Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-12:
CO2-rensing på Mongstad har en lang forhistorie, ja man kan egentlig dra den tilbake til Bondevik-regjeringen, selv om dagens regjering liker å ta all æren. I 2004 fremmet Bondevik-regjeringen St.meld. nr. 47, Om innovasjonsverksemda for miljøvennlege gasskraftteknologiar mv. Mongstad-prosjektet ble derimot født i 2006, som et nødvendig kompromiss i regjeringen for å få realisert kraftvarmeverket og oppgradering av raffineriet. Historien deretter har vært turbulent – stadig nye utsettelser, uenighet om informasjonsflyt, som medførte mistillitsforslaget i 2010, og en stadig vekst i kostnadene. Det gjør at spesielt i opposisjonen har vi veldig vaktsomme øyne i denne saken. Like fullt ser vi i dag et enstemmig storting som ønsker prosjektet realisert og som støtter justeringene i prosjektet rundt testsenteret på Mongstad. Det vitner om en opposisjon som strekker seg langt, men det vitner også om en posisjon som i denne saken har snakket godt med opposisjonen. For mange, inkludert undertegnede, er strikken strukket bortimot så langt den kan gå uten å ryke med tanke på tålmodighet i denne saken. Når det er sagt, tyder mye på at prosjektet nå er på det sporet det burde ha vært i en tidlig fase. Jeg håper at vi unngår tilbakefall. Man har nå tydelig delt prosjektet i to klare deler. Først skal man bygge testsenteret – og gi det tid til testing. Det gir prosjektet en sentral rolle i forsøket på å utvikle kommersiell CO2-renseteknologi. Denne presiseringen er viktig, for i stortingsdebatten i mai 2009 var signalet fra regjeringspartiene at fullskala investeringsbeslutning skulle tas uavhengig av om testsenteret var ferdig. Denne linjen har regjeringen derved frafalt, og det er bra. Dernest skal man ta en investeringsbeslutning om fullskala rensing på Mongstad. Beslutningen er utsatt til senest 2016, så sånn sett var Bergens Tidende, som allerede i mai 2009 spådde at månelandingen ville finne sted i 2018 eller senere, ganske forutseende. Men allerede nå ser det ut som om man faktisk var optimistisk. Når det gjelder punktet om fullskala rensing på Monstad, skiller nok partiene lag i denne innstillingen også, hvor enkelte partier fortsatt gir inntrykk av å ville investere på Mongstad nærmest koste hva det koste vil, mens bl.a. Fremskrittspartiet og Høyre ser på ressursbruken her opp mot alternative prosjekter. Komiteen tror at løpet som nå er lagt, bidrar til å gjøre testsenteret på Mongstad mer interessant for forskningsmiljøer og industriaktører. Komiteen understreker også at regjeringen har et ansvar for å sikre et bredt engasjement i forskningsmiljøene. Komiteen står samlet om å imøtese at flere teknologier kan involveres på testsenteret. Dette er spesielt viktig når regjeringen sår tvil om aminteknologien er egnet til storstilt CO2-rensing. Vi viser til at f.eks. Siemens varsler at de ønsker seg inn på testsenteret på Mongstad. Dette håper vi regjeringen håndterer på en god måte. Gassnova er satt til å gjøre et kartleggingsarbeid for mulige CO2-renseprosjekt utover Mongstad. Jeg ser gjerne at statsråden spesifiserer litt hva han har tenkt rundt dette. Er det snakk om et tre års utredningsprogram som skal gå til en ser på testanlegget, eller er det et fortløpende arbeid som åpner for at beslutningen kan tas før? I Innst. S. nr. 205 for 2006–2007 uttalte en samlet energikomité at regjeringen bør «legge til rette for å få frem ytterligere prosjekter for CO2-håndtering». For enkelte av oss blir det nærliggende å peke på både Hammerfest Energi og Sargas’ prosjekt på Melkøya og på Industrikraft Møre og Siemens' prosjekt i Møre og Romsdal. En samlet opposisjon vil åpne for at industriaktører utenfor Mongstad raskere skal kunne gjennomføre prosjekt med fullskala CO2-rensing, og at de skal få nødvendige avklaringer om rammer fra regjeringen. Det er altså ikke nok at Gassnova utreder det, selv om det er et godt skritt i riktig retning. En samlet komité understreker at helse, miljø og sikkerhet skal ligge til grunn i arbeidet med testsenteret på Mongstad, og vi peker spesielt på arbeidet som nå gjøres med å kartlegge mulig kreftfare ved bruk av aminer. Jeg vil minne om at komiteen også påpekte dette i 2009. Så dette er ikke et nytt tema, sånn som man kan få inntrykk av gjennom media. Suksessfull utvikling av CO2-renseteknologi er avhengig av at man reduserer kostnadene betydelig ved fangst av CO2 samt at man også håndterer CO2-en på en god måte etterpå. Dette er det viktig å presisere hvis vi skal få suksess, for det bare å ha utviklet fullskala teknologi som blir så dyr at ingen vil ha den, har ikke gitt det gjennombruddet en trenger. Men det har også regjeringen forstått. Komiteen påpekte i 2009 at man bør forsøke å gjøre CO2 til en ressurs fremfor til avfall. Jeg håper at regjeringen fortsetter det arbeidet i større grad enn i dag, og at de ser mer på bruk av CO2 til injeksjon i oljebrønner for å øke utvinningen der.