Harald Victor Hove (Høyre), 2004-03-09:
Venstre er glad for at Stortinget gjennom dagens vedtak gir grunnlag for en god økonomisk behandling i forhold til pionerdykkernes situasjon i dag. Det er ganske åpenbart at de har gjort en innsats og har fått resultater av sin innsats som det er riktig å gi en god kompensasjon for. Vi får tross alt ta det utgangspunkt at man ikke uten videre kan legge til grunn at det i forhold til denne gruppen og disse personene ville vært et objektivt ansvar for staten, dersom dette skulle vært gjort til gjenstand for et rent rettslig oppgjør via domstolene. I det perspektivet er erstatning i den størrelsesorden det her er tale om, når alt kommer til alt, en forholdsvis raus ordning. Det innebærer ikke at det er noen grunn til å misunne dem som får kompensasjon, en eneste krone av det de får, men det er samtidig en viss erkjennelse av at alternativet lett kunne ha vært at man ikke hadde fått noe i det hele tatt. Pionerdykkernes innsats i Nordsjøen har vært avgjørende for det økonomiske eventyret som oljevirksomheten i Nordsjøen er. Det er på denne bakgrunn riktig at Stortinget slik sett gir en spesiell behandling av denne gruppen. På bakgrunn av det økonomiske resultat man har fra Nordsjøen, er det også godt forståelig at det gjøres sammenligninger med fallskjermer o.l. i det samme miljø, og i det perspektivet er det også godt forståelig at beløpet kanskje ikke virker så høyt. Men det som da blir situasjonen, er tross alt at de tingene man sammenligner med, faktisk er urimelige størrelsesordener. Det er faktisk disse fallskjermene som da er urimelige, og vi kan vanskelig gå til den situasjon at vi sammenligner på en måte som bare gjør at vi trekkes oppover og oppover. Jeg merker meg i komiteinnstillingen at et mindretall «finner det riktig å påpeke at en kompensasjonsordning for nordsjødykkerne ikke skal skape presedens i forhold til andre grupper i samfunnet som fortjener oppreisning og erstatning av staten. Disse medlemmer legger til grunn at en finner en ordning i hver enkelt sak». Det er også noe å ta med seg at det er mange andre som på grunn av forhold som staten er mer eller mindre ansvarlig for, etter de samme linjer som man her har vært inne på, tross alt ikke får beløp som er i nærheten av det Stortinget her går for. For min egen del er det nærliggende å ta med at jeg har vært med på granskingsoppdrag knyttet til Bergen kommune om barnehjemsofre som har fått ødelagt sin barndom, og som for manges vedkommende slik sett heller ikke har fått anledning til å delta i et yrkesliv. Der er den maksimalsats man går inn på for en kompensasjon, 750 000 kr. Skal man foreta sammenligninger, er det også en relevant sammenligning å gjøre, selv om jeg ikke sier at den skal nyttes i alle sammenhenger. Så går flertallet, som Venstre kommer til å slutte seg til, inn for en standardisering. Det kan man absolutt resonnere en del omkring, men jeg vil bare nevne at det er tross alt en måte å håndtere en sak på som gjør at man kanskje kan komme i mål raskere enn hvis man skulle foreta dette individuelt. Stort sett vil det i alle fall føre til at noen får mer enn de ellers ville ha fått. Til slutt vil jeg bare få ta opp et par detaljer som nesten har karakter av korrekturlesing, men som jeg innbiller meg kan være litt viktig korrekturlesing, hvor jeg ber om at man ved den nærmere utformingen ikke velger det dårligst mulige tolkingsalternativ. Det står: «Som etterlatte anses personer som fyller vilkårene for» ... «etterlattepensjon eller barnepensjon fra folketrygden.» Jeg tror man der bør legge til grunn «har fylt vilkårene», med andre ord ikke at man fyller vilkårene i dag, men at man har gjort det på et eller annet tidspunkt. Når det gjelder medisinsk invaliditet som grunnlag: Jeg synes kanskje man burde åpne opp for en mulighet for å gi noe også ved medisinsk invaliditet under 15 pst., for medisinsk invaliditet er til dels et ganske vanskelig begrep. Så det burde helst legges inn noe der også.