trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Forsvaret er en kompleks organisasjon. Det er alle, tror jeg, veldig enige om. Når vi ser på hva vi får av nye fartøy, fly og nytt materiell på alle nivåer, ser vi også at den kompetansen som kreves, er stadig mer spesialisert. Det er ikke den kompetansen man nødvendigvis får gjennom det gamle utdanningsløpet i Forsvaret. Så har jeg lyst til å si at når vi i dag debatterer en kompetansereform, er ikke det et uttrykk for at ikke Forsvaret i dag har kompetanse. Forsvaret er faktisk en av de mest kompetanseintensive organisasjonene vi har. I Forsvaret har virkelig livslang læring faktisk en ganske god mening, fordi forholdet mellom å være i jobb og ta etterutdanning er veldig sterkt, har vært det og vil være det i fremtiden. Da dreier det seg om å kunne klare å rekruttere de beste. Det har vi snakket mye om. Det er jo ikke minst det forslaget om allmenn verneplikt, som det er så stor oppslutning om, viktig for. Det gir jo også Forsvaret et enormt ansvar for hvordan man håndterer det personellet som man får inn, og også for hvordan man forvalter sine ansatte. Med hensyn til å kjøpe materiell: Det var sagt av representanten Myraune at vi har et av de beste forsvar i verden når det gjelder materiell – det var jeg glad for å høre, for det er en god erkjennelse i Stortinget. Men nettopp det komplekse materiellet gjør jo at det faktisk heller ikke er så enkelt å forutse personellet og personellets både struktur og kompetanse fremover. Så det er mange ting i denne kompetansemeldingen vi må jobbe videre med. Det er analyser innenfor flere felt. Når det gjelder befalsordningen, er det ingen som må tro at den nødvendigvis bare er et problem. Avdelingsbefalsordningen har løst mange utfordringer med tanke på at de faktisk blir spesialister. Så ser jo vi også at noen ganger trenger vi det avdelingsbefalet lenger enn til de er 35 år. Ja, så får mange også fast tilsetting. Det er vi glad for. Men vi må ha en ordning som er mer forutsigbar. Det er et av de områdene vi skal se på videre fremover, og som er viktig for at vi skal ha og tiltrekke oss folk, være attraktive og ivareta folkene våre på en best mulig måte fremover.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-06-14:
Det er ingen tvil om at Stortinget har gjort en betydelig innstramming i det som var regjeringas forslag til § 7 første ledd, der man kunne frabeordre noen sin stilling av såkalte «andre årsaker». Det er en veldig vid sekkebetegnelse, som høringsinstansene som var der da komiteen hadde åpen høring om saken, var entydige på ville svekke rettssikkerheten for den enkelte. I proposisjonen omtales særlig én personalsak veldig hyppig, nesten påfallende hyppig, vil jeg si, til å være en proposisjon fra regjeringa. Stortinget har enstemmig bestemt seg for å stramme inn lovteksten, slik at det nå står «særskilte grunner», og det er i tillegg en enstemmig komitémerknad som helt klart sier hvilke begrensninger som følger. Spørsmålet mitt er egentlig: Hva var det regjeringa ønsket å oppnå da den la inn begrepet «andre årsaker» i proposisjonen?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Jeg har et enkelt spørsmål til statsråden: Er statsråden enig i at Stortingets forslag til § 7 i forsvarspersonelloven er bedre enn det forslaget som statsråden selv har fremmet?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
La meg starte med det viktigste, at mannskapene i Forsvaret er det viktigste – som mange har vært inne på. La meg også slutte meg til representanten Myrlis siste innlegg – første og siste del – hvor han gjør noen tydelige presiseringer av forståelsen av § 7, men også av den klare meldingen som går fra Stortinget i dag når det gjelder kjønnsnøytral verneplikt. Det er ikke noe vi spør om, det er noe vi gir beskjed om – slik at vi avklarer nyansene i dette. Det har vært mange lovord. Utfordringen blir: Greier departementet å levere i henhold til forventningene som nå skapes blant de ansatte i Forsvaret, det være seg sivilansatte eller befal, og ikke minst i henhold til forventningene fra Stortinget? Jeg registrerer, som jeg sa i mitt første innlegg i dag, at da man behandlet Ot.prp. nr. 60 for 2003–2004, var befalsordningen suksesskriterium nr. 1. Det skulle løse utfordringene vi hadde hatt. I dag er den problemet. Det er ni år siden. Hvis det har tatt Forsvaret ni år å analysere det som var det geniale, før man oppdaget at det er det som var problemet, er jeg bekymret. Denne meldingen kalles altså kompetansemeldingen, og et av spørsmålene som jeg har, er: Har Forsvarsdepartementet nødvendig kompetanse til å analysere de problemene de selv står overfor? Hvis de ikke har det, kommer vi ikke til å løse noen ting. Da kommer vi til å ende opp med masse gode ord uten substans. La meg minne om én ting: Representanten Tore Nordtun, som nå er inne i slutten av sin høyst aktive karriere som stortingsrepresentant, hadde en interpellasjon for ikke så veldig lenge siden om befalsordningen og rekrutteringsutfordringen Forsvaret har. Da trodde jeg at Stortinget i stor grad var enig om hva problemet var. Det var store forventninger til at når meldingen kom, skulle løsningene være på plass. Men – med all mulig respekt – de er jo ikke det. Nå skal man starte videre utredninger. Jeg tror at Stortinget ville ha blitt minst like glad for en melding som fremmet konkrete forslag til løsninger, som for en melding som legger fram at nå skal vi fortsette med utredninger. Utredninger er av og til viktige, det har jeg full forståelse og respekt for. Men hvor lenge skal vi utrede? Hele tiden som vi holder på å utrede, løser vi ikke de problemene som Forsvaret står overfor i dag. Derfor mener jeg at handling noen ganger er viktigere enn å fortsette med utredninger. Hva årsaken er, vet jeg ikke. Hvis det er sånn at departementet ikke er sikre på egne analyser, hvis det er sånn at man er tvilende til det budskapet representanten Nordtun bar fram under sin interpellasjon, burde man ha sagt det her at befalsordningen ikke er problemet. Men jeg oppfatter at den faktisk er et av de store problemene. Da trenger vi vel ikke å utrede det. Da trenger vi løsninger. I så måte synes jeg at dagens regjering er i overkant defensiv når det gjelder å komme opp med konkrete løsninger. Man gjemmer seg bak utredninger.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-06-14:
Også jeg vil takke for de tre statsrådenes grundige redegjørelser. Situasjonen i Mali, og i Sahel, har utviklet seg i en retning som gjør det påkrevd med et større internasjonalt engasjement. FNs sikkerhetsråd har enstemmig gjort vedtak om å opprette denne FN-operasjonen, som skal beskytte sivile og støtte maliske myndigheter. Målet er å gå bort fra en situasjon med uklare politiske forhold til en situasjon hvor det kan gjennomføres legitime valg som kan bidra til å snu utviklingen i Mali i rett retning. Jeg vil legge vekt på at også politiske oppdrag er en del av mandatet fra Sikkerhetsrådet. I tillegg til militære kapasiteter – som jeg kommer tilbake til – skal Norge bidra med ressurser for å styrke nettopp politiske prosesser og humanitær utvikling. Som flere representanter har understreket i debatten så langt, er det en svært vanskelig situasjon i denne delen av Afrika, med matkriser, fattigdom og konflikter mellom ulike befolkningsgrupper. Jeg er glad for at redegjørelsene gjør det klart at det ligger et regionalt perspektiv til grunn for våre bidrag, på grunn av Malis særlige betydning for hele Sahel-regionen. I Soria Moria II legger regjeringen til grunn at norsk deltakelse i internasjonale operasjoner skal være forankret i FN-pakten og ha et klart FN-mandat, og at FN er den eneste internasjonale instans som kan legitimere bruk av makt. For å styrke politiske prosesser og nå fram med humanitær hjelp er det noen ganger behov for militær makt. Som utviklingsministeren har beskrevet, blir det nå også gitt betydelig humanitær bistand, både i Mali og ellers i regionen, for å bidra til å sikre den demokratiske utviklingen. Fra Senterpartiets side mener vi det er svært viktig å slutte opp om FN. Utenriksministeren viste i sin redegjørelse til at vestlige land for lenge har bidratt i for liten grad, men heller overlatt FN-operasjoner til andre land. Det er positivt at denne trenden er i ferd med å snu, og jeg håper at det vil vedvare. Jeg er også glad for at det legges vekt på et nordisk samarbeid om militære bidrag, og at det arbeides med fellesnordiske løsninger for deployering, forsyning og samordning av innsatsen. Det norske bidraget er av begrenset karakter. Men selv om den er tidsavgrenset, må vi ta høyde for at operasjonen kan bli langvarig, og at det norske bidraget kan bli forlenget. Dermed vil mange personer kunne bli berørt. Det er et stort ansvar å sende ut norsk personell i krevende situasjoner med betydelig risiko. Vi vil fra Senterpartiets side understreke at vi er opptatt av sikkerheten til våre styrker. Ansvaret for det norske personellet opphører heller ikke når våre folk kommer tilbake til Norge. En god veteranpolitikk sørger for at personellet ivaretas før, under og etter deltakelse i internasjonale operasjoner. Vi vet at terrortrusselen mot både sivilbefolkningen og internasjonalt personell har vært høy. Vi skal ikke underslå at dette er oppdrag som er risikable. Det er derfor en forutsetning at sikkerhetssituasjonen vurderes løpende.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-14:
Nå ser det ut som om det går mot at vi får kjønnsnøytral verneplikt, dvs. at ca. 10 pst. av ungdomskullene vil avtjene førstegangstjenesten, og, som statsråden har sagt, basert på de beste og de mest motiverte, som skal kalles inn. Ser statsråden at allmenn verneplikt er den beste måten å rekruttere på i framtiden, eller er det andre muligheter, eksempelvis kontraktbasert verneplikt, for dem som gjennom sesjonsplikten blir utvalgt til militærtjeneste?
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-14:
Ikke for å dra ut debatten, men det er en reell uenighet. Jeg reagerer litt på måten, det har litt med omgangstonen å gjøre – kanskje det er sårene etter åtte år med flertallsregjering. Det gjelder altså ikke å forstå hverandre, det gjelder å misforstå. Til representanten Gustavsen: Jeg sa det jeg sa om bygninger, men det var faktisk ikke som et motargument. Det var satt inn i en sammenheng og var en forklaring til når en skal se på dette – det er ikke utredet. Det som representanten Eriksen prøvde å si, er faktisk en forklaring på det som forsvarsministeren selv opplyste, at det kan ikke gjennomføres i 2015. Det var faktisk slik det var, det var ikke et hovedargument. Jeg må også si til representanten Myrli: Hvis han hørte etter våre punkter, er faktisk verneplikt mer enn førstegangstjeneste. Det er vi fullstendig klar over, det ble sagt i mitt innlegg. Til Eva Kristin Hansen, som også prøvde å gjøre en sak ut av noe som var sagt: Jeg spurte om verneplikten for kvinner egentlig skal være frivillig, eller skal kvinner kunne tvinges til førstegangstjeneste? Det var et spørsmål. Hva ligger i ordet «verneplikt»? Det var et spørsmål. Jeg har heller ikke påstått at alle kvinner skal tvinges inn til førstegangstjeneste – bare så det er opplyst. Det er i alle fall slik det står i mitt manus.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Venstre støtter jo også den deltagelsen som ministre og statsråder – for å bruke riktige begrep – har gjort rede for her. Det er to hovedgrunner for vår støtte. Det første er at for Venstre er det viktig at vi ikke gjør noe som svekker FN og FNs gjennomslagskraft knyttet til deres vedtak. Det er også i norsk interesser at FNs uttalelser får trykk og tyngde bak seg, og at FNs meldinger har stor autoritet i verdenssamfunnet. Men det er også viktig å bekjempe ekstrem islamisme, og hendingene i In Amenas viste oss jo at ustabilitet i denne regionen faktisk påvirker norske liv. Norge har faktisk ganske stor kompetanse innenfor dette området. Så sjøl om det er et land som kan oppleves som langt fra oss, er det mange nordmenn som har kompetanse på det å jobbe i den regionen. Spesielt i fredsprosessen under borgerkrigen fra 1992–1996 og spesielt i nordregionen – som er det viktige her – har nordmenn fra mange ulike hjelpeorganisasjoner mye kompetanse på hvordan man jobber i regionen. Det synes jeg er viktig å bygge videre på. Skal man klare å bygge et stabilt demokrati, er det viktig å ha en bred folkelig deltagelse, og det er viktig at regjeringen har en plan for hvordan de bruker det engasjementet og den kompetansen som ligger i norske organisasjoner fra den innsatsen de gjorde i fredsarbeidet på 1990-tallet. Jeg mener at en forutsetning for norsk deltagelse er ønsket om å bygge et demokrati. Jeg mener at vi bør kanalisere mer av pengene våre ut i regionene, både for å styrke utdanning, bekjempe fattigdom, bygge demokrati og bygge parti som ikke bygger på etnisk tilhørighet. Det å bygge brede folkebevegelser og styrke den folkelige deltagelsen må være en av de målsettingene som vi satte bak vår deltagelse. Så må jeg si at vi har en tradisjon her i salen for å snakke om de korte engasjementene. Det er klart at formelt sett går vi inn med et ganske kort engasjement her. Men erfaringsmessig er det veldig sjelden at korte engasjement blir så korte som vi tror og håper. Går vi først inn i en prosess for å skape fred og demokrati i et land, har vi forpliktelser som varer lenge. Det synes jeg at vi skal snakke helt ærlig om fra dag én. Sjøl om vi nå har et kort engasjement, involverer vi oss nå i en prosess som ofte forutsetter noe mer. Bare se på de andre fredsbevarende operasjonene som vi har deltatt i, som jo har vart utrolig mye lenger enn det jeg tror ble sagt i de første stortingsdebattene da man vurderte å involvere seg i dem.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
SV har oftest vært veldig opptatt av å ha en inkluderende skole, en skole hvor alle kan delta, og ikke ønsket å ha spesialskoler for alle som ikke passer inn i firkantene. Derfor blir vi stadig vekk forundret når vi over mange år nå har prøvd å få til en forpliktende plan med klare datoer for når vi skal ha skoler som er tilrettelagt for alle, sånn at det går an å gå på en vanlig skole selv om man f.eks. bruker rullestol for å komme inn i klasserommet. Hvorfor er det så umulig for SV å gå med på å lage en sånn forpliktende plan med datofesting?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Jeg har lyst til å følge opp Harberg, for det er en rekke kommuner som har hatt sånne prioriteringer. En rekke Venstre-kommuner har f.eks. ønsket å prioritere flere lærere kontra å bruke frukt og grønt-ordningen. De har fått flere lærerstillinger inn i skolen, men de har fått klar påpakning fra statlige myndigheter om at det ikke er lov til å prioritere lærere istedenfor frukt og grønt. Så påsto Tingelstad Wøien at man snakket ned skolen når man påpekte feil ved regjeringas politikk. Dette er blitt den nye retorikken, og det sier noe om et flertallsstyre som etter åtte år nesten begynner å få autoritære trekk når de nekter opposisjonen å kritisere – og sier at man da nødvendigvis snakker noe ned. Jeg kan gi Tingelstad Wøien ett enkelt tall, som jeg har fra Utdanningsforbundet: Det tallet er 37 000. 37 000 er tallet på dem som er utdannede lærere i Norge i dag, men som ikke ønsker å jobbe som lærere. Samtidig vet vi at vi har mange ufaglærte i skolen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Jeg har vært uenig i den byråkratiseringa som har vært i Osloskolen. Den har Høyre- og Fremskrittspartiet-byrådet stått for. Nå er Fremskrittspartiet skiftet ut med Venstre i byråd. Det betyr at det ble laget en ny byrådserklæring. I den byrådserklæringa står det at man skal ha en sanering av byråkratiet. Jeg forventer at Torger Ødegaard gjør det når han har fått beskjed av Venstre om å gjøre det. Hvis ikke skal jeg passe på.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Representanten glemte et annet punkt vi er uenig med Høyre og Fremskrittspartiet i, nemlig friskoler og utbytte – i hvert fall Fremskrittspartiet er uenig med Venstre. Det er de fire punktene en finner som er uenighetspunkter. Alle de andre punktene i innstillinga er – veldig mange – enighetspunkter. Venstre og Fremskrittspartiet var de to første partiene som i denne sal sa at vi må ha en femårig lærerutdanning. Nå sier alle det. Akkurat det punktet skal jeg gjerne ha med meg Fremskrittspartiet på laget for faktisk å få gjennomført. Når det gjelder synet på yrkesfag, og når det gjelder synet på veldig mange av de andre viktige grepene i norsk skole, føler jeg meg ganske trygg på at vi skal få gjennomført det etter et valgresultat. Men det er viktig å ha et sterkt Venstre hvis du er opptatt av ikke å få karakterer i barneskolen, hvis du ikke vil ha differensiering. Så dette er de gode grunnene til å stemme Venstre ved høstens valg.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Jeg skjønner at Senterpartiet har prøvd å gi seg en forhandlingsposisjon for å unngå heldagsskolen til regjeringspartnerne sine, og har gjort det på lærerutdanninga. Jeg syns det var et dårlig valg av sak. Men så tror jeg nok at representanten Tingelstad Wøien kanskje vurderer min holdning til fysisk aktivitet og frukt og grønt ut fra min størrelse. Det er helt feil. Det er faktisk sånn at Venstre er for fysisk aktivitet – vi mener at det skal gjøres i andre fag enn bare gym. Lang livserfaring tilsier, og undersøkelser tilsier, og jeg tror faktisk at utdanningsministeren også har påpekt det en rekke ganger, at det er ikke nødvendigvis mer gym som får de ungene som er marginalt aktive, mer aktive – det er den bredden i aktivitet som du kan utøve gjennom andre fag, som får de barna enda mer aktive. Jeg er ikke imot frukt og grønt. Det må gjerne kommunene prioritere, men hvis de heller vil ha flere lærere, syns jeg de skal få det.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Ja, vi kuttet de pengene for å gi dem tilbake igjen til skolen til etter- og videreutdanning for lærere. Vi prioriterte det over frukt og grønt. Så kan kommunene bestemme sjøl hva de prioriterer utover de rammene som regjeringa gir. Men det er klart at det å legge inn en time gym koster – 80 mill. kr eller noe sånt?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Det koster veldig mange millioner, president, og det er en prioritering. Jeg tror nok kanskje at jeg hadde prioritert flere lærere innen de timene vi har, framfor å utvide skoledagen med en time ekstra, men det ser jeg på som et forhandlingsspørsmål. Hvis man ser gym som det viktigste faget og det å utvide skoledagen som det viktigste grepet, får man prioritere det. Dette er en økonomisk prioritering og ikke en så stor ideologisk prioritering.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-14:
Politiske prosesser er dialoger mellom dem som er inne i systemet og oss som har ulike politiske mål for den jobben vi gjør. Når det gjelder forslaget fra statsråden om medier og kommunikasjon, er det lenge siden jeg har mottatt så mange henvendelser og mail fra folk som står i faget, som da det forslaget ble lagt fram. Vi i Venstre har jobbet mye med det, og sammen med Kristelig Folkeparti har vi fremmet et forslag om å se på en hybridmodell, som vi har fått stor støtte til, og mye skryt for, fra fagmiljøene i det siste. Så spørsmålet mitt er: Hvorfor kan ikke statsråden se på denne modellen – den er et produkt av en god politisk prosess, med mange innspill fra de fagmiljøene som jobber med dette?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Det jeg synes er synd med Fremskrittspartiets måte å stille spørsmål på, er at Fremskrittspartiet totalt overser at disse elvene, kandidatene, også har hatt to år med opplæring i bedrift. Der har de lært seg en virkelighetsnær måte å lære matematikk på, de har fått den inn på en praktisk måte som vil gjøre det mye lettere for dem også å lære dette teoretisk. Det er også slik at f.eks. jeg kan komme inn på ingeniørutdanningen i dag, men jeg har nok selvinnsikt til å innse at jeg nok kanskje ville hatt fordel av et forkurs. Jeg tror og har tillit til at norske ungdommer velger en utdanning som er det beste for seg. Så har jeg lyst til å si at Arbeiderpartiets store prosjekt alltid har handlet om å åpne utdanning for flere. Vi har etablert Lånekassen, vi har vedtatt at alle skal ha rett til å gå på videregående skole, vi har innført tiårig grunnskole. Hver eneste gang har høyresiden stemt imot og begrunnet det med nivåsenking. Det er ikke overraskende at dette skjer også i dag, men jeg håper Fremskrittspartiet kommer etter – som de gjør i mange andre saker.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Jeg er helt enig med representanten Lien når han skryter av Y-veien. Det er et fantastisk godt tilbud, og jeg vil gi ros til de institusjonene som har opprettet det tilrettelagte tilbudet. Vi er for å opprettholde det. Jeg må si at jeg ble veldig glad i går, da jeg leste Teknisk Ukeblad, der dekaner fra flere institusjoner som i dag har Y-veien, sier at de ønsker å opprettholde Y-veien uansett. Det er et godt tilbud for veldig mange. Så vi er helt enige om at vi må opprettholde det. Vi har tatt imot innspill, vi har hørt på kritikken, og jeg mener det er viktig at vi nå følger utviklingen nøye, for målsettingen er at de med fagbrev skal få reelle muligheter til å få en god høyere utdanning.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Som representanten Aspaker er inne på, vil denne retten innebære at vi legger til rette for at enda flere kan fullføre fagutdanningen sin, og at vi får flere fagarbeidere. Når det gjelder spørsmålet om tidspunkt for når dette skal innføres, er det sånn at dette mest sannsynlig vil innebære kostnader for fylkeskommunen som vi er opptatt av at skal finansieres herfra. Derfor må vi komme tilbake til det, også i en statsbudsjettprosess, for vi bevilger ikke penger i denne meldingen. Så det er svaret.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Jeg synes det er flott at Høyre er utålmodig på vegne av landets yrkesfagelever. Det er også vi. Men som jeg sa i mitt forrige svar, må vi komme tilbake til om dette er kostnader som staten skal kompensere fylkeskommunene for. Iallfall i en overgang tror nok jeg også at dette vil være samfunnsmessig veldig – hva heter det, at det ikke koster penger – billig, at det er bra. Her er vi også utålmodige, og vi tar sikte på å innføre dette så fort som overhodet mulig, men er ikke klare nå i dag til å stadfeste dette allerede fra høsten av. Men så fort som overhodet mulig vil vi gjøre det.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
I Arbeiderpartiet er vi tilhengere av en kunnskapsbasert kunnskapspolitikk. For eksempel har Hattie gjort ganske omfattende forskning på nivådifferensiering. Effekten viser seg å være omtrent lik null. Elevorganisasjonen – altså elevene – peker på at det er andre pedagogiske virkemidler som er mye bedre. Utdanningsforbundet advarer mot varig nivådeling, og foreldreutvalget er også mot å sortere barn etter nivå på fast basis. Fremskrittspartiet argumenterer i sine merknader for mer nivådeling. De begrunner det med en artikkel hentet fra Internett som beskriver én enkelt studie, som kan bekrefte Fremskrittspartiets politiske syn. Mener representanten Thorsen at norsk skole bør styres etter én enkelt undersøkelse, som er gjort på 0,12 promille av landets elever? Mener representanten Thorsen det er en fornuftig måte å styre norsk skole på?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
I Troms godkjente Høyre i sin tid tre private videregående skoler med til sammen 1 140 elevplasser. Heldigvis har alle disse skolene blitt stanset av den rød-grønne regjeringen, men hadde Høyre fått viljen sin, ville omtrent en femtedel av elevplassene i Troms blitt privatisert. Alle de private skolene skulle ligge i Tromsø by, og alle elevplassene skulle være innen studiespesialiserende linjer. Vår frykt er at disse ville ha trukket elever fra resten av fylket, og at man ville fått alvorlige konsekvenser for distriktsskoler. Spørsmål nr. 1 til representanten Aspaker er derfor: Mener representanten Aspaker at 1 140 private elevplasser i Troms kun er et supplement? Og spørsmål nr. 2: Hvordan skal Høyre kunne garantere at det ikke blir nedlagt offentlige skoler i distriktene, når det etableres så mange nye privatskoler?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Takk til representanten Eriksen for et godt innlegg, og også for et veldig godt samarbeid i komiteen, som representanten var inne på. Det er vel på tide å avsløre for ivrige lyttere at en del av merknadene som komiteen har stilt seg bak når det gjelder dette med veksthus, bredt læringssyn og kreativitet, kommer fra Kristelig Folkeparti. Jeg vil si at representanten Eriksen er prisverdig opptatt av å videreføre arven etter Lilletun om å danne og utdanne til gangs mennesker. Så er mitt spørsmål: Hvordan harmonerer dette med Høyre og Fremskrittspartiets ønsker om mer nivådeling i skolen, mer testing, åpenhet om resultater som kan føre til rangering, og karakterer i barneskolen? Jeg kan med beste vilje ikke forstå hvorfor Kristelig Folkeparti har valgt å samarbeide med Høyre og Fremskrittspartiet, og vil gjerne høre hvorfor.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-06-14:
Representanten Skei Grande var innom det brede læringssynet og det jeg vil kalle Venstres stolte historie når det gjelder nettopp det i norsk skolepolitikk. Så er det spennende å lese innstillingen, fordi Venstre ikke er enig med Høyre og Fremskrittspartiet i en rekke viktige retningsvalg for skolen verken når det gjelder karakterer, når det gjelder nivådifferensiering, eller når det kommer til nynorsk. Mitt spørsmål er en oppfølging av representanten Sørensens spørsmål, for det kan se ut som om Venstre ikke har fått tydelig gjennomslag når det gjelder avbyråkratisering av Osloskolen. Hvordan tror representanten Skei Grande man skal få gjennomslag for sitt brede læringssyn når Høyre og Fremskrittspartiet går så kraftig til verks i innstillingen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Flere enn én av tre som begynner på ingeniørutdanningen, faller fra i dag, og utfordringen med matematikk som fag er hovedårsaken til dette frafallet. De som i dag begynner på ingeniørutdanning, har 15 uketimer i matematikk bak seg fra videregående utdanning. Posisjonen og regjeringen – med Arbeiderpartiet i spissen – åpner for at kandidater med 3 uketimer i matematikk skal kunne søke på samme vilkår som de med 15 uketimer i matematikk. Flertallet skriver i innstillingen at man «viser til at ved inntak gjennom Samordna opptak skal beregningen av karakterpoeng gjennomføres på samme måte for alle søkere, uavhengig av om de kommer fra studieforberedende eller yrkesfaglige studieprogrammer». Mener Arbeiderpartiet at kunnskapsgrunnlaget etter 3 uketimer i matematikk er det samme som med 15 uketimer i matematikk? Og vil ikke dette uunngåelig øke frafallet fra ingeniørutdanningen i Norge?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Jeg kan garantere både representanten Håheim og det norske folk at dette ikke overlever regjeringsskiftet til høsten. Det er faktisk sånn at folk som har yrkesfaglig utdanning i dag, har anledning til å ta høyere utdanning gjennom fagspesifikt opptak, så rørleggere kan ta vanningeniør- eller VVS-ingeniørutdanning og elektrikere kan ta elektroingeniørutdanning. Men da er det altså krav om at utdanningen skal være tilrettelagt sånn at disse elevene, som helt åpenbart har mange sterke faglige og tekniske kvaliteter med seg inn, kan bruke mer tid på matematikk i ingeniørutdanningen. Dette er en ordning som Arbeiderpartiet nå undergraver. Frykter ikke representanten Håheim at Y-veien, som har fungert helt utmerket, og som høyskolene i store deler av landet frivillig har innført, nå blir undergravd, og at resultatet vil være at færre med fagbrev faktisk oppnår å få høyere utdanning? Det hjelper ikke å få lov til å kunne begynne på høyere utdanning hvis man ikke blir gitt forutsetninger for å fullføre.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Det har vært mye snakk om dannelse. Det er også Fremskrittspartiet opptatt av. Jeg har lyst til å minne om at da man startet arbeidet med demokratisering av kunnskap i Norge – folkeoppplysningsarbeidet sent på 1800-tallet – så handlet det om å gi en større andel av befolkningen muligheten til å forstå det samfunnet man levde i, gjennom å lære folk å lese. Det å forstå samfunnet man lever i, er svært krevende hvis man ikke kan lese. Når vi diskuterer dannelse og folkeopplysning, må vi ikke glemme at én av fem gutter går ti år på skolen uten å være i stand til å lese og forstå en lederartikkel i Aftenposten eller Dagens Næringsliv. Det er en dimensjon vi ikke må glemme. Så har det vært sagt mye spennende om fritt skolevalg, også i Sverige. Jeg må minne om at i Sverige er det et bredt kompromiss mellom samtlige partier i Riksdagen om skolepolitikken. Jeg minner også om at vi har en statsminister som har gått på privatskole, og at SVs fremste representant i Stortinget, visepresidenten, benytter fritt skolevalg, fordi han har mulighet til det ettersom høyresiden i Oslo har fått flertall for det. Så til fagbrev som grunnlag for opptak til høyere utdanning: I dag er det slik at flere enn én av tre som begynner på ingeniørutdanning, faller fra. De ender opp uten utdanning, og svake matematikkunnskaper er hovedårsaken til dette frafallet. De som i dag begynner på ingeniørutdanning, kommer inn med 15 uketimer i matematikk, og likevel er det én av tre som ikke kan nok matematikk til å fullføre. Med det forslaget som Arbeiderpartiet i dag får flertall for, kommer altså kandidater med 3 uketimer i matematikk til å være kvalifisert til ingeniørutdanning. Statsråden sa at vi trenger flere som starter på ingeniørutdanning. Nei, vi har overhodet ikke bruk for flere som starter på ingeniørutdanning – vi trenger flere som fullfører ingeniørutdanningen, og det får vi ikke med dagens forslag! Dette mener Utdanningsforbundet, dette mener studentorganisasjonene, dette mener ingeniørorganisasjonene, dette mener Universitets- og høgskolerådet, dette mener samtlige teknologiutdanninger i Norge, og det mener også f.eks. Rederiforbundet i næringslivet. Det man gjør her, er å kaste blår i øynene på disse elevene og si at «du, lille venn, skal få lov til å begynne på ingeniørutdanning» og gi dem forhåpninger om at de faktisk kan klare det. Men med 3 uketimer i matematikk som grunnlag er det en tilnærmet uoverkommelig oppgave å klare å fullføre en treårig bachelorutdanning i teknologi dersom man skal opprettholde de kvalitetskravene, de kvalitetsmålene man har i dagens ingeniørutdanning, og noe annet har vi ikke råd til.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Til statsrådens siste innlegg: Jeg ble oppfordret til å gå en runde. Dette kan jeg gå runder om, både på talerstolen og utenfor denne salen, og jeg kommer ikke til å endre oppfatning. Da jeg etter statsrådens innlegg ikke tok replikk om dette, er det fordi jeg er trygg på at statsråden innerst inne er enig med meg. Det var nemlig statsråden da vi diskuterte dette temaet i salen for halvannet år siden. Da var det én representant i Stortinget som argumenterte for det som står i meldingen nå, og det var representanten Truls Wickholm. Han har permisjon for tiden og kan ikke forsvare det han har lurt flertallet i Stortinget til å stemme for her i dag. Derfor hadde jeg ikke noe ønske om å henge dette dårlige forslaget på statsråden. Jeg gir ansvaret fullt og helt til Arbeiderpartiet. Man skryter av Y-veien. Ja, Y-veien går ut på at utdanningen skal være fagspesifikk – at rørleggere skal ta VVS-ingeniørutdanning. Så er det særlig tilrettelagt. Som representanten Bremer sa fra denne talerstolen for 10 minutter siden, skal dette kompensere for manglende kvalifikasjoner innen matematikk, fysikk og kjemi. Det kravet står det ingenting om i verken meldingen eller i komiteens merknader. Man skal altså ikke lenger kompensere for manglende kvalifikasjoner i matematikk, fysikk eller kjemi, slik kravet er i dag. Det er helt riktig at høyskolene har hatt et valg. De har hatt valget mellom å ha vanlig teknologiutdanning, ha Y-vei eller ha begge deler. Men nå slår stortingsflertallet fast at folk som meg, som ikke kan noe om teknologi, men som har gammel allmenfag som likner veldig på studiespesialisering, skal kunne ta Y-veien. Jeg skulle kunne bli ingeniør ved å hoppe over masse av teknologifagene i ingeniørutdanningen og ta Y-veien sammen med folk som er utdannet rørleggere og har jobbet i VVS-bransjen i årevis. Jeg skulle kunne ta den veien, men jeg ville selvfølgelig ikke hatt sjanse til å klare det. De som har 15 uketimer med matematikk, stryker. Nå skal vi fylle på her med kandidater med 3 uketimer med matematikk – når allerede 37 pst. stryker, de aller fleste på grunn av dårlige matematikkunnskaper. Jeg kommer tilbake til det jeg sa i det første replikkordskiftet. Flertallet sier at «ved inntak gjennom Samordna opptak skal beregningen av karakterpoeng gjennomføres på samme måte for alle søkere, uavhengig av om de kommer fra studieforberedende eller yrkesfaglige studieprogrammer». Det vil si at om man har karakteren 4 med 15 uketimer matematikk, er det dårligere enn om man har karakteren 5 med 3 uketimer matematikk. Det er for dårlig.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Det er nå tre år siden Høyre fremmet sitt yrkesfagløft, hvor vi foreslo retten til påbygg etter fagbrev. Heldigvis er vi nå kommet så langt at et samlet storting er enig om det. Men nå har opposisjonen lagt fram et forslag om de elevene som til høsten begynner på Vg1 og Vg2, og som etter fagbrev tidligst i 2016, kommer til å melde seg på skolen for eventuelt å benytte seg av muligheten til å bygge på til studiekompetanse. Kan representanten Håheim forklare hvorfor ikke Arbeiderpartiet og regjeringspartiene er parat til å støtte det forslaget, som kan gi de elevene som starter nå til høsten, den tryggheten at de kan ta sitt fagbrev og vite at de ikke har brukt opp retten sin, men kan bygge på når de er ferdige med fagbrevet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Da skal jeg følge opp med å si at dette ofte er elever som kommer til å hoppe av og ikke ta fagbrevet sitt, og som melder seg til et påbyggingsår – altså Vg3 – i skolen, noe som er ganske kostnadskrevende, også det for fylkeskommunen. Så her kan vi se for oss at det er de samme midlene man på en måte skal «switche» over til en annen type påbygg i fremtiden. Hva er det som gjør at man ikke nå kan gi disse elevene denne muligheten? Hvis man skal følge resonnementet til Håheim, vil man aldri kunne gi den retten, fordi det tidspunktet man eventuelt skal bevilge penger til fylkeskommunene på, uansett vil ligge flere år fram i tid – hvis man mener det er nødvendig å bevilge ekstra midler. Jeg tror ikke det. Jeg tror snarere det vil være god butikk for fylkeskommunen at færre vil ta påbygg, og at flere vil ta fagbrev.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Jeg slutter ikke å forundre meg over at man i denne salen stiller opp med disse beregningene som er en bestilling fra Senterpartiet, gjort i Kommunal- og regionaldepartementet, over et kommuneopplegg fra Høyre som man ikke har noen forutsetninger for å lage beregninger om. Vi har hatt kommunerammer i denne åtteårsperioden som har vært helt på høyde med det regjeringspartiene har levert. Vi kommer til å sørge for at vi har en kommuneøkonomi også fremover som gjør kommunene i stand til å ivareta sine primæroppgaver, hvor skolen er en av de aller viktigste. Jeg har understreket at når det gjelder f.eks. nye karrierestillinger i skolen, skal staten ta den regningen, og Høyre mener at staten skal ta en større del av regningen når det gjelder etter- og videreutdanning for lærere. I det hele tatt synes jeg det er et veldig merkelig spørsmål, som angriper Høyre for ikke å stille opp for skolen. Vi har gjennom våre alternative budsjetter gang på gang markert hvor viktig dette området er, og hvor høyt vi skal prioritere det, også når vi kommer i regjering.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Jeg skjønner at de rød-grønne i dag skal prøve å lage et skremmebilde av hva slags fremtid dette landet skal ha hvis det blir et regjeringsskifte til høsten, men jeg følger ganske godt med på hva som skjer rundt omkring i norske kommuner under den rød-grønne regjeringen, og jeg skal si det kuttes. Det kuttes i skolen, det kuttes i helse, det kuttes her og det kuttes der. I visse kommuner får man Fylkesmannen på nakken, fordi man ikke greier å oppfylle de lovforslagene som denne regjeringen har innført, enten det gjelder frukt og grønt, leksehjelp e.l. Så kan jeg berolige representanten Heidi Sørensen med at 10-prosenten er viktig, men vel så viktig er det at vi har signalisert at vi skal legge om hele systemet for etter- og videreutdanning til et mye mer fleksibelt, desentralisert skole- og lærernært system, noe som gjør at vi kommer til å få mye mer igjen for de pengene. Det fikk man i Sogn og Fjordane, og det har man fått til andre plasser, mens det statlige systemet i altfor stor grad har gått til flybilletter og i altfor liten grad til videreutdanning for lærere.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Som ett av få partier her i salen har vi programfestet rett og plikt til etter- og videreutdanning, og hvis det er noe vi skulle lovfestet i opplæringsloven – i motsetning til frukt og grønt, frivillig leksehjelp osv. – er det kompetanseheving til lærere. På samme måte som vi har fastslått at vi skal stille kompetansekrav til dem, må vi fastslå at vi også skal ha et system som skal sikre oss at lærerne skal kunne kvalifisere seg til kompetansekravene. Derfor kommer vi til å lage et opplegg som er sånn at alle lærere, uansett hvilken kommune en er ansatt i, skal ha rett og plikt til å kvalifisere seg til den kompetansen som kreves for det trinnet eller de fagene en underviser i.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Vi er tilhengere av at private skoler skal kunne være et supplement. Vi er også tilhengere av at vi skal kunne si ja til flere private skoler. Vi erkjenner at elevene skal kunne ha et fritt skolevalg, men jeg tror ikke, som representanten Stine Renate Håheim, at det kommer til å bli en folkevandring til de private skolene. Høyres ambisjon er at de videregående skolene, også de offentlige, skal være så gode og holde så høy faglig kvalitet at det ikke skal være noe argument for å velge dem bort. Og så konstaterer jeg bare at vi skal ha en lov som gjør at fylkeskommunen, i dette tilfellet Troms, skal få lov til å uttale seg i fremtiden. Vi skal ikke opprette flere plasser enn at vi er sikre på at vi har et godt offentlig tilbud som skal være der for de elevene som ønsker å gå i den offentlige skolen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Jeg kan ikke fri meg fra å si at jeg synes statsråden skjønnmaler dette med søkningen til lærerutdanningen, for det er et faktum at veldig mange av dem som søker, faktisk ikke engang har oppfattet at man må ha karakteren 3 i basisfagene for å kunne komme inn på lærerutdanningen. Mange søkere er ikke kvalifisert, og hvis vi skal greie å tette det gapet, dekke den lærermangelen som vi faktisk nå ser i horisonten mot året 2020, er vi nødt å utdanne mange flere, og vi må i tillegg ha et mer positivt bytteforhold for lærere som kommer tilbake til skolen etter å ha vært ute. Da etterlyser jeg en mer offensiv holdning fra statsråden når det gjelder dette med nye karriereveier. Hva ser statsråden egentlig for seg at man må gjøre mer av, for å lokke tilbake de lærerne som har hoppet av, og som sannsynligvis sitter i bedre betalte jobber, når staten nå toer sine hender og overlater til partene å gjøre denne jobben?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Høyre støtter helhjertet forslaget om å utrede hva slags kompetanse og ferdigheter elevene trenger i møte med fremtidens arbeidsliv. Men i denne sammenhengen er det særlig ett funn ved evalueringen av Kunnskapsløftet som bekymrer meg. Det er funnet om at den femte grunnleggende ferdigheten – digital kompetanse – ikke har fått en naturlig plass i skolen, selv nå ni år etter at reformen ble vedtatt i Stortinget og syv år etter at den trådte i kraft i skolen. Lærernes kompetanse varierer fortsatt sterkt. Enda mer bekymringsfullt er det når vi hører at norske lærerutdanninger faktisk ennå ikke har tatt inn over seg at vi har fått en læreplan som heter Kunnskapsløftet, og som pålegger dem å utdanne lærere som er i stand til å utdanne elever på et så viktig og sentralt område. Jeg roper et varsku, og jeg ber statsråden innstendig om virkelig å ta grep. Det skjer mye bra i matematikk på barnetrinnet. Men jeg har lyst til å sitere det de seks skoleforskerne som har skrevet TIMMS-rapporten Framgang, men langt fram, konkluderte med når det gjelder 8. klasse: «Til tross for den positive trenden er vi ennå langt fra målet om at norske elever skal ha gode kunnskaper i matematikk som vil hjelpe dem videre i dagligliv og yrkesliv. Vi ligger fortsatt under det nivået vi hadde i 1995 på 8. trinn, og under skalamidtpunktet. Det som ble vurdert som svakt i 1995, kan vi ikke vurdere som sterkt i 2011.» 52 pst. av de sør-koreanske og finske elevene presterte på nivå 4, 5 og 6, på toppnivå. Tilsvarende tall for OECD var 32 pst., og Norge lå helt nede på 28 pst. Så vi har noen utfordringer. Selv om vi ser noen lyspunkter nå, må vi ikke glemme at vi har en jobb å gjøre, kanskje særlig med matematikkfaget. Fornyelse av yrkesfagene har vært viktig for Høyre. Vi har vært en pådriver. Når det nå kommer mange gode forslag fra regjeringen, er jeg litt overrasket over at det liksom er noe som mangler med ambisjonsnivået for å kunne gjennomføre dem. Det er greit nok at vi skal få 20 pst. flere læreplasser innen 2015, men vi vet at i 2015 kommer fortsatt tusenvis av elever til å stå uten læreplass hvis vi ikke girer opp takten. Det er bra at vi skal få til tilpassing og spesifisering innen yrkesfagene, og det er bra at man skal få rett til påbygging. Men når statsråden ber opposisjonen gå en runde med seg selv, etterlyser jeg at også regjeringspartiene går en runde med seg selv og finner ut når de skal fortelle norske elver om når de skal få nyte godt av den nye yrkesfagopplæringen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-14:
Det var i grunnen statsråden som fikk meg til å ta ordet. Den som leser Høyres program, vil se at vi har en veldig balansert friskolepolitikk. Vi har ikke noe å lære av Sverige, tvert imot har Sverige nå lært av oss og inngått et skoleforlik mellom regjeringspartiene, Miljöpartiet og Socialdemokraterna, hvor de nærmer seg den norske loven. Det er fantastisk flott å høre representanten Tingelstad Wøien stå her og skryte så hemningsløst av Kunnskapsløftet. Jeg er helt enig i at det er en meget god skolereform, men vi må også bekymre oss over de som går på skolen i dag, og som fortsatt har de utfordringene som de har. Jeg skal slutte der jeg startet: Læreren er viktigst for Høyre. Vi må satse på knallgode lærerutdanninger, mer etter- og videreutdanning, bedre lærerutdannere og nye karriereveier. Alt dette er viktig for å få til god kvalitet i den offentlige skolen. Der starter det – det starter med læreren, og det slutter med læreren. Og det er på en måte det jeg ønsker skal være det siste ordet i denne debatten i denne perioden.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Jeg tror det kan være lurt om representanten Håheim leser litt mer og følger litt med på hva som skjer på forskningsfronten. Faktum er at det er flere utredninger og undersøkelser og flere som uttaler seg om at det nettopp er differensiert undervisning som skal til. I den artikkelen som Håheim så arrogant kommenterer, er det faktisk påvist at lærere får en skikkelig aha-opplevelse – er det virkelig slik at jeg må legge om undervisningen på denne måten for at eleven skal forstå og ta til seg kunnskap? Jeg synes det er helt utrolig at man har en så arrogant holdning og tror at fordi man leser én type forskingsrapporter, er det det eneste sanne. I Fremskrittspartiet stiller vi med et åpent sinn, men vi vil ha forskning og utredet grundig det som gjelder utdanning. Men det er ikke mye i norsk skole som tilsier at det er vi gjør i dag, er 100 pst. rett.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Det svarer seg alltid å lese alt som står i en merknad. Man har i dag dessverre en for dårlig tilbakemeldingskultur i den norske skolen. Det er det bred politisk enighet om. Det Fremskrittspartiet peker på, er nettopp at det er behov for en kontinuerlig og god tilbakemeldingskultur. Sammen med karakterer vil det gi elevene et godt grunnlag. I dag er det slik at mange, når de kommer i åttende klasse på ungdomsskolen, får karaktersjokk. De tror ofte de er mye bedre enn de er. Livet er slik at etter åttende klasse er det tallkarakteren som blir sett på, uansett hvilken skole man skal inn på. For Fremskrittspartiet er det god evaluering og tilbakemelding underveis om hva eleven må jobbe mer eller kanskje mindre med, sammen med karakterer, som er det viktigste.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Jeg må først svare på den første delen av spørsmålet fra representanten. Det er slik at artikkelen er funnet på forskning.no, som for øvrig er et seriøst forskningsnettsted. Jeg ser at i andre sammenhenger har Arbeiderpartiet og opposisjonen brukt det samme nettstedet for å begrunne sine argumenter. Så jeg tror at i dette tilfellet er både spørsmålsstilleren og jeg på tynn is, hvis nettstedet blir underkjent. Når det gjelder karaktersetting, er det slik at i den norske skolen har det vært en dårlig kultur hva gjelder tilbakemelding. Det er noe alle er interessert i å gripe fatt i. Fremskrittspartiet vil ha begge deler. Dermed lærer elevene seg at karakteren i f.eks. matte er blitt gitt fordi man har fått en vurdering. Så det er nettopp et samspill mellom tilbakemelding og karakterer som vil styrke elevene på sikt.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Nå er det vel slik at karakterer også blir satt i andre land. Da jeg gikk på barneskolen, fikk jeg tallkarakterer. Det var ikke noe negativt – tvert imot. Det vi savnet da, var en god tilbakemelding og evaluering. Jeg tror ikke det var noen som hadde vondt av å få karakterer. Når det gjelder forskning, er det ofte slik at vi griper fatt i de forskningsrapportene som vi stiller oss bak, eller som vi er politisk enig i. Det er ting som viser at karaktersetting kan være bra, i kombinasjon med en god tilbakemeldingskultur. Så det ene ekskluderer ikke nødvendigvis det andre.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Jeg registrerer at representanten sier hun er stolt av at regjeringen har tilført lærerutdanningen mer penger. Jeg er også stolt over at Fremskrittspartiet har sørget for å bevilge enda mer i sitt alternative statsbudsjett. Det er én ting. Penger er faktisk ikke alt. Det har også med hvordan man organiserer ting å gjøre, om vi er villige til å ta framtidens eller nåtidens teknologi i bruk for nettopp å få en god etter- og videreutdanning for lærere. Hvorfor vil ikke SV være med på å innføre mer fleksible ordninger for etter- og videreutdanning for lærere? Vi har eksempler på kommuner der de får utdannet tre–fire ganger så mange på sine egne utdanningsløp i forhold til det som er det statlige alternativet. Det viser at det regelverket vi har i dag, rett og slett er for rigid. Spørsmålet blir da som sagt: Hva er det som er grunnen til at SV ikke vil innføre mer fleksible ordninger for etter- og videreutdanning av lærere?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-14:
Forskningen sier at vi må satse på tidlig hjelp så tidlig som mulig i skoleløpet, helst før skolestart. Dette er vi godt kjent med. Det fokuseres mer på tidlig innsats i skolen i dag, men fremdeles brukes det desidert mest ressurser på elever med lese- og skrivevansker i 10. klasse og minst på de som går i 1. klasse. Dette viser at det fremdeles er en vente-og-se-holdning i skolen. Prorektor Egil Gabrielsen ved Universitetet i Stavanger sier at det kan være mange grunner til at barn ikke lærer seg å lese og skrive. Det kan være en svak lærer, som ikke klarer å fange opp og gjøre noe med problemet. Vil kunnskapsministeren sørge for at det igangsettes et prøveprosjekt, der PPT i samråd med skolen får tillatelse til å sette inn spesialpedagogiske tiltak for elever som har behov for dette?