Vetle Langedahl (Høyre), 2019-12-10:
I replikkvekslingen stilte jeg spørsmål til representanten Trettebergstuen fra Arbeiderpartiet om hva hun ville satt ut av kulturoppgaver til regionene dersom hun selv fikk velge fritt. Svaret var nedslående. For i Arbeiderpartiet er man mer opptatt av å kritisere enn av å legge fram et alternativ. Det skal reverseres, det skal brukes mer penger på alt, og verken eget budsjett eller egen politikk skal ofres en eneste kritisk tanke. Arbeiderpartiet er ikke lenger det styringspartiet vi kjente fra norsk politikk. Mens vi før kunne regne med at Arbeiderpartiet og Høyre sto sammen om de store reformene, er den tiden nå forbi. Det var nødvendig med en regionreform for å kunne overføre flere oppgaver til fylkene og på den måten flytte makt ut av Oslo til distriktene. Det har faktisk Arbeiderpartiet også foreslått før. Det forslaget ble liggende i en skuff. Jeg skal innrømme at det skuffer meg. For Høyre har det vært viktig å flytte oppgaver ut av hovedstaden, også på kulturområdet. Det virker det ikke som det er for Arbeiderpartiet. For å kunne gi oppgaver til fylkene må vi nødvendigvis gi slipp på oppgaver i staten. Da må vi ha tillit til at fylkene er i stand til å håndtere de oppgavene vi overfører. Da må vi tørre å gi slipp på oppgavene selv om vi med årene har blitt glad i å ha dem på statsbudsjettet. For Høyre er det viktigste i denne saken å flytte makt ut av Oslo. Det er desentralisering i praksis, og det er skuffende å se at Arbeiderpartiet ikke ønsker å være med på det. Gaveforsterkningsordningen har bidratt til at det er blitt utløst private gaver til kunst- og kulturformål for flere hundre millioner kroner. Den virker som et insentiv for institusjonene til selv å skaffe seg ekstern finansiering. De som arbeider systematisk og er flinke til å skaffe private midler, belønnes med gaveforsterkning. Slik representanten Wold refererte til i stad, gis det 25 kr for hver hundrelapp. Det synes jeg er en ganske rettferdig ordning. Tildelingen av gaveforsterkningen skjer uavhengig av geografisk plassering. Søknader om tilskudd fra gaveforsterkningsordningen behandles i kronologisk rekkefølge. De som har levert en komplett søknad i samsvar med retningslinjene, får tilskudd så lenge det er penger igjen innenfor rammeverket. Det er altså ingen geografisk innebygd skjevdeling i gaveforsterkningsordningen. Ordningen stimulerer til flere private investeringer i kultur. Den gir grunnlag for mer kunst og kultur ved at det blir mer penger til å gjennomføre planer og prosjekter, og den gir flere institusjoner flere ben å stå på og sikrer maktspredning. Det er totalt utbetalt 357,5 mill. kr i gaveforsterkning i årene 2014–2019. Dette er friske midler uten bindinger som bidrar til mer kultur i hele Norge. Arbeiderpartiet ønsker å fjerne gaveforsterkningsordningen. Hvorfor forstår jeg ikke. De mener at midlene skjevdeles geografisk. Det har ikke noe med ordningens innretning å gjøre, det handler rett og slett om at man ikke har vært flink nok til å jobbe strategisk og systematisk i alle deler av landet for å utløse gaveforsterkning. Her håper jeg f.eks. mitt eget hjemfylke, Finnmark, i framtiden velger å jobbe mer strategisk og systematisk med å innhente ekstern finansiering for å kunne utløse gaveforsterkning i større grad enn i dag. Man kan jo spørre seg om Arbeiderpartiet er imot dette fordi de ønsker å styre midlene i større grad. Det er i og for seg et legitimt argument, men jeg er uenig. Jeg tror på et system der det skal lønne seg å jobbe for å få ekstern finansiering, der det skal være mulig å bli belønnet for langsiktig, strategisk og systematisk jobb med det, og der staten fortsatt tar en del av regningen. Jeg er stolt over at Høyre innførte gaveforsterkningsordningen da vi kom i regjering. For uansett hva man mener om geografien i ordningen, er det på det rene at det har gitt over 350 mill. kr i friske midler til kultur i dette landet, og det er utelukkende positivt.