trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-03-20:
Til representanten Halleraker: Selvskryt kommer fra hjertet. Jeg synes faktisk det rettferdiggjøres denne gangen, i og med at det ser ut til at mye av det som Regjeringen nå gjør, bedrer både samferdselsområdet og andre områder. Jeg forstår den frustrasjonen som opposisjonen føler, når de ser at man finner løsninger på problemene, og at man også har plusset på samferdselsbudsjettet ganske formidabelt. Jeg forstår også at man prøver å finne muligheter til å slå mynt på en del av de problemene som man vil få løst ganske kjapt, bl.a. dette med Stord flyplass. Jeg synes det er ganske forunderlig at den forrige regjeringen ikke klarte å løse dette problemet, for det er jo ingen ny problemstilling – vi har hatt den tidligere. Jeg synes man skal ha litt is i magen og få en skikkelig og grundig behandling av dette spørsmålet. Hvor skal det – ut fra Nasjonal transportplan – være småflyplasser? Det blir en viktig runde, det å få en grunnleggende diskusjon om spørsmålet. Det er ikke bare å vedta noe over natta, for dette koster mange penger. Og hvis det er penger det gjelder, var ikke Bondevik II-regjeringen den regjeringen som øste mest penger til samferdselsbudsjettet, slik jeg oppfattet den. Så en liten presisering til representanten Jan Sahl, som snakket om en felles flyplass på Helgeland. Det er forskjellige oppfatninger om en slik flyplass. Derfor har man ikke kommet lenger. Og det er riktig som statsråden sier, at man – hvis man skal få en felles flyplass – ønsker regional enighet. Men man må være litt presis når man snakker om en slik felles flyplass på Helgeland. Noen mener at man skal ha en storflyplass der, og andre mener at man skal ha en regional flyplass. Det som hadde vært mest ønskelig, hvis man skulle ha utviklet dette tilbudet, hadde jo vært å få en storflyplass på Helgeland. Men da er problemstillingen og spørsmålene igjen: Hvor skal den ligge? Og finnes det mulighet for å legge en storflyplass til Helgeland? Det er det diskusjonen handler om, og det må man finne en løsning på. Jeg er enig i at hvis det er utgangspunktet, har man flere muligheter til å se på hvor man skal anlegge en flyplass for å få gode forhold både for reisende i næringslivet og for dem ellers som vil benytte seg av fly. Det kunne være en god løsning, men man må gå noen runder når det gjelder dette. Så det er viktig å være presis i dette spørsmålet.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2007-03-20:
Representanten Hoksrud ble beroliget av statsråden, men jeg blir ikke beroliget av å høre Fremskrittspartiets representanter i denne salen når de snakker om klima. Jeg synes det er betegnende når representanten Sortevik omtaler et meget godt miljøinnlegg fra representanten Langeland som et «pliktmessig miljøbjeff». Det sier noe om hva slags tankegang Fremskrittspartiet har gjort seg rundt miljø. Miljø og klima er blant vår tids virkelig store utfordringer. Det er ikke for moro skyld at FN har satt ned et stort klimapanel av forskere, blant verdens fremste, og at de igjen har kommet fram til at dette er en kjempeutfordring. Da synes jeg man skal holde seg for god til, når noen omtaler disse utfordringene, å kalle det et «pliktmessig miljøbjeff». Så kan det godt være riktig at flytrafikken står for bare 2 pst. av CO2-utslippene. Det er likevel sånn at hvis man regner hvor mye CO2 hver person står ansvarlig for når de flyr, så er det betydelig høyere enn hvis de kjører tog, bil eller buss. Jeg skulle ønske at Fremskrittspartiet kunne være med på å ta den utfordringen noe mer på alvor. Og hvis Fremskrittspartiet har lyst til å snakke om dobbeltkommunikasjon, så syns jeg det er dobbelkommunikasjon å si at på den ene siden skal man stadig inkludere flere flyplasser i statlige støtteordninger, mens man på den andre siden skal redusere Avinors inntekter, bl.a. ved å la andre komme inn som eiere, og dermed kunne delta i utbyttet når man skal selge ut tjenester. Så mens Fremskrittspartiet på den ene siden skal redusere finansieringsgrunnlaget for Avinor, skal de på den andre siden øke utgiftene. Jeg synes også det er ganske interessant å høre at Fremskrittspartiet tar til orde for en statlig kjøpsordning når det gjelder flyplasstjenester og flytjenester. Vel, vi har sett hva Fremskrittspartiet mener om statlige kjøpsordninger i andre sammenhenger. Det foreslås f.eks. i hvert eneste budsjett når man kommer til NSB, at statlige kjøpsordninger skal fjernes. Så jeg mener at Fremskrittspartiet har ingen troverdighet når det gjelder bruken av det virkemiddelet. Min appell uansett kan være her til slutt at jeg synes at vi kan ha en god debatt om hvordan Avinor skal drives framover, men vi kan ikke ha en debatt om Avinor og en debatt om flytrafikk uten også å diskutere klima, og da blir det helt latterlig når man skal prøve å ufarliggjøre den debatten i stedet for å ta den på alvor.
Svein Gjelseth (Arbeiderpartiet), 2007-03-20:
Per i dag har Statens vegvesen tilsyn med både vedlikehald og utbygging. Statens vegvesen skal sjå til at reglar og retningslinjer for både drift og vedlikehald vert følgde. Dette er klare tilsynsoppgåver. Eg vil ikkje seie at Statens vegvesen ikkje kan verte betre på dette området. Eksempel på det kan vere Hanekleivtunnelen, der ein ifølgje rapporten ikkje hadde utført byggherreoppgåvene godt nok, og det kan vere den beklagelege situasjonen ein fekk på vegane på Sørlandet i førre månad, der ein ikkje greidde å halde hovudvegane opne. Dette har med beredskap å gjere, og det viser at beredskap kostar. Så kan ein stille spørsmålet om oppretting av eit eige vegtilsyn som skal føre tilsyn med tilsynsetaten, vil bidra til å betre situasjonen på vegnettet og i høve til utbyggingsprosjekta. Vel er tilsyn ei av dei største vekstnæringane i landet vårt, men det kan vere grenser. Snarare vil det vere slik at oppretting av endå eit tilsyn kan bidra til meir byråkrati og meir administrasjon. Men det vi treng, er meir pengar ut til vegane, slik at vi kan få endå betre drift og vedlikehald og meir veg for pengane. Heilt til slutt: Omorganiseringa i 2003 har openbert ført til dårlegare drift og vedlikehald. Det har aldri vore så mange klager over vedlikehaldet som no. Det stadfestar også vegvesenet sine eigne publikumsundersøkingar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-03-26:
Eg er glad for at transport- og kommunikasjonskomiteen støttar Regjeringa sitt forslag til endring i vegtrafikklova om pliktig utdanning av yrkessjåførar. I forslaget til ny § 29 får Samferdselsdepartementet heimel til å stille krav til grunn- og etterutdanning for yrkessjåførar av tyngre køyretøy, altså ulike klassar av lastebil og buss. I dag kan yrkessjåførar utøve yrket sitt dersom dei har førarrett i den aktuelle køyretøyklassen. Den utdanninga lovforslaget omhandlar, kjem i tillegg til slik førarrett. Føremålet med forslaget er m.a. å fremje rekrutteringa til sjåføryrket og til å medverke til yrket sitt omdømme. Me vonar òg at eit slikt krav om yrkessjåførutdanning vil medverke til auka trafikktryggleik. Lovforslaget har bakgrunn i eit EU-direktiv, og alle EØS-landa skal dermed frå 2008 og 2009 krevje at sjåførane tek utdanning. Harmoniserte krav til yrkessjåførane bidreg til like konkurransevilkår, og det meiner Regjeringa er svært viktig. Vegdirektoratet har hatt på høyring eit forslag til slik forskrift. Samferdselsdepartementet og Vegdirektoratet vil arbeide vidare med forskrifta etter at det lovforslaget me no har føre oss, er ferdighandsama i Stortinget. Sidan arbeidet med forskrifta starta så tidleg, har komiteen òg hatt høve til å uttale seg om ho, sjølv om det ikkje er ein del av lovforslaget. Eg har merka meg at komiteen tek til orde for at ein i forskrifta bør velje modellen med obligatorisk undervisning og avsluttande prøve, og at ein også bør ha ei komprimert utdanning med halvparten av undervisningstimane når vilkåra for det er oppfylte. Dette er heilt i tråd med mitt syn. Det er viktig at yrkessjåførar på tunge køyretøy, som jo både har kompliserte trafikale oppgåver og som årleg køyrer svært langt på vegnettet vårt, har best mogleg kompetanse til å vareta tryggleiken for seg sjølv og andre trafikantar. Eg har god tru på at dette lovforslaget bidreg til det. Proposisjonen inneheld òg eit forslag til endring i § 30, der Samferdselsdepartementet får heimel til å regulere om utanlandske sjåførar skal kunne nytte ulike kompetansebevis frå heimlanda sine når dei køyrer i Noreg. Slik regulering vil vere særleg aktuelt der kompetansebevis er skrivne ut i land utanfor EØS-området.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-09:
Det er en glede å kunne legge frem forslag fra representantene Harald T. Nesvik, Jan Henrik Fredriksen, Vigdis Giltun og meg selv om å fastsette krav til responstid for ambulansetjenesten i hele landet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-09:
Jeg har et spørsmål til kunnskapsministeren. «Skolens største uløste problem og utfordring er bråk og uro. Det er en tidstyv av rang. Årsaken er at skolen mangler struktur.» Fremskrittspartiet har sagt dette lenge, men denne gangen er sitatet fra professor Terje Ogden ved Universitetet i Oslo, i en uttalelse til Gudbrandsdølen Dagningen 4. mai i år. Han sier også: «Lærernes snillhet blir oppfattet som svakhet. Lærerrollen må bli mer avklart og tydelig, og lærerne må bli flinkere i elevbehandling.» Barneombud Reidar Hjermann sier til Dagsavisen 8. desember 2004: «Barn kan lage uro når de ikke føler seg trygge i læringssituasjonen. Det er et tydelig tegn på at elevene ikke aksepterer læreren som en leder for elevene.» Fremskrittspartiet har i mange år stått alene om å hevde at det er en sammenheng mellom læringsmiljø og læringsutbytte. At støy og uro bidrar til å redusere læringsutbyttet bekreftes nå både av forskere og av internasjonale undersøkelser. Lærerens rolle i klasserommet har endret seg mye de siste 10–15–20 årene. Lærerens kompetanse når det gjelder ledelse, er helt avgjørende for å holde ro og orden i klasserommet, og den er helt avgjørende for at læringsutbyttet skal bli godt. Derfor har Fremskrittspartiet fremmet flere forslag for å bedre lederrollen til lærerne. Vi har bl.a. fremmet forslag om å la lederutdanning være en del av den obligatoriske allmennlærerutdanningen. Vi har fremmet forslag om et etter- og videreutdanningstilbud for lærere, fokusert på klasseledelse, alt for å gjøre læringsmiljøet bedre. Hvordan vil statsråden nå sikre at lærere skal bli i stand til å håndtere lederansvaret i klasserommet allerede fra neste høst? Selv om statsråden prater til media, har handling uteblitt. Har statsråden nå tenkt å gjøre noe konkret med det største problemet i norsk skole, eller er planen fortsatt å sitte helt i ro og vente og håpe på at det går over?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-09:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg er glad for at statsråden sier at han tar dette problemet på alvor. Utfordringen er å skille mellom det å si at en ønsker å ta noe på alvor, og faktisk å gjøre noe med det. Jeg synes avslutningen i svaret fra statsråden er en viss form for ansvarsfraskrivelse, for han peker på den enkelte skole som den som skal løse denne utfordringen. Saken er jo at vi fra statens side ikke har hatt tilstrekkelig fokus på denne typen problemstillinger over tid, og det har ført til at vi har utviklet en skole hvor ro og fred ikke lenger er til stede, hvor læringsmiljøet til elevene er så dramatisk dårlig at 40 pst. sier at de nesten hver eneste faglige time blir forstyrret av bråk og uro. De får ikke arbeide ordentlig. Derfor er det nødvendig å ta noen skikkelige, overordnede grep og ikke bare vise til en masse fragmentariske forsøk rundt omkring. Det er ingen helhetlig plan for å løse denne utfordringen, og derfor har jeg lyst til å stille følgende oppfølgingsspørsmål til statsråden: Vil statsråden nå støtte Fremskrittspartiet i at lederutdanning skal bli en del av den obligatoriske allmennlærerutdanningen? Og: Vil statsråden nå støtte Fremskrittspartiet i at vi skal ha en egen etterutdanningsplan, hvor ledelse skal være i fokus for lærerne?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-09:
Jeg har følgende spørsmål til statsråden: «Det er viktig at kommunene bruker ressurser på skole. I denne forbindelse hevdet statsråden 7. mars 2007 i muntlig spørretime følgende: «Etter at regjeringen Stoltenberg overtok, har vi overført ca. 18 milliarder nye kroner til kommunesektoren.» Dette ble sagt som begrunnelse for hvorfor det kan påstås at skolen tildeles mer penger nå enn før. Kan statsråden forklare hvordan det fremkommer at overføringene fra staten til kommunesektoren er økt med 18 mrd. kr siden Stoltenberg II overtok regjeringsmakten?»
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-09:
Jeg kjente igjen en del av tallene som statsråden nå kom med, fra et svar som finansministeren har gitt på spørsmål nr. 847, fra representanten Christian Tybring-Gjedde. Der står det også: «Det følger av dette at anslaget for den reelle inntektsveksten fra 2005 til 2006 blir 12,0 mrd. 2007-kr, målt i forhold til regnskap for 2005. Den reelle inntektsveksten fra 2006 til 2007 blir 0,9 mrd. 2007-kr, målt i forhold til anslag på regnskap for 2006. Fra 2005 til 2007 samlet blir realveksten 12,9 mrd. 2007-kr.» Jeg har forståelse for at Regjeringen er opptatt av å bruke beregningsmetoder som gjør at det fremstår som om overføringene fra staten til kommunene er langt høyere nå enn de var under den forrige regjeringen, men det er viktig at en ikke forvirrer folk flest med mange forskjellige tall. Det er tross alt reelle penger man lever av. Er statsråden enig i at den reelle veksten til kommunesektoren samlet sett fra 2005 til 2007 er på 12,9 milliarder 2007-kr?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-09:
For ytterligere å bidra til forvirringen kan det nevnes at flere statsråder har begynt å bruke et annet tall, nemlig 24,9 milliarder kr. Det er en utfordring å se for seg at en regjering bruker så mye tid på å få frem sin fortreffelighet uten å fortelle hva som er realitetene. Derfor er jeg opptatt av at statsråden avklarer i Stortinget i dag at Regjeringen vil gjøre sitt aller ytterste for å sikre at de tallene som kommer ut, tar hensyn til hva som er denne regjeringens overføringer til kommunene, som gir en reell vekst til kommunesektoren, og ikke blander inn nominelle tall. Det er tross alt ikke pengene man har i lommeboken man lever av. Det er hva de pengene gjør at man kan kjøpe. Er statsråden enig i det?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Det representanten tar opp, er et veldig viktig spørsmål. Det er en betydelig utfordring i norsk skole. Vi ser av elevundersøkelsen at elevene selv rapporterer at det de er mest misfornøyd med i skolen, er at det er uro, og at uroen helt åpenbart går ut over læringsmiljøet. Det å skape lærere som har autoritet, uten å være autoritære, er en betydelig utfordring. Her må vi starte med lærerutdanningen. I lærerutdanningen har det å lage trygghet rundt lærerens rolle stor betydning for hvordan læreren oppfattes i klasserommet. Det ser vi også av den omfattende evalueringen av lærerutdanningen som vi nå har hatt, altså NOKUS’ gjennomgang, som vi nå følger opp på ulike vis. Å styrke denne biten i lærerutdanningen er et av de tiltakene vi nå vurderer, simpelthen fordi det er nødvendig. Dypest sett dreier dette seg om å ha trygghet i lærerrollen. Det å gjenskape tryggheten og autoriteten til læreren er noe av det som vi er opptatt av. Det vil si at lærerstudenten gjennom lærerutdanningen skal sørge for at en får den faglige tryggheten som skal til for å kunne håndtere krevende situasjoner i en klasse. Så har vi også mange omfattende forsøk – la meg understreke det – som det er opp til den enkelte skoleeier å initiere. Der har vi både Olweus-programmet, PALS-programmet og andre programmer som dreier seg om å lage systemer for ro og orden og bedre læringsmiljø. Det er slik at vi fra departementets side har mange makrotiltak, men vi har også mikrotiltak. Utfordringen er hvordan dette håndteres på den enkelte skole. Det å skape gode miljøer for læreren og det å skape trygghet rundt situasjonen i klasserommet er en veldig viktig bit av dette. Skoleledelse er i så måte også svært viktig. Det betyr at skolens ledelse og skolens eiere sammen må ta tak i dette i situasjoner hvor man har uro i klassen. Jeg tror ikke det finnes noen «quick fix» for hvordan man gjør dette. Vi har en skole med 620 000 barn, og vi har mer enn 100 000 lærere i skolen. Det å skape en klasseromssituasjon som gir trygghet for og inkludering av alle, er derfor svært krevende med tanke på så mange situasjoner som skolen er oppe i hver eneste dag.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Hvis man var sikker på at man kunne ta ett overordnet grep og dermed løse alle de situasjonene som oppstår i et klasserom, tror jeg ikke det ville være noen politiker som ville ha vært imot det. Men alle vet at livet i en klasseromssituasjon er mer krevende enn som så. Det er læreren som møter elevene i klasserommet, og det er der støyen er. Det er helt riktig og klart at vi ikke kan ha en situasjon i klasserommet der uro går ut over læring, ut over trygghet og trivsel på skolen. Derfor tar vi også tak i det. Vi har mange program som vi gir støtte, og som vi har tatt initiativet til. Vi har fokus på trivsel, på godt læringsmiljø. Gjennom hele vår regjeringsperiode har vi fokusert på det, og vi bruker også penger til å støtte opp om ulike program som gjør det mulig for skolen å nå disse målene, f.eks. Olweus-programmet, PALS-programmet og andre liknende program. Det er også en viktig del av lærerutdanningen å utdanne lærere som har en naturlig autoritet i klasserommet samt trygghet rundt lærerrollen. Hvordan vi skal gjøre dette bedre, tar vi tak i sammen med våre institusjoner. Jeg er åpen for innspill om hvordan vi skal gjøre det, for i alle situasjoner i livet som dreier seg om mennesker, finnes det ikke noen veldig enkle svar.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Det er helt riktig som representanten Gundersen sier, at i den stortingsmeldingen vi akkurat har behandlet i Stortinget, er dette med ledelse i skolen veldig viktig. Jeg er enig i hele premissen, at både skoleeier, skoleleder og lærer alle har et ansvar for å bidra til dette. Vi som utdanningsmyndighet har selvfølgelig et ansvar for å legge til rette for at det kan skje. Å ha en formell utdannelse i skoleledelse er et forslag som har vært diskutert. Det ble diskutert i den forrige stortingsperioden under den forrige regjering, uten at man da konkluderte. I forbindelse med evalueringen av hele allmennlærerutdanningen etter den omfattende rapporten som kom i fjor høst, ser vi på ulike tiltak i lærerutdanningen som kan styrke lærerens autoritet, lærerens rolle og ikke minst lærerens status. Dette gjør vi nå på mange ulike felt, og det betyr også at vi ønsker at lærerstudentene som kommer inn på lærerstudiet, skal være oppmerksomme på at denne delen av lærerstudiet er veldig viktig, nemlig å kunne opptre overfor elever med en autoritet som skaper trivsel og godt læringsmiljø.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Vi gjør to ting. Det ene er at vi følger opp den stortingsmeldingen som Stortinget akkurat har behandlet – den som heter «… og ingen sto igjen. Tidlig innsats for livslang læring» – som dreier seg om å ta tak i problemet før det får muligheten til å utvikle seg. Vi har sett at norsk skole dessverre har hatt en tendens til å la ting utvikle seg, til å tenke at ting går over. Det vi vet i dag, er at ting ikke går over, de forsterkes. Veldig mange av dem som sliter i ungdomsskolen, og som dropper ut på videregående skole, har i realiteten slitt gjennom ti år i grunnskolen. Å ta tak i problemene og utfordringene tidlig og gi disse barna mulighet til å mestre og til å lære, er helt avgjørende for ro i klassen, og ikke minst for at barna skal lykkes. At barna skal lykkes i skolen, er det hovedperspektivet vår regjering har, at flere barn skal lykkes og færre mislykkes gjennom skoleløpet. Det andre vi gjør, og som selvfølgelig er en ganske viktig del av helheten, er at vi bruker mye penger på skolen og på utfordringer i skolen, slik at skolen gis litt større anledning til fleksibilitet innenfor den fag- og rammeplan som ligger der. Jeg må også minne om at den forrige regjering, med et bredt flertall i Stortinget, gjennomførte Kunnskapsløftet, med den fag- og timefordeling som ligger der. Vi har valgt å gjennomføre den i tråd med de vedtak Stortinget har gjort. Evalueringen av denne vil vise om vi skal endre retning.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Det med lærerens rolle har jeg kommentert i flere innlegg, men la meg kommentere det igjen. Å bruke penger på etter- og videreutdanning, å endre lærerutdanningen for å gjøre studentene tryggere i rollen når de kommer ut i skolen, er viktige deler av en helhet. Den evalueringen av allmennlærerutdanningen som vi nå er i gang med, vil vise oss hvilke tiltak vi må sette i verk. Et av tiltakene vi foreslår, er bl.a. en egen ungdomsskolelærerutdanning. Høgskolen i Vestfold har fått midler til å starte opp en slik utdanning fra høsten av. Ett av elementene i en egen spesialisert utdanning for ungdomsskolen dreier seg nettopp om ungdomskultur, ledelse av ungdommer i en fase av livet der hormonene spretter og det er krevende å være lærer i ungdomsskolen. En egen utdanning spesielt målrettet mot ungdomstrinnet er altså ett av de mange tiltak vi nå prøver ut for å se om vi kan lykkes bedre. Det innebærer mer spesialisering mot trinn, mer spesialisering mot fag, men ikke minst innebærer det å gi læreren autoritet og status. Det gjør vi både gjennom utdanning og gjennom omfattende satsing på etter- og videreutdanning. Bare i år bruker vi fra statens side 375 mill. kr på dette, og kommunene bruker noe tilsvarende. Vi er altså inne i et veldig omfattende kunnskapsløft for læreren, og vi håper at det skal bidra også i denne sammenheng.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Vi har mange prosjekt i skolen. Olweusprogrammet er nevnt, PALS er et annet. Dette dreier seg om at atferdsforskere gir råd om hvordan man skal lage et system i skolen som bidrar til ro, trivsel og orden. I PALS er det belønning som er stikkordet, og det er helt riktig at det betyr at hvis man ikke bråker, kan klassen f.eks. samle opp nok poeng til at man får en pizzakveld, går på kino sammen eller gjør noe annet sammen. Det er altså ikke hver enkelt elev som skårer poeng. Det er klassen som helhet som skårer poeng til en felles aktivitet for å styrke samhold og trivsel i skolen. Det vil være hver enkelt skole som bestemmer om de vil bruke et slikt program, men vi legger til rette for at disse programmene er tilgjengelige, og direktoratet, som er vår faginstans, kan bistå med dette. Jeg kan ikke gå inn på innholdet i hvert enkelt av disse programmene. Det er det fagfolk, våre fremste atferdsforskere, som bistår skolen med, men jeg må si at effekten av PALS, så langt som jeg kjenner til det, har vært positiv. Det har bidratt til bedre læringsmiljø, mer trivsel og mindre mobbing, og til at ungene føler seg mer inkludert. Så kan det sikkert være unntak fra denne hovedregelen, men det er mitt inntrykk at dette har fungert godt.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Jeg er veldig glad for å si at vi har barnehager av meget høy kvalitet i Norge. Det viser også brukerundersøkelser. Barnehager er den offentlige institusjonen som har høyest grad av tilfredshet blant brukerne, altså foreldrene. Det er jo et veldig tydelig kvalitetstegn, fordi foreldrene jo er innom barnehagene to ganger om dagen – om morgenen når de leverer, og om ettermiddagen når de henter. Vi har i løpet av perioden fra Stortinget inngikk barnehageforliket i 2003 og fram til i dag hatt en veldig stor utbygging. 30 000 nye barn har dermed fått barnehageplass. I den samme perioden er dekningen av førskolelærere i barnehagen på 33 pst. Det betyr altså at hver tredje ansatt i barnehagen var førskolelærer og er det fremdeles. Det er mange tusen nye i barnehagen som har utdanning. Det er også gledelig å se at ved søknad om opptak til Høyskolen er førskolelærerutdanningen en av de mest populære. Det betyr at svært mange unge dyktige mennesker har lyst til å bli førskolelærer, og det setter jeg veldig stor pris på. Vi vil også legge fram en rekrutteringsplan, for vi ønsker jo at flere blir førskolelærere. Vi ser at det vil være vekst i årene framover. Den vil mest sannsynlig komme før sommeren. I tillegg – la meg understreke det, for det er en viktig bit av helheten – er det riktig at det har vært en nedgang, særlig i noen byer, knyttet til pedagogisk ledelse og utdanning. Det betyr at det har vært vanskelig, kanskje her i Akershus og i Oslo spesielt, å få kvalifisert personale til å ta pedagogisk ledelse og styreansvar. Der er det flere dispensasjoner enn jeg setter pris på. Det er et ansvar vi tar sammen med kommunene for å sørge for at flere ønsker å gjøre dette. Det gjør vi i en kombinasjon av flere ting, både etter- og videreutdanning, opptaket til førskolelærerutdanning, selvfølgelig, og den generelle fokuseringen vi har på barnehageutbyggingen. Både når det gjelder skoler og når det gjelder barnehager, har vi et pedagogisk personale av meget høy kvalitet i Norge. Det er jeg stolt over. Det er jeg glad for. Men det betyr ikke at vi er tilfreds med det. Vi skal hele tiden strekke oss mot enda høyere mål. Derfor bruker vi mye penger på å kvalifisere lærere og førskolelærere.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Jeg er litt usikker på spørsmålet. Vi har ikke lovet full barnehagedekning før ved utgangen av dette året. Definisjonen er at alle som har søkt plass, skal få plass i løpet av året. Status kan vi ikke gjøre opp før ved slutten av året. Vi bruker store ressurser på å få full barnehagedekning. Det er jeg veldig glad for. Vi er nå inne i en dugnad. Norske kommuner gjør en fantastisk jobb. Jeg er glad for at mange kommuner nå kan innfri løftet om barnehageplass til alle til en overkommelig pris. Det er jeg som sagt glad for. Vi har altså fullt trykk på dette fra Regjeringens side, og jeg er glad for at svært mange kommuner også har lyktes med det. Så er det riktig at vi har tilført kommunene mange penger. Det var nødvendig etter fire år med borgerlig styre, som i realiteten sultefôret kommunene. Kommunene har fått mer enn 20 milliarder kr. Fordi det var et stort etterslep innenfor så mange sektorer, har det ikke kommet tilstrekkelig med penger til skolen. Det er riktig. Jeg registrerer at kommunenes utgifter til skole historisk sett er omtrent som de har vært. Det er jeg ikke tilfreds med. Vi skal ha mer penger til lærere og mer penger til skole fra de generelle midlene vi stiller til rådighet. Det betyr at kommunene har et år på seg, fram til neste vår. Da kommer det nye tall, og da håper jeg på en betydelig bedring. Hvis ikke må vi vurdere hva vi skal gjøre.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Jeg er enig i veldig mange av premissene i spørsmålet. Vi har altså 70 000 ansatte i norske barnehager, og de gjør en fantastisk jobb. Veksten bare i år har vært på 4 000 årsverk innenfor barnehagesektoren. Men la meg korrigere en misforståelse: 33 pst. av de barnehageansatte har førskolelærerutdanning. Det tallet har vært stabilt over år. Det betyr at mange nye med førskolelærerutdanning har kommet til. Men for ledere og pedagogisk personale ser vi at det har vært en nedgang. Det betyr at de aller fleste som er ledere og styrere i barnehagene, er pedagogisk utdannet, men det ble gitt flere dispensasjoner i fjor, fordi færre ønsket å bli førskolelærer. Nå har vi en omfattende satsing på førskolelærerutdanning. Vi har stilt flere studieplasser til rådighet, og det er god søkning. Men det er helt riktig at man har en uutnyttet ressurs ved at assistenter og andre som er i barnehagen uten førskolelærerutdanning, kan få omskolering og tilleggsutdanning. Det satser vi på. Både i det forrige budsjettet og i det nåværende budsjettet er det stilt midler til rådighet for høyskolene for den type utdanning. Vi vil komme tilbake med flere slike tiltak, for det er en viktig og treffsikker måte å gi voksne kvinner – i stor grad – mulighet til utdanning og mulighet til også å kunne bli styrere i barnehagen.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Svaret er ja. Vi er i gang med dette. Det er helt riktig at vi over år har brukt for lite ressurser på barnehageforskning – hva som skjer i barnehagen, og forholdet mellom pedagoger og de minste barna. Det er helt riktig at for å være målrettet i forhold til hva som er kvalitetsfremmende tiltak i barnehagen, har vi bruk for mer kunnskap. Derfor er vi også i gang med dette. La meg understreke at vi den 1. august i fjor innførte nye rammeplaner for barnehagene. Rammeplanen er det verktøyet som barnehagene har, slik at den kan legge til rette for læring. Barnehagen er en læringsarena. Barn er nysgjerrige og skal ha mulighet til å utvikle seg individuelt innenfor barnehagens rammer. Jeg synes jo det er fantastisk spennende at vi har rammeplaner i Norge som har filosofi, matematikk og språk, som gjør at de aller minste har noe å strekke seg mot. Det finnes vel neppe mer filosofiske mennesker i Norge enn de aller minste. Det at barnehagen legger til rette for den type undring og utvikling, er veldig viktig. La meg understreke at kvaliteten i norske barnehager er høy, men det er helt riktig det som representanten Thommessen tar opp, at det her over år har vært for lite forskning. Derfor har Regjeringen tatt tak i dette.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Forskningsbevilgningene under vår regjering er større enn de var under den forrige regjering. Vi har i løpet av dette 1 året brukt 2,4 milliarder kr mer enn det det var før. Vi har økt Forskningsfondet med 24 milliarder kr av de 60 milliarder kr som nå er der. Det betyr at forskningsbevilgningene har gått opp mer enn realveksten og har i prosent vært høyere enn under samtlige budsjetter fra den forrige regjering, med unntak av ett år, og det var det året regjeringen led nederlag i overføring av tippemidler til forskning. Da var det stortingsopposisjonen som delte tippemiddeloverskuddet i to i stedet for tre og tilførte Forskningsfondet et betydelig antall milliarder, og avkastningen førte til et godt år for forskning. Men året etterpå var det 2,3 pst. kutt i forskning under den forrige regjering. Jeg sier dette for å vise at forskning har hatt gode budsjetter under vår regjering, og det skal det fortsatt ha. Så er det riktig at universitetssektoren hadde et kutt på 1 pst. – en sektor som får ca. 20 milliarder kr over statsbudsjettet. Grunnen til det var at de over år hadde opparbeidet seg penger som stod ubrukt på konto. Alle våre institusjoner hadde derfor betydelige ubrukte midler. Vi har nå vært i tett dialog med hver enkelt institusjon, og vi ser heldigvis at man har brukt mer av de pengene som har stått på bankkonto. Det gjør at man i år har fått til anvendelse en relativt stor sum – vi snakker her om mange hundre millioner kr som har stått på konto i Norges Bank. La meg også bare i parentes bemerke at også Forskningsrådet har hatt en betydelig ubrukt reserve. Den steg fra 1 milliard kr i fjor til 1,5 milliarder i år. Vi har nå sammen med Forskningsrådet gått igjennom hvordan vi skulle få disse pengene fortere i anvendelse, for det tar litt tid å ansette stipendiater og få prosjektene i gang. Vi har tatt 200 mill. kr av disse pengene som er bevilget, til et ekstraordinært løft for vitenskapelig utstyr. Nå blir det 200 mill. kr mer til vitenskapelig utstyr ved våre institusjoner, på bakgrunn av at man hadde ubrukte reserver i Forskningsrådet.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Tilføring av midler til Forskningsfondet er en veldig hensiktsmessig måte å trappe opp forskningen på. Av det fondet som i dag er på 60 milliarder kr, har vi i løpet av ett og et halvt år tilført 24 milliarder. Under den forrige regjeringen ble det tilført en og annen milliard nå og da. Vi har tatt to store jafs: 14 milliarder i det første budsjettet og 10 milliarder i det budsjettet vi nå er inne i. Men 60 milliarder er ikke taket på Forskningsfondet. Hvor stort dette blir i løpet av vår periode og i framtiden, vil hvert enkelt budsjett og hver enkelt regjering bestemme, men i Soria Moria-erklæringen står det veldig tydelig at veksten i forskning skal skje ved en kombinasjon av bevilgning og avsetning til fondet. Avsetningen til fondet har som sagt under vår regjering vært rekordstor – hele 24 av 60 milliarder. Derfor er det ikke riktig som representanten egentlig antydet i sitt første spørsmål, at forskning ikke har hatt spesielt gode budsjett under vår regjering. Tvert imot har de hatt gode budsjett. Men alle, både vi og opposisjonen, skulle helt sikkert hatt mer penger til alle formål som Stortinget bevilger penger til, men det er altså ikke mer penger enn dem vi har til rådighet.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Det ambisiøse målet om 3 pst. av BNP, som er nedfelt i Regjeringens erklæring, og som også er Stortingets målsetting, dreier seg om 2 pst. på private bedrifter og 1 pst. på det offentlige. Vi har hatt en veldig sterk vekst i BNP i Norge i denne perioden. Det betyr at på tross av økende forskningsbevilgninger fra staten har andelen prosentuelt vært noe av den samme. Men hvis vi ser på veksten i offentlige budsjetter, sammenlignet med andre land, ligger Norge over OECD-snittet, og vi er blant de aller øverste når det gjelder offentlig bevilgning i rene kroner til forskning. Så har jeg en dialog med næringslivet om hvordan næringslivet skal forske mer. Jeg har invitert Bergesen til Regjeringens forskningsutvalg, og vi har en omfattende dialog om hvordan vi skal klare å komme videre. Det er klart det er en utfordring å motivere bedrifter til forskning. Hvis ikke bedriftene selv skjønner at de har en gevinst av forskning, er det vanskelig for meg å overprøve de beslutninger som tas i styrerommene. Men alt ligger til rette for at man innenfor norsk næringsliv skal bruke mer penger på forskning, og vi har en regjering som understøtter dette, er i dialog med dem og ønsker å legge til rette for forslag de måtte ha.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Den offentlige forskningsinnsatsen har økt under vår regjering og vil fortsette å øke. Hvis en måler dette i prosent knyttet til BNP, er den omtrent på stedet hvil, slik den også var under den forrige regjering. Det skyldes at vi har en økonomi som i stor grad knyttes opp mot en olje- og energipris som har vært høy over en lang periode, og som gjør at prosenten relativt sett ikke vil vokse selv om en har hatt en betydelig bevilgningsøkning. Under vår regjering har den økt med 2,4 milliarder, og fondet er økt med 24 milliarder. Fondet var, da vi overtok regjeringsmakten, på 36 milliarder. Det er 24 milliarder i tillegg. Under den forrige regjering, i de budsjetter man fikk vedtatt her i Stortinget mens man selv satt, var det en og annen milliard som ble foreslått, med unntak av det året man endret tippenøkkelen. Så er det riktig at det budsjettet man la fram etter at Regjeringen skulle gå av, hadde et større forslag, men det var et forslag som ble lagt fram etter at man faktisk ikke hadde vunnet regjeringsmakten. På den måten var dette mer å betrakte som en finte enn som et reelt ønske. Hvis man hadde ment at Forskningsfondet skulle øke, burde man ha gjort noe med det den gangen man selv hadde muligheten til å følge det opp.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Vi har hatt en omfattende dialog med Forskningsrådet om hvordan pengene som er bevilget, og som i dag står ubrukt, skal komme til anvendelse. Det er 200 mill. kr, og vi mener de kan komme til anvendelse innenfor vitenskapelig utstyr. Pengene fordeles av Forskningsrådet etter søknad, og det vil ikke være statsråden som bestemmer hvilke prosjekter eller hvilke institusjoner som skal ha midler. Men så langt jeg forstår, vil nanoteknologi og medisinskteknisk utstyr være det som har høyest prioritet. Dette er søknader som fremmes til Forskningsrådet. Etter at dette er annonsert, antar jeg at det vil komme flere søknader, men vi er kjent med at det allerede nå er et betydelig antall søknader i Forskningsrådet, som har kommet over år – ikke bare under vår regjering, men også under tidligere regjeringer – som ikke er innfridd. Det vil være Forskningsrådet som foretar den endelige tildeling av de 200 mill. kr. Jeg vil anta at det blant disse søknadene kan ligge søknader fra private høyskoler, men, som sagt, det er ikke jeg som har søknadene på mitt bord. Det vil være Forskningsrådet som behandler dette.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Det er heldigvis ennå en betydelig oversøkning i forhold til læreryrket, og det betyr at det så langt har vært mulig å få kvalifiserte kandidater inn i lærerutdanningen. Men jeg er også bekymret for at det er færre som har lyst til å bli lærere, og vi må fokusere mer på hvordan vi sørger for å gjenreise statusen for læreryrket. Den evalueringen av lærerutdanningen som kom i høst, ledet av professor Hansén fra Åbo Akademi, viser veldig tydelig at vi har 22 institusjoner i Norge som i stor grad er like, som i stor grad tilbyr den samme utdanning, og som også, blir det påpekt, har betydelige svakheter. Vi har nå startet med en omfattende gjennomgang av allmennlærerutdanningen for å gjenreise statusen til læreryrket. Så vurderer vi fortløpende om vi har bruk for enda flere studieplasser. Vi økte antallet studieplasser med 500 i fjor, som er videreført i år. Det betyr altså at det er opptak av 500 flere nå enn under den forrige regjering. Hvis det viser seg nødvendig å ha enda flere lærerutdanningsplasser, oppretter vi selvfølgelig det, men noe av det viktigste, som representanten helt riktig er inne på, er å sørge for at de som tas opp, forblir i studiet. Det er klart at det er alarmerende når Høgskolen i Oslo har et frafall på 33 pst. og Høgskolen heller ikke kan gjøre rede for hvor disse er blitt av. Dette er et institusjonsansvar, og det går veldig tydelig fram av NOKUTs evaluering av lærerutdanningen at ledelsen ved lærerutdanningsinstitusjonene har vært for svak og utydelig. Vi har nå pålagt alle lærerutdanningsinstitusjonene å rapportere til oss hvordan de følger opp NOKUTs evaluering. Den rapporten fikk vi for hver institusjon 1. mars. Vi er nå i etatsstyringsmøter veldig tydelige overfor institusjonene på at de må ta bedre vare på studentene. Det er klart at et slikt frafall som representanten snakker om, i denne størrelsesorden, er helt uakseptabelt. Det gjør at studentene ikke får det de ønsker, men institusjonene taper selvfølgelig også penger, økonomisk, på at de ikke får studentene inn i studiet. Men vi er altså i tett dialog med institusjonene. Jeg personlig har engasjert meg tett i dette, og hvis det er bruk for nye tiltak, står vi parat til det.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
På en hel rekke felt styrker vi nå allmennlærerutdanningen, men vi har valgt å gjøre det trinnvis og ikke som en stor, omfattende reform. Den dialogen vi har med høgskolene, er veldig viktig, for mer enn 120 av de 129 krav som står i Hanséns rapport, er det institusjonens ansvar selv å følge opp. Det å følge opp institusjonene tett er noe av det beste vi kan gjøre for å få bedre resultat. Så vurderer vi også hvordan vi kan endre opptakskriteriene for allmennlærerutdanningen. Det er klart at det er mulig å tenke seg at man endrer det, knyttet til karakterer. Men kanskje et like godt forslag som vi nå har lansert overfor institusjonene, er intervju. Vi ser jo at i Finland, som er det landet som fremdeles rekrutterer best til lærerutdanningen, gjøres den siste utvelgelsen av kvalifiserte kandidater på intervju. Vi oppfordrer nå sterkt våre institusjoner, når de har flere kvalifiserte kandidater, til å gå inn i en intervjusituasjon med kandidaten og si: Hva kan du bidra med? Hvorfor har du lyst til å bli lærer? Hvilken motivasjon har du? Hvilken plan har du for det? Det vil bidra til en statusøkning. Men la meg si at den prosessen vi nå er inne i, heller ikke har noen lettvinte svar, så dette er en dialog vi fortløpende har, også med Stortinget.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Ja, vi har en plan, i den forstand at vi gjør mange ulike ting som hever statusen for læreryrket. Bare dette med intervju, som jeg akkurat nå har nevnt, er noe av det vi gjør. Vi må sørge for at det blir mer differensiering i lærerutdanningen, mer fokusering på fag og mer fokusering på trinn. Det at allmennlæreren er en lærer som kan undervise i alle skolens ti trinn i alle fag, ser vi nå må fases ut. Vi har bruk for mer kvalitet og mer kunnskap spesialisert mot det enkelte fag og trinn. Dette vil heve statusen. Så vil vi selvfølgelig i dialogen med institusjonene også sørge for at de selv markedsfører seg – at lærerutdanningen markedsfører seg som spennende og interessant. Læreryrket er jo et av de aller viktigste yrkene i et samfunn. Derfor er det viktig å ha nasjonale tiltak som ivaretar statusen også rundt dette. Jeg bruker nå veldig mye tid sammen med institusjonene på hvordan lærerutdanningen skal bli bedre, for det er selve nøkkelen til å gjøre skolen bedre. Jeg tar gjerne imot forslag slik at vi kan gjøre ting enda bedre, men la meg så langt bare si at vi må heve statusen til læreryrket, det er jeg enig i. Hvordan vi gjør det, er en mer krevende prosess, men jeg inviterer gjerne opposisjonen til å være med på denne prosessen.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-09:
Jeg leser bestandig med interesse opposisjonens forslag – forslag de fremmer på både landsmøter og her i Stortinget. Jeg har sagt det før: Det er ikke slik at en regjering besitter all kunnskap og alle svar som det er tenkelig å gi. Jeg er opptatt av en ren dialog med Stortinget om hvordan vi skal heve statusen til læreryrket, og hvordan vi kan gjøre det mer attraktivt for unge mennesker å bli lærere. Og vi er i gang – la meg si det. Vi har tette og omfattende møter med både studentene, utdanningsinstitusjonene, lærerorganisasjonene, Nasjonalt råd for lærerutdanning og UH-sektoren. Alle disse har jeg selv deltatt i møter med når det gjelder hvordan vi skal klare å komme videre. For jeg tror at opposisjonens og Regjeringens målsetting er veldig tydelig: Vi ønsker flere og dyktigere lærere. Flere unge mennesker skal inn i læreryrket. Men det er ikke ett enkelt tiltak som er tilstrekkelig, det er et helt sett av tiltak. Det er det vår regjering er i gang med, men vi lytter selvfølgelig med interesse og glede til det opposisjonen har å si om nye og bedre tiltak.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-05-09:
Kunnskapspartiet Høyre hadde et svært vellykket landsmøte, og der vedtok vi bl.a. krav til formell skolelederutdannelse for alle skoleledere. Å skape ro er en sentral ledelsesutfordring, både i klasseledelse og i skoleledelse. Det krever kompetanse, og det er snakk om å skape gode læringsmiljøer. Jeg tror det er snakk om å tydeliggjøre ansvarskjeden mellom godt skoleeierskap, god skoleledelse og god klasseledelse. Statsråd Djupedals egen stortingsmelding om sosial utjamning i skolen tydeliggjør også hvor viktig det er med en klar og tydelig ledelse i skolen. Spørsmålet til statsråd Djupedal blir da: Er han villig til å støtte et krav om formell skolelederutdanning i skolen?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-05-09:
Uro og vold i skolen handler om at vi i altfor liten grad har lyktes i å gjøre skolen til en mestringsarena for alle elever. Når elever kommer til kort i en teoritung skole, må de tilbys en mer praktisk skolehverdag. Unger må få en sjanse til å lykkes i skolen. Utfordringene er kanskje størst i ungdomsskolen. Dette kan forplante seg videre og føre til at vi har mange «drop-outs» i videregående. Problemene starter nemlig tidligere. Ungdomsskolen har falt mellom flere stoler i de siste reformene i Skole-Norge. Kristelig Folkeparti mener at det nå er ungdomsskolen sin tur. Noe må gjøres for alle dem som faller utenfor i en teoritung skole, som ikke lykkes i dagens skole. Det er noe av årsakene til vold og uro. Mitt spørsmål til statsråden blir: Hva vil statsråden konkret gjøre for å sette ungdomsskolen og dem som ikke lykkes i skolen, i fokus?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-05-09:
«Et viktig mål med innvandringspolitikken må være at vi behandler mennesker rettferdig, og at menneskelige hensyn veier tungt i en samlet vurdering. Ifølge oppslag i NRK Oppland ble en familiefar fra Nigeria sendt ut av landet fordi han hadde arbeidet 4 måneder uten arbeidstillatelse. Han er etablert i Norge, gift med en norsk kvinne og har barn. Nå er familien splittet. Mener statsråden at et slikt brudd på reglene om arbeidstillatelse skal veie tyngre enn familiepolitiske hensyn og hensyn til barnets beste?»
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-05-09:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg er veldig glad for at han så tydelig sier at det i ny utlendingslov skal presiseres at hensynet til barnets beste skal veie tungt. Regjeringen har sagt at barns rettigheter skal telle mer enn tidligere i slike saker, og det er noe som Kristelig Folkeparti er veldig glad for. Men synes statsråden at alvoret i saken, som består i at en nigerianer har arbeidet i det norske samfunnet, altså nedlagt arbeid i samfunnet vårt, uten å ha tillatelse til det, står i forhold til hensynet til barn? Synes statsråden at det er et stort alvor i det bruddet som her har skjedd?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-05-09:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Regjeringen har sagt at det først og fremst gjelder barns opphold i landet, men det er også sagt at hensynet til barns beste, som er i tråd med Barnekonvensjonen, skal telle tungt. I denne saken er det mange reaksjoner på utvisningen, at familien ble splittet, i forhold til alvoret i bruddet og den samlede vurdering, der det altså var en familie med et lite barn som skulle vurderes. Det er vanskelig for vanlige folk å forstå at det ikke finnes muligheter for politikere til å gripe fatt i dette. Hva vil statsråden si om slike vanskelige saker? Er ikke disse sakene, som virker så urimelige for vanlige folk, med på å bryte ned tilliten til det lovverket vi har i slike saker?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-05-09:
Uro i skolen er et problem. Det har mange elever sagt, og undersøkelsene viser det. Fra Venstres side mener vi at den beste måten å bekjempe dette på, er gode, trygge lærere som føler at de har en god faglig oppbakking og en god ledelsesoppbakking. Ut fra det har Venstre fremmet et forslag her i Stortinget om en rekke tiltak man kan sette i verk for å øke respekten for læreren, en respekt man kan få gjennom å være en faglig god og trygg person i klassesituasjonen. Vi i Venstre liker også «respekt»-ordet bedre enn «disiplin»-ordet når det gjelder å ha kontroll i klasserommet, som en lærer skal ha. Jeg er litt forundret over at Regjeringa viser til de andre tiltakene de setter i verk, for det er ikke så lett å se hvilke andre tiltak Regjeringa setter i verk når de ikke ønsker å gå inn på Venstre sine forslag. Det er heller ikke lett å se at det brukes så mye mer penger, som statsråden sier, for tallene viser ikke at det er noen stor dramatisk økning i bruken av penger på skolen etter at statsråden overtok. Hvilke tiltak er det egentlig snakk om?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-05-09:
Jeg har lyst til å følge opp problemet med at vi ikke har nok fagfolk, med et spørsmål til likestillingsministeren, som også har ansvaret for barnevernet. Vi ser jo at barnevernet får veldig få bekymringsmeldinger fra barnehagen. Færre har fagkompetanse på jobben. Veldig mange av de svakest stilte barna får ofte tilbud om barnehageplass. Veldig mange av dem som har dårligst oppbakking ut fra familiebakgrunn, får ofte tilbud om barnehageplass lokalt, for å kunne ha det gode tilbudet en god barnehageplass med gode fagfolk er. Det er bekymringsfullt med så få meldinger til barnevernet, og at så få bruker den kompetansen som ligger i barnehagen, overfor barnevernet. Jeg lurer på om statsråden har noen meninger om det, om hun har tenkt å gjøre noe, og om hun også er bekymret over at det er så få meldinger til barnevernet og så liten kontakt mellom barnevernet og barnehagen.