trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-10-23:
Statsråden uttaler at vi ikke har gjort nok. Denne regjeringen lovet jo tidligere tidenes største satsing på fornybar energi. Det hele kokte vel imidlertid mer eller mindre bort og ble en stor skuffelse for aktørene. Vindmøllebyggingen har stoppet opp på grunn av elendige rammevilkår. Småkraftutbyggingen vil nå bli hemmet av nye skatteregler. Grønne sertifikater som virkelig kunne betydd noe for satsing på ny fornybar energi, er altså vraket av Regjeringen, og i stedet skulle det komme en ordning som var bedre, het det først, og etter hvert minst like god som ordningen med grønne sertifikater ville vært. Når regjeringens forslag til nye støtteordninger for ny fornybar energi noe forsinket kom, ble det en gedigen skuffelse for alle aktører. Alle følte seg lurt trill rundt av Regjeringens fagre løfter om tidenes satsing på fornybar energi. Så mitt spørsmål er: Vil denne statsråden se på støtteordninger for ny fornybar energi med nye øyne, eller vil forgjengerens mangelfulle støtteordninger ligge fast de neste to årene på dette området?
Børge Brende (Høyre), 2007-10-23:
Statsråden har en pedagogisk utfordring når hun starter med å si at vi ikke har vært gode nok i forhold til fornybar energi, samtidig som hun hevder at det er gjennomført en skarp kursendring når det gjelder denne satsingen. Jeg må si at det er noen som ikke har gjort jobben sin med å brife statsråden om hva som faktisk lå der da de rød-grønne overtok. Det forelå altså planer. Det er ikke slik som statsråden hevdet, at det ikke var noen planer for fornybar energi. Det var sendt ut et lovutkast som innebar at vi skulle få et system med grønne sertifikater. Det ville ha gitt dobbelt så høye satser for å utløse fornybar energi i forhold til det vi har i dag. Dette var bl.a. et system som Senterpartiet selv bad om. Da kan man ikke stå på Stortingets talerstol og si at det ikke lå noe der. Det lå noe som var mye bedre. Derfor må Regjeringen nå skjerpe seg. Derfor har man heller ikke fått utløst ni av ti fornybarprosjekter – som nå droppes. Mitt spørsmål til statsråden er: Når statsråden hevder at man skal være så offensiv, hvorfor sendte hun etter to uker i stolen ut nye forskrifter knyttet til fornybar energi som la seg på et støttebeløp som ikke var tilstrekkelig? Det var altså etter 14 dager.
Børge Brende (Høyre), 2007-10-23:
Statsråd Åslaug Haga kom inn som en frisk vind i Olje- og energidepartementet. I to år har det ikke vært noen tvil om at vi i opposisjonen, når vi har tatt opp økt satsing på fornybar energi, har følt oss hensatt til Don Quijotes kamp mot vindmøller med våre initiativ, og jeg synes at statsråden startet veldig offensivt. Men i dag har åpenbart vinden løyet. Utgangspunktet til statsråden i Aftenposten i går var: «Sp-leder Åslaug Haga innrømmer at Regjeringens klimasatsing ikke har vært god nok. Haga vil ha(…) en dramatisk økning i satsingen på fornybar energi.» Samtidig sier hun her at det har vært en kraftig kursendring med denne regjeringen. Men hvis man trenger «en dramatisk økning i satsingen på fornybar energi», sier det vel også noe om hva som er situasjonen etter to år med rød-grønn politikk. (…) Man kommer ikke bort fra at da man droppet de grønne sertifikatene, lovte man i Stortinget at man skulle komme opp med et system som var minst like bra. Når det systemet, og de pengene man bevilger, bare betyr en støtte som utgjør halvparten av hva de grønne sertifikatene ville ha gjort, er det ikke greit å droppe den markedsstyrte grønne sertifikatordningen, for da er situasjonen den at ni av ti vindkraftprosjekter i Norge droppes på grunn av at Norge har Europas bortimot dårligste ordning. Og da har jo statsråden rett i at Regjeringen ikke har gjort jobben sin på dette området, og at man trenger en dramatisk økning. Bortimot 1 TWh med vindkraft i det utsatte Midt-Norge i forhold til kraftkrise blir droppet av Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk ute på Vikna. Vi ser også at Hammerfest Energi har flagget ut til Skottland, og vi ser at Fred. Olsens bølgeprosjekt også er i ferd med å flagge ut til Skottland. Det vi diskuterer i dag, har faktisk også noe med havvindmøller å gjøre, for det støtteregimet som Regjeringen har lagt opp til, som det står i det vedlagte skriv til komiteen, innebærer at umodne teknologier får 10 øre pr. kWh i produksjonsstøtte de neste 15 årene. 10 øre – det er knapt nok til å utløse de konvensjonelle vindanleggene. Så dette er rett og slett ikke bra nok. Jeg tror at man må starte med å erkjenne at man aldri kom opp med et system som var godt nok til å erstatte de grønne sertifikatene, og være ærlige på det. Så skal vi få til en ordning nå i forbindelse med klimaforliket som gjør Norge konkurransedyktig her, og da snakker vi om en dramatisk og kraftig kursendring. Det har vært en kraftig kursendring i en verre retning. Det minner meg litt om at Djupedal brukte to år på å si at det ikke var kutt i høyere utdanning og forskning, og da han gikk av, kritiserte han Regjeringen for å ha pålagt ham dette – han var imot det hele tiden. Vi får håpe at Åslaug Haga slipper å komme til sannhetens øyeblikk på et senere tidspunkt, men nå rett og slett gjennomfører den politikken som er nødvendig. Det må også være utgangspunktet for diskusjonen i Stortinget.
Børge Brende (Høyre), 2007-10-23:
Da jeg leste Dagbladet i går, over to sider, om at Haga satser på havet, Haga varsler en storstilt satsing for å få Norge til å bli best på gigantiske vindmøller til havs, hadde jeg ikke drømt om at regjeringspartiene i dag kunne finne på å stemme ned et forslag som Venstre har fremmet, og som opposisjonen har sluttet seg til, om at man skal utarbeide en nasjonal strategi for utvikling av vannkraftproduksjon. Hvorfor stemmer man imot det når statsråden med brask og bram har gått inn for den gigantiske satsingen i år? Er det fordi man ikke har tenkt å følge opp og derfor er redd for at et stortingsvedtak kan være konstitusjonelt bindende, som også Ketil Solvik-Olsen var inne på? Vi har faktisk blandet erfaring med denne regjeringen når vi blir overtalt i denne salen til ikke å fremme forslag, Regjeringen skal komme med det. Vi ble lovt en energiplan for Midt-Norge. Vi måtte ikke votere over det, de sa den skulle komme. Nå har vi ventet i to år. Vi ble lovt at Regjeringen skulle informere oss om et industrikraftregime som de selv har lovt. Vi har ikke sett noe til det. Vi ble lovt at det ikke skulle være høyere strømpriser i Midt-Norge enn i resten av landet. I sommer har det vært det(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-10-23:
Statsråden snakket om at vi kunne se en skarp kursendring i forhold til satsing på ny fornybar energi. Statsråden bør iallfall være ærlig i forhold til det hun selv skriver i budsjettproposisjonen: «Regjeringen tar sikte på å innføre den nye støtteordningen for(…) fornybare energikilder fra 1. januar 2008.» (…) La oss iallfall komme til 2. januar. Da vil vi se om ESA har godkjent dette. Da vil vi se om det Regjeringen har klart å få til, er en skarp omlegging. Jeg har lyst til å henlede oppmerksomheten på Energi21, som statsråden avsluttet sitt innlegg med. Man skal få mer kunnskap, og man skal følge opp strategien i 2008, sier man i proposisjonen – men bevilgningen er flat. Nye ting skal inn i Energi21 og RENERGI – men bevilgningen er flat. Hvordan skal statsråden løse denne skarpe omleggingen når bevilgningen er flat, og mer skal inn i disse ulike programmene?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-10-23:
Selv om det ikke er flertall i innstillingen for å vedta at man skal be om en nasjonal strategi for satsing på havmøller, sier en enstemmig komite at man imøteser en slik nasjonal strategi. Kan statsråden bekrefte at den vil komme? Og kan hun si noe om når den vil komme, og i hvilken form den vil bli lagt fram for Stortinget? Det er ikke slik at det statsråden har gjort, er å kritisere noe som ligger langt tilbake i tid. Hun har hatt et meget kritisk blikk på klimameldingen, som ble lagt fram i juni. SV har sagt at hadde de vært alene i regjering, ville denne meldingen ha vært mye mer ambisiøs. Senterpartiet har sagt at de ville ha gått mye lenger. Kan statsråden bekrefte at det altså er Arbeiderpartiet som er problemet i forhold til klimameldingens manglende ambisjoner, i og med at både Senterpartiet og SV ville gå så mye lenger?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-10-23:
Jeg har tenkt en del på Odd Roger Enoksen i de siste ukene. Regjeringens ledelse, ikke minst underutvalget som legger opp rammene i statsbudsjettet og avsluttet arbeidet med klimameldingen, la rammene for det arbeidet han skulle møte Stortinget med, som han forsvarte og sa at de støtteordningene vi har, er historisk gode og tilstrekkelige. Klimameldingen er historisk god og tilstrekkelig. Så kom en av de politikerne som har vært sentral i å legge rammene for Odd Roger Enoksen da han var i posisjon, og sier at støtteordningene for fornybar energi er altfor dårlige, og at klimapolitikken er altfor dårlig. Men de som trodde at det kom en ny tid med ny statsråd, har i dag fått bekreftet at en er på full vei tilbake til de gamle posisjonene. Det var noen som sa at når en samlet komite sier at en imøteser en strategi for havmøller, vil den komme. Nå har statsråden sagt at dette vil bli bakt inn som en del av et større prosjekt, ja, i bunn og grunn er en der allerede, fordi det skal gis støtte fra Enova til et pilotprosjekt. Det som er opposisjonens poeng, er at vi her snakker om et stort prosjekt som har med både ny produksjon og kutt av utslipp å gjøre. Da ønsker en å ha dette som en helhet presentert i en nasjonal strategi. Jeg hadde ventet at SVs representant som sa at dette var inngangen til en ny historisk epoke, kunne forstå betydningen av at Stortinget ville ha seg forelagt dette på en eller annen måte så raskt som mulig. Jeg er bekymret for framtiden til havmøllesatsingen i Norge. Vi har opplevd at tidevannsprosjekt går ut av landet. 100 mill. kronerssatsing på bølgekraft er i ferd med å gå ut av landet. Jeg har lyst til å stille statsråden et spørsmål. Ser hun på det testanlegget for marin energiproduksjon som planlegges på Karmøy, og som det er søkt departementet om støtte til, som en naturlig del av den infrastrukturen som en trenger for å kunne realisere havmøllesatsingen? Så har jeg nok en gang lyst til å utfordre statsråden på dette med nasjonal strategi. Hvordan oppfatter hun komiteens samlede forventning om at det kommer en nasjonal strategi fra Regjeringens side? Kan vi forvente at den vil bli lagt fram med de elementene som opposisjonen her har stilt til utsikt, og som en mener bør høre med i en slik satsing?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-10-23:
Jeg kommer ikke til å imøtekomme anmodningen om å trekke dette forslaget. Tvert imot registrerer jeg at dette er en dårlig opptakt til videre samarbeid om energi- og klimaspørsmål, og jeg synes også dette er et dårlig uttrykk for Regjeringens uttrykte ønske om å komme opposisjonen i møte og være positiv til å bygge gode løsninger i Stortinget. Statsråden har også framstilt det som forunderlig at det kan være en såpass krass debatt på et område hvor alle sier de er enige. Det er jo nettopp det som er vårt hovedpoeng, at det innenfor fornybar energiproduksjon i mange år har vært enighet om at en må gjøre noe, ikke minst har dette vært uttrykt de to siste årene, men en har ikke kommet til den handling som utløser prosjekter. Det ønsker vi å gjøre noe med ved å få en mer forpliktende satsing på dette området og det kunne bygge på en nasjonal strategi, som altså statsråden har sagt nei til å legge fram. Så har jeg lyst til å replisere til statsråden at når det gjelder testanlegget på Karmøy, ønsket jeg ikke at hun skulle svare på dette med støttebeløp, men jeg ville vite om hun så på det som en viktig del av den infrastruktur som må til.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-23:
Denne regjeringa står for en skarp kursendring når det gjelder satsing på fornybar energi. Det har aldri vært bevilget noe i nærheten av så mye penger til fornybar energi. Når det gjelder 2008, er jeg sikker på at representanten er kjent med at innsatsen vil bli bortimot doblet. Jeg kjenner meg overhodet ikke igjen i beskrivelsen av at alle aktører føler seg lurt i forbindelse med satsinga på fornybar energi. Det er slett ikke riktig. Jeg snakker med representanter for fornybarfeltet hver eneste dag. De er godt fornøyd med en rekke av de satsingene som ligger inne. Så er det områder vi sliter med. Innenfor vindkraft er det et faktum at kostnadsnivået har økt dramatisk i den seinere tida. Men beskrivelsen som representanten gir, er ganske enkelt ikke riktig.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-23:
Her var det mange elementer. Jeg tror nok at representanten Brende også har noen pedagogiske utfordringer når han skal beskrive den offensive satsinga til den forrige regjeringa. Det er riktig at også Senterpartiet hadde ambisjoner om å få til et elsertifikatmarked med Sverige. Jeg skulle gjerne sett at vi hadde fått det til. Men det var det rett og slett ikke mulig å forhandle seg fram til. Grønne sertifikat var det eneste som lå som en idé fra den forrige regjeringa. Det var ikke gjennomførbart. Når det gjelder den nye elstøtteordninga, er jeg opptatt av at vi skal få den på plass, og at vi skal få den plass raskt. I de forskriftene som er sendt ut på høring, har jeg ganske enkelt lagt Stortingets vedtak til grunn. Samtidig har jeg sagt at jeg mener det er behov for å gå gjennom alle støtteordningene våre på fornybarfeltet. Det er opplagt at vi har utfordringer på noen områder. Jeg er åpen for å se på om det skal gjøres endringer. Men nå må vi altså greie å pare beina på en slik måte at vi faktisk får et system opp å stå, slik at vi får fornybarsatsinga vår på skinner.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-23:
Det er en skarp kursendring når man dobler innsatsen til fornybar energi. Vi bortimot dobler innsatsen bare fra 2007 til 2008. I tillegg kommer det vi gjorde fra vi overtok, og fram til 2007. Det er en skarp kursomlegging av satsinga på fornybar energi i forhold til det det forrige regjeringa stod for. Derom hersker det overhodet ingen tvil. Så kan vi gjerne diskutere om det er nok, men det er en helt annen diskusjon. Når det gjelder elstøtteordning, er det riktig som det ble sagt fra representantens side, at vi har noen utfordringer i forhold til ESA. Det beklager jeg. Jeg har derimot god tro på at vi skal greie å få systemet på plass, slik at det blir operativt så raskt som overhodet mulig. Vår ambisjon er fortsatt at det skal være fra 1. januar. Men det er ikke oss det står på. Det er ESA. Vi må få til en satsing på havvindmøller i kombinasjon med det vi skal gjøre fra statens side, og det industrien skal gjøre. Demonstrasjonsprosjektene er heldigvis nå snart underveis. Det gleder jeg meg til at vi skal komme i gang med.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-23:
Jeg står helt og fullt bak den klimameldingen som ble presentert for Stortinget i juni. Mitt poeng er at ingen regjering har gjort nok i forhold til klima. Ingen regjering har tidligere gjort nok i forhold til fornybar energi. Hadde det vært tilfellet, hadde vi ikke vært der vi er i dag, hvor det er behov for å ta de store takene som det nå er nødvendig at vi gjør. Når det gjelder strategi på havvindmøller, vil dette inngå i den store strategien som vil hete Energi21, som vi vil få et utkast til 5. februar, og som deretter skal bearbeides politisk. Men i tillegg til strategien på forskning og utvikling skal vi ha demonstrasjonsprosjekter opp å stå, og alt tyder på at bevilgningene til de første demonstrasjonsprosjektene er rett rundt hjørnet. Ingenting gleder meg mer. Realiteten er at strategien er på plass i den forstand at det praktiske arbeidet foregår, demonstrasjonsprosjektene er underveis, forskningsplanen er i kjømda og kommer relativt raskt utpå nyåret. Vindkraft, vindmøller til havs er en del av den strategien.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-23:
Det er et eller annet som er pussig med at opposisjonen ikke greier å komme opp med mer kreative grep enn grønne sertifikat. Jeg skulle gjerne sett at vi hadde fått på plass grønne sertifikat, det har jeg jobbet for i årevis. Men det var altså ikke mulig å få til en forhandlingsløsning med Sverige. Det er trist, men det er realiteten. Og da er jeg opptatt av at vi skal komme videre, ta konkrete, praktiske grep, som vi nå gjør knyttet til f.eks. demonstrasjonsprosjektene med havvindmøller. Energi21 er en helhetlig tilnærming til hvordan vi skal jobbe framover med å drive fram alternativ fornybar energi. Det er en helhetlig sammenstilling av innsatsen som skal komme innenfor de ulike områdene. Det vitner om at vi har en offensiv tilnærming til totaliteten på fornybarfeltet. Stortinget er akkurat i dette øyeblikk opptatt av havvindmøller. Jeg mener vi skal være opptatt av det, men vi skal også være opptatt av at vi i Norge skal ha et bredt spekter av energibærere på fornybarfeltet.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-10-23:
Jeg tar i utgangspunktet ordet for å svare på spørsmål fra representanten Kvassheim som gjelder et spesielt prosjekt. Til det må jeg bare svare at enkeltprosjekter ikke kan saksbehandles i Stortinget. Ellers må jeg si at dette har vært en debatt som jeg opplever som litt spesiell i den forstand at her er alle partiene entusiastisk for havvindmøller. Det syns jeg er strålende. Når man hører på debatten, kan man imidlertid nærmest få inntrykk av at opposisjonen er lei seg for at det er en brei og konkret satsing fra Regjeringas side. Vi må med respekt å melde kunne si at her slår opposisjonen inn åpne dører, for planene er på gang. Det jobbes med å ta helhetlige grep omkring forsknings- og utviklingsarbeidet, hvor havvindmøller utgjør en vesentlig del. Dette ligger inne i arbeidet med Energi21. Et forslag fra de aktørene som nå jobber med det, kommer 5. februar. Så skal planen behandles politisk, og vi skal sjølsagt gå ut med det helt konkrete innholdet i det. Alt dette arbeidet skal gjøres i tett samarbeid med forskningsinstitusjonene, men sjølsagt også med industrien, som til sjuende og sist må være et avgjørende innslag i disse prosessene. Ved siden av arbeidet som går på forskning og utvikling, er vi opptatt av å få demonstrasjonsprosjektene i gang så raskt som råd er. Og da er det riktig som det har vært sagt fra flere her, at alt tyder på at vi i løpet av veldig kort tid vil ha bevilget midler som vil gjøre det mulig å komme i gang med demonstrasjonsprosjektene. Jeg har hatt gleden av å snakke med ulike aktører innenfor dette området i de siste ukene. Entusiasmen er stor, konkretiseringen er stor og pengene kommer. Derfor ligger det godt til rette for at vi skal få dette store og viktige prosjektet opp og stå. Men la det nå være klart at dette ikke er kommersielt i dag. Vi må ta grep for å få teknologien kommersiell, og i den sammenhengen er det innsatsen inn mot forskning og utvikling og innsatsen inn mot demonstrasjonsprosjektene som vil være helt avgjørende.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-23:
Statsråden har flere ganger påstått at det er kommet en betydelig kursomlegging med denne regjeringen. Den eneste kursomleggingen som i realiteten skjedde, var at en gikk veldig langt bort fra grønne sertifikat, som et samlet storting i fire år krevde skulle komme, og som en faktisk forventet skulle bli sluttført under den rød-grønne regjeringen, men som da ble lagt på is. Statsråden har i hvert fall vært befriende ærlig på ett punkt, og det er at den forrige statsråden, energiministeren fra Senterpartiet, ikke leverte det han lovte. I to år hørte vi i denne sal at denne regjeringen hadde lagt fram en så god fornybarpolitikk som mulig. Nå skal statsråden forbedre den ytterligere, og det viser jo at Enoksen ikke var helt ærlig da han snakket til Stortinget. Men det som forslaget her gjelder, er en helhetlig tilnærming til vindkraft offshore. Opposisjonen har fremmet forslag om at det skulle lages en melding om rikets energitilstand, altså en helhetlig tilnærming til energipolitikken i Norge. Det ble nedstemt. Vi la fram et forslag om en helhetlig tilnærming til Trøndelag og kraftprisen der. Det ble nedstemt. Hva er problemet siden regjeringspartiene ikke kan være med og støtte at det skal formuleres noen helhetlige strategier som er energirelatert?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-10-23:
Det er veldig positivt å høre at det er stor velvilje i denne salen med hensyn til å satse på løsninger innen fornybar energi. Skal vi være med på å løse de klimautfordringene verden står overfor, er dette et selvsagt og viktig område, som krever betydelig oppmerksomhet og satsing framover. Jeg stiller meg bak alle dem som har trukket fram hvor viktig det er å satse på nye og bedre løsninger innenfor fornybar energi og utvikling av havmøller spesielt. For å redusere klimagassutslippene og skape nye næringsveier og nye arbeidsplasser i framtiden kan det ligge store muligheter innenfor havgående vindmøller. Det er åpenbart at det både i Norge og andre land vil være begrenset hvor mye fornybar energi det er mulig å bygge ut uten at det oppstår store interessekonflikter. Det er f.eks. stor motstand innen reindriftsnæringen i Nord-Norge i forhold til store arealkrevende vindmølleparker på land. Dersom vi klarer å utvikle nye løsninger basert på vindmøller langt til havs, kan dette være med på å løse mange av de konfliktene som vil oppstå som en konsekvens av en nødvendig overgang fra ikke fornybare energikilder og over på fornybare energikilder. Derfor er det viktig at vi kommer i gang med dette arbeidet så raskt som mulig. Vi har dessverre sett en rekke eksempler på at gode pilotprosjekter innen fornybar energi flyttes til utlandet fordi det ikke fins et støtteapparat for å løfte denne typen prosjekter i Norge. Tidevannskraftverket til Hammerfest Strøm i Kvalsundet og Fred Olsens bølgekraftprosjekt er eksempler på dette. Jeg frykter at det samme kan skje med de konseptene vi har innen havmøller, dersom vi ikke satser på dette nå. For å få stanset denne flyttestrømmen av pilotprosjekter innen fornybar energi vil jeg understreke betydningen av og behovet for at regjeringspartiene kommer på banen og bidrar til å opprette en raus ordning med investeringsstøtte til slike prosjekt. Jeg håper derfor at det engasjementet vi har sett i saken i dag, kan utløse en slik ordning i forbindelse med budsjettbehandlingen i Stortinget, slik at vi kommer videre i arbeidet på dette viktige området. Når vi har et land som geografisk ser ut slik det faktisk gjør, med en uendelig lang kyst med stabile vindforhold, er potensialet for produksjon av vindkraft ved bruk av havmøller langt til havs enormt. Havmøller er ikke arealkrevende og dermed heller ikke konfliktskapende i forhold til bl.a. reiseliv, friluftsliv, reindrift og annet sårbart dyreliv. Derfor er det også utrolig viktig at vi tar tak og satser på å utarbeide en nasjonal strategi på dette området nå.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-10-23:
Det kjennetegner kanskje dette stortinget at en ønsker å diskutere inngående noe en i utgangspunktet er enig om. For det er faktisk sånn at det er et samlet storting som har tro på elektrisitetsproduksjon offshore. Vi er enige om at potensialet slik det nå framkommer, er stort, og at det vil være uklokt å ikke på en måte gå langs en linje hvor en prøver å få utnyttet det potensialet en kan se konturene av. Offshore vindkraft – og det er en enig om – eliminerer også en del av de problemstillingene som kanskje ligger i kjølvannet av landbasert vindkraft. En foresight-rapport fra Forskningsådet avlevert i september 2007 antyder 25 TWh i 2027. Den antyder en reduksjon på 18 mill. tonn utsluppet CO2 og ikke minst at det vil være en omsetning i norske bedrifter på 10 milliarder kr som følge av offshore-satsingen fram mot 2027 – altså betydelige potensialer. Mest sannsynlig kan realiteten vise seg å være at mulighetene er enda større enn det som framkommer i rapporten. Men den antyder mer enn bare mulighetene. Den analyserer også litt omkring utfordringene knyttet til levetid opp mot investeringskostnader, den tar for seg kostnadsbildet i en helhet, den problematiserer litt rundt nettilknytningen, og den problematiserer litt rundt lovverket. Dette til tross er det altså et samlet storting som vil at vi tar fatt på utfordringene, og mener at det er riktig å satse på nå å få et godt grep om det potensialet som ligger på offshore vindkraft, eller havmøller. En samlet komite understreker at en «imøteser en nasjonal strategi for satsing på offshore vindkraft». Derfor kunne det forslaget som opposisjonen nå velger å kjøre retorisk fram, like gjerne vært oversendt, fordi det i Stortinget er enighet om å følge de linjene, som også statsråden har vært inne på. Så helt til slutt: De som nå ønsker – nok en gang – å bringe også denne debatten inn på det som har med støtteordningene å gjøre knyttet til ny fornybar energi, bommer veldig, etter mitt skjønn. For det første handler ikke dette om støtteordninger for ny fornybar energi. Dette handler om hvordan vi skal bringe en umoden teknologi over i en moden fase hvor den kan kommersialiseres, og hvor vi kan utnytte dette potensialet. Det må altså frikobles fra støtteordningsdebatten, som blir egentlig litt fordummende i forhold til mulighetene som ligger i offshore vindkraft. Det er en utfordring, og den utfordringen synes jeg statsråden på en glimrende måte har tatt. Dette er muligheter vi skal bruke og gjøre tydelige, hvis ikke opposisjonen selv klarer å tildekke den muligheten som faktisk er der, gjennom sine retoriske øvelser.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-10-23:
Det har vært mye god argumentasjon til støtte for forslaget fra mindretallet i komiteen. Jeg må bare innrømme at jeg ikke har noen overdreven tro på at min argumentasjon fører til at regjeringspartiene snur i denne saken, og det synes jeg virkelig er synd. Det foreligger mange planer for vindmølleparker på land og i landnære områder like utenfor kysten vår. De fleste er lagt på is på grunn av støttenivået. Dette må det gjøres noe med hvis vi mener alvor med satsing på fornybar energi. Det som kjennetegner diskusjonen om vindmølleparker på land og i nærheten av land, er det store konfliktnivået. Dette kommer ofte i konflikt med friluftsliv og ikke minst reiseliv og også fiskeriinteresser. Derfor er det en unik sjanse til å kunne gjøre noe på fornybarenergiområdet å bygge havmøller, slik som det er fremmet i forslaget, og da må en starte med en nasjonal strategi for å få aksept i befolkningen og likeså å få en prosess på det. Det er en betydelig gevinst når det gjelder elektrifisering på sokkelen. Det er selskaper som utreder dette som mener at det ikke lønner seg, men det er ut fra gitte forutsetninger, og ting endrer seg fort. I vår tid, hvor hovedutfordringen er klima, er det viktig å være i forkant med satsing på fornybar energi, slik at vi kan se våre barn og barnebarn i øynene og ikke måtte kaste blikket ned i bakken når vi møter dem i framtiden. Da er det, som mange talere har vært inne på, viktig å komme over fra ord til handling. Jeg er enig med representanten Ivar Kristiansen i at nå er det på tide å slutte å snakke om hva den forrige regjeringen gjorde og ikke gjorde. Nå går vi inn i det tredje året med denne regjeringen, og nå må denne regjeringen måles ut fra hva den selv gjør, og ikke sammenligne med det som skjedde for mange år tilbake. Ting endrer seg – handlefriheten er også en helt annen enn den var da. Det er et aktivt og framtidsrettet forslag som foreligger fra mindretallet når det gjelder vindkraftproduksjon basert på havmøller. Jeg oppfordrer i likhet med mange andre regjeringspartiene til å støtte forslaget. Vi har en maritim industri som bare går og venter på et klart signal, vi har kompetanse, og vi har også investeringsmiljøer som er villige til å satse, men da må det gis et klart signal fra Stortinget. Det er det mindretallsforslaget som kan gi, og ikke at forslaget blir lagt ved protokollen. Det er et dårlig signal fra Stortinget.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2007-10-23:
Jeg takker statsråden for et fyldig og godt svar, som viser at det ikke er særlig stor politisk uenighet – i hvert fall ikke mellom interpellant og statsråd – om de utfordringene vi står overfor. Jeg savnet kanskje enda litt mer konkrete og utfyllende svar på de konkrete utfordringene, med unntak av et par. Jeg registrerer med tilfredshet at statsråden vil jobbe videre med disse utfordringene, disse spørsmålene som jeg stilte. Jeg kan vel kanskje føye til et spørsmål om det ikke også burde komme en egen stortingsmelding om Telenor, slik som Telenor nå framstår. Jeg vil gjerne at statsråden kommenterer det. Min hensikt har vært å peke på hvordan utviklingen i markedet på dette området har løpt foran politikerne. Ser vi oss litt tilbake, illustrerer utviklingen i Norge hvordan kommersialisering eller privatisering av offentlig utbygd infrastruktur og offentlige tjenester kan gi grunnlag for innhenting av monopolrente. Både fastnettet for telefoni og NRKs bakkenett for kringkasting av radio og fjernsyn ble av Telenor overtatt fra det gamle Televerket i sin tid. Her ligger viktige årsaker til Telenors kommersielle suksess. Også på denne bakgrunn må det være viktig at myndighetene overvåker Telenors virksomhet, for å avdekke eventuell misbruk av markedsmakt. Jeg er glad for at statsråden langt på vei har sagt seg enig i dette. Så får vi se på oppfølgingen. Så har vi Modern Times Group, MTG, en stor internasjonal aktør som bruker alle lovlige midler til å øke egen vekst og inntjening, på samme måte som Telenor. Forskjellen er at Telenor er dominerende på alle plattformer for distribusjon av fjernsyn i Norge, med eventuelt unntak for fibernett og bredbånd. Utgangspunktet er ikke at det er galt at Telenor på profesjonell måte utnytter sine muligheter til å øke egen vekst og inntjening, på ingen måte. Utgangspunktet er at det er galt om myndighetene ikke følger opp sin rolle som overvåker og regulator av Telenor som den helt dominerende aktøren i det norske fjernsynsmarkedet. Dette er et komplisert marked, ikke minst på grunn av den raske teknologiske utviklingen – digitaliseringen, utviklingen av nye distribusjonsplattformer og av nye tjenester. Det er derfor avgjørende at Stortinget og Regjeringen tar seg tid til å sette seg inn i og vurdere utviklingen innenfor fjernsynsmarkedet. Det er på høy tid at Regjeringen nå har laget en stortingsmelding og vil komme med enda et lovverk for å styrke ytringsfriheten i Norge. Jeg håper også at man gjennom det arbeid som skal gjøres, kan følge opp med å belyse Telenors mangefasetterte rolle i telemarkedet, med tanke på å utforme forslag til et lovverk som gir tilsynene et bedre verktøy, samtidig som det ikke bidrar til en svekking av mangfold og ytringsfrihet, men snarere tvert imot.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2007-10-23:
Jeg har lyttet til de ulike innleggene, og jeg konstaterer igjen at det er veldig stor enighet om både analyse og for så vidt også forslag til tiltak når det gjelder å gå litt nærmere inn på reguleringen i dette markedet. Jeg registrerte at statsråden understreket at Konkurransetilsynet hadde det verktøyet de trengte for å føre tilsyn, men uttrykte en usikkerhet omkring hvorvidt lovverket var tilstrekkelig, og det syntes jeg var et interessant utsagn. Jeg er selvsagt enig i at lovverk må bygge på objektive kriterier. Det var ikke det jeg forsøkte å si, men jeg tenkte at man kanskje trengte en mer direkte konkret gjennomgang av selve Telenors rolle, som er blitt så stor i omfang at det nesten er påkrevd å følge dette selskapet spesielt i forhold til alle andre aktører. Men selvsagt: Lovverket må bygge på objektive kriterier. Det er ikke for meg avgjørende om vi får en egen melding om Telenor. Jeg noterer med tilfredshet at det kommer en gjennomgang av ordningen med vertikal integrasjon, for jeg tror at vi gjennom den meldingen og med den gjennomgangen kan få opp veldig mange interessante spørsmålsstillinger som gjør at vi kan jobbe videre i en prosess med dette. Så er jeg litt overrasket over at et par av partiene, Arbeiderpartiet og Høyre, er så kritiske som de er til å dele opp eller skille ut infrastrukturdelen i et eget forretningsområde. Jeg er glad for at representanten Tenden viste til Sverige i den sammenhengen. Selv om det også er riktig, som SV-representant Lund Bergo sier, at Kristelig Folkeparti tidligere har vært kritisk til dette, har utviklingen gått enormt fort, og ting har skjedd som gjør at vi i hvert fall er nødt til å vurdere det. Det er jo ikke noe annet enn det jeg spør om. Jeg håper at statsråden vil ta dette også på alvor. Noen har spurt: Er Telenor nå gått over fra å være en samfunnsstøtte til å bli en folkefiende, slik Aftenpostens kommentator i dag synes å antyde? Jeg tror vel vi står oss på å uttrykke oss noe mer nøkternt, men likevel er det betimelig å spørre: Hvem er det Telenor gjennom utøvelsen av sin markedsmakt tjener? Er det folket, kundene og dermed Norge, eller er maktutøvelsen kun et redskap for å bli enda større, enda rikere? Det er et spørsmål jeg mener Telenor i høyeste grad også bør stille seg selv, og som det aller mest vil være i Telenors egen interesse å få en politisk belysning av. Helt til slutt har jeg lyst til å si at jeg er en smule bekymret for det nye digitale bakkenettet som nå er i ferd med å bli satt ut i livet. Jeg håper inderlig ikke at de kampene og de forhandlingene som nå pågår i dette markedet, som Telenor er en veldig viktig del av, bidrar til å ødelegge eller undergrave de mulighetene NTV og RiksTV har til inntjening i markedet, vel og merke fordi dette er noe det norske storting har vedtatt å opprette. Vi har store forhåpninger til at vi her skal kunne være med på å styrke både ytringsfriheten og mangfoldet i fjernsynsmarkedet i tiden som kommer, og det må skje.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-23:
Det er helt riktig som interpellanten sier, det er slett ikke bare Telenor som driver med vertikale aktiviteter innenfor mediesektoren. Og jeg tror vi kommer til å se mer av det. Særlig vil vi se mer av at distributørene går inn og kjøper ulike innholdspakker, ikke nødvendigvis bare tv-kanaler, men pakker av spesiell art – sportsrettigheter, store arrangementer – som man så lukker inne i ulike betalingstilbud. La meg også nevne at vi jobber med de mulighetene som EU-direktivet gir oss til å liste arrangementer som skal være tilgjengelige for allmennheten. Når det gjelder de spørsmålene som interpellanten stiller, tror jeg at jeg har besvart de fleste. Tilsynene har etter mitt syn tilstrekkelige verktøyer. Spørsmålet er om det lovverket som de opererer etter, er tilstrekkelig. Det er det vår oppgave å se på. Og igjen: En regulering av vertikale eierforhold er et spørsmål som vi ønsker utredet nærmere, og vurdert. Det siste spørsmålet fra interpellanten er om man skal se på muligheten for å kjøpe tv-kanaler enkeltvis. Det vil selvsagt være en veldig fordel for forbrukeren å kunne velge fritt og sette sammen fritt. Selvsagt er det også et spørsmål om pris. En skal jo ikke se bort fra at prisen presses når distributøren kjøper pakker av tv-selskapene. Samtidig er det slett ikke slik at alle forbrukerne vil ønske de pakkene som tilbys, noen vil kanskje ønske enkeltkanaler. Den nye teknologien gir absolutt rom for den type valg på en enkel teknologisk måte, og vårt mål må være å legge best mulig til rette for enkeltaktørenes og enkeltforbrukernes valg. Vi kommer til å følge opp dette etter kringkastingsmeldingen, men jeg tror ikke det er hensiktsmessig med en egen stortingsmelding om Telenor. Det må i så fall være en annen statsråds bord. Det ligger ikke til meg. Jeg mener at den lovgivningen, de tiltakene og de reguleringene vi har, på mediefeltet som på andre felt, må være objektive og generelle og gjelde for alle. Selvsagt vet vi fra alle sektorer at det finnes enkeltaktører som blir spesielt dominerende, men å begynne å ha stortingsmeldinger og lovverk som gjelder én enkelt aktør, mener jeg ikke er den måten myndighetene skal jobbe på. Selvsagt vil en strengere regulering være tøffest mot den som har den mest dominerende posisjonen – slik sett kan man godt kalle det lex Telenor hvis det blir endringer – men det må være objektive, allmenne kriterier, slik at det ikke er ett selskap som behandles i en melding eller i et regelverk. Igjen må jeg understreke at det vil være hvordan de største og mest dominerende aktørene – Telenor spesielt – agerer i tiden framover, som vil være svært avgjørende for de vurderingene som blir foretatt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-10-23:
Målene er vi veldig enige om. Jeg registrerer også at det er ganske bred enighet i stortingssalen om å ha en kritisk holding til og et vaktsomt blikk på situasjonen i mediesektoren. Det er jo også stadig befriende å se hvor enig Kristelig Folkeparti er med regjeringspartiene i mange saker hvor uenigheten var større mellom forrige regjering og opposisjonen. Det er også en gledelig konstatering. Når jeg sier at verktøyet er i orden, gjelder det sanksjonsmulighetene til tilsynet. Men spørsmålet er om de lovene man regulerer og reagerer etter, er omfattende nok, og om de dekker de situasjonene som trengs for å skape et mediemangfold. Her er spørsmålet om vertikal integrasjon sentralt, og Stortinget får muligheten til å diskutere det både når kringkastingsmeldingen skal behandles, og også i en oppfølging, dersom Stortinget gir sin tilslutning til det. Det er helt riktig, som interpellanten sier, at det var en spesiell situasjon da Telenor fikk med seg infrastrukturen nærmest i fødselsgave. Det var annerledes enn det vi gjorde på jernbanesektoren, hvor infrastrukturen er skilt ut på en annen måte. Men dette har vi altså gjort. Det er selvsagt godt å ha solide norske selskaper, som ikke minst klarer å få en betydelig posisjon internasjonalt, men samtidig er det ikke godt for norske kunder at enkeltaktører får en for dominerende stilling. I dette skjæringspunktet må vi finne en god balanse. Det er fullt mulig for selskaper, i tillegg til å forholde seg til regulering, lover, tilsyn, sanksjoner og reaksjoner, å ta politiske signaler fra denne sal. Opp gjennom årene har vi sett at det ikke er alle selskaper som er veldig gode til det, men jeg tror at hvis det er noe som heter goodwill i Telenors regnskaper, kunne den posten sannsynligvis skrives litt ned etter runden her i salen. Det er en betydelig irritasjon i det politiske miljøet, et mer og mer vaktsomt blikk og også stadig sterkere reaksjoner, og det må man rett og slett ta inn over seg. Det er to sentrale saker framover hvor dette vil synliggjøres. Det er i den prosessen som dreier seg om RiksTV. Hvis det nå stikkes kjepper i hjulene for at NTV og RiksTV klarer å gjøre det Stortinget har pålagt dem, nemlig å bygge ut et digitalt bakkenett for alle i Norge, er det klart at det vil bli betydelige reaksjoner. Det er også et spørsmål om en avtale om satellittdistribusjon, om man finner fram til løsninger når det gjelder TV 2, som interpellanten sier nå er en kanal som de fleste forbrukerne ønsker å ha tilgang til. Her vil derfor utviklingen bli fulgt med et vaktsomt blikk. Men selvsagt er det til slutt hvordan man agerer, som vil legge føringene for hvordan de reagerer.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Arbeidarpartiet har i mange år vore offensive i landbrukspolitikken. Me har vore opptekne av å sikre familiebruka, busetjingsmønsteret og distrikta over heile landet. Det betyr ikkje at ein dermed skal låse ein landbrukspolitikk for alltid. Derfor er Arbeidarpartiet sjølvsagt opptekne av å diskutere og evaluere dagens landbrukspolitikk, og det er ein prosess, som replikanten òg peika på, som Arbeidarpartiet er i gang med. Eg skal ikkje tidfeste når Arbeidarpartiet vil lansere ein såkalla ny landbrukspolitikk, men det er ein dialog innanfor regjeringspartia og i Arbeidarpartiet heile tida om å betre ein politikk, for verda er full av utfordringar og omstillingar.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Påstandar om at Regjeringa ikkje fører ein aktiv og offensiv reisepolitikk, er feil. Inga anna regjering har brukt så mykje pengar og løyvd så store midlar til denne næringa som dagens regjering. I løpet av to år, frå 2005 fram til og med 2007, har Regjeringa dobla løyvingane til profilering av reiselivet i Noreg. Regjeringa var tidleg ute med å varsle ein ny reiselivsstrategi for landet, og i løpet av seks–sju dagar vil Regjeringa leggje fram strategidokumentet som vil fortelje representanten Røbekk Nørve at denne regjeringa vil føre ein aktiv og god reiselivspolitikk for heile landet, som vil skape stor sysselsetjing.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Først til påstanden om at denne regjeringa ikkje vil lytte til næringslivet. Det er jo fullstendig feil. Den beste måten å måle om næringspolitikken fungerer på, er å ta utgangspunkt i situasjonen i næringslivet i dag. Der ser me at optimismen er veldig stor blant dagens næringslivsleiarar. Ordresituasjonen i norsk konkurranseutsett industri har aldri vore så god som i dag. Sysselsetjinga har altså auka med over 150 000 personar i løpet av desse to åra denne regjeringa har styrt. Det er heller ikkje sant at den raud-grøne regjeringa ikkje vil ha omstilling i norsk næringsliv. Tvert imot, me legg til rette for ein meir aktiv næringspolitikk. Når det gjeld spørsmålet knytt til norske skatte- og avgiftsregime, er det ei sak som Regjeringa vil kome tilbake til når ein har hatt ein fullstendig gjennomgang av avgiftssystemet.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Ja, her var det mykje svartmåling! Framstegspartiets politikk manglar ein heilskap, ingen tvil om det. Innstillinga er full av paradoks. Framstegspartiet seier at dei vil kutte byråkratiet heilt ned til beinet, samtidig som dei ønskjer at det offentlege skal ha fleire oppgåver, eg kan f.eks. nemne innanfor kontroll av ulovleg fiske. Når det gjeld jordbruksavtala, ei avtale som skal gjelde til neste sommar, vil Framstegspartiet nærmast over natta fjerne ho og kuttar med heile 7,1 milliardar kr i landbruksbudsjettet. Er det moderne landbrukspolitikk? Men kanskje det verste: den uansvarlege økonomiske politikken. Framstegspartiet vil bruke 15 milliardar kr meir enn det Regjeringa legg opp til. I staden for å føre ein politikk som gjev næringslivet gode og stabile rammevilkår gjennom stabil kronekurs og føreseieleg rente, registrerer eg at Framstegspartiet vil leggje opp til ein heilt, heilt annan kurs.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Eg skal bore litt vidare på SkatteFUNN-ordninga. Det vil sjølvsagt bli endringsverknader av dei endringane som Regjeringa har gjort, men det er på ingen måte ei rasering av ordninga, slik enkelte tok til orde for tidlegare, og kanskje Sørfonn òg var ein av dei. Kristeleg Folkeparti har no foreslått at ein skal auke beløpsgrensene. Men det er ein viss uklarleik knytt til det, for eg er litt usikker på om det visest til avgrensingar i frådragsgrunnlaget, eller om det visest til kor stor del skattefrådraget kan utgjere av frådragsgrunnlaget. Det er kanskje eit vanskeleg og detaljert spørsmål å ta stilling til her i eit replikkordskifte, men mitt hovudspørsmål er iallfall om Kristeleg Folkepartis modell er sjekka ut mot statsstøtteregelverket. Altså: Er forslaget i tråd med statsstøtteregelverket, slik at ein eventuelt kan få ei godkjenning for det?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning la i førre veke fram ein rapport som syner at jordbruksinntektene gjekk ned med 4 pst. i 2006. Det første jordbruksoppgjeret som blei framforhandla av dagens regjering, var i 2006. Dei tiltaka som der blei innførte, får først verknad frå og med inntektsåret 2007. Det har òg landbruksministeren peika på i ein kommentar til dei tala som blei lagde fram. Representanten Kongshaug har i eit intervju med Nationen 6. desember i år skulda landbruksministeren for å vere både utydeleg, svak og uærleg – ganske harde påstandar. Er det slik at representanten Kongshaug og Venstre framleis held fast ved at dei ikkje har ansvar for bøndene sine inntekter i 2006?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Dersom enkelte i denne sal i dag har teke meg for å vere ein av dei som skryter av den raud-grøne regjeringa, er det ein heilt rett observasjon. Til representanten Kielland Asmyhr: Ja, i regjeringspartia struttar me av sjølvtillit i desse dagane. For det er ingen tvil om at me har eit næringsliv som går så det suser. Ordrebøkene er fulle. Den kanskje største utfordringa i dag er mangel på fagfolk, mangel på kvalifisert arbeidskraft. I dag registrerte eg eit slikt oppslag frå mitt eige fylke. «Har ordre, mangler folk», slår NRK Telemark fast. Eg har sett fleire slike oppslag i det siste året. Dette er alvorleg, fordi ein slik situasjon skaper unaturleg løns- og kostnadsvekst for bedriftene. Me må oppfordre ungdomen til å ta ei fagretta utdanning, og bedriftene må fokusere veldig sterkt på sjukefråværsproblematikken. Representanten Torbjørn Hansen hevda i innlegget sitt at Regjeringa ikkje har politikk for privat eigarskap, og representanten Kongshaug følgde opp med å seie at Regjeringa ikkje satsar på gründerar og etablerarar. Der tek dei feil. Eg vil anbefale desse representantane å lese heile budsjettet og ikkje berre delar av det. Satsinga på innovasjon og nyskaping rettar seg nettopp mot dette området. Eg kan nemne Innovasjon Norge. Dei får tilført 2,5 milliard kr neste år, og dei får vidareføre låneramma for lågrisikolån på 1,5 milliard kr. SIVA får gjennom Nærings- og handelsdepartementets og Kommunal- og regionaldepartementets budsjett vel 100 mill. kr. Me etablerer ein maritim strategi med 252 mill. kr, som er ein auke på 100 mill. kr. Det kjem snart ein handlingsplan for kvinneleg entreprenørskap, og me foreslår at sjølvstendig næringsdrivande skal få rett til svangerskaps- og foreldrepengar. Eg har tidlegare snakka om reiselivsstrategien. Eg kan nemne Altinn osv. Lista er lang. Eg får dessverre ikkje tid til å gå inn på dei enkelte punkta no. Men dette er gode tiltak for god verdiskaping.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Eg kan ikkje la representanten Gundersens innlegg stå uimotsagt, for løyvingar over Nærings- og handelsdepartementets budsjett til FoU er på over 1,8 milliardar kr. Det er ein auke på 5 pst. frå inneverande år. Sidan 2005 er det ein auke på 520 mill. kr i forhold til Høgres Børge Brende si tid i regjering, og det er ein auke på heile 37,5 pst. sidan 2005. Så litt om Korsberg og dei sparka som han har gitt omkring reiarskattlegginga. No har Regjeringa altså lagt på plass eit nytt konkurransedyktig skatteregime etter ein europeisk modell, og så er det skattekreditten, ja vel, men med lempelege vilkår for berekning og innbetaling. Han er fastsett på grunnlag av bokførte verdiar, han skal gjerast opp over ti år, utan rentebelastning, og dessutan kan reiarlaga avsetje ein tredjedel av skattekreditten til eit fond for miljøtiltak. Framstegspartiet er det einaste partiet som stiller spørsmål ved Grunnlova § 97. Det gjorde dei i finansdebatten. Eg lurer på kva som gjer Framstegspartiet kvalifisert til å ha slike synspunkt?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-12-11:
Arbeiderpartiet er det store, og skal i så måte være det førende, partiet i dette regjeringssamarbeidet. Hvis vi ser på landbrukspolitikken, har Arbeiderpartiet tidligere hatt landbruksministre som har vært villige til å foreta reformer i landbrukspolitikken. Tidligere landbruksminister Øyangen er et godt eksempel på det. Så langt i denne stortingsperioden har Arbeiderpartiet vært fraværende i landbrukspolitikken. Arbeiderpartiets reformvilje i landbrukspolitikken har vært helt usynlig, og man har gitt bort landbrukspolitikken til de konservative kreftene i Senterpartiet. Nå har jeg fått med meg at Arbeiderpartiet har satt ned en arbeidsgruppe som skal gi partiet en landbrukspolitikk, og da er det naturlig å spørre: Når vil vi se at Arbeiderpartiet tar grep om landbrukspolitikken og blir offensive på den politikken?