Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-04-27:
Norsk skole er siden årtusenskiftet nøye ettergått i sømmene. Internasjonale undersøkelser bl.a. i OECD-regi og ulike forskningsprosjekter i inn- og utland har gitt stadig ny og dypere innsikt i hvilke faktorer som påvirker elevenes læringsutbytte positivt. Ettergivenhet er ikke en slik faktor. Fravær av krav til elevene er heller ikke en slik faktor. I 2009 gjorde Statistisk sentralbyrå en gjennomgang av de siste tiårs internasjonale undersøkelser av norske skoleelevers kunnskaper og konkluderte med at elevene underpresterte fordi de møter for lave krav og hjelpes for lite til å se egne problemer. I sin analyse påpeker SSB at begrepet «læringstrykk» for alvor kom inn i den norske debatten i forbindelse med arbeidet med den første kompetanseberetningen. Ved innføring av Kunnskapsløftet vektlegges betydningen av at lærerne må sørge for tilstrekkelig ytre trykk i opplæringen. Selv om det er forskjeller i læringstrykk på tvers av klasserom og fag, viser undersøkelser for svakt læringstrykk i norsk skole. I Norge fikk man for første gang i 2003 via PISA- og TIMSS-undersøkelsene omfattende data som kan si noe om utviklingen i norske skoleelevers faglige kompetanse over tid. Statistisk sentralbyrå har i sin analyse også satt fokus på at lærernes tilbakemeldinger til elevene gjerne er ensidig positive og relativt uavhengig av selve kvaliteten på elevens arbeid. Det gir etter Høyres mening særlig grunn til ettertanke når det i SSBs oppsummering vises til at i noen klasserom er lærernes veiledning i hovedsak knyttet til emosjonell støtte og motivering, mens lærernes veiledning i andre klasserom er knyttet til faglige anvisninger og kommentarer. Dette er ikke betryggende, og i 2009 – tre år etter innføring av Kunnskapsløftet – måtte vi bare konstatere at norsk skole ikke er i mål når det kommer til vurdering. Det er vi etter Høyres syn heller ikke i 2011. OECD må uten tvil kunne karakteriseres som et av verdens fremste analysemiljøer på kvalitetsutvikling i skolen. I likhet med SSB har OECD nå i forbindelse med innspill til ungdomsskolemeldingen pekt på vurdering som et kritisk punkt i norsk skole. Dersom man vil stimulere elevene til økt innsats og forebygge frafall senere i utdanningsløpet, er det ifølge OECD viktig å forsterke vurderingskulturen på barnetrinnet. Norsk skole står midt oppe i innføringen av Kunnskapsløftet – en periode preget av til dels krevende nyorientering for alle parter i skolesamfunnet. Men alternativet er ikke å gjøre som Bøygen, å gå utenom; vi må ta tak i de utfordringer vi faktisk står overfor. Den gode skolen kan ikke bygges en gang for alle. For å lykkes med å gi alle elever utfordringer og en spennende skoledag må skolen være i kontinuerlig utvikling. Skolen må ledes og gis et innhold som pusher elevene maksimalt, slik at de kan yte sitt aller beste. Hva som skjer nedover i skolen, har konsekvenser for hva som skjer oppover i skolen. Mangelfulle tidligere skoleprestasjoner er ifølge NIFU-forsker Eifred Markussen en sentral forklaringsfaktor for elever som sliter i ungdomsskolen, og som i neste omgang kan stå i fare for å falle fra i videregående opplæring. Slik Høyre tolker det, er dette noe av bakgrunnen for at OECD peker på behovet for styrket vurdering, tydeligere tilbakemelding og krav til elevene på barnetrinnet – og at elevene her bør få en innføring i hva tallkarakterer betyr. Oslo kommune søkte i 2009 om forsøk i ti utvalgte barneskoler med forsterket vurdering med karakterer i basisfag i 7. klasse, men fikk den gang blankt avslag av daværende statsråd i Kunnskapsdepartementet. Etter at OECD kom med sine anbefalinger, mener Høyre grunnlaget må være til stede for at Oslo og andre som søker, gis anledning til å drive forsøk. I mellomtiden vil Oslo kommune prøve en ordning der lærerne supplerer eksisterende skriftlig vurdering med muntlige karakterer. Skolebyråd i Oslo, Torger Ødegaard, begrunner innføring av ny vurderingspraksis slik: «Vår hensikt er at elevene skal få en ekstra tydelig tilbakemelding i de fagene som er viktigst for å lykkes i ungdomsskolen.» Selv etter råd fra OECD ser regjeringen ut til å fortsette konfrontasjonslinjen med Oslo, og synes å lete med lys og lykte etter en paragraf å henge sitt endelige avslag om karakterforsøk i 7. klasse på. Det beklager Høyre. Dette skjer til tross for at elevene selv også ønsker seg karakterer det siste året på barneskolen for å gjøre overgangen til ungdomsskolen enklere. Elever som har uttalt seg til Aftenposten, er dessuten enige om at det er lettere å sette seg mål og motivere seg når man får karakterer. Samtidig poengterer ungdomsskoleelevene at karakterer blir tatt mer alvorlig enn en poengsum, som de fikk da de gikk i barneskolen. Paradoksalt nok ser regjeringens uvilje mot karakterer ut til å øke, samtidig som Aftenposten offentliggjør en ny meningsmåling der det norske folk tilkjennegir en positiv holdning til bruk av karakterer det siste året på barneskolen. Et klart flertall, seks av ti nordmenn, mener tiden er moden for å innføre karakterer i norsk, matematikk og engelsk i 7. klasse. Det er oppmuntrende å vite at vi som vil innføre karakterer på 7. trinn i grunnskolen, har flertallet av befolkningen i ryggen. Over 60 pst. støtter forslaget om at 7.-klassingene bør få en så presis evaluering som mulig i de tre basisfagene året før de begynner på ungdomsskolen. Det er flertall for karakterer i 7. klasse i alle partier med unntak av kunnskapsministerens parti og partiet Rødt. Motstanden blant lærere er noe skuffende, men jeg har likevel merket meg at mer enn hver fjerde lærer sier ja til å innføre karakterer i 7. klasse. Høyre mener utdanningsmyndighetene nå bør lytte til de rådene som kommer fra forskerhold knyttet til vurdering, og ta konsekvensene av dette i den varslede stortingsmeldingen om ungdomsskolen. Men hvis meldingen kommer på fredag, som vi hører forlydende om, er kanskje punktum satt og det er for sent. Da må Stortinget i så fall gjøre noe med det. For at det ikke skal herske noen tvil: Høyre vil ikke erstatte dagens skriftlige vurdering med karakterer. Det er ikke snakk om et enten–eller, det er snakk om et både–og, med et beskjedent innslag av karakterer som et supplement. Venstresiden, også i norsk politikk, har i mange tiår regnet det som selvforklarende at karakterer i skolen rammer de svakeste elevene. Men stemmer det? En nyere svensk undersøkelse kan tyde på det motsatte, at barn av høyt utdannede foreldre gjør det best i en karakterfri skole, mens sjansene blir dårligere for barn fra arbeiderfamilier. Denne undersøkelsen tok utgangspunkt i 1970-tallets Sverige og en lengre periode med ulike karakterordninger fra kommune til kommune. Karakterer i tidlig alder gjorde at jenter fra familier med lav utdanning i gjennomsnitt skaffet seg noe lengre utdanning. Også for sønner fra familier med lav utdanning ser karakterer ut til å ha økt sannsynligheten for å havne på gymnaset. Da karakterene forsvant, økte andelen barn fra lavt utdannede familier som ikke gikk videre til gymnaset, fra 8 til 16 pst. for jenter og fra 7 til 10 pst. for gutter. Sønner fra høyt utdannede familier tjente derimot på at karakterene ble borte. Årsaken til disse forskjellene kan selvfølgelig være flere, men rapporten kan tyde på at det faktisk er slik at barn fra familier med lav inntekt gjør det marginalt bedre med karakterer enn uten karakterer. Det er kanskje ikke så overraskende, for det er ikke urimelig å anta at barn fra ikke-privilegerte sjikt er tjent med klare kunnskapsmål og evaluering. Når målene blir uklare og den konkrete evalueringen forsvinner, vil barn og ungdom med høyt utdannede foreldre likevel kunne få veiledning hjemmefra, noe barn og ungdom fra familier med lav utdanning ikke i samme grad vil kunne få. Vi trenger en skole som utfordrer, som stiller krav og som blir enda tydeligere i sine tilbakemeldinger – av hensyn til elevene. Statsråden har selv denne uken i Politisk kvarter uttalt at det er viktig å forbedre vurderingskulturen i skolen. Høyre utfordrer derfor kunnskapsministeren til å gjøre endringer i vurderingssystemet på mellomtrinnet, slik OECD foreslår, og å imøtekomme søknaden fra Oslo kommune om forsøk med karakterer i 7. klasse.