Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-10-06:
Samarbeidsregjeringens politikk begynner nå å virke. Aker Kværner fikk nylig en kontrakt på 1,5 milliarder kr i forbindelse med Snøhvit-prosjektet. SAS har tildelt kontrakten for tungt vedlikehold til Gardermoen. Aker Brattvaag Gruppen på Sunnmøre fikk nylig kontrakt for bygging av fem nye forsyningsskip til en verdi av 800 mill. kr. Aker Verdal inngikk nylig kontrakt med det britiske oljeselskapet EnCana, verdt 750 mill. kr. Det franske selskapet Eramet varslet 12. september at de satser på de to smelteverkene i Sauda og Porsgrunn. I Eramets pressemelding uttalte direktøren, Bernt Jarle Dolmen, at for norsk industri er det også en konkurransefordel så lenge statlige myndigheter, slik som det nå signaliseres vilje til, i praksis legger til rette gjennom forutsigbare og langsiktige rammevilkår for den konkurranseutsatte industrien. Regjeringens politikk gir resultater. Nå er det viktig at vi ikke stiller klokken tilbake slik Arbeiderpartiet ønsker, og heller ikke utfører økonomiske eksperimenter av det slag Fremskrittspartiet og SV står for. Velferden bygges også ut. Snart er helsekøene bare et dystert minne fra den tiden da Arbeiderpartiet satt med makten. Fra januar 2002 til april 2003 ble køene redusert med 14 pst. Bevilgningene til psykiatrien er trappet kraftig opp. Offentlig sektor fornyes og moderniseres. De magre år i skolen under Arbeiderpartiet, med sentralstyring og skrivebordsreformer, er borte for vinden. Nå ser vi lokal frihet, mangfold, åpenhet, engasjement og krav til kunnskap og kvalitet. Innen samferdsel fører konkurranseutsettingen, fristillingen og dereguleringen til at vi får langt mer igjen for pengene enn hva vi fikk tidligere. Denne regjeringen forandrer Norge til det beste for innbyggerne. Jeg ser ingen samlet opposisjon mot denne regjeringen. Jeg ser tre partier som spriker i alle retninger. Jeg ser et arbeiderparti som vil skru klokken tilbake. Viktige moderniseringer i offentlig sektor, valgfrihet for brukerne, skatte- og avgiftslettelser er truet dersom Arbeiderpartiet igjen skulle komme tilbake til makten. Jeg ser et fremskrittsparti som vil eksperimentere med arbeidsplasser og økonomi. Selve fundamentet for velferden er truet hvis forslagene om å gyve løs på pensjonspengene i oljefondet får flertall. Jeg ser et SV, men jeg vet ikke helt om jeg skal tro det jeg ser. De får panikk og anklager oss for løgn når vi siterer fra partiprogrammet deres. Summen av deres politikk vil tømme oljefondet, stenge oljekranene og stoppe bedriftene. Legg så til sekstimersdagen på toppen, og Norge kan slås konkurs. Har opposisjonen så ingen ting felles? Jo, det har de: Lite av det de foreslår, kan gjennomføres i praksis. Det er ingen bærekraft over forslagene. Arbeiderpartiets gammelmodige forslag vil ikke la seg gjennomføre. Folk vil ikke akseptere at klokken skrus tilbake. Når de har fått friheten til å velge, vil de selvsagt ikke miste den. Luften vil raskt gå ut av ballongen til Fremskrittspartiet når pensjonsfondet er tomt og alle lurer på hvor det ble av. At Sosialistisk Venstrepartis program ikke lar seg gjennomføre, har de jo innsett selv. Det er derfor de blir så sinte på oss når vi siterer fra programmet. Jeg er stolt over den jobben denne regjeringen gjør. Den fører en bærekraftig politikk, en politikk vi med hånden på hjertet kan si vil gi oss et bedre samfunn. Moderat og forsiktig? Ja vel, kanskje det, men den er realistisk, og den er forsvarlig. Resultatene begynner å komme. Nå er det verken tid for å skru klokken tilbake eller å eksperimentere. Nå er det viktig å fortsette på den politiske kurs som Samarbeidsregjeringen har ført og fører. Den vil gi bedre resultater for hele landet.