Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-01-17:
Det har vært en positiv og viktig debatt så langt – viktig ut fra hvordan man vektlegger Nordens viktighet for nasjonen Norge i et større perspektiv. For noen vil selvfølgelig Norden være svært viktig. For andre vil det kanskje være mindre viktig, avhengig av hvem sammenligner med. Sammenligner man Norden alene med EU, vil man kanskje si at Norden er mindre viktig. Sammenligner man Norden med USA, vil det være andre typer samarbeid, andre typer viktigheter. Men det er ikke til å underslå at nabolandene rundt oss er viktige for nasjonen Norge. Da er det, med all mulig respekt, fristende å si som min kollega Ivar Kristiansen sa i en sidekommentar, at dette er en debatt som til tider skvulper over av selvtilfredshet. Grunnen til det er at jeg har opplevd denne debatten som å være lite kritisk med tanke på de utfordringene vi har. For det er ikke tvil om at vi har utfordringer når det gjelder det samarbeidet vi har. Det er vel basert på mye av det som utenriksministeren svarte til meg i replikkordskiftet: Hva er utgangspunktet, hva er ståstedet til de forskjellige nasjonene og hva er nasjonale prioriteringer? Og det har jeg stor respekt for. Det er klart at både Sverige og Finland, som EU-land, til tider har en annen tilnærming enn det vi har. Vi kan ha det som NATO-land. Selv om både Sverige og Finland er nære samarbeidspartnere med NATO, så kan det være nyanser i det. Men jeg tenker at det er sånn det skal være – det er sånn det må være. Samtidig svarte også utenriksministeren i replikkordskiftet med undertegnede at det finnes ting som er veldig bra, og det finnes ting som er utfordrende. Da er jeg litt overrasket over at vi ikke tør å fokusere mer på de tingene som er vanskelig. For jeg har lært, og oppfatter, at de nordiske landene er av de nærmeste vi har. Jeg har også lært at gode naboer og venner er dem man er mest ærlig med. Og da tenker jeg: Hvorfor tør vi ikke å påpeke det som er vanskelig? Hvorfor er vi ikke rausere og modigere også på den siden? Eller er det sånn at det blir for vanskelig politisk? Det er mulig at det er ting jeg ikke forstår i denne konteksten, og det har jeg stor respekt for, men på samme tid tror jeg at det å være politiker også krever at man til tider skal være ærlig selv når det er ubehagelig, og tørre å påpeke ting. Jeg sier ikke at det ikke er blitt påpekt kritiske forhold for det nordiske samarbeidet her, men jeg tror at debatten som sådan vil være tjent med færre glansbilder og mer realitet. Så tror jeg, som representanten Sivertsen var inne på i stad, at det er en utfordring at folk finner løsninger, næringslivet ser etter løsninger, men politikken har til tider et problem med å greie å henge med og være i forkant av den utviklingen som kommer. Om det kan snus, er det kanskje vanskelig å si et bastant ja til, men forutsetningen og målet må jo være at politikerne legger til rette for gode løsninger for enkeltmennesket, for næringslivssamarbeid, for sikkerhetspolitisk samarbeid, og at det ikke blir stoppet fordi politikerne ikke evner, eller ikke har vilje til eller ønske om, å finne optimale løsninger. Hvis det skjer, tjener det ikke det som er det overordnede, det som er tema i dag: det nordiske samarbeidet – på godt, men av og til på utfordringene som ligger i det. Jeg tror som sagt at debatten som sådan vil tjene på å tørre å være enda tydeligere på det. Det har vært snakk om samarbeid i Arktis. Når regjeringen og Stortinget er samordnet, eller har en felles front med tanke på at mye av framtiden ligger der, er vi nødt til å være forberedt på det som kommer. Hvis det er et faktum, noe det sannsynligvis er, at det vil bli et økt fokus mot cruiseaktivitet der oppe, er det sånn at noen av nasjonene som føler et ansvar, må sørge for f.eks. å ha en form for redningstjeneste til stede. Vi er nødt til å finne gode og smartere samarbeidsløsninger også med russiske myndigheter. Vi har det, men de kan helt sikkert også bli bedre. Når Russland ønsker å øke sitt fokus på olje- og gassutvinning, tror jeg at Norge kan være med å bidra til å finne gode teknologiske løsninger, for det er ikke så mange som slår oss, hvis det er noen som gjør det, på det som skjer subsea. Men vi er også gode på søk og redning. Jeg tror at det vi kan gjøre, er å tørre å peke på der vi kanskje er bedre enn andre. Kanskje må vi være enda mer opptatt av at vi er sabla gode på noen ting, og at vi bør utfordres på andre ting. Men det vi bør gjøre, i hvert fall etter mitt skjønn, er å være åpne for å bidra der det er fornuftig. Så bør vi tørre å påpeke det der det finnes forbedringspotensialer. Ærlighet varer lengst – også i politikken.