Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2009-12-15:
Finansdepartementets eget budsjettkapittel er ganske interessant. Det er kanskje like interessant å være her og oppleve denne debatten og høre hvilke temaer som blir nevnt her i salen i dag, for erfaringsmessig kan det ofte bli litt sprikende. Jeg har ikke tenkt å gå igjennom alle temaene i budsjettinnstillingen, men jeg vil nevne noen. Først av alt vil jeg presisere at Fremskrittspartiet tidligere i sitt alternative budsjettforslag for 2010 har foreslått en rekke bevilgningskutt til drift og administrasjon innenfor Finansdepartementets område. Ettersom disse rammeforslagene ikke fikk flertall, fremmer vi derfor ikke nå bevilgningsforslag under rammeområde 21. Som tidligere i år minner Fremskrittspartiet om at utgiftene knyttet til administrasjonen i det offentlige de siste tiår bare fortsetter å øke. Det gjelder også innenfor Finansdepartementets område. Spesielt tankevekkende er det at til tross for at Regjeringen – og tidligere regjeringer, for den saks skyld – iverksetter en rekke omorganiseringer, effektiviseringstiltak, og ikke minst flere og enda smartere IKT-løsninger, ser vi ikke at utgiftene går ned eller at det fører til færre ansatte. Nå som vi det siste året har vært, og fortsatt er inne i, en global finanskrise, går de aller fleste private selskaper igjennom bedriften sin, hele organisasjonen, og tenker kreativt for å se om det er ting man kan gjøre smartere for å rasjonalisere og effektivisere. Men i hvilken grad gjøres dette innenfor Finansdepartementets område med suksess? Det innføres nye datasystemer, og det planlegges enda nyere datasystemer for 2010. Men budsjetteres det med effektivisering? Tror man på at det vil føre til mindre arbeid og eventuelt mindre behov for flere ansatte? I går hadde kontroll- og konstitusjonskomiteen debatt her i stortingssalen hvor de bl.a. debatterte Riksrevisjonens kritikk. Jeg vil også rette oppmerksomheten mot Riksrevisjonens påpekninger og kritikk innenfor Finansdepartementets område, spesielt det at Riksrevisjonen gjentatte ganger har tatt opp manglende elektronisk innrapportering av særavgifter. Riksrevisjonen tok dette opp i brev til Toll- og avgiftsdirektoratet allerede 11. mai 2004. Direktoratet opplyste den gangen at de tok sikte på at elektronisk innrapportering ville bli gjennomført i strategiperioden 2004–2008, og at dette skulle være en prioritert oppgave. Allikevel har elektroniske innrapporteringer i flere år vært nevnt i virksomhetens tildelingsbrev som et virkemiddel for å redusere næringslivets rapporteringsbyrder. Riksrevisjonen påpeker derfor igjen at toll- og avgiftsetaten fortsatt foretar manuell registrering av innsendte avgiftsoppgaver i avgiftsfastsettelsessystemet, AFS. Nå har jeg riktignok registrert at Finansdepartementet opplyser at AFS i løpet av dette året endres, slik at systemet kan motta elektroniske særavgiftsoppgaver. Og kanskje det allerede er innført? I så fall vil jeg anta at dette medfører mindre arbeid neste budsjettår. Per 1. mars i år disponerte toll- og avgiftsetaten hele 1 763 årsverk. Ved en endret toll- og avgiftspolitikk samt effektivisering innen etaten, bl.a. med mer bruk av moderne datasystemer og programvare, burde dette antallet ikke øke mer. Bare ved økt bruk av flere kameraer ved grenseovergangene burde det føre til en enklere jobb for tollerne og mer effektiv kontroll over grensene. Mer samarbeid med politiet og de militære grensevaktene og mer politimyndighet til tollerne ville også gitt mer effektivisering. En endret skatte-, avgifts- og tollpolitikk ville også ha ført til mindre behov for økte ressurser. Eksempelvis er kostnadene ved administrering av arveavgiften neste år anslått til å være rundt 70–80 mill. kr. Ved fjerning av arveavgiften, som Fremskrittspartiet og andre partier ønsker, ville dette også medført kutt i byråkratiet. Det samme gjelder en rekke andre skatteregler. For eksempel ville fjerning av dokumentavgift, eiendomsskatt og formuesskatt – og ikke minst et flatere skattesystem – utvilsomt ført til mindre behov for et stort byråkrati – bare tenk på Lignings-ABC, en tykk bok med liten skrift som er på over 1 400 sider om skattesystemet i Norge. Og så har vi tolltariffen. Der finner vi også mye rart. Eksempelvis er det en tollsats på 6,4 pst. på vevde hansker, mens strikkede hansker har en tollsats på 7 pst. Hansker av kunstige tekstilfibre har en tollsats på 10,7 pst., men hansker av bomull og skinnhansker er fritatt for toll. Spørsmålet er hvorfor vi i det hele tatt skal ha toll på hansker. I forbindelse med de siste dagers debatt om nullskatteytere, de som jobber i internasjonale organisasjoner osv., varsler både finanskomiteens leder og finansministeren en grundig gjennomgang av hele dette feltet, fordi det er gammeldagse lover og regler. Jeg håper at Regjeringen i 2010 også kan ta en gjennomgang av tolltariffen – her er det veldig mange gamle og utdaterte tollregler – og andre skatte- og avgiftsregler som skaper unødvendig merarbeid. Jeg vil avslutningsvis ta opp Fremskrittspartiets forslag.