Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-12-06:
Det er i dagens innstilling til Odelstinget et bredt flertall som stiller seg bak opplegget for et felles regelverk for offentlige innkjøp, som også omfatter kommuner og fylkeskommuner. I januar 1999 vedtok Stortinget en ny innkjøpslov der det gis adgang til å gi felles regler for alle statlige innkjøp og for kommunale innkjøp over en viss verdi. Under behandlingen den gang ble det gitt signal om at målet burde være et felles regelverk for hele offentlig sektor også for innkjøp under terskelverdiene. Flertallet respekterte likevel at det måtte skje en demokratisk prosess hvor kommunene og staten gikk inn i en dialog om saken, og hvor konsekvensene for kommunene ble bedre klarlagt. Dette arbeidet ble raskt igangsatt av regjeringen Bondevik i tråd med Stortingets forutsetninger, og er nå sluttført av regjeringen Stoltenberg. Hvorfor er et slikt felles regelverk så viktig? Jo, først og fremst fordi et komplisert og uoversiktlig regelverk alltid rammer hardest dem med små ressurser. Et stort konsern vil som oftest ha både ressurser og kompetanse til å forholde seg til skiftende og kompliserte regler. Det har ikke alle landets småbedrifter, som i slike tilfeller lett vil skvises ut av konkurransen om oppdrag de ellers ville ha vært med og kjempet om. Gjennom å få på plass dette felles regelverket utjevner vi en god del av de ulempene små bedrifter har i dag. Og det er et meget tungt argument for å gjøre dette. Samtidig er jeg overbevist om at et felles regelverk vil være en fordel for de små oppdragsgiverne, også i kommunesektoren. Jeg synes det er grunn til å trekke fram at den konsekvensanalysen som er gjennomført for kommunesektoren, underbygger dette, og at denne analysen har gitt oss et bedre beslutningsgrunnlag enn vi hadde i januar 1999 for å innlemme kommunesektoren fullt ut i regelverket. Konsekvensanalysen viser at alle kommuner som har lagt om til innkjøp etter anbudsprinsippet, har oppnådd økonomisk gevinst. Det gjelder også de minste kommunene. Det er i denne sammenhengen spesielt viktig at et felles regelverk gjør det mye lettere å få til innkjøpssamarbeid mellom flere kommuner, og at slikt interkommunalt samarbeid sterkt kan redusere behovet for å bygge opp egen innkjøpskompetanse og kapasitet i hver enkelt kommune. Dermed vil det forslaget flertallet i dag stiller seg bak, kunne medvirke til å frigjøre ressurser som kan benyttes til å gi et bedre tjenestetilbud til innbyggerne. Regjeringen har også foreslått å opprette et eget tvisteløsningsorgan for offentlige innkjøp, og en samlet komite har sluttet seg til det. For Venstre er det da særlig gledelig at statsråden i løpet av komitebehandlingen har sluttet seg til å la offentlighetsloven gjelde for dette nye organet. Det skal meget gode grunner til å unndra offentlige prosesser fra offentlighetsloven, og slike grunner synes ikke å være til stede i dette tilfellet. Når det gjelder spørsmålet om lærlingklausul og antikontraktørklausul, er også disse nærmere vurdert av Regjeringen, og flertallet i komiteen slutter seg til disse vurderingene. Jeg er særlig tilfreds med at Regjeringen så klart fraråder en antikontraktørklausul. Det er all grunn til å understreke at det store flertallet av enkeltmannsforetak er seriøse og følger norsk lov, og at dette er bedrifter som samfunnet trenger og bør oppmuntre til. Avslutningsvis har jeg lyst til å understreke spesielt det som flertallet i komiteen, alle unntatt medlemmet fra Senterpartiet, peker på i de innledende merknadene. Regelverket som nå vedtas, er så viktig og så samfunnsøkonomisk positivt at det må tre i kraft så raskt som mulig. Jeg regner med at statsråden har merket seg det, og at hun i dag kan gi et signal om hvor raskt hun tar sikte på å innføre det nye regelverket.