Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-02-11:
La meg først rette opp misforståelsen til representanten Engeset. Jeg har intet ønske om at det forslaget jeg herved tar opp, president, skal bli nedstemt. Jeg har tvert imot et sterkt ønske om at det burde vært enstemmig vedtatt. Når det gjelder representanten Engesets utlegning på slutten, skal det altså være det stikk motsatte av det han sier. Denne saken har selvsagt to deler, den generelle delen til praktisering av vårt lovverk, og hvorledes man fra myndighetenes side skal forholde seg til personer – ikke asylsøkere, som enkelte har nevnt, den personen dette gjelder, som var utgangspunktet, er kvoteflyktning og har ikke selvstendig søkt asyl – som har fått opphold i Norge, og som så besøker sitt hjemland. Der er jeg veldig glad for de prinsipielle synspunktene som Kjell Engebretsen fremførte, at det var umulig å få forståelse hos det norske folk for at man er sikret et slags opphold og beskyttelse i Norge hvis man så reiser på ferie til hjemlandet eller på andre reiser til hjemlandet. Derfor burde også Kjell Engebretsens konklusjon være å stemme for mitt forslag. Den generelle saken er slik som han sier. Så har jeg også tatt opp dette med mulla Krekar spesielt. Han har innrømmet i intervjuer og hans advokat har innrømmet, at han har vært i hjemlandet. Det er avklart. Det er ikke nødvendig med noen saksbehandling på det, han har jo åpent innrømmet det. Jeg har til og med sett TV-klipp fra hans aktiviteter. Man kan ikke late som om mulla Krekar-saken handler om en helt ordinær flyktning som har fått opphold, og som har vært i hjemlandet. Han er for øyeblikket en av de mest omdiskuterte personer. Han har bygget opp en radikal organisasjon og en hær på 500–700 mann i sitt hjemland. Hans gruppe, Ansar Al-Islam, styrer en geografisk del av Irak – på samme måte, helt identisk omtrent, som det Taliban gjorde i Afghanistan før en internasjonal styrke fratok dem makten. Likhetstrekkene mellom styresettene er relativt klare. Det er massevis av artikler om dette i internasjonal presse, sist den 10. februar i Time Magazine. Det å late som om dette ikke er en helt spesiell sak som det burde være mulig for oss i Stortinget å gjøre noe med, vil jeg avvise. Det ble sagt at man har tillit til at Regjeringen vil håndtere dette. Hvordan skal man kunne ha det? Regjeringen har gitt uttrykk for allerede fra september–oktober at de har dette til vurdering. Hvor lenge skal de vurdere, og når skal de komme til en konklusjon? Det som er det merkverdige, er at Regjeringen ikke for lengst har konkludert med at oppholdsvilkårene er brutt gjennom helt normale besøk i hjemlandet, som er innrømmet – man er ikke bare på feriebesøk, men driver i tillegg geriljavirksomhet i sitt hjemland. Når det er en organisasjon som også nevnes i utenriksminister Powells tale til Sikkerhetsrådet, og det internasjonalt er veldig mange som har de samme synspunkter på både Ansar al-Islam og mulla Krekar, så forstår man ikke at man tar risikoen på at han befinner seg i Oslo og går fritt rundt omkring. En komite fra mitt parti har nylig vært i New York og Washington, og vi fikk en del spørsmål. Og det var faktisk pinlige spørsmål. At det her ikke er noen tvil om at man kan bruke definisjonen at det kan være en fare for rikets sikkerhet, som gir statsråden en anledning til å handle uavhengig av andre bestemmelser i utlendingsloven, er helt åpenbart. Så her er Norge i ferd med å gjøre seg selv til latter internasjonalt. Vi får bare håpe at Regjeringen har iverksatt de helt nødvendige tiltak for å forhindre mulige aksjoner. Når det gjelder terroraksjoner rent generelt, håper jeg at vi har en bedre beredskap. Jeg tar det som en selvfølge at man passer på de personer som det er grunn til å tro kan være i stand til å gjøre noe. Denne saken er spesiell. Det er åpenbart at utlendingslovens bestemmelser er brutt, og derfor har vi fremsatt dette forslaget. Det burde gjøres klart at mulla Krekar ikke bør ha opphold i Norge når han har brutt lovgivningen, og også når det er klart internasjonalt at han kan være en fare for rikets sikkerhet. Jeg vil gjerne be statsråden i sitt innlegg redegjøre for når Regjeringen tar sikte på å ferdigbehandle denne saken, som man nå har holdt på med å vurdere og vurdere i tre-fire måneders tid. Når kan vi forvente slutten på vurderingen, og konklusjonen?