trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Stefan Heggelund (Høyre), 2021-05-11:
Jeg må innrømme at jeg ville nok vært usikker på hvilken fremgangsmåte jeg ville valgt hvis jeg hadde vært enig med det revolusjonære, kommunistiske partiet Rødt – om jeg hadde valgt den forsiktige linjen til Fremskrittspartiet, eller den mer konstaterende linjen til Senterpartiet. Uansett er det to partier man skulle tro sto langt fra et kommunistisk parti, men som her er helt enig og kommer til å stemme sammen med det. Jeg har lyst til å takke komiteen for samarbeidet og takke saksordføreren for vel gjennomført, og også si at han holdt et godt og – i denne debatten – tydelig innlegg. Vårt kraftsystem, det vi har hatt i mange tiår, er nå modell for Europa. Det er noe vi fra Norden burde være stolte av, Europa kopierer oss. Hvorfor gjør de det? Jo, fordi de ser at det er bra for forbrukerne, og det er bra for forsyningssikkerheten. Men så er det ekstra bra for Norge – ekstra bra for Norge. Hvorfor det? Jo, bl.a. fordi vi sitter med halvparten av Europas regulerbare kraft – lille Norge sitter med halvparten av Europas regulerbare kraft. Ingen tjener mer på kraftutveksling og kraftsamarbeid enn det vi gjør. Vi selger når det er dyrt, og kjøper og importerer når det er billig – så bra for Norge. Og vi har ikke avgitt noe som helst suverenitet i det hele tatt. Det er rett og slett skremselspropaganda som også er med på å skape en mistillit til noen av landets beste jurister, som faktisk har sittet og vurdert dette fra regjeringens side. Karin Andersen sa at det var viktig for Sosialistisk Venstreparti å ha nasjonal råderett. Ja, vi har det. Det er grunnen til at dette Stortinget hadde en gjennomgang av konsesjonsvilkårene for vindkraft. Vi diskuterte hva som skal være norsk vindkraftpolitikk, for det er vi som bestemmer. Nå er vi med i ACER. Det betyr at påstandene til representantene Andersen, Myhrvold og Meininger Saudland faller totalt på sin egen urimelighet. Det er Norge som bestemmer om man skal bygge f.eks. NorthConnect, ingen andre. Den konsesjonen er satt i bero. Jeg har ikke sett noe brev fra ACER som sier at det ikke er lov, for ACER kan ikke gjøre det – vi bestemmer. Vi må være bedre enn dette. Ja, vi skal ha debatter og diskutere med hverandre så busta fyker, men vi må forholde oss til virkeligheten, selv om det nærmer seg valgkamp.
Stefan Heggelund (Høyre), 2021-05-11:
Det er flere grunner til at jeg tegnet meg nå. Den ene er at jeg ser at Senterpartiet ikke har tegnet seg til et nytt innlegg for å svare på det helt legitime spørsmålet de har fått. Hvis Høyesterett mener at Stortinget har handlet rett, hva har det da å si for Senterpartiets standpunkt? Det at dette nå skal opp der, er jo et av hovedargumentene til Senterpartiet. Jeg bare venter på at én fra Senterpartiet tegner seg – nå ser jeg at det har skjedd, og da kan jeg gå videre til å si at jeg også er nysgjerrig på Fremskrittspartiet og den snuoperasjonen. Gisle Meininger Saudland sa til NTB for noen dager siden at dette var et kompromiss man gikk med på da man var i regjering. Jeg kan si at det var ikke sånn vi opplevde det. Et svar på hva som har skjedd, hvordan denne saken har utviklet seg, som gjør at Fremskrittspartiet nå er imot, det hadde vært interessant. Og så til sist: Sosialistisk Venstreparti har vært ganske stille i denne debatten. Det er jo litt pussig med tanke på at de har en leder som har sagt at SV vil gjøre hva som helst for å løse klimaproblemet. Tydeligvis ikke: De vil ikke samarbeide om fornybar energi i Europa, de vil ikke at norsk fornybarnæring skal kunne innovere, utvikle seg og ha større inntjening – noe som er bra for Norge – ved å bidra til å få bruken av kull, bruken av fossil energi, ned i Europa ved at det blir mer fornybar energi i Europa. De som måtte gå rundt og leve i den villfarelsen at SV er et klimaparti, eller at SV er villig til å gjøre hva som helst for å få utslippene ned, de må bare se sannheten i øynene. SV er ikke et klimaparti, SV er ikke villig til å gjøre det som trengs for å få de europeiske utslippene ned – selv ikke når det tjener Norge, er de villig til å gjøre det. Det er ganske utrolig hvordan denne debatten har utviklet seg, hvordan det er så mange påstander som må gjendrives, gjendrives og gjendrives, og så dukker de bare opp igjen, igjen og igjen. Det er nesten ikke til å tro. Men så er det jo valgkamp i et land som går veldig godt, og noe må man tydeligvis ha å diskutere.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Dette ble en litt merkelig avslutning på debatten, men jeg tror jeg kan minne om at en politiker, som alle andre mennesker, har to ører og én munn, og av og til lønner det seg, istedenfor å skrike, faktisk å lytte. For Stefan Heggelund sa at det var helt umulig å forstå hva Arbeiderpartiet mente, og så leste han opp Arbeiderpartiets merknader, som henger helt nøye sammen. Jeg tror Høyre burde bruke mer av tiden sin på å lese Arbeiderpartiets merknader, for der står det faktisk hva vi mener, som nå er sagt i flere innlegg, både av Ruth Grung og Espen Barth Eide, om hva vi faktisk ønsker oss. Vi ønsker å bidra til elektrifisering. Det som kan elektrifiseres, bør elektrifiseres for at vi skal bli et lavutslippssamfunn, eller et nullutslippssamfunn. Da gjelder det selvsagt også sokkelen, men det er et mål at så mye som overhodet mulig gjøres av havvind. Noe vil være mulig. Vi vil komme så langt vi kan i 2030, men jeg er helt sikker på at vi ikke kommer til å komme helt i mål, men da får vi fortsette også utover det. Tina Bru refererte til Utsirahøyden og mente at de partiene som sto opp for det, ikke står opp for det lenger. Det er jeg helt uenig i. Jeg er helt enig i at det var opposisjonen som presset igjennom elektrifisering av Utsirahøyden. Høyre og Fremskrittspartiet strittet imot. De strittet nesten like mye imot som det Statoil, nå Equinor, gjorde. Men politikerne tok makten og – i denne salen – var med på å bestemme at vi skulle elektrifisere Utsirahøyden. Det unngikk at vi låste inn store utslipp som ville stått der i tiår framover – og i dag skryter Equinor av at det er noe av det viktigste de gjør for klimaet. Det var altså en avgjørelse som kom i denne salen, båret fram av opposisjonen. Det som derimot er helt rett, og som jeg tror høyrepartiene har helt rett i, er at vi vil noe annet enn høyrepartiene. Vi har større ambisjoner for hva det er mulig å få til av industriutvikling. Vi mener at det som kommer av havvind fra regjeringen, er for puslete og for lite. Vi vil mer. I forrige sak hyllet vi alle sammen de ti oljebud, og det ble snakket som om dette var noe alle partier har stått sammen om. Nei, det var det ikke. Det var en politisk kamp for å få det gjennom, mellom høyresiden og venstresiden, men venstresiden vant fram og sa at dette skal vi satse på, at vi skal få til store ting i Norge, vi skal få til industriutvikling i Norge. Da trenger vi politisk styring. De samme høyrepartiene som skryter av at det som skjedde på 1970-tallet, var noe som alle var enige om, er de samme høyrepartiene som nå stritter imot at vi skal gjøre det samme. Vi ser at landene rundt oss gjør det, i Europa gjør de det, Jo Biden gjør det, men i Norge klarer vi altså ikke å få til vårt eget marked. Så her er det helt åpenbart at det er store forskjeller mellom partiene. Jeg skulle ønske at energimeldingen kunne kommet tidligere, slik at vi faktisk fikk diskutert den. Det positive er at den kommer rett før et valg, så det er mulig å få til endringer og få til mye kraftigere politikk dersom det blir et nytt flertall i denne salen etter valget.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Å diskutere med Fremskrittspartiet er som å skyte på et bevegelig mål. Man vet aldri hva man har å forholde seg til. Det viser nesten alle saker vi diskuterer innenfor energi og klima – om det er vindmøller, om det er elektrifisering, eller om det er utenlandskabler. Til og med om klimaproblemet eksisterer, har Fremskrittspartiet fortsatt et løpende seminar om. Men allikevel tror jeg vi aldri har vært vitne til en snuoperasjon sånn som vi har sett det i denne saken. Medlemskap i ACER ble lagt fram av Terje Søviknes, Fremskrittspartiets nestleder. Dette var ikke et kompromiss, tvert imot. Det var så viktig for Terje Søviknes å få gjennomført dette at han gikk bort fra Fremskrittspartiets privatisering av kabler. Fremskrittspartiet ønsket jo å privatisere kablene for at de skulle få bygget flere, men det var så viktig for Fremskrittspartiet å få gjennomslag for medlemskap i ACER at Terje Søviknes gikk bort fra sin opprinnelige politikk. La oss se hva han sa i stortingsdebatten i 2018. Da uttalte han: «1. Norske energiressurser skal forbli norske. 2. Norske myndigheter vil fortsatt ha full kontroll og styring med de norske energiressursene og norsk energipolitikk. 3. ACER vil i seg selv ikke bidra til noen økning i strømprisen i Norge.» Jeg mener Fremskrittspartiet må opp på denne talerstol og svare på om det var løgn. Var det Terje Søviknes sa i 2018, bare løgn? Hvorfor har de ellers kommet på sitt nye standpunkt? Gisle Meininger Saudland kom ikke med ett argument for hvorfor Fremskrittspartiet nå har byttet standpunkt fra det de mente for tre år siden. Jeg ser Terje Halleland sitter i salen. Jeg kan jo lese hva Terje Halleland sa i debatten for tre år siden: «Likevel har vi falt ned på at Norge har vesentlig større fordeler av å inngå denne avtalen(...) (...) Han sa videre: «Skal vi tro på den skremselspropagandaen Senterpartiet har kommet med de siste ukene, skal EU og ACER styre norsk kraftproduksjon, med galopperende strømpriser, og gi konsesjoner for utenlandskabler fra Norge – ingenting med rot i virkeligheten.» Han inngikk til og med et veddemål med Senterpartiet og sa at han var klar til å betale hele strømregningen til partiet et helt år hvis det viste seg at det nå var EU som hadde overtatt kontrollen. Jeg vet ikke om Terje Halleland i dag betaler strømregningen til Senterpartiet. Trolig gjør han det ikke, for det han sa i 2018, var helt rett. Det de nå sier, er bare tull og viser det komplett useriøse i Fremskrittspartiets politikk. Dette er drevet fram av Terje Riis-Johansen, Ola Borten Moe, Tord Lien og Terje Søviknes. Senere ble det fulgt opp av Kjell-Børge Freiberg og Sylvi Listhaug. Og det er altså Sylvi Listhaug som nå har presset dette gjennom i Fremskrittspartiets stortingsgruppe to ganger. Det er så sant som det sies fra Tord Lien: Dette er særdeles uklokt. Fremskrittspartiets Ungdom mener at det er reinspikka populisme. Er det dette som skal være Sylvi Listhaugs Fremskrittspartiet, tror jeg vi kan skjønne hvorfor Fremskrittspartiet nå gjør sine dårligste målinger noensinne.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
I likhet med representanten Norderhus etterlyser også jeg Fremskrittspartiets svar. Det er klart at når de snur så totalt opp ned på hva de sier, da synes jeg nesten at de bør argumentere for det. De burde iallfall si om de tar avstand fra det deres gjenvalgte nestleder Terje Søviknes sa i 2018, hvis det faktisk ikke stemte. Hvis alt det han sto og påsto i 2018, viste seg å være feil, er det jo i så fall en politisk skandale. Jeg synes de må komme med noen argumenter for hvorfor de mente noe annet da enn det de gjør i dag. Jeg vil også bruke tiden på å komme med en respons til Sigbjørn Gjelsvik. Selv om han påsto at ingen svarte ham, tror jeg nesten alle i Arbeiderpartiet var innom de temaene han tok opp. Men for å si det sånn: Det er ingen i Senterpartiet som behøver å belære Arbeiderpartiet om hva fagbevegelsen mener, for at vi skal forstå hva de sier. Vi snakker med dem hver eneste dag. Jeg ble henvist til et vedtak som ble gjort i 2019. Vel, Arbeiderpartiet har jo snakket med Fellesforbundet nesten hver dag siden 2019, om kraftpolitikk, industripolitikk, klimapolitikk og internasjonalt arbeid. Så er det av og til uenigheter, det er det jo i en stor bevegelse som arbeiderbevegelsen er – der vil det av og til være ulike meninger. Det lever vi fint med. Også i denne saken er det nok fortsatt noen som ikke er enig i det Arbeiderpartiet mener. Men vi merker jo, på de møtene vi har og de samtalene vi har, at intensiteten er veldig annerledes. Også de som er mest kritiske, ser at nå er det mye av det de var redde for og hadde oppriktige bekymringer for, som ikke har vist seg å slå til. Det er nok sant som lederen av Industri Energi, som også er et LO-forbund Arbeiderpartiet snakker mye med, sier. Han sier at de har fått et stortingsvedtak, at det viktigste for dem var å stoppe flere utenlandskabler, og at totalpakken som ga klare forsikringer om hva ACER ikke skulle utbygges til, er de fornøyd med. Fortsatte omkamper bidrar ikke til noe annet enn unødvendig støy framfor å sikre kraft til industrien vår. Vi vet at Rødt og Senterpartiet er mot EØS, det er det som er deres hovedmotivasjon. Og det er sant: Det er uenighet mellom Arbeiderpartiet og Senterpartiet om EØS-spørsmål, og derfor har også LOs nye leder, Peggy Følsvik, uttalt seg veldig godt om hvorfor Senterpartiet er et uaktuelt parti for henne å stemme på. Da sa hun: «Jeg tenker for det første at Sp har en tilnærming til internasjonale spørsmål som ligger veldig langt fra meg. Jeg opplever de som proteksjonistiske. Jeg tror vi, som et lite land i Europa, må forholde oss aktivt til både Europa og resten av verden. Det er kanskje det viktigste for meg.» Det sier altså den fremste tillitsvalgte i arbeiderbevegelsen i Norge. Jeg tenker at Senterpartiet, som er så opptatt av hva fagbevegelsen mener i denne saken, også bør lytte til dem når det gjelder Europa-spørsmål og internasjonalt arbeid, og det er altså det som er kjernen i denne saken.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Min kommentar går også til Meininger Saudland. Han etterlyste hva Arbeiderpartiet mente, men jeg tror det har kommet veldig tydelig fram hva Arbeiderpartiet mener om denne saken. Han følte seg latterliggjort. Jeg latterliggjorde ingen. Tvert imot siterte jeg hva Terje Søviknes sa på denne talerstolen – leste opp ordrett hva han har sagt for noe. Da må Fremskrittspartiet tåle å bli møtt med at de har snudd totalt opp ned på hva de sa. For Arbeiderpartiet er det å ta kraften vår på alvor noe av det viktigste. I motsetning til Fremskrittspartiet, som ønsker å privatisere kraften vår, er det å ha nasjonalt eierskap, offentlig eierskap, over kraften kjernen i det Arbeiderpartiet står for. Men siden han ikke kommer med ett eneste argument, bortsett fra at han ønsker nasjonal kontroll på kraften, kan vi høre hva Terje Søviknes svarte da han fikk spørsmål om det her på Stortinget. Da svarte han: «Jeg vil utfordre representanten Slagsvold Vedum eller noen av hans partifeller til å svare på dette og da ikke bare i overordnede termer, men være presise og peke på hvor i de ulike delene av tredje energimarkedspakke man finner holdepunkter for å nøre opp under disse påstandene. De finnes nemlig ikke.» Det var det Terje Søviknes svarte på de påstandene Meininger Saudland akkurat kom med.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-11:
Det blir her fra talerstolen gitt inntrykk av og påstått at Norge kan bestemme fullstendig selv i alle spørsmål knyttet til denne saken, eksempelvis når det gjelder bruk av flaskehalsinntekter. Der har Statnett i sin rapportering til RME, senest 1. mars i år, konkret sagt at når det gjelder flaskehalsinntekter som oppstår, skal de primært benyttes «til å opprettholde/ øke utvekslingskapasiteten mellom landene, mens bruk til tariffreduksjon har fått lavere prioritet enn tidligere». Kan statsråden bekrefte at Norge er bundet av det som Statnett her skriver?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-11:
I det som statsråden her sier, er det tydelig uttrykt at det er noen som skal sitte og bestemme. Det er det som ACER gjør. I spørsmål der det er uenighet mellom land, eksempelvis om kostnadsfordeling på kabler, kan ACER gå inn og bestemme, og de har også konkret gjort det i prosjekt. Det jeg konkret spurte om, gjelder flaskehalsinntekter, der det blir påstått at Norge står fritt på det området. Det jeg leste opp fra, er knyttet til en forordning som Norge har godtatt gjennom EUs tredje energimarkedspakke, og Statnett skriver 1. mars i år at det innebærer at flaskehalsinntekter «primært skal benyttes til å opprettholde/ øke utvekslingskapasiteten mellom landene, mens bruk til tariffreduksjon har fått lavere prioritet enn tidligere». Er statsråden enig eller uenig i det som Statnett her skriver?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-11:
Det er også slik at EU har en liste over prioriterte prosjekt, der det er prosjekt, bl.a. NorthConnect-kabelen som har vært nevnt her allerede, som er på den listen. EU har en ambisjon om å fjerne flaskehalser mellom land, dvs. bygge nye forbindelser, og en sier konkret at når det gjelder flaskehalsinntekter, kan de brukes til både å opprettholde og utvikle utvekslingskapasiteten mellom landene, at det skal være prioritert, og at det å redusere tariffer skal ha en lavere prioritet enn før. Det jeg ønsker at statsråden skal bekrefte, er at det som Statnett her beskriver, som er i tråd med EU-forordningen, er Norge bundet av gjennom at en har godtatt ACER og tredje energimarkedspakke.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-11:
Med Stortingets vedtak om tilslutning til EUs energiunion og medlemskap i ACER har vitale deler av norsk energi- og industripolitikk blitt lagt i EUs hender. Det er helt åpenbart – til tross for hva ulike talere fra regjeringspartiene og, i denne sammenhengen, støttepartiet Arbeiderpartiet forsøker å gi inntrykk av – at ACER og EU har en målsetning om å skape et indre marked for energi, fri flyt av energi og utjevning av strømpriser i Europa. En av de tingene man kan gjøre, er å gå inn på ACERs egen nettside og se hva de skriver om sitt oppdrag og sitt formål. Der står det bl.a. at ACER i henhold til EUs mål skal sørge for integrasjon av nasjonale energimarkeder. De sier at byrået skal fremme en effektiv energiinfrastruktur og nettverk som gjør det mulig for energi å bevege seg fritt over grensene. Det er altså tydelig formulert fra ACERs side hva som er ambisjonene med samarbeidet. Her i Stortinget – til tross for at vi har hatt gjentatte debatter om deltakelse i EUs energiunion – kan man ikke engang være med på en virkelighetsbeskrivelse av hva som er EUs ambisjon på dette området. Det er jo derfor man også lager nettutviklingsplaner, prioriterte prosjekter fra EUs side, fordi man skal fjerne flaskehalser mellom land og utjevne strømpriser, noe som over tid innebærer at strømprisene i Norge blir presset oppover. Så til ACERs eksisterende oppgave. ACER har altså myndighet i saker der det ikke blir enighet mellom land til å avgjøre eksempelvis kostnadsfordeling for utbygging av kabler. Det har jo ACER allerede gjort beslutninger om, som blir bindende for de landene som er med i ACER. Det er helt konkrete beslutninger som gjelder i den saken. I fjerde energimarkedspakke vil ACER gå enda lengre. Statnett vil få i oppdrag å utvikle nettutviklingsplaner som skal vurderes annet hvert år, og reguleringsmyndighet for energi i EU, RME, skal sørge for at man fra norsk side følger de nettutviklingsplanene. Dersom man ikke følger de nettutviklingsplanene, har RME et ansvar for å presse gjennom utbyggingene som står i de planene, i tråd med EUs prosjekter. Jeg registrerer at en rekke talere fra Arbeiderpartiet har meldt seg etter meg. Det blir spennende å se om noen av de talerne fra Arbeiderpartiet overhodet har tatt inn over seg det vedtaket som landsmøtet i Fellesforbundet har gjort, om å si nei til ACER og reversere Stortingets vedtak om å være medlem av ACER, eller om de bare legger seg i kjølvannet av regjeringen og Miljøpartiet De Grønne i denne saken.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-11:
Jeg har sittet og lyttet nøye til alle de innleggene som nå har blitt holdt fra stortingsrepresentanter fra Arbeiderpartiet, for å høre om det var et eneste av de innleggene som viste et snev av at en har tatt inn over seg de kraftige stemmene som har kommet inn fra en rekke aktører i norsk fagbevegelse som har advart mot at Norge skal være en del av EUs energiunion, og være medlem av ACER. Og til referansen til Fellesforbundet – jeg tror det var representanten Barth Eide som viste til Fellesforbundet og den prosessen som har vært der: Vel, Fellesforbundet gjorde et vedtak på sitt landsmøte i 2019. Det var ca. halvannet år etter at vedtaket ble gjort i Stortinget om tilslutning til EUs energiunion, med Arbeiderpartiets stemmer. På det landsmøtet i 2019 vedtok Fellesforbundet bl.a. å si nei til norsk deltakelse i EUs energiunion, ACER. «Norge må si nei til Norsk deltagelse i EUS energiunion ACER - Stans av all videre utbygging av kabler til andre EU-land. Allerede fattede vedtak om ACER må reverseres, og Fellesforbundet må støtte et faglig initiativ til å utrede om Stortingets vedtak i ACER saken er i strid med grunnloven, det vil si i strid med kravet om 3/4 dels flertall når nasjonal selvråderett skal avstås.» Dette vedtok altså landsmøtet i Fellesforbundet høsten 2019. Så til både representanten Norderhus og representanten Grung, om energisamarbeid med EU: Ja, vi har lang tradisjon for å samarbeide med EU-land om energi, og EU importerer og er avhengig av å importere store mengder energi. Det som er interessant, er jo at det eneste store eksportørlandet av energi til EU som er medlem av ACER, er Norge. Alle andre store eksportørland av energi til EU – EU, som er avhengig av å importere omtrent halvparten av sitt energibehov, faktisk mer enn det – er ikke medlemmer av ACER og har heller ikke planer om det. Og jeg må si: De som sitter og lytter til denne debatten, og som har engasjert seg for at både Arbeiderpartiet og andre partier skulle lytte til deres krav om at Norge bør beholde råderett over vitale deler av energi- og industripolitikken på norske hender og si nei til ACER, men blir møtt med, fra eksempelvis representanten Hansen, at det er snakk om «frenetiske» holdninger og «feilaktige» påstander – til tross for at det blir lagt fram nettopp hva som står fra ACER selv om målsettingene for samarbeidet, når det står hva som gjelder i EUs direktiv om fordeling av flaskehalsinntekter, når det står hva som gjelder i EUs fjerde energimarkedspakke om videre integrasjon og underkastelse når det gjelder norske beslutninger i EU på dette området – bør lytte nøye til det.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-05-11:
På representanten Norderhus virker det som om det nærmest er et uoverstigelig problem dersom Norge skulle la være å implementere og gå ytterligere tyngre inn i EUs energiunion mens man behandler spørsmålet som Nei til EU har reist når det gjelder tredje energimarkedspakke. Jeg vil minne om at da Stortinget gjorde sitt vedtak om å tilknytte oss tredje energiunion i 2018, var det gått nesten et tiår siden EU vedtok det regelverket. Det er selvsagt ikke noe problem å avvente en videre implementering og i tillegg, som vi foreslår, starte en prosess for å trekke Norge ut. Så til representanten Aukrust og for så vidt også til representanten Barth Eide, som sier at det viktigste for fagbevegelsen har vært nei til utenlandskabler og nei til NorthConnect: Vel, hvis de lytter sånn til fagbevegelsen, er det veldig merkelig at Arbeiderpartiet ikke har nyttet anledningen som de har hatt i Stortinget, til å sikre flertall mot NorthConnect-kabelen, som en kunne gjort med Arbeiderpartiets stemmer. Istedenfor har man sørget for at regjeringen har lagt fram et forslag som åpner for at NorthConnect fortsatt kan bygges.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
I likhet med representanten Kjenseth lurer også jeg på hva som er formålet med disse gjentatte feilaktige påstandene om ACER og EØS-avtalen. EØS-avtalen er for viktig til å bli brukt til andre politiske formål. Det er en avtale som norske eksportbedrifter er avhengig av – titusenvis av arbeidsplasser i hele landet. Da britene stemte for å forlate EU, var begeistringen stor hos nei-partiene. Endelig skulle vi få et alternativ som var bedre enn EØS. Nå er fasiten her, og begeistringen for brexit-avtalen synes å ha fortatt seg, både blant nei-partiene og i Storbritannia. Forskjellen på en handelsavtale og EØS er forskjellen på hjemmemarked og bortemarked, særlig for vår viktigste eksportnæring fra fastlandet, fisken. Nå trygler britiske fiskere og matprodusenter regjeringen om å bli en del av veterinærregelverket, slik at de slipper grensekontroll. Og ironisk nok: Britene ville gjerne være med i ACER og i energisamarbeidet. Tror nei-folkene her i salen at det er for å gi fra seg styringen med energipolitikken? Det mest uforståelige er Senterpartiets, jeg vil si, nesten frenetiske holdning til EØS. For det er to næringer som har den største fordelen av EØS, som burde stå Senterpartiets hjerte nærmest, nemlig landbruket og fiskeriene: fiskeriene fordi avtalen gir adgang til vårt viktigste marked uten grensekontroll – noe toll er det, men alternativene er dårligere – og landbruket fordi EØS-avtalen holder landbruket utenfor det indre marked. Hva er det Bondelaget nå er bekymret for i forbindelse med forhandlingene med britene? Jo, at presset mellom å beskytte landbruket og bedre markedsadgangen for fisk skal åpne for mye ost og biff fra britene. Det er et krysspress vi slipper i § 19-forhandlingene med EU, for i EØS-avtalen er landbruket beskyttet, og derfor ber også Bondelaget oss om å beskytte EØS-avtalen. Det burde gjøre inntrykk på Senterpartiet. Det som ligger bak disse gjentatte angrepene på EØS-avtalen, reflekterer det jeg vil kalle en nasjonalpopulisme, og det er alvorlig og villedende. Hvor mange ganger skal påstanden om at Norge gir fra seg styringen med energipolitikken, tilbakevises? Frykten for hva en tilslutning til ACER skulle medføre, har ikke slått til, som saksordfører Espen Barth Eide så glimrende innledet med. Er strømprisene i Norden blitt like? Nei. Den 12. januar i år varierte strømprisene like mye innad i landene som mellom landene. Det vi har vært en del av i flere tiår, et integrert nordisk energimarked, har ikke fratatt oss styringen.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-11:
Først må jeg få takke komiteen for samarbeidet i saken. Det er jo blitt en årlig tradisjon at denne komiteen behandler ulike saker som går på å sikre en likere nettleie i hele landet. En av hovedårsakene til det er at det er et flertall i komiteen som mener at regjeringen ikke har fulgt opp flertallsvedtaket som ble gjort i 2019. Her ba man regjeringen om å utrede hvordan man kan utjevne nettleien med effektive virkemidler. Regjeringen har utført en utredning, men har ikke gjort de endringene Stortinget ba om – og få den tilbake til behandling i Stortinget. Det vitner for meg om at denne regjeringen ikke er så veldig opptatt av at man skal få til en mer rettferdig nettleie i hele landet. Den store forskjellen i nettleie i ulike deler av landet er problematisk, og den rammer innbyggere i kraftfylker og distrikter unødig hardt. Er det noe vi alle er avhengige av, er det tilgang på strøm. Nettjenester har naturlige monopol, der kundene ikke kan velge andre leverandører. Derfor er det en offentlig oppgave å sikre en likere nettleie og likere priser som ivaretar folk og næringsliv i hele landet. Senterpartiet er derfor for en utjevningsordning som bidrar til jevnere nettleie i hele landet. Samtidig er det viktig at nettselskapene får insentiver til å bygge ut et mer kostnadseffektivt nett for å elektrifisere fossil energibruk og tilrettelegge for ny industri på en klimavennlig måte. Det er en raskt økende etterspørsel etter fornybar energi, og det gjør at behovet for nettutbygging er økende. Senterpartiet mener derfor det er behov for en helt ny finansieringsmodell som bidrar til økt utbygging av nett på de plassene som i dag har en utfordrende kraftsituasjon. Det er ingen tvil om at det er et stort behov for å sikre en mye likere nettleie over hele landet. Senterpartiet har derfor i alle sine alternative statsbudsjetter og gjennom representantforslag løftet fram utfordringen år etter år, uten at det ser ut til at regjeringen har brydd seg nevneverdig mye om det. Regjeringen er mer opptatt av å slå sammen og omorganisere nettselskapene i stedet for å utarbeide en ny modell. Regjeringen har innført den gamle ordningen for utjevning av nettleie, men det følger nesten ingen økonomiske midler med til at dette kan gjennomføres, og det er langt fra godt nok.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
: Jeg kan godt gjenta rosen av Harbergs ledelse av utvalget, og jeg synes det var en god gjennomgang av utvalgets arbeid han presenterte for oss nå. Det jeg tok ordet for, var at representanten Horne kalte det som nå blir foreslått som en ny lovtekst, for en presisering. Det må jeg kommentere, for det er altså en nyskapning i loven. Det er ingen presisering, det er noe nytt i loven at Stortinget skal vedta at Stortingets innsynsrett skal være mer begrenset enn den har vært før. Derfor er det ikke noen presisering. Men det er en bekreftelse på regjeringas stadige hemmelighold, som vi har opplevd i kontrollkomiteen, der vi flere ganger har vært tverrpolitisk enige om å be om dokumenter som regjeringa har nektet innsyn i, og det har vært på tvers av partigrenser, ut fra vårt kontrollansvar. Vi har også blitt nektet det knyttet til Statistisk sentralbyrå, første behandling av Nav-saken, andre behandling av Nav-saken, osv., osv. – og ikke minst nå i mange saker knyttet til Forsvarsdepartementet, objektsikring, osv. Det er det hemmeligholdet som ligger bak vår bekymring for kontrollfunksjonen, sånn som Ruth Grung og flere andre har beskrevet det godt her – ikke minst Grimstad. Og det er da det blir farlig – ikke det med r-notater, kanskje, for der har vi mange unntak, som Bente Stein Mathisen viste til. Det er vi enige om. Normalt skal det ikke bes om det. Men det er altså dokumenter knyttet til disse, og der legger vi altså til regjeringa å definere hvilke dokumenter Stortingets kontrollorganer derved ikke skal få innsyn i, og nå til et kontrollorgan som nettopp har som ansvar å ta vare på den enkelte mann opp mot makta til staten. Det er da det blir alvorlig, og det er da jeg synes det blir spesielt alvorlig at det er Stortingets presidentskap, som i hvert fall når det gjelder vedtak, er det første i denne behandlingsprosessen i Stortinget som tar initiativ til å begrense Stortingets kontrollorganers innsyn. Det er bekymringsfullt for Sivilombudet, men det er selvfølgelig også bekymringsfullt for de andre kontrollfunksjonene, herunder kontroll- og konstitusjonskomiteens kontroll med regjeringa i de oppgaver vi har å gjøre. Regjeringa får altså nå et godkjenningsstempel på å holde hemmelig dokumenter som det bestandig har vært strid om hemmeligholdet til, og det er alvoret i saken. For det er en grunnleggende misforståelse – og det tror jeg både flertallet og mindretallet er enige om: Både i de brevene vi har fått til Harberg-utvalget fra regjeringa, og i den høringen vi har fått på denne saken fra regjeringa, har det vært en gjentakende misforståelse fra regjeringas side at det å sende dokumenter til Stortinget er det samme som offentliggjøring. Det er det altså ikke. Sivilombudet har ikke rett til å offentliggjøre dokumenter de får innsyn i, men de kan bruke det i sitt arbeid for den lille mann i samfunnet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg skal til slutt tillate meg å gjøre noe jeg aldri har gjort før. Det gjelder det som Kolberg var inne på i sted, og med bakgrunn i det prinsipielle i denne saken. Det er altså et parlamentarisk og konstitusjonelt historisk øyeblikk hvis Stortinget bestemmer seg for å begrense Stortingets kontrollmulighet overfor regjeringa. Derfor vil jeg anbefale kanskje særlig Venstre og Kristelig Folkepartiet å bruke tida fram til tirsdag til å tenke over om man virkelig ønsker – med utgangspunkt i de partiene, og særlig Venstres tradisjon historisk og parlamentariske kompetanse og ryddighet – å bidra til at de skal havne på feil side av historien i spørsmålet om maktfordeling mellom regjering og storting.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet, for i denne saken er det full, bred enighet på det grundige grunnlaget som ligger fra Harberg-utvalget, men jeg vil kanskje bare understreke det som ble sagt, både av Kolberg og av Harberg, om viktigheten av dette for Stortingets kontrollfunksjon framover. Det var jo derfor vi var så engasjert i den forrige saken, for den brøt med de prinsippene vi alle her nikker til. Det er én ting. En annen ting gjelder det Harberg sier om oppnevning, og jeg er helt enig i det, men jeg vil bare understreke ett poeng til som vi har vært veldig enige om: For noen av våre funksjoner, og det gjelder forsvarsombudet, riksrevisor og sivilombudet, er nettopp det faktum at den institusjonens leder har sitt mandat fra Stortinget og ikke som ansatt fra et styre, men at forsvarsombudet, når han skal ivareta norske soldater, veteraner og andre, gjør det på vegne av Stortinget, at vi vet at riksrevisor er Stortingets mann og ikke en eller annen – jeg holdt på si – direktør. Det vil jeg også understreke, og jeg gjør det fordi vi ved begynnelsen av denne kontrollkomiteens periode var på en felles reise i Norden. Vi besøkte våre kolleger i tilsvarende parlamenter og så på særlig to kontrollfunksjoner: Det var Riksrevisjonen, og så var det EOS-utvalget, som jo har en veldig spesiell forhistorie i Norge, og det er forskjellig organisert i de nordiske landene. Men nettopp det at vi har folkevalgte, ikke sittende stortingsrepresentanter, men at vi har det demokratiperspektivet på utnevnelsen av de funksjonene var vi tverrpolitisk enige om i kontroll- og konstitusjonskomiteen, at forskjellene egentlig var en bekreftelse på at den modellen vi hadde i Norge, var veldig god, fordi vår måte å organisere det på i veldig stor grad gir den autoriteten det skal ha å være et organ på vegne av Stortinget. Jeg vil bare understreke det elementet også, noe som vi har vært veldig enige om i arbeidet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg har i grunnen et ganske enkelt spørsmål. Jeg har nå ved flere anledninger i forrige uke sagt ja til å stille opp i Dagsnytt 18 og diskutere eierskapet til Equinor og fått beskjed om at statsråden ikke vil stille, så da blir jeg nødt til å spørre her. Når det nå foreligger en enstemmig merknad fra en komité om at eierskapet bør vurderes og det argumenteres med hvorfor det er naturlig at også det eierskapet forvaltes av Nærings- og fiskeridepartementet, men med de problemstillingene som vi er kjent med, som jeg refererte fra Stortingets talerstol i stad, vil jeg stille spørsmålet til statsråden: Vil statsråden nå sørge for at Stortinget så fort som mulig får tilbake til behandling en vurdering av det framtidige eierskapet til Equinor, og om det er naturlig at det flyttes til Nærings- og fiskeridepartementet? Jeg forventer altså ikke at statsråden nå svarer ja på å flytte, men ja til å komme tilbake med en grundig gjennomgang og utredning fra regjeringa til Stortinget.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
For å si det som det er: Svaret var feil. For det første er begrunnelsen for hvorfor vi mener vi skal ha en vurdering: En enstemmig komité har tatt den inn i innstillinga. For det andre er det altså en enstemmig innstilling i Stortinget det er snakk om. Da er det riktige svaret fra statsråden at når Stortinget ber om det, skal jeg selvfølgelig komme tilbake med en sånn vurdering. Men her sier isteden statsråden at det er interessant å ha denne typen diskusjoner. Spørsmålet mitt er: Vil statsråden følge opp Stortingets anmodning om å komme tilbake med en vurdering av hvor det framtidige eierskapet til Equinor mest riktig kan plasseres? Og vil statsråden nå svare riktig?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Da blir jeg nødt til å spørre: Har statsråden tenkt å følge opp en enstemmig merknad fra komiteen?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Det altså sånn at vi behandler eierskapsmeldinga i Stortinget, der statens eierskap er gjenstand for diskusjon i Stortinget. Det består i at regjeringa lager en melding, og at Stortinget så sier hva de mener, også om eierskap. Derfor må jeg dessverre spørre om igjen: Vil det være naturlig, f.eks. ved neste eierskapsmelding, å ha en drøfting av hvor eierskapet til Equinor skal ligge?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg må bare få konstatere at dette blir vi nødt til å komme fram til, for det er sjelden en opplever at en statsråd i Stortinget ikke svarer bekreftende på at en anmodning fra et enstemmig storting vil bli fulgt opp, og at en vil komme med tilbakemelding på egnet måte. Men jeg registrerer at ting vi har diskutert her tidligere i dag, om regjeringas arroganse, også får gjennomslag i denne saken. Jeg synes det er veldig skuffende svar vi får fra statsråden.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Dette er altså en melding om tidligere revisjoner, og det er en melding der jeg ikke har tenkt å gå inn i detaljer i innstillingen. Jeg vil heller si at selv om dette er et tema som ikke veldig ofte får mye tid og debatt i stortingssalen, vil jeg understreke viktigheten av det dokumentet. Det er viktig fordi når Riksrevisjonen leverer sine rapporter til oss, er det vanlig for Riksrevisjonen å følge opp de rapportene, slik at vi får anledning til å følge opp om de påpekninger som både kontrollkomiteen og etter hvert Stortinget i plenum har kommet med, blir fulgt opp av regjeringa. Denne gangen er det som vanlig åtte saker. Jeg går ikke inn på hver enkelt av dem, men det er åtte av de sakene som tidligere har vært fulgt av Riksrevisjonen, som nå er avsluttet. Det er et eksempel på saker der vi har hatt merknader, og der får tilbakemelding om at regjeringa faktisk følger opp, enten ved regjeringa selv eller ved de forvaltingsorganer som er omtalt i Riksrevisjonens rapport. Det synes jeg understreker kvaliteten ved den måten vi har riksrevisjon på i Norge, og den måten vi behandler Riksrevisjonens rapporter på i Norge. Så er det denne gangen tre saker Riksrevisjonen har sagt at de vil følge videre, og det er alle relevante saker i den løpende politiske debatten og for oppfølgingen fra Riksrevisjonen. Det gjelder oppfølging av ungdom utenfor opplæring og arbeid, og det var Dokument 3:9 for 2015–2016 som var utgangspunktet for den. Det er et tema som stadig er under debatt i stortingssalen, og som kommer til å være et aktuelt tema knyttet til den spesielle situasjonen som Norge er i med koronakrisa. Mulighetene for ungdom til å komme inn på arbeidsmarkedet er nettopp en av de tingene der både regjeringa og opposisjonen sier det samme, at det er en av våre store utfordringer i samfunnet framover, og derfor er det viktig at Riksrevisjonen også følger den saken videre. Den andre saken er undersøkelse av styresmaktenes arbeid for å øke tallet på læreplasser. Det er et annet tema innenfor det samme saksområdet der vi vet – og som mange har sagt fra denne talerstolen – at det er viktig at vi klarer å utdanne våre egne fagarbeidere framover. Da er dette med læreplasser et av de aller viktigste virkemidlene for å få gode fagarbeidere for framtida. Og endelig: Riksrevisjonens undersøkelse av myndighetenes arbeid mot sosial dumping ved offentlige anskaffelser. Det er et annet tema som blir mer og mer aktuelt, ikke minst på grunn av at vi har mange utenlandske arbeidstakere i Norge, som er med på å presse arbeidsmarkedet. Det er en enstemmig komité som gir sin tilslutning til at de sakene følges videre, og at de nevnte sakene som avsluttes, blir avsluttet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg synes statsråden nærmet seg et bedre svar på forrige replikkrunde, så jeg bare noterer meg det. Som jeg sa, har den delen som handler særlig om USA-investeringene, vært grundig diskutert i Stortinget før, så jeg har et oppfølgingsspørsmål om Angola. Det ble sagt i høringen av nåværende direktør, CEO, som det heter i de kretser, at den investeringen som ble gjort i Angola, ikke ville blitt gjort i dag, i hvert fall ikke på de premissene som han ble gitt den gangen. Det går jeg ut fra at statsråden er enig i. Men har statsråden gjort noe siden vi hadde den høringen for å følge opp det fokuset på Angola, og ikke bare forskningssenteret, men også de sosiale midlene, som det kanskje er enda mer usikkerhet om kan ha gått til korrupsjon?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Så til en annen ting som kom fram under høringen, og det var at selskapet var veldig opptatt av å gi uttrykk for at de var opptatt av åpenhet og innsyn i sine prosesser. Samtidig opplevde vi fra journalisthold konkret i høringen at Sæbø fortalte om at de hadde prøvd å få informasjon i Angola, og at det var like vanskelig å få informasjon fra Equinor, Statoil, da hun var der nede, som det var fra angolanske myndigheter. Har statsråden tatt opp det temaet med Equinor? Det er jo vanskelig å tro at det er et problem som bare gjelder Angola-lokaliseringen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Det tror jeg statsråden på, men problemet er at de som da prøver f.eks. ved vanlige journalistiske måter ute i virkeligheten å møte Equinor fra den siden, oppfatter det, som det ble sagt, som like vanskelig å få informasjon fra Equinor i Angola som fra myndighetene i Angola – og de er ikke spesielt åpne. Så da bør nok statsråden likevel følge opp det inntrykket – Equinor sa både til oss og til statsråden at de var opptatt av åpenhet – og om det er noe som praktiseres i hverdagen, f.eks. i Angola.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2021-05-11:
Stortinget behandlet 12. mai i fjor et forslag om etablering av et Nav-ombud, og Stortinget vedtok etableringen av et slikt ombud. Presidentskapet ble bedt om å endre mandatet til utvalget som utredet Stortingets kontrollfunksjoner – Harberg-utvalget, som vi har snakket mye om her i kveld – slik at utvalget også skulle komme med forslag til etablering av et Nav-ombud, i tråd med merknadene fra stortingsflertallet i Innst. 254 S for 2019–2020. Harberg-utvalget avga sin rapport 1. februar i år. Harberg-utvalget forsto mandattilføyelsen på denne måten: vurdere om en særskilt funksjon som Nav-ombud bør tillegges Sivilombudet uavhengig av svaret på det første spørsmålet ta stilling til hvordan funksjonen som Nav-ombud kan innrettes som en del av Sivilombudets virksomhet Stortingsflertallet legger i Innst. 254 S for 2019–2020 opp til at Nav-ombudet implementeres innenfor rammen av de gjeldende grunnprinsippene for Sivilombudets virksomhet. I funksjonen som Nav-ombud skal ombudet drive objektiv og etterfølgende kontroll. Harberg-utvalget anbefaler ikke at Nav-ombudet innrettes på denne måten, som en del av Sivilombudets virksomhet, og det begrunnes hovedsakelig med at Sivilombudet skal drive objektiv og etterfølgende kontroll med Nav. Hvis Sivilombudet får en rådgivende rolle i tillegg til den kontrollerende rollen som ombudet har i dag, vil disse rollene kunne komme i konflikt, og tilliten til kontrollfunksjonen vil uthules. Harberg-utvalget har ikke tatt stilling til hvor Nav-ombudet bør opprettes, da dette ikke var en del av utvalgets mandat. Kontroll- og konstitusjonskomiteen er enig i Harberg-utvalgets vurderinger og foreslår at Nav-ombudet ikke legges til Sivilombudet, men opprettes som et eget, selvstendig ombud, og at det vurderes om ombudet kan samlokaliseres med et annet ombud, av hensyn til faglige og administrative ressurser. Komiteen foreslår: «Stortinget ber regjeringen om snarest mulig å opprette et eget, selvstendig Nav-ombud og avklare en mulig samlokalisering med et av de andre ombudene for å dra nytte av felles faglige og administrative ressurser.» Komiteens innstilling har vært til uttalelse hos både presidentskapet og arbeids- og sosialkomiteen, og det har ikke kommet noen merknader til forslaget og innstillingen fra komiteen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2021-05-11:
Jeg vil også takke saksordføreren for en grundig gjennomgang av saken og belysning av de endringer som skjer i denne loven. Det er, som flere har vært inne på, en videreføring av allerede eksisterende lov. Grunnen til at jeg tok ordet, selv om representanten Mathisen var innom mindretallet i komiteen og forslaget deres, er at når at man hører komitélederen holde innlegget sitt, høres det ut som om Sivilombudet blir svekket med de endringene som blir gjort her i dag. Representanten Andersen går også inn på at Sivilombudsmannen aldri, som han kjenner til, har bedt om regjeringsnotater. Nei, da er det vel heller ingen dramatikk, slik det nesten høres ut til på innlegget her. Så er det jo slik at når kontrollkomiteen har denne saken til behandling, skal den innom presidentskapet, og det må jo være helt lovlig for et presidentskap – om det er med presidentens dobbeltstemme eller ikke – å ha noen synspunkter og merknader når saken kommer tilbake igjen til oss. Det kan jo også være at det er andre medlemmer av kontrollkomiteen som har snakket litt med dem som sitter i presidentskapet, før vi fikk denne saken tilbake igjen. Den presiseringen som blir gjort, gjelder r-notater og dokumenter som hører til disse. R-notatene er regjeringens dokument – det er et arbeidsdokument, det er et notat som den enkelte statsråd utarbeider og tar med seg til regjeringen – og av og til blir disse r-notatene heller ikke vedtatt når man sitter på en regjeringskonferanse. Men det er viktig at disse dokumentene faktisk tilhører regjeringen og den enkelte statsråd som har disse r-notatene. Så er jeg helt overbevist om at Sivilombudsmannen kommer til å kunne klare å gjøre den jobben de er satt til å gjøre for å sikre borgernes rettigheter, uten at de har anledning til å få tak i r-notatene og dokumentene som tilhører disse. Derfor er jeg glad for at vi i denne innstillingen har presisert den spesielle statusen som regjeringsnotatene har, og at vi har fremmet det forslaget, med den presiseringen, som ligger klart her.