Ingjerd Schou (Høyre), 2004-06-07:
Jeg takker for interpellasjonen, som gir oss anledning til en grundig debatt om sentrale spørsmål og ideologiske skillelinjer i utviklingen av fremtidas pleie- og omsorgstjenester. Som interpellanten har vært inne på, er økt valgfrihet og brukermedvirkning sentrale mål for Regjeringen. Utgangspunktet er at de offentlige tjenestene er til for brukerne. Brukernes ønsker og behov skal styre utformingen av tjenestene. Brukervalg innebærer at den enkelte kan velge fritt mellom ulike tilbydere av en offentlig tjeneste. Det kan innføres valgfrihet mellom ulike offentlige tilbydere eller mellom offentlige og private tilbydere. Det er et offentlig ansvar å sørge for at tjenestene leveres, og at de holder nødvendig kvalitet. Det offentlige skal også finansiere tjenestene. Videre er det klart at brukervalg skal være en mulighet til å velge for dem som ønsker det. Det skal imidlertid ikke være et krav om å velge tjeneste for brukere som ikke kan eller ikke ønsker dette. Brukernes behov for tjenester av god kvalitet skal ivaretas uavhengig av vilje eller evne til å velge. De kommunale pleie- og omsorgstjenestene er en hovedpilar i velferdstjenestene. Disse tjenestene dreier seg om å gi hjelp til å klare dagliglivets gjøremål. Noen brukere er avhengige av hjelp gjennom hele livsløpet, mens det for andre dreier seg om pleie i livets siste dager. Tjenestene omfatter 200 000 brukere daglig og kan være alt fra hjemmehjelp og støttekontakt til sykehjemsplass. I spørsmål som dreier seg om så grunnleggende forhold i brukernes hverdag, bør det være en selvfølge at man har valgfrihet og betydelig innflytelse på tjenestenes utforming. Brukervalg handler om det myndiggjorte menneske som kan styre sitt eget liv. Brukervalg bidrar til å styrke borgernes rettigheter, samtidig som det kan være et effektivt virkemiddel for modernisering av offentlig sektor. Brukervalg sikrer at offentlige tjenester er i samsvar med det nettopp brukerne ønsker. Tjenestene må tilpasses brukeren og ikke omvendt. Dette representerer en ny og bedre tenkning om forholdet mellom den enkelte og det offentlige. Dersom brukervalget skal være reelt, må det også være flere tjenestetilbydere å velge mellom. Et mangfoldig tilbud er viktig for at tjenestene skal tilpasses de ulike ønsker og behov den enkelte har. Regjeringen har satt i gang et omfattende arbeid for å styrke muligheten for valgfrihet og brukermedvirkning i de kommunale pleie- og omsorgstjenestene. Ansvaret for å sørge for nødvendige pleie- og omsorgstjenester er solid plassert hos kommunen, og Stortinget gav nylig sin tilslutning til dette ved behandlingen av St.meld. nr. 45 for 2002-2003 om kvalitet i pleie- og omsorgstjenestene. Regjeringen har iverksatt en rekke tiltak for at kommunene i større grad skal kunne tilby brukerne valgfrihet og sikre økt brukermedvirkning. Kommunenes Sentralforbund er en viktig samarbeidspartner i denne sammenheng. Kommunaldepartementet og Kommunenes Sentralforbund har tatt initiativ til et nettverk av kommuner som ønsket å arbeide med brukervalg i skolesektoren og omsorgssektoren. I det såkalte brukervalgsnettverket deltok ti kommuner, og åtte av dem arbeidet med brukervalg i omsorgssektoren. Gjennom nettverket har vi fått en erfaringsoverføring og også belyst mange av spørsmålene som oppstår når en kommune vurderer å innføre brukervalg. Det er utviklet praktiske verktøy og metodikk for dette arbeidet, som flere kommuner kan gjøre seg nytte av. Kommunaldepartementet og Kommunenes Sentralforbund har gitt ut en veileder om brukervalg som kommunene kan bruke i sitt arbeid på dette området. I tillegg er det også nylig avholdt en erfaringskonferanse, hvor nettopp erfaringene ble presentert og drøftet i et bredere perspektiv. Så langt er det to kommuner som har tatt i bruk brukervalg i pleie- og omsorgssektoren, Oslo og Bærum. Eide kommune i Møre og Romsdal er like rundt hjørnet med sin oppstart av ordningen. For å komme i gang har kommunene valgt å konsentrere seg om praktisk hjelp i hjemmet. Hjemmetjenestene er godt egnet til å prøve ut brukervalgsordningen. I bydelene Nordstrand og Lambertseter i Oslo kan brukerne velge hjemmehjelpstjenester fra private aktører i tillegg til den kommunale hjemmehjelpstjenesten. Tilbudet fra Kirkens Bymisjon legger særlig vekt på at den enkelte skal få færrest mulige personer å forholde seg til, mens de to sykepleiernes firma Privat Omsorg markedsfører seg som «en hjemmetjeneste du blir glad i». Underveisevalueringer fra disse bydelene peker på fordeler og utfordringer med brukervalgsordningen. Det er gledelig at underveisevalueringen i tråd med Regjeringens utgangspunkt slår fast at brukerne får reelle valg, enten på egen hånd eller gjennom pårørende. Evalueringen så langt viser også at det brukes mer tid hos brukerne enn tidligere. 11 pst. av brukerne i bydelene har valgt privat leverandør av hjemmetjenester. De nye brukerne er mer aktive i å ta i bruk brukervalg, og av disse har 21 pst. valgt privat leverandør. Det påpekes imidlertid at informasjonen til brukerne bør bli bedre. Eide kommune i Møre og Romsdal skal nå prøve ut brukervalg av hjemmetjenester. Kommunen la 1. juni i år 50 pst. av hjemmehjelpstjenestene ut til private leverandører. Det blir spennende å høre hvilke erfaringer en liten kommune med 3 300 innbyggere gjør med brukervalg. Jeg har kort omtalt noen eksempler på modige kommuner som ikke har latt seg skremme av utfordringene, men som starter i det små og gir brukerne større innflytelse. De høster erfaringer om egen organisasjon og om brukernes behov, for så å kunne videreutvikle tjenestetilbudet. Regjeringens oppgave er ikke å detaljstyre kommunene. Pleie- og omsorgstjenester er et kommunalt ansvar, og kommunene skal ha frihet til å utforme tjenestene i tråd med lokale behov. Regjeringen fikk Stortingets tilslutning til sin strategi for å heve kvaliteten i pleie- og omsorgstjenestene ved behandlingen av St.meld. nr. 45 for 2002-2003. Denne kvalitetsstrategien legger til rette for at kommunene kan utvikle økt brukervalg og brukermedvirkning. Det er også etablert effektiviseringsnettverk i regi av Kommunenes Sentralforbund og Kommunaldepartementet. Gjennom dette kvalitetssystemet får vi grunnlag for systematiske sammenlikninger mellom kommunene. Kommunene gjennomfører brukerundersøkelser og kartlegger objektiv kvalitet i tjenestene. I alt har 170 000 brukere deltatt i brukerundersøkelser de to første årene av nettverkene. Slike målinger gir grunnlag for forbedringer av tjenestene. Regjeringen ser derfor brukerundersøkelser som en viktig del av kvalitetsutviklingsarbeidet. Offentlige tjenester blir bedre når brukerne får delta i uformingen av tjenestetilbudet. Stortinget har nylig behandlet to stortingsmeldinger hvor Regjeringen har presentert strategier for å styrke brukernes muligheter for innflytelse på utformingen av offentlige tjenester, nemlig St.meld. nr. 40 for 2002-2003, som handler om politikk for personer med nedsatt funksjonsevne, og St.meld. nr. 45 for 2002-2003, som handler om kvalitet i pleie- og omsorgstjenestene. I arbeidet med å styrke brukermedvirkningen innenfor pleie- og omsorgstjenestene er det iverksatt tiltak for økt brukermedvirkning på individ- og systemnivå. På systemnivå handler brukermedvirkning om at representanter for organisasjoner og råd medvirker i utforming av tjenester og tiltak. Kommunale eldreråd er en lovfestet og velfungerende ordning. Stortinget har vedtatt å lovfeste kommunale råd for funksjonshemmede. Regjeringen jobber nå med oppfølging av dette vedtaket, som skal sikre at representanter for funksjonshemmedes organisasjoner gjennom kommunale råd får muligheter til å medvirke i kommunale planprosesser og utvikling av kommunens eget tjenestetilbud. I møte med representanter for eldreråd får jeg tilbakemelding om at de blir hørt og får innflytelse på kommunens tilbud. På individnivå er kravet om brukermedvirkning nedfelt i lovgivningen, både i den generelle forvaltningsretten og i særlovgivningen. Innføring av individuell plan, som nå er hjemlet etter både helselovgivningen og sosialtjenesteloven, innebærer et langt steg fremover for brukermedvirkning. Brukere med langvarige relasjoner til offentlige tjenester forteller at innføring av individuell plan gir en opplevelse av å bli hørt og møtt med respekt i hjelpeapparatet. De opplever at deres egne ønsker får større vekt. Når man utarbeider en individuell plan, utløses også ressurser hos brukerne selv. Det er viktig for Regjeringen at retten til individuell plan nå blir godt kjent og tatt i bruk hos aktuelle brukere. Departementet arbeider med forskrift og veileder om ordningen. Gjennom ordningen med brukerstyrt personlig assistanse har pleie- og omsorgstjenestene gått et skritt videre i å styrke brukernes innflytelse på utformingen av tjenestetilbudet. Ordningen bygger på nettopp de prinsippene som ligger til grunn for Regjeringens vektlegging av valgfrihet. Det er den som er bruker av tjenesten, som best kan vurdere hvordan tjenesten kan organiseres. Ordningen forutsetter at det er brukeren selv som ivaretar arbeidslederfunksjonen. Erfaringene er positive, og Regjeringen ønsker at ordningen i større grad tas i bruk. Det er også bakgrunnen for at Regjeringen for inneværende år har bevilget nær 49 mill. kr til stimuleringstilskudd til kommuner som vil etablere en ordning med brukerstyrt personlig assistent. Å kunne velge tjenester selv og bestemme over eget liv og hverdag har en verdi i seg selv. Samtidig erfarer vi at brukervalgsordningen er et effektivt moderniseringsverktøy. Gjennom en slik ordning må kommunene og de ulike tjenesteytere, private og offentlige, dokumentere sine tjenester bedre. Man får et større mangfold av tjenester, og slik blir det lettere for brukerne å velge og utforme tjenester etter eget behov og egne ønsker. Brukervalgtenkningen bidrar til økt bevissthet om sammenhengen mellom kvalitet, organisasjon og ressursbruk hos alle involverte.