Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-02-06:
Interpellanten tar opp en veldig viktig problemstilling i sin interpellasjon. Det er dessverre også slik at dette er problemstillinger som de senere årene, ja faktisk over en rekke år, har dukket opp med jevne mellomrom. Jeg vil også gi statsråden honnør her, som helt åpenbart griper fatt i denne diskusjonen og faktisk vil prøve å gjøre noe med det. Det viser at man ønsker å få bukt med det etter min mening uvesenet som er der ute ved at man ikke tenker godt nok gjennom i det daglige hva slags rutiner man har, og ikke minst hva slags ansvar man faktisk har som helsepersonell opp mot dette. Så skal vi heller ikke se vekk fra at når vi får på plass elektroniske journaler, vil det åpnes andre muligheter. Det vil åpne seg muligheter knyttet til at man ved hjelp av passord får begrenset tilgang til kanskje deler av journalen, knyttet opp imot, jeg holdt på å si, en «need to know»-basis, dvs. hva man har behov for å vite, lenger ned i organisasjonen, men samtidig har behandlingspersonell den fulle og hele oversikt, som er viktig å ha til enhver tid. Men vi skal ikke glemme at vi fram til at vi har det på plass, har store utfordringer. For det er svære mengder med informasjon som ligger i systemene som vi har pr. i dag, og det er den biten vi er nødt til å se litt på hvordan vi skal kunne klare å takle i tiden framover. Det ene er selvfølgelig at vi til enhver tid har rutiner på plass. Jeg tror ikke det store problemet nødvendigvis er at man, jeg holdt på å si, helt bevisst legger fra seg en journal et sted, eller ikke tenker gjennom hva man gjør. Jeg tror nok at det sannsynligvis er aktløshet som gir seg utslag. Det er lett at man legger fra seg journalen mens man holder på å jobbe med noe, og når man da kommer tilbake, har andre hatt tilgang til disse informasjonene. Så jeg tror at det er på rutinenivå man er nødt til virkelig å iverksette tiltak her nå, slik at man får bukt med selve problemet. Det er også viktig at vi ser på det som har med de tekniske løsningene å gjøre, særlig nå i en overgangsfase, når man skal gå fra skriftlige journaler og over eventuelt til elektroniske journaler. Der vil det komme store utfordringer, og det er store utfordringer som det vil ta tid å finne løsninger på. For det første vil man komme i situasjoner der journaler som vi allerede har i dag, skal innføres i det nye systemet. Man må også finne tekniske løsninger for hva slags typer databaser man skal bruke, og hva slags hovedløsning man skal ha. Hvem er det som skal kunne komme inn og se i journalen, hvordan skal vi begrense dette, hvor mange brannmurer skal vi ha for å sikre oss i framtiden mot innbrudd i systemene? Her er det en rekke ting som må løses, og da er det faktisk viktig at man fra statsrådens side bruker den eiermakten som man har til å gå inn og styre, slik at vi har samme system uansett hvor i behandlingskjeden man befinner seg, og slik at man også kan overføre informasjon i et samfunn der også pasientene forflytter seg, slik at det billedmessige som kan legges inn i dette, følger det skriftlige materialet, og ikke minst også at vi har et sporbarhetssystem som gjør at vi helt åpenbart kan gå inn og finne ut: Hvem er det som har vært inne på journalen? Men da er det jo også viktig at vi nettopp har datasystemene våre på plass, slik at når man først er kommet inn i et system via datamaskinen sin, må det også være et system som gjør at man automatisk logges ut av systemet hvis man ikke selv sitter og bruker den PC-en over et visst tidsrom, nettopp for at man ikke skal komme i den situasjonen at neste person som kommer og setter seg ned og jobber ved den samme datamaskinen, opplever at den forrige personens dokumenter ligger åpne. Dette er det veldig viktig at vi har klar og skikkelig styring på. Så jeg ser fram til at statsråden vil gripe fatt i disse tingene. Det er faktisk beroligende at statsråden tar dette på alvor, men det er i tiden framover vi har den store utfordringen. Hvordan løser vi dette, og, ikke minst, hvordan løser vi det slik at vi har trygghet for at helsepersonellet har den informasjonen som skal til, samtidig som pasienten er sikret at vi har gode rutiner som gjør at sensitiv pasientinformasjon ikke kommer på avveie? Jeg ser fram til at vi får på plass en fullgod løsning.