Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Regjeringens forslag til ny medieeierskapslov overlater til Medietilsynet å lage regler på helt sentrale områder. Det mener vi er uheldig, men vi mener også at det kan være grunnlag for at det strider imot Grunnloven. Vi har i likhet med saksordføreren registrert den interessante debatten som har gått i det offentlige rom om hvorvidt dette er i strid med ytringsfriheten. Det har vært mange aktører med juridisk kompetanse som har uttalt seg, både i Norge og også internasjonalt, og de konkluderer med at det er et brudd på § 100 i Grunnloven, som altså stiller krav om at inngripen i ytringsfriheten skal skje ved lov, noe som setter grenser for Stortingets delegasjonsadgang. Det synes jeg er ganske interessant, og når saksordføreren skyver Justisdepartementets lovavdeling foran seg som et sannhetsvitne om at det er lovlig, synes jeg det er grunn til å reflektere litt over det Lovavdelingen i Justisdepartementet har gjort tidligere. Tidligere har man fra Justisdepartementet og Lovavdelingen sagt at lov om Opplysningsvesenets fond ikke var i strid med Grunnloven § 106. Det har vært debattert i denne sal. Mange mente at det var i strid med Grunnloven, og Høyesterett fant i plenumsdom også ut at Stortingets vedtak var i strid med Grunnloven. Det skjedde i 2010. Jeg vil også minne om vedtaket om rederibeskatningen, som var en viktig politisk sak for regjeringen, der stortingsflertallet med regjeringspartiene i spissen lente seg på den vurderingen som Justisdepartementets lovavdeling hadde gjort. Også i dette tilfellet fant Høyesterett ut at Stortinget hadde fattet et vedtak som var i strid med Grunnloven. Til sist er det bare å vise til at Stortingets vedtak om å utvide straffegrunnlaget for krigsforbrytelser med tilbakevirkende kraft også ble funnet grunnlovsstridig av Høyesterett. Så jeg tror man skal være veldig forsiktig, og kanskje også en smule ydmyk, når man skyver Justisdepartementet og Lovavdelingen foran seg som et sannhetsvitne om at dette er fullt mulig. Jeg tror man skal ta inn over seg at det her er kommet ganske skarpe innvendinger, og at man ikke bare vurderer om dette er brudd på Grunnloven, men at det faktisk er det. Det er også årsaken til at Fremskrittspartiet sammen med Høyre fremmer et forslag om at saken sendes tilbake til regjeringen. Vi er for så vidt skuffet over at Kristelig Folkeparti ikke ble med på det forslaget og den merknaden, men la meg få lov til å sitere hva man kan lese i dagens VG: «KrF’s mann går med flertallet, men partileder Knut Arild Hareide har internt gått langt i å forsikre om at dette spørsmålet ikke vil stå i veien for et borgerlig regjeringssamarbeid.» Det står det altså i dagens VG om den loven vi her debatterer. Det er et hyggelig signal å få fra Kristelig Folkeparti, men jeg håper også at Kristelig Folkeparti i framtiden faktisk kan si det de mener i denne sal, og ikke fatte noen beslutninger og avgjørelser på bakrommet. Det er iallfall ikke en strategi vi i Fremskrittspartiet ønsker å følge framover. Det er grunnlaget for at vi ønsker å sende denne loven tilbake. Når det gjelder selve loven vi har fått, er det klart at med den teknologiske utviklingen man har – man ser den farten medieverdenen har – har nok vi, sammen med mange andre, for lengst konkludert med at hele medieeierskapsloven er et umoderne verktøy, og at Konkurransetilsynet kan ivareta den biten. Om man da må endre litt på lovverket for Konkurransetilsynet, får man vurdere når den tid kommer. Til slutt tar jeg opp de to forslagene fra Fremskrittspartiet og Høyre som står i innstillingen. Vi ønsker ikke å bli invitert til å være med og bryte Grunnloven, og derfor ønsker vi å stemme imot loven. Subsidiært stemmer vi for Kristelig Folkepartis forslag – dersom våre to forslag mot all formodning skulle bli nedstemt.