Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-02-26:
Jeg vil i mitt innlegg konsentrere meg om en side ved konkurranseloven som spesielt opptar meg som landbrukspolitisk ansvarlig for Arbeiderpartiet. I Norge har landbrukssamvirket og fiskerisamvirket viktige oppgaver knyttet til gjennomføringen av den nasjonale landbruks- og fiskeripolitikken. For å kunne utføre de pålagte oppgavene i tilknytning til landbruks- og fiskeripolitikken må samvirket ha en dominerende stilling i markedet, uten at det innebærer en utilbørlig utnyttelse av en slik stilling. Det er i den sammenheng avgjørende at samvirket har nødvendige unntak fra konkurranseloven for å kunne ivareta denne oppgaven. I den gjeldende konkurranseloven har primærnæringene unntak fra lovens forbudsbestemmelser nedfelt i loven. Unntaket ble foreslått og tatt inn i loven av et flertall i Stortinget bestående av Arbeiderpartiet, SV og Kristelig Folkeparti. Stortingsflertallet mente den gangen at dette var så viktig at unntaket ble tatt direkte inn i loven. I Regjeringas forslag til ny konkurranselov, som Odelstinget har til behandling i dag, er unntaket foreslått tatt ut av loven og flyttet over i forskrift. Samtidig begrenses unntakene til dem «som er nødvendige for å gjennomføre landbruks- og fiskeripolitikken», som det heter. Dette er en endring som innebærer at det rettslige grunnlaget for samvirkeorganisasjonene i primærnæringene blir betydelig mer uforutsigbart og uklart. Det er også klart at rammene for forskrift som angis i lovforslaget, ikke uten videre omfatter nødvendige unntak for betydelige deler av den samvirkebaserte virksomheten i primærnæringene. Primærnæringene preges av mange små produsenter, og det er viktig å sikre disse foretakene adgang til samarbeid. Det foreliggende lovforslaget tar til en viss grad høyde for dette ved å foreslå unntak gjennom forskrift, men fortsatt er det uavklart om f.eks. samvirkebasert omsetning av skogvirke vil være tillatt. Innkjøpssamarbeidet kan med andre ord bli vanskeliggjort av loven. For oss i Arbeiderpartiet er samvirket veldig viktig, spesielt for gjennomføringen av norsk landbrukspolitikk gjennom landbruksavtalen. Samvirket er eid og styrt av medlemmene. Det er et sentralt kjennetegn for samvirket at det er en aktiv økonomisk samhandel mellom medlemmene og samvirkeforetaket. Det er derfor viktig at det i konkurranselovgivningen gis mulighet til den type organisering. Dette vil etter vår mening skape forutsigbarhet og stabilitet i markedet. Vi mener derfor at det beste hadde vært å videreføre dagens unntak i den nye konkurranseloven. Det er en rekke forhold ved struktur, produksjon og produkter fra primærnæringene som tilsier at primærprodusentene innenfor jordbruk, skogbruk og fiske må ha anledning til å samarbeide i markedet for å skape en akseptabel markeds- og konkurransemessig situasjon i forhold til andre ledd i verdikjeden. Det er derfor beklagelig at det ikke var mulig å få flertall for forslaget om unntak i loven. Når det i dag ikke blir flertall for forslagene fra Arbeiderpartiet, er vi likevel glad for at det er et flertall for unntak. Likeså er det positivt at forskriftene ikke kan vedtas eller endres uten, som det ble sagt, en behandling ved Kongen i statsråd. For det er slik at når vi ikke oppnår det beste, må det nest beste bli vedtatt. Jeg kan i så måte slutte meg til det Marit Arnstad sa – vi vil følge nøye med i hvorledes forskriftene blir utformet.