trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Fremskrittspartiet er opptatt av personvernet, selv om noen betviler det, i og med at vi vil innføre en del kontrolltiltak for politiet. Nå er det slik at de som velger å legge ut ting om seg selv på bl.a. Facebook og Internett, gjør dette av egen fri vilje. De er faktisk ikke tvunget til det av staten. Så vi er opptatt av personvernet. Vi er opptatt av at den som er uskyldig, ikke skal få sitt personvern krenket, men er en derimot mistenkt for en kriminell handling, skal en også kunne bli utsatt for kommunikasjonskontroll. Representanten Håheim var inne på det med Toll- og avgiftsetaten. Det tror jeg at jeg svarte på i en replikk. Vi ser muligheten for at det går an å foreta en effektivisering innen Toll- og avgiftsetaten, både gjennom lovverket og gjennom en forenkling av avgiftssystemet, som representanten Håheim er en stor tilhenger av. Når det gjelder personvernet, er politiet nødt til å få de verktøyene de behøver for å kunne utføre jobben sin, spesielt opp mot mistenkte personer. Er man mistenkt for en kriminell handling, kan man risikere å bli utsatt for kommunikasjonskontroll, for da å få avklart om mistanken er berettiget eller om man er uskyldig. Når det så gjelder innvandrere, som har vært nevnt her, er kanskje begrepet «innvandrer» noe upresist brukt. Det gjelder selvfølgelig ikke alle som kommer til Norge. Det er vår mening at vi skal gjøre dette etter behov. Det er en del personer som kommer til Norge uten ID-papirer, som ikke vil oppgi sin identitet og si hvem de er. Da skal vi ha mulighet til på grensen umiddelbart å prøve å fastslå hvem personen er, gjennom bl.a. fingeravtrykk og DNA-prøver, for å se om dette er personer som har et kriminelt rulleblad, for å sjekke om dette er personer som har reist ut og inn fra andre land tidligere, eller om det faktisk er personer som også er registrert i kriminelle registre i Norge. Vi opplever stadig vekk at de som har begått kriminelle handlinger, bl.a. går ned til Akerselva og selger stoff og dukker opp igjen for andre, tredje, fjerde, femte og sjette gang. Da er det kanskje på tide at politi og tollmyndigheter får mulighet til å kontrollere dem som kommer inn i landet, slik at vi hindrer at de kommer tilbake gang etter gang.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
På vegne av stortingsrepresentantene Øyvind Korsberg, Ib Thomsen og undertegnede vil jeg fremme et forslag om ny fordelingsnøkkel for tippemidlene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Det står utrykkelig i fosterhjemsforskriften, i § 4, at barnevernstjenesten alltid skal vurdere om noen i barnets familie eller nære nettverk kan velges som fosterhjem. Så vet vi at det ikke er alltid det går. Men så vet vi også at veldig mange av disse barna trenger kontakt med biologisk slekt, besteforeldre, tanter og onkler eller annen slekt fordi de trenger denne nærheten, og de trenger å ha kontakt med biologisk slekt selv om de kanskje ikke skal ha kontakt med biologisk familie. Så har vi sett flere og flere eksempler på at de ikke blir brukt. Besteforeldre eller tanter og onkler som ønsker å ha kontakt, får ikke ha det på grunn av at barnevernet har gjort en annen vurdering. Stortinget har helt klart sagt at det skal vurderes om nær familie eller slekt kan brukes. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Vil det si at vurderingsplikten til barnevernet går foran det som Stortinget har sagt?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Ja, i høyeste grad. Vi har i 2009 ansatt ekstraordinært 440 nye sivile. Vi har lagt opp til kurs på Politihøgskolen for å gi dem kompetanse i hvordan man skal fungere innenfor politiet, og slik at de også skal kunne tildeles begrenset politimyndighet. Vi har laget en plan for politiet mot 2020 hvor det skal være 1 000 nye med sivil kompetanse i politiet, så jeg er enig i at det skal være en omfattende satsing. Det kan godt hende at denne satsingen – den planen som er lagt mot 2020 i forhold til de jafsene vi allerede har tatt når det gjelder målsettingen – kan trappes opp, og at vi kan gjøre mer når vi ser det store behovet, særlig på det området jeg var mye inne på nå, datakriminalitet og økonomisk kriminalitet, hvor vi nettopp trenger den typen kompetanse som spørreren nevner.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Dette er et veldig viktig spørsmål. Næringslivets Sikkerhetsråd er en aktiv organisasjon, som tar mange initiativ og har kommet med veldig viktige bidrag, også bl.a. på vår høring i komiteen. Ett av tiltakene som trekkes opp i stortingsmeldingen, er at vi ønsker å lage en ny form for samarbeidsforum – et operativt samarbeidsforum mellom næringslivet og Politidirektoratet, Kripos og justismyndighetene. Det trengs absolutt, for jeg hadde senest i forrige uke et møte med Næringslivets Sikkerhetsråd, som beskriver at det forumet er ok, og det er fint også når politiet møter med sine representanter der, men det trengs et mer operativt, løpende arbeid, hvor man kan ta tak i ting som dukker opp, på en mer direkte måte enn man får gjort nå. Så jeg synes spørsmålet er veldig godt, og jeg synes vi bør komme tilbake til det i arbeidet med organisert kriminalitet på alle måter, for vi ser f.eks. meldinger om mistenkelige transaksjoner. Vi er avhengige av at man aktivt engasjerer seg for å få det til i de institusjonene som i dag ikke bidrar godt nok.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg vil takke representanten Werp for et veldig godt og innsiktsfullt innlegg. Jeg må si at det er deler der som jeg gjerne skulle hatt mer tid til å komme inn på, bl.a. angående informanter og beskyttelsen av dem. Det ble veldig godt begrunnet av representanten her – jeg er veldig glad for det. Men i den positive ånden som vi er i i arbeidet med denne meldingen, er det en ting jeg gjerne vil spørre om når det gjelder arbeidet med et punkt som er viktig her, det å få inn flere med nødvendig sivil kompetanse – økonomer, revisorer og sivilingeniører innenfor data, osv. Det som skjer i dag, er at når de skal ansettes i politiet, får de kurs på Politihøgskolen som varer i inntil noen måneder, hvor de får kompetanse på å jobbe innenfor politiet – regelverk osv. – slik at de også kan tildeles begrenset politimyndighet når de kommer inn i politiet og skal fungere der. I forbindelse med en merknad i innstillingen som Høyre og Fremskrittspartiet har sammen, er vi usikre på hva som ligger i det som skrives her om «kortere og mer tilpasset utdanningsløp» for de sivilt ansatte. Jeg vil gjerne høre hvordan man forklarer det.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg tenkte som saksordfører – når debatten går inn i avsluttende fase – å takke for alle bidrag i debatten. Jeg synes en debatt kan være innholdsrik selv om den er positivt ladet, selv om det er bred enighet som gir denne innstillingen styrke. Det er et par ting som jeg kunne tenke meg å kommentere, som jeg tror kan bli viktige spørsmål framover. Det ene som ble tatt opp, er forholdet mellom nærpoliti og bekjempelse av det som med et litt dårlig ord kalles «hverdagskriminalitet», kontra vekten på organisert kriminalitet, som vi legger vekt på her i dag. Jeg vil gjerne si at der er jeg enig i det som bl.a. ble sagt av representanten Oktay Dahl og andre, at det ikke er «vanntette skott». At vi må se sammenhengen her, er ganske avgjørende, fordi den organiserte kriminaliteten er jo grunnlaget for at det er omfattende narkotikaomsetning alle mulige steder. Det er utrolige nettverk som organiserer narkotikaomsetningen rundt om i landet. Det er den som er grunnlaget for at mobile vinningskriminelle reiser rundt og plager folk med det som kalles hverdagskriminalitet. Det er den organiserte kriminaliteten som er grunnlaget for store skimmingoperasjoner og for datakriminalitet som rammer den enkeltes pc, osv. Jeg tror de som jobber i nærpolitiet, de som jobber lokalt, også vil måtte være spesialister på sin måte med tanke på organisert kriminalitet, for det er former for organisert kriminalitet som man møter mer og mer i nærmiljøet. Jeg tror derfor vi må understreke den sammenhengen, slik at vi må bruke hele politikorpset, hele kapasiteten vår i kampen mot organisert kriminalitet, fordi den vil ytre seg både på Aker Brygge og i nærmiljøet – på Otta eller i Stavanger. Det andre jeg vil understreke, er det som flere har vært inne på, bl.a. Kåre Simensen og Åse Michaelsen, nemlig kampen mot cyberkriminalitet og datakriminalitet. Jeg vil bare understreke med tanke på det representanten Michaelsen sa, at de forslagene som nå blir oversendt av et samlet storting, er omtalt i innstillingen, slik at det framkommer allerede der at alle de andre partiene står samlet om de forslagene. Det er også et par punkter til som er viktige når det gjelder datakriminalitet, og som omtales i innstillingen. Det gjelder nye hjemler for ransaking av datautstyr, som vi har stort behov for, og det gjelder ny teknologi for å kunne gjennomføre såkalt patruljering på nettet, hvor også politiet må være mer til stede. Så vi har også gode forslag til ny innsats når det gjelder datakriminalitet i innstillingen. Jeg ser at taletiden er ute, men takker for en god debatt, hvor vi har kommet noen viktige skritt videre.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-05:
Saksordføreren ga en god gjennomgang av saken, i den grad 10 minutter er tilstrekkelig i det hele tatt for å presentere en så omfattende sak. Jeg har forståelse for at tiden kan bli knapp. Et av hovedgrepene i de strategiene som legges i stortingsmeldingen, går nettopp på å samordne innsatsen fra offentlig side, og man legger også inn næringslivets rolle i å bekjempe organisert kriminalitet. Situasjonen er den at vi har veldig mye kompetanse og kunnskap i offentlig sektor – i justissektoren – men vi må samordne det bedre for å løse oppgavene og vinne kampen mot organisert kriminalitet. Da blir også forankringen av de strategiene vi fra Stortingets side vedtar med denne stortingsmeldingen, viktig. Da er mitt spørsmål til saksordføreren: Hvilke tanker har han om hvordan man kan få til den samordningen og den forankringen som er nødvendig for å omsette strategien til praksis?
Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-05:
Takk for spørsmålet. Det gir meg muligheten til å utdype nettopp dette viktige spørsmålet. Dette er på ingen måte høyttenkning fra Høyres side. På den ene siden er våre merknader i denne saken en understrekning av at Høyre ønsker å bidra til en bredest mulig politisk samling om viktig politikk. På den andre siden, som jeg også understreket i mitt innlegg, ønsker Høyre å forsterke innsatsen og den operative kapasiteten til Kripos, i første omgang med en spaningsenhet. Men dette er et ledd i en helhetlig tilnærming, og i våre merknader i denne saken understreker og slutter vi oss til det vi er enige om, nettopp for å synliggjøre at Høyre skal bidra til å bekjempe organisert kriminalitet.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-05:
Takk skal du ha! Høyre fremmet for – jeg tror det er – trekvart år siden, rett før sommerferien i fjor, et representantforslag om å legge nærpolitimodellen til grunn for organisering av politiets arbeid. Senterpartiet stemte imot det forslaget. Vi har den tilnærmingen at nærhet og forankring til politiet henger sammen, og det kommer vi til å legge til grunn når vi får regjeringens forslag på bordet og skal behandle det her i Stortinget. Det går nettopp på politidistriktenes organisering. Jeg kunne gjerne utdype det, men jeg må også bruke tid på spørsmålet om datalagringsdirektivet. Dataene som lagres, blir jo ikke sikrere av at vi ikke underlegger dem strengere kontroll fra det offentliges side, på personvernsiden, i form av domstolskontroll og i form av klare begrensninger i forhold til strafferamme for hvilke data som skal lagres. Situasjonen understreker nettopp betydningen av det forliket Høyre og Arbeiderpartiet kom fram til på det området.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-05:
Jeg kan nok berolige representanten Bøhler med at det ligger ikke noen store avvik her med hensyn til spørsmålet fra representanten. Det som er viktig fra Høyres side med å være med på den merknaden, er å understreke at vi ønsker mer fleksibilitet. Vi ønsker mer dynamikk i forholdet mellom sivil kompetanse og kompetanse som politiet trenger, uten at det nødvendigvis er bundet opp i spesielle utdanningsløp eller egne kurs. Det er fleksibiliteten vi er opptatt av, og som vi ønsker å understreke med den merknaden.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-05:
5 minutter er veldig kort tid på å presentere sitt partis syn i en så omfattende sak som denne. Det forstår jeg. Det er mulig jeg hørte feil, eller at jeg misforsto, men jeg tolket det representanten Klinge sa om datalagringsdirektivet, dit hen at hun mente å uttrykke at datalagringsdirektivet og implementeringen av det, som vi har gjort i Norge, vil være til hinder for politiets mulighet til å oppklare forbrytelser. Så min utfordring til representanten er at hun da kan få 1 minutt ekstra til å redegjøre for hva hun faktisk mente å si om datalagringsdirektivet, eller om jeg misforsto representantens innlegg.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-05-05:
Kriminalomsorgen og også innsatte kan fortelle ganske alvorlige historier om at det skjer mye nettverksbygging i norske fengsler, både når det gjelder etablerte organiserte kriminelle, og også rekruttering av nye. Mitt spørsmål til justisministeren er: Hvor ligger arbeidet i forhold til å få egne avdelinger for utenlandske statsborgere som soner dom i Norge, eventuelt egne fengsler? Og har justisministeren synspunkter på dette med å finansiere utenlandske fengselsplasser for sine respektive statsborgere fra de land det måtte være aktuelt for?
Thor Lillehovde (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Representanten Ørsal Johansen brukte noe tid på tollmyndighetene i sitt innlegg. I innstillingen uttaler Fremskrittspartiet at ressursene til tolletaten skal økes. Vi hører her nye toner, og det er et klart brudd på den linjen som Fremskrittspartiet har ført i alle budsjettår fra 2006 og fram til i dag. Fram til i dag har Fremskrittspartiet i sine alternative budsjetter foreslått store og dramatiske kutt i Toll- og avgiftsetaten – betydelige kutt som ville ha fått store konsekvenser for bekjemping av bl.a. organisert kriminalitet. Innebærer merknaden i dagens innstilling at Fremskrittspartiet vil endre sin politikk på dette innsatsområdet, og i tråd med merknaden foreslå å øke bevilgningen til tolletaten i 2012? Eller er dette bare nok en gang tomme ord fra Fremskrittspartiets side?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-05:
Det er interessant å høre fra representanten Ørsal Johansen at tolletaten kan effektiviseres ved at den gis mindre penger for å gjøre en bedre jobb, men at man ikke kan gjøre det med politiet. Det konstaterer vi simpelthen. Så har jeg et spørsmål til representanten Ørsal Johansen. Det er slik at representanten Ørsal Johansen og Fremskrittspartiet prisverdig har vært veldig opptatt av – det er vi alle sammen – kampen mot mobile kriminelle som kommer fra de baltiske landene og feier over landet, gjør livet surt for veldig mange mennesker, og sprer utrygghet og engstelse. Politiforbundet luftet forleden tanken om at Schengensamarbeidet må tas opp til en alvorlig vurdering. Det betyr at de i realiteten sier at grensekontrollen bør gjeninnføres. Deler Fremskrittspartiet denne ideen?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-05:
Det stemmer at SV mener at datalagringsdirektivet ikke er så nødvendig for å bekjempe kriminalitet som f.eks. Arbeiderpartiet og Høyre mener. Her er det helt klart at vi har vært uenige i saken.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-05:
Det er helt klart at her er det uenighet om hvorvidt datalagringsdirektivet er nødvendig for bekjempelse av kriminalitet – seksuelle overgrep mot barn, osv. SV er opptatt av, og er de første til å bekjempe kriminalitet, og særlig mot barn på Internett, men det er også klart at det er uenighet. Mange mener at datalagringsdirektivet ikke er nødvendig, ikke så avgjørende nødvendig i hvert fall, som Høyre og Arbeiderpartiet mener. For øvrig viser jeg til meldingen, som viser at det er veldig mange tiltak som nettopp er satt i gang og kjøres for å bekjempe kriminalitet mot barn og unge.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-05:
Komiteens leder, representanten fra Fremskrittspartiet, sa i sitt innlegg at debatten oppleves som god jul og godt nytt år. Det er riktig, det gjorde den inntil innlegget nå fra representanten Tetzschner – helt betimelig – og jeg har tenkt å ta de to tingene opp. Det er sånn at Fremskrittspartiet, som er motstander av datalagringsdirektivet, DLD, mener at personvernhensyn er veldig viktig. Man gikk til kamp mot datalagringsdirektivet for at menneskers privatliv skal beskyttes. Så gjør Fremskrittspartiet en u-sving i denne saken og fremmer følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag som sørger for at PST og andre relevante politienheter får tilgang på alle registrerte opplysninger om ankomne innvandrere.» Spørsmålet ble stilt nå av representanten Tetzschner om hva som her menes med «innvandrere». Jeg våger denne påstanden: Innvandrere, ut fra Fremskrittspartiets tidligere historie, vil bety annerledesutseende. Men jeg er villig til å høre en annen forklaring på det. Det viser at mennesker som er annerledesutseende, skal behandles annerledes og gjerne, som jeg opplever det, er mindreverdige. De har ikke samme rettigheter i Norge, samme personvernbeskyttelse som andre mennesker. Det samme kommer også fram når Fremskrittspartiet ønsker at innvandrere skal registreres, og at også deres DNA-profil skal registreres. Her behandler man igjen annerledesutseende mennesker annerledes og som mindreverdige. Dette er et menneskesyn som jeg ikke liker, for å si det veldig mildt. Jeg tror at måten å bekjempe organisert kriminalitet på, er å gjøre politiet mer robust, å øke politiets kompetanse på det flerkulturelle Norge og å øke tilliten til politiet nettopp i det flerkulturelle Norge. Der er ett av tiltakene: gjøre det slik at politiet gjenspeiler befolkningens sammensetning. I Oslo har nå bortimot 27 pst. av befolkningen en annen bakgrunn. Da er det viktig og riktig at politiet gjenspeiler befolkningens sammensetning, og at det er folk med minoritetsbakgrunn i politiet. Det vil øke kompetansen. Det vil også øke tilliten blant befolkningen med minoritetsbakgrunn, som er viktig for bekjempelsen av kriminalitet.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Eg er einig med representanten i at når vi står samla om ei innstilling, så styrkjer det innstillinga. Lagring av trafikkdata er eit viktig verkemiddel for politiet for å kjempe mot alvorleg kriminalitet. Me har mange eksempel på at datalagring har ført til oppklaring, pågriping og domfelling. Me registrerer òg at innbrotstala stuper, særleg i Oslo. Politiets kontroll av telefonbruken til kriminelle får mykje av æra for dette. Framstegspartiet, som er imot datalagringsdirektivet, stiller seg dermed utanfor alle dei vurderingane som både politiet og påtalemyndigheitene har gjort. Ser ikkje Framstegspartiet at dette er ein veldig viktig reiskap for effektivt å kjempe mot alvorleg kriminalitet, eller har ikkje Framstegspartiet tiltru til desse faglege vurderingane?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Eg oppfattar det slik at Høgre er einig med oss i at ein nasjonal operativ innsatsstyrke ikkje er det rette verkemiddel for å nedkjempe organisert kriminalitet – dette i motsetnad til kva representanten Oktay Dahl sa til Dagbladet 11. mai i fjor. Der står det: «Han ønsker å etablere en egen operativ innsatsstyrke underlagt Kripos som skal bekjempe de organiserte forbrytelsene i Norge.» Arbeidarpartiet meiner at det er viktig at kompetansen finst i distrikta, fordi den organiserte kriminaliteten finn stad der. Kan eg no oppfatte det slik at ein nasjonal innsatsstyrke berre var høgttenking frå representanten Oktay Dahl og ikkje Høgres politikk, i og med at Høgre no ikkje støttar Framstegspartiets merknader på dette området? Eg er litt usikker – på bakgrunn av innlegget til representanten – på kva Høgre eigentleg meiner.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-05-05:
Eg tykkjer representanten Werp hadde eit godt innlegg. Eg skal ha ei meir spørjande enn kritisk tilnærming i replikken. For det første til strukturen i lensmanns- og politidistrikta. Eg har lyst til å høyre litt om kva Høgre tenkjer om dette. Er det ei massiv omstrukturering som er planen dykkar, eller er det nye og betre former for samarbeid? Så til det Werp nemnde i innlegget sitt, der han viste til og problematiserte usikre datasystem, før han rett etterpå begynte å tale om kor positivt det er at datalagringsdirektivet skal bli implementert. Han sa òg at personvernet skal kunne bli teke vare på samtidig. Men sett opp mot kommentaren om usikre datasystem har eg lyst til å spørje om ikkje risikoen for nettopp desse usikre systema også er relevant i spørsmålet om datalagringsdirektivet og personvernet.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-05-05:
Eg takkar for spørsmålet. Eg var litt inne på det i innlegget, og synest det er greitt å få følgje opp. Det er viktig å ha med seg at både Bulgaria og Romania snart skal inn i Schengensamarbeidet, og at Italia og Hellas allereie har store problem med sine yttergrenser. Det er noko som heiter at ein skal gjere døra høg og porten vid, men det er klart at døra kan bli for høg og porten for vid for dei som ønskjer å kome m.a. frå land i Afrika og Baltikum for å drive med organisert og alvorleg kriminalitet. Så eg deler Framstegspartiet og representanten sitt syn på at Schengensamarbeidet både må evaluerast og eventuelt endrast for å oppnå at vi faktisk gjer gode tiltak for å kjempe mot denne typen kriminalitet.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-05-05:
Det er eg glad for å få følgje opp. Eg var inne på det med vitne- og informantbeskyttelse som eit særleg tema, fordi det også har vore oppe i meldinga og i merknadene frå komiteen. Det som politiet på den eine sida seier, er at dei ønskjer datalagringsdirektivet som eit verkemiddel for å oppklare kriminalitet. På den andre sida er det lite som tyder på at det er så mykje å hente på det. Snarare er det, som representanten sjølv var inne på i innlegget sitt, usikre datasystem omtrent overalt i samfunnet, også i Pentagon. Det at folk som ringjer politiet for å kome med viktig informasjon, eller kommuniserer via e-post eller på annan måte, kan ha tillit til og vere trygge for at dei ikkje blir oppdaga av dei som er kriminelle, og som kan gjere alvorlege handlingar også mot dei sjølve, tykkjer er eg vesentleg å ha med. Også om det er slik at det ikkje blir spora, vil utryggleiken vere der og dessverre kunne hindre viktig informasjon.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-05-05:
Interpellanten tek opp eit svært viktig tema. Det å sitje i fengsel er belastande for den innsette sjølv, men barn av innsette kan oppleve det minst like ille. Kriminalomsorga skal ikkje berre vere straff, men i høgste grad også hindre at dei fengsla kjem tilbake seinare. Dette blir forsøkt på veldig mange ulike måtar, alt etter kva problem og behov dei enkelte gruppene har. Det siste leddet i ordet «kriminalomsorg» peikar på at vi heile tida må hugse at vi har med sårbare menneske å gjere. Det handlar altså ikkje berre om å straffe, men også om å gje omsorg. Alle vaksne i fengsel er sjølvsagt ikkje sårbare. Det finst nokre hardbarka forbrytarar. Men dei fleste innsette – og deira pårørande ikkje minst – har nytte av og treng positiv oppfølging av både sine næraste og offentlege instansar. Mange innsette har ungar, og når dei blir sleppte fri, skal dei tilbake og vere foreldre for desse ungane. Friviljuge organisasjonar gjer ein kjempeinnsats for å gjere overgangen til å vere fri lettare. Justisministeren har allereie vist til viktige tiltak for ungar som har foreldre i fengsel, og til tiltak for dei innsette, som kan setje dei i betre stand til å vere gode foreldre. Ein skal ikkje stigmatisere ved å påstå at storparten av domfelte og fengsla i Noreg er dårlege foreldre, men somme har eit stort betringspotensial. Å betre tilhøva for ungane og gje dei oppfølging vil tene minst to formål: for det første å gjere livskvaliteten deira betre om dei slepp utryggleik og skamkjensle kring situasjonen her og no. For det andre kan det førebyggja at enkelte barn av innsette blir kriminelle sjølve. Gode oppvekstvilkår er viktige for å hindre ein kriminell laupebane. Ofte veit vi no at stikkord som rus og psykiatri er inne i biletet. Våre internasjonale plikter gjennom Barnekonvensjonen gjev barn av innsette like rettar som andre ungar til å ha kontakt med sine foreldre. Sjølvsagt er det praktiske hindringar for dette, men det er openbert slik at vi kan leggje betre til rette for god og hyppigare kontakt mellom barn og fengsla foreldre. Eg kan ikkje sjå at rehabiliteringsarbeidet under eit fengselsopphald blir lettare om dei innsette og ungane deira opplever stort sakn, sjeldan får talast på telefon og møtest under lite eigna forhold. Her har det vore gjort gode tiltak, men absolutt meir kan gjerast. Men her deler eg representanten Ørsal Johansens tankar kring samværsrett etter drap og spesielle situasjonar. Det er noko som må vurderast særskilt. Til slutt vil eg vise til at justisministaren vil vurdere barneansvarlege i alle fengsel. Det tykkjer eg er ein god tanke. Vi vil kome eit langt steg framover om perspektivet barns beste blir ein integrert del av tenkinga i kriminalomsorga.
André Oktay Dahl (Høyre), 2011-05-05:
Representanten Chaudhry var opptatt av spesielt to ting i sitt innlegg. Det ene var samarbeid på tvers av landegrenser, overgrep mot barn, og der er det ekstremt viktig at man samarbeider over landegrenser. Men hva er da bakgrunnen for at representanten Chaudhry ved å stemme nei til å implementere datalagringsdirektivet ville sørge for at et slikt samarbeid ville være umulig i praksis? Hvilke andre konkrete tiltak vil representanten Chaudhry heller igangsette for å sørge for at man får overlevert informasjon som er nødvendig for å oppklare den kriminaliteten som representanten Chaudhry selv var opptatt av?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Det foregår nå en mer og mer høylytt diskusjon når det gjelder nettopp Schengen og kontroll på grensen. Enkelte partier i Danmark har vært ute og varslet hva de mener om det, og vi ser at Italia og Frankrike nå i forbindelse med Lampedusa og det som skjer i Libya, har tatt til orde for i mye større grad å innføre kontroller på grensen. Fremskrittspartiet kommer til å ha en resolusjon som behandler dette på vårt landsmøte, og vi kommer garantert til å ha en stor debatt knyttet til dette. Vi ønsker så absolutt å se på innstramninger på grensekontrollen. Men mitt spørsmål er da til representanten Klinge: Hvor står Senterpartiet? Vil Senterpartiet i så fall være med på en revurdering, en evaluering, en nytenkning når det gjelder Schengensamarbeidet, og også da eventuelt innføre grensekontroll på indre grenser mellom landene i Schengensamarbeidet?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2011-05-05:
Tidligere i debatten har både en representant fra SV og en fra Senterpartiet vært opptatt av Schengen og utfordringene knyttet til Schengensamarbeidet. Jeg har sett at Nordisk Politiforbund har sendt et brev og innspill til justisministeren i forbindelse med at 80 pst. av den organiserte kriminaliteten som skjer i Norden, er knyttet til personer fra de baltiske landene. For så vidt har det også vært interessant å se at justisministeren har uttalt at det neppe kan endres på Schengensamarbeidet, men at han setter pris på innspillet og vil ta det med seg videre i arbeidet. Da hadde det vært interessant å høre litt om hva justisministeren tenker rundt dette, om det er et innspill han tar med seg i det internasjonale arbeidet sitt. Er det et forslag som justisministeren synes har noe for seg, eller er det et forslag som han ikke kommer til å følge opp?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Dette tegner jo til å bli en god dag. For nå får vi Fremskrittspartiet med oss på at politiet blir tilført ressurser, og også i spørsmålet om vi har behov for strukturelle eller andre typer endringer i politiet. Mitt svar er at jeg tror politiet har behov for mer ressurser framover. Derfor har jeg aldri lagt fram et budsjett i Stortinget hvor politiet ikke gis mer ressurser. Særlig opp mot IKT trenger vi mer ressurser. Men jeg er veldig opptatt av, særlig i en tid hvor vi øker ressursene så betydelig, at man også har en diskusjon om hvordan de pengene brukes. Og jeg vil anbefale alle å se på historien om Follo politidistrikt. Jeg var der i går. Det er en fantastisk omstrukturering som er gjort i Follo, og som etter mine begreper har bidratt til at man har fått en betydelig mer effektiv polititjeneste. Ordførerne sier også det. Så kan man diskutere at man vil ha mer penger. Men samtidig er det en betydelig nedgang i kriminaliteten, bl.a. en nedgang på 40 pst. i voldskriminaliteten. Det er fantastiske politiresultater.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Det er et veldig godt spørsmål, for jeg mener at de avtalene som inngås nå, og det som også skjer i EU, ikke med full tyngde vil være treffsikkert overfor dem som får dommer som f.eks. ligger i seks-, sju-, åttemånederssjiktet. Det er det vi sliter med. Jeg må bare medgi at sånn er det. Vi har satt «all time high», altså det høyeste tallet på soningsoverførte i fjor, men tallet er jo betydelig for lavt ut fra hva vi ønsker oss. En av grunnene er at straffedommene blir for korte, slik at prosessen uansett tar for lang tid. Og da er det viktig å gjøre det som regjeringa gjorde i fjor, og som vi gjør i år, nemlig at i hvert fall når straffen er ferdigsonet, så blir folk utvist med tvang. Det var over 700 straffedømte som ble sendt ut med tvang i fjor, så vidt jeg erindrer – med forbehold om tallet, men jeg tror det ligger der. Derfor er det viktig at vi også bruker Politiets utlendingsenhet så aktivt som vi nå gjør, fordi effektiv utvisning er et viktig tiltak.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg har tidligere sagt i Stortinget at vi ønsker å vurdere spørsmålet om egne plasser for de utenlandske straffedømte, og det har vi til vurdering. Jeg skal komme tilbake til Stortinget når vi er ferdig med det. Når det gjelder den andre delen av spørsmålet, er det helt åpenbart at det ikke er noen fengselsplasser som er til salgs ute, så vi har problemer med direkte finansiering av våre plasser. Også konstitusjonelt er det veldig vanskelig. Men det jeg har vært veldig opptatt av, er at når Norge bruker EØS-midler i Latvia, i Litauen, eller andre steder, må det gå an å ha flere tanker i hodet på én gang, slik at vi kobler noen av de EØS-midlene opp mot det å gi bedre, og mer, kapasitet i landets kriminalomsorg, ved siden av at vi kan betale transport. Så da jeg signerte avtalen med finansministeren i Latvia i forrige uke, var jeg veldig glad for at den største andelen av EØS-midlene til Latvia var penger til kriminalomsorgen. Vi åpnet endog også et nytt ungdomsfengsel – samtidig som vi signerte soningsoverføringsavtale.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg tror det alltid i Europa – og særlig framover nå – vil foregå en debatt om effekten av Schengensamarbeidet. Der mener jeg at Norge må være med. Det kan være justeringer, men det kan også være tiltak innenfor Schengen av justispolitisk betydning, som jeg tror er viktig for oss. Det ønsker jeg ikke å lukke døra for. Men betydningen av nærmest å stenge grensene, å kontrollere hver eneste person som kommer, tror jeg er betydelig overdrevet når det gjelder å bekjempe kriminalitet. Det står ikke skrevet i ansiktet på noen at man har tenkt å begå innbrudd i Asker og Bærum eller andre steder. Jeg må minne om at de store gruppene som vi har slitt med når det gjelder utenlandske statsborgere som begår straffbare handlinger, også representerte en stor andel av kriminaliteten i Norge før man deltok i et grenseløst Europa. Derfor mener jeg man skal være noe forsiktig med å tro at dét er løsningen. Så har jeg sagt at vi bl.a. skal drive grensenær kontroll. Den er styrket i Østfold, og jeg tror vi har mer å gå på der.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg skal ta med meg erfaringene i arbeidet med denne typen tenkning fra helsevesenet. Jeg tror det er helt avgjørende. Men samtidig har jeg bare lyst til å bruke anledningen nå til å si at det er fantastisk hvor langt man kan komme med ganske enkle virkemidler. I en hverdag der man, når man diskuterer kriminalpolitikk, nærmest bare har fokus på én ting – ressursene til politiet – er det viktig at vi i Stortinget kan ha denne typen debatter for å markere behovet for også å bruke ressurser på dette feltet. Vi får så uendelig mye igjen for lite. Når man har valgt å bruke noen penger i løpet av de siste årene – og jeg håper det også vil komme mer framover – så er det fordi vi ser at barna får det bedre, og at de pårørende også får det bedre. Det er også spørsmål om hvor langt vi skal strekke arbeidet på dette feltet, hvor noen kanskje i stor grad ønsker å ha med seg pårørende generelt. Men det er helt avgjørende for dem som er hjemme, og særlig for de små, at vi tenker mer systematisk enn vi har gjort. Jeg understreker også at en av de fire viktige kildene til det å forhindre tilbakefall som er nevnt i stortingsmeldingen, ved siden av behandling, utdanning, bolig, arbeidstrening og en del kulturtiltak i fengslene, er det sosiale nettverket. Til de røstene som vil hevde at kriminalomsorgen blir for mild og myk, vil jeg bare slå tilbake og si at dette er også tiltak som gjør det lettere å rehabilitere folk. Det er etter mitt skjønn en god dose forebygging, også for de små, at man får en best mulig håndtering av en svært vanskelig situasjon. Det er derfor vi har valgt å bruke en god del ressurser på dette. Jeg nevnte besøkshusene og leilighetene med overnattingsmuligheter – altså ved Ringerike, Halden, Bredtveit, Bergen og Åna, og jeg vet om flere under planlegging – besøksfasilitetene ved Oslo fengsel, hvor det er satt av 10 mill. kr til bedre besøkslokaler, dette med åpne dager, Lyden av lesing-prosjektet, informasjonsmateriell som Hvordan har du det? som var en trykksak som vi i hvert fall deltok noe i, og, ikke minst, informasjonsheftet til foreningen For Fangers Pårørende. Vi har sett at det er ganske enkle virkemidler som skal til. En pappa gikk pilegrim med meg da jeg gikk sammen med Bastøy-fangene på pilegrimsleden. Han sa at han hadde sjøl fått lov til å delta i sønnens klasse for å forklare hva det var som skjedde. Det hadde bidratt til en god situasjon for sønnen. Det viser seg at det er ganske enkle virkemidler. De kan være tøffe der og da. Det behøver ikke koste mye, men det må tas initiativ.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg er også helt enig i at det å si halleluja, kan for så vidt være fint, men vi må gjøre det også. Det er jo faktisk slik at et tverrpolitisk flertall her i salen i stor grad har stått bak de tiltakene som ble skissert i St.meld. nr. 37 for 2007–2008, også budsjettmessig når man har valgt å gå inn med helt konkrete tiltak. Men det skal ikke mer til enn å lese tiltakene i stortingsmeldingen for å se at det er flere tiltak som er skissert der, som gjenstår i dette arbeidet. Denne debatten kan jo bidra til å sette press på det. I debatten var det spørsmål oppe om tilskuddsordning og økonomi for dem som lever med én i familien som er i fengsel. Regjeringen valgte å foreslå utvidet barnetrygd for dem som er utenfor – det skal være et godt bidrag. Det gjelder også det jeg har nevnt om besøksrom og -husene. Det er et tankekors at da vi overtok i 2005, og fikk det svære prosjektet Halden fengsel på bordet, som da til slutt kostet 1,3 mrd. kr, var det altså en bit som var tatt ut for å gjøre det litt rimeligere, og det var besøkshjemmet. Nå fikk vi det inn igjen, men det sier litt om hva man prioriterer når det kommer til stykket – og når det skal gjøres halleluja, for å si det sånn. Så dette er en debatt og en side av kriminalomsorgen som vi trenger å ha størst mulig trykk på for å få gjennomført de forslagene som ligger i St.meld. nr. 37 – utover det å ha en barneansvarlig i fengslene. Så vil jeg til slutt understreke at hele kriminalpolitikken må ha dette i seg. Derfor vil jeg gjerne i særdeleshet peke på de alternative straffereaksjonene vi har, hvor man har mulighet til å sikre at pårørende og barn har en kontakt særlig ved kortere fengselsstraffer, og at man ikke river opp denne kontakten. En 14 år gammel gutt som var utsatt for vold av far – han var direkte offer sjøl – ble henvist til konfliktrådsbehandling i Trondheim, i det familievoldsprosjektet der, som er veldig bra. Han ble spurt om hva han ønsket. Han var jo direkte offer og også et barn. Han ønsket ikke at pappa skulle komme i fengsel, sjøl om de fleste av oss umiddelbart ville tenke det når noen begår vold mot barn, og han svarte at det han ville, var at familien skulle fungere igjen. Sånn sett er det viktig å ha med oss at vi tenker alternative straffereaksjoner. Jeg tar med meg de signalene som har kommet i Stortinget i dag. De er gode å ha når vi skal utforme nye lover. Jeg håper å komme raskt tilbake, slik at vi bl.a. får på plass endring som går i retning av å få barneansvarlige i norske fengsler.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Ja, vi tåler vel den! Jeg registrerer at interpellanten ikke mener at jeg svarer på spørsmål, men det er altså interpellasjonen som jeg forsøker å svare på. Det kom en rekke spørsmål i innlegget som knytter seg til veldig konkrete saker, og som egentlig knytter seg til det som er vanskelig i utformingen av denne type regelverk, nemlig at vi kanskje ønsker mest mulig veldig klart definerte grenser. Jeg vil advare veldig mot en slik tenkning, for jeg tror at det vil kunne bidra til også å ramme barn, og at den eneste muligheten vi har i dette, faktisk er å ha de skjønnsmessige bestemmelsene som man har i loven. Jeg vil utfordre interpellanten også litt på å dvele ved spørsmålet om det er slik at når det gjelder de vedtak som fattes av utlendingsmyndighetene, skal alle de mer innvandrerregulerende tiltak og hensyn når det er barn i bildet, nærmest settes til side. Det vil innebære store problemer for oss, som jeg er overbevist om heller ikke vil være til barnets beste. Så noen ganger vil det faktisk være mer hensiktsmessig å se på hvordan vi kan få til en raskere behandling av disse sakene og en bedre gjennomføring av de vedtak som skal fattes. Det vil jo bl.a. bli tema i den stortingsmeldingen som er varslet for Stortinget, og som vil komme til høsten og ikke nå i vår, om barn på flukt. Altså: Hvordan kan vi overfor denne gruppen håndtere disse sakene på en bedre måte, raskere måte, slik at man faktisk minimaliserer trykket for barn, som det ikke er til å legge skjul på er i en vanskelig situasjon? Så vil jeg også utfordre interpellanten til i det minste å kommentere de endringene som jeg påpeker er gjort i regelverket så sent som sommeren 2010, og når det gjelder spørsmålet om innreiseforbudet, nå i mars, hvor man nettopp ønsker å styrke barns situasjon. Det er utlendingsforskriftens § 14-2, og når det gjelder utvisning, utlendingsforskriftens § 14-1, som viser at dette har man hatt oppmerksomhet rundt, som gjør sitt til at det for noen vil være bedre kår enn det det var før.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Jeg takker for innspillene, også fra interpellanten nå på tampen. Dette er noe vi skal ta med oss, og jeg skjønner at det kan være greit å ha litt mer tid på den stortingsmeldingen når vi får de oppfordringene. Det tar jeg med meg, for jeg vil ikke at det skal herske noen tvil om at jeg tror at alle partier ser dilemmaene i disse sakene. Her snakker vi om en veldig vanskelig vekting som det er vanskelig å definere fra Stortingets talerstol. Så til representanten Svendsens utsagn om at vi deltar i en konkurranse om den strengeste flyktningpolitikken: Jeg holdt på å si at jo mer du sier det, desto strengere blir vi jo på mange måter, utad. Men det er grunn til å understreke, slik også representanten Haugli gjorde, at både når det gjelder mottak av enslige mindreårige asylsøkere, unge som kommer til Norge, men også voksne, så tyder det ikke på at vi i så måte har en praksis som er den strengeste i Europa. Etter mitt skjønn er det helt uinteressant. Det viktigste for oss må jo være at nettopp de standardene som vi har nedfelt i lovgivningen, og som også har sin klang fra konvensjonene, blir fulgt, slik at folk får de rettighetene de faktisk skal ha. Det som er situasjonen ved en politikk som bidrar til å slippe dette helt løs, er at vi ikke får den målrettede hjelpen inn mot dem som virkelig trenger den. Det er for meg et skremmende scenario. Derfor mener jeg det er bra at Norge tar imot det antallet kvoteflyktninger som vi gjør, og at vi har en asylpolitikk som bidrar til nettopp å sette behovet for beskyttelse i front. Det er derfor jeg mener det er såpass viktig at vi også effektuerer de vedtakene der folk har fått definert at de ikke har behov for beskyttelse. Det må i så måte være et dårlig bidrag i et kappløp om en streng flyktningpolitikk når en nettopp påviser de endringer som regjeringa har valgt å gjøre i forskriftene i løpet av det siste året. Det gjelder to endringer i utlendingsforskriften. Sommeren 2010 valgte vi å gjøre det enklere i barnesakene, enklere å få lov til å være i Norge og unngå utvisning. Og når man så sent som i mars nå i år velger å endre utlendingsforskriften slik at det å pålegge innreiseforbud der hvor det er barn inne i bildet, og hvor de ulovlige aktivitetene som er beskrevet i den bestemmelsen, ikke har pågått i lenger enn to år – er det vel – nettopp blir vanskeligere, så har jeg vondt for å se at det er å delta i et slikt kappløp som representanten Svendsen beskriver.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2011-05-05:
Justisministeren var innom flere viktige områder, og særlig det som går på utenlandske kriminelle. Nå har vi en situasjon der vi har seksdoblet antallet utenlandske vinningskriminelle i Norge de siste ti år. Justisministeren viser til avtalen med Romania, og at det nå skal inngås flere avtaler. Fremskrittspartiet har støttet disse avtalene, og har etterlyst flere. Men mitt spørsmål til justisministeren er: Er disse avtalene treffsikre i forhold til vinningskriminelle, da det eksplisitt i disse avtalene legges opp til at utleveringsavtalene gjelder dommer på over ett og et halvt år? Er det slik at vi med disse avtalene greier å sende ut utenlandske kriminelle med dommer på seks måneder, åtte måneder, ett år, f.eks., eller må man faktisk begå en kriminell handling og få en dom på over ett og et halvt år for at vi i det hele tatt skal greie å sende ut disse utenlandske kriminelle?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Regjeringen har lagt fram en god stortingsmelding om kampen mot organisert kriminalitet. Den har også fått bred støtte under behandlingen i komiteen. Den rød-grønne regjeringen har med bred og god støtte fra Stortinget styrket kampen mot organisert kriminalitet. Norge har inngått Prüm-avtalen med EU, som gir et forsterket politisamarbeid. Det er helt nødvendig i en globalisert verden, og vi må fortsette å styrke det internasjonale samarbeidet. Mens vi venter på EUs rammeverk for soningsoverføringer, er den rød-grønne regjeringen utålmodig og inngår bilaterale avtaler på egen hånd, slik at enda flere kan sone i sine hjemland. Vi har fått på plass en innsatsstyrke på 45 menn og kvinner som er politiets nye våpen i kampen mot mobile vinningskriminelle. Når VG 13. april i år skriver at innbruddstallene i Oslo stuper, er det nok et bevis på at regjeringens rekordsatsing på politiet gir resultater. Vi har også et politi som evner å tenke nytt og gjøre ting annerledes. Politisamarbeidet Operasjon Grenseløs er en suksess, og det er god grunn til å rose politiets arbeid. Men politiet alene kan ikke løse den utfordringen vi står overfor i kampen mot den organiserte kriminaliteten. I justiskomiteens merknader understreker en samlet komité at økonomisk kriminalitet må bekjempes av flere myndighetsorganer i fellesskap. Skal vi lykkes i denne kampen, er vi nødt til å gå etter pengesporet, og da trenger vi også etater som kan drive kontrollvirksomhet. Under komiteens høring sa Skatt øst at skattekriminaliteten er omfattende. Det er grunn til å tro at den er økende, i større grad organisert, multikriminell og grenseoverskridende. Da blir det dessverre å gå baklengs inn i framtiden å bedrive kutt til Skatteetaten. Det er akkurat det Fremskrittspartiet gjør i sine alternative statsbudsjetter. I 2011 ville de kutte 645 mill. kr. Jeg er enig med Fremskrittspartiet i at tolletaten har en viktig rolle. Men det er noe underlig å lese Fremskrittspartiets særmerknader, hvor de sier at de ønsker å styrke tolletaten, for det må være et akutt tilfelle av korttidshukommelse. La meg minne om at Fremskrittspartiet i sine alternative budsjetter de siste årene har foreslått kutt på mellom 70 mill. kr og 223 mill. kr i tolletatens budsjetter. Fremskrittspartiet snakker om å effektivisere, men det er forskjell på å barbere seg og å kutte av seg hodet. Kutt i denne størrelsesordenen kan ikke gjennomføres uten å si opp folk. Begge etatene er nødt til å gjennomføre lovpålagte oppgaver, og blir Fremskrittspartiets kuttforslag satt ut i livet, betyr det at man må redusere antallet ansatte og redusere kontrollaktiviteter. Da blir det vanskeligere å avdekke skatteunndragelser og annen økonomisk kriminalitet. Da blir det lettere for de kriminelle å smugle narkotika og andre ting inn i Norge.
Michael Tetzschner (Høyre), 2011-05-05:
Jeg tar ordet fordi jeg fra Høyres side ikke ville la det ligge helt ukommentert at Fremskrittspartiet i så stor grad i sine merknader setter likhetstegn mellom fenomenet innvandring og fenomenet kriminalitet. Nå har vi gjennom årene kanskje blitt litt vant til ganske unyansert språkbruk når man omtaler disse gruppene, og selvfølgelig kan det være overlapping. Men når vi så ser på forslagene, ser vi at Fremskrittspartiet også følger opp med hva jeg vil si er en ganske omfattende og grensende til totalitær kontroll av vanlige folk som innvandrer. Jeg må fra denne talerstol minne om at innvandring for det aller, aller meste skjer lovlig. Det tror jeg man kan reflektere over neste gang man er på et utested i Oslo, og blir betjent og oppvartet av våre svenske naboer. Jeg registrerer at av Fremskrittspartiets åtte forslag er det to som gjelder innvandrere. Det er for det første dette at Fremskrittspartiet vil registrere og kontrollere alle innvandrere ved ankomst, slik at registreringen også omfatter DNA-profiler. Så vil Fremskrittspartiet sørge for at PST – det er det som man i andre land kaller sikkerhetspolitiet – skal få tilgang på alle registrerte opplysninger om ankomne innvandrere. Da er det jeg gjerne vil spørre: Er det slik at vi da skal sette Den nordiske passunionen ut av funksjon? Skal det gjelde nordiske statsborgere? Skal det gjelde polakker, tyskere? Skal det gjelde andre EU-borgere? Skal det gjelde amerikanske og canadiske statsborgere, eller hva ligger i begrepet «innvandrere», for jeg ser heller ikke av merknadene, der man legger premissene for forslagene, at dette på noen måte er spesifisert. Jeg vil på egne vegne gjerne høre Fremskrittspartiets utdyping av hvordan de har tenkt å trekke dette skillet, hvis det i det hele tatt er noe skille.
Michael Tetzschner (Høyre), 2011-05-05:
Jeg registrerer at representanten Ørsal Johansen ikke så seg i stand til å gi et klart svar på om polakker som har kommet hit for å arbeide, eller innvandrere fra tilsvarende land, skal avgi DNA-tester, og om de skal rapporteres til PST ved innreise til Norge. Nå ble det jo forsikret fra denne talerstol at det ikke skulle gjelde alle, og så ble det gitt noen eksempler på personer som vi selvfølgelig alle er enige om ikke har noe i landet å gjøre. Det er bare den haken ved det at man ikke har gjort disse nyanseringene i merknadene fra Fremskrittspartiet. Én ting er at man er upresis i sine merknader – det kan vel forekomme i flere partier – men når det gjelder de påleggene man ønsker å gi regjeringen om hva den skal fremme for Stortinget, omtaler man denne gruppen bare som «innvandrere». Da har jeg akkurat forsikret meg om at i vår utlendingsterminologi vil det også innbefatte statsborgere fra land som Norge siden 1954 har vært i passunion med, Sverige, Danmark, Finland. Man bør altså ta en retningsanvisning til regjeringen mer alvorlig enn dette og selv gjøre de avgrensninger man ønsker å gjøre hvis man ikke skal bli misforstått i debatten.