Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2010-03-19:
Politikk er å skape verdier og tilrettelegge for at innbyggerne opplever trygghet og tilhørighet og har rom for å leve et meningsfullt liv. «Når du blir gammel og ingen vil ha deg, sett deg på taket og la kråka ta deg!» Det skrev vi i hverandres minnebøker da jeg var barn. Jeg er oppvokst på et psykiatrisk sykehus. En av pasientene ble rundt 1940 funnet i et fjøs av stedets distriktslege. Der hadde pasienten «bodd» til vedkommende ble funnet og lagt inn på Eg, 16 år gammel – uten språk og med store fysiske og psykiske skader. Eg sykehus hadde den gang tre forpleiningsnivåer. Jeg regner med at denne pasienten var i tredje forpleining. Familien var fattig, og var helt sikkert preget av mye skyld og skam og mange vanskelige valg å ta. Historien forteller om en privatisert omsorg i en tid der omsorgsoppgavene var tillagt ett kjønn, nemlig kvinnen, i en tid der det nesten ikke fantes offentlig omsorg, spesielt ikke for fattige kvinner, som ofte hadde omsorgsoppgaver for bemidlede i tillegg for å overleve. Denne historien tilhører en annen tid, men likevel er det ikke så veldig lenge siden. Politiske valg har ført oss framover. Arbeiderpartiet er opptatt av å regulere samfunnet slik at både kvinner og menn skal kunne påta seg omsorgsoppgaver uten å måtte gi avkall på alle andre deler av livet sitt. Det har vi klart i Norge. Sten på sten har vi bygd opp en god offentlig helse- og omsorgstjeneste. Kvinner og menns valgmuligheter er større, og tryggheten er stor for at de som har behov for helse- og omsorgstjenester, uansett nivå, får god hjelp. Men også i dag sliter noen med vanskelige spørsmål når nære pårørende blir syke og trenger noe mer omsorg enn vanlig i en periode, eller når noen av våre nærmeste er døende. Hvem skal gi omsorgen, eller være hos? Kan jeg nok til å påta meg dette? Kan jeg be om fri? Vil det ta lang tid? Vil jeg klare å gå tilbake til jobb? Livets andre gjøremål kan ikke settes på vent. Unger skal på skole, bilen skal på verksted, det skal handles mat, og regninger skal betales. De lovendringene vi inviteres til å vedta i dag, er gode fellesskapssvar på utfordringer vi alle møter i livet. Forslagene balanserer hensynet til det ansvar vi har som nære pårørende, i kraft av å være nettopp det, det offentliges ansvar for å overta helt eller delvis, hvis det er ønskelig eller nødvendig, uavhengig av familiens økonomi eller bosted. Forslagene øker pårørendes valgmuligheter og tar hensyn til behovet arbeidsgiver har for forutsigbarhet og arbeidskraft. Til slutt vil jeg si litt om flertallsmerknaden som omhandler samtykke fra omsorgsmottaker, side 9 i innstillingen. Der vises det til den «varslede gjennomgang av permisjonsretten». Regjeringen skal gjennomgå ordningen med å se på omsorgslønn og andre ytelser, som også har vært henvist til flere ganger i denne saken, og det er denne varslede gjennomgangen flertallsmerknaden henviser til. Personer avhengig av andres omsorg er i en sårbar situasjon. Det kan være vanskelig å tenke seg at personer som ønsker å påta seg omsorgsoppgaver for andre pårørende, ikke har gode hensikter. Likevel har vi kunnskap om overgrep og familievold, og vi vet at dette kan forekomme i alle typer familier. Oppmerksomheten rettet mot overgrep og familievold må ikke reduseres. Flertallet forventer at Regjeringen vurderer denne problemstillingen i gjennomgangen av de nye omsorgsytelsene.