Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-12-18:
For det første er det siste feil. Et kor som er i Den norske kirke, i en menighet eller lignende, som er organisert som en egen enhet, som en egen organisasjon, kan registrere seg i frivillighetsregisteret og få penger fra 5-prosenten. Argumentasjonen fra Venstre er for meg helt uforståelig. På den ene siden er de veldig bekymret for at det er de små som ikke skal få nytte av grasrotandelen, og så er man også bekymret for at det skal bli veldig mye markedsføring. Vel, men så er alternativet å åpne kommisjonærenes system for egne lotterier og spill fra disse organisasjonene. Vel er Nardo skolekorps, med all respekt å melde et fantastisk skolekorps, men jeg tror altså ikke de har ressurser til å sette i gang et eget spill som skal markedsføres over Norsk Tippings kommisjonærsystem. Og for å konkurrere med de andre spillene antar jeg at det er langt mer markedsføring som kreves enn å få lokalmiljøet på Nardo til å sette 5-prosenten opp på spillekortet sitt. Det henger jo ikke sammen overhodet. Det er selvsagt de store organisasjonene som kan lansere nye, store spill over tippekommisjonærenes system. Man kan gjerne snakke om dette, men man kan i hvert fall ikke snakke på vegne av de små lag og organisasjoner, og i hvert fall ikke hvis målet er mindre markedsføring. Jeg tror dette kommer til å ordne seg helt fint. Lokalmiljøet kommer selv til å finne ut hva som er viktigst for dem i lokalmiljøet, og det kommer til å spre seg godt utover, kanskje bedre enn medlemsbaserte systemer, fordi man virkelig får se hva som er viktig i nærmiljøet. Så er det slik at vi i denne debatten ikke har fått svar på hva alternativet er, f.eks. til spillpolitikken. 1 milliard kr skal gå over statsbudsjettet, sier noen. Andre sier at det bare skal åpnes for andre med lisens osv. Det er i hvert fall slik at frivilligheten er sterkt skeptisk til det. Jeg mener at opposisjonen stort sett bærer preg av at de har lyttet lite til frivilligheten selv. Det kan en også se på merknadene, der en kritiserer folkehelseprosjektet i samarbeid med idretten. Man er i og for seg for, men det er en instrumentell tenkning. La meg vise til Norsk Idrettsforbunds idrettspolitiske dokument for tingperioden 2007–2011, hvor man skriver at idretten ønsker å samarbeide bl.a. med det offentlige og andre frivillige organisasjoner for å kunne bidra til «en bedre folkehelse gjennom et allsidig og kvalitativt godt aktivitetstilbud i lagene». Jeg venter på opposisjonens knallharde oppgjør med den instrumentelle tenkningen i Norsk Idrettsforbund. Dette er altså idrettsbevegelsens eget ønske, og vi følger opp. Man må lytte til frivilligheten, og så samarbeider vi om en god politikk. Vi er altså nå midtveis i denne stortingsperioden, og opposisjonen melder seg egentlig ut av å få et konstruktivt samarbeid om gode resultater. Vi var også knallharde i kritikken vår da vi var i opposisjon. Men noen ganger samarbeidet vi for å få til ting, og jeg vil anbefale opposisjonen å bruke den muligheten i resten av stortingsperioden, for å melde seg helt ut av et politisk område som frivilligheten, på tvers av frivillige organisasjoner og på tvers av regjeringspartienes politikk, tjener altså ingen.