Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-07:
Jeg vil starte med å si at isolert sett ligger det ganske mange bra saker i reformen. Det er fint at man løfter fram styrket psykisk helsehjelp for utsatte unger, det er flott at man snakker om kompetanseløft, det er bra at de som er tett på, skal få bruke fagligheten sin, det er positivt med mer kommunalt ansvar og at de som er tett på situasjonen, også skal kunne gjøre faglige vurderinger, ut fra den kjennskapen man har. Men – og det er et stort men – å overføre oppgaver uten midler til en kommunal virkelighet som er hardt presset på ressurser, og samtidig argumentere for at det skal bidra til forebygging, er illusorisk, naivt og feilslått. Det er også spesielt på den ene siden å stoppe barnevernsløftet som den rød-grønne regjeringen var godt i gang med for nettopp å tette gapet mellom uløste oppgaver og folk til å gjøre jobben i det kommunale barnevernet, og på den andre siden snakke om kvalitet og styrking. Jeg merker meg også at flertallet i merknadene skriver at barnevernet har et omdømmeproblem, at det er denne utfordringen som må løses. Jeg vil si at man har en bemanningsutfordring, og at det burde være en jobb man tok fatt i. Det er fordi utsatte unger trenger trygge og tilgjengelige voksne, folk som har tid til deg når du er i en vanskelig situasjon, som kan følge deg gjennom saken din, og være der når det trengs. Det kan barnevernet når man får være de barnevennene man ønsker når man tar den utdanningen, og søker seg inn i den bransjen. Selv om det er fint med kompetansepakker, hadde det vært fint med kollegaer, så man faktisk fikk spist matpakka. Folk i en tøff hverdag varer mye lenger om man har en arbeidsdag der man kan få gjort jobben sin og gå hjem fra jobb med visshet om at man har fått brukt sin faglighet, og der samvittigheten ikke alltid henger i en tynn tråd mens bunkene bare blir større. Og fordi det er et fragmentert bilde i en litt merkelig rekkefølge som vi har fått presentert, framfor den solide barnevernsreformen som vi hadde trengt, støtter SV forslaget til Arbeiderpartiet og kommer i likhet med Arbeiderpartiet og Senterpartiet til å stemme imot loven i sin helhet. Så er det mange gode intensjoner i Senterpartiets forslag, som fremmes i dag. SV vil likevel stemme imot dem, fordi de er stilt opp på en måte som gjør at vi ikke kan velge ut hvordan vi vil stemme for eller imot, og hele pakka kan vi ikke stå inne for. Så vil jeg gi min fulle støtte til Kristelig Folkepartis poengtering, at det å flytte oppgaver ikke er et mål i seg selv, og at en reform må fullfinansieres. Uten at det følger midler med, vil ikke det som er gode målsettinger bli nådd, og uten at det følger penger med, vil det ikke bli merkbart for hverdagen innenfor barnevernet, og for dem som trenger en styrking. Jeg vil også vie forslag nr. 4, fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, litt oppmerksomhet. Her ønsker man en gjennomgang av regelverket for anbud og tar til orde for retningslinjer for kontroll og kvalitet og også begrensninger av uttak for private. SV kommer til å støtte det, i likhet med de andre forslagene fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, selv om vi mener at det ikke går langt nok. Vi har fremmet vårt eget forslag, som vi kommer tilbake til, men vi mener at det er riktig å støtte opp under initiativ som går i riktig retning i dette spørsmålet, fordi vi har en situasjon der det er avslørt at pengestrømmene er helt ute av kontroll, og der vi ser at midler som skulle gått til utsatte unger, havner hos barnevernsbaroner. Da er vi nødt til å samles rundt det vi kan, for å sørge for at penger når ungene, og at omsorg ikke er butikk.