Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-14:
Fremskrittspartiet minner meg om Bulgarias fotball-landslag slik som de spilte mot Sverige da jeg kom inn i salen - de driver bare og kontrer, men de har ingen helhetlig strategi for en varig offensiv. Men i motsetning til Bulgaria er Fremskrittspartiet dømt til å tape. Man kan ikke vinne kampen mot kriminalitet hvis man ikke har en analyse av hva som skaper kriminalitet, hvem som blir kriminelle, og hva som trengs for å forebygge og tilbakeføre til samfunnet etter gjennomført straff. At Fremskrittspartiet fremmer forslag om en helhetlig kriminalpolitikk uten å nevne oppvekstvilkår for barn, er ikke bare oppsiktsvekkende, det er faktisk nesten ikke til å forstå! Det vitner bare om at Fremskrittspartiet overhodet ikke har satt seg inn i hva det er som produserer kriminalitet i et samfunn, hvor viktig det er at barn har trygge rammer i livet sitt, at det ikke er den enkeltes valg som ene og alene avgjør om man havner utpå eller ikke, men at det faktisk også har veldig mye å gjøre med hva slags muligheter samfunnet i stort tilbyr barn. Har ikke Fremskrittspartiet fått med seg hvem som sitter i fengsel, at de fleste som sitter der, har et stort antall - en opphopning av - problemer, som i stor grad er oppvekstrelaterte? Har ikke Fremskrittspartiet fått med seg den viktige rollen skolen kan spille? I "Ona Fyr", en bok som er veldig bra, og som er skrevet av Ingebrigt Steen Jensen, fortelles det at skolen pleide å gi barna små r-er og store G-er, og at hvis man hadde f.eks. 18 rette på en prøve, stod det ikke det, men det stod to feil. Man fokuserte altså på nederlagene til barna. Skolen er i forandring, men skolen har en lang vei å gå fremdeles. Det er min hellige overbevisning at hvis vi hadde klart å skape en skole som var slik at dens viktigste oppgave var å kartlegge i løpet av de første årene, hva som bor i hvert enkelt barn, for så å bygge videre på det i stedet for å bygge opp under nederlagene og gi barna mer av det de ikke kan, ja, så ville faktisk det vært veldig god, forebyggende kriminalpolitikk. Jeg ble en gang kontaktet av en veldig klok bonde i Vestfold som heter Per. Han ringte til meg for å fortelle hvor viktig kriminalitetsforebyggende jobb han gjorde som bonde i Vestfold ved å ta imot flere gutter med atferdsproblemer -- gutter som var definert som problemelever i den alminnelige skolen, og som fikk en sjanse hos ham til å vise at de også dugde. Dette er tre gutter som har ADHD, og én har i tillegg Asberger syndrom, så de er problematiske elever i en skole som i stadig større grad preges av nedskjæringer, færre lærere pr. elev og mindre mulighet til å se barna og deres ressurser. Det som den ordinære skolen tilbød disse guttene, var spesialundervisning og mer av det de ikke kunne - enda flere tapsopplevelser - og de guttene ble ganske aggressive. Men at de isteden fikk muligheten til å være utplassert hos bonden Per, det at han kunne ta seg av dem og gi dem en individuell tilrettelegging, hadde en helt uvurderlig betydning både for disse guttene, for skolene, som heller kunne konsentrere seg om andre elever, og også for mødrene deres og familiene, som holdt på å slite seg helt ut. Dette syns jeg faktisk er en viktig del av en "helhetlig" kriminalpolitikk, men det er ikke berørt med ett ord av dette "framtredende kriminalpolitiske" partiet, Fremskrittspartiet, som jeg herved syns blottlegger en meget lite helhetlig strategi for å bekjempe kriminalitet på sikt. Fremskrittspartiet har en ukuelig optimistisk tro på straff som avskrekkende effekt. Derfor avslo også Fremskrittspartiet, så vidt jeg vet, en henvendelse fra Det kriminalitetsforebyggende råd om en gjennomgang av partiets politikk for å finne ut i hvilken grad det som Fremskrittspartiet legger opp til, fungerer forebyggende, siden SV har bedt om det samme fra KRÅD. Det er fordi Fremskrittspartiet mener at straff er uvurderlig som avskrekking, og som en forebyggende mekanisme. Vi tror at sjansen for å bli oppdaget er spesielt viktig, at det sosiale stigma det innebærer å bli oppdaget, er viktig for veldig mange av oss. Men for en god del kriminelle - bl.a. den store andelen som er rusmiddelmisbrukere, og som begår 70 pst. av vinningskriminaliteten - har ikke det særlig stor betydning, da er det rusomsorgen som teller. Det er også veldig lite berørt i dette forslaget. Jeg syns det er merkelig. Derfor ville ikke komiteen håndtere forslaget på en annen måte enn det vi har gjort, nemlig å avvise det, for det er ikke helhet i dette.