Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2000-06-14:
Allerede i St.meld. nr. 46 for 1996-97, Havner og infrastruktur for sjøtransport, varslet daværende regjering at den ville foreta en nærmere vurdering av problemer knyttet til bruken av havnekassens midler, og hva som ligger i begrepet «havneformål». Det ble videre varslet at det skulle komme en utredning om organiseringen og styreformen for norske havner. Så har tiden en tendens til å løpe fort av sted, mens utredninger lar vente på seg. I dette tilfellet er utvalget som skal forestå utredningen, ennå ikke nedsatt. Det er kun gjennomført et internt forprosjekt i departementet. En samlet komite understreker på nytt behovet for en revisjon av lov om havner og farvann, og komiteen uttrykker videre i innstillingen at man er enig med forslagsstilleren i at dagens havnelov ikke har den nødvendige smidighet i forhold til de behov som i dag gjør seg gjeldende for utvikling av havneområdene. Som forslagsstilleren påpeker, er det i en del sammenhenger knyttet sterke interessemotsetninger til havnevirksomhet og havneutbygging. Særlig gjelder dette havner i større byer som Oslo, Bergen og Trondheim. For Kristelig Folkeparti er det viktig å understreke havnenes store betydning for en kystnasjon som Norge, og jeg vil understreke at det fortsatt er et stort behov for videreutvikling og utbygging av havnenettet i Norge. For Kristelig Folkeparti er det en overordnet miljøpolitisk målsetting å få en større andel av godstransporten vekk fra veien og over på båt. Skal vi lykkes, vil det være avgjørende at havnenettet fungerer. Videre er havnene svært viktige for Norge som fiskerinasjon, og jeg vil minne om at fiskerinæringen i nær framtid vil overta for oljen som vår største eksportnæring. Det er fra samfunnets side lagt ned store investeringer i havnene langs kysten, og for Kristelig Folkeparti er det derfor viktig å understreke at formålet med loven fortsatt skal være å legge forholdene til rette for en best mulig planlegging, utbygging og drift av havner, og at havneavgiftenes størrelse skal tilpasses og først og fremst benyttes til utvikling av den enkelte havn. Vi må ikke nå lage smutthull i loven som åpner for at havnekassene kan tappes til andre formål, og havnene forfaller. Jeg går ut fra at det var dette som lå i bunnen da en samlet komite i Innst. S. nr. 254 for 1996-97 uttrykte følgende: «Komiteen slutter seg til at også i framtida skal havnekassens midler bare kunne nyttes til havneformål.» Kristelig Folkeparti er i dag åpen for å få utredet bruken av havnekassens midler, og vi innser at det kan være behov for å nyansere loven på noen punkt. Havneloven har sannsynligvis ikke den nødvendige smidighet i forhold til kommunenes behov for arealdisponering og for effektiv logistikk for et moderne næringsliv og heller ikke gode nok incentiver for kobling mellom det som er havnenes oppgave som losse- og lastested, og det videre transportarbeid. Kristelig Folkeparti har store forventinger til den lovrevisjon som det varslede utvalget skal forberede, og vi vil i utgangspunktet at utvalget skal få vide rammer for sitt oppdrag, også i tråd med det som forslagsstilleren her ønsker. Men hovedmålsettingen må være en best mulig planlegging, utbygging og drift av havner. Kristelig Folkeparti vil allerede nå signalisere at de verdier som havnene representerer, først og fremst skal utnyttes til beste for ferdselen langs kysten, både for å tilrettelegge for transport av gods og passasjerer og for å tilfredsstille fiskerinæringens mangfoldige behov.