trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Jeg registrerer at statsråden ikke svarer på mitt reelle spørsmål, nemlig om det er blitt gitt signaler fra Regjeringen som selskapet ikke har fulgt opp. Det er jo det representantene Inge Ryan og Borten Moe bruker som begrunnelse for at en kan ta et så høyt utbytte, et utbytte som går på tvers av alle de signal som de rød-grønne partiene gav da de selv var i opposisjon. Da var maks utbytteprosent på rundt 50 et godt forslag, mente de rød-grønne. Når en tar 98 pst., må det være en spesiell begrunnelse for det. Den begrunnelsen kom altså fra Inge Ryan, at det er fordi selskapet ikke følger Regjeringens egne signaler. Jeg skulle gjerne sett at statsråden svarte på dette. Har Inge Ryan rett i at Statkraft ikke oppfører seg slik som de skal i forhold til eierens signal? Eller har representantene Ryan og Borten Moe kommet med soloinnspill her som ikke er riktige?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret. Det er jo åpenbart at Regjeringens politikk ikke kan forsvares ut fra det som representantene Ryan og Borten Moe kommer med innspill om i media. Det viser at en har solospillere på området, men det er for så vidt Regjeringens problem. Det som jeg blir mer bekymret for, er at statsråden i svaret sier at f.eks. Borten Moes innspill er et konstruktivt innspill i forbindelse med Regjeringens arbeid med eierskap og Statkraft, for Borten Moe har jo vært veldig tydelig på at Statkraft ikke skal engasjere seg i utlandet. Jeg synes det er ganske oppsiktsvekkende hvis vi nå plutselig skal nekte norske selskap av det kaliber å engasjere seg på energimarkedet i utlandet. Det jeg òg reagerer på, er at statsråden i sitt første svar sa at det ikke var noen signal fra Statkraft om at dette utbyttet ville være et problem for Statkrafts egenkapital, når vi vet at Statkrafts styreleder den 9. oktober sa følgende til Bergens Tidende: «Det er svært skuffende at staten tar 98 prosent av resultatet i utbytte. Statkraft trenger flere milliarder i frisk kapital.» Spørsmålet blir: Vil staten at Statkraft skal investere i utlandet, eller skal Statkraft være et rent nasjonalt selskap?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-11-08:
«Styret i Oslo Lufthavn AS har vedtatt å bygge nytt parkeringshus som gir stor økning i parkeringskapasiteten for privatbiler på Gardermoen. Er det i denne sammenheng gjort vurderinger av konsekvensene for kollektivtrafikken til flyplassen, som år for år har fått redusert sin andel av passasjertrafikken?»
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-11-08:
Jeg er glad for at statsråden sier at hun vil presisere overfor Avinor at målsettingen om en høy kollektivandel skal holdes oppe. Jeg er også klar over at vi fortsatt er over de 50 pst. som er satt som forutsetning fra Stortinget. Men så er jeg nervøs, fordi denne kollektivandelen er synkende i stedet for stigende i en situasjon hvor vi har så sterkt fokus på å få overgang fra vei til tog, ikke minst i Oslo-regionen. Jeg har registrert at ledelsen i OSL sier noe slikt som at markedet bestemmer, og at det fra flyplassens side er helt uaktuelt å nedprioritere tilgjengelighet og parkeringsmuligheter for biler, for på den måten å tvinge flere til å velge kollektivtransport til hovedflyplassen. Mitt problem er at vi også vet at veisystemet i Akershus, veisystemet mot Gardermoen, er presset. OSLs målsettinger bør ikke bli satt over ambisjonene om høy kollektivandel generelt.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret. Det viser at Regjeringen vil følge opp dette med utviklingen av persontransporten til Gardermoen og satse kollektivt. Det var det som var utgangspunktet for spørreren, så jeg takker for svaret.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Departementet har som målsetjing å styrkje kollektivtransporten som verkemiddel for å oppnå god framkomst og betre miljø. Det er Regjeringa sin politikk. Oslo Lufthamn AS, som er eit heileigd dotterselskap av Avinor AS, er ansvarleg for å leggje til rette for parkeringsområde på flyplassen. Eg meiner det er naudsynt med funksjonelle parkeringstilhøve på flyplassen. Eg tek difor ikkje sikte på å gripe inn i selskapet si utbygging av parkeringskapasitet på det noverande tidspunktet. Men eg vil presisere for Avinor det ansvaret selskapet har for å sikre at ein høg kollektivdel vert halden oppe. Dette vil òg tydeleg verte presisert i eigarmeldinga om verksemda til Avinor, som Regjeringa tek sikte på å presentere for Stortinget om kort tid. Eg vil nytte høvet til å peike på at dei rikspolitiske retningslinjene, vedtekne i samband med planlegginga av ny hovudflyplass, la til grunn ei målsetjing om ein kollektivdel på 50 pst. Målsetjinga er stadfesta i St.prp. nr. 90 for 1991-1992, Utbygging og finansiering av hovudflyplass for Oslo-området på Gardermoen med tilhøyrande tilbringarsystem og konsekvensar for Forsvaret. Her går det fram at det bør vere realistisk å nå målet om ein kollektivdel på 50 pst. Det vil seie at vi ved dagens kollektivdel på 59 pst. framleis er godt over målet. Kva gjeld kollektivdelen ved lufthamnene i dei andre nordiske hovudstadene, kan det seiast at Arlanda i 2005 hadde ein kollektivdel på 43 pst., medan Kastrup har ein svært høg kollektivdel. Nesten tre gonger så mange passasjerar tek tog i forhold til dei som nyttar privatbil. Eg vil til slutt vise til Regjeringa sine generelle tiltak for å auke kollektivtrafikken sin del av persontransporten, og igjen streke under at det er ei målsetjing for Regjeringa å halde oppe og utvide kollektivdelen ved transport til hovudflyplassen vår.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Eg deler representanten Sundsbø si uro over at fleire og fleire køyrer bil til flyplassen. Det er ikkje ynskjeleg, verken ut frå den generelle tilstanden på vegnettet eller ut frå den store trafikken i området. Det er sjølvsagt heller ikkje ynskjeleg ut frå miljøsynspunkt og mange andre moment. Difor vil eg på grunnlag av bl.a. dette spørsmålet ta opp med Avinor den plikta dei har til å sjå arbeidet sitt som ein del av det samfunnet dei sjølve er ein del av. Flyplassen – OSL og sameleis Avinor, som er morselskapet – har sjølvsagt eit ansvar ikkje berre for å la marknaden styre, men òg for å ta politiske signal. Og for den regjeringa som no styrer, er det politiske signalet tydeleg: Me ynskjer ei satsing på kollektivtrafikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Samferdselsdepartementet har i supplerande retningsliner for Statens vegvesen og Jernbaneverket om tilhøvet mellom Nasjonal transportplan, NTP, og KS1, ekstern kvalitetssikring i tidleg fase, gjort greie for ordninga med KS1. Ordninga med ekstern kvalitetssikring, KS1 og KS2, det sistnemnde i ein seinare fase, gjeld for statlege investeringar over 500 mill. kr. KS1 skal gjennomførast i tidleg fase som grunnlag for eit overordna prinsippvedtak i Regjeringa om val av prosjekt eller konsept. Føremålet med KS1 er å få betre styring med planlegginga av store prosjekt på eit tidleg stadium. Prioritering mellom ulike prosjekt skal skje gjennom NTP. E18 frå Sverige til Knapstad i Østfold er under utbygging i inneverande planperiode og kjem ikkje inn under kravet om prosjektbehandling etter KS1. Vidare utbygging av E18 frå Knapstad i Østfold til Vinterbro i Akershus er under planlegging. Det er i NTP ikkje føresett investeringar på denne strekninga i perioden 2006–2015. Prosjektet må kvalitetssikrast etter retningslinene i KS1 før det eventuelt kan prioriterast i NTP. Planlegging av E18 frå Østfold grense til Vinterbro etter plan- og bygningslova starta i 2001. I arbeidet med konsekvensutgreiing og kommunedelplanar er det usemje om kva alternativ som skal førast vidare til slutthandsaming, under dette eit Ski-alternativ som vil føre til tilknyting av E18 til E6 nord for Vinterbro.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Eg er heilt samd i det som vert sagt frå representanten Holten Hjemdal om at det er nødvendig å få planlegginga av E18 på plass og inn i gode rutinar. Eg har dette prosjektet i fokus. Eg veit at Østfold fylkeskommune ventar på å få sine avklaringar. Dei er òg ivrige i sin dialog med statsråden om dette. Eg skal gjere mitt for at det ikkje skal dra meir ut i tid enn det som er heilt nødvendig, før me får dei nødvendige prosessane på plass.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Eg har under arbeid ei orientering om nettopp Østfold-pakka, og under dette E18-problematikken, som eg skal leggje fram for Stortinget. Eg kjem tilbake til Stortinget med noko meir utfyllande om dette, og det skal ikkje ta veldig lang tid.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Eg har tidlegare svara på eit nesten identisk spørsmål frå representanten Arne Sortevik. Det var spørsmål nr. 866 til skriftleg svar. Det er ikkje så mykje meir eg kan seie om dette enn det eg gjorde den gongen, men eg kan nytte høvet til igjen å informere om kva som vert gjort for å lage så gode framskrivingar av trafikken som mogleg. Det vil aldri vere noka lett oppgåve å lage framskrivingar av trafikken. Dette gjeld ikkje berre vegtrafikk, men òg andre transportmåtar. Drivkrefter for utvikling av trafikk, val av transportmiddel og reiserute er samansette, og sjølvsagt heller ikkje kjende for år fram i tid. Ein kan ikkje vente å treffe bra for einskilde år, men det er viktig at me over fleire år ikkje ligg konsekvent for høgt eller for lågt i høve til den faktiske utviklinga. I retningslinene som departementa har gitt for etatane og Avinor AS sitt førebuande arbeid til NTP, er det klårt streka under at dei i samarbeid må utarbeide prognosar som er mest mogleg forventningsrette. I oppfølginga av dette tek både transportetatar og forskings- og utgreiingsinstitusjonar del. Både for gods- og persontransport vert det m.a. utvikla betre modellar som skal hjelpe oss å lage betre framskrivingar. Det er òg viktig at me i dette arbeidet nyttar framskrivingar for økonomisk utvikling og befolkning som er konsistente med dei som vert nytta i anna planlegging. Både Finansdepartementet og Statistisk sentralbyrå vert difor trekte inn i prognosearbeidet. Det ligg pr. i dag ikkje føre nye framskrivingar, men eg kan forsikre om at eg er oppteken av at mest mogleg realistiske prognosar skal vere grunnlaget for transportplanlegginga, både i samband med NTP og i samband med utforming av dei enkelte prosjekta. Eg har tiltru til at det vert resultatet av det pågåande arbeidet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
Som eg sa i mitt skriftlege svar til Sortevik tidlegare, og som eg for så vidt gjentok no, har vi under utarbeiding nye prognosar for trafikkutvikling. I det arbeidet tek ein med dei erfaringane som ein gjorde i den førre nasjonale transportplanen. Eg skal ta med meg dei bekymringane som representanten Sortevik gir uttrykk for – som eg for så vidt deler – for det er ingen som er tent med at vi byggjer våre planverk på feil føresetnader. Og legg ein trafikktalet for lågt, vert ein vesentleg føresetnad feil, for det er nettopp trafikktalet som kanskje er med og i stor grad dimensjonerer utbygging av iallfall enkeltstrekningar, og kanskje òg totaliteten. Eg har dette med meg i det vidare arbeidet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-08:
I det skriftlege svaret som eg viste til tidlegare, er det opplyst at dei analysane som no vert gjorde, og som forhåpentlegvis skal ferdigstillast i løpet av vinteren – det reknar eg med, det er iallfall dei signala eg har fått – òg skal kunne brukast på prosjektnivå når dei er ferdige og kvalitetssikra. Det vil då kunne kome til møtes ein del ynske frå fylkesordførarar og andre som sjølvsagt er bekymra for at ein ikkje får dei rette dimensjonane på vegprosjekta. Så eg håpar at når vi no kjem inn i 2007 eit stykke, skal me ha på plass nye prognosar, og då kan ein bruke dei til å kvalitetssikra dei prosjekta ein har allereie i denne perioden.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
«Statsråden har uttalt at Regjeringen vil gjennomføre allerede igangsatte prosjekter. E18 gjennom Østfold og Akershus er et slikt prosjekt. KS1 skal være et redskap for bedre statlig styring med planlegging og sikre at de mest relevante alternativene utredes. Det er uenighet mellom berørte kommuner om hvilke traseer for ny E18 fra Elvestad til Vinterbro som skal utredes. Dette kan føre til store forsinkelser. Vil statsråden ta initiativ til at denne strekningen så raskt som mulig blir gjenstand for KS1-behandling?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret. Jeg er enig i statsrådens beskrivelse når det gjelder KS1. Det står også i St. prp. nr. 1 fra Finansdepartementet at noen av prosjektene som skal inn i NTP 2010–2019, kan få unntak i forhold til KS1. Slik situasjonen er nå med hensyn til å få E18 på plass fra svenskegrensen og helt inn til Oslo, trenger vi å løfte blikket litt. Vi trenger å ta noen prinsippvedtak, slik at vi kan få utredet de mest sannsynlige traseene sett i forhold til befolkningen og i forhold til ressursbruk og hvor mye penger vi skal bruke på ulike utredninger. Vår utfordring til statsråden, noe som også ble tatt opp i høringene med komiteen i går, er at vi nå løfter blikket litt, slik at vi kan få en utredning på plass i forhold til hvilke traseer som mest sannsynlig ikke er liv laga.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker for statsrådens gode avklaring, at vi ikke skal bruke mer tid enn helt nødvendig for å få gode rutiner på plass. Det er nå viktig, både for Akershus-befolkningen og for Østfold-befolkningen at vi ikke rykker tilbake til start i forhold til trasévalgene i Akershus, for da blir det en stor forsinkelse. Dette er en vei som er viktig nasjonalt – i forhold til stor trafikk, men også i forhold til trafikksikkerhet for vanlige brukere. Dette ønsker jeg å utfordre statsråden på, at hun tar de riktige grepene nå, slik at vi får den forseringen som vi trenger på denne viktige strekningen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
«Prognosen for vekst i veitrafikken som ligger i nasjonale transportplaner, og som videreføres i enkeltprosjekter, er betydelig lavere enn faktisk trafikkvekst. Det innebærer at nye veier dimensjoneres feil. Slike feil kan bl.a. medføre at behov for oppgradering/utvidelser melder seg tidligere enn normalt og med tilhørende ekstrakostnader. En slik forvaltning gir dårlig samfunnsøkonomi. Hvordan vil statsråden sikre at både veiplaner og konkrete veiprosjekter heretter baseres på mer realistiske trafikkprognoser?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret. Det er jo både interessant og løfterikt. Men det var altså slik at da Stortinget i 2004 behandlet den transportplanen som vi nettopp har startet på, var man også den gang bekymret for prognosene, og det var uttrykt et ønske fra departementet om å lage bedre prognoser med større vektlegging av prognosenes nytte til planleggingsformål. Dessverre er det slik at når vi snur oss bakover en del år, ser vi at det har vært atskillig høyere trafikkvekst enn de 1,5 pst. som nå ligger inne som det offisielle planleggingstallet. Da er spørsmålet om vi må vente på ny transportplan i 2010 før vi gjør noe med denne faktoren som er med og dimensjonerer og prioriterer nye veiprosjekter.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Takk, det er bra. Og det er ikke representanten Sortevik alene som er bekymret for dette. Transportkomiteen har nettopp vært på befaring i Oppland og Hedmark, og den samme bekymringen kom frem da. Under transportkomiteens budsjetthøring i går ble den samme bekymringen og den samme frustrasjonen gjentatt av fylkesordføreren i Østfold, hvor man altså har konkrete prosjekter for utbygging av E18 og faktisk bygger med gale forutsetninger, slik at nye parseller er underdimensjonert ved åpningen. Derfor er hovedbekymringen at vi, mens vi arbeider ut grunnlaget for en ny transportplan som skal gjelde fra 2010, faktisk på ulike nivåer holder på med en rekke veiprosjekter som går mot oppstart – eller som er i oppstart – og som faktisk baserer seg på feil trafikkgrunnlag. Trafikkveksten har over en rekke år ligget på mellom 3 og 5 pst., og vi planlegger å bygge for 1,5 pst. vekst.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg har følgende spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren: «En kvinne på 70 år i Vesterålen søkte hjelpemiddelsentralen om lån av trimsykkel etter anbefaling fra ergoterapitjenesten i kommunen. Hun fikk avslag med begrunnelse at aldersgrensen for utlån av slikt utstyr er 26 år. Det virker svært urimelig at utlån av utstyr fra hjelpemiddelsentralen til opptrening er aldersbegrenset og ikke styrt etter behov. Kan statsråden medvirke til at regelverket blir endret, slik at dokumentert behov gir grunnlag for lån av utstyr fra hjelpemiddelsentralen uavhengig av alder?»
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret. Jeg er fullstendig klar over at det er spørsmål om penger som har satt begrensninger her, også når tidligere regjeringer har behandlet dette spørsmålet. Men det som jo er saken her, er at denne kvinnen som er spesielt nevnt i spørsmålet mitt, fikk denne beskjeden: Du kan ikke få trimsykkel, men du kan få en elektrisk rullestol med garasje, eller du kan få motorisert trappeheis. Kan det være en slags logikk i dette, at hvis man bare blir dårlig nok, så åpner pengesekken seg? Det er egentlig dette mitt spørsmål dreier seg om. Det må jo være et hull å tette her for en regjering som gjerne vil ha folk hurtig rehabilitert, for utgiftene blir bare større og større når plagene øker.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker igjen for svaret, og skjønner at ministeren ikke har noen planer om å se videre på denne problematikken. Dette er en sak som er tatt opp både av Fagforbundet, Norges Handikapforbund, Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon og andre brukerorganisasjoner. Jeg kan ikke se det på noe annet vis enn at det kan være et spørsmål om å begrense utgifter hvis man på et tidlig stadium kan tilby apparater – nå ser jeg bort fra trimsykkel, som man ikke kan få låne lenger – som kan gjøre at man kan bedre sin helsetilstand. I dette tilfellet var det en pensjonist med dårlig råd. La oss si det er en 27-åring med dårlig råd som ber om hjelp for opptrening, og som ikke skjønner at aldersgrensen er satt til 26 år. Er det ikke slik at man kanskje i større grad burde se på og behovsprøve dette i stedet for å sette en kunstig aldersgrense?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kultur- og kirkeministeren: «I forbindelse med diskusjonen om gjenoppbygging av det gamle Steinmeyer-orgelet i Nidarosdomen er det oppstått uklarhet omkring ansvarsforholdet. I brev fra Kultur- og kirkedepartementet til Riksantikvaren fraskriver departementet seg ansvaret for denne orgelsaken. Det er kjent at det unike orgelet fra 1930, som fortsatt fungerer som hovedorgel i nasjonalhelligdommen, er i en elendig forfatning og trenger restaurering. Hvordan vurderer statsråden orgelsaken, og hva vil han gjøre for å finne en løsning?»
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Først må jeg få benytte anledningen til å gratulere statsråden med vel overstått jubileumsfeiring! Så takker jeg for svaret, som på et vis var litt mer klargjørende enn de brevene som har gått i saken. Likevel vil jeg gjerne gå litt videre. Jeg går ut fra at statsråden også er enig i at Nidarosdomen i framtiden skal være Norges nasjonalhelligdom og ikke betraktes på linje med hvilken som helst annen kirke i landet. Spørsmålet gjelder så gjenreising av dette kanskje største orgelet i Nord-Europa – vi snakker om et betydelig kulturminne. Det ble bygd foran 900-årsjubileet for slaget på Stiklestad. Den gang stod staten og departementet både ansvarlig for gjenoppbyggingen og var med og finansierte deler av dette orgelet sammen med private givere. Så uansett jus og departemental defineringsmakt: Politisk kan vel ikke departementet fraskrive seg ansvaret for dette klenodiet(presidenten klubber)(Presidenten klubber igjen.) Vil statsråden bekrefte at departementet vil svare ja når henvendelsen eventuelt kommer fra kirkelig fellesråd? (presidenten klubber) (Presidenten klubber igjen.)
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret, som jeg forstår langt på vei er imøtekommende, allerede før søknaden har kommet. Jeg tar i hvert fall svaret som et veldig positivt signal om at man gjerne imøteser en slik søknad. Jeg er innforstått med at Trondheim kirkelige fellesråd har ansvaret for å føre prosessen. Det er ikke det vi spør om. Da orgelet i Oslo Domkirke skulle restaureres, vet vi at departementet var tungt inne med mange millioner kroner – jeg tror det var 5 mill. kr til støtte i gjenreisningen av orgelet der. Den gang stod tidligere kirke- og undervisningsminister Gudmund Hernes fram og blåste i to orgelpiper – i hvert fall ifølge Aftenposten fra den gang, og jeg tror det ble kalt et glansnummer fra Hernes’ side – for å demonstrere at staten ville være med og ta ansvar for dette. Kan vi få se at statsråd Giske også gjør det samme, at han står og blåser i orgelpiper fra Steinmeyer-orgelet, for å demonstrere at staten vil være med på laget og ta sin del, slik at vi endelig får gjenreist dette fantastiske klenodiet?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Departementets brev, som representanten Lånke viser til i sitt spørsmål, er svar på en henvendelse fra Riksantikvaren der departementet er bedt om å klargjøre hvem som er eier av Nidaros domkirke med inventar, herunder Steinmeyer-orgelet. Departementet har i sitt svar lagt til grunn at Nidarosdomen står i en særstilling i rettslig forstand, men at det etter departementets oppfatning ikke er nødvendig å ta stilling til hvem som har eiendomsretten til kirkebygningen med inventar i denne sammenhengen. Som i all kirkeforvaltning vil man måtte skjelne mellom eiendomsspørsmålet og hvem som har det forvaltningsmessige eller det økonomiske ansvaret for kirkebyggene og deres inventar. Det sentrale spørsmålet i denne saken er ikke hvem som eier Steinmeyer-orgelet, men hvor det forvaltningsmessige ansvaret for å utarbeide planer for en eventuell restaurering eller gjenoppbygging av orgelet ligger. Departementet er av den oppfatning at Trondheim kirkelige fellesråd, gjennom sitt generelle forvaltningsansvar for kirkene i Trondheim, også har ansvar for inventar og utstyr i Nidarosdomen, herunder katedralorgelet. Det synes også å samsvare med forståelsen i Trondheim kirkelige fellesråd, som senest i møter i mars og juni dette året har fattet vedtak om videre framdrift i orgelsaken. Av vedtakene framgår det at fellesrådets framdriftsplaner forutsetter tett kontakt med Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider, som på vegne av staten har det forvaltningsmessige ansvaret for kirkens antikvariske vedlikehold, og for øvrig med Riksantikvaren og Nidaros’ biskop. Jeg er forberedt på at fellesrådet i Trondheim på et gitt tidspunkt kan ønske å bringe saken fram for departementet, og vil selvsagt ta stilling til en slik henvendelse dersom den skulle komme.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Representanten Lånke trenger ikke benytte veldig mye tid til å overbevise meg om at Nidarosdomen står i en helt spesiell stilling i norsk kirkehistorie og norsk historie. Staten har tatt et stort ansvar gjennom restaureringsarbeidene, og faktisk også gjennom et driftstilskudd, slik at Nidarosdomen er en av de få kirkene i Norge som har et tilskudd direkte fra statsbudsjettet. Poenget her er: Hvem sitter i førersetet rundt en eventuell restaurering av Steinmeyer-orgelet? Det må være Trondheim kirkelige fellesråd. Det er klart at det kan komme – sikkert ikke overraskende – en søknad om penger til støtte av prosjektet. Da må vi ta stilling til det. Det er sikkert litt avhengig av hvordan hele finansieringspakken ser ut. Det har jo skjedd veldig mye på det kirkeøkonomiske området siden de eksemplene som Ola T. Lånke viste til, så her er det de lokale fellesrådene som har ansvaret.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg som kommer fra en familie full av kirkeorganister, skjønner jo betydningen av dette. Om jeg skal blåse i kirkeorgelpipene eller om jeg kanskje heller i stedet skal prøve tangentene, får vi nå se på, dersom det blir et slikt restaureringsprosjekt. Jeg er glad for representanten Lånkes engasjement i saken. Jeg håper at de lokale kirkemyndigheter tar det ansvaret de har. Så skal selvsagt departementet samarbeide på best mulig måte for at Nidarosdomen skal framstå i den prakt som vår nasjonalhelligdom bør framstå i.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Dette er en sak som er omtalt i budsjettproposisjonen med et søknadsbeløp på 32 mill. kr fra Kultur- og kirkedepartementet. Av denne summen er 21 mill. kr allerede bevilget. I møte med Nordland fylkeskommune 8. august i år og nytt møte 25. oktober fikk Kultur- og kirkedepartementet opplyst at kostnadsanslaget for prosjektet er økt fra 70 mill. kr til 82 mill. kr, og at prosjektkostnadene er delt i to: 60 mill. kr til bygningen og 22 mill. kr til utstilling og innhold i bygningen. Fylkeskommunen opplyste at Hamarøy kommune og Nordland fylkeskommune til sammen har bevilget 28 mill. kr til bygningen. Selve bygningen vil da være finansiert med et tilskudd på 32 mill. kr fra Kultur- og kirkedepartementet. Med hensyn til status for finansiering av utstilling og innhold i den planlagte bygningen er Kultur- og kirkedepartementet orientert om at det foreligger tilsagn om 1,5 mill. kr av et behov på 22 mill. kr. Departementet er informert om at det arbeides med å framskaffe finansiering til den resterende delen av prosjektet. I tråd med den praksis Kultur- og kirkedepartementet alltid følger ved vurdering av tilskudd til slike investeringsprosjekter, vil departementet kunne fremme bevilgningsforslag til prosjektet når midlene til utstilling og innhold i bygningen er på plass, dvs. når prosjektet er fullfinansiert.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg setter pris på representanten Kristiansens engasjement, både i forhold til Hamsun, Hamsun-senteret og 150-årsjubileet. Jeg kjenner saken godt fra min tid i kulturkomiteen i forrige stortingsperiode. Da var vi også pådrivere for dette. Men representanten tar rett og slett feil når han sier at den statlige finansieringen må være på plass først, og så får sponsorer og private, offentlige og lokale investorer komme på plass etterpå. I alle prosjekter, uavhengig av om det er et prosjekt til mange hundremillioner kroner eller, som i dette tilfellet, et prosjekt til 82 mill. kr, er det en uttrykkelig forutsetning fra statens side at fullfinansieringen må være på plass før staten bevilger sine penger. Slik er det alltid, jubileum eller ikke. Grunnen til det er jo at man ikke vil risikere at et prosjekt blir halvferdig, slik at man står uten finansiering for sluttdelen, og at statlige penger blir låst opp i prosjekter som ennå ikke lar seg realisere. Derfor er det en uttrykkelig forutsetning at de lokale myndighetene må gjøre hele jobben, ikke bare halve, med å skaffe lokal finansiering. Så vil vi selvsagt være like positive i posisjon som vi var i opposisjon.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg er usikker på om representanten Kristiansen var litt uoppmerksom da jeg gav mitt første svar, hvor jeg viste til at vi 8. august og 25. oktober hadde møte med Nordland fylkeskommune – altså to møter i løpet av tre måneder. Så det er ikke mangel på møter her, men det er mangel på fullfinansiering lokalt. En kan ikke forvente at departementet, som har vært villig til å sette av 32 mill. kr – nøyaktig den samme sum som Kristiansens egen regjering, den forrige regjeringen, hadde lagt opp til – også skal gjøre jobben med å skaffe de lokale midlene. Det må fylkeskommunen gjøre. Det har vi kommunisert klart til fylkeskommunen, og den jobben forventer vi at man gjør. De siste tallene vi har, er 1 1/2 mill. kr av 22 mill. kr til den siste delen av prosjektet. Prosjektet som helhet må fullfinansieres, og den dagen det er på plass, vil vi også selvsagt følge opp det som vi har sagt i opposisjon, og som vi sier i posisjon, at vi skal gjennomføre prosjektet med å få til et Hamsun-senter.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-11-08:
Jeg har tillatt meg å fremme følgende spørsmål til kultur- og kirkeministeren: «I mange år har det i Hamarøy og Nordland vært jobbet for å realisere Hamsun-senteret med lokalisering i Hamarøy. Kommune og fylkeskommune har stilt til rådighet et betydelig egenkapitalbeløp. Det har ikke manglet på politiske løfter mht. statlig medvirkning i prosjektet. I august 2009 markeres 150-årsjubileum for vår mest kjente og leste forfatter, Knut Hamsun. Vil statsråden nå sørge for å få den statlige finansielle medvirkning på plass, slik at Hamsun-senteret kan stå klar til 150-årsmarkeringen?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret, som jeg i det hele tatt ikke kan se bringer saken en millimeter videre. Jeg tror ærlig talt at man ikke kan sammenligne spørsmålet om realisering av Hamsun-senteret med alt annet man har av søknader som statsråden i denne sammenheng velger å kalle for lignende prosjekter. Det som har vært tilfellet, er at Nordland fylkeskommune har tatt initiativ for å få på plass både lokal og fylkeskommunal kapital. Det er ikke det minste rart at prosjektet øker i kostnader etter hvert som tiden går. Rekkefølgen må være på plass før man i det hele tatt kan invitere sponsorer for å få dette prosjektet, som går på utsmykningsdelen, såkalt fullfinansiert. Dette handler om politisk vilje. Med det utgangspunktet statsråden har her, lurer jeg faktisk på om den politiske viljen fra statlig hold er til stede i dette spørsmålet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-11-08:
Jeg registrerer at statsråden mener at jeg tar feil. Her har vi faktisk med en søknad fra en juridisk og økonomisk ansvarlig enhet å gjøre, nemlig Nordland fylkeskommune. Hvis statsråden ser på dette spørsmålet omtrent på samme måten som om et idrettslag søker om tippemidler, registrerer jeg bare at han har den tilnærmingen til dette spørsmålet. Men vil statsråden være villig til å ta et møte og komme i en dialog med eksempelvis Nordland fylkeskomme, Hamarøy kommune, for å se om dette prosjektet kan bringes videre? For maken til defensiv tilnærming til en stor nasjonal – og internasjonal – sak ser vi heldigvis sjelden. Her handler det om politisk vilje. Spørsmålet blir da, for å prøve å bringe saken litt frem: Er statsråden villig til å ta et initiativ når det gjelder dette spørsmålet, for å få en dialog med dem som har tatt de fremste og beste initiativ?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg vil gjerne få stille statsråden følgende spørsmål: «Vi har i det siste sett flere dokumentarer om alvorlige bivirkninger av vaksineprogrammer. Spørsmålene de reiser, er viktige for de som er direkte berørt, og for at vi skal unngå lignende problemer i framtida. Det er avgjørende at folk har stor tillit til vaksineprogrammene, og at oppslutningen om dem er nær 100 pst. Ellers kan vi få flere tilfeller av bl.a. smittsom hjernehinnebetennelse. Hva vil statsråden gjøre for å øke tilliten til vaksineprogrammene og for at alle barn skal få de nødvendige vaksinene?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg vil gjerne stille et tilleggsspørsmål knyttet til ting som kom fram i de nevnte dokumentarene på TV 2. Det gjelder bl.a. at det bare var 57 pst. av de som gikk gjennom det omfattende vaksinasjonsprogrammet, som ble immune mot hjernehinnebetennelse. Det var bivirkninger hos et såpass stort antall som 512 – også noen svært alvorlige bivirkninger, riktignok hos et mindre antall. Noen av de sistnevnte måtte dessverre også gjennomgå svært belastende og lange prosesser for å få erstatning. Så jeg vil spørre om statsråden vil se på om rutinene for kvalitetssikring av større vaksinasjonsprogrammer er gode nok, også rutinene for å følge opp dem som måtte bli utsatt for bivirkninger.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg takker for svarene. Jeg vil føye til en problemstilling til. Statsråden sier at 90 pst. dekning er oppnådd i forhold til vaksinasjonsgrad. Det er også nødvendig for at immuniteten i befolkningen ikke skal undergraves. Enkelte steder i landet har det spredd seg bekymring i forbindelse med noen tilfeller av tuberkulose og enkelte tilfeller av hjernehinnebetennelse med tragisk utfall for barn. Et naturlig spørsmål har vært om vaksinasjonsdekningen der er god nok, for bak tallet, 90 pst., kan det jo skjule seg store variasjoner ut fra kulturelle og sosiale forhold. Det jeg vil spørre om, er om statsråden vil gå nærmere inn på hvordan vaksinasjonsdekningen er for ulike grupper ulike steder i landet, for å få grunnlag for eventuelt å kunne sette inn spesielle satsinger for å få dekningsgraden opp.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Ja, jeg mener det er helt avgjørende at vi må ha tillit til de vaksiner som er tilbudt våre unger, og da er det selvfølgelig også helt avgjørende at rutinene for kvalitetssikring er veldig gode. Jeg vil når det gjelder de konkrete spørsmål som ble tatt opp i Dokument 2 – jeg likte heller ikke det jeg så der – avvente redegjørelsen fra Folkehelseinstituttet. Den er altså rett rundt hjørnet, og jeg vil umiddelbart gå igjennom den, og også foreslå hvordan vi skal følge det opp. Jeg kan ikke gå mer inn på detaljene før jeg har fått gjort det, men jeg kan forsikre spørreren om at dette kommer til å skje veldig fort. Det er helt avgjørende at man dersom noe skulle gå galt, også har noen rutiner for å følge opp det på ulikt vis. Men dette vil jeg komme tilbake til så snart som overhodet mulig.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg vil først si at jeg er helt enig med spørreren, og at jeg deler den bekymringa som jeg oppfatter at spørreren har i forhold til noe av den utviklinga vi har sett den seinere tida, kanskje spesielt noen steder i denne byen. Jeg er opptatt at vi bør gå igjennom dette for å sikre at det innafor de rammene vi har, nemlig frivillighet, i hvert fall er veldig godt informert om hvorfor det er viktig å vaksinere, hva konsekvensene – både for en sjøl og for samfunnet for øvrig – kan være dersom man likevel velger å ikke gjøre det. Så jeg kan svare bekreftende på at dette ønsker vi å gå nærmere inn i og se på om det kan være behov for å sette inn spesielle satsinger enkelte steder.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Endringene i pasientrettighetsloven med ikrafttredelse i september 2004 innebar som kjent en styrking av pasientenes lovfestede rettigheter, bl.a. i forhold til individuell frist for behandling i spesialisthelsetjenesten og subsidiær rett til helsehjelp ved brudd på denne fristen. Bestemmelsen som representanten Giltun viser til, skal sikre at pasienter får oppfylt rett til nødvendig helsehjelp umiddelbart etter fristbrudd. Omfanget av bruk av private tjenesteytere gjenspeiler således ikke hvorvidt pasienter får oppfylt sine rettigheter. Jeg vil understreke at jeg vurderer påstandene som har kommet fram i Aftenposten, som svært alvorlige. Jeg følger dette opp gjennom at departementet har bedt Helse Øst om en skriftlig redegjørelse om saken, og Helse Øst har fått en svarfrist på to uker. Departementet er også kjent med at Helsetilsynet i Oslo og Akershus har valgt å åpne tilsynssak ved Akershus universitetssykehus om denne saken. Jeg har bedt Helsetilsynet i Oslo og Akershus om å bli orientert om utfallet av denne tilsynssaken. Jeg vil på denne bakgrunn foreta en nærmere vurdering av saken når redegjørelsen fra Helse Øst og konklusjonen fra Helsetilsynet foreligger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Ja, jeg kan igjen understreke at jeg tar saken meget alvorlig. Jeg vil selvfølgelig gå inn i dette fra alle mulige vinkler, slik også representanten Giltun er inne på, så snart jeg får redegjørelsen fra Helse Øst og tilsynsrapporten. Så må vi ta saken derfra.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Generelt må jeg si at det er en helt klar prioritering fra denne regjeringas side: De som trenger hjelp innafor psykiatrien og innafor rusområdet, skal få enda høyere prioritet enn de som trenger hjelp innafor somatikken. Det har vi gitt beskjed om til våre helseforetak for inneværende år. Det er også slik at det for første gang nå faktisk er sånn at veksten er større innafor rus og psykiatri. Det er fordi vi er helt avhengige av at pengene blir brukt slik vi mener at de skal bli brukt, til beste for pasientene, og at vi får behandlet flest mulige pasienter. Jeg mener at det i det systemet vi har direkte gjennom sjukehusene, gjennom opptrappingsplanen for psykiatrien, ligger mye penger inne til å ta hånd om dem som trenger hjelp innafor psykiatrien. Det betyr ikke at vi er i mål, men jeg skal forsikre om at vi skal gjøre det vi kan for å følge opp, og sørge for at pengene blir brukt på riktig måte, til beste for pasientene, slik at vi får behandlet flest mulig, men med et kvalitativt godt tilbud.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg er helt enig med spørreren i at det er veldig viktig at rehabiliteringstilbudet for slagpasienter kommer i gang så fort som overhodet mulig når pasientens tilstand tillater det. Hvor rehabiliteringstilbudet innafor spesialisthelsetjenesten skal ivaretas, er det det regionale helseforetaket som er nødt til å vurdere. Slagpasienter kan få behandling i rehabiliteringsavdelinger, eller de kan gis tilbud i egne poster eller seksjoner for rehabilitering, f.eks. knyttet til medisinsk avdeling. Her har vi variasjoner. Mange slagpasienter har også behov for rehabiliteringstilbud i kommunen. I denne fasen kan råd og veiledning fra spesialisthelsetjenesten være veldig viktig. Enkelte pasienter kan ha problemstillinger som er så krevende eller sjeldne at det kan være behov for innleggelse i universitetssjukehus. Helse Nord har orientert meg om at SINTEF på oppdrag av Helse Finnmark HF har utarbeidet en rapport om driften ved Kirkenes Sykehus. I rapporten, som ble lagt fram i juli i år, foreslås en rekke effektiviseringstiltak. Ett av tiltakene er at pasienttilbudet ved avdeling for fysikalsk medisin og rehabilitering søkes innlemmet i medisinsk avdeling. Dette innebærer en omorganisering, men etter det jeg har blitt orientert om, ikke en nedlegging av rehabiliteringstilbudet. Administrasjonen i Helse Finnmark HF arbeider nå med budsjettet for 2007 og vurderer mange ulike tiltak. Budsjettsaka skal fremmes for styret i Helse Finnmark i møte 12. desember. Helse Nord RHF har bekreftet at de vil følge nøye med på hvilke tiltak som foreslås, og spesielt vurdere om «sørge for»-ansvaret ivaretas ved eventuelle omlegginger. Det er helt avgjørende. Jeg har videre blitt orientert om at Helse Nord har en langsiktig satsing for å styrke kronikeromsorgen, herunder rehabiliteringsvirksomheten. Jeg legger vekt på at rehabiliteringstilbudet til slagpasienter blir organisert på en hensiktsmessig måte, slik at de som trenger tilbudet, får det. I et spesialisert tilbud må det være tilstrekkelig kompetent personale og nødvendig medisinsk utstyr. Jeg forutsetter at slagpasienter fra Finnmark får nødvendig rehabilitering både innenfor spesialisthelsetjenesten og i kommunen, og at Helse Nord har en oppfølging med dette som utgangspunkt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Vi bruker i år mer på rehabilitering enn vi har gjort på veldig lenge, men det er også helt nødvendig, fordi det er mange som trenger den hjelpa. Regjeringa er veldig opptatt av at alle som trenger hjelp, skal få det i alle ledd i sjukehusene og i kommunene, når det er nødvendig. Vi ser at det ikke alle steder fungerer like godt. Det er også bakgrunnen for at Regjeringa i løpet av ganske kort tid kommer til å legge fram en egen strategi for hvordan vi skal ha rehabiliteringa i landet vårt i åra framover. Der må vi nok være åpne for at det kan være variasjoner. Men poenget er at vi trenger mer rehabilitering og ikke mindre, og det er det som er utgangspunktet for den jobben vi står midt oppe i.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg kan bekrefte at Regjeringa på ulikt vis, dvs. gjennom en egen rehabiliteringsstrategi og også i forbindelse med oppdragsdokumentet overfor de regionale helseforetakene, selvfølgelig også vil være opptatt av rehabilitering, og at vi får til det i praksis i alle deler av landet. Når det gjelder saka i Finnmark spesielt, er det, som jeg sa i mitt første svar, på møtet 12. desember dette avgjøres. Jeg har bedt Helse Nord forsikre seg om at dersom det skulle bli omlegginger, må «sørge for»-ansvaret ivaretas. Det betyr at en da må sørge for at en har tilbud som gjør at de pasienter som trenger det, faktisk får et tilbud. Så er det opp til de regionale helseforetakene innenfor rammene av det å organisere det på den måten de mener er best. Men poenget er at pasientene som trenger det, skal ha et tilbud, og Helse Nord må passe på at det faktisk skjer.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Ut fra den oversikten jeg har pr. i dag, er det ikke grunn til å tro at dette har noe stort omfang. Men at det skjer, det er helt riktig, det finnes en del eksempler, og jeg kan være helt enig med spørreren i at balansen i en del kommuner ikke er god nok i forhold til hjemmebaserte tjenester, omsorgsboliger og sjukehjem. Jeg vil også gjenta at jeg mener det er uheldig dersom de ordninger vi har fra statens side, gjør at en del kommuner prioriterer annerledes enn det som måtte være best for brukeren. For utgangspunktet er at tjenesten organiseres ut fra det behov som hver enkelt bruker har. Så, som jeg har sagt til spørreren tidligere: Vi er fra Regjeringas side i den runden vi nå skal ha i forbindelse med omsorgsmeldinga, åpne for å vurdere alle sider. Vi følger utviklinga veldig nøye og er, som sagt, svært opptatt av dette når vi nå, dersom Stortinget støtter det, skal utforme en ny tilskuddsordning for framtida.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-08:
Jeg er innstilt på både å presisere og informere om hva som må til dersom man vedtar omlegginger, og hvilket lovverk som gjelder i forhold til hva brukerne faktisk har rett på. Det er jeg veldig åpen for å gjøre. Jeg vil også understreke at i vårt forslag til det nye investeringstilskuddet – det kjenner jo spørreren godt til – er ett av kravene at det må være behov for heldøgns pleie og omsorg. Det er et veldig viktig kriterium. Samtidig må vi også ta høyde for de mange brukere som nå er under 67 år, og som også har behov, i tillegg til de eldre. Jeg er i likhet med spørreren opptatt av at vi må sikre at det er gode nok tjenester for dem som trenger det, og i særdeleshet for dem som trenger mest pleie og omsorg. Jeg skal følge opp dette på egnet måte og i dialog med representanten Dåvøy og andre som jobber med dette i Stortinget.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Jeg vil gjerne stille statsråden følgende spørsmål: «Den nye pasientrettighetsloven gir pasienter som ikke får et tilbud fra det offentlige innen en bestemt tid, rett til behandling ved private klinikker. I en kronikk i Aftenposten sender Falkum, som er tidligere sjef og overlege ved den Ahus-tilknyttede Lillestrømklinikken DPS, ut en alvorlig påstand. Pasientene blir avvist som før, stikk i strid med lovverket, og mange blir avspist med for få behandlingstimer. Så å si ingen får noe privat tilbud. Kan statsråden forsikre at pasientene får sine rettigheter oppfylt?»
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Jeg takker for svaret og synes det er bra at statsråden tar de påstandene som framkommer, så alvorlig. Det er jo mye som tyder på at det kanskje kan være noe galt, eller at det er veldig mye i påstandene. Det at det blir utvidede rettigheter og opptrapping innenfor psykiatrien, skal jo naturlig nok føre til at flere får den hjelpen de har rett til og krav på. Når man ser at det tidligere var 500 fristbrudd pr. år ved denne klinikken, kan man jo nå lure på hvor disse 500 bruddene er blitt av. Har gjennomsnittlig antall behandlingstimer blitt redusert? Har kapasiteten økt, så flere får behandling? Er det en logisk forklaring på dette? Man bør også se på hvor mange som blir avvist. Det heter seg jo at ca. 80 pst. av pasientene som blir henvist, skal få et tilbud. Blir dette oppfylt? Dette er ting jeg håper at statsråden tar med seg, sånn at vi får klargjort dette både ved denne klinikken og ved andre klinikker.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Jeg ønsker at statsråden også ser på en litt annen sak. Innenfor psykiatrien er det fremdeles ikke innført noe innsatsbasert finansieringssystem, og jeg vil spørre: Er det slik at Lillestrøm-klinikken og andre tilsvarende klinikker må betale av det de får i sin ramme, når de må henvise pasienter til andre steder på grunn av avtalebrudd? Hvis så er tilfelle, er det jo naturlig at de kvier seg veldig for å sende pasienter av gårde, da dette går direkte ut over deres egne budsjetter og muligheten til å behandle pasienter videre. Jeg håper statsråden også vil se på den saken. Jeg har tillit til at Lillestrøm-klinikken er effektiv, og at klinikken gjør hva den kan for å holde budsjettet. Det er bra. Men det er ikke bra hvis det viser seg at vi har et finansieringssystem som fører til at pasientene på grunn av underbudsjettering ikke får den behandlingen som de har krav på.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Flere kommuner bygger om sykehjemsplasser til omsorgsboliger. Kommunene viser til økonomiske hensyn når de har henvendt seg til fylkesmennene for tillatelse til å gjøre dette. Jeg frykter at det kan bli mangel på sykehjemsplasser slik at brukere med store pleie- og omsorgsbehov ikke får dekket sine behov i tilstrekkelig grad. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at det er faglige og ikke økonomiske hensyn som ligger til grunn for valg av omsorgsform?»
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg er like fullt sterkt bekymret. Jeg har i den senere tid vært i en rekke kommuner, og i ett tilfelle, hvor også en partifelle av statsråden var til stede, var det en kommune som ikke engang hadde bygd om omsorgsboligen, men de hadde omdefinert selve boligen, som var sykehjem, til omsorgsbolig. Det var egentlig dramatisk for en del av dem som bodde der. Tilsynslegefunksjonen var tatt bort, og det er også andre forhold, som også statsråden var inne på, som blir annerledes dersom man bor i en omsorgsbolig. Det bekymrer meg at dette kan gjøres i en håndvending i kommunene. Så mitt spørsmål til statsråden er: Kjenner statsråden til om dette gjøres i stort omfang rundt i kommunene våre, hvilket jeg har fått et inntrykk av?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-11-08:
Jeg takker igjen for svaret. Svært mange deler av landet mangler fortsatt en del sykehjemsplasser. I forbindelse med at jeg som saksordfører har startet arbeidet med omsorgsmeldingen, er jeg også bekymret for de aller sykeste eldre, og jeg har sett at noen steder omdefinerer man altså sykehjem til omsorgsboliger selv for de sykeste syke pasientene. Det er de samme pasientene som ligger der, og det gjøres med økonomi som begrunnelse. Smittevernsregimet og de samme krav til smittevern er heller ikke til stede når det dreier seg om omsorgsboliger kontra sykehjem, og vi har jo den senere tid sett en utvikling av resistente bakterier som er ganske farlige. Dette bekymrer meg. Det jeg ønsker å spørre statsråden om, er: Kan statsråden tenke seg å henvende seg til kommunene gjennom et rundskriv etc. og advare kommunene mot omorganisering, eller i alle fall opplyse dem om de reglene som gjelder, nemlig at her må det altså gjøres nye enkeltvedtak, og at det nettopp må være pasientenes behov som styrer dette, og ikke økonomien, slik vi ser er tilfellet i dag?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2006-11-08:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Miljøvernministeren holder seg til Stortingets rovviltforlik. Det må være åpenbart for miljøvernministeren at resultatet av forliket er at en liten del av landet bærer hele belastningen i form av tap av velferd og inntektsmuligheter. Den nordre del av ulvesona langs grensen til Sverige er blitt et ulvereservat der det meste av utmarksbasert næringsvirksomhet blir gradvis fortrengt uten erstatning. Mener statsråden at denne type forskjellsbehandling er et forsvarlig virkemiddel for en god miljøpolitikk?»