Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-02-11:
Jeg er ikke helt sikker på hvor vellykket jeg syns denne seansen har vært. Jeg lurer på om jeg skal foreslå at presidenten i neste debatt må være Anne Grosvold, slik at utfordringene kommer litt tettere. Jeg syns også at det som var opptakten til debatten, nemlig statsministerens tale, ikke var en spesielt visjonær tale. Jeg syns den var preget av en Regjering som ikke absolutt vil noe, men som først og fremst vil sitte. Det er også noe av det som er problemet i norsk politikk, slik jeg ser det. Det fins en flertallskonstellasjon som har mulighet til å ta noen av de viktigste utfordringene for fremtiden på alvor. Det er ikke den konstellasjonen som Høyre og Fremskrittspartiet tilhører. Vi får mer høyrepolitikk fordi sentrumspartiene, Arbeiderpartiet og SV ikke klarer å finne hverandre i den politiske debatten. Det fører til to ting: Dels fører det direkte til mer høyrepolitikk i forbindelse med de statsbudsjettene som vedtas, og det har nå vært vedtatt budsjettforlik mellom sentrumspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet tre ganger. Det er det som gjør at mange unge nå slutter i skolefritidsordningen, at prisen går opp, og at mange av dem som absolutt burde ha vært der, ikke har råd lenger. Det er det som gjør at ikke noen, uansett hvor rike de er, skal bidra med en eneste krone mer i statskassen, selv om fellesarenaene for unger roper etter penger, f.eks. til skolen. Men det gjør også en annen viktig ting med den politiske debatten. Det er at det først og fremst er på Høyres og Fremskrittspartiets – kanskje særlig Fremskrittspartiets – banehalvdel debatten foregår. Det betyr at Carl I. Hagen bare trenger å kremte litt, så må alle diskutere det han er mest opptatt av. Men jeg må rope og skrike, og likevel når jeg sjelden fram. Det betyr rett og slett at Carl I. Hagen aldri trenger å svare på hvorfor han representerer det mest barnefiendtlige, ungdomsfiendtlige og fremtidsfiendtlige partiet på hele Stortinget. Han slipper unna uten å måtte svare på et eneste spørsmål om hvorfor han vil kutte så mye på skolen, og om hvorfor han skal kutte så mye på barnehagene og skolefritidsordningen. Og så kommer han her og sier at han har hatt rett i 15 år i volds- og kriminalitetsdebatten. Det er helt feil. Fremskrittspartiet har tatt feil når det gjelder barn og ungdom i 20 år, ja i hele sin eksistens. Og dette trenger ikke en SV-er å si til ham. Kanskje han skulle ta seg en tur til politiet og snakke litt med dem. Jeg har vært mye rundt hos politiet og snakket med dem, jeg, og de sier: Den delen av det volds- og kriminalitetsforebyggende arbeidet som dreier seg om å styrke politiet, er jo bare en liten bit av det. Det er alt det forebyggende arbeidet, alt det som skjer i skolen, alt det som skjer på fritiden, alt det som skjer i barnehagene – det er det som er viktig for å hindre økt kriminalitet. Og der har ikke Fremskrittspartiet noe å stille opp med. Det er en viktig grunn til at de bør stilles utenfor påvirkning på de statsbudsjettene som skal vedtas framover. De utfordringene som SV mener er de viktigste, er for det første: Sett hensynet til framtida, barn og unge først i den politiske debatten. Nå kutter kommunene rundt omkring på alle mulige tiltak for barn og unge. Og det dreier seg ikke om enkeltkommuner, statsminister, det gjelder svært mange kommuner. Slik bygger man ikke fremtiden. Det andre er at vi trenger en verdidebatt. Vi trenger et inkluderende samfunn. Svært mange innvandrerungdommer, som i snitt er mer lovlydige enn norsk ungdom, føler at de blir skult på, slik situasjonen er nå. De føler at folk rundt dem tror de egentlig er kriminelle. Vi må lære oss å bli fargeblinde i dette samfunnet. Vi må lære oss å behandle folk som enkeltindivider. Vi må lære oss at alle skal ha samme sjanse til å få prøvd seg uansett, og at ingen skal møtes med fordommer. Det tredje er miljøkampen. Det er en fremtidskamp. Hvis vi ikke legger om miljøpolitikken dramatisk i en helt annen retning, overlater vi oppvasken til ungene våre. Så er det de som må ta jobben og de tøffe prioriteringene framover. Nå er luftsituasjonen i mange byer slik at barnehager må holde ungene inne hele dagen, fordi det snør for lite slik at støvet ikke bindes og legger seg på bakken. Det er dette som er fremtidens utfordringer. De kan ikke løses gjennom et fortsatt samarbeid mellom sentrumspartiene og Høyre og Fremskrittspartiet. De kan bare løses hvis det flertallet som egentlig fins på Stortinget, gamle venner i sentrum, utløses, og man legger om kursen.