Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-03-07:
Dette er et ualminnelig viktig spørsmål, også i forhold til det forrige spørsmålet om de krisene som oppstår lokalt. Det er viktig av to grunner, og vi må snakke mer om det, også her i Stortinget. Først og fremst, som spørrerens intensjon vel er, må vi få flere kommuner til å ta dette arbeidet på alvor, slik at man står rustet. Så er det viktig i den forstand at vi ser at de kommunene som allerede har planlagt godt, leverer veldig godt i krisesituasjoner, det fungerer. Det er det lokale, det nære, som nettopp kan ta seg av enhver krise, liten eller stor, ikke bestandig alene. Så ser vi at den nærheten til krisa, og det ansvaret man da har etter nærhetsprinsippet, bidrar til at man får løst krisa på en veldig god måte. Det har vi veldig mange gode eksempler på. Norsk beredskap er tuftet på prinsippene om ansvar, likhet og nærhet. Norske kommuner utgjør derfor grunnfjellet i vår nasjonale beredskap. Det er av største viktighet at den enkelte kommune er seg sitt ansvar bevisst og sørger for tilstrekkelige analyser av egen risiko og sårbarhet, som grunnlag for oppdaterte beredskapsplaner. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap gjennomfører årlige, systematiske kartlegginger av beredskapsstatus i kommunene. Jeg kan si til spørreren at vi hadde et møte med direktoratet – det var i underkant av en uke siden – hvor dette temaet ble brakt på banen, for nettopp å se på hva vi kan sette i gang for å få flere kommuner til å bidra. I tillegg fører fylkesmennene, på direktoratets vegne, tilsyn med kommunenes beredskapsarbeid. Jeg mener at vi i Regjeringa og jeg som minister har et ansvar også overfor fylkesmennene for å sette dette på dagsordenen, på bakgrunn av det spørreren nå tar opp. Direktoratets samlede oversikt over sårbarhet og beredskap i samfunnet, bl.a. gjennom den årlige Kommuneundersøkelsen, viser tross alt en positiv utvikling. Kommuneundersøkelsen som ble publisert ved årsskiftet, omfatter 383 av landets 431 kommuner. Denne viser at hele 99 pst. av kommunene nå har på plass en plan for kriseledelse. Disse planene kan dekke flere ulike krisescenarioer. Hele 93 pst. av kommunene oppgir å ha øvet sitt planverk de siste årene. Så mange som 95 pst. har på plass en plan for informasjonsberedskap. Dette helhetsinntrykket bekreftes i all vesentlighet gjennom fylkesmennenes tilsyn med kommunenes arbeid med samfunnssikkerhet og beredskap. Det er betryggende. Samtidig viser oversikten at det er klare forbedringspunkter. Det er derfor min klare intensjon å bidra til at landets kommuner ivaretar sitt primæransvar, slik at kommunene får på plass formaliserte og politisk forankrede beredskapsplanverk for aktuelle krisescenarioer. Jeg vil derfor fortsette det systematiske arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap overfor myndigheter på lokalt, regionalt og sentralt nivå. Gjennom Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap har jeg tydeliggjort betydningen av å sette søkelyset på konsekvensene av ekstremvær i dialogen med sentrale, regionale og lokale myndigheter. Det er, bl.a. gjennom fylkesmennenes embetsoppdrag for 2007, punkt 55.1, tydeliggjort at fylkesmannen skal ha oversikt over viktige samfunnssikkerhets- og beredskapsmessige utfordringer knyttet til særskilte risikoområder og klimaforhold. Gjennom fylkesmennenes tilsyn med kommunene legger vi også opp til fortsatt oppmerksomhet om viktigheten av oppdaterte beredskapsplaner og øvelser i kommunene for å møte utfordringene som følger av ekstremvær. I tillegg ønsker jeg å bidra til kompetansehevende tiltak for kommunene. Gjennom Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskaps eget utdanningssenter, Nasjonalt utdanningssenter for samfunnssikkerhet og beredskap, gis det et bredt kurstilbud til kommunene om arealplanlegging, beredskapsplanlegging og krisehåndtering. Det tror jeg er viktig. Direktoratet har videre utarbeidet en veileder for beredskapsarbeidet i kommunene, og denne vil bli revidert med henblikk på tilpasning til nye sårbarhetsutfordringer i samfunnet. Det utarbeides i tillegg nye veiledere for informasjonsberedskap og krisekommunikasjon. Fylkesmennene skal videre bidra til fortsatt intensivering av øvingsaktiviteten i kommunene. Særlig er jeg opptatt av at det også øves på tvers av kommunegrensene. En beredskapsplan som ikke øves, er tilnærmet verdiløs.