Peter Frølich (Høyre), 2019-10-03:
Trontaledebatten er den dagen i året hvor vi blir konstant utsatt for ganske tvilsomme påstander om egen politikk. Det er egentlig et ganske interessant eksperiment å bli utsatt for. Men jeg tror det har to effekter. Det ene er at de som gjentar og gjentar disse påstandene, begynner å tro på dem selv. Den andre effekten er at folk der ute gradvis slutter å høre på oss. En av påstandene som vi hører flest ganger, er at politireformen er feilslått. Det er den ikke. Det eneste som er feilslått, er Arbeiderpartiets stayerevne. Jeg tror at i framtiden vil folk se tilbake på denne reformen og si at ja, det var vanskelig, ja, det var tøft, men det var dønn nødvendig, og man vil være glad for at det var noen politikere som sto rakrygget og oppreist og klarte å gjennomføre en så viktig reform. En annen påstand som gjentas og gjentas, er at regjeringen har svekket beredskapen i Norge. Det er nærmest blitt et slagord etter hvert. Jeg kunne listet opp hundre tiltak som har gjort Norge til et tryggere land. Det finnes ca. 8 milliarder grunner i statsbudsjettet til at beredskapen er blitt bedre. Men jeg er aller mest opptatt av hvordan dette oppfattes av dem som jobber med beredskap der ute. Hvordan oppfatter de debatten, de som nå er ute og flyr i nye politihelikoptre? Tror man de vil si seg enig i at beredskapen er dårligere? De som skal flytte inn i et flunkende nytt, topp moderne beredskapssenter, tror man de vil si seg enig i at beredskapen er blitt svakere? De som med stolthet viser fram nye operasjonssentraler som til tross for noen overskrifter her og der, beviselig fungerer bedre enn det gjorde før, tror man de vil si seg enig i sånne påstander? De i politiet som har fått 2 800 nye kollegaer, med topp moderne utstyr, fra Finnmark i nord til Agder i sør, jeg tror ikke de er så enig i forenklingen om at Norge skal ha svekket beredskap sammenlignet med før – tvert imot. Dette er en trend. Politikk handlet før om å bryte ideer, men handler nå bare om slagord, overskrifter og forenklinger og kanskje også om å skape splittelse for å tjene på det selv – by mot land, elite mot folk, rik mot fattig, EØS og næringsliv og velferdsprofitører og kapitalkrefter mot arbeidere. Dette kommer aldri til å gå bra på sikt med mindre vi klarer å ta noen steg tilbake, finne tilbake igjen til seriøsiteten og ansvarligheten som dette landet en gang ble bygget på. Når ble det f.eks. så farlig med ekspertutvalg? Når ble vi redd for å ta imot innspill fra dem som er mye klokere enn vi som sitter i denne sal? Vi må ikke være redd for konklusjonene de kommer med, selv om vi kanskje kan være uenig. Det er et dagferskt eksempel som er blitt nevnt drøssevis av ganger i denne sal i dag, og det er Domstolkommisjonen. Jeg understreker at det er den uavhengige domstolkommisjonen – det kan være greit å understreke – som har jobbet grundig og seriøst i to år med et forslag som er langt, langt unna en politisk fasit, men der politikere altså går ut og avlyser politikk uten å ha lest ett ord, én setning om begrunnelsene de kommer med. Det er en merkelig måte å ta avgjørelser på. Da synes jeg kanskje vi skulle latt oss inspirere litt av de dommerne som det er skrevet rapport om, for det er vel kanskje de i Norge som tar de største avgjørelsene på enkeltpersoners vegne hver eneste, bidige dag. De nekter en mor erstatning etter bilulykken hun har vært i, de nekter en far samværsrett med barnet sitt, de frifinner en sønn som kanskje har risikert langvarig fengselsstraff, de dømmer en datters overgrepsperson, de kansellerer milliardkontrakten til hjørnesteinsbedriften. Fellestrekket for måten de kommer fram til disse avgjørelsene på, er like enkel som den er genial, og det er at de lytter. De lytter til hver side, de lytter til eksperter, de lytter til vitner. Så tar de seg god tid til å tenke, og først da kommer de til konklusjonen. Hadde flere fulgt dommernes eksempel, hadde kanskje også vi politikere framstått som litt mer grundige, litt mer seriøse og ikke bare gitt inntrykk av at vi er på konstant velgerjakt. Kanskje ville vi også få noen framtidige seere av og lyttere til trontaledebatten.