Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-05-11:
Statsrådens redegjørelse om NRK i Stortinget var en nyttig presisering av NRK som allmennkringkaster. Når alle betaler lisens, føler vi at vi har et eierforhold til NRK. Det sitter med andre ord 4,5 millioner mennesker i programutvalget som har krav, synes de, på å få mene noe om de programmene som sendes. Statsråden sa det så riktig, nemlig: «Lisensfinansieringa inneber kort og godt at NRK ikkje einsidig skal la marknadskreftene påverka programprofilen.» Jeg mener NRK drives godt. Men vi må alle ta innover oss at det koster å lage gode programmer. Spesielt er det viktig å gripe fatt i barne- og ungdomsprofilen. Vi som var med Prøysen og lydig slapp toøringen på sparegrisen, har et helt spesielt forhold til NRK. Våre barn og barnebarn har et sett av valgmuligheter. Den store utfordringen for allmennkringkastere i alle land er de internasjonale barnekanalene, bl.a. Cartoon Network, Disney Channel, Nickelodeon, Fox Kids og mange andre. De legger et teppe av program, fra barna våkner om morgenen, til de blir truet i seng om kvelden. De er der alltid. Disse kanalene vil være den største trussel for produksjon av nasjonale barneprogram – og for barns kulturelle identifikasjon. Man kan sikkert si mye godt om de programmene som kommer på disse kanalene, men de har ikke levende programledere som snakker barnas eget språk, som en trygg ramme. Samtlige av de internasjonale barnekanalene er sterkt kommersielle og sender fra land som har andre regler for reklame rettet mot barn enn Norge. For å ta opp konkurransen med de internasjonale kanalene må NRK øke sendetiden for barna. Hvis NRK skal være barnas førstevalg, må NRK være til stede med et godt tilbud når barna ønsker å se fjernsyn. NRK gir barna et godt og trygt alternativ. NRK forsvarer norsk kultur, språk og identitet. NRK vil bidra til økt bevissthet og forståelse for andre kulturer. NRK leverer kvalitet, kort og godt. Jeg vet at NRK har tenkt å sette i gang med en kjempesatsing for barna våre. Planene er klare, og det er veldig bra. Derfor må jeg si at det er litt underlig at statsråden nærmest etterlyser dette i sin redegjørelse. Statsråden må bare sørge for å komme med penger og på den måten bidra til at planene kan realiseres. Er det politisk vilje, så må vi finne penger! Statsråden viste i sin redegjørelse til at NRK i dag får sponsormidler til å produsere og sende visse typer program mot å vise sponsorplakater. Hun anslo at inntektene fra sponsorene lå på 30–35 mill. kr årlig, og statsråden ønsket å reise en debatt i Stortinget om ikke kjernevirksomheten i NRK burde være helt fri for slike kommersielle uttrykk. Da spør jeg som sosionom: Hva mener statsråden selv om dette spørsmålet? Er hun villig til å erstatte disse millionene? Og hva med de internasjonale reglene og kravene ved f.eks. idrettsarrangementer? Statsråden reiser her en debatt uten å synliggjøre hvor hun selv vil gå. Men jeg kan si fra denne talerstol at Arbeiderpartiet vil beholde sponsorplakatene som i dag, for her tenker Arbeiderpartiet på alle. Skal f.eks. reklameplakatene på tribunen under fotballkamper eller på vantet i ishockeykamper sladdes? Og hva med alle de smale idrettene, som f.eks. bilsport? Hvordan skal NRK få økonomi til å vise disse, og vil de internasjonale arrangementene godta norske regler? Selvsagt ikke. De store internasjonale arrangementene vil da måtte gå til reklamefinansierte kanaler, og vil statsråden godta dette? Eller sagt på en annen måte: Vil det norske folk godta dette – når vi alle føler at vi er medeiere i NRK, som er den kanalen vi har størst tillit til?