trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
I replikkvekslingen mellom komitéleder Asheim og Aasrud hører jeg Aasrud hamre litt løs på flyseteavgiften og poseavgiften og mener – og framholder – at det var helt feil måte å innføre dem på. Ut fra den retorikken kan det nesten høres ut som at fordi det var feil måte å gjøre det på, kan Arbeiderpartiet bruke en feil metode, som implisitt impliserer det. Men spørsmålet mitt som går til Aasrud, er: Når Posten sier i klartekst at denne avgiften ikke kan innføres fra 1. august, og man også legger til grunn at det ikke er mulig å ha en inndekning på de millionene – hundremillionene – som Arbeiderpartiet legger opp til, hva er det egentlig Arbeiderpartiet vet bedre enn Posten som gjør at de allikevel kan foreslå en slik inndekning?
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Jeg ser at Senterpartiet i sitt alternative budsjett foreslår en styrking av barnetrygden med 75 mill. kr, en betydelig satsing. I utgangspunktet kan det virke som en sympatisk økning. Mitt spørsmål til senterpartilederen er: Istedenfor å bruke disse 75 mill. kr for å gi en generell økning til absolutt alle mottakere av barnetrygden, dersom formålet var å bekjempe barnefattigdom eller å gi mer til lavinntektsfamilier, ville det ikke være mer fornuftig å differensiere barnetrygden ut fra familienes inntekt, slik at familiene med lavest inntekt fikk mest i barnetrygd, og at de som allerede har store millioninntekter, ikke fikk den samme økningen som en flat økning ville gi?
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Jo, Venstre er veldig opptatt av at vi ser på dette med statlige arbeidsplasser ut av hovedstadsområdet, og det har vi i betydelig grad faktisk gjennomført innenfor de stortingssesjonene vi har hatt borgerlig flertall i. Det kommer vi også til å fortsette med framover. Så har vi også tatt til orde for å se på andre måter å spare inn offentlige kostnader på. For eksempel ligger det en betydelig mengde offentlige arbeidsplasser midt i Oslo sentrum, og dermed bruker vi veldig mange kroner på dyre kontorleier. Jeg har tatt til orde for at man, når disse leiekontraktene går ut, skal se på om man klarer å flytte også disse arbeidsplassene ut i randsonen av Oslo, eventuelt ut i den nye regionen som kommer rundt Oslo, Viken. Men for å sluttføre resonnementet: Vi har i ytterligere grad bidratt til å flytte arbeidsplasser ut av det sentrale Østlands-området, og det kommer vi også til å fortsette med.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Byggesaken kjenner vi jo veldig godt til, og den har en veldig lang historie. Den skriver seg over flere stortingsperioder og flere presidentskap. Jeg tror ikke jeg skal bruke taletiden her til å gå igjennom hele den historikken. Når det gjelder presidentskapsinnstillingen, tror jeg representanten Aasrud heller burde rette det spørsmålet til presidentskapet som helhet. Jeg tror ikke vi skal bruke denne runden med behandling av revidert budsjett til å gå inn på hva presidentskapet har besluttet og ikke.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Man kan selvfølgelig spøke en del med forholdet mellom Fremskrittspartiet og Venstre. Det er klart at vi har ulike programmer, og vi har ulike satsinger. Det gjelder flere områder – på miljøfeltet og på innvandrings- og integreringsfeltet. Til tross for disse uenighetene har vi klart å bli enige de siste fem årene når det gjelder både budsjetter og satsinger. På feltet replikkordveksleren var inne på, altså samferdselsministerens område, klarte vi gjennom forrige periode å lande den kanskje mest ambisiøse nasjonale transportplanen man har hatt noen gang. Jeg har friskt i minne hva tidligere samferdselsministere fra Senterpartiet snakket om når de snakket om det sentrale Østlands-området og togsatsingene, så jeg tror vi skal være veldig glade for at vi gjennom NTP-forhandlingene vi har hatt, kommer til å ta hele landet i bruk – når det gjelder både bil, parkering, sykkel, tog osv.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Representanten trenger ikke å lete lenge, for jeg har selv vært fosterfar for tre barn de syv siste årene. Men jeg har notert meg at regjeringen har sagt at dette er noe de ser nærmere på og skal komme tilbake til i forbindelse med budsjettet til høsten. Jeg tror jeg skal avvente det før jeg kommenterer dette nærmere.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Jeg hørte Gahr Støre si nå at norske produsenter skulle erstatte varesortimentet fra Kina – ja vel. Det er en del annet under Gahr Støre som aldri hadde vært mulig under Stoltenberg, og det har noe med inndekningen å gjøre. Nå har jo Posten sagt at det er en helt urealistisk inndekning på 700 mill. kr – som Gahr Støres parti foreslår – ved å fjerne 350 kronersgrensen. Noe annet er at under Gahr Støre virker det som om Arbeiderpartiet ikke har noen egne prosjekter. Arbeiderpartiet skryter i sitt alternativ til revidert budsjett av at de styrker postene som regjeringen allerede har økt bevilgningene til, det være seg barnehagenormen, eller f.eks. tiltak mot marin forsøpling. Men hvor er Arbeiderpartiets egne betydelige nysatsinger? Eller er svaret til Arbeiderpartiet at de ønsker å gjøre mer av alt det regjeringen allerede gjør, altså mer penger til alt det regjeringen allerede gir mer penger til?
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Før valget malte de rød-grønne på med at det gikk veldig dårlig i Norge. Den historien klarte de ikke å selge til velgerne. Velgerne trodde på at det går bra i Norge – det gikk jo bra i Norge, og det går bra i Norge. Nå hører jeg historien fra talerstolen om at det er indre spenninger i regjeringen. Ja vel, det er en stor nyhet at det er indre spenninger mellom tre politiske partier – som vel å merke har blitt enige om en plattform – men det har altså ikke eksistert en regjering tidligere, hører man fra taleren her, som besto av tre partier hvor det ikke var indre spenninger i eget liv. Vi har kanskje glemt alle dem som sto og demonstrerte mot sin egen regjering, mot Stoltenberg-regjeringen, som representanten Arnstad selv var del av. At det finnes indre spenninger i regjeringen, burde egentlig ikke sjokkere noen, men at det i det hele tatt blir et tema, er litt overraskende. Jeg tror man kan fortelle representanten at opposisjonen her nå er avhengig av både Rødt og Miljøpartiet De Grønne for å danne flertall. Da tror jeg vi skal være veldig trygge på at vi har en regjering – selv om det er en mindretallsregjering – som styrer, men vi styrer på en trygg måte. Det har vi klart å gjøre de siste fem årene, og det skal vi fortsette med, også ut denne stortingsperioden.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Jeg tror det som forener opposisjonen akkurat nå, egentlig bare er én ting, og det er at de er imot regjeringen. Men de er ikke enige med seg selv i noen saker, i utgangspunktet. Jeg tror at det å kritisere regjeringen for at det er en mindretallsregjering, og at den må søke flertall her i Stortinget, blir en veldig merkelig kritikk å komme med. De siste fem årene har det vært en mindretallsregjering, men den har styrt solid og trygt allikevel. Men det å framholde at det ikke var indre spenninger i den forrige regjeringen, er det jeg reagerer på. Og jeg reagerer på at man maler på at fordi det nå er tre partier som har tre ulike partiprogram, som sitter i regjering sammen, vil det skape en uforutsigbarhet, når den nettopp på en forutsigbar måte har styrt landet de siste fem årene. Nå har vi Jeløya-plattformen. Den plattformen er Venstre veldig godt fornøyd med. Venstre har gått inn i regjeringen med en styrket tro på at vi får økt gjennomslag, og det reviderte budsjettet som vi nå har lagt fram, viser nettopp at Venstre har fått større gjennomslag for sin politikk enn tidligere.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Jeg hørte representanten Lysbakken harselere over hva Venstre har fått til i klima- og miljøpolitikken. Jeg vil si, ut fra de siste fem årene: Ingen regjering har gjennomført mer klimapolitikk enn den regjeringen som Venstre har vært med på å støtte, og nå også er en del av. Det kan faktasjekkes. Lofoten, Vesterålen, Senja, Møreaksen, Skagerrak, iskanten, flat CO 2 -avgift, elbilfordelene som fortsetter, fergesambandene, som skal over på nullutslipp, Nasjonal transportplan, der det aldri før har blitt gitt mer til tog, sykkel, gange og kollektiv, marin forsøpling, som statsministeren selv skal gå i bresjen mot, et grønt skifte, som er satt i gang, fullskala CO 2 -fangst og -lagring, som er varslet – ser representanten Lysbakken virkelig ikke noen glede i dette? Mener han virkelig at forbildet for å få gjennom klimapolitikken i Norge er samarbeid med Arbeiderpartiet?
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Denne tonen var betraktelig bedre, den ovenfra-og-ned var veldig ukledelig. Derfor var det nødvendig for meg å ta den litt harde replikken. Med all respekt for Lysbakkens syn: Venstre har faktisk fått gjennom mye mer klimapolitikk sammen med Fremskrittspartiet enn det SV klarte sammen med Arbeiderpartiet, så jeg tror vi må la den biten ligge. Når det gjelder Venstres inntreden i regjering: Jeg tror vi må ha med oss også de siste fire årene. Tross alt var det Venstre og Kristelig Folkeparti som bidro til å få budsjettene i havn i forrige periode, så de eventuelle klimasatsingene som man har fått til på borgerlig side, tilhører også seirene på borgerlig side. Når vi nå har gått inn i regjering – i januar – og nå, etter noen måneder, har fremmet et revidert budsjett sammen med de øvrige regjeringspartiene, ser vi at det er en styrking av innsatsen mot marin forsøpling, oppe i 280 mill. kr. Vi ser også at det har også blitt varslet at det i løpet av sommeren kommer nyheter innen CO 2 -fangst og -lagring, ikke på ett, men på to anlegg. Og vi vet hva SV presterte sammen med Arbeiderpartiet: Det var tanken om en eller annen månelanding, som vi vet havarerte fullstendig – og kritikk i denne sal.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-15:
Det er ikke slik at selvbildet er så stort i forhold til hva vi har fått til, men kritikken er helt urimelig. Man må jo se seg selv i speilet og se hvor flertallet i Stortinget ligger, før man begynner å kritisere et annet miljøparti. Jeg tror det jeg kan si med ærlighet, er at SV og Venstre deler et stort verdifellesskap, både når det kommer til innvandring og integrering, og når det kommer til synet på utenrikspolitikk i en del spørsmål, særlig når det gjelder internasjonal solidaritet og klimakampen. Jeg tror det ville ha stått respekt av det hvis Lysbakken kunne sagt at det Venstre har fått til – med sine beskjedne 4 pst. – sammen med Kristelig Folkeparti, faktisk betyr noe, at det betyr noe at regjeringen nå går i bresjen for kampen mot marin forsøpling, at det betyr noe at statsministeren selv sier at hun skal lede dette panelet, at det betyr noe at det er blitt varslet at det i løpet av sommeren skal bli tatt en beslutning når det gjelder CO 2 -fangst og -lagring på to felt, og ikke minst at det betyr noe at en i NTP-en aldri før har satset så mye på tog, på klimavennlig transport, som nå. Det hadde vært veldig fint å høre fra Lysbakken at dette faktisk betyr noe.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Etter å ha opplevd den gamle Fremskrittsparti-høvdingen Carl I. Hagen i årevis raljere over handlingsregelen – han kalte den «handlingslammelsesregelen» – er det nesten fascinerende å høre partiets nåværende leder og landets finansminister, men også Fremskrittspartiets finanspolitikere, om ikke nå, så i andre sammenhenger, i tekst og tale formane oss alle om nøkternhet: Oljefondet vil ikke vokse så sterkt framover, og handlingsrommet blir mindre. Men budskapet kan ikke ha nådd helt inn i alle kriker og kroker ennå, for i revidert budsjett skal det etter forslag fra regjeringen bevilges 20 mill. kr til skatteetaten for å gjøre et unntak fra regelen om at kommuner som slås sammen, skal ha et nytt kommunenummer. Fire av de største kommunene som skal slås sammen, skal beholde sine gamle. Synes representanten Njåstad at 20 mill. kr for fire nummer er fornuftig bruk av skattebetalernes penger?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Da får vi håpe at man tenker grundigere igjennom tilsvarende forslag i de kommende årene, for vi er alle enige om at handlingsrommet i budsjettpolitikken blir trangere, og da er spørsmålet: Hva vil Fremskrittspartiet gjøre mindre av i årene som kommer? Hva vil være Fremskrittspartiets fotavtrykk i så måte? Er det at man vil legge bort skattelette til dem som ikke trenger det, eller er det mindre penger til velferd?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Fjorårets avgiftsoverraskelse i budsjettavtalen var de kraftige hoppene i produktavgiften på alkoholfrie drikkevarer, sjokolade og sukker. Det har medført permitteringer, oppsigelser og utsatte investeringer i de bransjene som rammes. Avgiftshoppene overlever revideringen av statsbudsjettet, selv om Fremskrittspartiets landsmøte vedtok å be «stortingsgruppen vurdere uheldige konsekvenser av økning av ulike avgifter, blant annet på sukker og sjokolade, og i den forbindelse vurdere reversering av avgiftene». Kan representanten Limi fortelle oss hva som ble resultatet av denne vurderingen?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Representanten trakk fram i sitt innlegg avgiftsreduksjonene for mikrobryggeriene som produserer øl, som en av de tingene han var stolt over eller glad for i revidert. Det kan man jo skjønne, siden man siden Fremskrittspartiet kom i regjering, har økt avgiftene med over 12 mrd. kr. Så er det noen reduksjoner, på 5,6 mrd. kr, slik at det netto er 6,5 mrd. kr i økte avgifter. Avgiftskuttet for mikrobryggeriene har bred støtte her i Stortinget, men det er en side ved det som vi har anmerket, og som jeg lurer på om er vurdert, nemlig: Det finnes andre mikroprodusenter av alkoholholdige drikkevarer, nemlig siderprodusenter. Er man sikker på at denne forskjellsbehandlingen ikke vil være et brudd på EØS-reglene – at de som produserer øl, får lettelser, mens de som produserer sider, ikke får det?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Dette reviderte budsjettet er en forsømt mulighet til å endre på det som går i gal retning, for det er usedvanlig passivt med tanke på to av utviklingstrekkene som burde bekymre også høyrepartiene: Det er for få av oss i jobb, ikke fordi den registrerte ledigheten er så høy, for den synker, men fordi andelen av arbeidsstyrken som er i arbeid, er for lav. Vi var på topp internasjonalt. Nå er vi ikke engang på poengplass. Vi trenger flere arbeidsplasser, særlig i privat sektor. Forskjellene øker. Et av adelsmerkene ved vår samfunnsmodell har vært små forskjeller mellom folk. Små forskjeller er viktig fordi det er rettferdig, men også fordi det er produktivt og letter omstillingen i næringsliv og samfunn. I lys av denne utviklingen er regjeringen for passiv. Siden valget er det ikke kommet noen politiske tiltak av betydning, heller ikke nå. De fleste budsjettendringene har en teknisk karakter. Når regjeringen stadig framhever behovet for omstilling, kunne man forventet mer fra en regjering som attpåtil hevder at bare å foreslå mer penger er politisk latskap. Derfor vedtas det i dag en budsjettjustering som ikke i tilstrekkelig grad støtter opp under arbeid, nødvendig omstilling og velferd. Regjeringen betaler ikke for bemanningsnormen i barnehagene og kompenserer ikke for en altfor svak aktivitetsvekst i sykehusene, selv om inntektene øker med 7,1 mrd. kr. Når det kan tegnes et relativt positivt bilde av norsk økonomi, kan vi først og fremst sende en stor takk til partene i arbeidslivet. De sørget for ansvarlige lønnsoppgjør. Vi kan sende en takk til en svak krone – selv om utenlandsferien blir litt dyrere i år – og til lave renter. Det regjeringen har bidratt med, er først og fremst en høy bruk av oljepenger, det Høyre nå kaller latskap. Så skal vi være klar over at det samtidig er betydelig risiko for en svakere økonomisk utvikling internasjonalt, ikke minst knyttet til amerikansk politikk. Trusler om handelskrig, proteksjonistiske tiltak og sanksjoner mot Iran kan også ramme norske og europeiske bedrifter. Dette kan skape grunnlag for uventede tilbakeslag i handel og økonomisk virksomhet som kan ramme veksten også i norsk økonomi. Det er enighet om at handlingsrommet framover blir mindre. Da regner jeg med at det første regjeringen legger bort, er skattelettelsene til dem som ikke trenger det, og at de i budsjettet til høsten sørger for å tette avgiftssmutthullet som avgiftsfri netthandel under 350 kr representerer, i tillegg til at de legger fram en grundig gjennomgang av produkt-, sukker- og sjokoladeavgiften og hvordan disse påvirker forbrukeratferd, folkehelse og vår næringsmiddelindustri, slik Stortinget på mandag vedtok å be regjeringen om å gjøre. Det er tross alt en av de viktigste og største industriarbeidsplassene vi har.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2018-06-15:
Representanten Slagsvold Vedum og Senterpartiet prøver å framstå som forsvarspartiet og beskylder regjeringen for å bygge ned Forsvaret og Heimevernet og underfinansiere langtidsplanen. Det er verdt å minne representanten Slagsvold Vedum om hva status var i det norske Forsvaret etter åtte rød-grønne år: etterslep på 2,5 mrd. kr på vedlikehold og reservedeler, tomme beredskapslager, tomme ammunisjonslager, viktige forsvarsanlegg som Olavsvern ble leid ut til russiske interesser før det ble solgt, fregattene lå til kai ved Håkonsvern, man var med på å legge ned flere heimevernsdistrikt og reduserte omfanget av øving og trening. Senterpartiet vil opprettholde flere baser, bl.a. Andøya. Samtidig vet vi at våre gamle P-3 Orion-fly flyr på overtid. Senterpartiet har ikke lagt in penger i sin egen langtidsplan til nye overvåkingsfly. Mener Senterpartiet at det er forsvarlig for beredskapen, og at vi ikke lenger trenger å overvåke nordområdene som vi har gjort tidligere?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2018-06-15:
Representanten svarte ikke på spørsmålet mitt. Mener Senterpartiet det er et godt signal til våre allierte og NATO, at vi ikke skal opprettholde den maritime overvåkingskapasiteten, anti-utbåtkapasiteten. Man skal drive en base, men ikke ha fly der. Skal det ikke være NATO i nord lenger for å ta vare på sikkerheten på vegne av oss selv og våre allierte? Vi må jo ha materiell hvis vi skal klare å gjøre det.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Representanten Slagsvold Vedum har i hele år nærmest i automodus gjentatt hvor uenig han og Senterpartiet er i økningen av sukker- og sjokoladeavgiften. Jeg tror han snart har gjentatt det like ofte som vi har hørt Senterpartiets helsepolitiske talsmann snakke om hvor viktig det er at godteri og brus må bli dyrere. For oss som står utenfor Senterpartiets interne diskusjoner, framtoner dette seg som litt rart. Jeg vil gjerne spørre representanten om hvem i Senterpartiet vi skal lytte til for å vite hva som er Senterpartiets politikk? Er det representanten Slagsvold Vedum, eller er det Senterpartiets helsepolitiske talsmann som representerer Senterpartiets syn på hvilken avgift vi skal ha på sukkertøy og sjokolade? Hvor mye dyrere mener Senterpartiet at en melkesjokolade skal bli for å oppveie Senterpartiets mål om at andre godteriprodukt skal bli rimeligere?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Da forstår jeg det slik at Senterpartiet mener at sukker- og sjokoladeavgift har hatt uønskede konsekvenser. Ikke bare forstår jeg det, jeg er også enig i det. Jeg mener selv at vi burde vært forsiktig med å bruke høye avgifter som et virkemiddel til å styre folks handle- og forbruksmønster. Men jeg er ikke så sikker på at skatter og avgifter faktisk bekymrer Senterpartiet like mye som det bekymrer meg og Fremskrittspartiet. Vi kan ta f.eks. eiendomsskatten, som rammer folk flest og aller mest dem med lave inntekter og høy gjeld. Den synes ikke Senterpartiet vi skal fjerne. Er det slik å forstå at Senterpartiet generelt har blitt opptatt av å redusere skatter og avgifter, eller gjelder dette bare sjokolade- og sukkeravgiften? Hvilke andre avgifter mener Senterpartiet skal reduseres?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Olje- og gassnæringen er den viktigste næringen i Norge og står for hundretusenvis av arbeidsplasser. Den gir staten like mye inntekter som hele helsevesenet koster. Denne næringen mener SV vi skal fjerne, og si opp alle oljearbeiderne. Hadde det vært opp til SV, ville vi ha stått her i dag og diskutert hvordan vi skal kutte over 200 mrd. kr i dette budsjettet uten oljeinntektene. Når skal SV våkne opp og innse viktigheten av oljenæringen og slutte å gamble med hundretusenvis av familiers levebrød?
Mudassar Kapur (Høyre), 2018-06-15:
Representanten fra SV har brukt tid i dag på å snakke om forskjeller. Vi vet at de største forskjellene i Norge er mellom dem som står innenfor, og dem som står utenfor arbeidslivet. Særlig ser vi dette i denne gruppen vi kan kalle innvandrerbefolkningen. Problemet til SV er at man ofte er imot alle tiltak som kan få denne gruppen ut av fattigdom – krav til integrering, krav om å lære seg norsk og strengere inntektskrav for å få familiegjenforening. Dette er SV imot. En annen gruppe som faller utenfor, er unge arbeidsledige. Der har vi en plikt til å være i aktivitet. Også det er SV imot. Når det gjelder å få flere unge inn på boligmarkedet – vel, der ønsker SV å innføre boligskatt, slik at det skal bli enda dyrere å bo. Mitt spørsmål til SV er: Hvis man ønsker å bekjempe fattigdom, hvorfor er det slik at det eneste tiltaket man alltid kommer tilbake til, er å øke skattene i en eller annen form?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
SV sier ofte at de er et parti for de mange, ikke for de få. Sannheten er den at SV er et parti for veldig få. Norge består av mer enn Veitvet, Grünerløkka og Oslo sentrum, og alle som bor i det ganske land, bør vite at SV i sine alternative statsbudsjetter foreslår å øke skattene og avgiftene voldsomt. Det vil gå ut over folk flest. Engangsavgiften skal opp. Firmabiler skal bli dyrere. Både bensin og diesel skal bli enda dyrere, og nasjonal eiendomsskatt skal innføres. Samlet vil de sende en ekstraregning til norske skattebetalere på over 20 mrd. kr på bare ett år. Vi kan tenke oss hvordan det ville sett ut hvis SV hadde styrt i en hel stortingsperiode. Når skal SV ta inn over seg at deres politikk er for de få, ikke for de mange?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
I Trøndelag har vi et uttrykk som heter «å være stor i kjeften». Det brukes gjerne om dem som bruker mange og store ord, men leverer lite innhold. Av og til føler jeg at det kan passe på representanten Moxnes. I månedsvis har han snakket om behovet for å kutte i Stortingets budsjetter etter byggeskandalen på Stortinget. Nå har vi fasiten: Rødt kutter ikke en eneste krone i Stortinget. I tillegg er Rødt, til tross for at representanten Moxnes kritiserte regjeringen massivt i sitt innlegg nå nylig, det partiet som endrer på færrest poster på regjeringens forslag til revidert nasjonalbudsjett. De flytter altså på færre poster enn det de fire samarbeidspartiene i denne salen gjør. Det kunne selvfølgelig ikke ha falt meg inn å ha kalt representanten Moxnes lat eller sagt at han ikke har kompetanse til å fremme sine alternativ, så da står vi igjen med én forklaring, og det er at representanten Moxnes egentlig er ganske godt fornøyd med regjeringens forslag. Stemmer ikke det?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Senterpartiet har en lite stolt historie å vise til når det kommer til CO 2 -håndtering. Månelandingen på Mongstad, hvor milliarder av skattebetalernes penger gikk opp i røyk under Senterpartiets ledelse i Olje- og energidepartementet, husker alle. I dag fremmer bl.a. Senterpartiet et forslag om at Fortum Oslo Varme får starte opp sitt forprosjekt for CO 2 -håndtering senest 1. juli, før kvalitetssikringen er ferdig og gjennomgått. Prosjektet har større risiko enn de andre aktørene, bl.a. på grunn av lang rørledning, frykt for utslipp. Samtidig er kostnadsanslaget betydelig høyere enn hos de andre aktørene. Hvorfor ringer det ikke noen bjeller hos Senterpartiet, de samme bjellene som burde ha ringt i forkant av den såkalte månelandingen på Mongstad, men gjorde det ikke? Hvorfor er det så viktig for Senterpartiet ikke å vente på kvalitetssikringen i dette prosjektet?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Dette er ikke et signal om utålmodighet. Det er et signal om uansvarlighet. Så er det ikke riktig at man ikke har fullt trykk på CCS-prosjektene, man går videre med Norcem-prosjektet, og man avventer den kvalitetssikringen som skal komme om Fortum Oslo Varme. Senterpartiet og Marit Arnstad sier at man er interessert i å komme videre. Det skal man også gjøre. Så i avslutningen av sitt innlegg var Marit Arnstad opptatt av å vente på Riksrevisjonens rapport knyttet til Heimevernet, og at man ikke skal gjøre endringer i Heimevernet før rapporter er framlagt og behandlet. Hvorfor skal man ikke gjøre det for Heimevernet, mens for CCS-anlegget til Fortum Oslo Varme skal man absolutt ikke vente på kvalitetssikringen?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Venstre har vært opptatt av utflytting av statlige arbeidsplasser – de har snakket mye om det i hvert fall. Arbeiderpartiet er opptatt av å skape nye statlige arbeidsplasser utenfor Oslo, og i hvert fall utenfor de store byene. I Mo i Rana har vi Norges sterkeste innkrevingsmiljø. De er en del av skatteetaten, og de beslutningene som ligger rundt det, er tatt i budsjettene der Venstre har vært en del av flertallet i Stortinget. Da man skulle lokalisere divisjon Innkreving, kunne man velge mellom Mo i Rana, Oslo og Trondheim, og man valgte å legge de nye statlige arbeidsplassene til Trondheim. Vi er klar over at det ikke er snakk om å flytte alle arbeidsplassene fra Mo i Rana, men når ledelseselementet blir borte, er det ofte slik at utviklingen skjer et annet sted. Jeg lurer litt på hvorfor Venstre ikke har gjort litt mer som de har sagt, og sikret statlige arbeidsplasser utenfor de største byene når de her har en ypperlig mulighet. Vi har fremmet et forslag i dag.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Fotball-VM er i gang, og dessverre er ikke Norge engang med. Men et felt der vi alltid har brukt å være på pallen, er innenfor sysselsetting i prosent av befolkningen. Mye av det har skyldtes at norske damer har vært veldig flinke til å delta i arbeidslivet. Dessverre har vi falt ned av denne pallen, og i år er vi nummer elleve i OECD når det gjelder andelen folk som er i arbeid. Blant dem i arbeidsfør alder er det en tredjedel som står utenfor arbeidslivet. Det gjelder noen innvandrere, og der er det viktig å få til en inkluderingsdugnad, men det gjelder også en del unge menn. Og vi ser at selv om Sverige har tatt imot enda flere innvandrere enn oss, klarer de å ha en vekst i sysselsettingsandelen. Det er vanskelig, men en av de tingene vi vet virker, er tiltaksplasser. Kristelig Folkeparti har vært flinke til å ha omsorg for at vi har på plass sånne virkemidler. Spørsmålet mitt blir: Hvorfor kutter man 1 100 tiltaksplasser i dette budsjettet?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
I forhandlingane med regjeringa har Kristeleg Folkeparti fått gjennomslag for ein del verbalforslag. Eitt av dei går ut på å be regjeringa gjennomføra seks oppmodingsvedtak som alt er vedtekne. Forlikspartnarane har vore veldig sparsommelege med å forklara kvifor vi skal vedta desse på nytt igjen, for grunngjevinga er vanskeleg å sjå. Viss eg hadde lagt den vonde sida til, ville eg ha sagt at dette mest av alt vitnar om at Kristeleg Folkeparti ikkje stoler på at regjeringa nokon gong kjem til å følgja opp, men det gjer eg sjølvsagt ikkje. Eg legg godsida til og spør om representanten Ropstad kan forklara kva som er bakgrunnen for at desse vedtaka skal vedtakast på nytt.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Det var eit ærleg svar. Då går eg vidare til eit anna spørsmål. I ein sein nattetime mista kommunane eigedomsinntekter på rundt 1 mrd. kr på grunn av bortfallet av skatt på verk og bruk. Kompensasjonsordninga vart sett til inntil 500 mill. kr. Kriteria – kor mykje den enkelte kommunen ville få – skulle koma i revidert. Det gjorde det ikkje. Enno veit ikkje kommunane kor mykje inntekter dei har til skule, helse og eldre til neste år. Kan vi stola på Kristeleg Folkeparti her, at det vert full kompensasjon, eller er det inntil 500 mill. kr som gjeld?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Eg vil starta med eit sitat frå Elvestuen, frå VG i november 2017: «Budsjettforslaget har skapt enorm usikkerhet i industrien, og også internasjonalt, for at Norge ikke lenger vil ha lederrollen i karbonfangst og lagring.» Dette var Arbeidarpartiet heilt einig med Venstre i. I går sa Ketil Kjenseth, Venstres miljøpolitiske talsmann, at det ikkje var nokon grunn til å ha hastverk i arbeidet med karbonfangst og -lagring. Korleis partiet Venstre, som likar å framstilla seg som eit næringsparti og eit miljøparti, kan godta at det no vert skapt usikkerheit, uvisse og ekstra kostnader for selskap som skal driva med CO 2 -fangst og -lagring, er uforståeleg for dei fleste. Kan Venstre oppklara og garantera framdrift mot investeringsavgjerd i 2020?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-15:
Jeg kommer rett fra feiring av barnehagereformens 15 første år, hvor Siv Jensen var en av æresgjestene. Det som kunne blitt det neste viktige steget for norske barnehager og kvaliteten i norske barnehager, var bemanningsnormen for barnehagene. Dette ble dessverre et mageplask for regjeringen, og det som kunne vært en festdag, ble møtt med massiv kritikk fra mange hold. En god bemanningsnorm er viktig for å sikre at alle barna får kvalitet i barnehagene, men som kjent la ikke regjeringen én krone på bordet for å få til normen. Så er det jo gledelig at Kristelig Folkeparti klarte å finne noen kroner til normen, men jeg vil hevde – i likhet med en samstemt sektor – at det ikke var nok. Hva vil Kristelig Folkeparti gjøre for å følge opp finansieringen av barnehagenormen til norske barnehager?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-15:
Andelen ufaglærte lærere har økt med 40 pst. under regjeringen Solberg. I revidert nasjonalbudsjett bevilges det 10 mill. kr til rekrutteringsarbeid for å få flere til å søke seg til lærerutdanningen. Men dette er med respekt å melde ikke godt nok når situasjonen er så prekær, og uansett ikke et tiltak som vil gi en eneste ny lærer i skolen de neste seks årene. I tillegg skal lærernormen innføres fra 1. august, uten tilstrekkelig finansiering. For Oslo sin del mangler det 350 lærere fra august, og normen er underfinansiert med 18,5 mill. kr. Tar ikke regjeringspartiet Høyre ansvar for å sørge for at elevene våre får nok kvalifiserte lærere?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2018-06-15:
For regjeringen er det viktig å skape flere jobber, vi har derfor senket skattene og avgiftene med 24 mrd. kr. Ledigheten går ned, veksten går opp, og det skapes nye jobber. Nedgang er snudd til oppgang, men vi kan ikke ta det for gitt. Skal vi lykkes med det grønne skiftet, må vi heie på bedriftene som gir oss inntekter til å satse, ikke minst de som er i front innen fornybar energi. I MDGs budsjett foreslås det å øke skattene med over 38 mrd. kr på ett år. Den millionregningen de vil sende norske jobber i postkassen, hadde betydd kroken på døra og tøffere tider for mange bedrifter, også mange av de bedriftene som er i front på fornybar. Så jeg spør representanten: Hvorfor tror han, og hvordan tror han, at bedriftene skal klare å gjennomføre den grønne omstillingen med røde tall på bunnlinjen? Hvordan kan representanten mene at 38 mrd. kr i økte skatter og avgifter på ett år skal bidra til flere jobber?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2018-06-15:
Representanten refererer til og sier at jeg bruker misvisende tall. Vel, jeg refererer til totalen i MDGs budsjett, som er netto skatte- og avgiftsskjerpelser på 38 mrd. kr, ikke 35 mrd., som representanten selv sa. Skal vi skape flere trygge jobber, trenger norske bedrifter forutsigbarhet og trygghet, og da er ikke løsningen å sende dem en skattesmell på 38 mrd. kr på ett år. Hvordan mener representanten at dette skal skape flere jobber? Nedgangen i oljeprisen vil være en mild bris sammenlignet med den orkanen som ville følge dersom MDGs alternative budsjett ble vedtatt. Næringslivet trenger forutsigbarhet, og jeg registrerer at MDGs representant og partiet MDG ikke vil gi dem denne forutsigbarheten. Men jeg skal gi representanten en sjanse til: Hvordan mener han at 38 mrd. i økte skatter og avgifter skal bidra til flere grønne jobber og et grønt skifte?
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2018-06-15:
Det som er betegnende for dagens debatt og opposisjonspartienes alternative budsjetter, er at det er fullt kaos om tall og inndekning. Alle, unntatt SV, budsjetterer med å fjerne 350-kronersgrensen. Arbeiderpartiet gjør det fra 1. august, og de får inn 770 mill. kr. Senterpartiet gjør det fra 1. august, men de får inn 1 027 mill. kr. Miljøpartiet De Grønne får inn 395 mill. kr, og Rødt får inn, som det eneste inndekningsforslaget, utenom en annen liten post, 333 mill. kr. Selv om alt dette er urealistiske penger, som Posten selv i dag har forklart, går altså Rødt et skritt lenger, som de så ofte gjør. De andre partiene går i alle fall i null med sine inndekninger, men Rødt ender opp med å mangle 1 567 mill. kr for å gå i null i sitt alternative budsjett. Mitt spørsmål til representanten Moxnes er derfor: Hvordan skal Rødt bruke penger de ikke har?
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2018-06-15:
Det er merkelig at Rødt må foreslå å bruke 1,6 mrd. kr mer oljepenger – Rødt, som har sugerøret ganske godt nedi lommene på de fleste innbyggerne her i landet. Det må da være mulig å utfordre Rødt på hvorfor de ikke heller bare øker skattetrykket, istedenfor å bruke oljepengene, som skal bli din og min pensjon i framtiden.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Jeg merket meg det spørsmålet fra Rigmor Aasrud for kort tid siden, og jeg har satt det i arbeid og vil ettersende det til representanten så fort det er klart.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
For det første har regjeringen mye kunnskap både om utviklingen i produktivitet og om forskjeller i Norge, og vi skal glede oss over at vi har små forskjeller i Norge sammenlignet med veldig mange andre land rundt omkring i verden. Når det gjelder forsøket på å sette inkluderingsdugnaden – jeg antar det er det representanten mener – opp mot reduksjonen i antall tiltaksplasser, mener jeg det blir veldig søkt. Det er slik at når ledigheten går opp, øker også omfanget av tiltaksplasser. Nå har ledigheten falt. Da er det også naturlig at antall tiltaksplasser går ned, men på en slik måte at vi skjermer de gruppene i arbeidslivet som har de største utfordringene. Det har regjeringen vært opptatt av å legge til rette for. Når det gjelder inkluderingsdugnaden, handler det først og fremst om å legge til rette for alle dem som lenge har stått på utsiden av det norske arbeidsmarkedet, som har møtt ulike barrierer for å komme inn. Det er de barrierene regjeringen ønsker å ta ned, slik at flere mennesker med arbeidsevne kommer i arbeid.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Jeg mener representanten Aasrud overdriver. Det er ingen kraftig reduksjon i antall tiltaksplasser i revidert budsjett. Det er en moderat reduksjon basert på at ledigheten fortsetter å gå ned, og det skal vi glede oss over. Så er jeg helt enig i at vi har en formidabel jobb å gjøre når det gjelder å legge til rette for at alle dem som over lang tid har vært på utsiden av arbeidsmarkedet, kommer inn. Da handler det om å legge til rette for at folk med hull i cv-en lettere får oppmerksomhet hos landets arbeidsgivere. Det handler om at flere bedriftsledere rundt omkring i dette landet ser folks arbeidsevne og legger til rette for det. Jeg var senest for noen dager siden og besøkte REMA 1000, som hos sine lokale kjøpmenn rundt omkring i det ganske land bruker de mulighetene, gir folk en sjanse og opplever at dette er svært verdifull arbeidskraft. Dette må vi gjøre mye mer av i tiden som kommer, og jeg håper at Arbeiderpartiet er enig i det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
La meg først tilbakevise påstanden om at regjeringen driver målrettede angrep på norsk næringsliv. Det er, med respekt å melde, noe av det dummeste jeg har hørt på veldig lenge. Denne regjeringen har lagt til rette for at norsk næringsliv skal kunne utvikle seg, vokse, ta nye investeringer. Det har vi gjort ved å gjennomføre en skattereform, hvor vi har redusert det samlede skattetrykket i Norge med over 24 mrd. kr siden vi tiltrådte. Det har vi gjort gjennom en offensiv satsing på samferdselsinvesteringer, det har vi gjort gjennom å satse på forskning, gjennom å satse på kunnskap, gjennom å avbyråkratisere virkemidler som næringslivet før, under Slagsvold Vedum i regjering, var nødt til å bruke ressurser på å betale inn. Samlet sett har altså rammebetingelsene for norsk næringsliv blitt betydelig bedre. Når det gjelder ordningen med utenlandske arbeidstakere, diskuterte vi den svært grundig i Stortinget på mandag, men jeg skjønner at Senterpartiet åpenbart har tungt for å få med seg hva som er innholdet i den.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Jeg ønsker både å snakke om denne ordningen og forsvare den, og det gjorde jeg i fullt monn da Stortinget diskuterte den på mandag. Men jeg vil gjerne gjenta hovedbudskapet: Dette er først og fremst en forenkling – en forenkling innrettet på en slik måte at vi ikke kommer i brudd med våre EØS-rettslige forpliktelser. Man kan velge å forholde seg til de skattereglene som gjelder for norske arbeidstakere, eller man kan velge denne ordningen, som altså betyr en flat skatt uten rett til fradrag. Dette har vært på høring, og jeg har opplevd at det er bred enighet om at vi må innføre denne ordningen, også fordi vi har mottatt mange henvendelser om at dette har vært en ordning som har bidratt til betydelige feil. Nå retter vi opp det. Vi avbyråkratiserer, forenkler og har truffet godt, mener jeg, med hensyn til hva både LO og NHO mente i høringen om denne ordningen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Først til representanten Kaskis påstand om at denne regjeringen har gjennomført en lang rekke usosiale kutt: Det er jeg uenig i. Jeg mener at hovedinnretningen på regjeringens politikk handler om å legge til rette for at de som har utfordringer i vårt samfunn, skal få det bedre. Da handler det også om å legge til rette for at flere kan komme i jobb. Forutsetningen for at flere skal komme i jobb, er at vi har bedrifter som vil ansette. Derfor henger disse tingene sammen. Derfor har det vært viktig for oss å ha et konkurransedyktig skattesystem, og derfor har det vært viktig for oss å legge til rette for vekst i økonomien – nettopp slik at vi kan trygge velferdsordningene, som det er ganske bred enighet om at vi skal ha. Når det gjelder ordningen for fosterforeldre, er det vel slik at regjeringen i revidert budsjett har varslet at vi vil komme nærmere tilbake til disse spørsmålene i forbindelse med statsbudsjettet for 2019.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
Jeg takker for spørsmålet. Det er utrolig viktig for land som Norge, med små, åpne økonomier, å ha adgang til verdensmarkedet, både fordi vi har produkter som vi eksporterer og kan avsette på verdensmarkedet, og også fordi vi har anledning til å importere varer vi ikke produserer selv. Den utviklingen vi har hatt gjennom mange tiår, har vært noe av det viktigste bidraget til å løfte millioner av mennesker verden over ut av fattigdom. Derfor er det bekymringsfullt når man nå ser en tilstramning på dette, som egentlig er forårsaket av andre ting. Det er egentlig forårsaket av at man har sett en tendens til økende forskjeller i de landene hvor disse tiltakene blir innført. Det viktigste virkemiddelet man har til å bekjempe økte forskjeller, er nasjonale politiske rammebetingelser. Det handler om skatt. Det handler om velferdsordninger. Det handler om hvordan man fordeler velferden i et samfunn. Og her mener jeg Norge har vært betydelig bedre enn veldig mange andre land.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-15:
La meg først tilbakevise påstanden om at denne regjeringen har gitt skattekutt til de aller rikeste. Det er rett og slett ikke riktig. Hovedvekten av de inntektsskattelettelsene denne regjeringen har gitt, har gått til husholdninger med inntekt under 600 000 kr. Det betyr altså at en helt vanlig familie med to inntekter, har fått 10 000 kr i skattelettelser. Det er mulig Moxnes synes det er litt lite, men da kan det hende at han tjener litt for mye. Det er ikke sånn at ikke jeg er opptatt av å snakke om skyggesiden, som Moxnes kaller det. Vi la frem en perspektivmelding i vår, som nettopp satte søkelyset på de langsiktige utfordringene for norsk økonomi, som nettopp satte søkelyset på hva vi må gjøre fremover for å sikre en bærekraftig utvikling i norsk økonomi. Jeg mener det er helt avgjørende viktig at vi klarer å ta tak i det. Da handler det om å sørge for at vi prioriterer de viktigste tingene i de kommende statsbudsjettene, og at vi legger til rette for fortsatt vekst i norsk økonomi.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Eg er glad for at finansministeren i innlegget sitt tar opp handelshindringar, for mens norsk økonomi minner mykje om det vêret me har utanfor i dag, er dei mørke skyene akkurat det me opplever knytt til handelshindringar. President Trump sa at han skulle vere «unpredictable», og det lever han opp til, men nettopp eit område han har vore tydeleg på heile vegen, er handelshindringar og toll. I desse minutt melder òg Wall Street Journal om at det kjem ein ekstra toll på 400 mrd. kr, og det vil særleg vere knytt til forholdet mellom Kina og USA. Finansministeren tar opp dette. Kva gjer dei norske myndigheitene for å bidra til at me ikkje får denne utviklinga? Er me tydelege i forholdet vårt til USA om nettopp dette?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Kristeleg Folkeparti vil òg fjerne 350 kronersgrensa, men fortsatt vil nok ein betydeleg del av varene kome frå Kina. Men eg har lyst til å løfte ei endå viktigare problemstilling til representanten Gahr Støre: Fødselstala i Noreg er no på 1,62. Aldri er dei målt lågare så lenge vi har målt dette i Noreg. Dette handlar òg om berekrafta for vårt velferdssamfunn. Da Kristin Halvorsen gjekk ut av den raud-grøne regjeringa, sa ho at ein av dei tinga ho gjerne hadde sett at ho hadde gjort meir med, var eingongsstønaden. Vi opplever no at den økonomiske ordninga for det å bli foreldre er betydeleg urettferdig. Er ein student, så kostar det betydeleg meir enn om ein er i arbeid. Vil Arbeidarpartiet – det er mitt spørsmål – sjå på desse verkemidla når vi no ser den utfordringa som fødselstala er med på å gi vårt velferdssamfunn?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Eg er glad for dei signala representanten Helleland gir om 350-kronersgrensa, nemleg at ein må sjå på ho. Det er klart at den typen ordningar kom i ei anna tid. Når me veit kor stor netthandelen er, er det heilt naturleg, som representanten Helleland seier, at me er nøydde til å sjå på det. Eg har likevel lyst til å utfordre han på ei anna problemstilling. Det kjem no fram at åtte av dei øvste leiarane i dei statlege selskapa har ei løn på til saman over 100 mill. kr. Det går an å lage nokre grenser i Stortinget og seie at ein ikkje skal over den og den grensa, men det vil bryte med eigarskapspolitikken. Men det går jo an å vere edrueleg. Me veit at dei partia som sit og styrer systema og bestemmer kven som skal inn i styra, er med på å lage føringar her. Mitt spørsmål til representanten Helleland er: Synest han det er problematisk at me har så store summar som over 100 mill. kr på åtte menn som leiar desse firmaa?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Eg er einig i den beskrivinga representanten Lyngedal gir over kva me generelt har vore både gode og dårlege på når det gjeld bl.a. integrering. Me har vore ganske gode på det som går på bustad, mens me har vore dårlegare på integrering inn i arbeidslivet. Om me går til USA, har dei vore gode på det motsette. Dei har vore gode på nettopp å ta nye landsmenn inn i arbeidslivet. Eg meiner det er eit perspektiv der me har noko å lære av USA. Så til det konkrete spørsmålet. Dette går jo òg på endringar frå 2017-budsjettet. Me vil løfte tiltaksplassar framover, men dette er tal tilbake i tid, som ikkje ville ha kome til gode i 2018. Men tiltaksplassar er nettopp eit verkemiddel me bør prioritere, og det kjem Kristeleg Folkeparti til å gjere framover.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Eg er einig i beskrivinga som representanten Slagsvold Vedum gir, om at nettopp prioriteringane i Forsvaret har vore uryddige. Me fekk ein langtidsplan som ikkje hadde landmakta med seg. Me fekk aldri moglegheita til å sjå heilskapen da Stortinget skulle vedta langtidsplanen. Det var ein av grunnane til at det var vanskeleg for Kristeleg Folkeparti å bli med på langtidsplanen. Så er det sånn at eg er glad for at det er lagt inn 36 mill. kr i budsjettet, nettopp for å styrkje Heimevernet. Det har vore viktig. Det var òg viktig da me sat og forhandla om landmakta. Da var det Arbeidarpartiet og Kristeleg Folkeparti som løfta det perspektivet inn. Me ser ikkje grunnlag for no å ta ein ny stor runde i revidert for forsvar. Det er fordi me meiner det er behov for å sjå på både stridsvogner og helikopterløysing i nord. Òg i lys av auka alliert øving er det viktig at me ikkje tar ned talet på norske soldatar samtidig som me aukar det allierte nærværet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Eg trur nok at det som er viktig for Heimevernet no, er å få ro, òg til å gjennomføre dei prosessane som er nødvendige. Derfor er eg glad for at me no har sikra nye millionar til Heimevernet gjennom revidert nasjonalbudsjett. Det har vore viktig for Kristeleg Folkeparti, og det var me med på å sikre gjennom avtalen om landmakta. Me er opptatt av å sikre eit heimevern som òg skal vere i forandring. Det trur eg er riktig. Og det er gjort nokre prioriteringar som òg me stiller oss bak. Men Kristeleg Folkeparti har prioritert Heimevernet. Det gjorde me i landmaktavtalen som me var med på, og me er òg med på å prioritere det opp i dette budsjettet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-15:
Me må halde oss til dei svara regjeringa gir på dette spørsmålet, men dette er ein tematikk som me har vore opptatt av, og som me kjem til å følgje opp vidare. Me har, så langt me har hatt moglegheita til, gått inn i saka, og me kan ikkje gi eit betre svar på det enn det regjeringa gir oss nå. Men me var med på eit vedtak, og det bodskapet står fast, og me kjem til å jobbe vidare med denne saka.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Det tror jeg ville utløst et så stort ubehag at vi aldri ville tenke på å gå den veien. Arbeiderpartiet føler et sterkt ubehag ved å sitte i opposisjon, og vi tror regjeringen trenger en annen styring, andre verdier, andre prioriteringer, andre satsinger. Det er fantastisk å høre parlamentarisk leder i Høyre si at tidligere prioriterte man investeringer i forsvar – når vi nå har en regjering som unnlater å følge opp brede forlik for landmakten, når vi har en regjering som, ifølge Riksrevisjonen, ikke har klart å levere på sikring i terrorberedskapen. Historiefortellingen holder ikke mål. Arbeiderpartiet ønsker en samlet opposisjon mot regjeringen. De partiene som ønsker å prioritere velferd – som prioriterer at vi sammen satser for å skape nye arbeidsplasser, som prioriterer å ta alle ressursene i hele landet i bruk, som prioriterer å slå ring rundt den offentlige velferden, stoppe at våre skattebetalerpenger og brukerpenger går til store kommersielle aktører – bør stå sammen, peke ut et alternativ og få flertall ved neste valg.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-06-15:
Jeg tror vi kommer til å klare den jobben ganske godt. Jeg har stor tro på at vi både gjennom teknologi og dyktige folk i Posten kan klare det. Jeg leste et sted at Posten mottar rundt 40 000 sendinger hver dag fra Kina. Det gir et ganske heftig klimaavtrykk fra fly. Kanskje kan vi klare oss med noen færre av dem – kanskje kan en del nordmenn si at vel, vi kan velge å kjøpe dem fra norske produsenter og ikke bestille dem fra den andre siden av verden. Når vi klarer å ta imot varer som koster 351 kr, tror jeg vi også kan klare å ta imot dem som koster 349 kr.