Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2002-12-17:
Norsk sokkel opplever sterk global konkurranse. Leteaktiviteten er rekordlav, og aktivitet og letevirksomhet i Barentshavet er fortsatt ikke blitt helårig og kontinuerlig virksomhet etter ca. 25 år i området. Letevirksomheten i denne perioden har vært utsatt for en rekke kortere eller lengre perioder med stans. Nå foreligger det en alvorlig fare for ytterligere utsettelser og usikkerhet i forbindelse med de pågående konsekvensutredninger og utarbeidelse av en samlet forvaltningsplan. Det virker som om Regjeringen og stortingsflertallet ikke bryr seg om at det hittil er gjennomført 174 forsknings- og utredningsrapporter i nordområdene, for over en halv milliard kr. Da burde det etter mitt syn være helt unødvendig å få en slik stopp nå. Det er for meg helt ubegripelig at regjeringspartiene med Høyre i spissen ikke kan støtte vårt forslag, som ivaretar konsekvensutredningen og er med på å legge forholdene til rette for aktivitet på allerede tildelte lisenser i løpet av neste år. Det vil være viktig at en hurtig kommer i gang med ytterligere virksomhet på norsk side av Barentshavet, slik at nordnorsk og norsk næringsliv er best mulig beredt til å kunne delta i tilsvarende virksomhet på russisk side. Norsk teknologi og norske miljøstandarder bør være standard for olje- og gassaktivitet i Barentshavet. Teknologien og miljøstandardene har for øvrig utviklet seg kraftig siden petroleumsaktiviteten startet for over 30 år siden, og er helt i verdenstoppen, noe som er en sikkerhet også for fiskerinæringen. Dette gir et forsterket grunnlag for en forsvarlig petroleumsvirksomhet i Barentshavet – innenfor de miljøstandarder som gjelder. Det er misforstått miljøarbeid når politikerne nå øker den politiske usikkerheten og skremmer oljeselskapene bort fra Norge. Resultatet er at investeringer i olje- og gassutvinning går til andre deler av verden, hvor miljøkravene er langt lavere. I forbindelse med havariet av «John R.» utenfor Troms 1. juledag for to år siden ble det avdekket manglende oljevernberedskap og trafikkovervåkning langs kysten. Det er bare å konstatere at trafikkovervåkningen er omtrent på samme nivå i dag som for to år siden. Samtidig øker trafikken, ikke minst fra russisk side, med oljetankere langs kysten vår. Også selve oljevernberedskapen er mangelfull. Gjennom en rekke medieoppslag har det også blitt satt spørsmålstegn ved den norske oljevernberedskapen. En rekke fagpersoner innen oljebransjen, miljøorganisasjoner og andre relaterte instanser har uttalt seg tvilende til om Norge har tilstrekkelig materiell til å forhindre at uhell med en oljetanker medfører store miljøkonsekvenser. På den bakgrunn har vi bedt Regjeringen gi en redegjørelse til Stortinget om oljevernberedskapen, noe vi har mottatt positive signaler på. Fremskrittspartiet vil legge vekt på trafikk og beredskap når stortingsmeldingen «Rent og rikt hav» blir behandlet, slik at vi kan få gjort noe med disse problemene og få økt sikkerheten og beredskapen langs kysten vår. Etter å ha lest innstillingen, lest aviser og hørt debatten er jeg blitt mer usikker på hva regjeringspartiene og Arbeiderpartiet har kokt sammen. SV har på sin side tolket det som har kommet fram, som om regjeringspartiene og Arbeiderpartiet åpner Barentshavet. Vi i Fremskrittspartiet har tolket det i andre retningen, nemlig som om man stenger Barentshavet. Når disse to partiene klarer å tolke dette så ulikt som man gjør, er det bekymringsfullt for industrien, som fortsatt må leve med usikre rammevilkår i framtiden. Det bekreftet for så vidt også Onarheim i sitt innlegg. Jeg synes man skal merke seg det innlegget representanten Synnøve Konglevoll holdt, der hun sa at det er statsråden som skal avklare om det blir videre aktivitet i Barentshavet gjennom konsekvensutredningen. Det er å fraskrive seg ansvar. Helt til slutt: Synnøve Konglevoll nevnte føre var-prinsippet i sitt innlegg. Alle sammen vet hva føre var-prinsippet betyr i denne salen: Det betyr full stopp.