Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-05-19:
Etter den IT-politiske redegjørelsen å dømme kan det synes som om det nye som har skjedd i IT-politikken, er at bokstaven liten e har fått en ny og totalt uvesentlig rolle som prefiks i statsrådens tittel, i navn på departement, planer og medarbeidere. Det hele er sikkert moteriktig. Bortsett fra det, vil jeg si at det saklige innholdet i redegjørelsen var veldig bra, iallfall for Venstre, for det er svært vanskelig å finne konkrete tiltak i redegjørelsen som ikke for lengst er utredet eller satt i verk av den forrige nærings- og handelsministeren og den forrige regjeringen. Det gjelder satsingen på elektronisk handel og elektronisk forvaltning, det gjelder prinsippene for en nasjonal bredbåndssatsing, det gjelder et omfattende arbeid for IT-sikkerhet, det gjelder internasjonalt IT-samarbeid, og det gjelder satsingen på IT-forskning og utvikling. Jeg må minne om at alle regjeringer, fra og med Harlem Brundtlands siste, har latt IT-politikken bli koordinert av et eget statssekretærutvalg. Men vi må videre i satsingen på IT, også når det gjelder helt nye tiltak. I den forbindelse synes Venstre at redegjørelsen burde vært noe mer spenstig. Ikke minst hadde statsråden selv ved tiltredelsen i mars skapt store forventninger om raske og offensive grep, men det var ikke mange forskningsoppgaver som ble overført fra Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet til Nærings- og handelsdepartementet. Telenor blir likevel ikke flyttet fra Samferdselsdepartementet før selskapet er børsnotert. Det betyr at iallfall i et halvt år framover skal både eierskapet til Telenor og telepolitikken bestyres fra samme departement. Ettersom svært mye av nyskapingen innenfor IT og telekommunikasjon skjer i en hard, men sunn, konkurranse mellom teleselskapene, synes Venstre det er uheldig at denne rolleblandingen får fortsette. Statsråden skal imidlertid ha ros for den vekt hun legger på tett samarbeid med både naboland og EU om IT-politikken. Med den nye kraft IT-satsingen har fått med eEuropa-initiativet, er det etter Venstres oppfatning en fornuftig prioritering. De ni satsingsområdene redegjørelsen presenterte, er så generelle at det er vanskelig å si seg uenig i dem. Når det gjelder nyskaping, er imidlertid redegjørelsen preget av en overdreven tro på offentlige institusjoner og virkemidler. Vi må ikke glemme at det er mennesker, ikke offentlige virkemidler, som skaper verdiene. Det er jo nettopp menneskelig kreativitet, kompetanse og innovasjon som er de sterke drivkreftene i den hurtige IT-utviklingen. Da må en også innrette IT-politikken etter det. Det betyr satsing på gründere og tilrettelegging for nye bedrifter. Ikke minst er det avgjørende at en fra myndighetenes side klart signaliserer at en respekterer og anerkjenner dem som tar nyskapingens risiko i samfunnet. Dette var og er et hovedærend for Venstre, og det er trist at det perspektivet er så til de grader borte i den nye regjeringens IT-politiske redegjørelse. Venstre vil støtte konstruktivt opp om nye offensive IT-tiltak fra Regjeringen og ser fram til at statsråden får konkretisert sine planer. Det er imidlertid vanskelig å unngå å trekke inn prioriteringer i revidert nasjonalbudsjett når IT-politikken skal debatteres. Sett bort fra en gledelig påplussing når det gjelder IT-forskningen, er det i revidert nasjonalbudsjett en aktiv nedtrapping av den offentlige innsatsen for et nyskapende Norge. Venstre er naturligvis enig i den etterspørselsorienterte strategien for en nasjonal satsing på bredbåndsnett som arbeiderpartiregjeringen vil videreføre. Det er grunn til å understreke at dette, i motsetning til en gammeldags satsing på direkte statlig utbygging, gir dobbel effekt. Ved å være krevende kunde får man stimulert til utbygging i hele landet, og man får samtidig modernisert offentlig sektor gjennom nye IT-prosjekt. Det er viktig at det blir om lag samme pris for brukerne. Bredbåndstilgang for alle skoler bør være et tiltak som må gjennomføres raskt, men heller ikke her er Regjeringen særlig konkret. Vi har de siste årene hatt mange harde debatter om opplegget for etablering av IT-senteret på Fornebu. Den nåværende statsråden var i opposisjon en av de ivrigste forkjemperne for å styre prosjektet inn mot en bestemt interessentgruppe. Gang på gang ble det brukt store ord når det gjaldt den angivelige betydningen av Fornebu. Derfor er det påfallende at dette ikke nevnes med et eneste ord i hennes første IT-politiske redegjørelse.