Lars Myraune (Høyre), 2011-04-14:
Norge er i en særstilling når det gjelder muligheten for at en stor andel av godstrafikken burde foregå over sjø. Komiteen merker seg at det i de senere årene har vært en stor enighet også i det politiske miljøet om å overføre større deler av varetransporten fra vei til bane og sjø. Når godstransporten på sjø fortsetter å tape terreng i antall kilometertonnasje, synes dette å skyldes en rekke faktorer som hver for seg ikke ville forhindre en slik utvikling, men som i sum fører til at ønsket utvikling ikke skjer. Veitransporten over Svinesund har f.eks. økt kraftig de siste årene, mens utviklingen av sjøtransporten har vært stabil. Det er ikke en ønsket utvikling. Sjøtransportens fordeler kan utnyttes bedre dersom det iverksettes mer omfattende tiltak enn det vi har i dag. Mens transporterte tonn i enhetslaster over Oslo havn har vært tilnærmet konstant fra 2001 til 2007, har transporten over Svinesund økt med 40 pst. i samme periode. Analyser av avgiftsstrukturen for sjøtransporten viser at det er en langt større andel av transportkostnadene for sjøtransport som er knyttet til offentlige avgifter, enn andelen er for transport med bil. SINTEF MARINTEK påpekte allerede i 2001 at sjøtransporten har en høyere grad av egenfinansiering enn de andre transportmidlene. Beregninger fra Norges Rederiforbund viser at sjøtransporten i stor grad er brukerfinansiert, og at det i 2011 betales nærmere 640 mill. kr i avgifter og gebyrer bare til Kystverket, og at avgifter og gebyrer knyttet til lostjenesten utgjør 500 mill. kr av dette beløpet. Avgiftene utgjør i enkelte tilfeller anslagsvis 40 pst. av skipenes samlede driftskostnader. Denne situasjonen er klart til hinder for økt varetransport på sjøen. Flertallet i komiteen mener at et avgiftsnivå på sjøtransporten som er med på å redusere denne befraktningsmåten, er spesielt uheldig med tanke på klimaet, da energiforbruket per tonnkilometer ligger på det halve for sjøtransporten sammenlignet med veitransport. Sammenligner vi fraktkapasiteten på de forskjellige transportmidlene, ser vi at et tog kan ta 20 semitrailere, mens en båt tar 150–200. Det Norske Veritas la i 2006 fram en evalueringsrapport om lostjenesten. Rapporten konkluderte med at antall losinger kan reduseres med 25–30 pst. uten at det går ut over sikkerheten og med tilhørende mulighet for kostnadsreduksjon for sjøtransporten på 50–100 mill. kr årlig. Aktørene innen sjøtransporten tok i 2009 selv initiativet til et prosjekt under tittelen «Hvordan lykkes med sjøtransport i et utvidet perspektiv?». Den 3. november 2010 kom rapporten, som da heter «Hvordan styrke sjøtransportens konkurranseevne?», fra et firma som heter Sitma AS, på vegne av Norsk Havneforening, Norske Havner, Logistikk- og Transportindustriens Landsforening og Kystverket. Rapporten tar til orde for at Nasjonal transportplan må inneholde konkrete mål og strategier for overføring av gods fra vei til sjø og bane. Strategi og tiltak for sjøtransport er nesten fullstendig utelatt i gjeldende NTP. Rapporten slår fast at det er for mange transportkorridorer. En viktig barriere for økt transport på sjøen er at det i mange tilfeller er for lav konsentrasjon av gods i knutepunktene til at sjøtransportens volumfordeler kan utnyttes, selv om den totale godsmengden er stor. Fokus på færre transportkorridorer i NTP vil gjøre det mer gunstig å transportere på sjøen, og en må over et visst minstevolum. Komiteen vil også peke på at det er viktig med like konkurransevilkår for de rederier som opererer langs kysten. I den forbindelse er det viktig at også utenlandsregistrerte fartøyer som ikke har valgt å være medlem av NOx-fondet, følges opp, slik at disse, i likhet med norske rederier, betaler den pålagte avgiften. Komiteen mener at en av forutsetningene for å lykkes i å øke varetransporten på sjøen er at havnene utvikler seg som effektive logistikknutepunkt. Komiteen vil også understreke viktigheten av koordinering mellom havnene, befrakterne og vareeierne og at en viss spesialisering av havnene vil fremme intensjonen om å oppnå større andel av sjøtransporten. Komiteens medlemmer fra regjeringspartiene understreker at den årlige rammen til sjøtransportområdet er økt med 77 pst. sammenlignet med forrige periode, og at det også innenfor losplikt og losavgifter er redusert, slik at det blir en besparelse på 29 mill. kr. Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet og Høyre legger til grunn at regjeringen ved utarbeidelse av den stortingsmeldingen det her bes om, legger vekt på den ovennevnte rapport og de forslag til handlingsplan som rapporten inneholder. Jeg tar så opp forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet.