengelighet og krisekommunikasjon har vært viktig for regjeringen. Vi har holdt jevnlige pressekonferanser og deltatt i nyhetssendinger, debatter og intervjuer. Våre helsemyndigheter og helsetjenesten har dyktige fagpersoner som har vært tilgjengelige for media og kommunisert åpent om håndteringen, delt sin kunnskap og svart på motforestillinger. Vi har lagt vekt på å skape realistiske forventninger til krisens varighet og omfang, kommunisere tydelig den usikkerheten som har vært, og hvilke omkostninger krisen vil kunne gi for samfunnet og den enkelte. Det har vært viktig for regjeringen å sikre tilstrekkelig hjemmelsgrunnlag slik at man kunne vedta de smitteverntiltakene som var nødvendig for å bekjempe pandemien, og samtidig ivareta rettssikkerheten til den enkelte. I tillegg har det vært nødvendig med ulike tilpasninger for å holde samfunnet vårt i gang. De mest inngripende tiltakene har vært fastsatt med hjemmel i smittevernloven. Dette er hjemler som allerede lå der, og som gjorde det mulig å respondere raskt på situasjonen som oppsto. Med hjemmel i smittevernloven har helsemyndighetene og regjeringen bl.a. fastsatt forskrifter om karantene og isolasjon, stenging av skoler, forbud mot spesielle arrangementer og virksomheter, bortvisning av utlendinger uten oppholdstillatelse og forbud mot opphold på fritidseiendom utenfor egen kommune. På mange områder var det mulig å gjøre tilpasninger gjennom å ta i bruk eksisterende forskriftshjemler. Til sammen 60 forskrifter har blitt fastsatt med hjemmel i slike eksisterende hjemler. En rekke lover manglet imidlertid nødvendige forskriftshjemler. Koronaloven ga da regjeringen mulighet til å fastsette nødvendige tiltak. Regjeringen var bl.a. tidlig ute med en midlertidig forskrift som utvidet domstolenes adgang til å bruke fjernmøteteknologi. Lignende løsninger har blitt innført innen barnevernet og for fylkesnemndene. Koronaloven opphørte 27. mai, og forskriftene er i all hovedsak erstattet med midlertidig lovregulering. Vi har vært i en situasjon der det var nødvendig å handle raskt. Det har derfor ikke vært mulig å gjennomføre normale høringsprosesser. Regjeringen har likevel tilstrebet å gjennomføre hurtighøringer der det har vært mulig. Når forskrifter må fastsettes i høyt tempo, sier det seg selv at de ikke nødvendigvis får den samme klarhet og kvalitet som ellers. En viktig del av evalueringen blir å se på hvordan vi bør utvikle og forbedre beredskapsregelverket vårt. I arbeidet med å vedta nødvendige lovendringer har Stortinget handlet raskt, noe som igjen har gjort det mulig å iverksette nødvendige tiltak. Jeg har lyst til å takke Stortinget for godt samarbeid i denne perioden. Det er grunn til å være imponert over hvordan helsetjenesten i landet har jobbet gjennom denne krisen. Blant annet er det gode resultater av den intensivbehandlingen som er blitt gitt. Det har bidratt til at Norge har relativt få dødsfall. Det er også blitt lagt ned et formidabelt arbeid med å planlegge for en nødsituasjon med behov for svært høy intensivkapasitet. Hurtig opplæring, kompetanseutvikling og rekruttering av nytt personell har vært nødvendig. Vi håper selvfølgelig at vi ikke kommer dit at vi trenger å bruke denne forsterkede beredskapen, men erfaringene fra andre land viser at det er nødvendig å ha gode planer for tilstrekkelig intensivkapasitet i en eventuell nødsituasjon. Smittevernhensyn og forberedelser til å kunne motta et høyt antall covid-19-pasienter i sykehusene har gjort det nødvendig å utsette mye annen aktivitet. I tillegg ble aktivitetsnedgangen forsterket på grunn av sykdom og karantene hos de ansatte, og fordi pasienter selv avlyste timene sine. Etter hvert som vi fikk kontroll på smittespredningen, ble de regionale helseforetakene den 17. april bedt om gradvis å trappe opp igjen til mer normal drift. Selv om alle sykehusavdelinger ennå ikke har full kapasitet på grunn av smittevernhensyn, arbeider de både med å gi pasientene et godt behandlingstilbud, og med gradvis å redusere etterslepet som har utviklet seg. I dette arbeidet skal det også brukes ledig kapasitet hos private samarbeidspartnere for å redusere ventetidene. I forbindelse med RNB styrkes sykehusenes budsjetter med over 6,6 mrd. kr. Regjeringen vil fremover prioritere å få ned helsekøene, men vi må likevel være forberedt på at det kan ta tid før ventetidene er nede på det nivået de var før krisen. Det skyldes bl.a. at sykehusene må opprettholde beredskap for en ny bølge. Det er særlig eldre mennesker over 80 år som har blitt alvorlig syke av covid-19, og over halvparten av dødsfallene har skjedd på sykehjem. Det har vært en stor utfordring for kommunene å beskytte sine eldre og samtidig yte god helse- og omsorgstjeneste. Det har vært en belastning både for barn, unge og eldre som mottar omsorgstjenester, og ikke minst for de pårørende, at det har vært veldig begrensede muligheter for besøk og kontakt. Når vi nå har fått epidemien under kontroll, legger vi til rette for at beboere i institusjoner, både sykehjem og barneboliger, kan få besøk så langt det er mulig og forsvarlig. Flere land, også Norge, har hatt utfordringer med å skalere opp kapasiteten til å teste mistenkte tilfeller av smitte. På tross av dette klarte Norge på kort tid etter det nasjonale utbruddet av smitten raskt å komme helt i verdenstoppen i andelen av befolkningen som ble testet. Siden skapte den globale mangelen på kjemikalier til laboratorieanalyse nye utfordringer. Vi har nå likevel klart å utvide kapasiteten betydelig, bl.a. ved en NTNU-utviklet analysemetode. Norge har nå en analysekapasitet som kan dekke behovet ved en situasjon med mye mer smitte enn det vi ser i dag. Vi bygger en beredskap for å kunne teste inntil 5 pst. av befolkningen, tilsvarende om lag 300 000 personer, hver uke. Men frem til over sommeren har Folkehelseinstituttet anslått at en testkapasitet på om lag 1,5 pst. av befolkningen ukentlig trolig vil dekke behovet i de fleste kommuner. Kommunene har gjort en god jobb med prøvetaking og smittesporing. Dersom smittesituasjonen utvikler seg i negativ retning utover året, kan smittesporingen settes under press. Vi arbeider med å finne tiltak som kan adressere dette, bl.a. elektronisk deling av prøvesvar til innbyggere og helsepersonell, enklere testmetoder og bruk av appen Smittestopp. Regjeringen har under hele koronakrisen vært opptatt av at alle som jobber i helse- og omsorgstjenesten, skal kunne gå trygt på jobb og ha det smittevernutstyret de trenger. Vi har etablert en nasjonal ordning for innkjøp og distribusjon av smittevernutstyr til hele helsetjenesten, også kommunene. Denne ordningen har på en effektiv måte sikret gode leveranser i en svært utfordrende global situasjon. Det er inngått avtaler med flere norske produsenter som har omstilt sin virksomhet til produksjon av smittevernutstyr. Vi fortsetter å bygge opp lagrene og har nå bedre lagre enn tidligere. Med de bestillingene vi nå har gjort fra utenlandske og norske produsenter, kan vi dekke behovet for det meste av smittevernutstyr de nærmeste 12 månedene. Det gjelder for en situasjon med utbredt smittespredning. Tilgang til legemidler er en utfordring i Norge og Europa. Det var det også før utbruddet av covid-19. Regjeringen har derfor over lang tid jobbet systematisk med å styrke legemiddelberedskapen. Etterspørselen etter legemidler under covid-19 har økt fordi mange land har igangsatt beredskapslagring nasjonalt, og det er utfordringer i produksjonen av legemidler og i de globale forsyningskjedene. Regjeringen har ivaretatt befolkningens tilgang til legemidler under covid-19 ved å vedta omsetningsrestriksjoner om eksport, rasjonering og prioritering. I tillegg er det inngått avtaler med legemiddelgrossistene som øker beredskapslagrene våre av legemidler utover de ordinære lagrene. Regjeringen vurderer nå, som del av arbeidet med å styrke legemiddelberedskapen, mulighetene for produksjon av enkelte kritiske legemidler i Norge. Fordi legemiddelmarkedet og forsyningskjedene er globale er det også nødvendig med et godt internasjonalt samarbeid. Vi jobber særlig tett med de andre nordiske landene og EU for å trygge tilgangen til legemidler. Situasjonen og beredskapen i Norge har gjort det mulig for oss å bistå vårt naboland Sverige da de opplevde akutt mangel på et kritisk legemiddel for behandling av covid-19-pasienter. I dag er det ingen vaksine mot covid-19. Et stort antall vaksinekandidater er under utvikling. Vi vet ikke i dag hvilke av disse som eventuelt vil kunne vise seg å være sikre og effektive. Basert på lærdommer fra ebolaepidemien lanserte regjeringen i 2017 etableringen av CEPI sammen med flere andre land. CEPI er et partnerskap av offentlige, private og humanitære organisasjoner. Koalisjonen skal finansiere og stimulere til utvikling av vaksiner mot utvalgte sykdommer. Sekretariatet er lokalisert i Oslo. Norge har økt sine bidrag til CEPI etter utbruddet av covid-19, og en rekke andre land har gjort det samme. Inntil det foreligger storskalaproduksjon av vaksine mot covid-19, vil etterspørselen langt overgå tilbudet. Som et lite land er Norge helt avhengig av å samarbeide med andre land i samme situasjon. Norge skal nå delta i to nye internasjonale initiativ om vaksiner mot covid-19. Vi er invitert til å bli med i Inclusive Vaccines Alliance. Frankrike, Tyskland, Italia og Nederland, støttet av Europakommisjonen, står bak alliansen, hvor formålet er å støtte utvikling og produksjon av covid-19-vaksiner for både europeiske land og lavinntektsland. Alliansen er derfor viktig både for å sørge for vaksiner for innbyggerne i Norge og for å bidra til en rettferdig fordeling globalt. I tillegg vil Norge delta i Covax, som er et globalt initiativ som skal bidra til å sikre tilgang til vaksine mot covid-19 i alle land, uavhengig av betalingsevne. Regjeringen vil arbeide for god samordning og samarbeid mellom de to ulike sporene for å styrke arbeidet for rettferdig global fordeling og tilgang til vaksiner. Rettferdig fordeling er et tema regjeringen har vært opptatt av lenge. Norge var med på å grunnlegge både CEPI og vaksinealliansen GAVI og har siden covid-19-utbruddet jobbet aktivt internasjonalt for å skaffe økt finansiering til CEPIs arbeid med en koronavaksine. En global krise krever global ledelse og internasjonalt samarbeid. Det er nødvendig at Verdens helseorganisasjon leder arbeidet med å utvikle kunnskap om viruset og tiltakene som trengs for å bekjempe sykdommen. Regjeringen har vært tydelig på vår støtte til Verdens helseorganisasjon, og vi har aktivt søkt internasjonale løsninger i krisehåndteringen både regionalt og globalt. Covid-19-pandemien har vist hvor avhengig Norge er av samarbeidet med EU. Blant annet gjennom EUs felles innkjøpsmekanismer og EUs instrument for krisestøtte er EU en viktig samarbeidspartner. Regjeringen har deltatt aktivt i EUs helse- og justisministermøter om koronasituasjonen. I tillegg har norsk deltakelse i EUs helsesikkerhetskomité, HSC, og Det europeiske smittevernbyrået, ECDC, vært viktig i vår nasjonale krisehåndtering. Det nordiske samarbeidet har også vært viktig i denne krisen. Gjennom tett kontakt mellom nordiske utenriks-, helse- og justisministre har vi utvekslet nyttige erfaringer og bistått hverandre med råd, til tross for at vi har valgt litt forskjellige strategier. Internasjonalt samarbeid handler også om solidaritet. Derfor la regjeringen vekt på å kunne svare ut EUs tidlige appell om å bistå de hardest rammede landene. I tre uker i vår arbeidet et norsk helseteam side om side med italienske kolleger på intensivavdelinger i Bergamo i Nord-Italia, som da var et av de hardest rammede områdene i verden. Av samme grunn har jeg takket ja til å være med på å lede den internasjonale kriseresponsen gjennom EU-kommisjonens arbeid med å skaffe nok finansiering til utvikling av en vaksine. Koronapandemien har tydeliggjort at vi trenger mer internasjonal solidaritet og multilateralt samarbeid, ikke mindre. Ingen land kan løse denne krisen alene. Derfor har det vært viktig for Norge aktivt å støtte opp om FNs kriserespons. Norge har tatt initiativ til å opprette et nytt FN-flerpartnerfond for å bremse konsekvensene av krisen. Fondet kommer i tillegg til støtten til FNs globale humanitære responsplan. Norge har utbetalt et første bidrag på 150 mill. kr og tar politisk lederskap for å mobilisere internasjonal støtte til fondet. Den første bølgen av pandemien er så å si over i Norge. Det antas nå å være bare noen hundre smittede i landet. Bortsett fra en begrenset økning av antall påviste tilfeller enkelte steder er det så langt ingen tegn til noen ny nasjonal oppblussing. Men viruset er like smittsomt og sykdomsskapende som før, og befolkningen er i praksis like lite immun som før. Det anslås at bare rundt 1 pst. av befolkningen i Norge har vært smittet. I mange kommuner er det ingen bekreftede tilfeller. Vårt mål er derfor å holde smittespredningen nede frem til en vaksine eller effektiv behandling er på plass. Smitte i store forsamlinger ser ut til å være en viktig drivkraft for covid-19-pandemien og kan forklare hvorfor epidemien skyter fart enkelte steder. Vi er derfor særlig bekymret for smitte på steder der mange møtes. Det er derfor fortsatt viktig å begrense størrelsen på arrangementer, og regelen om en meters avstand må opprettholdes. Siden det nå er få mulige smittekilder i landet, venter vi ikke noen rask, generell økning i antall smittede. Men det er en utfordring at sykdommen kan spres nokså skjult – mellom personer med få eller bare milde symptomer – og det kan skje i flere uker før det dukker opp noen tilfeller med alvorlig sykdomsforløp. Vi påvirkes også av utviklingen i våre naboland. Europa er i ferd med å åpne opp. Vi vet ennå ikke hvordan det vil påvirke spredningen av viruset. Det blir viktig å oppdage lokale utbrudd og større trender så tidlig som mulig. Gode overvåkingssystemer for å kunne følge utviklingen tett er nødvendig. Både kommunene og de nasjonale helsemyndighetene spiller her en viktig rolle. Regjeringen vil opprettholde beredskapen på sykehusene for å kunne håndtere en ny bølge av smittede. Systemet for testing og sporing av smittede er skalert opp og skal forberedes ytterligere. Dersom vi opplever ny spredning, vil dette bli enda viktigere for å kunne beholde kontroll uten å måtte innføre de mest inngripende tiltakene på nytt. Folkehelseinstituttet har stanset innsamling av data gjennom appen Smittestopp etter varsel fra Datatilsynet om midlertidig forbud mot å behandle personopplysninger. FHI jobber videre med sikte på at appen igjen kan tas i bruk, i tråd med vedtak i Stortinget. Appen kan gi god kunnskap om spredningen av viruset i befolkningen og bidra vesentlig til smittesporingen. Dette er derfor viktig for vår beredskap og muligheten til å klare oss uten de mest inngripende tiltakene ved et mulig nytt utbrudd. For å være best mulig forberedt har regjeringen utarbeidet en beredskapsplan med smitteverntiltak som kan iverksettes, lokalt eller nasjonalt, ved økt smittespredning. Målet er å være forberedt på å iverksette tilstrekkelige smitteverntiltak, men også å unngå tiltak der vi nå har bedre kunnskap om at kostnadene er store og smitteverneffekten liten. Målrettede lokale tiltak vil i større grad enn nasjonale tiltak kunne bidra til at virksomheter kan opprettholde sin aktivitet. Dersom det oppstår en lokal smittesituasjon som kun har konsekvenser i én kommune, er det kommunen som, etter smittevernloven, treffer vedtak og iverksetter smitteverntiltak. Hver enkelt kommune har ansvar for at vedtak er forankret i den nasjonale håndteringen. Dersom lokal smitte rammer flere kommuner i en region, anbefales det at kommunene samordner beredskapsplaner for å sikre at smitteverntiltakene utgjør en samlet respons. Ved særlig inngripende tiltak skal tiltakene koordineres nasjonalt. Vi mener vi er godt forberedt på ulike scenarioer, og vi har planlagt for situasjoner med mye smitte i samfunnet. Parallelt med de gradvise lettelsene i smitteverntiltakene har aktiviteten i norsk økonomi tatt seg en del opp. Selv om ledigheten fortsatt er høy, har det allerede blitt 130 000 færre ledige siden toppen i april. Regjeringen mener den viktigste oppgaven for den økonomiske politikken nå er å legge til rette for at den positive utviklingen skal fortsette. Den 29. mai la regjeringen frem en strategi for de økonomiske tiltakene for fase 3 – Norges vei ut av krisen. I denne fasen må vi få hjulene i norsk økonomi godt i gang igjen, samtidig som smitten ikke må komme ut av kontroll. I arbeidet med strategien har vi støttet oss på råd fra eksperter og på innspill fra organisasjoner og næringsliv. Regjeringen har i proposisjonen til Stortinget fremmet forslag om økonomiske tiltak for å: få folk tilbake i jobb sikre flere bein å stå på skape en grønnere fremtid få økt kompetanse ved å gjennomføre Utdanningsløftet 2020 inkludere flere Tiltakene har vært godt tilpasset behovene, og det aller meste er midlertidige tiltak som skal reverseres etter hvert som den økonomiske situasjonen bedres. Jeg viser for øvrig til debatten om disse spørsmålene senere i dag. Den blir sikkert omfattende og god. Det har vært riktig og nødvendig å bruke mye penger for å unngå en enda større krise med flere konkurser, flere arbeidsledige og større tap for bedrifter og enkeltpersoner. Usikkerheten om den videre utviklingen er stor, særlig i år og til neste år. Vi vet fortsatt lite om virusutviklingen fremover og om vi får nye smittebølger. Det avhenger ikke bare av oss selv, men også av utviklingen i andre land. Og vi vet ennå ikke hvor hardt fallet i oljeprisen og en svekket verdensøkonomi vil ramme oss på sikt. Reduksjonen i arbeidsledigheten har vært svært rask den siste tiden. Vi må være forberedt på at nedgangen fremover kan gå saktere. Antall konkurser har så langt vært moderat, men kan øke. Vi vet heller ikke om vi skal tilbake til den gamle normalen, eller om pandemien vil sette langsiktige spor som endrer hva vi oppfatter som normalt. Mye avhenger av om vi finner en vaksine, og hvor lenge strenge smitteverntiltak må opprettholdes, ikke bare i Norge, men også internasjonalt. Men vi følger godt med og vil tilpasse den økonomiske politikken – også med nye tiltak hvis det blir behov. Flere ordninger, herunder kompensasjonsordningen for bedrifter med stort omsetningsfall og den nye støtteordningen for å ta permitterte tilbake i jobb, har planlagt varighet ut august. Regjeringen vil i dialog med arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjoner frem til august vurdere behovet for eventuelle nye ordninger utover høsten. Et godt samarbeid med partene i arbeidslivet vil være viktig fremover. Jeg vil takke for Stortingets evne og vilje til rask behandling av sakene i tiden vi har lagt bak oss. Selv om det selvfølgelig har vært uenigheter, har jeg opplevd at vårt felles ønske har vært å gjøre det beste for alle som bor i Norge, og at det har preget samarbeidet. Jeg håper på et fortsatt godt samarbeid også fremover. Regjeringen har lagt en plan for sommeren når det gjelder håndtering av smitte. Vi ønsker å beholde kontrollen og kommer fortsatt til å gå gradvis frem. Testing, isolering og sporing vil fremover være viktig for å beholde kontrollen. Vi legger til grunn en stegvis åpning av grensen og er forberedt på raskt å kunne slå ned nye utbrudd lokalt. Samtidig er situasjonen uforutsigbar. Det kan oppstå akutte situasjoner på andre samfunnsområder som må løses raskt. Regjeringen vil derfor ha høy beredskap gjennom sommeren. Jeg ber om at Stortinget også har en slik beredskap, dersom det oppstår saker som trenger rask behandling. Vi har hatt og vil fortsatt ha en svært krevende situasjon på grunn av covid-19. Situasjonen i verden er ikke avklart. Vi må åpne opp så mye vi kan, men uten å miste kontrollen, og snu i tide hvis situasjonen forverrer seg. Vi må fortsette den dugnaden som vi har startet på, og få næringslivet og økonomien i gang igjen. Da helse- og omsorgsministeren orienterte Stortinget den 10. mars, var det 100 000 bekreftet smittede i verden. I dag er over 8 millioner bekreftet smittet, og nærmere 450 000 er registrert døde. Det er store mørketall, og smittespredningen i verden er fortsatt økende. I Norge er det 244 mennesker som har gått bort som følge av covid-19. Sammenliknet med mange andre land er det et lavt tall. Vi skal vise ydmykhet i møtet med andre land som er langt hardere rammet. Også de 244 nordmennene som har gått bort, er dypt savnet. Flere av dem døde uten sine nærmeste rundt seg, på en måte som vi ikke forbinder med en verdig avslutning på livet. Det understreker alvoret. Pandemien fortsetter å forårsake alvorlig sykdom og å ta liv. Det er vårt felles ansvar å bidra til å forhindre det, i solidaritet med de som rammes hardest av sykdommen, våre eldre og de som har andre sykdommer som gjør dem utsatt. Vi har forberedt oss så godt vi kan på sommeren og høsten. Vi er beredt til å handle raskt igjen dersom det blir behov for det. Min siste oppfordring i dag er at vi alle husker på alvoret, også når vi skal nyte sol og sommer og ha ferie.