Jan Petersen (Høyre), 2004-12-03:
La meg starte med å si meg meget tilfreds med den budsjettinnstillingen som nå foreligger, og de vedtakene som kommer til å bli fattet senere i dag. Det kommer til å gi også mitt ansvarsområde gode muligheter for å forfølge viktige prioriteringer i 2005. Jeg legger bl.a. vekt på at vi får betydelige muligheter for å fortsette vårt arbeid når det gjelder fredsbygging, fredsmegling. Vi får betydelige muligheter for å fortsette å opptrappe viktige arbeider i Sentral-Asia, Kaukasus, Vest-Balkan. Jeg har lyst til å nevne at jeg gjennomførte et lengre besøk i Kaukasus tidligere denne høsten, og det er ikke noen tvil om at her ligger det muligheter for norsk aktivitet og for norsk opptrapping, som dette budsjettet nå gir oss mulighet for å virkeliggjøre. Jeg tror det er et område hvor Norge bør engasjere seg mer. Jeg er også tilfreds med at de nivåene som vi har i inneværende år når det gjelder samarbeidet mot Russland, holdes i neste års budsjett. Jeg har lyst til på bakgrunn av den debatten som har vært etter tidligere innlegg i dag, å minne om at det nivået vi la for 2005, er det nivået vi ble enige med Arbeiderpartiet om var riktig for 2004. Det er da for så vidt en god samstemmighet i at det nivået vi ble enige med Arbeiderpartiet om i 2004, er det nivået vi er blitt enige med Fremskrittspartiet om i 2005. Ut fra det må vi si at her er det stor enighet om hva som er et riktig nivå. Jeg skjønner det slik at Arbeiderpartiet mener at det er stor forskjell på 2004 og 2005, ut fra hva jeg har hørt. Jeg vil da bare minne om at en av de største forskjellene er den oljeprisøkningen vi har sett, og som gir betydelige merinntekter til Russland. Jeg tror i hvert fall vi kan si at det vi gjør til neste år, gir gode muligheter for å forfølge viktige norske prioriteringer. Av de prioriteringene jeg synes det er særlig viktig å understreke, er samarbeidet på atomforurensningsområdet. Jeg tror det er svært viktig å holde det oppe som en viktig prioritering også fordi vi her har mange og viktige internasjonale samarbeidspartnere. Jeg skal ikke blande meg inn i den diskusjonen som har vært om ODA-spørsmålet. Jeg vil bare minne om at den utviklingen som Russland har hatt siden økonomien tok en ny vending i 1998, forteller at debatten om ODA-spørsmålet var viktigere tidlig på 1990-tallet enn det er i dag. Jeg slutter meg helt til det utviklingsministeren har sagt på dette området. Når det gjelder presse- og kulturarbeidet og informasjonen utad, er jeg på ingen måte uenig i vurderingene Åslaug Haga la til grunn. Jeg tror det er en riktig understrekning av hvilken mulighet og hvilken betydning som ligger på dette feltet. Det er vel også slik at man alltid kan bruke mer penger på viktige områder. Jeg vil ikke på noen måte si at ikke det er tilfellet her også, men jeg tror vi må kunne si at de bevilgningene vi nå fastsetter for neste år, gir oss betydelige muligheter for god markering av Norge. Jeg nevner dette fordi jeg ikke er helt sikker på om jeg oppfatter komiteinnstillingen riktig på dette punktet, for så vidt jeg kan forstå, skrives det inn en slags motsetning mellom hva man kaller ordinært pressearbeid og kulørt presse, og 2005-satsingen. For meg er det en ganske unaturlig motsetning, for 2005 er jo nettopp en unik sjanse til å drive Norges-markering. Det skulle bare mangle at man ikke benytter denne anledningen til å spisse budskapet, til å fokusere og ha et enhetlig budskap over det hele. Det ville jo virke befordrende på oppfatningen av budskapet vårt. Derfor greier ikke jeg å se noen motsetning mellom det at vi ordinært driver et viktig arbeid, og at vi samtidig griper den muligheten som ligger naturlig for oss, akkurat i 2005. Nå forstår jeg ikke komitemerknadene slik at det ligger an til at det skal tas noen andre operative grep enn det Regjeringen har tatt, og det vil jeg gjerne understreke betydningen av, bl.a. at de 2005-satsingene som vi nå har planlagt, går videre. Når det gjelder det som er sagt om EØS-tilskuddet, som jo er meget betydelig, vil jeg på bakgrunn av det som står i komiteinnstillingen, minne om at Stortinget har sluttet seg til selve finansieringsopplegget. Det betyr at midlene er basert på mottakerstyring og det enkelte lands prioriteringer. Midler til en øremerket tilskuddsordning for norsk næringsliv kan altså ikke tas fra ordningen ut fra det opplegget Stortinget har godkjent, og som jeg tror er en fornuftig ordning. Norge er ifølge avtalen forpliktet til å stille de omtalte midler til rådighet for mottakerlandene. Det vi selvfølgelig vil vurdere på bakgrunn av komiteinnstillingen, er om det er mulig å se på dette i forhold til virkemiddelapparatet generelt. Jeg vil bare minne om at det er i dag Stortinget bevilger, og det ligger altså ingen andre bevilgninger inne til dette formålet. Ellers registrerer jeg at komiteen har satt Cook Islands ettertrykkelig på kartet. Jeg er enig med flertallet i at Cook Islands-prosjektet ikke bør vurderes ut fra bistandspolitiske kriterier, og at det også her må vurderes om det er andre måter man kan legge til rette for norsk næringsinnsats i området på. Men det er noe vi må vurdere på bakgrunn av den komiteinnstillingen som nå foreligger. Ellers er det et forhold jeg har lyst til å kommentere, som ikke er av rent budsjettmessig art, men som ble nevnt av representanten Jacobsen – bare for å uttrykke min tilfredshet med den tilnærmingsmåten han hadde. Det FN-panelet som nå har fremlagt sin rapport denne uken, har en veldig bred tilnærming til FN-spørsmålene. Det tror jeg er helt avgjørende. Det er et viktig arbeid som kan gjøres for å styrke FN når det gjelder muligheten for å komme i forkant av kriser og konflikter, altså ha en større grad av aktivitet i forkant, slik at man ikke får de problemene som har vært i FN gjennom lengre tid. Når jeg sier at jeg synes dette er en sentral problemstilling, er det fordi hele reformarbeidet lett kan bli overskygget av debatten om hvordan Sikkerhetsrådet skal sammensettes. Det er ikke mangel på deltakere i denne debatten – også Norge har en mening og en politikk på det området, men jeg tror det er svært viktig at ikke reformdebatten helt blir overskygget av selve sikkerhetsrådssammensetningen. Derfor vil kanskje et viktig norsk bidrag i debatten være å løfte frem de andre delene av panelets arbeid, slik at de får et skikkelig og et godt svar. Jeg oppfatter på mange måter representanten Jacobsens innlegg slik at han nettopp interesserer seg for disse andre delene av panelets rapport, og det er jeg glad for.