Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-05-26:
Dette er en omfattende sak, og jeg vil ikke gå inn på de ulike salg. De framgår av innstillinga, og de framgår av foregående taleres innlegg også. Jeg vil si at jeg har et helt annet fokus enn det bl.a. representanten Grøvan fra Kristelig Folkeparti har. Representanten sa at forsvarsledelsen «som ikke erkjenner feil», ansvar som «fortsatt ikke har blitt erkjent». Etter min vurdering er sånne uttalelser ikke sannferdige, det er ikke sant. Det er min forståelse av det som har skjedd. Som en følge av den nye forsvarspolitiske doktrinen ble det satt i gang en storstilt omstilling av det norske forsvaret på slutten av 1990-tallet. Dette hadde som konsekvens at Forsvaret valgte å kvitte seg med store mengder forsvarsmateriell. Etter at en del materiell ble skrotet – jeg husker det veldig godt – kom en politisk avklaring på at materiellet kunne selges til godkjent sluttbruker. Innenfor retningslinjene for salg til godkjent sluttbruker med godkjenning av Forsvarsdepartementet og eventuelt Utenriksdepartementet skulle salget skje til høyest mulig pris. Kontroll- og konstitusjonskomiteens befatning med saken kom på bakgrunn av en serie artikler i Dagbladet og senere brevveksling mellom statsrådene og komiteen samt framlagte revisjonsrapporter. Jeg vil videre peke på at regelverket for eksport av tidligere militært utstyr er endret til at prinsippet om én gang militært, alltid militært er blitt gjort gjeldende, og dette prinsippet umuliggjør etter min vurdering eksport av tidligere militært materiell til sivilt bruk. Denne regelendringen var nødvendig og riktig. Jeg finner grunn til å presisere at det komiteen og Stortinget skal ta stilling til nå, gjelder statsrådens opptreden og utøvelse av det til enhver tid gjeldende eksportregelverket. Brevvekslinger og høringer har vist at det har vært svært ulik forståelse av ansvarsforholdene, manglende rutiner og grundighet ved behandlingen av eksportsøknader, og jeg vil peke på at det er statsråden som har ansvaret for at dette regelverket blir fulgt. Jeg vil framheve at høringen og komiteens brevveksling med statsråden har vist at denne omfattende avhendingen av militært materiell har vært gjennomgått i en rekke regelmessige møter hvor representanter for både forsvarsminister og forsvarssjefen har deltatt. Ansvarlig statsråd har derigjennom hatt full mulighet til å tilegne seg nødvendig kunnskap om hvordan forsvarssjefens underliggende organer har håndtert avhendingen i praksis, har hatt mulighet til å stille spørsmål, og det ser det ut til at statsråden i liten grad gjør overfor underliggende etater og bedrifter som vi har i komiteen. Statsråden har ansvar – ikke bare for å lytte, men også for å stille spørsmål og ta affære om det er noe en mener er feil. Komiteens behandling synes å vise at dette saksområdet ikke har hatt spesielt stor oppmerksomhet fra politisk ledelse i de to berørte departementene. Det har vært mange andre store ting å ta fatt i, og dette har vel vært ansett som greit, men det er også viktig å få fram, for det er da den som anser at det har vært greit, som har ansvaret for at det blir gjort på den måten som det blir gjort. Jeg vil påpeke at det spesielle i denne kontrollsaken er at normale rutiner for samarbeid mellom Forsvarsdepartementet og forsvarssjefen ikke er fulgt, ved at forsvarssjefen ikke har gitt anledning til kontradiksjon på helt sentrale dokument. I denne sammenhengen viser jeg til forsvarssjef Bruun-Hanssens svar på spørsmål fra meg i høringen 27. november 2015, hvor jeg bl.a. spør: «Jeg sitter her med et brev fra forsvarssjefen til Forsvarsdepartementet av 29. oktober 2015, som, så langt jeg vet, ikke er oversendt til komitéen fra Forsvarsdepartementet. Det er forsvarssjefens kommentar til salg av F-5B. Jeg regner med at det er korrekt. Er det et dokument som forsvarssjefen forventet at statsråden umiddelbart skulle sende til kontrollkomiteen?» Haakon Bruun-Hanssen svarte: «Ja, i brevet eller skrivet ber jeg jo Forsvarsdepartementet om å ettersende svarene våre til dem som har fått den initielle rapporten.» Videre, fra undertegnede: «Forsvarsministeren har sendt brev til kontrollkomiteen av 2. november hvor det står at Forsvarsdepartementet nå har mottatt nye opplysninger fra forsvarssjefen om salgsprosessen av de to F-5 jagerflyene. De nye opplysningene er til nærmere behandling og analyse i departementet, og det vil bli utarbeidet en oppdatert rapport om avhending av F-5 jagerfly. Jeg regner med at forsvarssjefen er kjent med det brevet?» Forsvarssjef Haakon Bruun-Hanssen svarte: «Nei, det er han ikke.» Jeg vil peke på at det er forsvarsministeren som er ansvarlig for at forsvarssjefen ikke er gitt mulighet til å påpeke feil og mangler før oversendelse til kontroll- og konstitusjonskomiteen, og jeg merker meg at statsråden ikke har oversendt forsvarssjefens merknader til revisjonsrapporten, men har besvart komiteen med at disse merknader ligger til behandling i departementet. Derfor er komiteen således ikke kjent med forsvarssjefens merknader utover det som framgår i høringen. Jeg vil påpeke at Forsvarsdepartementet har hatt god mulighet til å korrigere forsvarssjefen og hans underordnedes arbeid i saken gjennom mange års tett dialog, som jeg tidligere var inne på. Jeg vil også påpeke at det er kritikkverdig at Utenriksdepartementet har tatt for lett på sitt ansvar vedrørende å foreta egne, sjølstendige vurderinger som grunnlag for sine eksporttillatelser. Videre er det kritikkverdig at forsvarssjefen ikke er gitt anledning til kontradiksjon på dokumenter utarbeidet av eksterne konsulenter, før oversendelse til kontroll- og konstitusjonskomiteen. Jeg kan derfor ikke være enig i det som kommer fra komiteens medlemmer, fra Kristelig Folkeparti, Venstre, SV og Miljøpartiet De Grønne, hvor en sier i en merknad: «fortsatt ikke har blitt erkjent av den som vitterlig har blitt gitt ansvaret: forsvarssjefen. Disse medlemmer mener dette bør følges opp av statsråden.» – altså direkte på forsvarssjefen. Det følger også Arbeiderpartiet opp i sin merknad, hvor det heter: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet mener statsråden må følge opp at ansvaret for de spesifikke avhendingene denne saken handler om ikke er erkjent av Forsvarets øverste ledelse.» Etter min vurdering er dette feil adressat – feil adressat – og det er meget spesielt at Kristelig Folkeparti, Venstre, SV, Miljøpartiet De Grønne og Arbeiderpartiet nærmest i praksis ber om at forsvarssjefen avsettes. I Senterpartiet er vi grunnleggende uenig i en slik konklusjon, både formelt og ut fra realitetene i saken. Det er derfor tvert imot de ansvarlige statsråder i Forsvarsdepartementet som har opptrådt kritikkverdig, og komiteen har brukt mye tid på saken. Høringer og brev har fått fram mye informasjon, og etter hvert som saken har utviklet seg, har jeg forstått at kjernen i saken ligger i at statsråden har hatt full informasjon om salgsprosessene, og statsråden har fått svar og kunne eventuelt spurt mer for å få fram fakta og dermed endret adferd. Det er min forståelse. En har vært orientert, kunne spurt mer, kunne endret adferden dersom det var vilje til det. Derfor, da vi avga første innstilling den 15. mars, skrev undertegnede at han mener at «saken ikke er fullt ut belyst gjennom komiteens behandling til tross for høringer over 3 dager og omfattende korrespondanse med departementet». Så har vi vår andre innstilling. Der vil jeg understreke at Forsvarets internrevisjon, FD IR, konstaterer at salget i 2015 er godkjent av UD, amerikanske myndigheter og Forsvarsdepartementet. I kontrollhøringen 27. november 2015 uttalte både forsvarssjef og sjef FLO at en kunne erklære salget av F-5 jagerflyene for grønt. Senterpartiet forstår disse uttalelsene slik at på det tidspunktet var det opp til forsvarssjefen å effektuere beslutningene tatt av Utenriksdepartementet, amerikanske myndigheter og Forsvarsdepartementet. Videre vil jeg påpeke at det i rapporten vedrørende salg av F-5 jagerfly, datert 11. april 2016, heter at: «Forsvarsdepartementets rolle er omtalt i begrenset grad.» Senterpartiet slutter seg til kritikken fra internrevisjonen om at formalitetene ved salget ikke var i orden. Forsvarssjefens organisasjon gjorde en for dårlig jobb. Dette er meget alvorlig. Men det som imidlertid er spesielt, er at internrevisjonsrapporten gir stor oppmerksomhet på hva som er gjort nedover i forsvarsorganisasjonens rekker, helt ned til saksbehandlernivå, mens det er påfallende at Forsvarsdepartementets, Utenriksdepartementets og amerikanske myndigheters involvering er omtalt i begrenset grad. Dette er ikke tillitvekkende for Senterpartiet. Overordnet myndighets arbeid er viktigst og må ettergås med den største grundighet. Det er der den største grundigheten må gjennomgås, for der er beslutningene viktigst, og dette har ikke skjedd. Jeg kjenner det igjen fra andre saker. Det er en revisjonskultur som er en ukultur. Dette inviterer til å sparke nedover i organisasjonen, og konsekvensen er at revisjonen ikke legger opp til at øverste politiske ledelse må ta ansvar. Politisk ledelse skjermes, sjøl om det i denne kontrollsaken er dokumentert at departementets embetsverk ble jevnlig orientert, og av erfaring vet jeg at embetsverket i et departement orienterer politisk ledelse ved første anledning dersom det framkommer viktig informasjon som det må reageres på. Jeg ber om statsrådens korrigering hvis en sånn forståelse ikke er korrekt. På denne bakgrunn fremmer derfor Senterpartiet følgende forslag: «Stortinget ber Riksrevisjonen gjennomgå hele salgsprosessen, inkludert rollen til Utenriksdepartementet og Forsvarsdepartementet, vedrørende salg av de to F-5 jagerflyene som er omtalt i sluttrapport til FD Led IR, datert 11. april 2016.» – Det er internrevisjonen. Flertallet i komiteen, Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre, SV og Miljøpartiet De Grønne, har et likelydende forslag, men nevner ikke spesifikt at en skal se på rollen til Utenriksdepartementet og Forsvarsdepartementet. For å skaffe flertall for at Riksrevisjonen skal gå inn i saken, vil Senterpartiet subsidiært støtte dette forslaget fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre, SV og Miljøpartiet De Grønne. Jeg forutsetter at Riksrevisjonen går gjennom rollen til Utenriksdepartementet og Forsvarsdepartementet på en grundigere måte enn Forsvarets internrevisjon. På denne bakgrunn tar jeg opp Senterpartiets forslag.