Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2007-12-12:
Først vil jeg gå litt utenom manus. Vi hørte representanten Johnsen kritisere kuttet Fremskrittspartiet foretar på kulturbudsjettet – og jeg vet at det kommer flere etterpå som vil gjøre det samme. Vi kan sette det litt i perspektiv. Hvis vi ser bort fra pressestøtten, som utgjør 200 mill. kr, kutter Fremskrittspartiet i budsjettet for 2008 tilsvarende økningen som kommer fra Regjeringen. Det er ikke mer enn det. I 2007, i 2006 og i 2005 levde kulturlivet godt. Vi har riktignok en annen dreining på det, men å si at vi raserer kulturlivet, det synes jeg er å snakke med vel store bokstaver, særlig når vi ser dette i perspektiv. Vi reverserer det som Regjeringen har plusset på – verre er det ikke. Jeg trenger ikke å si at Fremskrittspartiet har en kulturpolitikk. Hvis ikke de andre partiene har oppdaget det nå, kan de ikke laste oss for det. Vår kulturpolitikk skiller seg fra de andres, ja det gjør den, og som representanten Johnsen var inne på, kan vi ikke samles om et kulturbudsjett. Men som i alle forhandlinger kan også dette være en del av forhandling når vi kommer i en annen posisjon, kanskje i 2009. Vår kulturpolitikk skiller seg som sagt fra alle andre – det gjør den – og vi har nok en annen tilnærming til de fleste kulturoppgaver enn de andre partiene. Og godt er det, ellers ville vi ha brukt tiden i budsjettdebatten til å skryte av hverandres kulturbudsjetter og kulturpolitikk, og ikke diskutere. Det kunne fort blitt en lite inspirerende debatt. For Fremskrittspartiet er det fremdeles viktig at kulturlivet er fritt og uavhengig av politisk styring. Dessverre ser det ut for oss som om den politiske styringen stadig blir sterkere, og at det blir stadig viktigere hvor de ulike kulturtiltak som blir tilgodesett med ressurser, er lokalisert. Dessuten velger statsråden nå, i tråd med det som tidligere var varslet, politisk å bestemme hvor mye de ulike sjangere skal få innenfor Kulturrådets rammer, også innenfor film. Dette er ikke i nærheten av hva jeg vil kalle et fritt og uavhengig kulturliv. For en representant fra opposisjonen er det også trist å se hvordan kulturlivet til tider logrer for Kulturløftet og den sittende rød-grønne regjeringen. Det er ikke særlig stimulerende å sitte på høringer hvor enkelte organisasjoner og utøvere av kulturaktiviteter bruker tiden sin på å lovprise Regjeringen. Det er mange, både i denne sal og i kulturlivet, som ser ut til å ha glemt at det faktisk var Fremskrittspartiets forslag som for noen år tilbake resulterte i 400 friske millioner kroner både til kultur og idrett da vi endret tippenøkkelen. Dette bringer meg over på det første temaet jeg har lyst til å snakke om. Det gjelder Norsk Tipping og den manglende oversikten over hvordan overskuddet derfra fordeles. Den fordelingen som er nå, er for så vidt grei for meg, men jeg var av den oppfatning at overskuddet fra Norsk Tipping skulle gå uavkortet til kultur og idrett. Man snakket da ikke om svære fondsavsetninger før overskuddet skulle fordeles og beregnes. Norsk Tipping har så store fond at de helt uten videre kan gi 1 milliard kr til det frivillige Norge, noe som for så vidt er helt på sin plass når de nå også får inntekter som de frivillige hadde tidligere, men som ikke stemmer helt med den oppfatning noen av oss har, om hvordan dette overskuddet skal fordeles. I tillegg har de brukt 1 milliard kr fra investeringsfondet sitt til å kjøpe automater for. Det blir mange millioner kroner som kunne gått til de frivillige lagene og organisasjonene, som da i stedet går inn i fondsavsetningen til Norsk Tipping. Det andre punktet som jeg gjerne vil høre statsråden si noe om, er idretten. Idretten forvalter utrolige ressurser hvert år uten at Stortinget får kjennskap til hvordan fordelingen er, og hvor mye av disse midlene som går til barn og unge. Jeg har tidligere etterlyst en idrettsmelding, og da var, så vidt jeg husker, statsråden positiv til det. Men det kan hende at hukommelsen min spiller meg et lite puss, så jeg håper at statsråden sier noe om dette i sitt innlegg, fordi det er snakk om store beløp og at vi skal få en idrettspolitikk som favner alle. Idretten berører hundretusenvis av mennesker, både deltakere, støtteapparat, foreldre osv. Derfor er jeg fremdeles av den mening at vi hadde trengt en idrettsmelding, og jeg håper statsråden sier noe om det. Det var de tingene det ikke stod noe om i budsjettet, så nå bør jeg vel gå over til det det handler om, nemlig kultur. Kultur er livsnødvendig, og det er en av pilarene som gir mennesker livskvalitet. Vi er ulike og har ulike behov og interesser, men ingen greier seg uten kultur. Fremskrittspartiet ønsker seg ikke et sterkt subsidiert kulturliv, noe som går nokså tydelig fram av budsjettet vårt. Vi kutter, men for at det ikke skal være noen tvil: Det er ingen kutt som ikke har vært nøye vurdert. Der vi mener at vi ikke må røre poster, gjør vi det heller ikke. Fremskrittspartiet ønsker seg en klar profil også på kulturbudsjettet. For enkelte, eller for alle andre partier, kan dette åpenbart virke latterlig og useriøst. Men tro meg, vi har en tanke med alt. At vi ønsker at flest mulig kulturkroner skal komme flest mulig til gode, er vel ingen hemmelighet. Og at vi ønsker å gi signaler til kulturlivet om at de bør tenke nytt og kreativt også i forhold til hvor man skal få inntektene fra, er noe vi har sagt i mange år. Men det ser ut som om kulturlivet i Norge ønsker å bli «eid» og finansiert av staten, og at vi som brukere av kulturen i mindre utstrekning skal få lov til å velge hva vi vil se, høre og lese. Jeg tror ikke dette er noen god situasjon for kulturlivet på sikt, og ikke for oss som brukere heller. Kulturlivet mister sin troverdighet hos publikum når staten skal velge for oss, og publikum mister interessen. Derfor har vi i år, som vi har gjort tidligere år, kuttet i konkrete poster, men vi har opprettet fond som skal stimulere utøvende kunstnere i alle sjangere til både å markedsføre seg og samtidig forsøke å dreie pendelen fra statlig «ansatte» kunstnere, til mer frittstående kunstnere som forhåpentligvis vil ha tid til å være enda mer kreative, og ikke minst være selvstendig næringsdrivende. Fremskrittspartiet mener at kulturpolitikken bør innrettes på en slik måte at kulturvirksomheter i større grad oppfattes og behandles som kulturnæringsvirksomheter. På den måten kan man få fram potensial innen kultursektoren både når det gjelder de kulturpolitiske målene og verdiskaping. Det finnes ikke noen iboende motsetning mellom kultur og næringspolitiske mål, de trekker faktisk i samme retning. Kultur og verdiskapende aktiviteter bidrar begge til samfunnets mangfoldighet og gagn. Å hevde at kulturpolitikk ikke dreier seg om næringspolitikk, er på mange måter et gufs fra en fortid da en opplyst elite skulle lære folk hva god kultur var. Dette er en holdning vi må bort fra. Folk må selv få lov til å bestemme hva slags og hvor mye kultur de ønsker. Vi mener at det har stor verdi at kultur og næringsliv møtes og lærer av hverandre. Det er ofte gjennom møter at gode ideer til samarbeid og ny kulturnæringsutvikling unnfanges. Slike ideer blir igjen til praktisk samarbeid og positive erfaringer og gir mer kultur til folk flest og næringsutvikling til glede for alle. Vi ønsker også å stimulere barn og unge til å delta i ulike aktiviteter, og vi ønsker at det rike og varierte folkelige kulturlivet med appell til det brede lag av befolkningen bør få bedre kår. Derfor fremmer vi et forslag om et fond til frivillige og deltagende kulturaktiviteter tilsvarende som for kultur og næring. I tillegg til det er det svært viktig for oss å ta vare på kulturarven vår. Nå ønsker dessverre ikke Stortinget en kulturkanon, som Fremskrittspartiet forslo, men vi er overbevist om at hadde den blitt vedtatt, hadde vi både fått fokusert på og fått en debatt om hva som er kulturarven vår. Det som derimot har skjedd, er jo at små og store kanoner har dukket opp i ulike sammenhenger. Folk vil ha kulturkanoner, men politikerne vil ikke – noe som for så vidt heller ikke er noen overraskelse. Jeg har lest at Mangfoldsåret 2008 har fått totalt 36 mill. kr. Det er mye penger når vi allerede har et stort mangfold innenfor det norske kulturlivet. Mange har nok svært store forventninger til dette mangfoldsåret, det har man kunnet lese mye om i mediene. Jeg kunne være fristet til å spørre statsråden hva han tenker seg. Skal man støtte allerede eksisterende tiltak? Skal man opprette nye? Det er ikke klart for meg i alle fall hvordan man har tenkt å bruke disse 36 mill. kr. Jeg er simpelthen bare litt bekymret for at disse nye friske midlene skal brukes på eksisterende tiltak, altså slik at de går foran andre i prosjektmiddelkøen. Jeg kunne stått her og diskutert enkeltposter på budsjettet – enkeltposter som Fremskrittspartiet gjerne vil løfte opp og frem, men så lenge det er et annet flertall, uten Fremskrittspartiet, i denne sal, virker det nærmest mot sin hensikt, for vi vil ikke skape forventninger ute i Kultur-Norge uten at vi kan gjennomføre de tingene vi lover, så det får vi komme tilbake til den dagen vi kommer i regjering. Jeg vil avslutningsvis ta opp våre forslag og varsle at vi stemmer imot budsjettinnstillingen.