trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Når jeg hører representanten Siv Jensen fra Fremskrittspartiet, får jeg så lyst til å flytte fra Norge, fordi det er så forferdelig å bo her. Den virkelighetsbeskrivelsen hun kommer med, er noe underlig for meg. Når hun samtidig påstår at hun er en representant for det norske folk som vet hva det norske folk vil ha, blir jeg enda mer urolig. Jeg tror det er viktig å ha en politikk som omfatter de aller fleste grupper – kvinner, barn, ungdom, eldre, arbeidstakere, arbeidsløse osv. Og når jeg ser nøye på Fremskrittspartiets politikk, ser jeg faktisk ganske tydelige slagsider. La meg ta den gruppen som jeg er opptatt av, nemlig kvinner. De tjener mindre enn menn – altså vil en skattelette for kvinner bety mindre enn for høytlønte menn f.eks. Kvinner er oftere syke enn menn, fordi graviditet går under sykdom, og karensdager blir faktisk også dyrere for kvinner enn for menn. Kvinner er brukere av kultur. Vi benytter kulturtilbudene oftere, og når Fremskrittspartiet raserer tilskuddet til kultur, betyr det at det fritidstilbudet som kvinner vil ha, rammes av Fremskrittspartiets kulturpolitikk. Kvinner er opptatt av arbeidsmiljøloven og av ordnede arbeidsforhold, slik at de begge kan være omsorgspersoner og arbeidstakere. Med en slik liberalisering som Fremskrittspartiet legger opp til, blir det vanskelig for kvinner. Jeg er klar over at avgiftsreduksjonen som Fremskrittspartiet går inn for, vil være en fordel for kvinner og menn, så det er ikke det jeg spør om. Mitt spørsmål til representanten Siv Jensen er: Føler hun ikke at det mannsdominerte Fremskrittspartiet faktisk har en kvinnefiendtlig politikk?
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Jeg kan ikke si annet enn at jeg blir litt opprørt når representanten Djupedal fra SV sier at oljefondet helt systematisk brukes til å støtte selskaper som bl.a. bryter menneskerettighetene. Jeg ber om at de påstandene trekkes tilbake fra SV. En sak som etiske regler for bruk av pengene i Petroleumsfondet har vært debattert mye, og jeg er sikker på at den innsatsen SV har gjort for rett og slett å få en debatt om det, har vært bra. Men vi er alle tjent med at det føres en edruelig debatt om dette. Det har blitt investert av oljefondet på et økonomisk grunnlag. Det har ikke vært tatt svært mange andre hensyn. Nå er det et skifte i den strategien, og det tror jeg at SV skal være fornøyd med. Det er problemer med å finne fram til etiske, objektive retningslinjer for investering av penger fra oljefondet. Det er vanskelig å finne fram til det, og derfor har flertallet gått inn for å bruke en uttrekksmekanisme. Det er slik at alle i Det norske storting, så vidt jeg kjenner til, er interessert i at det ikke investeres penger i firmaer, selskaper, som produserer miner, og det tror jeg at representanten fra SV burde gjøre klokt i ikke å så tvil om. Det jeg er litt opptatt av, er at vi følger utviklingen på dette området nøye i framtiden. Vi takker alle for den jobben som SV har gjort med denne saken, men la det være slik at vi ikke sprer unøyaktigheter om hva dette er. Vi er uenige om metodene for hvordan vi skal gjøre det, men alle partiene vil gjøre noe.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-06-15:
Fremskrittspartiet har masse penger å bruke til forskjellige tiltak. Når det gjelder skolesaker, står Kristelig Folkeparti sammen med Fremskrittspartiet i enkelte saker, f.eks. i tilskudd til lønnskompensasjon for private skoler, tilskudd til skolepenger for elever ved internasjonale skoler i Norge og støtte til United World College. Vi ønsker også et kraftig løft i satsingen på forskning og høyere utdanning, og foreslår tiltak for å motvirke den passiviteten som gjør seg gjeldende i Regjeringens forskningspolitikk. Den 14. april i fjor hadde representanten Evje en interpellasjon i Stortinget om nedlegging av små skoler, der hun sa: «Dette er ikke bra. Det er rett og slett en politikk basert på selvskudd uten snev av fremtidige vyer om fortsatt liv i Distrikts-Norge.» Ja, Kristelig Folkeparti er også enig i disse ordene. Men vi gjør noe med det. Derfor har Kristelig Folkeparti foreslått 50 mill. kr i ekstra skjønnsmidler, slik at grendeskolene kan sikres videre. Fremskrittspartiet har en annen tanke om kommuneøkonomi enn Kristelig Folkeparti, men nå får ikke deres modell gjennomslag. I revidert budsjett skal det ikke kjøres omkamp på utallige politiske spørsmål, men man skal fremme forslag på de områdene hvor problemene er mest akutte, sier Fremskrittspartiet. I programmet til Fremskrittspartiet står det at de skal «legge til rette for at grendeskoler opprettholdes», og det gjorde man også ved siste budsjettbehandling hvor det ble foreslått 25 mill. kr ekstra. På side 75 har Kristelig Folkeparti, sammen med Senterpartiet og Venstre, en merknad om grendeskoler som nå er truet av nedleggelse, og vi foreslår da at det er viktig å opprettholde grendeskolene, og foreslår å øke bevilgningen over fylkesmannens skjønnspott med 50 mill. kr, som tildeles kommuner med nedleggingstruede skoler. Hvorfor er det ikke sammenheng mellom ord i Fremskrittspartiets program og dette at de ikke kan stemme for et slikt forslag i forbindelse med revidert?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2001-06-15:
Høyre og Fremskrittspartiet er enige om at skatte- og avgiftsnivået må ned, og at det kan gjøres mye for å få velferdstjenestene bedre, så jeg skal derfor ikke stille spørsmål om det. Når jeg hører på representanten Jensen, får jeg assosiasjoner om lottomillionærene slik de fremstilles i reklamefilmen. De preges i hvert fall ikke av særlig bekymring for morgendagen, og det er enkelte likhetstrekk mellom måten lottomillionærer fremstilles på, og Fremskrittspartiets politikk. Begge er glade i å bruke penger og kanskje ikke så opptatt av hva man skal leve av i morgen. Jeg tenker selvfølgelig på Fremskrittspartiets holdning til konkurranseutsatt sektor. Det er ikke så lenge siden at Carl I. Hagen uttalte at han ikke brydde seg noe særlig om at det ville bli færre ansatte i konkurranseutsatt sektor med Fremskrittspartiets politikk. I Dagens Næringsliv svarte han vel da han ble konfrontert med dette i fjor høst: and so what? Mitt spørsmål til representanten Jensen er om hun deler Hagens holdning til konkurranseutsatt sektor.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2001-06-15:
Jeg skal la IT Fornebu ligge, selv om det er fristende etter Hagens siste svar. Høyre har ikke noe imot å gi Fremskrittspartiet større innflytelse, i hvert fall ikke på de områdene hvor vi er enige. Skatte- og avgiftspolitikken er et område hvor Høyre og Fremskrittspartiet har samme mål. Vi kan være litt uenige om hvor mye, og hvordan det skal finansieres, men vi er enige om målet, og det er det vesentlige. Våre to partier er også enige om behovet for å modernisere offentlig sektor. Når det gjelder viljen til å satse på skole og utdanning, har det vært stor avstand mellom Høyre og Fremskrittspartiet. Høyre mener at skole og utdanning er et viktig område, at det kanskje viktigste vi kan gi den oppvoksende slekt, er en god utdannelse. Vi er også opptatt av å sikre næringslivet kompetent arbeidskraft. I tidligere år har Fremskrittspartiet kuttet ganske sterkt i skole- og utdanningssektoren, bl.a. i budsjettet til Universitetet i Oslo. Vi gleder oss over at Fremskrittspartiet i revidert kommer etter Høyre og nå er villig til å satse mer på skole og utdanning. Mitt spørsmål til Hagen er om denne nyorienteringen er tilpasset at vi nærmer oss et valg, om det er et ledd i en form for dobbelkommunikasjon, hvor man kutter i budsjettet og plusser på i revidert, eller om det er utslag for en mer varig kursendring, at Fremskrittspartiet nå i likhet med Høyre ønsker å satse mer på skole- og utdanningssektoren.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Enoksen startet sitt innlegg med å si at vi har det bra. Men da jeg hørte på resten, hørtes det ikke sånn ut. Siden Arbeiderpartiet overtok Regjeringen, har kommunenes inntekter økt betraktelig. Arbeiderpartiet har også sørget for omfattende systemendringer, slik at detaljstyringen av kommunene avtar. Inntektssystemet for kommunene er endret, slik at vi får en mye bedre og jevnere fordeling mellom alle landets kommuner. – Alt dette på bare ett år og tre måneder! Så til representanten Enoksens tid i regjeringen som kommunalminister, og han innrømmet akkurat nå at de ikke fikk gjort mye for kommunesektoren – ja, resultatmessig må det fortone seg som et mareritt: Aldri har kommunene fått så liten oppmerksomhet som under Enoksens tid i departementet, og aldri har gjelden til kommunene økt så mye som i de årene det var sentrumsregjering. Riktignok pynter nå Senterpartiet og Kristelig Folkeparti på kommunebildet sitt med å bevilge 250 mill. kr mer til grendeskolene. Men det som er mest iøynefallende nå, er at med Senterpartiet trygt ute av regjeringskontorene – ja, nær sagt av Stortinget også – er det ikke grenser for hva kommunene skal få. Det som er enda mer oppsiktsvekkende, er at hold sammen-strategien til sentrumspartiene har fått en alvorlig knekk. I kommuneopplegget for neste år har f.eks. Kristelig Folkeparti kun snaue 500 mill. kr mer til kommunene enn Arbeiderpartiet. Men Senterpartiets forslag om 4 milliarder kr på toppen av de 3,5 milliardene som Arbeiderpartiet har, pluss 12 milliarder til gjeldslette er vel rekord fra Senterpartiets side. Kan representanten Enoksen gi oss en analyse av hvorfor Kristelig Folkeparti og Senterpartiet ser så totalt forskjellig på hva som er kommunenes økonomiske behov?
Børge Brende (Høyre), 2001-06-15:
Det siste året har Senterpartiets kampsak vært økte skatter og avgifter. Sammen med Arbeiderpartiet har man da dessverre fått gjennomslag for dette i Stortinget. Det endte for inneværende år med de største skatte- og avgiftsøkningene i en mannsalder. Dette er nødvendig, selvsagt, fordi Senterpartiet ikke er villig til å omstille offentlig sektor, ikke villig til konkurranseutsetting, ikke villig til nedleggelse av fylkeskommunen, ikke villig til å innføre momskompensasjonsregler som gjør at privat sektor er konkurransedyktig i forhold til kommunesektoren. I fjor høst var dobbeltbeskatning av aksjeutbytte Senterpartiets kampsak. Samtidig la Regjeringen frem et forslag om 10 pst. økning i boligskatten. Det var ikke Senterpartiet fornøyd med, og derfor fikk man i forhandlinger med Regjeringen økt boligskatten fra 10 pst. til 15 pst. Nå i år har man da brukt mye tid på å forklare hvorfor man egentlig er for en lavere boligskatt, men det er i budsjettet man får se hva partiet står for. Elavgiften har man fått til en kraftig økning av, slik at 60 pst. av strømregningen nå går rett inn i statens kasse. Det er da Senterpartiets hilsen. Man fikk også gjennomslag for kutt i barnetrygden. Dette har selvsagt vakt sterke reaksjoner i Distrikts-Norge. Og ikke minst har den kraftige økningen i flypassasjeravgiften vakt ganske sterke reaksjoner. Poenget er at flypassasjeravgiften nå fullstendig mangler begrunnelse. Når fullprisbillett tur-retur Trondheim–Oslo koster 3 801 kr og Tromsø–Oslo tur-retur 5 826 kr, er det ikke rart at folk reagerer. Senterpartiet reagerer ikke. Derfor vil jeg benytte anledningen til å spørre representanten Enoksen: Synes representanten at flypassasjeravgiften, som han har sørget for skal være så høy, nå har blitt for høy? Hvis han mot formodning skulle mene at den er for høy, selv om han selv har ansvaret, vil han da stemme for en halvering av flypassasjeravgiften, slik som Høyre og Fremskrittspartiet foreslår, for å rekke ut en hånd til Distrikts-Norge?
Børge Brende (Høyre), 2001-06-15:
Jeg har ikke tenkt å melde meg inn i den diskusjonen som nå pågår mellom Fremskrittspartiet og Venstre. Jeg vil faktisk benytte anledningen til å gi honnør til Venstre fordi man i budsjettforliket fikk gjennomslag for at man den 1. april neste år skal fjerne investeringsavgiften. Men jeg syns også representanten Terje Johansen i sitt innlegg burde lagt litt vekt på at det er et skår i gleden at den først skal fjernes den 1. april neste år, og at man ikke har dekket inn fjerningen. Man har altså fattet et vedtak i Stortinget om at investeringsavgiften skal bort, og det koster 6,5 milliarder kr på helårsbasis, som representanten Johansen var inne på, men den kan jo godt erstattes med andre skatte- og avgiftsøkninger hvis man går i kompaniskap med Arbeiderpartiet. Det er derfor det er viktig å få til et bredt borgerlig alternativ, som faktisk kan gjennomføre fjerningen av investeringsavgiften og gjøre noe med delingsmodellen uten at det kommer skatter og avgifter på andre områder. Venstres leder har vært inne på – og han sitter jo ringside her i forhold til hr. Johansen – at skatte- og avgiftsomleggingen må være provenynøytral, at vi ikke skal gi skatte- og avgiftslettelser ved bare å endre på systemet. Hvis man skal fjerne investeringsavgiften, 6,5 milliarder kr, og i tillegg gjøre noe med delingsmodellen og gjøre arbeidende kapital fritatt for formuesskatt, blir dette raskt en regning på 12–15 milliarder kr. Er det slik at Venstre nå kan tenke seg å gi dette i form av reelle lettelser, eller er det slik at man skal ta det igjen i andre skatte- og avgiftsøkninger? Og i så fall: Hvilke andre skatte- og avgiftsøkninger er det Venstre har i tankene? Er det f.eks. å øke elavgiften slik at enda mer enn 60 pst. av det en betaler i strømregning, nå skal gå rett til staten?
Børge Brende (Høyre), 2001-06-15:
Møtet i dag startet med at Dag Terje Andersen fra Arbeiderpartiet hevdet at vi i Norge har vi et lavt skatte- og avgiftsnivå, for så i neste åndedrag å hevde at skal vi bevege oss ned mot EUs nivå, så vil det koste mange milliarder. Poenget er at i Norge har vi et høyt skatte- og avgiftsnivå. Arbeiderpartiet vil beholde det høye skatte- og avgiftsnivået. Høyre vil redusere det. Det er faktisk en forutsetning for at vi fortsatt skal ha vekst i samfunnet. Representanten Solberg var veldig opptatt av regneferdigheter. Da spisset jeg faktisk ørene. Representanten Solberg var nemlig på Redaksjon 21 i forrige uke og hevdet at Høyres skattelettelser vil gi en person med inntekt på 300 000 kr 700 kr i skattelette. I innstillingen til statsbudsjettet for inneværende år har vi fått beregnet disse tallene fra Statistisk sentralbyrå. Det viser seg at vedkommende ville få en skattelette på 1 950 kr med Høyres opplegg for 2001. Hvis man har et gjennomsnittlig strøm- og bensinforbruk og har en bil, ville man i tillegg spare 1 200 kr, til sammen 3 160 kr. Mitt spørsmål til representanten Solberg blir: Hvordan har Arbeiderpartiet kommet frem til tallet på 700 kr? Presidenten sa jo etter replikkordskiftet til finansministeren at det er frivillig om man vil svare på spørsmålet, men jeg gjentar faktisk spørsmålet: Hvordan har Arbeiderpartiet kommet frem til dette? Det har også vært slik at Arbeiderpartiet har vanskeligheter med å vedstå seg de store skatte- og avgiftsøkningene som folk flest nå merker, på strømregningen, boligskatten og årsavgiften på bil. Og den siste utgaven av dette stod finansministeren for i søndagens utgave av Dagbladet. Der sa han: «Jeg reagerer på at Høyre kommer med en åpenbar bløff. Partiet gir inntrykk av at regjeringen har økt skatter og avgifter. Det har vi ikke.» Mitt andre spørsmål – som jeg også håper å få besvart: Er det slik at skattene og avgiftene er økt i år, eller er de ikke økt?
Børge Brende (Høyre), 2001-06-15:
Først vil jeg si at jeg kan slutte meg til hvert ord som Annelise Høegh sa i sin siste tale her fra Stortingets talerstol etter 20 år på Stortinget. Så tilbake til den debatten som føres her i dag. Fra Arbeiderpartiet kommer det stadig nye tall om hva Høyres skattepolitikk egentlig koster. I Arbeiderpartiets verden er det utenkelig at det er mulig å leve i et land der skattenivået ikke er på verdenstoppen. Høyre vil rasere velferdsstaten, er Arbeiderpartiets nye mantra. Det er bare Sverige som har høyere skatte- og avgiftsnivå enn oss, og svenskene er på full fart nedover. Det plager åpenbart ikke Arbeiderpartiet at vi snart har verdens høyeste skattenivå, men at Høyre vil gjøre noe med det. Derfor kommer det en strøm av utspill fra arbeiderpartiregjeringen ikke om Arbeiderpartiets politikk, men påstander om Høyres skattepolitikk. Høyre vil sette ned skatter og avgifter for å videreutvikle velferdssamfunnet. Arbeiderpartiets motstand mot lavere skatter og avgifter er den virkelige trussel mot velferdsstaten. Høyre har vist kort for hvordan vi vil løse utfordringene. Vi vil sette skatte- og avgiftsnivået ned mot gjennomsnittet for EU-landene. Dette kombinerer vi med omfattende tiltak for å bedre tilgangen på arbeidskraft, økt konkurranseutsetting av offentlig sektor og avbyråkratisering. Samtidig er det ikke slik at enhver skatte- eller avgiftslette må dekkes inn av reduserte offentlige utgifter. Veksten i økonomien gir hvert år spillerom for skatte- og avgiftslettelser, ikke minst kombinert med Høyres politikk for å redusere veksten i folketrygdens utgifter, som er et spørsmål som Arbeiderpartiet har sluttet å adressere. På toppen av dette kommer økt bruk av oljeinntekter. Handlingsregelen innebærer at vi i 2010 vil bruke vel 40 milliarder kr mer i året av oljepengene enn i dag, hvis man følger opplegget fra Arbeiderpartiet, og forutsatt en innfasing som er i tråd med ansvarlige finanspolitiske avveininger. Analyser fra bl.a. Statistisk sentralbyrå som kom forrige dagen, viser at det er enorm forskjell på om disse midlene brukes til skatte- og avgiftslettelser eller på økte offentlige utgifter. Ifølge SSB vil 7 milliarder kr i oljepenger brukt til avgiftslettelser, gi 1,5 pst-2 pst. lavere priser enn om de samme midlene brukes til økt kommunalt forbruk. Det er dermed åpenbart at en stor del av de ekstra oljepengene må brukes til skatte- og avgiftslettelser for å unngå høy inflasjon og høy rente som følge av økt bruk av disse pengene. Når Arbeiderpartiet ikke vil sette ned skattene og avgiftene, blir resultatet av Arbeiderpartiets politikk for innfasing av oljepengene høy inflasjon og høy rente og en offentlig sektor uten omstilling, hvor Kommuneforbundet igjen skal styre Arbeiderpartiets moderniseringspolitikk – ingen konkurranseutsetting og høyere skatter og avgifter enn nødvendig. Dermed er Arbeiderpartiets politikk en trussel for velferdssamfunnet, og vi har mulighet til å skape en avløsning i den politikken nå i høst.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-06-15:
Det er ikke vanskelig å si seg enig med representanten Djupedal i at det er vesentlig med investeringer i det som er viktig. Spørsmålet blir bare hva som er viktig. Representanten listet opp en hel del ting som Kristelig Folkeparti uten videre også vil slutte seg til. Men jeg vil gjerne snu litt på spørsmålet: Hva er det da som gjennom innstillingen framgår som uviktig for SV? Det er tydelig at det dreier seg om politiet. Ifølge Regjeringen konstaterer man at erfaringene med stipendordningen for politifolk, for å få dem ut i distriktene og for å få stillinger besatt ved lensmannskontorene, er gode, og at stipendordningen er viktig for å få dette til. Partiet til Djupedal sier nei til dette. For øvrig er det også framlagt tall som viser at det ikke er tilstrekkelige midler til å sikre jobb til det økte antall studenter ved Politihøgskolen når det siste store kullet uteksamineres nå i vår. Her kan man være enig eller uenig i måten å regne på, men alle partiene unntatt SV innser at det er en mangel i bevilgningene. SV sier at det ikke trengs midler til å få disse i arbeid. Betyr dette at det å ha synlig politi og det å ha personer ved lensmannskontorene i distriktene er en uvesentlig oppgave for SV, ja en uviktig sak?
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2001-06-15:
Jeg la merke til at representanten Djupedal i sin replikk til Enoksen gav ros til Høyre i motsetning til til sentrumspartiene. Da er det hyggelig å kunne gi ros tilbake. For SV fortjener det, ikke minst når det gjelder forståelse for småbarnsfamilienes hverdag og behovet for en bedre barnehagepolitikk. Jeg er glad for at SV og Høyre i dag står sammen om ekstrabevilgninger til barnehagene på henholdsvis 270 mill. kr og 240 mill. kr – i motsetning til Arbeiderpartiet, som gjerne vil være best på barn, men som i stedet blir best på ord og ikke på handling. Høyre og SV innser at barnehagene er grunnleggende for barnefamilienes hverdag, og at prisene derfor må ned. Så lenge minst like mange barn går i private som i offentlige barnehager, vil Høyres forslag om statsstøtte til hver barnehageplass gi lavere priser til alle. Nå har statsråden sagt at Arbeiderpartiet i mangel av resultater vurderer å støtte Høyres modell. Mitt spørsmål er derfor: Kan SV i fremtiden tenke seg, fordi SVs forslag om maksimalpris er nedstemt, å vurdere å støtte Høyres modell, slik at barnehageprisene går ned for alle, både i private og offentlige barnehager? Det vil i så fall gi SV muligheten til på enda et område å sikre folks hverdag i handling, der Arbeiderpartiet foreløpig nøyer seg med ord.
Terje Johansen (Venstre), 2001-06-15:
Ja, jeg tar herved opp Venstres forslag i innstillingen.
Terje Johansen (Venstre), 2001-06-15:
Det jeg frykter når det gjelder momsreformen, er at det vi har diskutert med Arbeiderpartiet, blir noe annerledes enn det vi tilsynelatende har vært enige om. Det gjelder f.eks. avgrensningene på kultur, f.eks.: Hva med agent- og impressariovirksomheten, som Venstre absolutt mener bør være unntatt også, og, når det gjelder medisin, alt det som Sosial- og helsedepartementet, viste det seg i ettertid, hadde foreslått skulle være unntatt fra moms? Det er det jeg frykter. Men la meg bare si når det gjelder å ta æren for ting: Det er én sak Venstre ene og alene tar æren for, og det er fjerning av investeringsavgiften. Det som mange her i Stortinget har snakket om og jobbet for, er det Venstre som har klart i et samarbeid med Arbeiderpartiet, og det samarbeidet bestod i at vi trakk Arbeiderpartiet med. Eselbeina vises fortsatt som spor i golvet rundt omkring, der vi trakk dem med og forlangte at dette skulle være noe som de var med på, før vi overhodet gikk inn og forhandlet. Det var det vi kalte covercharge-en, eller inngangsbilletten, på Plaza. Og den inngangsbilletten kostet Arbeiderpartiet 18,5 milliarder kr i forhold til det budsjettet de la fram – dette budsjettet som var en trussel mot kvinnearbeidsplasser og distriktsarbeidsplasser ved at man ville legge moms på reiselivet og legge på arbeidsgiveravgiften 1,5 pst. Alt dette fikk vi fjernet, inklusive investeringsavgiften. Og det er vi faktisk stolte av.
Terje Johansen (Venstre), 2001-06-15:
Jeg trodde at Fremskrittspartiet med sin relativt store gruppe nå faktisk hadde lært at det er flertall som skal til for å styre Norge. Venstre har faktisk vært med på å skaffe flertall for saker som riktignok også har vært fremmet av Fremskrittspartiet, men som de aldri klarte å få gjennomslag for. Vi har klart å skaffe flertall bl.a. for at investeringsavgiften skal fjernes. Det skjedde etter heftige bataljer, som har vært omtalt i media, men når Fremskrittspartiet har kommet med de samme forslagene, har det bare blitt vifting med flagg fra sidelinjen. Og det er der Fremskrittspartiet står i norsk politikk. De står på sidelinjen og oppnår faktisk ikke noe særlig, mens Venstre med sine seks representanter har vært i regjering, som representanten helt riktig påpeker, og vi har oppnådd mye. For småbedriftene har vi faktisk gjort en svær jobb, ta f.eks. delingsmodellen. I det forliket vi inngikk med Arbeiderpartiet, står det nå eksplisitt fast at delingsmodellen skal fjernes. Det har Venstre faktisk vært med på å skape grunnlag for. Det har vi fått flertall for sammen med Arbeiderpartiet, som jo er en av de heftigste motstanderne av den slags tiltak. Det er flere elementer i dette samme budsjettforliket som taler til småbedriftenes fordel, og la meg nevne det siste som vi har klart å få til, og da faktisk sammen med Fremskrittspartiet, at Hervik-utvalgets forslag om skattefradrag for forsknings- og utviklingsutgifter for bedriftene, nå skal gjennomføres. Det har vi klart å få et flertall for, og det er vi stolte av. Og vi har tenkt å fortsette med å arbeide for småbedriftene også i neste periode.
Terje Johansen (Venstre), 2001-06-15:
La meg først få lov til å si når det er snakk om Hervik-utvalget, at det faktisk var Venstre som nedsatte utvalget, og gjorde at det som nå fremkommer, blir en realitet, både ved at vi nedsatte utvalget og ved at vi har sørget for et flertall for forslag fra det. Det er egentlig mange skår i gleden hos Venstre. Det er jo ikke alt vi har fått til slik som vi egentlig ønsket det, men det er noe som Høyre nå også bør venne seg til, for dersom de skal være med og danne regjering i neste periode, vil de nok fort merke at det å stå på sidelinjen er noe annet enn å sitte og skulle finne kompromisser som det skal skapes flertall for i Stortinget. Vi kan berolige Høyre på ett punkt: Vi synes at nok er nok på skatte- og avgiftssiden, og vi kan godt tenke oss å være med på å smøre en skattereform, slik den er protokollert i forliket mellom Arbeiderpartiet og sentrum, med skattelettelser. Hvor langt vi skal gå, gjenstår å se når vi får overblikk over økonomien. Vi akter ikke å fremme forslag om å øke noen av de skatter og avgifter som vi nå synes er høye nok. Faktisk synes vi i Venstre at de grønne skattene og avgiftene, som ble nevnt her tidligere, har vært delvis et svik mot velgerne og borgerne. Forutsetningen, slik Venstre la til grunn da vi lanserte begrepet om «grønne» skatter og avgifter for snart ti år siden, var at de inntektene som vi tok inn fra dette, skulle gå til nedsettelse av skatt på lønnsinntekter og eventuelt til nedsettelse av arbeidsgiveravgiften. Det har vi ikke klart å få flertall for, og det beklager vi, men vi ser fram til å gjøre noe med det i neste periode.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Eg registrerer at representanten Terje Johansen gjerne vil ta æra for det han kallar forbetringane som blei gjorde då budsjettet blei behandla, og òg nå i revidert budsjett. Det gjeld i så fall òg dei forbetringane som Arbeidarpartiet og sentrum i fellesskap har funne fram til. Representanten Johansen veit så inderleg vel at her var det mange ting som måtte falle på plass etter budsjettforliket når det gjaldt momsreforma, som vi i fellesskap har funne fram til løysingar på. Spørsmålet mitt er om representanten Johansen, på samme måten som han vil ta æra, òg vil ta ansvaret. Bakgrunnen er at då Arbeidarpartiet la fram budsjettforslaget sitt, var det nokre klare målsetjingar som vi hadde trekt opp, m.a. å styrkje offentleg velferd. I ei tid da vi er heilt avhengige av å gjere det innanfor ansvarlege økonomiske rammer for å unngå kostnadsauke og renteauke og ikkje forverre konkurransesituasjonen for næringslivet, var det ei utfordring, og det gjorde òg at vi da måtte komme med nokre tiltak for å bremse på presset i den private sektoren, m.a. konjunkturavgifta, som nå har falle bort, og så kom jo dette med konjunkturavgift på bygg inn, som etter kort tid òg fall bort. Alle hugsar jo korleis Venstre karakteriserte Arbeidarpartiet sitt forslag då. Det var nærmast som ein katastrofe å rekne for, den satsinga vi hadde på offentleg velferd. I budsjettforliket var vi òg samde om prinsippa for momsreforma. Momsen skulle aukast med 1 pst., det skulle vere halv matmoms, og så skulle vi ha ein generell tenestemoms, med unntak av på nokre område. Eg registrerer, seinast i Aftenposten frå 8. juni, at Johansen no prøver å distansere seg frå ein del av det som han der var med og tok ansvar for. Han seier: «Jeg frykter at det vi får til sist, ikke er det vi ble enige om.» Mi utfordring er: Kva er det i momsreforma som er på tvers av dei prinsippa som ein var samd om?
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
I forslaget til statsbudsjett for 2001 gjorde Regjeringa eit kraftig grep for å styrkje offentleg velferd og gjere den mest mogleg lik for alle. Samtidig veit vi at det utan stor verdiskaping blir lite til velferd og lite til fordeling. Det var derfor nødvendig å halde seg til ansvarlege økonomiske rammer for å unngå stor kostnadsauke, renteauke og dermed eit mindre konkurransedyktig næringsliv. Det var det enkle overordna målet. I budsjettavtalen med sentrum blei ein del endra, men hovudlinjene førte vidare. Det er dei òg gjort i revidert, òg etter handsaminga her. Innanfor dei same ansvarlege rammene er det likevel funne rom for å styrkje universiteta, det er løyva meir til forsking, Rikshospitalet, m.a. Opptreninginstitusjonane er i ein vanskeleg situasjon, der dei treng eit lyft. Dei har ei viktig rolle i rehabiliteringa for å få folk ut i arbeid igjen – heilt i tråd med det som er vår politikk. Ramma for desse institusjonane må derfor vere slik at dei kan eksistere, og eigendelane må haldast på eit nivå som ikkje ekskluderer nokon. Dei ekstra 25 mill. kr som dei nå får, har mykje å seie i ein vanskeleg situasjon. Men det er nødvendig at dette blir følgt opp i neste års budsjett. Arbeidarpartiet vil stemme imot eit forslag om å løyve 25 mill. kr ekstra til private skular. Vi meiner at det er 5 mill. kr av desse som er fornuftig bruk til støtte for utanlandske skular i Noreg og norske elevar i utlandet, m.a. ved United World College. Elles er kraftig reduksjon i skattar og avgifter på nytt Høgre og Framstegspartiet si flaggsak. Ingen gler seg over skattar og avgifter, den pina kunne nokon kvar vore kvitt. Det er sjølvsagt populært. Men mange vil ha betre velferdsordningar, betre kommunikasjonar, betre kommuneøkonomi, meir til landbruket, ja betre tilbod nær sagt på alle område. Kan ein kome utanom at det trengst pengar til dette? Da blir det eit spørsmål om kor mykje skattar og avgifter ein må ha. Det må vere samsvar mellom offentlege utgifter og inntekter – så enkelt er det. Høgre vil finansiere skatte- og avgiftslette med mindre offentleg velferd for oss alle – mindre sjukeløn, mindre distrikts- og næringsstøtte og redusert bistand. NSB skal svekkast. Landbruket skal få mindre. Arbeidsmarknadstiltak skal byggast ned. Tilskot til skule og fritidsordningar skal reduserast. Lågare skatt, javel, men vil vi betale ein slik pris? Skal velferden vere for alle, eller skal vi bygge ned Velferds-Noreg for å gjere det best råd for dei som er rikast likevel?
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Det har vore mange rundar på spørsmålet om etablering av eit IT- og kunnskapssenter på Fornebu. Det har vore mange omkampar, og nå opplever vi altså òg eit lite, overrumplande forsøk på ein omkamp på siste dagen i denne perioden. Det er spørsmål om Stortinget sine føresetnader blir følgde opp. Det blir jobba heilt i tråd med Stortinget sine føresetnader, så langt eg kjenner prosjektet. Det er mange som har harselert over denne visjonen, og det er det gjort nå her også. Særleg frå distriktsståstad er det lett å forstå det. Men poenget med å etablere eit IT- og kunnskapssenter på Fornebu var jo nettopp at dei skulle samhandle med dei regionale sentra, og dermed òg medverke med ressursar og kompetanse som dei hadde behov for for å kunne utvikle seg betre. Vi sette nokre klare føresetnader da vi gjekk inn for prosjektet med eit IT- og kunnskapssenter på Fornebu. For det første måtte det vere så stort og så attraktivt at det blei internasjonalt konkurransedyktig. Problemet er at norsk kompetanse må konkurrere med utanlandsk, og vi har hatt ein litt for stor straum ut frå Noreg. Arbeidet er på gang. Representanten Hedstrøm nemnde det som var på gang i det arbeidet, og her er det inngått avtaler både med nasjonale og internasjonale selskap. For det andre sette vi eit krav om at det måtte skaffast eit utviklingsmiljø, eit innovasjonsmiljø, i samhandling mellom forsking, utdanning og norsk næringsliv. Det er på gang, arbeidet går som planlagt i tråd med Stortinget sine føresetnader. Og det tredje var det som vi starta med, nemleg at det måtte opprettast eit nettverk mot dei regionale sentra, inkludert den nettbaserte undervisninga. Arbeidet der er òg godt i gang, heilt i tråd med Stortingets føresetnader. Når framdrifta – og det skal eg vere einig med forslagsstillarane i – har vore for lita, har det utanforliggande årsaker som IT Fornebu ikkje har hatt styring med. Ein har nemnt konflikten med ESA og konflikten i høve til Bærum kommune og kollektivtransport. Det ville vere underleg om vi nå på ein måte braut dei føresetnadene som er lagde inn i prosjektet, når det blir jobba vidare med det trass i ei forseinking på grunn av manglande godkjenning frå Bærum kommune.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Jeg finner grunn til å minne om at heller ikke regjeringen Bondevik foreslo for Stortinget etiske retningslinjer som går så langt som det representanten her trekker opp i sitt spørsmål. Fra arbeiderpartiregjeringens side er vi opptatt av at etiske hensyn også tillegges vekt i forvaltningen av Petroleumsfondet. Det er viktig å understreke at fondet plasseres i land og i selskap Norge har omfattende samhandel med, og at man er underlagt de generelle retningslinjene for utenrikspolitikken slik som det legges for økonomisk samkvem med omverdenen. Fra Regjeringens side og fra norsk side vil vi aktivt følge med i den internasjonale utviklingen og de erfaringene som høstes ved ulike former for etiske retningslinjer. Vi har også sett enkelte av eksemplene som har vært trukket fram den siste tiden, bl.a. om en mulig produsent av antipersonellandminer i Singapore, som viser at investering i enkelte selskap stiller oss overfor spesielt vanskelige, juridiske, etiske og politiske dilemma. Dersom f.eks. Petroleumsfondet nå er investert i et selskap som produserer antipersonellandminer, kan det ikke utelukkes at staten bryter minekonvensjonen. Dette er også utgangspunktet for at Regjeringen vil ta initiativ til å endre forskriften for forvaltning av Statens petroleumsfond på en slik måte at det er mulig at en i helt spesielle situasjoner kan utelukke enkeltselskaper gjennom en uttrekningsmekanisme. Jeg tror det er viktig å si at vektlegging av etiske hensyn i forvaltningen av Petroleumsfondet, slik Regjeringen legger opp til, også vil kunne ha en viss holdningsskapende effekt og være et positivt bidrag i den internasjonale dialogen om disse spørsmålene. Mitt svar er derfor at vi både vil følge opp det som vi har redegjort for i revidert budsjett, og vi vil delta aktivt i den internasjonale dialogen, slik jeg forstår at representanten etterspør.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Jeg vil gjerne få lov til å rette to åpenbare feil i representanten Foss´ replikk. Det ene er at Foss viser til at Høyre aldri har uttalt seg om speilvending. Representanten Nakkim uttalte seg ganske detaljert om det i debatten i Odelstinget 30. november i fjor. Der sa representanten følgende: «Loven tar utgangspunkt i en speilvending av dagens regelverk, slik at i prinsippet skal alle varer og tjenester være momspliktige så sant det ikke er gitt eksplisitt unntak. Høyre støtter denne tilnærmingen.» Videre gir representanten Foss uttrykk for at det er feilaktig å vise til at Høyre har gått inn for en lettelse på 40 milliarder kr, og at sitater fra det er tatt ut av løse luften. Nå har det jo tidvis vist seg at det kan være noe ulike syn mellom Høyres leder og Høyres parlamentariske nestleder. Jeg må få lov til å vise til to sitater fra Høyres leder, først i Aftenpostens nettavis 6. mai 2001, hvor representanten Petersen sier: «Den ytterste prislappen er 40 milliarder kroner hvis norske skatter og avgifter skal ned på EU-nivå. Dette må skje over tid.» Og tilsvarende sies i en rekke A-presse-aviser, bl.a. i Sarpsborg Arbeiderblads nettavis, også 6. mai: «40 milliarder i skattelette må til skal vi nærme oss EU-nivå.» Men det er ikke det mest interessante. Det mest interessante er at det var et nytt intervju med representanten Børge Brende i Økonomisk Rapport for få dager siden, hvor representanten Brende forholder seg til skatte- og avgiftsandelen for Fastlands-Norge, ikke Norge inklusiv sokkelen, slik representanten Petersen har gjort. Og her gjør han det klart at denne målsettingen innebærer at skatter og avgifter må reduseres med 78 milliarder kr, eller nesten dobbelt så mye som partilederen har snakket om siden begynnelsen av mai. Representanten Brende bekrefter den nye målsettingen i et intervju med Dagbladet 15. juni. Der benekter Brende også at partiet noen gang har tallfestet målsettingen, og hevder at tallet 40 milliarder kr kommer fra Arbeiderpartiet. Men han beskriver altså hvilken utvikling det må være. Det hersker det rene kaos om hva som er Høyres syn på den framtidige skatteutviklingen. Representanten Petersen sier én ting, Foss sier noe annet, og Brende det siste. Det ville være nyttig å få det avklart.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Jeg fant grunn til å bruke min tid på å oppklare de misforståelser som representanten Foss har skapt. Jeg har aldri gitt uttrykk for at jeg har sitert Høyres program. Derimot har jeg sitert Høyres leder, og det er grunn til å tro at Høyres leder gir uttrykk for det som er Høyres politikk. Men det som er situasjonen i denne sammenhengen, er at Høyres leder gir uttrykk for ett syn, representanten Foss for et annet og representanten Brende for et tredje. Hva mener Høyre?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Først til spørsmålet om momskompensasjon. Det er riktig som representanten Jensen sier, at Regjeringen ikke har fremmet forslag om en utvidelse av den. Jeg konstaterer at Stortingets flertall har hatt den samme vurderingen. Når det gjelder spørsmålet om avgifter og virkningen på prisstigningen, vil en reduksjon i enkelte avgifter isolert sett redusere prisnivået og midlertidig redusere prisveksten. Men en avgiftsendring vil imidlertid ikke påvirke prisveksten korrigert for avgiften direkte, dvs. den prisveksten som er den sentrale størrelsen, bl.a. ut fra målet for pengepolitikken. En vesentlig nedsettelse av avgiftene, slik representanten Jensen tradisjonelt går inn for, kan derimot ha den motsatte effekten på den såkalt underliggende prisstigningen. En avgiftsreduksjon vil kunne føre til et økt etterspørselspress i økonomien, og i en situasjon med et høyt aktivitetsnivå og mangel på arbeidskraft kan det bidra til å forsterke den underliggende pris- og kostnadsveksten. Så reiser representanten Jensen spørsmål om hva som er det sentrale i forhold til å bringe prisveksten nedover. På kort sikt viser jeg til det som jeg sa i mitt innlegg relatert til avgifter, at utviklingen i konsumprisindeksen over året forventes å avvike vesentlig fra det bildet vi har sett i første halvår, ganske enkelt på grunn av at redusert moms på matvarer i andre halvår, reduserte avgifter på bensin og diesel, og forventninger om en lavere veksttakt når det gjelder elektrisitetsprisene, vil gi en lavere prisstigning enn det som vi har sett i første halvår. Men det vesentligste spørsmålet vil selvsagt være at vi klarer å innrette en budsjettpolitikk som ikke øker presset i norsk økonomi. Det er utgangspunktet for det forslaget Regjeringen har lagt fram for Stortinget i revidert budsjett. Derfor er jeg også svært tilfreds med at Stortinget har sluttet seg til det økonomiske opplegget gjennom behandlingen her i dag.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Først: Når det gjelder kommunesektorens økonomi, har Regjeringen og Arbeiderpartiet lagt stor vekt på at vi ønsker å styrke overføringen til kommunesektoren for best mulig å sette kommunesektoren i stand til å utføre de viktige oppgavene som kommunesektoren skal utføre. Det har altså resultert i at det i kommuneøkonomiproposisjonen, som i disse dager har vært til behandling her i Stortinget, er lagt opp til en rimelig sterk vekst i kommunesektorens økonomi også fra 2001 til 2002. Regjeringen vil selvsagt løpende følge utviklingen i kommunesektorens økonomi, herunder den type problemstillinger som representanten tar opp. Når det gjelder spørsmålet om statlig overtakelse av sykehusene, viser jeg til den behandling som Stortinget nettopp har foretatt av det, og vurderingen av et rimelig økonomisk oppgjør. Når representanten spør om jeg finner det rimelig å medvirke til en tilslutning til det forslag som er fremmet fra Senterpartiet, vil jeg vel generelt advare mot forslag av typen blankosjekk med sikte på å møte framtidige utfordringer. Jeg tror at vi generelt vil være tjent med å foreta analyser av situasjonen og eventuelt treffe tiltak dersom det skulle være nødvendig, og ikke gi generelle garantier uten å ha en – skal vi si – detaljert forståelse av hva de innebærer.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
La meg først si i forhold til spørsmålet om moms og moms på tjenester – og jeg holdt på å si «bamsemums» – at jeg har gitt Stortinget en rimelig bred redegjørelse for de avgrensningene som i dag er foretatt i forhold til forskrifter og forvaltningsuttalelser. Det har jeg gjort fordi jeg har oppfattet at det er interesse i Stortinget for saken og oppfølgingen av den. Derfor har jeg funnet det rimelig å avklare hvordan vi har fulgt opp Stortingets merknader og de intensjoner som her er uttrykt. Samtidig er det for meg viktig å vise til at jeg har registrert at det er kommet noe kritikk mot at ikke forskriftene er fastsatt tidligere – også i media fra stortingsrepresentanter, senest fra representanten Foss i Nettavisen. Jeg antar at det kunne ha blitt oppfattet upassende av Stortinget dersom forskriften var blitt fastsatt før Stortinget hadde gjort sine lovvedtak, som de vitterlig gjorde i går, og også før innstillingen fra finanskomiteen forelå i en sak hvor departementet visste at finanskomiteen hadde hatt mange høringer som også knyttet seg til forskriftsarbeidet, og som det var rimelig å avvente før vi trakk våre konklusjoner. Derfor en så detaljert redegjørelse, der jeg – etter min vurdering – følger opp de intensjoner som stortingsflertallet har gitt uttrykk for. Når det gjelder spørsmålet om investeringer i Burma, viste representanten bl.a. til TotalFinaElf. Jeg må få lov til å minne om at TotalFinaElf er en stor operatør på norsk sokkel. Dette illustrerer en problematikk som Regjeringen har beskrevet bl.a. i revidert nasjonalbudsjett, om at ulike deler av norsk politikk nødvendigvis også må henge sammen. Og det naturlige spørsmål i forhold til representantens innfallsvinkel vil jo være: Hvis man mener at det ikke er rimelig å ha en investering av en mindre post i Petroleumsfondet, er det da slik at man mener at det ikke er rimelig at denne operatøren får anledning til å opptre på norsk sokkel? Jeg har ikke registrert at det synspunktet er kommet til uttrykk.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Noen opplysninger som Stortinget bør være kjent med. Jeg har fra Norges Bank fått opplyst at Representantskapet i banken i sitt møte den 14. juni vedtok å etablere et eget selskap for kontanthåndtering, betinget av Finansdepartementets svar på foreleggelsen av spørsmålet om utskilling av kontanthåndteringen 18. januar i år, som Stortinget er orientert om gjennom revidert nasjonalbudsjett. Banken har også informert om at interessen fra andre banker for å delta i et slikt selskap for kontanthåndtering er såpass stor at selskapet i tilfelle kan komme til å bli etablert med en eierandel noe over 1/3 fra Norges Banks side allerede i starten. Fra Eksportfinans har Nærings- og handelsdepartementet og Finansdepartementet nettopp fått opplyst at et av de sentrale internasjonale ratingbyråene har nedgradert Eksportfinans med virkning fra 12. juni. Nedgraderingen er etter det som er opplyst, gjort i henhold til nye retningslinjer i dette ratingbyrået, som ble gjort kjent 5. juni. Eksportfinans har samtidig opplyst at en statlig eierandel på 15 pst. vil kunne bidra til at ratingen til Eksportfinans ikke nedjusteres ytterligere. En slik nedjustering av ratingen vil påvirke Eksportfinans" innlånskostnader og vil derfor også kunne påvirke prisen på en 15 pst. eierandel i Eksportfinans. En statlig eierandel som foreslått må fremdeles forventes å bidra til å oppnå lavere innlånskostnader for Eksportfinans. Det vil imidlertid kunne bli aktuelt å vurdere prisen for en 15 pst. eierandel nærmere. I revidert nasjonalbudsjett er det pekt på at det er stor usikkerhet om provenyet fra engangsinntektene fra tildeling av konsesjoner og salg av Oslo Børs. Det er siden blitt klart at en vesentlig del av inntektene fra riksdekkende reklamefjernsyn vil påløpe over flere år. Videre innebærer Stortingets behandling av forslag til endring av oppdrettsloven at prisen pr. konsesjon for oppdrett av laks og ørret ikke vil bli satt høyere enn 5 mill. kr. Samlet sett gjør dette at engangsinntektene trolig vil bli noe lavere enn budsjettert i 2001, selv om det fortsatt er betydelig usikkerhet knyttet til det samlede provenyet i år. Finansdepartementet vil komme tilbake med oppdaterte inntektsanslag i forbindelse med statsbudsjettet for 2002.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Når det gjelder IT Fornebu, vil jeg vise til den redegjørelse som jeg varslet at Stortinget skal få ved første anledning, dvs. i budsjettframlegget. La meg få lov til å kommentere noe av den tidligere debatten i dag. Etter min vurdering har denne debatten avdekket at Høyre vanskelig kan vite hva de selv mener om skatt. I en replikk til meg tidligere i dag uttalte Per-Kristian Foss: «Jeg har lyst til å gjøre oppmerksom på at når finansministeren i sine innlegg skal tale om andre partier, bør han holde seg til sannheten. Da er et direkte, korrekt sitat en fordel.» Og så siterer han fra et notat og påstår at jeg har kommet med et ukorrekt sitat, og han sier videre: «Jeg ber Finansdepartementet om å finne frem sitatet i Høyres program på side 52, hvor det står: «Høyre vil derfor senke avgiftene ned mot et nordisk og europeisk nivå.»Det er noe annet – hvis man kan lese det innenat.» Ja, det er riktig at det Foss siterer, står i Høyres program i kap. 6.4. Men dersom representanten Foss tar seg tid til også å lese kap. 2.5 i sitt eget partiprogram, så vil han se at der står det: «Derfor mener Høyre at det totale skatte- og avgiftsnivået må reduseres ned mot nivået i EU-landene.» Altså det som det ble vist til fra min side i innlegget. Foss kan få låne Høyres program hos meg dersom han har lyst til å sjekke sitatet. Men i tillegg til at representanten Foss ikke har fått med seg hva som står i Høyres program, så er det flere som åpenbart ikke er trygge på hva de mener om det som står der. Høyres leder Jan Petersen har altså til en rekke medier referert til Høyres skatteløfter på 40 milliarder kr. Det er 40 milliarder kr det koster å senke skattenivået til EU-nivå med utgangspunkt i Norge, inkludert sokkelen. I Økonomisk Rapport 14. juni sier imidlertid Høyres skattepolitiske talsmann, Børge Brende, at Høyres mål er å redusere skatteandelen til EU-nivå for Fastlands-Norge-nivå, dvs. fra 49 til 42 pst. Det betyr en skattelette på 78 milliarder kr. Og Brende lover også i tillegg at skatteoperasjonen skal gjennomføres i løpet av seks–åtte år. Dette er mildest talt uryddig. Jan Petersen vil kutte skatten til EU-nivå som andel av BNP totalt. Børge Brende vil kutte det til EU-nivå som andel av BNP for Fastlands-Norge. Per-Kristian Foss vil ikke forplikte seg i det hele tatt. Jan Petersen vil ikke tidfeste løftet. Børge Brende vil tidfeste løftet til seks–åtte år. Det må være lov til nok en gang å spørre: Hva mener Høyre?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Jeg sa i mitt tidligere innlegg at Stortingets forutsetninger selvsagt legges til grunn når det gjelder Regjeringens oppfølging og arbeid med IT Fornebu. Jeg har fra Kommunal- og regionaldepartementet fått opplyst at alle forutsetninger var i orden på det tidspunkt beslutning ble fattet. Videre har jeg – som jeg også har sagt i mine tidligere innlegg – lagt til grunn at Stortinget har ønske om en nærmere redegjørelse. Som jeg sa, vil den bli gitt i budsjettframlegget for kommende år, men jeg antar at Stortinget også vil kunne få en grundigere redegjørelse, slik jeg antar at det er ønske om. Jeg sier meg lei for at jeg fortsatt ikke har fått svar fra representanten Petersen på spørsmålet om skatt. Petersen legger til grunn en manøver som man ofte gjør når man ikke har svar på et spørsmål. Petersen har fortsatt ikke svart på om Høyre legger til grunn en reduksjon av skattenivået fra BNP totalt, eller fra BNP for Fastlands-Norge. Det utgjør en ganske betydelig differanse. Siden Petersen nå har fått et klart svar på det spørsmål han stilte, forutsetter og forventer jeg at han kanskje kan bidra med et like klart svar tilbake på det spørsmål som jeg har stilt.