trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg har ikke på stående fot oversikt over hvor mange som har sluttet og begynt i private klinikker, men jeg synes at det er interessant å høre. I forrige periode mente representanten Jonas Gahr Støre at den såkalte reformen, hvor folk får lov til å velge hvor de får behandling, ikke var vellykket fordi for få valgte dette. Nå er det åpenbart blitt for mange som velger det. Jeg mener at pasientenes rettighet i bunnen er det aller viktigste – muligheten til å kunne velge en alternativ behandlingsform. Jeg har skjønt, også fra den tiden representanten Gahr Støre var helseminister, da man behandlet langt færre ved norske sykehus enn det man gjør i dag, og ventetidene var lengre, at man aldri har erkjent det faktum at når det gjelder mange av de tunge, store sykdommene, som er store folkesykdommer, som psykisk sykdom, som f.eks. anoreksi, som rusproblemer, så er det viktig å få velge behandlingsform og kunne være deltaker som pasient i valget. Det har aldri vært viktig for Arbeiderpartiet. For Høyre er det viktig. Derfor er det et tilbud, og derfor har det hatt prioritet, hvor vi har startet valgfrihetsreformer først.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg ser et helsevesen som behandler flere pasienter, som har kortere ventetider, som på grunn av pakkeforløpene når målsettingen i pasientforløpet på en mye bedre måte enn tidligere, som jeg mener vi har grunn til å være stolte av, og som jeg mener de som jobber der, har grunn til å være stolte av, for det gjøres mye fantastisk arbeid i norsk helsevesen. Så ser jeg også at de prioriteringene vi gjorde tidlig, å gi valgfrihet til personer med rus- og psykisk helse-utfordringer, er en oppgradering av det å ha disse utfordringene, som gjør at man også kan få alternative tilbud. Jeg mener at innenfor rusomsorgen er det ikke så rart hvis det er litt lengre behandlingstid, for det har ofte vært klaget på at behandlingstiden kvalitetsmessig blir for kort. Derfor klarer ikke folk å bli værende i systemet. Det vi skal gjøre, er alltid å være opptatt av kvalitetskontrollen med det som gis, om det gis i offentlig sektor, eller om det gis i privat sektor. Det har Helsetilsynet det samme ansvaret for, uansett om helsetjenestene gis i offentlig eller i privat regi.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
I alle de årene denne regjeringen har levert budsjetter til Stortinget, har aktiviteten – altså veksten – enten vært bedre enn det den var under den rød-grønne regjeringen, eller på akkurat samme nivå. I år er den på samme nivå som det en leverte det aller beste året under den rød-grønne regjeringen. Samtidig tegner Arbeiderpartiet et krisebilde av hvordan økonomien og utviklingen er. Jeg ser at det er utfordringer. Det er områder der vi skal jobbe med kvalitet. Noe av det vi gjør systematisk, er å sørge for at vi lager pasientenes helsevesen. Det betyr at vi flytter fokuseringen i helsevesenet til å være mer rettet rundt den enkelte pasient i pasientforløpet. Det gir bedre tjenester, det gir kvalitetsmessig bedre tjenester, og innholdsmessig gjør det også at folk opplever større tilfredshet med det tilbudet de faktisk får. Det mener jeg er store og viktige reformer som gjør at vi ser at vi endrer på det. Vi endrer også på prioriteringen i helseforskningen, slik at vi nå prioriterer noen av de store kvinnesykdommene, noen av de store folkesykdommene som har vært mindre prioritert tidligere. Dette er med på å gjøre helsevesenet vårt bedre, kvaliteten bedre og gi flere tilbud.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Ingen nyfødte barn og ingen mødre eller fedre skal tvinges hjem kort tid etter fødsel. Det er barnets behov og foreldrenes trygghet som skal bestemme dette, og det er få steder i verden hvor det er bedre å føde enn i Norge. Og det er ingen grunn til å skremme gravide kvinner unødvendig. Tidspunktet for å bli utskrevet fra sykehus etter fødsel skal tilpasses både kvinnen og det nyfødte barnets behov, og det skal skje en beslutning i samråd med kvinnen det gjelder. Når mor og barn skal reise hjem, er derfor et faglig spørsmål og ikke noe politikere skal eller bør bestemme. Ingen skal reise hjem før familien er i stand til å ta vare på familien hjemme. Det er slik at ved sykehuset i Bergen, Haukeland universitetssykehus, er det 20 pst. av kvinnene i dag som reiser hjem etter mellom 6 og 24 timer, fordi de selv ønsker det.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg mener ikke at vi har et todelt helsevesen i Norge. Under denne regjeringen har vi sørget for større valgfrihet gjennom offentlig finansierte ordninger som bidrar til at rommet for det todelte helsevesenet, hvor det er en helprivat del som betales av egen lomme, av dem som ønsker seg en annen behandling, er blitt mindre. At folk gjør det, kan det være ulike grunner til. Men i dag gir vi altså mer valgfrihet til alternative måter å gi behandlingstilbud på, f.eks. innenfor psykisk helsevern og innenfor rusomsorgen. Vi kjøper flere private tjenester. Det er godt mulig å si at tilbudet innenfor rusomsorgen på det offentliges regning er fullt tilgjengelig for alle brukere som trenger det, etter en behovsvurdering. Jeg skjønner at opposisjonen kan føle at vi har styrt lenge, men 30 års nedbygging av sengekapasitet tror jeg vi skal fordele jevnt etter en filosofi hvor poliklinisk behandling har vært bygget opp dramatisk, og hvor det faktisk har blitt bedre, og hvor nye teknologier har gjort det slik. Det er også viktig å huske at sykehuset i Østfold ble planlagt og igangsatt under den rød-grønne regjeringen.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
I løpet av denne regjeringens regjeringstid har ventetiden blitt redusert med 17 dager totalt – 27 dager for rus og 8 dager for psykisk helsevern for voksne. Det er 65 000 færre som står i sykehuskø. Vi har innført valgfrihet med fritt behandlingsvalg. Vi har forutsigbarhet når det gjelder pakkeløp for kreft. Jeg føler faktisk at opposisjonens beskrivelse av regjeringens helsepolitikk faller litt på sin egen urimelighet i denne diskusjonen. Så er det trang sykehusøkonomi flere steder, bl.a. fordi det er flere medikamenter som kan brukes, og som presser utgiftene på sykehusene. Det er trangt fordi ambisjonene om å behandle og redusere ventetidene enda mer, er store. Men det har altså vært store forbedringer i løpet av dette året. Så er det sånn at kritikken mot sykehusøkonomien fra professoren som ble nevnt, dreier seg bl.a. om 30 års planlegging med færre sykehusdøgn. Men det er jo sengeplasser.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg tror vi skal være varsomme med detaljreguleringen i anbudsprosesser innenfor sykehussektoren med den modellen og styringsmodellen vi har i dag. Det må være opp til sykehusene også å vurdere hva som er riktig anbud, hvem som har god nok kvalitet. Jeg mener at kvalitetsvurderinger må være et viktig element i dette. Så mener jeg at vi må passe på at det ikke er slik at vi bygger opp tilbud i det offentlige og fortrenger tilbud i det private hvis kvaliteten er like god, eller i noen tilfeller også bedre. Det betyr at regjeringen også har vært veldig tydelig på at for å få nok kapasitet og for å opprettholde gode tilbud har vi kjøpt mer inn, særlig innenfor rusomsorgen, gjennom anbudsprosessen. Jeg mener at det er viktig å se at her er det aktører med lange tradisjoner, som har veldig gode resultater, og som ikke minst har bygget opp et tilbud som går mellom spesialisthelsetjenesten og oppfølgingsarbeidet, som det er veldig viktig at vi ikke mister, selv om det egentlig er fordelt på to forskjellige forvaltningsnivåer.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Sett i perioden fra 2014 til i dag har inntektene til bøndene økt betydelig. Men det er riktig at Budsjettnemnda nå påpeker at det siste året har kostnadene gjort at inntektene har blitt noe lavere enn det som var forutsatt. Reduksjonen skyldes spesielt to forhold. Det ene er at det er overproduksjon i markedene. I en del av de markedene vi har, er altså stimulansen i politikken sånn, og litt markedssvikt gjør at nå er markedet fylt. La meg si at da vi behandlet landbruksmeldingen i 2012, var det å produsere mer i Norge et stort mål. Det har vi gjort – vi produserer mer, men nå er det overproduksjon, f.eks. i det ikke ukjente området lam og får, og Senterpartiet har jo før understreket at det ikke kom til å bli får i fårikålen med denne regjeringen. Det er nå blitt overproduksjon, og det gjør at kostnadene ved å ta ned dette må fordeles på alle bøndene. Det andre er noen kostnadsøkninger som bl.a. skyldes fremtiden for renteutsiktene i forhold til realrenten, bl.a. fordi vi i 2016 hadde en betydelig høyere inflasjon på grunn av bl.a. oljeprisfallet og kronekursendringene. Det er viktig å si at det er det som er hovedgrunnene til at disse regnestykkene blir annerledes. Så er det sånn at vi først skal få landbruksorganisasjonenes krav. Så skal regjeringen svare. Og da tenker jeg at forholdene rundt hva regjeringen svarer på landbruksoppgjøret, kommer når vi er ferdig med vårt tilbud.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Av respekt for at dette er forhandlinger mellom regjeringen og landbruksorganisasjonene, følger vi selvfølgelig de føringene som ligger på lang sikt fra Stortinget. Men å skulle gi et svar på hvordan vi legger opp vårt svar på et krav som altså ennå ikke er levert, synes jeg ville være helt feil. Jeg synes i og for seg at det ville undergrave hele instituttet med forhandlinger hvis Stortinget skulle være informert om hva vi mener om forhandlingene, før vi faktisk er kommet i gang med forhandlingene.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg er enig i at for området melkeproduksjon bør vi for øyeblikket være forsiktig med å gi flere tollinnrømmelser, for det skal skje en ganske stor tilpasning innenfor melkeproduksjonen i Norge på grunn av at eksportsubsidiene – og dermed altså Jarlsberg-produksjonen for utlandet – avtar fremover. Det er en ganske stor del av dette, og det krever tilpasninger når det gjelder selve produksjonen. Det er en del av det vi har gått med på i WTO-sammenheng, og som er forhandlinger vi har gjort, hvor vi generelt sett mener at subsidier av matvarer til salg i utlandet ikke er bra, for det undergraver utviklingslands egen jordbrukssektor. Derfor må det være felles holdninger knyttet til det. Det betyr at på dette området er det viktig at vi de neste årene har en tilpasningsutfordring knyttet til dette. Vi har fått overproduksjon fordi markedet etterspør noe mindre av en del varer, men også fordi vi faktisk har nådd målsettingene om å produsere mer i Norge, målsettinger som den rød-grønne regjeringen satte seg, men ikke klarte å oppfylle.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
For det første vil jeg si at endringene i subsidiene til Jarlsberg og eksportsubsidier skjedde i 2015, så det er et forhold fra etter den jordbrukstollen. Senterpartiet er for å øke tollen og for å sikre mindre handel generelt sett – uansett. Vi har sett at akkurat nå er vi inne i en vanskelig tilpasningssituasjon, og den vil vare frem til 2020. Behandlingen av landbruksmeldingen i Stortinget legger selvfølgelig grunnleggende føringer for det vi skal gjøre fra regjeringens side. Vi vet at vi er en mindretallsregjering, det er altså et flertall som har sagt noe om utsiktene i landbruksmeldingen. Så må det hvert år tilpasses til de økonomiske realitetene vi står overfor, og den situasjonen som er på landbruksområdet.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Fra 2014–2016 økte norske bønders inntekt i jordbruket med 20 pst. per årsverk. Vanlige lønnsmottakeres vekst var på 4,5 pst. Fra 2016 til 2017 ble inntektene i jordbruket redusert med 1,8 pst., og med 2,2 pst. i anslaget for 2018 i budsjettet. Fortsatt vil det i denne fireårsperioden være en betydelig forskjell i økningen i bøndenes inntekter i forhold til hva vanlige lønnsmottakere har fått. Ordene bør kanskje være litt mindre enn dem som ble fremført akkurat nå.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
For det første har jeg lyst til å understreke at vi tar fattigdomsutfordringene i det norske samfunnet på alvor. Det at antallet fattige barn øker, er en utfordring som er blant de seks hovedutfordringene som regjeringen har samlet seg om i Jeløya-plattformen. Så vet vi også noe om årsakene til at antallet øker. Årsakene er først og fremst at vi har hatt stor innvandring i form av asylanter som har fått opphold og familiegjenforening. Derfor har vi en utfordring når det gjelder integrering. Det er altså sånn at hovedutfordringen for å løfte barn ut av fattigdom i Norge er å sørge for at foreldrene deres kommer i jobb. Derfor har vi sagt at vi skal ha et integreringsløft fordi vi ikke er fornøyd med resultatene vi har av integreringen. Når under 50 pst. – et sted mellom 45 pst. og 47 pst. – av dem som har kommet til Norge som asylsøkere eller kvoteflyktninger, er sysselsatt, er det en av forklaringene. Derfor må vi bli mye bedre på det. Så har vi lagt inn flere gode tiltak for å redusere fattigdomsutfordringene generelt. Vi har innført ordninger med redusert foreldrebetaling, gratis halvdagsplass i SFO, tilsvarende ordninger i barnehager, som ligger i Jeløya-plattformen for barn i familier med lavere inntekt, tilbud om gratis barnehage til alle barn i integreringsmottak og økt bostøtte. Dette ligger som forslag som vi skal jobbe videre med. I tillegg har regjeringen også begynt på mye av dette. Det er svært mange av de med lav inntekt som nå får lavere barnehagekostnader, det er svært mange som får høyere ytelser når de søker studielån på videregående skole og får mer stipend, fordi vi har målrettet mer mot den gruppen som har det absolutt vanskeligst. På dette området har regjeringen målrettet arbeidet betydelig mot dem som har det aller vanskeligst, som jeg forstår hovedspørsmålet gjaldt, og som ligger lavest når det gjelder inntektsfordelingen i Norge.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg opplevde at hovedspørsmålet til representanten var om vi fulgte med på de som ligger nederst på inntektsstigen. Det var det som var innledningen til spørsmålet, og det svarte jeg på. Vi har altså i utgangspunktet ikke en oversikt over hvilke ytelser de har fått før, og over hva endringene i akkurat den ytelsen har vært. Men vi går altså bredt ut og mener at om man er barn av foreldre med lav inntekt, om man er uføretrygdet, eller om man er på overgangsstønad, eller om det er andre grunner til at man har lav inntekt, så skal vi sørge for at man som barn får mulighetene fremover. Jeg går ut fra at det ikke er slik at man skal få en ytelse bare fordi man én gang fikk det. Det er faktisk slik at alle skal likebehandles og få hjelp når man trenger det. Det er ikke slik at vi har gjort en detaljert gjennomgang av dem som tidligere fikk gratis fysioterapi, og som nå betaler en egenandel for dette, og vi har heller ikke gjort en gjennomgang av om de kronikerne som ikke fikk gratis fysioterapi, får mer nå når de har fått en lavere betaling enn det de hadde før, for vi senket jo egenandelstaket for alle. Det var store grupper av kronikere som ikke sto på den listen, og som altså betaler mindre med denne regjeringen.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Vi følger det boligsosiale arbeidet veldig tett. Det er et av de områdene som under denne regjeringen virkelig har vist resultater. Vi har gått fra over 6 000 bostedsløse til ca. 3 400 bostedsløse i Norge, fordi vi har jobbet kraftig – ved å arbeide sammen med kommunene – for å sikre at bostedsløse får et bedre tilbud. Så hvis vi går tilbake til å snakke om dem som absolutt har det verst, de som faktisk er nederst på stigen, så viser denne regjeringen bedre resultater enn det du gjorde, Audun Lysbakken, da du satt i regjering, nettopp når det gjelder å bekjempe bostedsløshet. Og det er altså fordi vi har bedre sammenheng i behandlingstilbudene, fordi vi har prioritert rusomsorgen, og fordi vi jobber med kommunene om denne sammenhengen. Det var en stor og viktig prioritering for Jan Tore Sanner i arbeidet med boligsosiale tiltak. Og så har vi opprettholdt en overgangsordning for uføretrygdede som hadde bostøtte tidligere, i en lengre periode, for å sikre at man ikke får store endringer til tross for at uføretrygden ble endret.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
For det første har jeg lyst å understreke at vi mener at det er helt fint at man har mat på skolen, at man ordner seg med det, men det er bare ikke en prioritering for staten. Det er noe som går på utsiden av det å ha penger til det vi satser på: flere og mer kompetente lærere et stort etter- og videreutdanningsprosjekt, som har bidratt til at vi nå har omtrent 10 000 oppdaterte mattelærere i norske skoler. Det har skjedd gjennom det tilbudet vi har gitt. Vi synes det er lettere at foreldre putter et eple i ryggsekken, enn at de setter inn en mattelærer for å ha ekstratimer på ettermiddagen for at barna deres skal få kompetanse i det faget. Vi mener at staten må prioritere det tilbudet. Vi har sagt at vi er veldig sterkt for at kommunene finner gode løsninger på hvordan de serverer, og hva de gjør. De kan finne ordninger som passer, men vi vil ikke ha en A4-ordning som er finansiert over statsbudsjettet. Da vil vi heller sørge for kunnskap og kompetanse. Det er fortsatt frukt og grønt på Statsministerens kontor. Hvis det er viktig for representanten, kan vi sikkert kutte ut det. Vi har stort sett(presidenten klubber) ikke de samme ordningene som mange her på huset har på andre områder. (presidenten klubber)
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Dette er noen av de områdene som har fått betydelig økte bevilgninger, både av regjeringen og gjennom budsjettforlikene på Stortinget, i oppfølgingen av vår handlingsplan mot barnefattigdom. Den er evaluert og funnet å være målrettet, den fungerer godt, og tilbudene er gode. Det viser også at både kommuner og frivillige organisasjoner bruker disse ordningene til nettopp å målrette tilbud. Vi har basert oss på at dette er en ordning hvor vi har en avtale mellom kommunene, alle i frivillig sektor, idretten og staten, hvor alle skal bestrebe seg på å gi alle en mulighet til å ha et fritidstilbud. Vår opplevelse er at dette fungerer godt, men det er selvfølgelig ikke sikkert at det fungerer godt alle steder og i alle kommuner, men kommunene har et ansvar for å følge det opp. Disse midlene, som i 2018 er oppe i 270 mill. kr, og som har økt med nesten 200 pst. fra 2014-budsjettet, bidrar til at barn fra økonomisk vanskeligstilte familier kan delta i både ferie- og fritidsaktiviteter. Noen av de store tilskuddsordningene går til Røde Kors og andre organisasjoner.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
For det første har jeg lyst til å understreke at jeg er enig med representanten Hareide i at det er viktig å ha dype refleksjoner rundt noen av disse spørsmålene. Derfor har også Høyre brukt lang tid på å vurdere dem. Jeg mener at vi kan sortere mange av disse spørsmålene i to bunker. Det ene er ønsket mange har om å få barn, som jeg mener er et positivt ønske, som jeg har stor forståelse for. Så vet vi at nesten hvert syvende svangerskap i dag, tror jeg det er, har fått en eller annen form for hjelp, bl.a. fordi man får barn sent. Det betyr at å tilrettelegge for at man får barn tidligere, bør være en viktig prioritet, rett og slett fordi det betyr at kanskje noen færre trenger ulike typer hjelp. Det andre som jeg synes er en viktig grense, er nettopp sorteringssamfunnet. Jeg føler ikke at de vedtakene som ble gjort på Høyres landsmøte, sorterer under det, de sorterer under den første delen, nemlig ønsket om at man skal kunne få barn, og at flere har lyst på barn. Jeg er opptatt av at vi også må se noen lyspunkter. Jeg vet at ni av ti barn der man finner indikasjoner på Downs syndrom, aborteres vekk – mange av dem gjøres etter fostervannsdiagnostikk. Da er det viktig å huske at 50 pst. av dem som får tilbud om fostervannsdiagnostikk, ikke tar det. Det betyr at det kanskje er slik at veldig mange av dem som da tar det, allerede har en indikasjon, en frykt eller en begrunnelse for det, mens det er mange som gjør et positivt valg. Så det er ikke så svart-hvitt, etter min mening, som disse tallene av og til kan tyde på. Jeg er opptatt av at vi skal se på alle disse punktene. Når det gjelder § 2 c, er jeg enig med Kristelig Folkeparti i dette. Mitt parti er ikke enig med Kristelig Folkeparti, etter en endring i 2013. Jeg mener at det i realiteten ikke har stor betydning, for jeg mener at abortloven i dag ville gitt mulighet for alle å få tatt abort etter tolvte uke, også i et sånt tilfelle, men jeg mener at det er feil at vi har en sånn liste.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg er helt enig i at det ikke kan være en etterspørsel etter eller et ønske om å få vite mer om sitt foster som skal være grunnlaget for det. Det er etiske vurderinger som skal være grunnlaget. Én grunn til at vi i vårt lovverk sier at en ikke har lov til å få vite kjønn før etter tolvte uke, er ikke at jentebarn sorteres vekk i Norge, det er en bevissthet om at det skjer i mange land. Det var en viktig sak som et ganske bredt flertall i Stortinget var helt enig om da vi diskuterte disse spørsmålene. Selv om det er stor etterspørsel etter å få vite kjønnet allerede på et tidlig tidspunkt, skal vi ikke gi adgang til det likevel. Likestillingshensyn var heller ikke viktig for meg i spørsmålet om eggdonasjon eller ikke. Hos et par eller i en familie der mannens sædkvalitet er for dårlig, er det kanskje ikke et like stort kvinnespørsmål å få det barnet som det er for mannen å få lov til å være donator eller kunne levere. Jeg synes vi skal tenke på familien som en helhet. Men jeg mener altså at det må være et etisk grunnlag, og det er barns rettigheter som må være grunnlaget i begge disse sakene.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg er enig i at vi både må sette etikken foran teknikken og praktisere et føre-var-prinsipp. Det er en av grunnene til at jeg ikke synes det er så vanskelig at Norge sannsynligvis er et av de siste landene i Europa som tillater eggdonasjon. Vi har brukt lang tid i dette landet på å skape et eventuelt flertall for det. Det gjør at vi ser konsekvenser andre steder, ser hvordan virkningene er. Vi får mer kunnskap om det. På det punktet har altså Høyres landsmøte adskilt seg fra det vi har ment før knyttet til det, kanskje fordi man over lang tid har praktisert føre-var-prinsippet, tenkt igjennom og sett hvordan utviklingen har vært. Vi har ganske god dokumentasjon på at barnet opplever en veldig sterk tilknytning til den moren som føder det. Det er en egen prosess i dette som gjør at tilknytningen er stor. Jeg syntes det var et vanskelig spørsmål. Jeg synes også det er et spørsmål der det norske samfunnet har brukt tiden til ikke å hive seg på ny teknologi, men ser konsekvensene for barna før man eventuelt kommer til å endre dette.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg er helt enig i at det er mange muligheter nå for at teknologien gjør at vår genetiske tilhørighet, vårt opphav og lange slektslinjer får store brudd. For en konservativ er det også en viktig del. Vi kommer fra et sted, ikke bare miljømessig, men vi har en linje, og det vil for mange være en viktig del av hvem man er. Samtidig vet vi at av adopterte barn er det noen som er opptatt av det, og noen som absolutt ikke er opptatt av det i det hele tatt, som fungerer godt og synes det er bra uansett. For samfunnet er dette utfordringer som vi rett og slett er nødt til å ha noen prinsipielle holdninger til, og vi er nødt til å se på det saksmessig. Når jeg f.eks. sier at vi er kommet lenger knyttet til eggdonasjon, er det fordi vi nå har mye mer erfaring med og kunnskap om hva som har skjedd med de barna som er født ved hjelp av eggdonasjon i mange andre land, og vi kan se hvilken tilknytning de har til sin biologiske mor som har født dem.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Jeg har lyst til å begynne med å understreke at jeg bare midlertidig bor i Oslo, på grunn av jobben – jeg bor i Bergen. Noe annet vil jeg ikke ha hengende ved meg. Men det er en fin by å være midlertidig bosatt i, og jeg synes det er bra at man har gode utslippsreduksjoner i Oslo. Jeg vil vel kanskje si at litt av utslippsreduksjonene nok kommer i samarbeid med regjeringen og regjeringens politikk. For eksempel er det ikke slik at det er Oslo som har laget elbilpolitikken for Norge – det er det faktisk et bredt flertall på Stortinget som har stått for over mange år, noe som bidrar til betydelige reduksjoner. Når hver annen bil som selges i Oslo, er en elbil og derfor bidrar til mindre CO 2 -utslipp i byen, er nok ikke det noe som bare kan godkjennes satt på MDGs liste fra Oslo-byrådet. Jeg vil kanskje si at det som tar kostnadene ved det, faktisk er statsbudsjettet. På samme måte er det når Oslo under denne regjeringen får mer støtte til å drive med kollektivtrafikk enn de fikk tidligere. Det betyr at løsningene på kollektivområdet i Oslo også har vært avhengig av at de har hatt en regjering som har bidratt med mer støtte til kollektivtrafikken i Oslo, enn det som var tilfelle tidligere. Så vi får kanskje dele på noen av resultatene. Så er det slik at i et tettbygd område, slik som Oslo, er det lettere å finne noen klimaløsninger. At Oslo er en by uten industri, gir også noen færre utslipp. Men et land som Norge kan ikke være et land uten industri og industriarbeidsplasser. Det skal bo folk i hele landet, og da er det noen andre kostnader knyttet til CO 2 -utslipp som også eksisterer. Da vil det ikke nødvendigvis være Oslo-løsningene som er de mest effektive løsningene, men kanskje de nasjonale bidragene, nemlig det faktum at vi fortsatt stimulerer til lavutslippsbiler og muligheten til å kunne gjøre noe med det. Jeg har likevel stor forståelse for at også Oslo gjør sitt i bidraget med både å redusere privatbilisme og å sørge for bedre kollektivnett, men de har en god samarbeidspartner i regjeringen for øyeblikket.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Den grunnleggende gjennomføringen av klimapolitikken i Norge er todelt. Det ene er gjennom egne reduksjoner, særlig i ikke-kvotepliktig sektor, som i Norge i hovedsak er samferdsels- og landbrukssektorene. Det andre er å gjøre det på europeisk plan i forbindelse med kvotepliktig sektor. Det mener vi er riktig av hensyn til sysselsetting, av hensyn til våre komparative fortrinn fremover, av hensyn til å sørge for å få CO 2 -kuttene der det er mest effektivt for verdenssamfunnet. Der vi har mest effektiv produksjon, selv om det er CO 2 -utslipp, bør jo det skje fordi man har større CO 2 -utslipp og mindre effektiv produksjon andre steder. Det er det ETS-systemet gir oss. Det mener jeg er et helt grunnleggende svar. Det er slik at på noen områder vil utslippene av CO 2 i Norge kunne gå opp, samtidig som det er et bidrag til at verdens utslipp går ned. Det er en logikk som er viktig å huske på når det er et globalt problem vi må håndtere.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Regjeringen har fremmet sin klimamelding til Stortinget. Der har vi sagt at vi skal gjennomføre det vi sa på møtet i Paris og som var grunnlaget for Parisavtalen. Det betyr at vi gjennom vår deltakelse i EU ETS skal bidra til det kuttet på 43 pst. i kvotepliktig sektor som EU har satt seg som mål, og vi skal da i samarbeid med EU gjennomføre 40 pst. kutt i kvotepliktig sektor i Norge, med en avtale på gjennomføringsbiten. Det mener jeg er et ambisiøst og krevende mål, men som jeg håper og tror vi skal klare å gjennomføre. Det er målet fra 2020 til 2030. Så har vi et mål om å bli klimanøytralt i 2050. Det krever en betydelig større investering i ny teknologi og andre endringer. Men jeg mener fortsatt at det målet vi har, ikke er spesielt komplisert. Det er viktig å ha med, og det er viktig å huske at dette dreier seg også om at vi skal sørge for sysselsetting, industriutvikling, klimavennlige løsninger og mindre globale utslipp.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Treningsoppdraget som norske soldater var på i Jordan, er oppfylt i tråd med den informasjonen Stortinget har fått, i tråd med det som er opplyst utad, og i tråd med det som er sagt fra denne talerstolen tidligere i Stortinget. Det er altså slik at vi flyttet den operative innsatsen fra Jordan/Syria til Irak og avsluttet treningen av denne typen grupper 20. oktober i fjor. Vi har altså ikke hatt aktivitet de siste månedene, og vi har altså avsluttet dette oppdraget totalt i mars. Men jeg har også lyst til å minne om hva jeg sa fra Stortingets talerstol 15. november 2016: «De lokale gruppene som støttes, gjennomgår en klareringsprosess. Det er et krevende arbeid som må ivaretas kontinuerlig, noe som er en av grunnene til at vi sender noen av våre mest erfarne soldater til å løse oppdraget. Jeg vil likevel gjenta at vi aldri kan ha noen absolutt garanti for hvor lojaliteten til lokale aktører ligger i fremtiden.» De opplysninger som i dag er fremkommet, er hva disse styrkene har gjort etter at Norge har avsluttet sitt oppdrag og ikke lenger har deltatt med trening på dette, fordi vi territorielt har slått tilbake IS – selv om vi vet at vi må jobbe med bekjempingen over lang, lang tid fremover. Jeg mener derfor at grunnlaget som står i dagens aviser om hva regjeringen skulle ha misligholdt og sagt, er feil. Vi har informert om at vi aldri har en garanti på hva disse gjør senere, og vi har altså avsluttet dette oppdraget, som Stortinget ble informert om 20. oktober i fjor, ved å flytte det operative ansvaret og operative arbeidet inn i Irak på generell trening, og ikke det monitoreringsoppdraget, som også ville kunne gå over grensen mot Syria.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Vi har understreket – og jeg kan understreke igjen det jeg sa i mitt forrige svar – at vi har vært tydelige og klar på at mandatet vårt for opplæring har vært kampen mot IS. Det er det opplæringen og monitoreringen har dreid seg om. Vi avsluttet arbeidet operativt fra Jordan inn mot Syria 20. oktober i fjor, flyttet aktiviteten over til Irak og har ikke trent disse gruppene på det tidspunktet og har avsluttet hele det treningsopplegget. Derfor vil jeg si at det er helt i tråd med det Stortinget er blitt informert om. Vi har hele tiden holdt åpent for at vi aldri kan være sikre på hvor lojaliteten – og kampen – vil være for disse gruppene etter at IS er slått tilbake. Men vi har altså hatt et oppdrag hvor norske soldater har bidratt til å bekjempe IS gjennom denne treningen.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Libya-aksjonen var etter et mandat fra Sikkerhetsrådet. Det er ikke grunnlag for å stille spørsmål ved det. Den forrige regjeringen valgte å bidra med luftstyrker til Libya etter et mandat fra Sikkerhetsrådet. Det var i og for seg en interessant opplevelse, for vi hadde diskusjoner i en spørretime her med tidligere utenriksminister Jonas Gahr Støre på onsdagen, hvor det da var veldig usikkert hva regjeringen ville gjøre. På fredagen var flyene i luften, for da hadde Sikkerhetsrådet fattet et annet vedtak. Det går altså ikke an å si – som representanten sier – at det ikke hadde et folkerettslig grunnlag. Det hadde et folkerettslig grunnlag gjennom et mandat fra Sikkerhetsrådet. Når det gjelder spørsmålet om folkeretten, har vi redegjort om grunnlaget for det, for den treningen vi har gjort av styrker for å bekjempe IS i Syria. Det mener vi står seg godt. Når det gjelder det siste tilfellet, har vi ikke gjort en selvstendig vurdering av folkeretten med hensyn til det bombeangrepet. Men er det slik – og jeg synes franskmennene har gitt det et godt begrep – at FN-pakten er laget for å beskytte kriminelle som bryter et nesten hundre år gammelt forbud mot kjemiske våpen?
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Det er viktig å huske at vi har hatt et forbud i verden mot bruk av kjemiske våpen siden etter første verdenskrig – en verdenskrig som viste til fulle hvor forferdelig kjemiske våpen er. Det står altså i en særstilling. Det er ikke noe nytt at amerikanske presidenter har satt dette som en rød linje. Det gjorde også Obama i 2012 da han sa: «We have been very clear to the Assad regime – but also to other players on the ground – that a red line for us is we start seeing a whole bunch of chemical weapons moving around or being utilized.» Det var da han traff en rød grense. Det har vært amerikanernes røde grense hele tiden for motangrep knyttet til dette. Det er altså ikke én president som står bak dette, dette har vært et bredt amerikansk tiltak. Vi har ikke vært forhåndskonsultert. Vi er altså ikke en deltaker i dette. Derfor er det unaturlig for oss å bruke ordet «støtte» på nasjonalt nivå. Men det er slik at når det gjelder konsensusen i NATO, har vi gitt støtte basert på redegjørelsene, og også det som står i erklæringen, basert på de redegjørelsene som er gitt fra dem som har gjennomført dette.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
La meg først begynne med å understreke at det ikke er myndighetene som bestemmer hvor rederiene flagger sine skip; det er det rederiene som gjør. Og regjeringens politikk er klar: Vi vil ha flest mulig norske sjøfolk på norske skip. Derfor bruker vi 2 mrd. kr for å sikre sysselsetting av sjøfolk. Støtten gjelder kun for dem som skatter til Norge, men det har alltid vært slik at EØS-borgere som oppfyller vilkårene for tilskuddet, kan omfattes av ordningen. Vi har en politikk for å styrke den maritime sektoren og rammevilkårene for skipsfarten, og vi mener betingelsene i NOR er gode. Det å utvide farledsområdet, altså utvide fartsområdet for utenriksferger i NIS, ble gjort for å sikre at norske skip skal være konkurransedyktige og ha konkurransedyktige betingelser. Det er også gjort for å hindre at Color Line flagger skipene sine til et utenlandsk register. For oss står det altså ikke mellom 0 og 700 arbeidsplasser, men det er et spørsmål om 700 eller 2 500 arbeidsplasser. Det er det perspektivet vi har hatt på denne saken, og det er også det perspektivet som kan være der. Vi mener at hvis vi ikke gjennomfører denne endringen, vil fremtiden for Color Line, med hovedkontor i Norge, være svakere. Det vil bety at 2 500 arbeidsplasser i Norge er usikre. Så er det da opp til Arbeiderpartiet å stille seg spørsmålet: Er 2 500 arbeidsplasser viktig å spille med, på grunn av at man tror at man ikke vil flytte på det? Beslutningen er også i tråd med det som flertallet i farledsutvalget anbefalte, og som ble varslet i regjeringens maritime strategi i 2015, en maritim strategi som har bidratt til betydelig mer innflagging av skip, noe som bidrar til en positiv utvikling for næringen. Jeg er kjent med at man ønsker å ha andre regler knyttet til dette, men man må også være klar over at da kan vi risikere at hele aktiviteten flyttes.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Vi er fast bestemt på at vi synes det er flott med 2 500 arbeidsplasser i Norge innenfor Color Lines virksomhet og de store ringvirkningene det har. Vi har altså gjort en vurdering – at det kortsiktig er bedre rammebetingelser, betyr ikke at det er det på lang sikt. Vi vet at det fra før er et område der det har vært trusler om utflytting nettopp hvis vi ikke gjør disse endringene. Vi mener at med det partsammensatte fartsområdeutvalget som vi hadde fra 2014, hvor vi ville gjøre forbedringer på en rekke ordninger, var dette en av de tingene vi skulle gjøre for å sørge for at vi også var konkurransedyktig. Det er klart at man kan ta andre valg og si at vi ikke gjør det, men da med fare for at vi mister 2 500 arbeidsplasser. Det er den vurderingen regjeringen har foretatt, og det er bakgrunnen for det standpunktet vi har tatt.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Til de 2 500 som jobber i Color Line, er vårt budskap at vi gjør endringer for å sikre jobbene deres. Der vil det finnes folk som har huslån, og mennesker med små barn, som har bosatt og etablert seg i et område fordi de har hatt en jobb der. De 2 500 er enkeltmennesker som lever med disse utfordringene. Blant dem er det helt sikkert personer som nærmer seg pensjonsgrensen, og som har vært redd for det hvis bedriften ikke skulle være der. Dette er en vurdering – hva skjer hvis vi ikke gjør disse endringene? Alle enkeltmennesker er viktige. De 2 500 som er summen av Color Lines ansatte i Norge, bør jo også telle med, men vårt spørsmål er: Sjonglerer vi nå med et betydelig større antall ansatte, med alle de enkeltpersonskjebnene som kan være parallelle til dem som har fått ordet i Dagsavisen?
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Utgangspunktet er at man går ut av denne ordningen hvis det er utlendinger som er ansatt. Men vi vet jo ikke hvem som blir ansatt. Det kan vi ikke gjøre noe med før vi vet hva som faktisk er utgangspunktet. Men dette har jo ikke dreid seg om penger. Dette har dreid seg om arbeidsplasser i Norge. Det er jo ikke sikkert regjeringen ikke har forbedret ordningen knyttet til sjøfolk. Vi er nå oppe i over 2 mrd. kr i bruk på denne ordningen i statsbudsjettet. Vi har gjort flere forbedringer nettopp for å sikre arbeidsplassene til sjøs. Det er altså ikke sikkert det bare er rederne eller flaggene som er viktige, men det er faktisk også arbeidsplassene. Derfor har vi lovfestet denne ordningen. Derfor har vi gjort forbedringer i den. Men så har vi et kinkig spørsmål knyttet til dette, og det er: Når vi har så ulike rammebetingelser som vi i dag har mellom Danmark og Norge, ville vi da tapt betydelig flere arbeidsplasser på land med de varslene Color Line tidligere har gitt om at de ønsker å flytte aktiviteten ut hvis de ikke hadde fått disse endringene? Da har vi altså tenkt annerledes.
Erna Solberg (Høyre), 2018-04-18:
Det er slik at vi her egentlig snakker om 2 500 jobber som vi er redd for kan forsvinne ut av Norge. Det betyr langt flere barn, langt flere enkeltindivider, langt flere mennesker som Arbeiderpartiet eller andre partier må se i øynene og si: Vi synes ikke din jobb var så viktig, derfor gjorde vi ikke endringer i dette regelverket. Det er de valgene vi står i. Det er valget som kan være ett av de store dilemmaene. Jeg håper at den argumentasjonen og følelsesmessige reaksjonen også tas med når Arbeiderpartiet f.eks. går imot at private barnehager skal ha gode rammebetingelser, og om man da f.eks. også ser at det er ansatte og folk som kan miste jobben. Alle endringer som skjer i vårt samfunn, kan man lage følelsesmessige reaksjoner rundt. Her dreier det seg om at vi har en opplevelse av at vi kan miste 2 500 arbeidsplasser – med langt flere barn og enkeltindivider, som jeg tenker at representanten også må se i øynene hvis det skulle skje – hvis Arbeiderpartiets politikk hadde gått igjennom.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-04-18:
Det å få barn skjer i Norge hver eneste dag, men det er likevel noe av det minst dagligdagse man kan oppleve som menneske. De siste årene har gjennomsnittlig liggetid i Norge gått ned fra 3,2 til 2,7 liggedøgn. Legeforeningen advarer om at en ytterligere nedkorting i liggetiden kan føre til at våre gode resultater innen mødre- og spedbarnsdødelighet står i fare. Statsminister Erna Solberg oppfordrer norske kvinner til å få flere barn. Mitt spørsmål til statsministeren er om hun er fornøyd med at 40 pst. av kvinnene i hennes hjemby, Bergen, vil bli sendt hjem seks–åtte timer etter fødsel en gang i framtiden.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-04-18:
Ifølgje Helsepolitisk barometer frå TNS Gallup, som vart presentert i førre veke, meiner 58 pst. av befolkninga at vi i dag har eit todelt helsevesen. Den største drivaren for det er at vi har ei regjering som bevisst sviktar det offentlege helsevesenet ved sine privatiseringsreformer. Vi veit at talet på sjukehussengar er halvert på 30 år. Vi veit at norske sjukehus er på topp når det gjeld høgt belegg, altså kor fulle sjukehusavdelingane er, og den verste i klassen når det gjeld kort liggjetid. Vi veit at lokalsjukehusa har vore trua. Vi veit at nye sjukehus vert bygde for små før dei opnar. Sjukehuset i Østfold vart presentert av helseministeren som eit prakteksempel. I fjor låg 3 800 pasientar på gangen. Meiner statsministeren – som befolkninga – at vi har eit todelt helsevesen? Og vil statsministeren stoppa nedbygginga av sengeplassar i dei offentlege sjukehusa?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-18:
Regjeringen har kuttet 2,7 mrd. kr fra spesialisthelsetjenesten med såkalte effektiviseringskutt, altså flate ostehøvelkutt uten noen prioritering av hvor det kan effektiviseres. Resultatene er klare. Norge har vært best, men vi er på feil vei. Professor Sven Erik Gisvold sier at nedbyggingen av sykehusene setter pasientenes liv i fare. Liggetiden for fødende reduseres kraftig. Overgrepsmottaket i Østfold har måttet avvise pasienter. Det kommer stadig nye oppgaver uten at det kommer nok penger til å dekke de nye oppgavene. Regjeringen gir med den ene hånden, men tar mye tilbake med den andre. Hva vil statsministeren svare alle helsearbeiderne i Norge som nå kontakter SV og spør hvor lenge helsevesenet skal kuttes med flate, uprioriterte ostehøvelkutt?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-04-18:
Å bruke ressurser innen helse riktig er både viktig og rett, for vi vil alle behandle flest mulig pasienter slik at de får et bedre liv. Etter den siste anbudsrunden i Helse Sør-Øst avsluttet en med å legge ned 29 plasser for tverrfaglig spesialbehandling innen rus i Helse Sør-Øst. En valgte da å bygge opp ti nye plasser innenfor statens eget sykehus og så legge ned tilbud fra ideelle aktører som har vist kompetanse, vist kunnskap, hatt godt omdømme og ikke minst vist gode resultater. Så mitt spørsmål til statsministeren er: Er dette rett bruk av ressurser – å bygge opp i et sykehus som sliter per i dag, og samtidig bygge opp om regjeringens ønske om fritt behandlingsvalg?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-04-18:
Kristelig Folkeparti er like tydelig i 2018 som vi var for 15 år siden, på at det er behov for en streng bioteknologilov, med den samme visjonen som har vært der hele veien – en bioteknologilov som skal utnyttes til beste for mennesker i et samfunn der det er plass for alle, der grunnlaget skal være respekt for menneskeverdet og menneskerettighetene, og der en skal ha personlig integritet uten diskriminering på grunnlag av arveanlegg. Det ligger i dagens bioteknologilov. Det er det som er grunnen til at Kristelig Folkeparti fortsatt sier nei til sortering, til eggdonasjon og til surrogati. Det er nettopp fordi vi ønsker å vise den visjonen som står i bioteknologiloven, så tydelig. Snart er alt teknisk mulig, og vi må sette noen grenser for de valgene vi som politikere tar. Mitt spørsmål til statsministeren er: Er statsministeren enig i at når ting går så fort, er det utrolig viktig å sette etikken foran teknikken og ha et føre-var-prinsipp?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-04-18:
I dag var norske bønder på plass for å servera frukost framfor Stortinget. Det betyr at me straks er i gang med årets jordbruksoppgjer. Jordbruksoppgjeret er ei viktig sak for jordbruket, det er ei viktig sak for Noreg og for alle som er opptekne av god og trygg mat. Eg kan lova statsministeren at òg Senterpartiet er klar. Eit aktivt jordbruk og matproduksjon i heile landet må til for å sikra befolkninga nok sunn og trygg mat. Det må til for å sikra busetjing i heile landet. Det må til for å sikra vår totale beredskap. Og jordbruket er grunnlaget for vår største fastlandsindustri. Jordbruksoppgjeret handlar i stor grad om at det skal vera lønsamt å produsera mat i Noreg. Stortinget har slått fast at inntekta til bonden er det viktigaste verkemidlet for å nå dei måla som er sette for norsk landbruk. Målet, vedteke av Stortinget, er å redusera inntektsgapet mellom jordbruket og andre grupper i samfunnet. Tala i forkant av vårens jordbruksoppgjer viser at inntektene til bøndene stuper. Resultatet av fire år med liberalisering og sentralisering av jordbrukspolitikken er i ferd med å koma for ein dag. Jordbruksoppgjeret 2017 enda med brot og at Stortinget var nøydd til å gripa inn for å endra regjeringa sitt forslag til jordbruksoppgjer. I valet i haust mista dei tre mest landbruksliberalistiske partia på Stortinget fleirtalet sitt i Stortinget. Årets jordbruksoppgjer vert ein kamp for at me skal ha eit landbruk i heile landet med god dyrevelferd og med både store og små gardar. Så mitt spørsmål er: Vil statsministeren i år sørgja for at me får eit jordbruksoppgjer som oppfyller Stortinget sitt mål om å redusera inntektsforskjellane mellom jordbruket og andre grupper i samfunnet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-04-18:
Situasjonen som landbruket er oppe i med overproduksjon, er stort sett ein konsekvens av den politikken regjeringa har stått for. Ein har svekt den moglegheita landbruket har til å regulera marknaden. Ein har nekta å innføra nye tiltak, og ein har opna opp for meir import av mat. Så har det gått nokre år der regjeringa har teke æra for alt frå godt vêr til gode avlingar og bra overskot i TINE. No stuper inntektene, og då er det alle andre sin feil. Eg meiner det er eit relevant spørsmål eg har, for det er Stortinget, ikkje regjeringa, som legg rammene for jordbrukspolitikken. Det gjorde me under behandlinga av jordbruksmeldinga, der er det formulert eit klart inntektsmål. Spørsmålet mitt handlar ikkje om forholdet mellom regjeringa og bondeorganisasjonane, men om forholdet mellom Stortinget og regjeringa, og spørsmålet er: Vil ein ta omsyn til det inntektsmålet som er vedteke av Stortinget?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-04-18:
Regjeringas maritime politikk tener flaggprodusentane i større grad enn han tener norske sjøfolk. Statsministeren har òg i dette spørsmålet skyvt fartsområdeutvalet framfor seg. Det gjer ein òg i statsbudsjettet og legg til grunn ei innsparing for staten med heilårsverknad på 100 mill. kr gjennom å erstatta 685 norske arbeidstakarar med arbeidstakarar utanfor EØS-området. Så har altså Color Line vore veldig tydelege på at dei skal erstatta dei norske arbeidsplassane med tilsette frå EØS-området, noko som vil gjera at staten vil få utbetalingar under refusjonsordninga i NIS. Her kan eg ikkje sjå anna enn at Stortinget har fått informasjon som ikkje stemmer med verkelegheita. Mitt spørsmål til statsministeren er: Vil statsministeren sørgja for at ein – når næringsministeren tek ei avgjerd – byggjer på dei riktige føresetnadene, og at Stortinget får korrekt informasjon i saka?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-04-18:
For et år siden reiste statsminister Erna Solberg på «landbruksrally» – altså inn og ut av fjøs, hilste på kalver og skrøt hemningsløst av hvor mye regjeringen hadde fått til. Det var helt fantastisk hva Solbergs regime hadde fått til, spesielt i 2014 og 2015, da resultatene av den rød-grønne regjeringens jordbruksoppgjør slo inn. Når det nå er nedgang, er det ikke noe ansvar å spore hos statsministeren – når hennes jordbruksoppgjør faktisk begynner å virke og vi ser avgiftspolitikken. Når man ser tallene som ligger til grunn, blir 60 pst. av de reduserte inntektene i landbruket forklart med regjeringens store vilje til å øke avgiftene for norsk næringsliv. Det er hovedforklaringen. Til slutt mitt spørsmål til statsministeren – hun sa at det er markedsmessige utfordringer: Er da statsministeren enig i at det er uklokt å gi flere tollkonsesjoner og redusere tollvernet hvis det skal det være nye markedsmuligheter i Norge?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-04-18:
Jeg husker svært godt hvordan Erna Solberg og hennes kvinner og menn reagerte da vi forbedret tollvernet nettopp for melkeproduksjonen høsten 2012. Høyre sa at de skulle få endret de tollforbedringene – før en hadde tatt av seg frakken, som Svein Flåtten ved SMK uttrykte det. Jeg forstår av svaret at nå støtter statsministeren den prosenttolløkningen som var høsten 2012, at vi nettopp ikke kommer til å få noen nye framstøt fra Høyre for å redusere tollvernet for melkesektoren. Det er i så fall et framskritt, for i forrige periode prøvde en det i starten. Til slutt har jeg et spørsmål: Regjeringen la fram en landbruksmelding for Stortinget i fjor. Den fikk ikke flertall. Nå er det et annet flertall på Stortinget som ønsker en annen landbrukspolitikk og et mye tydeligere og klarere inntektsmål – en kan ikke akseptere at landbrukets inntekter har sunket med 14 500 kr de siste to årene. Vil Erna Solberg legge til grunn at stortingsflertallet er et annet enn regjeringsflertallet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-04-18:
«NRK.no skriver 11. april at jurist Jon Christian Fløysvik Nordrum, som jobber ved Universitetet i Oslo og har skrevet doktorgrad om utredningsinstruksen, er tydelig på at forslaget til nye fylkesnavn skulle vært sendt på høring. «Ved å ikkje gjera det, så bryt regjeringa utgreiingsinstruksen, og det er det same som å bryta lova», sier han ifølge NRK.no. Hvorfor tar ikke regjeringen utredningsinstruksen på alvor og sender saken på høring?»