trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Saka som Gunnar Gundersen tek opp, som gjeld forvaltingsplanen som Hedmark og Oppland fylkeskommune har vore inne i arbeidet med, er ei viktig sak, og det er viktig for meg å få seie at der har regjeringa ikkje konkludert. Eg og Senterpartiet kjem til å arbeide for at dei lokale og regionale innspela blir tekne til følgje og komne til møtes i den saka – lat meg vere heilt tydeleg på det. Så skal eg ikkje seie meir om den konkrete saka, men eg vil seie at det er eit godt eksempel på korleis ein bør jobbe med planarbeid, altså at kommunar og fylkeskommunar deltek, at fylkesmannen faktisk deltek – det har ikkje vore berre bra i det konkrete tilfellet som her blir nemnt – og at innspela og det arbeidet som blir lagt ned, blir tekne på alvor. Det skal vi frå Senterpartiet si side jobbe for at det blir.
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Representanten Ropstad er i alle fall hjarteleg velkommen i energi- og miljøkomiteen, og eg ser fram til å samarbeide med representanten der. Så må eg takke for mange gode ord. Senterpartiet sin politikk står seg, det er eg heilt einig i. Så er det slik at vi har ulike roller. Ein statsråd forsvarer og uttaler det som er regjeringa sin politikk, eg har vist til det som er Senterpartiet sitt program, og det som er Senterpartiet sin politikk. Kristeleg Folkeparti veit godt at det kan vera nyansar her – kva som er partia sine primærstandpunkt, og kva som blir det endelege resultatet. Eg er oppteken av nettopp det som Ropstad seier, at vi har ei forvalting av petroleumsressursane som utnyttar dei opne felta best mogleg, fordi vi veit at ressursar kan bli liggjande igjen dersom ein ikkje tek dei ut når det er aktivitet på feltet. Dette veit eg òg eit samla storting var opptekne av då komiteen og Stortinget behandla petroleumsmeldinga.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Det er mulig at representanten Jensen ikke blir veldig forundret over det spørsmålet hun får nå, men representanten Jensen kjenner meg såpass godt at hun vet at jeg ikke gir meg så lett. Finnes det menneskeskapte klimaendringer, Siv Jensen?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Nå har vi hørt hvordan SV definerer dette framover. Hvis man legger trontalene ved siden av hverandre og ser både på den første trontalen til regjeringa og den siste, har det alltid vært en setning om innvandring. Forskjellen er bare at den første trontalen brukte ordet «human», og den siste brukte ordet «tvang». Det er den utviklinga som har vært under denne regjeringa. Jeg skjønner at SV har kapitulert når det gjelder hele asylfeltet. Vi ser daglig hva som skjer med våre asylbarn. Om man har laget en stortingsmelding, fører det i hvert fall ikke til noen endring i praksis, det har vi sett daglig. Så til det området som egentlig ikke handler så mye om humanitet eller menneskerettigheter, men som handler litt om velferden i Norge, nemlig arbeidsinnvandring. Vi trenger arbeidsinnvandring for å kunne bygge norsk velferd. Det tror jeg alle bør være enige om. Men her ser vi at det byråkratiet som lages for å stoppe asylanter, også lages for å stoppe dem som kommer hit for å bygge velferd sammen med oss. Vi har lagt fram et forslag i dag – hvorfor kan ikke SV støtte det?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Noen av disse forslagene er jeg imot, like mye som jeg er imot mye av den asylpolitikken som Arbeiderpartiet står for, like mye som jeg syns det er viktig faktisk å kjempe for å få et annet flertall når det gjelder asyl- og flyktningpolitikken, i denne salen, like mye som at jeg husker at sist vi satt i regjering med Høyre og Kristelig Folkeparti, klarte vi å få til ganske mye sammen med SV – ikke så mye sammen med Arbeiderpartiet – på akkurat det feltet. Jeg tror at grunnen til at asyl- og flyktningfeltet ikke har vært noen stor debatt i det siste i denne salen, er at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet er veldig enige og har vært veldig enige på veldig mange fronter. Jeg tror at det kanskje er det flertallet som bør brytes skal vi klare å få til noen endringer på dette feltet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Det er mulig det kommer som en stor overraskelse for Marianne Marthinsen, men jeg må fortelle at Venstre faktisk går til valg på Venstres politikk. Det er derfor vi går til valg. Vi kommer til å stille til valg på vårt program, og det er det vi ber om tillit fra velgerne på. Jeg kommer ikke til å forhandle med Marianne Marthinsen om dette, men jeg har forhandlet med Marianne Marthinsen om klima og miljø. Min store oppdagelse da var at det å få regjeringa på glid på klima var ganske vanskelig – det var ekstremt vanskelig å få til det forliket. Jeg så at jeg kom utrolig mye lenger på klima med Høyre, ja, på mange områder også lenger med Fremskrittspartiet, enn jeg gjorde med regjeringa. Det var en liten vekker for oss. Det var en vekker for oss å se at vi faktisk klarte på borgerlig side bli enige om veldig mye på klima som regjeringa strittet imot. Det er en god grunn til å skifte regjering.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Arbeiderpartiet i Danmark er ganske annerledes enn Arbeiderpartiet i Norge. Det som Radikale Venstre har fått til f.eks. på klima i Danmark, ser vi at vi kunne ha fått til med Høyre her, men som ikke SV har sjanse til å få til med Arbeiderpartiet. Det vi f.eks. ser når det gjelder kvotering, er at da vi satt i regjering, fikk vi til sammen med Høyre kvotering innenfor næringslivet. Det har ikke Arbeiderpartiet klart å få til når de har sittet i regjering. Vi har sett at vi får til radikale grep på disse områdene ved å samarbeide på borgerlig side, og det tror jeg at vi skal klare igjen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Venstre går til valg på at vi ønsker en regjering med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Der tror jeg at vi får mye gjennomslag for vår politikk, det har vi vist tidligere. Jeg kjenner også mange senterpartifolk. Jeg er vokst opp i en kommune der Senterpartiet hadde 11 av 21 kommunestyrerepresentanter. At det Senterpartiet jeg er vokst opp med, skulle sitte i regjering med SV, er for meg så fjernt og så underlig – det viser at på nasjonalt plan kan man få til samarbeid på mange ulike fronter. Jeg har tro på at vi skal få gjennomslag for klimapolitikken vår – klimaforliket viste at vi kom langt på borgerlig side. Vi skal også få gjennomslag for mye av den politikken vi står for på de andre feltene som Sande viste til. Jeg vet at det å få til en ambisiøs klimapolitikk krever at du har noen som faktisk skjønner at du må ha en fornyelse på veldig mange felter i samfunnet. Den fornyelsen står disse partiene for. Vi har fremmet tusenvis av forslag de siste åra. Regjeringspartiene har stemt imot alle. Tror vi at vi får gjennomslag sammen med dem?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Vi er stolt over det vi gjorde i Samferdselsdepartementet. Vi fikk til en satsing når det gjaldt kollektivtransport i de store byene, mens vi nå opplever å ha en regjering som direkte motarbeider de store byene for å få til gode kollektivløsninger. Vi sto for en stor omstilling i Jernbaneverket, og la meg bare si at de omstillingsprosessene vi satte i gang, var viktige og nødvendige. Det eneste jeg beklager, er at vi ikke kom lenger. Det hadde trengtes enda større omstillinger på dette feltet for å klare å få til gode løsninger. Jernbaneverkets forhold de siste åra har ikke akkurat talt for at Venstre kom for langt – vi kom for kort. Jeg vil heller ikke si at det å konkurranseutsette Gjøvikbanen var noe dårlig grep. Det er faktisk et grep vi er ganske stolt over.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet. Venstre ønsker ikke å endre handlingsregelen. Men replikkvekslinga her i dag viser at høyresida og venstresida egentlig har et helt likt syn på skatt, hvordan du bruker skattesystem og offentlig sektor, og hvordan du bruker de offentlige grepene. For oss i Venstre er det ikke nivået som er viktig, men hvordan du bruker det, hvordan du innretter det, om du klarer å skape flere arbeidsplasser, om du klarer å bekjempe fattigdom. Det er hvilke grep du tar og hvilken innretning du har innenfor skattesystemet, som er viktig. Arbeiderpartiet snakker som om dette bare handler om pluss eller minus. Nei, det handler om innretninga, og det handler om de grepene du tar, og det viser at skattesystemet kan du faktisk aktivt bruke for å skape flere arbeidsplasser. Skattesystemet kan du aktivt bruke for å bekjempe fattigdom, og det gjør Venstre alltid i sine alternative budsjetter. For oss handler det ikke om du akkurat har pluss eller minus med én milliard eller to milliarder. Det handler om innretninga, og det er en sentrumsposisjon og ikke en ytterkantposisjon.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Changemaker har hatt en kampanje som går på etikken knyttet til oljefondet vårt. Hva slags holdning vi har til oljefondet, påvirker store deler av bistandsministerens politikk, pluss at bistandsministeren også forvalter store summer innenfor skogforvaltning og skogvern og regnskogvern. I dag konkluderte Changemaker med at det under denne finansministeren har vært en veldig stor svekkelse av etikkarbeidet når det gjelder oljefondet. Er bistandsministeren enig i det, og hvordan påvirker det bistandsministerens arbeid at den svekkelsen har skjedd?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
I går kunne vi lese i Aftenposten at det ifølge en revisjonsrapport er vesentlige og gjennomgående mangler og svakheter knyttet til intern styring og kontroll av hele Helse Sør-Øst. Det føyer seg inn i rekken av varsku vi har fått. Er statsråden enig i at Helse Sør-Øst har et ledelsesproblem, og hva er statsrådens begrunnelse for at denne ledelsen skal sitte?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
I går var justisministeren, forsvarsministeren og politidirektøren på åpninga av studiet nasjonal beredskap og krisehåndtering. Da sa justisministeren i sin åpning: «… 22. juli var historien om ressursene som ikke fant hverandre. Den historien kan ikke gjenta seg, og vi må trekke lærdom av det som ikke fungerte godt nok.» Målgruppa for dette kurset er ifølge Politihøgskolens nettsider, ledere innenfor forsvar og politi. Men ifølge Dagsrevyen var kun én av 27 politimestre påmeldt. Synes statsråden at det harmonerer med det å trekke lærdom fra det som ikke fungerte godt nok?
Erna Solberg (Høyre), 2012-10-04:
Handlingsrommet – med forbehold, jeg tar det fra hodet nå – har i løpet av de siste syv årene på budsjettet økt med 270 mrd. kr i reelle penger. Skattelettelsene våre utgjør ca. 8 pst. av det. Jeg tror at det er fullt mulig både å satse betydelig på velferd og samtidig ha skattelettelser. Så må jeg si at jeg presenterte jo i mitt innlegg nye løsninger som ikke dreide seg om skatt. Jeg presenterte det for yrkesfag, for desentralisert utdanning, for offentlig-privat samarbeid – vi har mange løsninger som ikke dreier seg om skatt. Historiefortellingen til Arbeiderpartiet må man kanskje justere i forhold til virkeligheten. Jeg tror at politikk som dreier seg om virkelighet, er bedre enn politikk som dreier seg bare om retorikk, og det vil jeg anbefale Arbeiderpartiet å starte med. Våre løsninger dreier seg om å bygge bedre velferd fremover, men samtidig om å bygge tryggere jobber. Det å fjerne formuesskatten betyr bl.a. å bygge tryggere jobber. Formuesskatten tapper i dag bedriftenes evne til å skape videreutvikling av sine arbeidsplasser.
Erna Solberg (Høyre), 2012-10-04:
For det første har jeg lyst til å si at vi har aldri sett på Sverige som et foregangsland innen skolepolitikk. Derimot har svenskene vært hos oss og sett på hva vi gjør – altså hva Høyre gjør, ikke hva dere gjør, men hva Høyre gjør – innen skolepolitikken for å løfte kunnskapen. De så på vårt opplegg rundt Kunnskapsløftet, som har bidratt til at vi nå får bedre resultater. Vårt fokus er på at vi hele tiden må jobbe med å gjøre det som skjer i klasserommet, bedre. Vi kommer til å satse på vår egen skolepolitikk. Den dreier seg om å sørge for at barn lærer mer. De møter mer kvalifiserte lærere i klasserommet. Det er derfor vi mer enn dobler innsatsen på etter- og videreutdanning i våre alternative budsjetter. For hver elev skal møte en kvalifisert lærer, en lærer som faktisk kan gjøre noe med de sosiale forskjellene, en lærer som kan hjelpe dem til å knekke lese- og skrivekoden. Det er viktig. Så må jeg si til «nedrakkingen» av svenske resultater: Vel, de har altså snudd økonomien, de får flere i arbeid, men de har alltid hatt høyere arbeidsledighet under sosialdemokratiske regjeringer og konservative regjeringer enn vi har hatt i Norge, bl.a. fordi de ikke har den oljeøkonomien som vi har.
Erna Solberg (Høyre), 2012-10-04:
Jeg har stor ydmykhet overfor det som skjer i Europa, for jeg mener at vi må se på det som er en utfordring for hele vår verdensdels fremtidige utvikling. Jeg har stor ydmykhet også overfor de resultatene som vil komme ut av at våre konkurrentland i Europa vil komme ut på det som kalles «leaner & meaner», altså at de kommer til å være tøffere i konkurransenivåene fremover og være en større utfordring også for norske bedrifter. Men jeg skulle ønske at vi hadde hørt litt ydmykhet fra norsk venstreside rundt det faktum at oljeøkonomien først og fremst er det som drar utviklingen, og se de folkene i øynene som nå sliter med konkurranseevnen sin, og som mister jobben også i vårt land, fordi vi faktisk har noen underliggende økonomiske problemer. Så til situasjonen i Bergen: I fjor kåret dagens regjering – ved Kristin Halvorsen – Bergen kommune som nummer to på listen over beste skoleeier i landet. Det kan altså ikke være slik at alt står så forferdelig til med skolen i Bergen når denne regjeringen sier at Bergen kommune var den nest beste skoleeieren i fjor, og de har de beste skoleresultatene av alle storbyene når det gjelder grunnskolepoeng. Det er faktisk veldig god kvalitet i Bergen-skolen!
Erna Solberg (Høyre), 2012-10-04:
Hvis representanten Lysbakken hadde lest fjorårets trontaledebatt, ville han sett at jeg klart og tydelig har svart på akkurat det spørsmålet, på samme måten som jeg gjør nå. Siden rød-grønne politikere har brukt det siste året til å henvise til det svaret, burde man kanskje ikke si at jeg ikke svarer på det spørsmålet. Ja, vi ønsker å ha fri etableringsrett for privatskoler i Norge så lenge de følger kravene som fastsettes i lovverket. Men vi har også sagt i det programutkastet som foreligger, at vi ønsker å ha en mulighet for lokale kommuner til å si at hvis dette påvirker skoletilbudet så sterkt at det ikke blir mer valgfrihet, så skal det være en mulighet for å kunne stoppe det. Det står i det programutkastet som foreligger, og det synes vi er en grei løsning. Jeg tror nemlig at norsk skole skal vinne på å være best i den offentlige skolen og ikke på å forhindre at andre tilbud kommer inn. Jeg tror at norsk skole kan konkurrere ut private tilbud hvis vi fører Høyres politikk i den offentlige skolen.
Erna Solberg (Høyre), 2012-10-04:
Jeg mener at regjeringens forslag om å øke tollen er feil svar. Det er et feil svar i en verden i krise at det landet som går best, går i front for mer proteksjonisme. Det synes jeg er usolidarisk, og det skaper en feil spiral, og det synes jeg faktisk at regjeringen burde tenkt mer over. Det er også interessant å se at regjeringer før faktisk har uttalt at det er viktig å forhindre mer proteksjonisme. Nå gjør altså regjeringen det fortrinnet. Jeg er opptatt av at vi i viktigere saker har behov for tidlig å påvirke andre land for å få til løsninger. Vi har f.eks. et spørsmål om innskytergarantien, som vi jobber hardt med, for å kunne ha bedre sikring for norske bankkunder. Da er vi nødt til å ha støttespillere, vi er nødt til å ha folk som er villige til å være med på den måten vi tenker på. Jeg har jobbet hardt for å få gjeninnført differensiert arbeidsgiveravgift. I tre år reiste jeg, møtte jeg, deltok jeg og snakket med europeiske politikere om norsk distriktspolitikk. Jeg var nødt til å ha kontakter og ha folk som var venner med oss for at vi skulle få igjennom vårt viktigste distriktspolitiske virkemiddel den gangen.
Erna Solberg (Høyre), 2012-10-04:
Sist begrepet «næringsnøytralitet» ble brukt av en regjering var – tror jeg – under Stoltenberg I-regjeringen, og det var daværende finansminister Karl Eirik Schøtt-Pedersen som brukte begrepet. Vi er opptatt av at det skal være like felles rammebetingelser for næringslivet, at man ikke skal plukke ut enkelte deler av næringslivet. Det er ikke næringsnøytralitet, men at det faktisk skal være like muligheter og konkurransevirkemidler. Men: Vi er opptatt av at vi skal jobbe sammen med næringslivet, f.eks. innen forskning og utvikling. Der har vi på mange områder vært med på programmer som bidrar til å løfte norsk næringsliv. Hele Norwegian Centre of Expertise er jo f.eks.et program for forskningsbaserte løsninger, et program for å løfte konkurranseevnen med bransjespesifikke virkemidler. Derfor er vi opptatt av å bidra til at også hele trevirkeindustrien, alt som går på det, skal kunne få muligheter til forskning og utvikling og ha programmer for det. Det kommer Høyre til å støtte opp under. Men vi kommer ikke til å lage egne skatteregler for det, for da får vi et skattehull i et system.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Høyres leder pekte klokelig – vil jeg si – på den store utfordringen vi har i Europa når det gjelder økonomisk utvikling og arbeidsledighet. Jeg skulle imidlertid ønske at vi fra høyresiden i Norge hadde fått presentert noe mer ydmykhet i deres analyse av at deres politikk også på sikt vil kunne bringe Norge inn i den samme leia. Det er jo en av de store skillelinjene i denne debatten og i tiden fram til valget, hvor vi må velge en hovedlinje. Det finnes veldig få samfunn der vi kan si at denne liberalistiske og markedsstyrte økonomien har vært vellykket i stort – men den er heller ikke vellykket i smått. Ett eksempel er fra Solbergs egen by, Bergen: De har fjernet eiendomsskatten, de har feiret den med champagne, men så ser vi en stor rapport som sier at skolene i Bergen nesten faller fra hverandre. Er det en slik utvikling vi vil få hvis Høyre skal styre i Norge?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Da representanten Hareide holdt sitt innlegg, la han veldig vekt på ordet «familien», og det er god grunn til å forstå hvorfor han som representant for Kristelig Folkeparti gjør det, men jeg føler at det trengs en oppklaring. Min påstand er at familien aldri har stått sterkere i det norske samfunn enn den gjør nå. Hovedgrunnen til det er at vi med politisk styring har styrket familiens posisjon i det norske samfunnet. Det handler om barnehagene, det handler om foreldrepermisjonen, det handler om SFO, det handler om den økonomiske utviklingen i det norske samfunnet som skaper trygghet. Det skaper grunnlag for utdanning av barna og trygg helse gjennom et helt liv. Hva er det som får Kristelig Folkeparti til å mene at det å gå inn i en Høyre-dominert regjering skal gjøre denne situasjonen bedre for familiene?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Representanten Erna Solberg har i den siste tiden vært svært bekymret for at vi støter fra oss våre støttespillere i EU, som hun har antydet i enkelte avisoppslag. Det utsagnet kom jo selvsagt i diskusjonen rundt lekkasjen om at regjeringen ville innføre endringer i tollvernet for enkelte landbruksprodukter. Hun frykter altså at vi skal støte fra oss støttespillere til EU. I denne anledningen, hvor vi har behov for å bruke EØS-avtalens handlingsrom for å sikre norsk landbruk og norsk matindustri, må jeg bare spørre: Hva om man trenger støttespillere hvis det går på bekostning av milliarder i norsk verdiskaping, tusenvis av norske arbeidsplasser, bosetting og aktivitet i hele landet? Ønsker Høyre å selge norsk matproduksjon, norsk matindustri, til fordel for et ubekymret forhold til EU?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Ja, norsk landbruk står sterkere i dag. Det står sterkere fordi vi har måttet tilpasse oss en ny virkelighet, vi har videreutviklet mange av de rammevilkårene og den politikken som legger føringer for hvordan utviklingen skal være. Det er ikke dermed sagt at alt er bra nok, at ikke ting kan bli bedre – la det også være sagt fra min posisjon her – men det er en bedre situasjon enn før. Ambisjonene videre må selvsagt være å sikre rammevilkårene for landbruket slik at vi har mulighet også i framtiden til å produsere mat i hele landet, slik som denne regjeringen går inn for – og som Fremskrittspartiets politikk ikke vil føre til. Da er tollendringene innenfor WTO-avtalens handlingsrom et viktig virkemiddel i denne sammenhengen. Det vil bidra til at vi sikrer både norsk matproduksjon, norsk matindustri og norske forbrukere god, norsk mat.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
La meg understreke på nytt: De endringene i tollsatsene som er foreslått, er innenfor det handlingsrommet som WTO-avtalen har lagt til grunn gjennom vedtaket fra 1995. Jeg tror også at Fremskrittspartiet antakelig stemte for det vedtaket i 1995. Så er spørsmålet hvordan vi utnytter det handlingsrommet. Da er Senterpartiet og jeg veldig opptatt av at vi skal sikre norsk matproduksjon i hele landet. Det er regjeringens politikk også. Vi har sørget for det gjennom de siste sju årene gjennom jordbruksoppgjør. Så er det slik, som også representanten Sandberg understreker, at alt er ikke bra nok. Vi kunne ha ønsket oss mer, vi kunne ha ønsket oss å ha kommet lenger. Men samtidig er det helt åpenbart at det Fremskrittspartiet har foreslått gjennom hvert eneste år i sine budsjetter, ville ha rasert norsk landbruksproduksjon, det ville ha rasert den matproduksjonen vi har i mange deler av landet. Dét er da utfordringen Fremskrittspartiet må svare for, det kan ikke jeg svare for.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Det er vel ikke slik, tror jeg, at trontalen brukes til å legge fram et politisk regnskap. Trontalen sier noe om hva vi skal gjøre framover, i det året vi nå går inn i. Eiendomsretten har blitt diskutert i mange situasjoner i denne regjeringen. Og jeg vil minne Werp om at vi nettopp har behandlet en landbruksmelding der eiendomsretten er grundig omfattet og diskutert, og der man under behandlingen fattet vedtak om bl.a. endringer i delingspraksis og i jordskiftelovgivning mv. Så det er ikke riktig at man i denne regjeringen ikke har jobbet med eiendomsrett.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Jeg er fornøyd med vårt arbeid når det gjelder eiendomsretten, men jeg er ikke fornøyd – la meg si det – når det gjelder arbeidet med å finne løsninger på de utfordringene INON-bestemmelsene gir norsk skogbruk. Det er derimot slik at i Nord-Trøndelag har man hatt et felles arbeid mellom næring og statlig og kommunal forvaltning for å gå igjennom de ressurser som finnes, og også finne ut hvordan en skal kunne nyttiggjøre seg dem bedre, for på det viset tilføre industrien mer lokalt råstoff. Jeg ser fram til resultatet av dette arbeidet. Jeg ser også fram til at Miljøverndepartementet leverer den betenkningen om INON-regelverket som er lovet, og som ikke er kommet ennå.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Det er riktig, som representanten Hareide sier, at vi er enig i at vi skal ta hele landet i bruk. Det å sørge for at vi har spredning av arbeidsplasser, både private og offentlige, er ikke minst viktig. Vi ser i dag – la meg si – skumle tendenser av sentraliseringen, spesielt i østlandsområdet rundt Oslo og også i de store byene ellers. Jeg og Senterpartiet mener at vi bør bruke muligheten til å flytte ut arbeidsplasser, også statlige. Det er riktig at vi i denne regjeringsperioden ikke har kommet så langt på dette området som vi har ønsket. Det er en ambisjon vi må jobbe videre med framover.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Det er – som representanten Tenden har sagt – i løpet av de sju årene vi har vært i regjering, gjort vesentlige ting med hensyn til å forbedre politikken når det gjelder små og mellomstore bedrifter. Revisjonsplikten og redusert krav til aksjekapital er nevnt her, noe som vi er enige om er bra. Jeg vil også understreke at det er satt av betydelige ressurser for å sikre tilgang til risikovillig kapital gjennom det virkemiddelapparatet vi har. Vi har Innovasjon Norge, SIVA og en del fondskonstruksjoner som bidrar til dette. Vi er opptatt av å jobbe videre med å bidra til at det blir sikret slik tilgang der det er behov for det. Når det gjelder sosiale rettigheter, er det også en ambisjon hos oss å forbedre disse. Det er gjort ting på dette området, spesielt for kvinner som har behov for det. Men man er ennå ikke kommet langt nok, synes vi i Senterpartiet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Jeg hører parlamentarisk leder Hareide si i sitt innlegg at han ønsker en ny regjering orientert mot og verdiforankret i sentrum. Det var i hvert fall slik jeg oppfattet det. Tidligere statsminister Bondevik kaller regjeringssamarbeid med Fremskrittspartiet for usannsynlig, og han mener at det er partiets verdisyn som må ligge til grunn om Kristelig Folkeparti skal finne sin plass i det politiske landskapet. Verdispørsmålene, jeg kan nevne fattigdom og bistand, ruspolitikk, innvandrings- og asylpolitikk, viser i hvert fall slik jeg ser det, at det kan være lysår mellom Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. For oss som betrakter opposisjonspartiene på en viss avstand, er det vanskelig å se hvordan de skal komme til enighet om en helhetlig politikk. Så er det slik at Kristelig Folkeparti nå sier at de har et prioritert ønske om løsning. Samarbeid i enkeltsaker kan alle partier lykkes med, men hvordan kan verdisynet til Kristelig Folkeparti forenes med Fremskrittspartiets?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
Et lite innlegg fra meg i et forsøk på å svare på noe av det representanten Flåtten her kom med. Det burde sikkert ha vært landbruksministeren som svarte på det – men det gjelder selvsagt tollbeskyttelse. La meg slå fast at norsk matindustri på landbrukssiden er avhengig av et effektivt tollvern. Det er helt grunnleggende hvis vi skal opprettholde norsk matproduksjon både for bonden og for industriarbeideren, at vi har et effektivt tollvern. Det er utgangspunktet, og det tror jeg Høyre er enig i. Så er spørsmålet om en på noe slags vis skal endre på det tollvernet som nå blir foreslått av regjeringen. Da hevdes det fra enkelte at det vil ha enorme negative effekter. Det vil sette fiskerinæringen og landbruksnæringen opp mot hverandre. Det er altså mange ulike – kall det – trusler overfor næringen som er antydet i denne sammenheng. La meg bare understreke følgende: Da det ble innført prosenttoll på drikkemelk, skjedde det relativt ukomplisert. Det skjedde for ca. to år siden. Nå innføres det endrede tollsatser, prosenttoll, på en del andre produkter. Det vil etter min ringe forstand skje også relativt ukomplisert, fordi det er vedtak som skjer innenfor eksisterende avtaler, innenfor eksisterende WTO-avtale, som også våre handelspartnere er nødt til å forholde seg til. Det handlingsrommet vi har innenfor dette området, er nedfelt i vedtak fra – jeg tror – 1995, som også antakelig Høyre stemte for i 1995. Da er det et paradoks at man hausser det opp – faktisk også hausser opp stemningen utenlands – i forhold til at det er et vedtak som er fullt ut lovlig både i henhold til norske lover og internasjonale regelverk, som vi har underskrevet. Vi forholder oss til et WTO-regelverk. Det må også EU gjøre hvis de reagerer på denne saken.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-10-04:
La meg først få avklare en åpenbar misforståelse i forbindelse med representanten Flåttens innlegg. Det er jo heldigvis flere enn Senterpartiets talere som har vært på talerstolen og snakket om toll, jeg merket meg bl.a. representanten Ingrid Heggø fra Arbeiderpartiet i Sogn og Fjordane. Så var det spørsmålet om norsk matindustri. Det er nok litt mer komplisert enn det representanten Flåtten her påpeker. Men la meg først si det sånn at etter min vurdering er hele den norske matindustrien avhengig av et sterkt tollvern, også industrisiden er avhengig av et sterkt tollvern. Ingen greier å overbevise meg om at ikke den norske matindustrien, som omfatter 50 000–60 000 mennesker, ikke er tjent med å ha et tollvern som sikrer en norsk produksjon. Det vil være helt utenkelig at man har et omfang av den norske matindustrien uten det tollvernet vi her har sikret gjennom mange, mange år. De er også opptatt av tolløkningen, for det sikrer også industrisiden. Så at man har skjøvet matindustrien foran seg – jeg har sagt det før i denne sal at det er et gjensidig skjebnefellesskap mellom den norske bonden og den norske industriarbeideren på matsiden, og det er selvsagt slik fordi man er avhengig av hverandre, og begge er avhengig av de tollbeskyttelsene vi har. Så er det en diskusjon om det kan skje en utvikling av såkalte protokoll 3-produkter – da går vi veldig teknisk inn, jeg skal ikke gå så langt inn på det området. Men poenget er i alle fall at du kan ha bearbeidete varer som har en annen tollsats. Men også protokoll 3 er balansert gjennom avtaler med EU, og sånn som jeg ser på vurderingene, trenger det ikke å bli noen problemer når det gjelder den produksjonen. Så er spørsmålet om konkurranseevnen til norsk matindustri reduseres på lang sikt gjennom at råvarene får en økt pris. Det skulle forundre meg om ikke all norsk industri har de samme utfordringene når det gjelder kostnadsøkninger. Hvorfor skulle det bare være matbiten som ikke kunne ha en økning i kostnader? Alle kostnader i industrien øker jevnt og trutt, og dette vil gi muligheter for norsk matindustri til å sikre seg i forhold til internasjonal matindustri, det vil være en mulighet for den norske bonden til å sikre seg mot den internasjonale bonden. Det er på sett og vis det å ta vare på de norske interessene man gjør gjennom de forslagene som kommer over helgen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-10-04:
Høyres økonomiske politikk er forankret i næringsnøytralitet. Leverandørindustrien til olje og gass og treforedlingsindustrien skal altså arbeide under tilnærmet samme politiske rammevilkår. Lønnsomheten er imidlertid svært ulik. Treforedlingsindustrien er i store problemer og taper stort. To store bedrifter er nedlagt, Follum og Peterson, og Folla i Nord-Trøndelag står for nedleggelse dersom ikke noe spesielt skjer. Store mengder sliptømmer sendes nå som råstoff til europeisk industri. Dette er et tap for Norge og et tap for dyktig ungdom. Det går på Høyres allsidige næringsliv, som representanten Solberg sa. Senterpartiet er tuftet på vilje til å korrigere markedskreftene, fordi markedet alene aldri har stått for god ressursforvaltning. Når vil Høyre følge Senterpartiet og bryte med næringsnøytraliteten i næringspolitikken, og dermed gjøre det foretaksøkonomisk mulig å omstille treforedling til biokjemibedrifter med produkter med godt framtidsmarked?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-10-04:
Et godt helsevesen er avgjørende for folks trygghet, og for Senterpartiet og regjeringen betyr det bl.a. at det skal være like muligheter uavhengig om du deltar i arbeidslivet eller ikke. Nå har vi representanten Høie som begynner å snakke om den klassedelinga som har slått rot under denne regjeringa – som om Høyre er imot en klassedeling! Det er frekkhetens nådegåve fra Høyre, som er det partiet som ønsker å tilrettelegge for mer skattesubsidierte helseforsikringer for arbeidsgivere, og dermed svekke den likeverdige behandlinga uavhengig av økonomisk evne. Partiet Høyre kommer med nye ideer, bedre løsninger, mangfold. Dette er nytale, ikke noe annet. Den rød-grønne regjeringa satser på det offentliges og de ideelle organisasjonenes behandling i helsetilbudet, og jeg forventer at den nye helseministeren tar fatt i de ideelle organisasjonene og gir dem en større plass i dette arbeidet i det året som vi har igjen. Høyres linje er marked for private sjukehus eid av store helsekonsern, som er en trussel mot jambyrdigheten i helsevesenet i Norge.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg synes det er interessant at representanten Lysbakken nå hamrer løs på et eksempel på en kommunal skolebygning, mens han selv kanskje burde ta seg en tur rundt på landets sykehus og se hvordan den bygningstekniske tilstanden i helsevesenet er, som på mange områder er ganske nær den beskrivelsen han kritiserer Bergen kommune for. Det er et ansvar som ligger hos denne regjeringen representanten Lysbakken står bak. Jeg registrerte at han ikke var så opptatt av helse i sitt innlegg. Det er kanskje fordi SV ikke synes at det de har oppnådd i helsepolitikken, er så mye å skryte av. Lysbakken skal jo være opptatt av å få et mer ideologisk SV. Etter syv år med SV i regjering ser vi det største klasseskillet i norsk helsevesen noen gang. Aldri før har så mange hatt privat forsikring. Aldri før har det vært sånn at de rike, eller de som har nok penger, kan kjøpe seg forbi alle helsekøer, mens de som ikke har det, må stå og vente på et offentlig tilbud. Er Lysbakken stolt over dette resultatet etter syv år i regjering?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Her var det en del merkelige resonnementer. Vi har et klassedelt samfunn i dag, fordi vi ikke har full kapasitetsutnyttelse gjennom bruk av private løsninger, som er offentlig finansiert. Verken Fremskrittspartiet eller andre ikke-sosialistiske partier åpner for at man skal ha et helsesystem som gjør at man må betale av egen lommebok. Poenget er at det skal bli offentlig finansiert. Men av ideologiske årsaker nekter Lysbakken å benytte seg av den kapasiteten som er der. Hvis dette er et ideologisk spørsmål, må man velge å forby private tilbud – er det det SV og Lysbakken vil? Eller vil de det samme som Fremskrittspartiet, nemlig å ha et likeverdig, skikkelig helsetilbud til alle borgere, uavhengig av egen lommebok, slik at man kan velge mellom offentlige og private løsninger? Hvorfor er det sånn at for SV og Lysbakken er det viktigere med ideologiske markeringer enn borgernes helse?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-10-04:
Det har de siste dagene vært en diskusjon om lederlønninger i det offentlige, som jo er høye, særlig i et konkret offentlig eid eiendomsselskap. Jeg så at lederen i Sosialistisk Ungdom, hvor jo representanten Lysbakken trådte sine politiske barnesko, sa på godt venstreradikalt vis: Hoder må rulle. Det var litt andre toner fra representanten Aksel Hagen som i Klassekampen i dag under overskriften «Det skjer jo ingenting!» sa følgende: «Men det er som med lederlønnsdebatten: Vi kritiserer og kritiserer, men kommer ikke over til konkrete løsninger og endringer.» Når det ikke skjer noe, skyldes det at det ikke er gjennomføringskraft i regjeringen, eller skyldes det rett og slett løftebrudd?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-10-04:
Nå er jo dette en replikk til representanten Lysbakken. Jeg syntes ikke det var et særlig godt svar på spørsmålet. Det var et overordnet resonnement, men representanten Lysbakken svarte ikke på spørsmålet i det hele tatt. Altså: Under overskriften «Det skjer jo ingenting!» sier representanten Aksel Hagen i dagens Klassekampen: «Vi kritiserer og kritiserer, men kommer ikke over til konkrete løsninger og endringer.» Kanskje representanten Lysbakken kunne dele med Stortinget hvilke konkrete løsninger og endringer han ser for seg?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-10-04:
Nå har jeg hørt veldig mange talere fra Arbeiderpartiet understreke at regjeringen har gjennomføringskraft. Det slår meg som litt merkelig, for anklagen fra opposisjonen er ikke at regjeringen ikke snakker om gjennomføringskraften sin ofte nok – det er at regjeringen snakker, men ikke gjennomfører. Gjennomføringskraft er vel på mange måter litt sånn som sjarm. Hvis du gjentatte ganger må understreke hvor mye sjarm du har, er det en viss sjanse for at ikke alle er enig. På området arbeid og sosial – som jeg jobber med – ser vi veldig tydelig både mangel på gjennomføringskraft og behovet for nye løsninger og bedre ideer. Hver eneste dag faller det flere ut av arbeidslivet i Norge. Her om dagen nådde vi en dyster rekord: Flertallet av de unge som faller ut av arbeidslivet, har psykiske lidelser, ikke bare muskel- og skjelettlidelser. Det betyr at når de de faller ut av arbeidslivet, er tilbudet de får, ofte å stå i en kø og vente på time hos psykolog. Mange opplever også at når de først får time hos en psykolog, er det ingenting til å fylle de syv dagene mellom psykologtimene. Vi har et system som altfor raskt gir opp folk. Vi vet at det i mange år har vært sånn at uføreandelen øker mest blant dem som er yngst. Den øker mest blant dem under 30 år. Det er allikevel flest på 50 pluss som går ut av arbeidslivet, men økningen er størst blant de aller yngste. Det er altså flere og flere i den unge generasjonen som faller ut av arbeidslivet. En fjerdedel av alle sosialklienter i Norge er under 30 år og menn. Det er mye som er bra i Norge, men skyggesidene er også ganske tydelige. Vi i Norge diskuterer ikke om et politisk valg skal føre oss til himmelen eller til helsike, som vel er parlamentarisk språkbruk. Norge har ifølge FN vært det beste landet å bo i siden 2000 og var det i alle årene under Bondevik-regjeringen. Det vi diskuterer, er: Har vi handlekraft nok? Har vi nye ideer og bedre løsninger for å møte de utfordringene som Norge står overfor? Klarer vi raskere å gi folk tilbud om å komme tilbake i jobb? Klarer vi å sørge for bedre oppfølging av unge som faller ut av arbeidsmarkedet? Klarer vi å stille krav til dem som møter opp på Nav-kontoret, og si at en del av den samfunnskontrakten vi alle er omfattet av, faktisk er at hvis du krever noe, skal du også yte noe? Vi har på arbeids- og sosialfeltet vært så heldige at vi har fått en ny arbeidsminister. Det begynner å bli to uker siden – i morgen. Hun har delt ut litt penger. Det er bra. Jeg ser også at vår nye arbeidsminister er aktiv på Twitter. Det er morsomt. Jeg gleder meg til hun kommer til Stortinget og sier mer om hva hun skal gjøre med politikken.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-10-04:
La meg først bare si at jeg synes representanten Håbrekke holdt et veldig godt innlegg om religionsfrihet. Jeg tror dette er en av de beslutningene vi trygt kan overlate til lokale myndigheter. Så nevnte representanten Strøm valget 1. oktober 2013. Også jeg vil benytte anledningen til å oppfordre sosialdemokratiske velgere til å stemme 1. oktober 2013!(Munterhet i salen) Så til hovedsaken. Representanten Gullvåg fra Arbeiderpartiet, og flere andre, har nevnt Høyres brutale arbeidslivspolitikk. Det synes jeg de skal slutte med. Det er to grunner til det: For det første er det feil. For det andre har undertegnede ledet et utvalg i Høyre som bl.a. har gitt meg tilnavnet «Røde Isaksen» av ungdomspartiet som jeg tidligere ledet, og som hadde som formål å gå igjennom hele Høyres arbeidslivspolitikk. Noe av konklusjonen vår etter den gjennomgangen var at det er viktig – og dette har Høyre alltid visst – å beholde arbeidsmiljøloven som en grunnlov i norsk arbeidsliv. Det er også viktig at det ikke er fritt fram, at det ikke er texas, det er viktig at arbeidstakere har en grunnleggende beskyttelse. Men så er den avgjørende forskjellen, og det er jo det diskusjonen egentlig står om: Hvor dogmatisk er man når man ser på regelverket? (Munterhet i salen) Arbeidslivet er i endring hele tiden. Derfor er det kanskje et av de aller dårligste feltene når det gjelder å si at man skal ha en lov som ikke endrer seg. Det forsto bl.a. Jens Stoltenberg i sin første regjering. Det forsto Jørgen Kosmo da han var arbeidsminister i den regjeringen. Men nå har det plutselig blitt sånn at Anne-Grete Strøm-Erichsen, da hun var helseminister, sa at for Arbeiderpartiet er arbeidsmiljøloven hellig. Det var neppe noen invitasjon til Kristelig Folkeparti, og jeg synes at det er en dårlig idé å ha som utgangspunkt at lover er hellige, i hvert fall hvis de ikke er skrevet ned på steintavler som er hentet ned fra et fjell. Vi står altså i en situasjon hvor konkurransesituasjonen i Europa skjerpes hver eneste dag på grunn av den økonomiske krisen. Når den er over, kommer konkurransekraften i Europa til å være styrket fordi de har hatt intern devaluering, lønningene går altså ned, og de gjennomfører arbeidsreformer. Vi skal løse enorme utfordringer innenfor pleie- og omsorgsfeltet. Hvordan skal vi klare det hvis vi ikke benytter arbeidskraften vår på en smartere måte enn nå? Det kan vi faktisk gjøre med noen oppmykninger og litt mer fleksibilitet. Og det er med respekt å melde også en fleksibilitet som veldig mange arbeidsgivere etterlyser. Det er altså ikke sånn at fleksibilitet er et onde for de ansatte. Grunnen til det er ganske enkel – og da mener jeg ikke fritt fram når jeg sier fleksibilitet – og det er at arbeidslivet i Norge ikke lenger fungerer sånn som det gjorde på 1920-tallet. Arbeidslivet i Norge har utviklet seg dramatisk siden slagordene om arbeidslivspolitikken ble oppfunnet på 1920-tallet. I dag er det sånn at på de aller fleste arbeidsplasser ser man at her er vi i samme båt – for de eldre, for pasientene eller for de verdiene vi skal skape.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
La meg først få oppklare noen misforståelser. Fremskrittspartiet er ikke opptatt av EU i den forstand når det gjelder økte tollbarrierer. Det som bekymrer oss, er at resultatet sannsynligvis vil ramme norske forbrukere. Grasrotbevegelsen til Senterpartiet vil bli rammet gjennom mindre mangfold, valgfrihet og høyere priser – det blir resultatet. Jeg hører representanten Brekk skryte uhemmet av den utviklingen som har vært under denne regjeringen, særlig ute i distriktene. Mitt inntrykk er det motsatte. Jeg synes vi fikk et godt signal i vår da regjeringen skulle hale i land landbruksoppgjøret, der det var et stort opprør mot Senterpartiet bl.a. Mitt enkle spørsmål til representanten Brekk er: Står norsk landbruk sterkere i dag enn for syv år siden – både når det gjelder konkurranse med EU, og også når det gjelder den enkelte bonde selv?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Da skjønner jeg budskapet. Det at Senterpartiet har fått gjennomslag i denne regjeringen for økte tollsatser, for at bonden skal få større inntekter, skyldes at Senterpartiet tapte kampen knyttet til landbruksoppgjøret. Nå skal norske forbrukere betale for at Senterpartiet skal øke og få ny respekt i landbruket. Sannheten er at alltid når Senterpartiet sitter i regjering, bygges landbruket ned. Situasjonen i landbruket er faktisk sånn i dag – hvis jeg får lov å si det på denne måten, for Brekk var vel inne på skjebneåret 2013, og det hørtes jo interessant ut – at hvis slaget på Stiklestad hadde stått i dag, hadde det vært tynt under merket til Brekk. Han hadde ikke klart å stille en bondehær overhodet. Og det er jo det som er resultatet uansett når Senterpartiet sitter i regjering. Ser ikke Senterpartiet snart at man gjør landbruket en bjørnetjeneste hver eneste dag ved å videreføre denne museumspolitikken, og at det sannsynligvis blir ragnarok den dagen WTO kommer med nye krav overfor norsk landbruk?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg synes det er litt oppsiktsvekkende at representanten ønsker et svar på disse hundre milliardene, for det hørtes jo ut på representanten Micaelsen som om han hadde studert dette i flere år – så kanskje visste Arbeiderpartiet det svaret fra tidligere. Nå er jeg så heldig å være leder i programkomiteen i Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet har så langt slått fast at i hvert fall to skatter og avgifter skal fjernes i løpet av fire år. Det er formuesskatten, og det er arveavgiften, som er direkte usolidarisk og et overgrep mot dem som har spart og vært beskjedne i sitt liv, mens de som har sløst bort alle pengene, slipper unna. Det skaper mindre arbeidsplasser og straffer dem som har skaffet arbeidsplasser og formue osv. Det skal bort. Men Fremskrittspartiet er ikke i mål med det. I Fremskrittspartiet tar vi flere runder på programarbeid. Det er flere skatter og avgifter – særlig avgifter – som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har innført, som Fremskrittspartiet ønsker å reversere. Det er det ingen tvil om, for det skaper også mindre frihet. Det skaper heller ikke trygghet at Arbeiderpartiet skal rane det norske folk og næringslivet med skatter og avgifter. Det skaper mindre frihet og mindre handlingsrom. Men det er jo det som er ønsket fra denne rød-grønne regjeringen: å styre folket fra vugge til grav.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
For det første har ikke den sittende regjeringen gitt noe mer penger til vei. Denne regjeringen har tvunget norske bilister til å betale mer for å bruke bilen sin gjennom bomavgifter, og andre restriksjoner på bil. Så Arbeiderpartiet prøver å framstille det som om de bygger veier – jeg registrerte at den nye samferdselsministeren nå var i Nord-Trøndelag og skrøt av at denne regjeringen skal bruke 23 mrd. kr på vei i Nord-Trøndelag. Og så viser det seg i ettertid at nei, det var ikke regjeringen som skulle bruke penger – det skulle være bompenger, det også. Så der måtte samferdselsministeren trekke tilbake løftene. Fremskrittspartiet ønsker å investere på vei, på jernbane og på infrastruktur fordi vi tror at det er investeringer som vil gi oss inntekter i ettertid, i motsetning til det som Arbeiderpartiet tror. Det er sikkert også feil i forhold til tankegangen om økonomisk politikk, men Fremskrittspartiet tror på det. En krone til infrastruktur er to kroner tilbake. Og så er det direkte feil – jeg kan ikke se noe sted at Fremskrittspartiet ønsker å kutte i velferd. Vi får jo omfattende kritikk for at vi vil bruke for mye penger på velferd. Vi ønsker å fjerne sykehuskøene som Arbeiderpartiet har bygd opp. Vi ønsker å fjerne alle køene som denne regjeringen har bygd opp, både på velferd og på andre områder.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg var leder i transportkomiteen i forrige periode, og jeg kjenner meget godt til Fremskrittspartiets ambisjoner når det gjelder å bygge infrastruktur. Denne regjeringen har ikke vært i nærheten av det heller – de er langt unna Fremskrittspartiets ambisjonsnivå på det. Ambisjonsnivået til denne regjeringen, både i denne perioden og i forrige periode, var å overlate enda mer av finansieringen av infrastrukturen til den enkelte bruker gjennom bompenger og andre typer restriksjoner på bilistene. Nå skal bilistene også betale for all mulig annen type infrastruktur etter hvert. Det er det jeg mener med det. Denne regjeringen bygger ikke noe mer vei med statens midler i dag enn man gjorde for sju–åtte år siden. Man har overlatt mer til bilisten i så måte. Så handler det også, hvis jeg får lov til å si det, om at man skal se helheten i Fremskrittspartiets politikk. For det handler også om noen strukturer og systemer. Denne regjeringen framstår som museumsvoktere på alle mulige områder. Det er milliarder å hente på å modernisere dette landet, på å bygge dette landet på en helt annen måte.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg skulle også gjerne ha tatt en historiebeskrivelse av Senterpartiet, eventuelt helt tilbake til Bondepartiet – for det er jo det representanten her prøver seg på. Men det skal jeg ikke gjøre. Jeg skal prøve å svare på spørsmålene. Og så skal jeg svare på én ting: Ja, regjeringen har satset markant på vei. Men den markante satsingen har bestått i at man har belastet bilistene. Man har hatt en enorm historisk satsing på bompenger og restriksjoner. Det er det denne regjeringen har hatt. Og så er det enda større behov der ute for å bygge enda mer vei. Så viser jeg bare til svaret fra parlamentarisk leder Siv Jensen. Det handler ikke om å flytte noe fossefall ut av landet. Fremskrittspartiet vil være med og sikre norsk eierskap, men vi vil bygge ut mer av norsk vannkraft. Det er jo det det handler om. Da vil det også bli mer avkastning til lokalsamfunnene, mer eierskap til lokalsamfunnene, i forhold til det som er i dag.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Disse ord har vi hørt fra justisministeren i en rekke sammenhenger, og det er ikke noe problem å slutte seg til de målsettingene som ligger i ordene. Men spørsmålet er hvordan man skal komme dit man gir uttrykk for at man ønsker seg å komme. Det virker på meg som om denne regjeringen er veldig opptatt av å bevare, at alt er smått og pulverisert. Det virker nærmest som om denne regjeringen mener at vi har så god råd at vi ikke trenger å være rasjonelle og nytenkende. Da tenker jeg ikke minst på at vi har 69 alarmsentraler. Så peker justisministeren på at kommunikasjon og samarbeid er viktig. Da er mitt spørsmål: Hvordan har denne regjeringen tenkt å få en bedre kommunikasjon gjennom 69 etater – 19 på helse, 23 på brann og 27 på politi? Det er betimelig at man snakker struktur etter hvert, og det forventer jeg skal gjøres.