Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Apropos representanten Elvenes’ innlegg: Det er kanskje vanskelig å se hva som er regjeringens paradegren – i hvert fall hvis en studerer budsjettet. Det er i hvert fall ikke forsvar, men det er heller ikke evnen til å skape jobber. Arbeiderpartiets mål er veldig klart: Vi ønsker å skape et mer rettferdig og klimavennlig samfunn, der flere får muligheten til å jobbe. Vi trenger å legge til rette for en utvikling av framtidsrettede og klimariktige industribedrifter, men også industribedrifter som kan produsere varer og tjenester som vil øke eksportinntektene og stabilisere fundamentet for velferdssamfunnet vårt. Erik Brofoss sa som norsk finansminister på 1940-tallet: «La oss alltid ha for øye at vi lever av hverandres arbeid, og jeg understreker hverandres arbeid, ikke andres.» Med en fallende sysselsettingsandel mangler vi nå 50 000 sysselsatte for å være på snittet de siste ti årene. Med andre ord: Flere lever av andres arbeid enn av hverandres arbeid. Og det er grunn til å være bekymret. Regjeringens næringspolitikk er tilnærmet fraværende. Der hvor man burde styrke innsatsen, svekker man innsatsen, eksempelvis når det gjelder Investinor, der regjeringen foreslo å endre mandatet for direkteinvesteringer – og hindre direkteinvesteringene. Der hvor regjeringen bør samarbeide med industrien, skyver de industrien fra seg. Vi må ha en dialog med industrien, sa representanten Asheim innledningsvis i debatten i dag, mens hans kjære høyreregjering gjør det motsatte. Når regjeringen nå foreslår å avvikle unntaket fra CO 2 -avgift for en rekke viktige industribedrifter landet rundt, gjør de hverdagen vanskeligere og framtidsutsiktene mer krevende. Mange bedrifter og mange hundre ansatte går utrygge tider i møte. Som en kontrast til regjeringen vil Arbeiderpartiet invitere til en avtale med den samme industrien. Vi tror staten i partnerskap med industrien nettopp vil være en god løsning og vil kunne redusere klimagassutslipp gjennom avtaler. Administrerende direktør i Norsk Industri, Stein Lier-Hansen, skrev følgende om dette: «Konsekvensene kan være så dramatiske som at industriproduksjon som vi trenger for det grønne skiftet, ikke vil kunne videreutvikle seg i Norge. Dette er håpløs klimapolitikk og elendig næringspolitikk.» «Håpløs klimapolitikk og elendig næringspolitikk» er en forholdsvis skarp, men treffende beskrivelse av det regjeringen faktisk gjør. Metallco Aluminium er lokalisert på Vestre Toten og har 24 ansatte. Bedriften produserer sekundæraluminium og støpelegeringer fra aluminiumsskrap. Denne bedriften får 3 mill. kr i økte utgifter. Når det gjelder Benteler Automotive på Raufoss, verdensledende på lettvekt, sikkerhet og kollisjonssikring av biler, vil den nye CO 2 -avgiften påføre bedriften 5 mill. kr i økte utgifter. Hele støperivirksomheten der er basert på resirkulering av aluminium. Figgjo er en familieeid porselensprodusent, lokalisert på Figgjo utenfor Stavanger: 85 ansatte, 850 000 kr i merkostnader på grunn av CO 2 -avgiften. Dette er bedrifter som lever sitt liv i den sirkulære økonomien, bedrifter og produksjoner som nå straffes uten at alternativet foreligger. Forstå det den som kan! Yaras ammoniakkproduksjon på Herøya i Porsgrunn får, med sine 65 ansatte, kanskje så mye som 25 mill. kr i økte utgifter hvert år. Til Telemarksavisa sa næringsministeren noe meget oppsiktsvekkende da han fikk spørsmål om dette. Han sa: «Industrien er en del av framtida og jeg er ikke bekymret for nedleggelser på grunn av akkurat denne endringen.» «Akkurat denne endringen»: Det høres ut som om han bagatelliserer 25 mill. kr på bunnlinjen for en industribedrift som sysselsetter 65, og som allerede lever på marginene. Skjønner næringsministeren hva 25 mill. kr er? Og skjønner han hva han holder på med når han gir slike uttalelser? Skjønner han hva 25 mill. kr er i økte kostnader for Benteler, som hver dag kjemper med marginene i sin konkurranse om markedsandelene i Europa? Satt næringsministeren i budsjettforhandlinger da regjeringen vedtok dette? Sa næringsministeren den gangen at han ikke var bekymret? I så fall er næringsministeren på feil plass. Han mangler da total forståelse for hva som er industriens og næringslivets behov. Likeledes sa statsministeren tidligere i dag at «vi har en vifte av virkemidler» – veldig stolt, tilsynelatende. Det hjelper lite med fromme ord og vifter så lenge viljen og forståelsen overhodet ikke er til stede, i hvert fall ikke overfor industribedriftene. Derfor lever vi i en tid da flere lever av andres arbeid – dessverre helt unødvendig – men på grunn av regjeringens politikk er det ikke til å unngå.