Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-06-13:
Jeg deler mange av de analysene som framføres fra denne talerstolen, om at det er en krevende situasjon i det norske arbeidsmarkedet. Jeg vil bare komme med et par tall for å illustrere det. NAV hadde en bedriftsundersøkelse for kort tid tilbake, der man var i direkte kontakt med bedrifter. Et av spørsmålene som ble stilt, var hvor mange ledige stillinger man hadde. Når NAV oppsummerer dette, var det for bare to–tre uker siden 88 000 ledige stillinger i Norge. For 14 dager siden la NAV også fram ledighetsstatistikken, som viste 42 000 helt ledige. De to tallene illustrerer at det er over dobbelt så mange ledige stillinger som det er helt ledige i Norge. Det beskriver selvfølgelig at det er et presset arbeidsmarked. Situasjonen i arbeidsmarkedet er slik, til tross for det faktum at vi har en betydelig arbeidsinnvandring til Norge. Vi har god oversikt over hvor mange som har fått enkelttillatelser og jobber i norske bedrifter. Men vi har ikke fullt så god oversikt når det gjelder tjenesteinnvandring. I pressen har jeg sagt at vi kan regne med at vi har om lag 100 000 arbeidstakere i Norge fra EØS-området som smører det norske arbeidsmarkedet. Det disse tallene beskriver, er at situasjonen er alvorlig. Men de beskriver jo også at Norge har en svært offensiv arbeidsinnvandringspolitikk. Vi er blant de land i Europa som har desidert flest arbeidsinnvandrere. Når jeg møter europeiske kollegaer, snakker vi mye om hvordan Norge har greid å tilrettelegge for en arbeidsinnvandring som har hatt stor positiv effekt for Norge. Jeg synes det er viktig å prøve å gi en balansert beskrivelse av situasjonen. Vi har en alvorlig situasjon. Den må vi ta inn over oss, samtidig som det er helt åpenbart at vi har lyktes med å dempe presset i norsk økonomi gjennom at vi over mange år har lagt til rette for arbeidsinnvandring. Jeg mener at de forslagene som er fremmet fra Høyre, er konstruktive bidrag til å kunne gå enda videre med å legge til rette for økt arbeidsinnvandring, som jeg mener Norge trenger. Derfor tar jeg seriøst disse forslagene med meg, uten at det betyr at jeg på vegne av Regjeringen føler at jeg kan utkvittere alle i dag. Jeg skal gi ett eksempel. Overgangsordningene trekkes ofte fram som grepet for virkelig å få økt arbeidsinnvandring. Jeg er veldig i tvil om fjerning av overgangsordningene vil føre til at vi får flere arbeidsinnvandrere. Jeg tror kanskje tvert imot. Det faktum at vi har overgangsordninger som sikrer norske lønns- og arbeidsvilkår for enkeltarbeidstakere, kan virke rekrutterende og positivt for Norge. Vi ser jo at vi rekrutterer bedre i forhold til arbeidsinnvandring enn alle de land som ikke har overgangsordninger. Det at vi har overgangsordninger, og at vi dermed greier å tilby arbeidstakere ordnede lønns- og arbeidsvilkår, kan like godt virke positivt rekrutterende som negativt. La meg bare bruke dette som et konkret eksempel på at jeg ikke synes svarene er helt åpenbare og enkle, men at det er konstruktive bidrag som vi virkelig tar med oss i det videre arbeid. Vi gjør fortløpende vurderinger. Vi fremmer konkrete forslag når vi finner det forsvarlig, men vi ønsker også å invitere Stortinget til en helhetlig gjennomgang. Vi tror vi har tid til det. Derfor vil vi først og fremst gjøre det i to omganger. For det første vil vi nå i juni fremme forslag om ny utlendingslov, som formelt har lovsiden rundt mye av arbeidsinnvandringen. Rett over nyttår vil vi så komme med den første omfattende, helhetlige stortingsmeldingen om arbeidsinnvandring, der vi også skal ta tak i de problemstillingene som representanten Amundsen var inne på: Hvilke behov har vi? Hva vil virkningene totalt sett være for norsk økonomi? Hvis vi prøver å se 30 år fram i tid, hvor vil vi da være? Hva trenger vi da? Hvilke fordeler og ulemper er det? Hvordan skal vi legge nasjonale strategier for å møte de utfordringene? Helt til slutt: Jeg tror at det er klokt av Stortinget å ta seg tid til den helhetlige gjennomgangen som Regjeringen inviterer til.