Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-02-16:
For Senterpartiet er eiendomspolitikken en av bærebjelkene i landbrukspolitikken. Det at man har hatt en konsesjonslov, har vært sterkt medvirkende til at vi i dag har selveiende bønder i Norge. Det har medvirket til at vi har en relativt ung bondestand i Norge sammenlignet med en rekke andre land, og loven har vært jevnlig justert og brakt i tråd med det som kalles for «tida og tilhøva». Vi har altså i maktposisjon endret loven for å bevare den. Jeg mener også at konsesjonsloven er en av årsakene til at norsk landbruk i dag ikke er i den situasjonen som dansk landbruk er i. Men en situasjon med sterk gjeldsvekst, stadig større bruk og en svekkelse av eiendomslovgivningen kan føre oss mot danske tilstander. Det ønsker ikke Senterpartiet. Så er det et spørsmål om hvem som har vunnet og hvem som har tapt i forhandlingsrommet. Det som iallfall har tapt, er grundigheten og skikkeligheten. Her har regjeringen levert et høringsnotat og en proposisjon på opphevelse av loven, og så bruker en altså det som grunnlag for en hvilken som helst endring i den samme bestemmelsen. Det kan jo ikke være sånn, for høringsuttalelsene baserer seg jo på en fjerning av bestemmelsen, ikke på alle mulige tekniske endringer av den. Og så er det ikke rett som representanten Hjemdal sier, at Senterpartiet i maktposisjon har gjort kvantesprang i priskontrollen. Vi har endret for å bevare, vi har gjort justeringer på beløpsgrense og arealgrense. Det en gjør nå, er å hugge løs på selve grunnmuren i eiendomspolitikken med slegge. Det er noe helt annet. Så selv om regjeringen har tapt kampen om å fjerne priskontrollen, mener jeg at representanten Ørsal Johansen nok har rett når han er meget godt fornøyd med resultatet, når en vet hva som var hans ønskemål med prosessen. For sannheten her er at en går lenger enn det Listhaug i sin proposisjon foreslo. Det som er bra, er at i et vedtak er det et flertall som gjeninnfører priskontrollen. Det er bra. Det skal da gjelde inntil denne nye bestillingen blir iverksatt. Så kan en stille seg spørsmålet om hvorfor det tok to år. Men en har altså levert bestillingen, som ikke gir smutthull i loven for omgåelser – det er låvedører med muligheter for omgåelse. Priskontrollen vil miste sin betydning. Og så gjør en altså i tillegg til dette vedtak som går på konsesjonsloven som sier at hvis du leier en eiendom, skal ikke lenger krav om konsesjon gjelde, eller hvis to eiendommer ligger «i nærheten av» hverandre – et meget presist juridisk begrep – skal ikke lenger kravet om konsesjon gjelde. «I nærheten av» hverandre er jo noe annet enn naboeiendommer. Om det er i samme bygd, i samme kommune, i samme region – det blir det jammen spennende å se når vi får saken tilbake. Så her tror jeg at Kristelig Folkeparti og Venstre må se hva de har vært med på, og hvilken bestilling de har levert. Det er en ytterliggående bestilling, som vil svekke priskontrollen, og som gjør at faren for at norsk landbruk blir som dansk landbruk, blir større. Så til noen enkeltheter her, f. eks. forslaget som går på dødsbo: Senterpartiet har stor sans for å begrense den muligheten, og hvis statsråden ønsker å komme tilbake med et skikkelig utredet forslag, vil vi hilse det velkommen. Men her sitter altså Kristelig Folkeparti og Venstre og vet, uten noen utredning, eksakt hvordan loven skal utformes, og legger premissene inn. Når vi heller ikke støtter regjeringspartienes forslag, er det fordi det er litt for åpent i kanten, og denne prosessen her gir ikke grunnlag for å ha tillit med hensyn til de bestillingene som vi leverer. Senterpartiet vil stå videre på for en eiendomspolitikk. Det er en av bærebjelkene, men det må ses sammen med andre virkemidler. Men det er ikke gammeldags å være for en konsesjonslov som sikrer norsk privat eierskap til norske landbrukseiendommer.