Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-12-12:
Landbruket er bærebjelken i mange bygdesamfunn. Det budsjettet som Regjeringa har lagt fram for 2007, er det beste budsjettet for landbruket på mange år. Det er et budsjett for utvikling. Jeg merker meg at Høyre i opposisjon har forlatt en ansvarlig landbrukspolitikk og beveget seg i retning av det som er Fremskrittspartiets landbrukspolitikk, nemlig avvikling. Forslaget om reduksjon i bevilgningene i jordbruksavtalen på 1,8 milliarder kr kan ikke forstås som noe annet. Jeg merket meg også representanten Korsbergs innlegg tidligere i debatten i dag, hvor han problematiserte rundt støtte i forhold til inntekt. Jeg tror det er behov for en presisering her, for det er ikke sånn at støtte og inntekt er det samme. Støtte er betaling for fellesgoder som vi ønsker at norsk landbruk skal levere, enten det er kulturlandskap, distriktspolitikk eller andre fellesgoder. Betaler vi mindre for det, får vi mindre. Så det å sette likhetstegn mellom støtte og inntekt er noe enkelt. Regjeringa ønsker et aktivt landbruk over hele landet, et landbruk som leverer trygg mat, levende bygder og kulturlandskap. Med dette budsjettet har Regjeringa gitt landbruket et nødvendig inntektsløft, og det er et viktig bidrag til å gi landbruket mulighet til å oppfylle disse målsettingene. Jeg har merket meg videre at Høyre og Fremskrittspartiet vil redusere bevilgninger til forvaltninga på landbruks- og matområdet betydelig. Det har også kommet sterkt fram i debatten her i dag. Jeg er åpen for at dette kan gjennomføres innenfor en politikk der en ønsker å avvikle den landbrukspolitikken en kjenner i dag. Jeg mener derimot at innenfor en politikk for utvikling av landbruket, er et godt utbygd desentralisert forvaltnings- og forskningsapparat en forutsetning for å ivareta de betydelige oppgavene forvaltninga har. Det betyr ikke at vi ikke skal ha fokus på en effektiv forvaltning, tvert imot. For eksempel legger vi i det budsjettet som Stortinget i dag vedtar, opp til bortfall av gebyrer og godkjenningsordninger samt reduksjon i avgiftene til Mattilsynet. Vi skal nå frigjøre ressurser i Mattilsynet og forenkle hverdagen for bonden og andre næringsdrivende ute på bygda. Og når vi da hører, også fra Fremskrittspartiet i debatten her i dag, at vi visstnok har 10 000 byråkrater som jobber med disse spørsmålene, er det, med respekt å melde, feil. Vi har flere enn de 1 357 som jobber i Mattilsynet, vi har flere enn de 155 som jobber i Landbruks- og matdepartementet og de 186 som jobber i Statens landbruksforvaltning, men sjøl om vi summerer dette og ganger med to, er vi ikke der hvor Fremskrittspartiet mener vi er i forhold til byråkrater i landbruket. Mange av disse jobber også med ting som ikke nødvendigvis er direkte relatert til bonden, som vi kunne få inntrykk av tidligere i dag. Mange saker den siste tiden har vist nødvendigheten av å ha en handlekraftig forvaltning og et tilsyn som har tillit i samfunnet. Sist så vi dette i forbindelse med Mattilsynets arbeid med E. coli-saken. Gjennom denne saken har vi også fått en påminnelse om at mattrygghet ikke er noe vi kan ta som en selvfølge. Trygg mat krever en sammenhengende kvalitetsstrategi fra jord til bord. Evalueringsutvalget for myndighetenes håndtering av E. coli-saken skal legge fram sin rapport 15. desember. Regjeringa har allerede startet et samarbeid med bransjen for å få etablert en nasjonal E-sporingsordning, og vi vil arbeide aktivt med videre forbedring og oppfølging når utvalgets rapport foreligger. Markedsordningen for melk utgjør en viktig del av norsk landbrukspolitikk, og er en ordning som har fått mye oppmerksomhet. Jeg registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet er opptatt av konkurransen i melkemarkedet, samtidig som de i sine alternative budsjett legger opp til kutt som vil undergrave store deler av grunnlaget for landets melkeproduksjon. Regjeringa peker i budsjettet på at det skal gjennomføres en verdivurdering av Tine i løpet av 2007. Det er et arbeid som skal danne grunnlaget for en videreføring og forenkling av markedsordningen for melk. På bakgrunn av dette mener Regjeringa det er for tidlig å avvikle systemet med etterkontroll og etterregning, og legger til grunn at dette systemet blir videreført inntil videre fram til vi har fått utredet en ordning som kan erstatte dagens kontrollsystem. La meg understreke at Regjeringa viderefører den konkurransepolitikken som den forrige regjering la opp til på melkeområdet. For meg og Regjeringa er beiting og kulturlandskap en helt sentral del av en god landbrukspolitikk. Derfor har vi en bevisst strategi hvor det å få flere dyr ut på beite er et viktig tiltak. Bruk som har beitebruk som en del av sin aktive jordbruksdrift, skal fortsatt prioriteres. Her har vi bare begynt på en viktig omlegging av landbrukspolitikken. Jeg vil gi honnør til tresektoren for konstruktive innspill i arbeidet med økt skogbasert verdiskaping. Vi må snu den negative utviklinga som har vært i skogbruket, og med dette budsjettet har Regjeringa igjen innført skogpolitikken, som langt på vei ble avviklet av den forrige regjering. Virkemidlene knyttet til skogbruk og bioenergi er vesentlig styrket, både gjennom bevilgninger over statsbudsjettet og ikke minst gjennom forbedringer i skogfondsordningen. Innstillingen fra komiteen viser at det er to ulike hovedsyn på retninga for landbruket framover. Jeg konstaterer likevel at et klart flertall på Stortinget gir sin tilslutning til Regjeringas politikk på landbruks- og matområdet. Med utgangspunkt i Regjeringas offensive politikk og landbruksnæringas solide posisjon i Distrikts-Norge skal vi bidra til en positiv utvikling i næringa og distriktene framover.