Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
La meg først få stille meg i rekken av dem som er svært overrasket over at et vanligvis så forsvarsvennlig parti som Fremskrittspartiet så til de grader stiller seg på sidelinjen i en så viktig sak som denne. Hvis det inntrykket Bredvold her etterlater seg, representerer Fremskrittspartiets forsvarspolitiske syn både i denne saken og når det gjelder hvordan man definerer såkalt norske interesser i framtiden – hva det vil være naturlig for Norge å delta i, i både inn- og utland – skal i hvert fall jeg prøve å gjøre mitt til at andre enn Fremskrittspartiet får hånden på rattet når forsvarspolitikken skal utformes i framtiden. Det er dagen for de store sakene i Stortinget. Tidligere i dag behandlet vi forvaltningen av Statens pensjonsfond – Utland, som er en av flere viktige bidragsytere – i tillegg til bl.a. vår fantastiske arbeidsstyrke – slik at vi i framtiden har råd til å anskaffe nytt, oppegående flyvåpen. Som debatten til fulle har vist, er kampfly en avgjørende komponent for at Forsvaret kan hevde nasjonal suverenitet gjennom kontroll av norsk luftrom, og ikke minst ivareta våre sikkerhetspolitiske utfordringer internasjonalt. For en representant for et fylke med stort innslag av høyteknologiske bedrifter som bl.a. leverer til forsvar i hele verden, er det selvfølgelig en spesielt gledelig dag. Men la meg understreke med en gang, selv om forhandlingene som nå skal innledes, mest sannsynlig vil gi store ringvirkninger for bl.a. miljøet på Kongsberg, at vi – og jeg tror jeg har hele Arbeiderpartiet bak meg når jeg sier dette – hele tiden har stått fast på at Norge skulle velge det beste flyet, fagmilitært og prismessig. Når disse forutsetningene er på plass, skulle det bare mangle at vi ikke også utnyttet de industrielle mulighetene en slik megaanskaffelse vil innebære. På dette området har det etter regjeringsskiftet i 2005 foregått det jeg vil kalle et gigantisk taktskifte. Mens den forrige regjeringen ikke la to pinner i kors for å få på plass industrikontakter for norsk industri, bl.a. med produsenten av JSF, var tonen en helt annen da de rød-grønne inntok regjeringskontorene, med blant andre forsvarsministeren i spissen. Gjennom tilrettelegging for reell konkurranse mellom de ulike tilbyderne og klare krav om at et omfattende industrisamarbeid måtte på plass, forstod de ulike tilbyderne at norske myndigheter mente alvor. Det foreløpige resultatet har vi allerede. Jeg har tillit til at de videre forhandlingene vil vise at dette vil få store ringvirkninger for norsk industri, men jeg har også store forventninger til at Regjeringen i de kommende forhandlingene legger fullt trykk på å gjøre industripakken så god som mulig. På den måten kan vi anskaffe verdens mest moderne fly, samtidig som vi kan få stor industriaktivitet i landet vårt. Jeg vil oppfordre alle som mener at det ikke er forskjell på politiske partier og på politikere generelt, til å ta seg en tur til Kongsberg. Her både ser og mener man at forskjellene er svært store. Jeg er stolt over å være med på å velge forhandlingskandidat, først og fremst fordi vi får et fly som er egnet til å ivareta norske interesser i en ny tid, men også fordi anskaffelsen sannsynligvis vil gi norsk industri eventyrlige muligheter også i framtiden.