Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-25:
Jeg vil takke representanten Høie for at han setter fokus på et så viktig spørsmål. Det er et spørsmål som vi må stille med jevne mellomrom, fordi tilgangen på informasjon og mengden informasjon, både personlige og personsensitive opplysninger, øker veldig. Muligheten til å spre informasjon som ikke skal spres, øker med den teknologiske utviklingen. Personvern handler om menneskerettigheter, retten til et privatliv og retten til å bli skånet for at privatlivet skal bli underholdning. Jeg er av den oppfatning at det var riktig i forrige stortingsperiode å lukke skattelistene – ikke fordi jeg ikke ønsket en debatt om inntektsforskjeller i samfunnet eller en utvikling i samfunnet, heller ikke fordi jeg ville at skattelistene skulle være unndratt offentlighet. Det var ikke det vi gjorde. Det vi gjorde, var at vi begrenset tilgangen. Helt stengte skattelister er jeg faktisk veldig imot. Det skal være mulig for journalister, for forskere, for alle dem som kan bruke dem til noe konstruktivt, å ha tilgang til skattelistene. Vi sa bare at skattelistene en begrenset tidsperiode skulle ligge ute på nettet under skatteetaten.no, og så måtte alle de som ellers i året hadde behov for å se på dem, henvende seg til ligningskontoret. Altså en litt mer tungvinn, begrenset tilgang, med en klar forutsetning: Man skulle begrense tilgangen for å begrense skadevirkningene og unngå at det skulle bli underholdning, og så skulle man holde listene åpne for dem som hadde behov for vite. For det er ganske få som har behov for å vite hva vanlige folk tjener. De som gjør analyser, har absolutt et behov og kan for min del gjerne få innsyn i skattelistene. Jeg synes det er synd at man igjen har åpnet opp for at folk kan sitte i timevis på pc-en og sjekke hva naboen, venner og kjente tjener, og bruke den informasjonen som underholdning. Det som er verst ved at man åpner skattelistene, er at det går an å finne ut hvem som er den fattigste gutten i klassen. Det går an å se at det er familier som over tid aldri kommer til å klare å heve seg på inntektssiden. Jeg synes det er synd at slikt foregår, og herved er det advart en gang til. Jeg synes også det er litt synd at en sosialistisk regjering ikke ser at dette rammer noen spesielt, og at dette er utgangspunkt for mobbing, dessverre. Tilbake til elevregister. Jeg er veldig glad for at det også ble en del av denne debatten. Jeg tror at faren er over. Jeg satt i spørretimen og hørte kunnskapsministeren avvise den type elevregister som vil lagre informasjon som en for det første ikke har behov for å lagre eller ha, og som for det andre vil inneholde veldig sensitiv informasjon. Jeg er veldig glad for at det er avvist, men jeg er spent på hva som kommer i stedet. Det er nå engang sånn at vi har mange slags elevregistre. Kanskje skulle det ha vært ryddet enda mer i de systemene man har, formelle og uformelle? Det finnes mye informasjon fra et barn begynner i barnehagen og til det går ut av videregående skole. Det er gjort mange forsøk – og skal gjøres – på å få dette til å fungere greit, få en god dialog mellom barnehage og skole, mellom barneskole og ungdomsskole og mellom ungdomsskole og videregående skole, men inne i denne gode dialogen er det òg sensitiv informasjon som vandrer mellom skoleslagene. Kristelig Folkeparti er av den oppfatning at en må ta hensyn til barnets beste når en skal vurdere hva det er behov for å gi av informasjon mellom ulike offentlige etater, men selvfølgelig alltid med sikte på at man ikke overfører informasjon som det ikke er bruk for å overføre, og at man er veldig nøye med oppbevaring og med å innhente godkjenning fra foreldre. Så kan det finnes eksempler der en ikke kan be om å få vite. For eksempel vil en i barnevernssaker der det er bekymringsmeldinger og mistanke om at et barn lider under omsorgssvikt, måtte kunne innhente informasjon mellom offentlige etater. Jeg nevner dette overfor fornyingsministeren fordi det er viktig at Fornyingsdepartementet har et overblikk over alle departementer, over det som skjer i forhold til barnehagelovgivningen, i skolen, i helsevesenet og overalt, slik at en klarer å begrense og overvåke hva som spres av personsensitiv informasjon som lagres, og i tillegg spre informasjon hos de ansatte om hva de har lov til å bruke av informasjon. Det handler veldig mye om det òg.