Svein Harberg (Høyre), 2020-04-21:
Først en takk til representanten Gahr Støre for ryddig og godt saksordførerskap og for redegjørelsen i innlegget, men jeg har noen litt overliggende tanker. Det er ikke overraskende at vi nå skal ta stilling til forlengelse og endringer i koronaloven. Nettopp varighet var et stort diskusjonstema da vi behandlet den midlertidige loven første gang. Alle var enige om så kort varighet som mulig, men akkurat da var det vanskelig å se tidsrammen og behovet. Dette var vi altså forberedt på og skrev inn i saken. Regjeringen følger fortsatt opp Stortingets tidligere koronavedtak, og nye vedtak kommer. Er det noe som avdekker behov for en rask endring? Det vet vi ikke ennå. Vi vedtok denne loven for å ha en forenklet og rask saksbehandling i en krisesituasjon, og krisesituasjonen er ikke over. Regjeringens forberedelse og Stortingets behandling av proposisjoner og omfattende finansieringspakker knyttet til koronatiltak har vist at det dukker opp behov for raske endringer i andre lover for at hensikten med Stortingets vedtak skal bli fulgt opp. Med så rask behandling som både regjering og storting har foretatt i denne perioden, har det ikke vært mulig å forutse dette. Da vi satt og forhandlet krisepakkene her i Stortinget, var det tiltak og målgrupper som fikk vår oppmerksomhet, ikke en grundig gjennomgang av følgekonsekvenser i det øvrige lovverket. Det er derfor vi har vedtatt denne loven i det hele tatt, en lov som i utgangspunktet gir vondt i magen og murring i ryggraden. Det å gi fra seg lovgivende makt så lenge Stortinget er samlet, er helt unikt – og skal være det. Det er riktignok ikke så mange år siden regjeringen fast gjennom hele sommeren hadde vide fullmakter, men da var ikke Stortinget samlet. Det er det slutt på, og dette er noe helt annet. Regjeringen har brukt loven med forsiktighet, og lovbehandling i Stortinget er og skal fortsatt være hovedregelen. Når henvendelsen om en forlengelse nå har vært behandlet, er det ikke unaturlig at det kommer noen forslag til forbedringer i rutinene rundt loven, og at det påpekes behov for kontroll med de endringer som settes i verk. Nå har vi sett hvordan det fungerer, og hvor det er upresise eller kritiske punkter. Det rettes opp. Det hadde vært fint om det også denne gangen var et samlet storting som vedtok forlengelsen, men det viktige er at vi nå, sammen, gir den ekstra måneden til å ta unna uforutsette endringer til beste for landets innbyggere og virksomheter dersom det blir nødvendig, og vi foreslår nå tid til å forberede hva som skal skje med de endringene som er blitt vedtatt ved bruk av denne loven. De utløper ved utløpet av loven, og det må nå forberedes hvordan de skal håndteres – avsluttes eller videreføres og endres gjennom ordinær behandling. Vi er fortsatt i en krisesituasjon. Vi er utålmodige etter å komme tilbake til en mest mulig normal hverdag. Det gjelder også det politiske arbeidet i storting og regjering. Vi må nok likevel erkjenne at arbeidsformen blir annerledes en tid framover. Nå legger vi opp til at denne ekstraordinære saksbehandlingen skal kunne være mulig i én måned til, og at vi deretter skal kunne behandle alle lovsaker raskt og effektivt på Stortinget i et godt samarbeid med regjeringen. Det er en god løsning.