Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2004-12-08:
Også for neste år får sykehusene økte bevilgninger. Både Regjeringens budsjettforslag og ytterligere 500 mill. kr ved budsjettforliket med Fremskrittspartiet sørger for det. Sykehusreformen gir også stadig flere resultater som viser at reformen var et riktig grep å ta. Antall pasienter på venteliste har sunket med nærmere 25 pst. siden 1. januar 2002. Ventetiden for pasientene som står på venteliste, er blitt mer enn halvert. Også for inneværende år, som er et omstillingsår for sykehusene, har ventetiden gått ned. Disse resultatene viser at det er gjort mye godt arbeid i helseregionene og på det enkelte sykehus. Men det viser også at det var mye å hente på bedre ressursutnyttelse og på en bedre samordning av spesialisthelsetjenesten. Selv om det er oppnådd gode resultater, er vi ennå ikke i mål med reformen. Spesialisthelsetjenesten er en stor skute å snu. Men med de resultatene vi har oppnådd så langt, er det ubegripelig for meg at noen ønsker å reversere reformen, enten det er ved å putte regionale politikere inn i regionstyrene, innskrenke pasientrettighetene eller å lage vanskeligheter for de private aktørene innen spesialisthelsetjenesten. Alle helseregionene skal være i budsjettbalanse ved utgangen av 2005. Ettergivelse av gjeld vil undergrave de incentivene helseforetakene har både på lang og kort sikt når det gjelder å følge de rammebetingelser som er gitt av Stortinget. Imidlertid har et flertall i komiteen, bestående av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, i innstillingen sagt at det vil være knyttet usikkerhet til hvor raskt de regionale helseforetakene som driver med store underskudd, greier å iverksette nødvendige tiltak som skal bringe helseregionen i balanse innen utgangen av neste år. Det pekes i merknaden spesielt på Helse Sør. Flertallet ber på denne bakgrunn om at Helsedepartementet må se nærmere på effektiviseringstiltakene i Helse Sør, og i denne sammenheng også vurdere en eventuell lemping av balansekravet. Det er viktig å understreke at dette ikke skal være noen sovepute for Helse Sør, eller at man kan skyve alle problemene foran seg. Det må også sies at én av grunnene til at Helse Sør nå sliter, er at helseregionen kom sent i gang med nødvendige effektiviseringstiltak og omstillinger sammenlignet med andre regioner. Imidlertid skal ikke pasienten lide for dette, derfor denne åpningen for å se på hvordan og når man skal komme i balanse. Jeg forstår godt at venstresiden ikke ønsker å trekke fram at en regjering hvor Høyre er med, faktisk er den regjeringen som har grepet fatt i utfordringene knyttet til fattigdom i Norge. De fattigdomsproblemene vi har i dag, bl.a. 26 000 fattige barn, er i høy grad en arv fra Arbeiderpartiet. De viste ingen vilje til å ta tak i disse problemene. Samarbeidsregjeringen har som den første regjeringen i nyere tid kartlagt omfanget av fattigdom i Norge. Siden 2002 har Regjeringen økt nivået på bevilgingene til bekjempelse av fattigdom med 1,2 milliarder kr. I 2005 økes bevilgningene med 255 mill. kr. Den samlede innsatsen er 3,2 milliarder kr etter at Regjeringen tiltrådte. Budsjettet inneholder langt mer enn julehilsener til de fattige. Det inneholder målrettede tiltak: Antallet tiltaksplasser for yrkeshemmede økes, bostøtten forbedres, det innføres lønnstilskudd for uføre, og oppfølgingen av rusmiddelmisbrukere styrkes. Og ikke minst er det tiltak som skal hjelpe folk raskere tilbake i arbeid. Det er viktig, fordi vi vet at arbeid er den mest effektive veien ut av fattigdom. I et samfunn med gode generelle ordninger er det alltid noen som faller utenfor. Skal vi klare å hjelpe disse, kreves nye, målrettede løsninger, ikke mer av samme medisin. Vi må hjelpe dem som trenger det, så det monner, ikke smøre tynt utover, slik venstresiden ønsker. Vi vet at lange stønadsløp utgjør rene fattigdomsfeller. Jo lenger man lever på stønad, jo vanskeligere er det å komme tilbake i jobb. Jeg vil også understreke at et godt utdanningssystem er et av de beste virkemidlene vi har til rådighet i kampen mot fattigdom. For Høyre er det viktig å sikre en likeverdig rett til utdanning og hindre at barn faller utenfor skolen. Denne regjeringen har de siste årene styrket velferden i Norge. Det har ikke skjedd på tross av, men på grunn av, de skattelettelsene som er gitt. Det meste av skattelettelsene er gitt til bedriftene, noe som nå gir grunnlag for flere arbeidsplasser. Det har en dobbel effekt: Det blir mer penger til velferd, og flere mennesker kommer i arbeid. For øvrig har Regjeringen gitt skattelette til alle inntektsgrupper. Minstefradraget er økt fra 40 300 kr til 57 400 kr. Det er en skattelette som betyr mye for dem som tjener minst. Ingen kan nekte venstresiden å bruke de fattige som unnskyldning for å øke skattene. Men det hjelper ikke ham eller henne som ønsker seg arbeid for selv å kunne forsørge seg, at næringslivet og bedriftene får økt skatt, tvert imot.