Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-09:
Når Venstre har fremmet dette forslaget om en ny behandlingsenhet for rusmiddelbehandling, er det selvsagt gjort med de beste intensjoner. Vi er alle utålmodige på vegne av alle dem som sliter med sitt rusproblem. Mitt bestemte inntrykk er at hele helse- og omsorgskomiteen virkelig er opptatt av hvordan vi skal komme oss videre for å oppnå best mulige resultater, og ha best mulige virkemidler for å hjelpe alle de menneskene som er avhengige av rusmidler. Så er det nok slik at vi kan ha ulike forslag til hvordan vi mener det best skal løses. Men vi deler den oppfatningen at det er den enkeltes rusmiddelmisbruk som er utfordringen, og at vi må fokusere på den enkelte rusmiddelmisbruker. Det er den eneste farbare vei for å oppnå gode resultater for den enkelte. I 2004 fikk rusmiddelavhengige endelig pasientrettigheter og muligheter for behandling innenfor spesialisthelsetjenesten. Helse- og omsorgskomiteen forventer at de møtes med samme respekt som andre pasientgrupper, fordi de rett og slett har de samme rettighetene. Det er krevende at køen for å komme til spesialistbehandling fortsatt er lang. Det er bra at Helsedirektoratet arbeider med ulike tiltak som skal styrke den medisinsk-faglige kompetansen hos leger. Vår oppfatning er at dette er nødvendig for å gi nødvendig helsehjelp både i kommunehelsetjenesten og i spesialisthelsetjenesten. Selv om rusmiddelmedisin ikke er en egen medisinsk spesialitet, har vi et bestemt inntrykk av at leger har gode muligheter for oppdatering på feltet, noe vi også viser til i våre merknader. Når regjeringspartiene har valgt ikke å gå inn for forslagene, er det ikke fordi vi ikke deler hovedintensjonene, men fordi vi mener at det meste allerede er ivaretatt innenfor dagens system. Det er mulig innenfor dagens system å tilrettelegge for et sammenhengende behandlingsforløp. Kommunene har en plikt til å iverksette tiltak for dem som venter på behandling, og vi har alle et ansvar for å øke kompetansen på rus i kommunene. En ekspertgruppe nedsatt av Helsedirektoratet arbeider med å utrede aldersgrensen på 25 år for LAR-behandling. Vi har ikke gjort oss opp noen mening om hvorvidt den bør endres eller ikke. Det bør det i så fall være godt dokumenterte grunner for. Men allerede i dagens rundskriv er det gitt åpning for å fravike kravet om 25 år, dersom en helhetsvurdering taler for at det er det beste for pasienten. Vi er svært opptatt av at LAR-behandlingen må være underlagt gode kontroller og utleveringsrutiner, og at man i tilknytning til denne behandlingen må bestrebe seg til det ytterste på samtidig å gi LAR-pasientene et verdig innhold i hverdagen. Først da vil det gi resultater. Departementet vurderer nå grunnlaget for en eventuell forskrift for LAR. Vi tror det er viktig, særlig fordi denne vurderingen skal omfatte hvordan trekantsamarbeidet mellom LAR-senter, fastlege og sosialtjenesten skal ivaretas. Igjen er fastlegene en sentral samarbeidspartner i dette arbeidet. Regjeringspartiene ønsker at det vurderes å legge til rette for prøveprosjekter der fastleger gis anledning til å foreskrive medikamentell behandling innen LAR. Vi vil ikke ha noen oppfatning om hvordan dette faglig sett skal ivaretas, eller om det skal settes i gang, men ønsker likevel en vurdering av om det er mulig og forsvarlig. Om vi mener at pasientens rusmiddelproblem skal være i sentrum, må vi være villige til å vurdere nye former. Men la meg tilføye: Vi tror ikke LAR-behandling er en lettvinn løsning for den enkelte pasient. Det er en krevende behandling for pasienten over tid og kan ha bivirkninger, som mange andre former for medisinsk behandling. Det er i dag ca. 3 500 som står i kø for å komme til behandling underlagt LAR. Det er noe av bakteppet for våre synspunkter. En samlet komite er generelt opptatt av de store utfordringene med rusproblemene i Oslo-regionen. Som forslagsstillerne gir uttrykk for, er det viktig å fokusere på rusakutt. Det er vi alle enige i, og vi mener det bør være en naturlig del av Hovedstadsprosessen. Vi minner om at det i oppdragsdokumentet for inneværende år er bedt om at akuttfunksjonen i Oslo-regionen styrkes. Og det må skje i samarbeid med Oslo kommune.