Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-13:
SV er glad for at denne saken kommer, og at vi får på plass et mer likestilt vern for det som fra nå av skal hete skipsarbeidere. I likhet med representanten Røe Isaksen, har også jeg registrert den litt opphetede debatten om navnet. Jeg vil også si at fra vår side er det helt i orden om noen fortsatt har lyst å kalle seg sjømann, men i lovens tekst er det greit at det står som det står. SV slutter seg fullt og helt til saksordførerens innlegg, og jeg ser ingen grunn til å måtte gjenta det. Vi ser på det som skjer i dag, ikke bare som ønskelig, men som helt nødvendig. Vi har sett behovet for denne typen økt vern på land, og det er helt åpenbart at det er behov for denne typen tiltak og et styrket stillingsvern og en utvidelse av rettigheter også for sjøfolk. Det er gledelig at det er bredere enighet i denne saken enn i en del andre saker om disse temaene. Det synes jeg er fint. Jeg synes også det er bra at Fremskrittspartiet og særlig Høyre nå legger sine prinsipielle synspunkter og motstand mot en del av de tiltakene vi har innført mot sosial dumping, i skuffen. Det er viktig, fordi det handler om at man ser nødvendigheten og ønskeligheten av å bruke tiltakene, og at man ikke har en prinsipiell uenighet om det. Det synes jeg er bra. Men jeg er tilsvarende forundret over den skarpe ordbruken når disse tiltakene har vært anvendt på andre områder i arbeidslivet, der det viser seg å være helt nødvendig å ha det for å sikre arbeidstakerne de rettighetene vi mener at de skal ha, og som er lovfestet i arbeidsmiljøloven eller tariffestet i tariffavtaler. Og der har allmenngjøringsinstituttet vært et svært viktig virkemiddel, fordi det er riktig – som også representanten fra Høyre sier – at vi ønsker et system der det er partene i arbeidslivet som fastsetter lønnsnivåene. Det ønsker vi å beholde. Derfor ønsker vi at allmenngjøringsinstituttet skal være der for å sikre de sektorene, der man risikerer lønnsdumping og lønnsnedslag, der partene ikke klarer å bli enige, eller der det kan bli et stort innslag av sosial dumping. Derfor er det viktig at regjeringen i den nye handlingsplan 3 mot sosial dumping peker på at det er viktig å få utredet muligheten for allmenngjøring også i skipsfarten. Men det er partene i arbeidslivet som tar opp en sak om allmenngjøring. Det er ikke noe en regjering ensidig innfører på noe område uansett, det er opp til partene. Helt konkret er det bruken av administrative gebyrer det er stor diskusjon om. Jeg mener det er helt nødvendig at vi bruker det instrumentet. Og jeg mener det nå er litt opp til opposisjonen, som er veldig imot dette, å påvise at det har hatt noen særlig uheldig virkning. Tvert imot er dette tiltak som settes inn for å motvirke brudd på norsk lov og brudd på tariffavtaler, og at de som driver på uærlig vis, skal få konkurransefortrinn. I dag er det ekstremt lønnsomt å drive med sosial dumping, derfor må de tilsynene som har myndighet på dette området, ha mulighet til å bruke gebyrer mer enn de gjør i dag, nettopp for å motvirke ulovligheter. Oppfører man seg i henhold til loven, har man ingenting å frykte. Så sier også Høyre at det virker som om vi ensidig lytter til den ene part i andre saker, men ikke i denne. Jeg er glad for at partene i denne saken har vært mer enige. Kanskje har det også noe å gjøre med at partene i denne saken har sett situasjonens alvor tydeligere, og vært tydeligere på at man ønsker å beholde norske lønns- og arbeidsvilkår – ikke bare på land, men også til sjøs. Det mener jeg er en styrke for saken. Jeg må si at jeg har reagert på at arbeidsgiversiden i Norge har vært så kritisk til en del av tiltakene mot sosial dumping på land – nettopp fordi tiltakene er til for å beskytte de ærlige bedriftene.