Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-06-05:
Jeg takker for den historiske gjennomgangen, og jeg anser innlegget også som en sterk søknad om å ha fremtidig saksordførerskap på alt som har med Norges Bank og Sentralbanken å gjøre! Det følte jeg sterkt på da jeg hørte innlegget fra Slagsvold Vedum. Jeg går til noen av de punktene som kanskje er litt mer øyeblikksorienterte, hvis forsamlingen tillater det. Vi har å gjøre med en næring som har spilt en utrolig viktig rolle både positivt og negativt i landets økonomi. Vi er også ved et punkt i norsk økonomi i dag, hvor det vil være økt oppmerksomhet rundt finansnæringen og hvordan vi som storting og regjering håndterer rammevilkårene for denne næringen. Det er bare å se på triangelet finansmarked–rente–bolig for å tenke seg hvilke utfordringer vi står overfor. Vi har sørget for gjennom krav fra Stortinget at kapitaldekningen i norske banker er god – den er meget god. Vi ser også at vi har lave renter, som betyr – og har betydd – mange og store investeringer i bl.a. eiendom. Jeg vil si at finansministeren har en stor jobb nå når hun skal se på virkemidler for å balansere boligmarkedet, tilgangen på kreditt og hva vi gjør for å forebygge en mulig boligboble. Jeg føler meg ganske sikker på at hun har Stortingets støtte i det viktige arbeidet med å finne den riktige balansen som kreves akkurat på dette nå. Er finansmarkedene viktige i seg selv, eller er de der som aktører for et næringsliv, for en befolkning, for et land? Det kan sikkert diskuteres. Det vi fra Kristelig Folkeparti har vært veldig opptatt av helt siden Finanskriseutvalget og finanskrisen internasjonalt, er at det er ingen grunn til å sørge for en bransje som er større enn det det faktisk er realøkonomisk grunnlag for. Det ligger også i bånn når jeg ser de merknadene som ulike partier har gitt sin tilslutning til i denne meldingen. For oss er det viktig at finansmarkedene i seg selv må fungere slik at de understøtter den øvrige økonomien først og fremst. Så til noe som var tema i fjor, og det er det som på folkelig godt norsk heter konsolideringsreglene. Flere før meg har vært innom dette og spørsmålet om krav til mindre banker bl.a. når de er del av en større gruppe, og ikke minst knyttet til hvilke rapporteringskrav som skal legges til grunn. Vi er i hvert fall opptatt av at selvfølgelig skal det realøkonomiske komme fram og være grunnlaget for hvilke regler man omfattes av, men man må heller ikke te seg slik at det blir helt umulig for en mindre bank å eksistere i et system som er avhengig av alliansepartnere. Også rapportering bør dimensjoneres ut fra akkurat det. Så vil jeg knytte et par bemerkninger til sentralbanklovgivningen og også spørsmålet som har vært oppe knyttet til representantskapets situasjon når det gjelder myndighet til å godkjenne opprettelsen av datterselskaper. Det har vært slik til nå. Vi mener at med den endringen som nå skjer, får vi et naturlig skille hvor opprettelsen er et tema for banken og styret, og selvfølgelig full etterkontroll og tilsyn fra representantskapets side. Jeg har sett at enkelte mener at det er en svekkelse av representantskapets rolle. Jeg mener ikke det. Jeg mener det først og fremst er en rolleavklaring, og jeg er helt sikker på at representantskapet vil bruke den rollen de har, til også i fremtiden å sørge for godt tilsyn og etterkontroll av eventuell opprettelse av datterselskaper, enten det er her i landet eller i andre land.